10 пунктів, які варто знати перед поїздкою до Італії - Лайфхак\nІснують деякі тонкощі, знаючи які, ви зможете спростити подорож незнайомою країною. TRIPMYDREAM підготував десятку захопливих фактів про Італію, які обов'язково стануть у пригоді тим, хто збирається відправитися туди вперше.\nАвтор фото - ciaopastanh\nІталійці обожнюють смачно поїсти і довго та цікаво розмірковувати про їжу, тому не дивуйтеся питанням про те, що ви їли на сніданок або вечерю. У першу чергу йдеться, звичайно ж, про національну кухню. До речі, таким різноманіттям ресторанів з кухнями різних країн, як у сусідніх європейських державах, Італія похвалитися не може — в абсолютній більшості закладів тут подають піцу, лазанью та різноманітні види пасти.\nЩе один цікавий факт — переважна більшість ресторанів працює за розкладом: сніданок (8:00-10:00), обід (12:30-14:00) і вечеря (18:30/19:00-22:00). В інший час заклади закриті.\nПро те, які італійські страви варто спробувати і де найкраще це зробити, читайте тут.\nАвтор фото - Huck Finn 1966\nУ всіх магазинах та інших установах Італії субота — скорочений день, неділя — вихідний. Деякі з них не працюють також і в понеділок під приводом того, що продавцям потрібно «відпочити після неділі». У таких великих туристичних містах, як Мілан, тим не менш, сьогодні можна знайти кілька магазинів, відкритих щопонеділка, але у самих італійців це викликає крайній подив.\nМайте також на увазі, що в інші дні більшість магазинів Італії, особливо в маленьких містечках, закриваються на час сієсти — з 13:00 до 16:00. Загалом, говорити про те, що італійські продавці та консультанти працюють з надлишком, не доводиться.\nАвтор фото - Alessandro\nТих, хто звик користуватися метро, наприклад, у Києві, вигляд римського метрополітену може дещо розчарувати. Він невеликий (лише дві гілки), потяги змальовані графіті, а за деякими напрямками дістатися можна лише до 21:00. Автобуси в країні такі ж, як і самі італійці — неквапливі і непередбачувані! Ви можете півдня чекати на зупинці, а потім дізнатися, що вони не ходять через черговий страйк. Зате завжди можна сміливо розраховувати на нічні автобуси, які курсують у багатьох великих містах.\nАвтор фото - travel.nationalgeographic\nІталійська мафія стала певним брендом для приїжджих, однак довіряти розповідям про її вплив у сучасному світі варто не більше, ніж історіям про ведмедів, які розгулюють Красною площею. У плані безпеки Італія має досить-таки хорошу репутацію.\nАле це зовсім не означає, що не потрібно вживати ніяких заходів для збереження цінних речей — вуличні крадіжки тут зовсім не рідкість. Одна з поширених схем — коли сумку з плеча туриста зривають злодюжки на скутері, тож рекомендуємо носити рюкзак або таку сумку, яка надівається через плече.\nАвтор фото - chictravel\nВ Італії можна по-справжньому дізнатися, що таке настирливі продавці. Щойно ви заходите в магазин, вас тут же «пеленгує» консультант, для якого тепер головна мета життя — не відпустити вас без покупки. Тому, якщо ви хочете просто роздивитися, радимо відразу ж повідомити про це обслуговому персоналу. До речі, покупки в абсолютній більшості випадків повернути не можна, тому вибирайте ретельніше.\nТакож рекомендуємо вивчити назви цифр італійською. У багатьох магазинах, особливо в глибинці, продавці не знають англійської, а значить, сторгуватися з ними до потрібної суми буде набагато складніше.\nАвтор фото - pamross\nІталія — одна з країн, де чайові дуже вітаються. У ресторанах традиційні 5-10% можуть бути включені в рахунок за обслуговування. Покоївкам і носильникам прийнято залишати менше — €1-2. Потрапивши в громадську вбиральню, ви повинні розуміти, що людина, яка працює на вході, швидше за все, теж чекає від вас невеликого заохочення.\nАвтор фото - euromag\nЗлочинно буде перебувати в Італії під час проведення її знаменитих ярмарків і не потрапити на один із них. Для того, щоб не пропустити подію, відстежуйте афіші з написами Feste або Sagre. Найбільша їх кількість припадає на літній період. Кожна присвячена якомусь певному виду їжі — звичайно ж, у процесі все це можна продегустувати.\nАвтор фото - disput\nВи потрапили в чудове місце для того, щоб позбутися згубної звички — принаймні, тут для цього створені всі умови. Наприклад, купити сигарети в Італії дорого і проблематично. Ціна однієї пачки в середньому €3,5-6, а придбати їх через встановлену монополію можна тільки в спеціалізованих тютюнових магазинах. Також у країні діє заборона на паління в громадських місцях, включаючи вокзали і зупинки.\nАвтор фото - kayture\nКраїна є визнаним законодавцем мод, тому її жителі одягаються стильно і згідно з новими тенденціями. Однак не варто думати, що вони це якось випинають або хизуються модними брендами — місцевим жителям притаманна, швидше, стримана елегантність. Пам'ятайте, що останнє місце, де варто демонструвати свою екстравагантність, — це католицька церква. Тут діють суворі правила щодо зовнішнього вигляду парафіян: ознайомтеся з ними, перш ніж відправитися туди.\nАвтор фото - nbcnews\nІталійська поліція надзвичайно сувора з любителями швидкої їзди. Штрафи за перевищення швидкості щорічно вносять чималу лепту в бюджет країни. Але не варто очікувати, що за вами стежитимуть патрульні машини або засілі в кущах дядечки зі смугастими палицями — з цим чудово справляються непримітні сірі ящички, які роблять фото порушників, а потім (разом зі штрафною квитанцією) відправляють їх власникові авто. Спілкування з місцевою поліцією утруднюється тим, що зазвичай полісмени не знають англійської мови, і пояснювати доведеться буквально на пальцях.


Вогнеборці під час пожежі врятували 90-річну вінничанку - Главком\nВогнеборці під час пожежі врятували 90-річну вінничанку\n7 Травня, 2018, 13:52 glavcom.ua\nЖінку передали лікарям екстреної медичної допомоги\n7 травня о 07:06 до Служби порятунку надійшло повідомлення, що у м. Вінниці на вулиці Бестужева виникла пожежа у приватному житловому будинку. До місця події було направлено відділення чергового караулу Державної пожежно-рятувальної частини № 4.\nПро це повідомляє прес-служба ГУ ДСНС Укрaїни у Вінницькій облaсті.\nПрибувши на виклик рятувальниками було встановлено, що горить одна із кімнат будинку на площі 8 кв.м.\nПід час розвідки домоволодіння в одній із кімнат було виявлену 90-річну жінку, яку рятувальники евакуювали та передали лікарям екстреної медичної допомоги.\nПожежу локалізовано о 7:25, а ліквідовано о 7:33. Причини виникнення пожежі встановлюються фахівцями.\nВід ДСНС до ліквідації пожежі залучалося 12 чоловік особового складу та 3 спецавтомобіля.\nВчора, 6 травня близько 17 години на вулиці Гонти у Вінниці горіла квартира. Прибувши до місця виклику, рятувальники ДПРЧ-2 з'ясували, що загоряння сталося в одній із квартир на другому поверсі багатоквартирного будинку. Вогнем знищено оздоблення стін кухні та кухонне начиння.\nДо ліквідації пожежі від ДСНС залучалося 8 чоловік особового складу та 2 одиниці спецтехніки.\nТеги: пожежа ДСНС рятувальники Вінниччина жінка чоловік\nУкраїнець став найгарнішим чоловіком світу


Готелі в м. Данмор-Іст, Ірландія з Hotels.comSee this page in Englishукраїнська (Україна)Бронюйте онлайн або по телефону На головнуСпеціальні пропозиціїHotels.com™ RewardsСлужба підтримкиВаші бронюванняДопомогаВідгук про веб-сайтЗалишити відгук про готельОбліковий записУвійтиСтворити обліковий записВаші бронюванняГотеліГотелі: ІрландіяГотелі в місті Данмор-Іст, ІрландіяГотелі в місті Данмор-Іст, ІрландіяПошук готелів у м. Данмор-Іст, ІрландіяНазва міста, визначного місця, готелю, адреса або поштовий індексПриїзд:Від’їзд: Точні дати мені не відоміНомерів:123456789+Номер 1:Дорослих:12345678Віком від 18 роківДітей:0123До 18 роківВік на момент приїзду:Дитина 1:-?-<11234567891011121314151617Показати пропозиціїЗберіть 10 діб – отримайте 1 безкоштовно*Не проґавте приховані ціни в певних готелях.12345678910=Популярні серед українських мандрівниківНайпопулярнішийTower Hotel & Leisure CentreДобре 3,7 / 5( 54 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 248 людей переглянули цей готель.Fitzwilton HotelДобре 3,8 / 5( 239 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 235 людей переглянули цей готель.Maldron Hotel WexfordДобре 3,8 / 5( 249 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 235 людей переглянули цей готель.Travelodge WaterfordДобре 3,1 / 5( 126 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 219 людей переглянули цей готель.Waterford Marina HotelВідмінно 4,2 / 5( 277 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 214 людей переглянули цей готель.Dooleys Hotel Waterford CityВідмінно 4,1 / 5( 166 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 202 людей переглянули цей готель.Ferrycarrig HotelВідмінно 4,2 / 5( 188 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 187 людей переглянули цей готель.Athenaeum House HotelВідмінно 4,2 / 5( 134 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 148 людей переглянули цей готель.Waterford CastleВідмінно 4,1 / 5( 83 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 50 людей переглянули цей готель.Best Western Rosslare Danby Lodge HotelДобре 3,9 / 5( 100 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 41 людей переглянули цей готель.Переглянути більше готелів у м. Данмор-Іст, ІрландіяНещодавні бронюванняWaterford Marina Hotel3-зірковийвід 1 899 UAHTravelodge Waterford3-зірковийвід 1 789 UAHFaithlegg House Hotel Golf and Country Club4-зірковийвід 3 854 UAHTravelodge Waterford3-зірковийвід 1 789 UAHDooleys Hotel Waterford City3-зірковийвід 2 175 UAHМожливість платити зараз або пізніше за більшість готелівБезкоштовне скасування більшості номерівГарантія найкращої ціниПерейти до карти готелів у м. Данмор-Іст, ІрландіяВизначні пам’яткиПляж Данмор-ІстГольф-клуб «Данмор Іст»Найкращі готелі в місті Данмор-Іст, ІрландіяHotels.com допоможе вам знайти найкращі готелі у м. Данмор-Іст, Ірландія.


Повноцінний контроль хвороб навесні – основа високої врожайності озимої пшениці. — Статті — Август-Україна\nУ сучасних умовах господарювання не варто сподіватися на високий рівень урожайності озимої пшениці без повноцінного захисту рослин від ураження збудниками хвороб протягом усього періоду вегетації. При цьому особливу увагу потрібно приділити контролю хвороб у період кущення – початку виходу в трубку. Адже саме на цьому етапі формується основа майбутнього урожаю: кількість продуктивних стебел, колосковий стрижень, відбувається закладання колосків у колосі та квіток у колосах. Тому для реалізації генетичного потенціалу сучасних сортів досить важливо, щоб у період кущення – початку виходу в трубку рослини озимої пшениці в достатній мірі були забезпечені вологою та елементами живлення, а листкова поверхня захищена від хвороб і функціонувала на повну потужність. Крім того, застосування фунгіцидів у кінці кущення – початку виходу рослин в трубку (ВВСН 25-32) є базовою частиною програми захисту озимої пшениці від більшості хвороб.\nНа початкових етапах органогенезу озимої пшениці під час весняної вегетації особливу увагу слід приділяти контролю таких хвороб:\n-\tБорошниста роса (збудник – гриб Erysiphe graminis). На сходах рослин хвороба спочатку з’являється у пазухах листків у вигляді матових плям, а пізніше проявляється у вигляді білого павутиноподібного нальоту, що складається з міцелію та конідіального спороношення гриба. Згодом наліт ущільняється, утворюючи ватоподібні подушечки, як в кінці вегетації стають жовто-сірими і на них утворюються дрібні чорні плодові тіла – клейстотеції. Зазвичай сильніше уражуються рінні посіви озимої пшениці. Шкідливість борошнистої роси дуже висока. За сильного розвитку хвороби зменшується кущистість рослин, відбувається передчасне відмирання листя, послаблення склеренхіми стебел, що призводить до вилягання. В уражених рослин спостерігається порушення фотосинтезу, руйнування хлорофілу, що призводить до зниження іх продуктивності та якості зерна. Втрати врожаю в окремі роки можуть перевищують 40%. Високоефективним заходом захисту рослин від борошнистої роси є обприскування посівів фунгіцидами.\n-\tСепторіоз Збудники хвороби – грибу з роду Septoria. Перші симптоми септоріозу можуть проявлятися вже восени на нижніх листках, подальший розвиток хвороби спостерігається навесні та впродовж всього вегетаційного періоду. Сильніший розвиток хвороби спостерігається за дощової й теплої погоди. Шкідливість септоріозу полягає у зменшенні асиміляційної поверхні листя, передчасному засиханні листків, ламкості стебел, недорозвиненості колоса, передчасному дозріванні рослин, що призводить до недобору близько 30-40 % і більше врожаю. Високу ефективність проти септоріозу забезпечує протруюювання насіння та обприскування посівів фунгіцидами.\n-\tЦеркоспорельоз (гниль кореневої шийки, очкова плямистість, ламкість стебла). Збудник – гриб Cerсosporella herpotrichoides Fron. У пізніші фази розвитку рослин прояви хвороби помітні найчастіше на нижньому міжвузлі, рідше – на другому і третьому, у вигляді еліпсо-очкоподібних світло коричневих плям із темною облямівкою. Внаслідок захворування руйнується провідна та опорна система стебла. Збудник хвороби закупорює провідні судини, чим блокує проходження води та поживних речовин до надземної частини рослина, що суттєво зменшує масу зерна.\n-\tІржа (Puccinia spp). Іржасті хвороби пшениці є найпоширенішими і спричинюються грибами, які належать да облігатних вузькоспеціалізованих паразитів. Основний тип ураження – утворення пустул на різних органах рослин. За дозріванням пустули розривають епідерміс, утворюючи порошисті рани, із яких спори поширюються спори, спричинюючи нові зараження рослин.\n-\tПіренофороз (жовта плямистість) Збудник гриб – Pyrenophora tritici-repensis). На листках з’являються округлі плями яскраво-жовтого кольору діаметром 2-5мм. Крім листя, плямистість може проявлятись на листкових пазухах, стеблі, колоскових лусочках, де набуває вигляду дрібних крапок або штрихів. У період вегетації збудник формує конідіальну стадію у вигляді оливкового або чорного нальоту.\nЩоб не допустити масового ураження листків піренофорозом, обробку фунгіцидами слід розпочинати з фази ВВСН 32-37 профілактично, але не пізніше перших видимих ознак захворювання. Як бачимо, перед аграріями виникає чимало перепон на шляху до реалізації. Тому ефективна система фунгіцидного захисту є невід’ємним елементом інтенсивної технології вирощування зернових культур. Однак формуючи її, доволі часто припускаються невиправних помилок, які призводять до недоотримання врожаю. Хоча спектр контрольованих хвороб згідно з реєстрацією є доволі широким, проте як свідчить практика, ефективність та тривалість захисного ефекту сильно варіюється. При цьому саме ціна, на яку в умовах економічної кризи найбільше звертають увагу під час вибору фунгіциду, є тим критерієм, який опосередковано відображає якість придбаного продукту.\nДля ефективного захисту рослин озимої пшениці навесні проти наведеного вище спектру хвороб, рекомендовано використовувати фунгіцид Балій (пропіконазол 180 г/л і азоксистробін 120 г/л). Винятковою особливістю фунгіциду Балій є його препаративна форма – мікроемульсія. Спеціально підібрана для даної препаративної форми система допоміжних речовин забезпечує отримання робочого розчину фунгіциду з розміром частинок менших 200 нанометрів, що призводить до більш високої, в порівнянні з концентратами емульсії, проникності діючих речовин в рослини і, як наслідок, до більш високої фунгіцидної активності препарату.\nПоєднання діючих речовин із групи триазолів та стробілуринів у фунгіциді Балій забезпечує високу ефективність та довготривалий захист від збудників основних хвороб. Різні механізми дії та шляхи проникнення та розподілення діючих речовин у рослині запобігають формуванню резистентних патотипів збудників хвороб. Залежно від погодних умов і інфекційного навантаження, забезпечує захист посівів від інфекції до 4 тижнів з моменту обробки.\nПропіконазол належить до хімічного класу триазолів, він надає профілактичну, потужну лікувальну і викорінюючу системну дію, пригнічує спороутворення у патогенів, за рахунок газової фази знижує розвиток борошнистих грибів, виявляє також рістрегулюючу дію, що забезпечує краще засвоєння рослинами вуглекислого газу і, відповідно, підвищує активність фотосинтезу в рослинах.\nАзоксиситробін – діюча речовина з класу стробілуринів, характеризується тривалою профілактичною дією та озеленюючим ефектом. Азоксистробін пригнічує мітохондріальне дихання в клітинах патогенів, характеризується тривалим захисним і озеленювати ефектом. Ця діюча речовина надає позитивне фізіологічну дію на рослини. Азоксистробін подовжує період вегетації за рахунок пригнічення процесу утворення етилену (гормону старіння) в рослині.\nОтже, ефективний фунгіцидний захист посівів озимої пшениці у період кущення – початок виходу в трубку у поєднанні з оптимальною системою удобрення є основою для майбутнього врожаю. Проте для досягнення максимальної врожайності необхідно використовувати повноцінну систему захисту, яка забезпечує ефективний контроль хвороб у найбільш критичні періоди формування продуктивності посівів: кущення – початок виходу в трубку, поява «прапорцевого» листка, цвітіння – наливання зерна.


Збалансований білковий сніданок - запорука активного дня - tochka.net\nПоспішаємо повідомити, що вівсяні мюслі й пластівці складно назвати здоровою їжею\nЗбалансований білковий сніданок - запорука активного дня © прес-служба\nЗранку не вистачає часу на приготування корисних страв. За звичкою рука тягнеться до готових продуктів, які складають основу типових сніданків. У булочках, кексах, бутербродах, солодощах, випічці недостатньо білка, клітковини та інших корисних речовин. Така їжа викликає тяжкість у шлунку, сонливість, занепад сил.\nСприятливим часом для сніданку вважається 8 ранку. Дієтологи радять "розбудити" травну систему склянкою теплої води, зробити легкі вправи і після цього приступати до прийому їжу. Рослинний напій Herbalife на основі алое активізує і налагоджує роботу травної системи. Протягом дня їжа добре засвоюється, з'являється легкість, самопочуття поліпшується.\nКоли вранці немає можливості займатися приготуванням їжі, здорова альтернатива - якісні протеїнові коктейлі. Формула 1 від Herbalife підходить активним людям, які стежать за фігурою та хочуть харчуватися правильно. Клінічне дослідження коктейлю Формула 1 в США засвідчило, що в порівнянні з їжею із стандартним білковим вмістом, вживання збагачених білком замінників їжі, не тільки сприяє помітно кращим результатам для схуднення, але і дозволяє знижувати вагу за рахунок більшої втрати жирових відкладень, а не м'язової маси. Результати клінічного дослідження було опубліковано в серпневому номері "Nutrition Journal" (Журнал клінічного харчування).\nПравильний збалансований сніданок - запорука активного дня. Формула 3 Протеїнова суміш Herbalife - джерело низькокалорійного повноцінного білка. Вона доповнює ранковий раціон, зберігає і підтримує м'язову масу, особливо корисна для тих, хто практикує дієти. Суміш дає тривале почуття ситості, тому немає необхідності в швидких вуглеводних перекусах.\nАктивний спосіб життя і правильне харчування - основа відмінного самопочуття. Згідно з останніми дослідженнями American Journal of Clinical Nutrition, збалансований сніданок допомагає скоротити денне споживання калорій. Якісний сніданок допомагає організму швидко прокинутися, запустити метаболізм і налаштуватися на активне спалювання калорій. Тому так важливо снідати перед тим, як вийти з дому!\nА що входить до твого сніданку?\nздоров'я харчування завтрак здорова їжа здорове харчування здоровий спосіб життя зож


Скандинавський стиль сьогодні на піку інтер'єрної моди. Його вибирають за функціональність, просту та разом з тим сучасну архітектуру рішень, теплоту натуральних матеріалів і природну колірну гамму. Так, місцями він може здаватися строгим, але якщо дивитися на картинку в цілому, цей стиль дуже затишний. Особливо, якщо в скандинавських мотивах витримати кухню. У чому сіль?\nУ колірному рішенні. Наприклад, для обробки меблів переважно використовується натуральне дерево. Його текстура й унікальний малюнок відмінно гармоніюють з базовими кольорами та відтінками сірого, білого, кремового, чорного, блакитного... Така комбінація створює відчуття тепла, чистоти, простору. Робить інтер'єр поза модою та часом. Посилити ефект допоможуть соковиті акценти у вигляді предметів декору, відповідний текстиль.\nВідображенням стилю є елементи зі скла та металу, які також відрізняються своєю лаконічністю. Взяти хоча б фурнітуру. У ній відсутня химерність. У якості родзинки можна використовувати колір. Гра на контрасті додасть меблям унікальність.\nВідповідально підійдіть до вибору стільниці. Натуральний камінь, фактурне дерево... Будь-який з цих варіантів стане гідною прикрасою кухні та відмінно покаже себе в експлуатації.\nДизайн і функціональність. Меблі для кухні в скандинавському стилі підкорюють своєю стриманістю форм, тому мінімум декору, прості та чіткі лінії.\nЩе один плюс таких меблів – максимальна функціональність. У ніх немає місця зайвому, тільки гранично необхідна кількість шаф і поличок. Це робить навіть маленьку кухню комфортною та зручною в експлуатації.\nВіддайте належне освітленню. Його має бути багато. Крім природного світла – вікон, додайте в інтер'єр кухні торшери, люстру, бра незвичайної форми. Це додасть приміщенню тепло та затишок. І не забувайте про декор (це можуть бути предмети ручної роботи), цікавий посуд і живі рослини.\nСподіваємося, інформація виявилася корисною, і надихне вас на створення кухні-мрії разом з нами.\nНа фото – кухня К19.\nДізнавайтеся кращі акції, вигідні ціни та багато іншого


КМЦ Інваспорт Київ — Паралімпіада-2018: як все було\nХХІІІ літні Дефлімпійські ігри\nГоловні змагання чотириріччя для спортсменів з вадами слуху відбулися цьогоріч у Туреччині.\nЗ 18 по 30 липня 2017 року у м. Самсун (Туреччина) Відбулися ХХІІІ літні Дефлімпійські ігри.\nДілимось з вами сьогодні усім, що відбулось із нами під час Паралімпіади в Південній Кореї: нашими переживаннями, емоціями, перемогами і тривогами...Нашими високими нагордами, які ми присвятили рідній Україні!\nДякуємо, що були з нами щодня! Дякуємо за підтримку, за вболівання, за вашу віру в нас - у нашу спільну перемогу!\nВаша підтримка направду стала нашою перемогою...\nМи вдячні усім партнерам та спонсорам, які підтримали нашу команду. Подяка компаніям: lifecell, Visa, ПриватБанк, ВОЛЯ,СПОРТМАСТЕР UA, O'stin Ukraine, Hyundai Ukraine, Victoria Koroleva - Виктория Королёва VK (Вікторія Корольова).\nПодяка медіа-партнерам: Обозреватель, bigmir.net, Isport, Сonvergo, Луверс, а також особливо - Суспільному телебаченню України. Подяка всім телевізійним та радіо-партнерам, які долучились до нашого важливого проекту висвітлення Паралімпіади-2018! Особлива подяка - Медіа-центру Національного комітету спорту інвалідів України та Соціально-культурному проекту «Без меж».


«Старість починається з ніг!» | Газета "Справи сімейні"\nЦю фразу я вперше почула від інструктора з йоги під час моєї подорожі Індією. Вона витягла назовні мій дитячий, безмежний жах, коли я вперше дізналася про смерть. Тоді, в одну мить мій дитячий, безтурботний світ звузився до краплини. На той час ще малечею я вирішила, що, коли стану дорослою, обов’язково знайду засіб безсмертя для моїх батьків.\nТоді в мене також виникло наступне питання, звідки беруться старі люди?\nУ дитячому сприйнятті було все стабільно. Є діти, дорослі й літні люди. Я знала, що колись стану дорослою, але те, що мої батьки, мій тодішній всесвіт зістаряться… То стало жахом з багатьма крапками.\nПлинув час, і мій жах поступово нашаровувався життям. Я дізналася, що хвороби приходять з віком. Звичайні фрази лікарів людям більш як сорок років: «А що ви очікували у вашому віці?», поступово пригнічували дитячий жах і змусили змиритися з тим, що нічого не вдієш.\nНапрямок «вікова психологія» також наголошував на тому, що у кожному віці є свої примхи, бажання, намагання, скарги, страждання, радощі й хвороби.\nЯкщо з характеристиками дитячого, підліткового, юнацького та іншого віку я могла погодитися, то з літнього віку у мене виникало ряд питань.\nВікова психологія чітко розмежувала: літній вік 60—75 років і старість 75—90, з їх чіткими характеристиками фізичного розвитку, соціальної адаптації, психологічного сприйняття, пам’яті, спілкування та ін.\nІ лікарі, і психологи одноголосно фразували: «У вашому віці це нормально!..»\nЯ говорю про мить, яка підняла з глибини моєї душі всі ці спогади. Перебив мої спогади впевнений голос інструктора: «Якщо старість починається з ніг, нам необхідно приділити особливу увагу саме цій частині тіла у роботі з такими людьми. Комплекс вправ допоможе збільшити кровопостачання ніг і всього організму в цілому. Фізична користь від занять йогою для людей старшого віку дивовижна. Вправи повертають баланс між фізичною, розумовою і духовною складовими, що позитивно вплине на імунну систему, яка як наслідок може протистояти захворюванням, які характерні для людей літнього віку».\nВи це чуєте? Починаючи здавалось би зі звичайної, на перший погляд, фізичної активності, інструктор у кілька секунд перейшов до укріплення імунітету і зцілення. Звичайно ще з дитинства всі ми знаємо користь фізичних вправ. Однак заняття йогою це не просто фізичні вправи. Це робота організму в цілому, підключаючи систему дихання, уяву, концентрацію на всіх органах відчуття з обов’язковим зосередженням на «тут і зараз»!\nДалі почалися більш серйозні йогівські тлумачення з зануренням у системи і підсистеми організму. Весь час я переймалася думками-питаннями, як ці люди мали такі знання понад п’ять тисяч років тому?\nВ цю мить відчула, що відповідь на питання дитинства знайду в Індії.\nЯ навчалася з пристрастю, тому що в мене була мета! На той час вік моїх батьків наближався до семидесяти років. І найпершими учнями стали саме вони. Важливо, що в них уже є певні результати, і ми цьому безмежно раді.\nЯ і досі продовжую навчатися, збираючи по крихтах інформацію древньої мудрості. Ретельно її перевіряю і, випробовувавши на собі, віддаю світові.\nВідкриваючи цю рубрику, я мрію про те, що інформація допоможе відновити тіло, в якому живе вічна душа. Крок за кроком ми будемо знайомитися з вправами, які налаштують ваш організм на коректну роботу.\nЯ не буду довго досліджувати анатомічні подробиці кожної вправи, але повірте, за кожним рухом існує гора інформації та кожен рух, виконаний із максимальною точністю і концентрацією, несе неймовірну користь.\nОтже, виконуємо вправи. Зверніть увагу, що опис кожної з них починається з простого фізичного руху, другий етап — це підключення дихання, яке супроводжує рух, третій етап — концентрація! Хочу зауважити на тому, що кожну вправу слід засвоювати поступово. Спочатку можете повільно відпрацювати фізичні рухи, далі обов’язково підключайте дихання і концентрацію. Поступово динаміка виконання вправ може пришвидшуватися, не втрачаючи всіх особливостей. Фізична врава без правильного дихання дає лише тридцять відсотків користі. Не марнуйте часу дарма! Використовуйте все на сто відсотків.\nВправа 1. Згинання пальців ніг.\nВисхідне положення: (далі: В. п.) Сидячи на підлозі, ноги витягнуті вперед. Руки прямі, долонями на підлозі, пальцями назад.\nТрохи відхиливши корпус назад, опираючись на прямі руки, згинаємо і розгинаємо пальці ніг. Зусилля робимо і на згинанні й на розгинанні. Коліна при цьому рівні. 10 разів.\nДихання: згинаючи пальці — вдих; розгинаючи — видих.\nЗосередження: на диханні, підрахунку рухів і відчуттях, що виникають під час виконання вправи, одночасно контролюючи, щоб рухалися лише пальці ніг.\nЗверніть увагу! Рухаються лише пальці ніг. Навіть якщо рух пальців зовсім обмежений, не підключайте до руху гомілковостоп. Краще менше, але правильно. Поступово рухливість покращиться.\nВправа 2. Згинання ніг в гомілковостопному суглобі.\nУ висхідному положенні одночасно згинаємо обидві ступні в гомілковостопах від себе (до підлоги) і на себе (пальцями до себе) настільки, наскільки можливо. 10 разів.\nДихання: згинаючи ступню вперед — вдих, на себе — видих.\nЗосередження: на диханні, підрахунку рухів і відчуттях, що виникають під час виконання вправи.\nВправа 3. Оберти ступнею в гомілковостопному суглобі.\nВ. п. Вправа №1.\nТрохи відвести ноги в боки, не згинаючи в колінах. П’ятами торкаємось підлоги. Увага! Спочатку все робимо правою ногою, потім лівою, потім двома одночасно.\nРобимо оберти правим гомілковостопом за годинниковою стрілкою 10 разів. Далі 10 разів проти годинникової стрілки.\nПовторюємо теж саме лівим гомілковостопом.\nДалі робимо оберти двома одночасно, також 10 разів.\nДихання: півоберта — вдих, півоберта — видих.\nВправа 4. Колооберти ступнею.\nПокладіть праву ступню на ліве стегно. Праву долоню тримаємо на правому коліні, лівою рукою обертаємо праву ступню за годинниковою стрілкою 10 разів, потім проти годинникової стрілки, також 10 разів.\nДихання: півоберту — вдих, півоберту — видих.\nЗосередження: на диханні, підрахунку вправи і відчуттях, що виникають під час вправи.\nВправа 5. Згинання і розгинання ніг у колінах.\nЗігніть праву ногу в коліні та обхопіть праве стегно руками, під стегном склавши пальці в замок. Випрямляємо праву ногу в коліні й одночасно випрямляємо руки у ліктях; згинамо ногу в коліні так, щоб п’ятою торкнутися сідниць чи максимально наблизитися до них, не торкаючись ступнею підлоги. Повторюємо вправу 10 разів.\nПотім з лівої ноги.\nДихання: випрямляючи ногу — вдих, згинаючи — видих.\nЗосередження: дихання, підрахунок вправи і відчуття, що виникають.\nВправа 6. Оберти ніг від коліна.\nЗігнути ногу в коліні, стегно притиснути руками до живота. Робимо оберти нижньою частиною ноги від колінного суглоба. 10 обертів за годинниковою стрілкою, 10 обертів у зворотному напрямку.\nЗосередження: дихання, підрахунок вправи і відчуття, що виникають під час виконання.\nВправа 7. Активні повороти тулуба.\nРозсунути ноги в різні боки (відстань між ногами спочатку може бути невеликою. В подальшому ширину ніг можна збільшувати). Руки в різні боки. Пальцями правої руки обхопіть великий палець лівої ноги, а ліву руку відведіть за спину. Руки повинні розташовуватися на одній прямій лінії. Голову і тулуб повертаємо вліво, а погляд спрямовуємо на пальці лівої руки.\nТе ж саме вліво. Повторити по 10 разів в кожний бік.\nВправа 8. Напівметелик.\nЗ в. п. згинаємо праву ногу в коліні, праву ступню кладемо на ліве стегно.\nЛіву долоню кладемо на праву ступню, а праву долоню — на коліно правої ноги. Обережно, правою рукою рухаємо праве коліно вгору (намагаємося притиснути якомога ближче до тулуба), вниз (намагаємося притиснути якомога ближче до підлоги).\nПовторити вправу з лівого боку.\nПри регулярному виконанні коліно вільно буде вкладатися до підлоги.\nДихання: піднімаючи коліно вгору — вдих, донизу — видих.\nЗосередження: на розслабленні м’язів, на диханні, підрахунку рухів і відчуттях, що виникають.\nВправа 9. Оберти коліном.\nЗалишаємося у в. п. попередньої вправи. Правою рукою обертаємо праве коліно, намагаючись збільшувати амплітуду кола. 10 колообертів за годинниковою стрілкою, 10 разів у зворотному напрямку.\nПовторити з лівого боку.\nЗосередження: на диханні, підрахунку вправи і відчуттях, що виникають під час виконання вправи.\nВправа 10. Метелик.\nЗ в. п. згинаємо ноги в колінах, з’єднавши їх ступнями одна до одної, п’ятами якомога ближче до себе. Пальці рук переплести і помістити під ступні. Наклін корпусу вперед. Намагаючись лобом доторкнутися до ступнів ніг. 20 разів.\nДихання: наклін — видих, підйом корпусу — вдих.\nЗосередження: на розслабленні м’язів, диханні, підрахунку вправи і відчуттях, що виникають під час виконання вправи.\nЦе перша частина вправ, які допоможуть розпочати здоровий і усвідомлений шлях до відновлення і покращення здоров’я, тіла і духа.\nОлександр Тимофєєв ср, 11/27/2019 - 11:28


2015 Липень | Надвірнянська центральна районна бібліотека\n30 Липня 2015 admin\n28 липня – День хрещення Київської Русі-України та День св. Володимира – хрестителя. Постать князя Володимира потужна, велична, його роль в українській історії важко переоцінити. Він був державним діячем, полководцем, дипломатом, захисником Русі, спрямовував зусилля на зміцнення єдності держави.\nЙого називають князем церкви, моральним авторитетом, меценатом, опікуном, українським Мойсеєм. Це – про митрополита Андрея Шептицького, 150-річчя від дня народження якого відзначаємо цими днями. Під час години духовності «Митрополит Андрей Шептицький – благовісник єдності» завідувач відділу краєзнавчої літератури Раїса Грушецька розповіла про його життя і пастирське служіння. Знаково, що митрополит походить із славного українсько-польського роду, […]\n28 липня у літньому кінотеатрі бібліотеки продемонстровано документальний фільм «Квітка Цісик. Голос в єдиному екземплярі». Кві́тка Ці́сик – американська співачка українського походження (с. Ліски Коломийського району), популярна виконавиця рекламних джинґлів у США, оперна і блюзова співачка. Пісня «Ти осяюєш моє життя», яку вона виконала для однойменного фільму, отримала 1978 року «Оскар» і «Золотий глобус» у […]\n28 липня в літературній світлиці центральної районної бібліотеки проведено літературну годину «Розіп»ятий на хресті політики і літератури», присвячену 135-річчю від дня народження Володимира Винниченка. Бібліотекар Галина Букатюк ознайомила присутніх з біографією письменника, державного діяча та творчим літературним доробком. Винниченко Володимир Кирилович (1880-1951) – письменник, громадський і державний діяч. Голова Директорії (1918-1919).\nІдеш влітку стежиною, радієш сонечку, високому блакитному небу, п’янкі духмяні трави шелестять під ногами… Багато рослин люди використовують для лікування тисячоліттями, тож і офіційна медицина давно виготовляє з них ліки. Але є й такі, які до цього часу оминула увага фармакологів, хоч сильні цілющі властивості здавна доведені нашими предками і підтверджені народною медициною.\n27 Липня 2015 admin\nМи живемо в нелегкий час. Вирішується доля країни, наше майбутнє, за яке в зоні АТО віддають свої життя українські воїни. Вони мужні, хоробрі. Для них дуже важливо знати, що ми – з ними. Прийшла в нашу хату тривожна година. Хай кожен збагне собі в безлічі справ: Все треба зробить, щоб жила Україна. Щоб ворог підступний […]\n24 Липня 2015 admin\nЛіто: хтось працює, а хтось у відпустці, люди відпочивають, насолоджуються теплом. Центральна районна бібліотека пропонує проводити дозвілля разом з нею. Для цього запрошуємо надвірнянців в літній кінотеатр, у «бібліотеку під відкритим небом». 23 серпня запросили користувачів на марафон літнього читання «Читання – корисне задоволення».


Обсяг страхового ринку до 2015 року зросте на 40% - Комфінпослуг - Новини\nУкраїна ініціює обов'язкове страхування для туристів\nСтраховики наростили збори до 13 мільярдів\nУкраїнців страхуватимуть від проблемних недобудов?\nУкраїнці перестали скупитися на програми страхування\nДержавна комісія з регулювання ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) прогнозує активне зростання ринку небанківських фінансових послуг у найближчі два роки, зокрема, обсяг страхового ринку за два роки має зрости більш ніж на 40%.\nПро це йдеться в інформаційному бюлетені уряду.\n"Передбачається, що іноземні інвестиції у страховий ринок України можуть зрости до 2015 року від 5 до 7 мільярдів гривень", - йдеться в повідомленні.\nНацкомфінпослуг, також прогнозує, що частка чистих страхових премій у ВВП має збільшитись у найближчі два роки з 1,4% до 2%.\n"Це буде можливим тільки в тому разі, якщо темпи зростання страхових премій на 40,8% перевищуватимуть темпи зростання номінального ВВП", - зазначають в Нацкомфінпослуг.\nСтрахові активи за той самий період мають зрости на 42,6% - від 56,1 до 80 мільярдів гривень.\nКрім того, Нацкомфінпослуг прогнозує зростання обсягів продажів лізингових послуг у 2013 році в межах 15% порівняно з 2012 роком.\nРаніше повідомлялось, що за I півріччя цього року обсяг залучених страховиками валових премій виріс на 49% - до 13,2 мільярда гривень.\nГОЛОВНЕ на 29 листопада 2021, 7:30


Продуктові шахрайства - У сфері торгівлі - Енциклопедія шахрайств та лохотронів\nНа одній з баз Кіровського району три підприємця займалися незаконною розфасовкою насіння, родзинок і арахісу, наклеюючи на продукцію підроблені етикетки різних фірм. Товар дешево продавали власникам комерційних ларьків і на міські ринки. За 5 місяців заповзятливі торговці встигли заробити кілька десятків тисяч. Потім один із шахраїв повідомив про це в правоохоронні органи, коли зрозумів, що всі гроші йдуть на особистий рахунок власника цеху. Зараз слідча комісія буде приймати рішення про порушення кримінальної справи за однією або кількома статтями. До незаконного підприємництва і шахрайства може додатися факт торгівлі неякісними продуктами харчування.\n«Продуктові шахрайства» ґрунтуються на тому, що в ті продукти, які ми вживаємо в їжу, кладеться зовсім не те, що пишеться на упаковці, сюди ж можна віднести підроблення термінів придатності.\nНаприклад, на початку квітня 2005 року в Ганновері (Німеччина) співробітники мережі супермаркетів REAL були викриті в тому, що вони перекладали в нову упаковку прострочений м’ясний фарш і заявляли його як свіжий товар. Прокуратура пред’явила звинувачення 9 співробітникам супермаркету.\nПроте цей випадок не поодинокий, з цим стикаються покупці всіх країн. На оптових продуктових базарах продають прострочені товари, у яких поряд з фабричним терміном придатності стоїть друга дата, поставлена продавцем (для цього використовується спеціальна печатка). На імпортних продуктах термін вказується на пластмасових гребінцях, які легко зрізаються.\nУ 2004 році в Південній Кореї вибухнув скандал, що отримав назву «сміттєві пельмені». Всередині пельменів, що виготовляються місцевим виробником і продаються через супермаркети, були виявлені гнилі овочі. Корейське санітарне відомство повідомило, що з 1999 року по лютий 2004 року 18 компаній використовували у своїх продуктах гнилі овочі.\nУ нашій країні історії про те, що в ковбасні вироби підмішується все крім самого м’яса, вже давно перестали бути анекдотом. На дешеве шампанське наклеюють етикетки дорогого, обгортки не відповідають цукеркам і т. д. Здається, що з подібним стикався практично кожен покупець.\nАле все-таки у нас найпопулярнішим видом продуктового шахрайства є так зване «бродіння», тобто елементарне виготовлення неліцензійної горілки. На зорі бодяжного бізнесу підробки можна було відрізнити за способом наклеювання етикеток, якості їх виготовлення і т. п. Однак, “бодяжники” теж не відставали від нововведень у цій галузі. Виробники сталі виготовляти оригінальні пляшки, клеїти голограми. З’явилися акцизні марки, але будь-які ускладнення давали до сих пір лише тимчасовий ефект. Хоча, при досягненні особливо високого рівня захисту, бодяжники перемикаються на підробку більш дешевих сортів.\nЕнциклопедія шахрайств та лохотронів – https://history.lohotron.in.ua\n← Мережевий маркетинг\nВи зіпсували товар, тепер платіть! →\nЕнциклопедія шахрайств та лохотронів > У сфері торгівлі > Продуктові шахрайства


ВІД СКЛАВИНІВ ДО УКРАЇНСЬКОЇ НАЦІЇ 5. ПРОБЛЕМА ДАВНЬОРУСЬКОЇ НАРОДНОСТІ\nКультурно-історична спадщина княжого Києва є ключовою проблемою історії Східної Європи взагалі та України і Росії зокрема. Об’єктивне вирішення цього питання - обов’язкова передумова побудови міцного історичного фундаменту незалежної України.\nОднак відтворенню правдивої історії Східної Європи за добу середньовіччя заважає штучно створена, політизована концепція давньоруської народності. Фактично вона є сучасною модифікацією дуже давнього імперського історичного міфу про богообрану Москву як третій Рим.\nІмперський міф - це псевдонаукова історична концепція, що слугувала ідеологічною базою для державної експансії на землї сусідів. Подібні міфи - типовий елемент ідеології усякої імперії, що слугував її творенню та виправдовував існування. Як усякий міф він не відповідав історичній правді, зате виправдовував загарбання земель сусідів.\nКоріння легенди про Москву як третій Рим сягає ХУ ст. Після захоплення Константинополя турками 1453 р. багато ідеологів Візантійської імперії та православ’я емігрували до Москви. Ці православні священники на догоду московським самодержцям проголосили Москву єдиним законним духовним спадкоємцем православного Константинополя. На підтвердження права Москви на спадщину Константинополя виникла фантастична родословна московських князів, в якій фігурували такі міфічні та історичні особи як біблійний Ной, фараон Рамзес, імператори Риму та Константинополя Август і Константин, король Прус, київські князі Володимир Великий та Ярослав Мудрий тощо.\nЗ ХУ ст. Москва проголошує себе не тільки духовною наступницею Константинополя, але й відкрито заявляє про свої права на землі Візантії, як на династичну спадщину міфічних пращурів московських правителів. Цей фантастичний міф надихав російських князів та імператорів на експансію у південно-західному напрямку аж до ХХ ст. Відомий вислів Ф.Достоєвського “Константинополь повинен бути нашим” не є літературною метафорою. Згадайте яку роль відіграли претензії Російської імперії на володіння протоками Босфор та Дарданели у розв’язанні Першої світової війни. Історичне коріння традиційної любові царської та сучасної Росії до православних братів сербів також у давніх претензіях імперської Москви на балканську спадщину візантійських імператорів.\nЦей же історичний міф був підгрунтям зазіхань російського імперіалізму на колишні землі Київської Руси-України. Безпідставне твердження, що Київська Русь нібито знаходилась під протекторатом візантійських імператорів, використовувалося московськими правителями для проголошення їхнього династичного права на володіння Україною.\nЗначний вплив на формування імперської історичної концепції в Росії справив “Синопсис” киянина Інокентія Гізеля. Вперше він вийшов друком 1674 р. у Києво-Печерській Лаврі і був головним підручником історії в Російській імперії аж до початку ХІХ ст. В ньому Київська Русь проголошувалась першим етапом російської державності.\nНаукоподібного вигляду міфу про Москву, як богообрану наступницю Риму, Константинополя та Києва, надав М.Карамзін майже 200 років тому. Саме ним Київська Русь була включена до національної історії Росії, як перша російська держава. Перефразуючи киівського літописця Нестора М.Карамзін проголосив княжий Київ “Матір’ю городів російських”.\nІдеологічне обгрунтування багаторічної експансії Російської Імперії на українські землі призвело до викривлення історії українського народу на користь північно-східного сусіда. Праукраїнська за канонами європейської історії держава Київська Русь була декларативно оголошена імперськими істориками першою російською державою. Українці взагалі не визнавалися окремим від росіян етносом з власною історією, мовою, правом на власну батьківщину.\nВ середині ХІХ ст. справу М.Карамзіна продовжив М.Погодін, який стверджував, що до ХІІІ ст. в Києві жили росіяни. Лише після татарського погрому Середнього Подніпров’я 1240 р. вони нібито емігрували на Верхню Волгу, а на їхнє місце з Волині та Галичини прийшли українці. Ця заполітизована концепція повністю суперечить даним археології, мовознавства, антропології, писемним джерелам. Нині жоден серйозний вчений не вважає мешканців столиці Русі росіянами. Етногенез останніх, на думку провідних російських істориків, археологів, лінгвістів та етнографів, почався на Верхній Волзі не раніше ХІ ст. Класик російської історичної науки В.Ключевський вважав що росіяни вийшли на історичну арену лише в другій половині ХІІ ст., тобто після розпаду Русі на окремі князівства. Тому погляди офіційної Москви на Київську Русь як на першу російську державу виглядають абсурдними. Адже виходить, що російська держава з’явилася раніше самих росіян.\nОскільки продовжувати і надалі твердити, що княжий Київ був російським, сьогодні неможливо, то виникла загроза його визнання праукраїнським містом. Однак це аж ніяк не влаштовує проімперських істориків, бо в такому разі включення України до складу Російської імперії виглядає не як справедливе повернення Москві давніх російських територій, а як загарбання земель сусіднього народу. Тоді і виникла політична потреба доводити існування окремої давньоруської народності, яка нібито створила державу Русь і була спільним пращуром росіян, українців та білорусів. Ця “колиска трьох братніх народів” нібито розпалася лише зі злої волі татар та поляків, які зруйнували спільну східнослов’янську державу Русь і єдиний давньоруський народ.\nСама поява окремих східнослов’янських народів розглядалася як негативне явище, зумовлене агресїєю ззовні. Відповідно всяке об’єднання росіян, білорусів та українців у єдиній державі розцінюється як позитивний історичний акт відновлення історичної справедливості. Так, здавалося б, суто наукова концепція давньоруської єдності східнослов’янських народів служить політичній справі поновлення Російської імперії. Згадаймо, як демократ О.Солженіцин пропонує “обустроить Россию”, приєднавши до неї Україну, Білорусію та слов’янізований Північний Казахстан.\nАдміністративно насаджувана концепція давньоруської народності, що начебто була далекою попередницею єдиного радянського народу, підживлювала ілюзію органічної єдності російської держави, приховуючи її імперську суть. При цьому експансія Москви на українські землі набувала “пристойного вигляду” воз’єднання “єдиного руського народу”. В полоні цього задавненого і підступного історичного міфу національної єдності Російської імперії і зараз перебуває більшість провідних політиків Заходу.\nСпираючись на ілюзорну етнічну єдність мешканців Київської Русі, й подосі відбувається перерозподіл культурно-історичної спадщини княжого Києва на користь “старшого брата”. За офіційною радянською наукою, Київська Русь була спільною колискою лише для українців та білорусів, яким дозволялося розпочинати свою національну історію лише з ХІУ ст. Разом з тим, на всіх, навіть найвищих державних рівнях,говорилося і говориться про “тисячоліття Російської держави, християнства в Росії”, про “російських державних та культурних діячів Володимира Київського та його сина Ярослава Мудрого”.\nКонцепція давньоруської народності як колиски трьох братніх народів сформульована досить пізно, а саме після Другої світової війни. Офіційна радянська історична наука начолі з академіком Михайлом Покровським аж до погрому його школи 1936 р. розглядала етнічні процеси в Київській Русі фактично з позицій М.Грушевського, проголошених ще в 1904 р. у відомій праці “Звичайна схема руської історії і справа раціонального укладу історії східного слов’янства”.\nВважалося, що кожен із східнослов"янських народів в межах Києворуської імперії мав власний історичний струмінь і батьківщину. Праукраїнці Південної Русі постали під сильним впливом іранських народів Надчорномор"я та греко-візантійської цивілізації. Білоруси формувалися на балтському субстраті. Обличчя білоруської нації значною мірою формувалося впливами Київської Русі, а пізніше в складі литовсько-польської конфедерації. Формування російського етносу відбувалося в ході слов"янської колонізації лісових обширів, заселених балтськими та фінськими племенами. Великий вплив на росіян справили тісні контакти з татарами у ХІІ-ХУ ст. (Грушевський, 1964). Історична школа М.Покровського фактично не включала Київську Русь в російську історію, яку розпочинала з Володимиро-Суздальського князівства.\n1948 р. вийшла друком у Ленінграді праця В.Мавродіна "Формирование русской нации". В ній без особливої аргументації декларувалося: "На підставі злиття в єдиний етномасив східнослов"янських племен у ІХ-ХІ ст. постав руський народ, предок руської, української та білоруської націй". Радикальні судження В.Мавродіна протирічили науково обгрунтованим висновкам багатьох класиків східнослов"янської історії та мовознавства - В.Ключевського, М.Грушевського, А.Кримського, О.Шахматова, М.Покровського та багатьох інших. Наприклад, О.Шахматов 1919 р. писав: "В історичну епоху руські племена так далеко розійшлися одне від одного, що не може бути мови про існування єдиної руської мови". А саме наявність так званої єдиної давньоруської мови була головним аргументом В.Мавродіна та його послідовників на користь існування в Х-ХШ ст. єдиного давньоруського етносу.\nКонтроверсійність і бездоказовість висловлювань В.Мавродіна зумовили їхнє несприйняття московськими істориками. 1951 р. в Інституті історії АН СРСР відбулася наукова дискусія з приводу існування за часів Київської Русі єдиної давньоруської народності. Незважаючи на те, що погляди В.Мавродіна на той час вже отримали публічну підтримку влади, провідні фахівці з давньоруської історії (В.Зимін, В.Пашутов, А.Сидоров та ін.) одностайно заперечили існування єдиного давньоруського етносу в ІХ-ХІІ ст. Спільну думку висловив О.Санжаєв: "В Київській Русі існували три окремі східнослов"янські єдності, які в наступних віках дали початок трьом слов"янським народностям: російській, українській та білоруській". В заключному слові В.Мавродін погодився з думками колег і навіть обіцяв переглянути свої погляди щодо ступеню єдності людності Київської Русі. Результати дискусії були надруковані в журналі "Вопросы истории", 1951, №5, с.137-139.\nОднак ЦК КПРС поклав край цій науковій дискусії у відомих тезах з нагоди 300- річчя Переяславської угоди надрукованих в газеті "Правда" за 10 січня 1954 р. В них проголошувлось, що з ІХ-ХІ ст. у державі Русь склалася праруська народність з єдиною мовою, культурою, самосвідомістю та патріотизмом. Внаслідок окупації Русі татарами, Литвою та Польщею ця єдність розпочалася на російську, українську та білоруську народність.\nТаким чином, проблема була переведена з наукової у політичну площину і всяка дискусія на цю тему в Радянському Союзі стала неможливою. Однак історики української діаспори закордоном продовжували критику концепції давньоруської народності. Наприклад, 1964 р. в Нью-Йорку вийшла друком книжка Миколи Чубатого "Княжна Русь-Україна та виникнення трьох східнослов"янских націй". Прибічників існування давньоруської народності ще довго очолював все той же В.Мавродін, який видав ще дві книжки на її захист (Мавродин, 1971, 1978).\nЧи міг існувати єдиний давньоруський етнос тисячу років тому на величезних розмірах держави Русь, кордони якої сягали на півночі Балтики, на півдні Чорного моря, на заході Вісли, на сході Верхньої Волги? Нагадаємо, що в цю давньоруську імперію входила велика кількість неслов'янських племен. Літописи згадують балтські племена (летголи, замголи, корсь, лити, пруси, ятвяги та ін.), фіно-угрів (меря, мурома, череміси, мещера, мордва, ліви, чудь, нарова, ямь, весь, пермь, югра), тюркські народності (печеніги, торки, берендеї, ковуї, чорні клобуки). Навіть 15 літописних слов'янських племен, що увійшли в державу Русь, не складали єдиного народу вже у VIIІ ст. "Усі племена мали ж свої звичаї, і закони предків своїх, і заповіти, кожне -- свій норов", -- пише про них Нестор Літописець (Літопис Руський, 1989, с.9).\nЗвичайно, як у всякій багатоетнічній державі імперського типу, у Київській Русі проходили консолідаційні (в тому числі етнічні) процеси навколо пануючого етносу, що мешкав у політичному, економічному, культурному, духовному центрі держави. Однак, їх інтенсивність пропорційна силі впливу центру на периферію, який не міг бути потужними через нерозвиненість комунікацій, величезні простори імперії, короткий час її існування. Остаточне формування державної структури Русі відбулося в кінці Х ст., а в середині ХІІ ст. вона фактично розпалася на незалежні князівсва.\nКонтроль Києва над периферією величезної імперії був досить умовний і нерідко зводився до збору данини з підкорених племен. Як правило, це робилося взимку, коли замерзали численні болота та ріки, що давало змогу здійснювати далекі мандрівки крізь лісові хащі за даниною. Враховуючи слабкий контроль столиці над різноетнічними підкореними племенами, які жили на безкраїх лісових просторах в умовах бездоріжжя, консолідація населення держави в єдиний давньоруський етнос була практично неможливою. Навіть незрівнянно потужніша, порівняно з Руссю, надцентралізована Російська імперія за кілька сотень років панування не змогла консолідувати східнослов'янські народи в єдиний етнос, не кажучи вже про підкорені балтські, угро-фінські та тюркські народності.\nПро різноетнічність населення Русі писав не тільки Нестор Літописець. Про це говорять сучасні лінгвісти, археологи, історики. Зокрема, маємо численні археологічні свідчення про своєрідность посуду, ювелірних виробів, домобудівництва, традиційного одягу та прикрас в різних регіонах Русі. На цій підставі академік П.Толочко виділяє три групи племен: південно-західна (поляни, сіверяни, древляни, волиняни, дуліби, тиверці, уличі, білі хорвати), північно-східна (вятичі, радимичі), північно-західна (дреговичі, кривичі, словени). Дослідники бачать в них праетноси українців, росіян, білорусів. Для кожного з цих регіонів властивий свій напрям економічних зв'язків, певні мовні особливості, своєрідність культури, зокрема таких прикрас традиційного одягу як скроневі кільця (мал.13).\nТаким чином, в Русі мав місце консолідуючий вплив київського ядра держави на підкорені різноетнічні племена, і перш за все, на слов'янську їх частину. Але він не був настільки потужним і довготривалим, щоб на різноплемінному грунті постала єдина давньоруська народність з єдиною мовою, культурою та самосвідомістю. Численні лінгвістичні, археологічні, історичні антропологічні дані підтверджують гіпотезу О.Шахматова, М.Грушевського, А.Кримського про початок формування окремих східнослов'янських етносів у часи розпаду слов'янської спільності ще у VI -- VIII ст. Тобто, це сталося ще до виникнення держави Русь, якій так і не вдалося консолідувати східних слов'ян в єдиний народ. Згадані вчені та їхні сучасні послідовники вважали, що східні слов'яни в епоху Київської Русі являли собою конгломерат споріднених і досить близьких діалектів, що групувалися в праукраїнський, прабілоруський, праросійський, псково-новгородський субетноси.\nВажко не погодитись з Я.Ісаєвичем (1991, 1995) та Я.Дашкевичем (1993), які заперечують існування монолітної давньоруської народності і наголошують на багатоетнічності і федеративності держави Русь.\nВсі аргументи на користь існування єдиного давньоруського етносу фактично зводяться до двох основних: етно-політичної єдності Київської Русі як держави та єдиного кирило-мефодіївського мовно-культурного комплексу. Останній складався з книжної церковно-слов'янської мови та православної культури. Але він був поширений не тільки на Русі, а й на землях Болгарії, Моравії, Трансільванії, Словаччині. Отже, зараховувати всіх його носіїв до єдиної народності абсурдно бо існування у той час болгарського, волоського, моравського етносів підтверджують численні письмові джерела.\nВ Західній Європі в той же час був повсюдно поширений єдиний латино-католицький культурний комплекс. Тобто всі народи західної частини континенту писали і читали латиною і були носіями римо-католицької релігійної культури. Однак, ніхто не ствердує, що від Польщі до Іспанії у середньовіччя мешкав єдиний етнос.\nКожен з нас добре пам'ятає провідну роль офіційної російської культури та мови у колишньому Радянському Союзі. Але під цим нівелюючим офіційним мовно-культурним покривом на своїх етнічних землях продовжували жити своєрідні етноси. Отже, єдиний офіційний кирило-мефодіївський культурно-релігійний комплекс Русі зовсім не свідчить про етнічну монолітність людності Киівської держави Х-ХШ ст.\nПід етно-політичною єдністю Русі, яка нібито свідчить про існування давньоруської народності, звичайно мають на увазі єдину державу з конкретною назвою Русь, якою правила одна династія Рюриковичів, а також загальноруську свідомість правлячої верхівки та вищого духовенства. Однак всі ці показники властиві всім імперіям, визначальною рисою яких була якраз не моноетнічність, а насильницьке втримання під деспотичною владою метрополії різних поневолених народів. Класичний приклад маємо в Російській імперії, яка зібрала під єдиним дахом деспотичної держави 130 народів та народностей. Вона теж була політично єдиною державою, якою правила династія Романових, а правляча верхівка в провінціях мала московсько-центристські погляди. Отже, політична єдність держави ще не свідчить про її етнічну монолітність, а значить не може бути доказом існування єдиної давньоруської народності.\nВ СРСР, який М.Бердяєв вважав більшовицьким етапом розвитку Російської імперії, офіційні ідеологи, опираючись на факт згаданої політичної єдності, розробили відому псевдонаукову концепцію "нової етно-політичної спільноти радянського народу", своєрідного сучасного аналога давньоруської народності. Коли 1991 р. впав імперський режим, то стало очевидним, що ніякого окремого радянського етносу немає, а є численні своєрідні народи, землі яких були колись загарбані імперією. Те ж сталося і в ХІІІ ст., коли під ударами татар ранньосередньовічна імперія Русь остаточно розпалась, на її місці не виявилось ніякого давньоруського етносу, а численні народи зі своєрідною культурою і окремою долею: українці, росіяни, білоруси, ятвяги, лити, лати, ести, чудь, весь, меря, торки, половці та ін.\nЧи не є концепція давньоруської народності таким же ідеологічним міфом, як радянський народ? Вона постала як спроба ідеологічного обгрунтування поневолення Москвою інших східнослов'янських етносів. Посилаючись на колись нібито єдиний давньоруський народ, сучасні прихильники єдиної та неділимої намагаються зберегти імперію за рецептом О.Солженіцина бодай в межах її слов'янського ядра.


Туя на фото для проекту ландшафтного дизайну\nЛандшафтний дизайн вже давно завоював особливу увагу серед власників приватних будинків. Красиво оформлені сади, клумби і просто двори вважаються практично ознакою хорошого тону, що вже говорити про красу оформлених площ.\nВідео: Ландшафтний дизайн. Ландшафтний дизайн маленького саду. відеоурок\nДля оформлення дворів в консервативному стилі дуже часто використовують туї - вічнозелені дерева, які дуже часто відносять до різновиду ялин. Насправді туї відносяться до кипарисовому сімейства. Туя на фото виглядають більш, ніж привабливо, а в догляді ця рослина абсолютно не примхливо, тому його так часто і використовують для прикраси земельних ділянок біля будинку. Туя чудово приживається на найрізноманітніших грунтах, ось тільки швидкість росту якраз і залежить від родючості самого грунту. Пишні і красиві крони розвиваються на грунтах з домішкою піску і торфу.\nТуя чудово приживається на добре освітлюваних місцевостях, з достатньою вологістю, а також в місці захищеному від протягів і навіть простих вітрів. Деякі види туї прекрасно приживаються і в півтіні.\nВідео: 3D Візуалізація проекту ландшафтного дизайну HD\nУ період активного росту, а також після посадки деревця або чагарнику туї її необхідно гарненько зволожувати, іноді потрібно навіть обприскування крони, але найкраще це робити на ніч. Грунт слід регулярно рихлити, також рекомендується мульчування грунту.\nТуя на фото дуже часто вражає своїми декоративними і дуже красивими формами - піраміди, конуси, кулі і навіть спіралі. Вона прекрасно піддається обрізку і формування крони. Рослина може бути деревом, а може бути представлено і чагарником - це залежить від сорту рослини.\nЯк кипарисовик елвуд дізнатися\nЩо повинен уміти ландшафтний дизайнер?\nСтилі ландшафтного дизайну китайський стиль\nСтилі ландшафтного дизайну регулярний стиль\nСтилі ландшафтного дизайну пейзажний стиль\nЯкщо фантазія підкачала, то можна вибрати дизайн клумб і квітників з фото в журналах\nЛандшафтний дизайн відео (композиції\nПлан ландшафтного дизайну\nОсобливості створення альпійських гірок\nАмериканці взяли ландшафтний дизайн в свої руки\nДизайн саду: простота\nЛандшафтний дизайн і ринок нерухомості\nТуя - богиня ландшафтного дизайну\nКращі журнали в області ландшафтного дизайну, флористики та квітникарства


Період перебування мікадо Муцухіто на троні Японії отримав назву Мейдзі ( «освічене правління»), тому ці події увійшли в історію під назвою «Реставрація Мейдзі». Спеціальним маніфестом 15-річний мікадо сповістив своїх підданих і іноземні держави, що «ми дозволили сьогуну повернути нам влада». «З 1853 року наша країна перебувала в небувало важкому становищі, – говорилося в іншому маніфесті мікадо, – тому зараз ми прийняли наступне рішення: відновити імператорську владу і створити основу відродження національного престижу держави». У 1868 р війська останнього сьогуна були розгромлені, а колишня столиця сьогунату р Едо перейменована в Токіо. Муцухіто приніс клятву в тому, що всім «військовим і цивільним чинам і всьому простому народу буде дозволено здійснювати свої власні прагнення і розвивати свою діяльність»; що все «погані звичаї минулого будуть скасовані»; знання «будуть запозичувати у всьому світі, і таким шляхом основи імперії будуть зміцнена». Реставрація імператорської влади супроводжувалася глибокими економічними реформами. Були ліквідовані ремісничі цехи і торгові гільдії, дозволена свобода торгівлі, уряд почав заохочувати розвиток промисловості. В Японії була введена сучасна грошова одиниця – ієна.\nУ 1871 р Муцухіто проголосив курс на побудову «освіченої цивілізації», заснованої на принципі «східна мораль – західна техніка». Була скасована колишня станова система, все населення країни поділялося на три нових стану: вища аристократія, дворянство і «простий народ», які володіли формальним рівністю перед законом. Адміністративна реформа ліквідувала колишні князівства і вводила поділ країни на префектури на чолі з губернаторами, призначуваними мікадо. Японці отримали свободу пересування. Військова реформа 1872 р вводила загальну військову повинність, збройні сили стали формуватися на основі іноземного досвіду. В Японії було введено загальне і обов’язкову освіту. Закон про шкільну реформу свідчив: «Жодна сім’я ні в місті, ні в селі не повинна залишитися неохопленою освітою. Цього вимагають інтереси зміцнення держави ». Одночасно почалася також найважливіша аграрна реформа, земля перетворилася в приватну власність і підлягала вільному продажу.\nУ 1872 р мікадо і його наближені вперше з’явилися на публіці в європейських костюмах. У наступному році мікадо обстриг волосся, відмовившись від традиційної японської зачіски, слідом за ним те саме зробили три чверті чоловіків. Одяг, харчування, вся повсякденне життя японців в її зовнішніх проявах перебудовувалися на європейський манер. Японія прийняла григоріанський календар. Японська молодь прямувала для навчання за кордон, іноземні фахівці запрошувалися до Японії. В країні створювалися європейські школи і спеціальні навчальні заклади, широко публікувалися переклади іноземних робіт з усіх галузей знань, з’явилася періодична преса, що сприяла подальшому поширенню західних знань та ідей.\nВ результаті реформ самураї втратили свої виключні права, положення більшості самураїв погіршився, багато хто з них не могли знайти своє місце в новому суспільстві. Самурайская опозиція вимагала: «Ми не повинні намагатися проводити цивілізацію Японії занадто швидко, повинні відмовитися від парових машин і залізниць і не покладаючи рук працювати над удосконаленням нашої військової системи». Заборона на носіння меча всім японцям, які не перебували на військовій службі, викликав в 1877 р останній самурайський заколот. Його придушення ознаменувало остаточну перемогу нового режиму.\nНа початку 1870-х рр. в Японії зародилося «рух за свободу і народні права», що поклала початок політичної діяльності в західному сенсі слова. У наступне десятиліття з’явилися «Ліга установи парламенту» і перші політичні партії, що ставили за мету встановлення конституційного ладу. У 1889 р мікадо дарував своєму народу конституцію, що вводила в Японії подобу парламенту. Його верхню палату мікадо формував сам, а нижня палата обиралася на основі високого майнового і вікового цензів, завдяки чому виборчі права отримало незначну меншість населення. Конституцію доповнив рескрипт 1890 року про народне виховання, який стверджував необхідність особистої відданості мікадо кожного японця.\nРеставрація Мейдзі (реформи в Японії) Посилання на основну публікацію


Головна Реферати українською Логістика, товарознавство Показники якості та дефекти риби холодильної обробки\nОслабла консистенція виникає внаслідок автолізу білків при тривалому зберіганні охолодженої риби ( особливо при підвищеній температурі). Риба з ослаблою консистенцією допускається у реалізацію. У мороженій рибі цей дефект допускається тільки у 2-му сорті. Внаслідок глибокого автолізу білків виникає слабка (трухлява) консистенція. Риба з таким дефектом у реалізацію не допускається. Недоохолоджування і недоморожування є наслідком порушення технологічного процесу. Для усунення дефекту рибу доохолоджують або дозаморожують. її можна використати у кулінарії, для засолу, копчення тощо. Відсутність або недостатня кількість глазурі у глазурованій мороженій рибі впливає як на зовнішній вигляд, так і на тривалість зберігання. Цей дефект допускається тільки для другого сорту риби. Змерзання має місце у мороженій рибі внаслідок вивантаження з морозильних апаратів недомороженої риби (блоків) або порушення процесу глазурування. Механічні пошкодження виникають внаслідок недбалого поводження з рибою до охолодження і заморожування, під час проведення цього процесу, при транспортуванні, зберіганні та реалізації. До найбільш поширених механічних пошкоджень належать проколи, порізи і зриви шкіри, пошкодження черевця, наявність збитої луски, наявність поламаних плавців та зябрових кришок. Охолоджена риба навіть з незначними слідами цих дефектів у реалізацію не допускається. У мороженій рибі вони допускаються тільки для 2-го сорту. Крововиливи — це наслідок недбалого поводження з рибою у період вилову і після нього. Вони погіршують зовнішній вигляд риби, скорочують терміни її зберігання. Деформація риби холодильної обробки виникає внаслідок використання сировини у стадії глибокого автолізу, особливо при заморожуванні навалом. Тріснуте черевце трапляється при використанні для холодильної обробки не зовсім свіжої риби або при надмірному тиску верхніх шарів риби на нижні.\nРеферат на тему: Показники якості та дефекти риби холодильної обробки


Міністр оборони Таран подав у відставку, саме коли Росія стягує до кордонів техніку | Полтавська хвиля\nМіністр оборони Таран подав у відставку, саме коли Росія стягує до кордонів техніку\nСоціум,2 лист.Залишити коментар\nНизка поважних закордонних видань, зокрема The Washington Post, Politico, Foreign Policy, вже тиждень повідомляють, що з супутників фіксують значну передислокацію російських військ у напрямку українських кордонів. Підозрілу діяльність помітили й Пентагоні. А от в українському Міноборони інформацію про стягування російських військ спростували, назвали дезінформацією. А сам Міністр оборони Андрій Таран з усією впевненістю та категоричністю... подав у відставку.\nФото: 2021 Maxar Technologies / Politico\nУ Міністерстві оборони США заявили, що стежать за переміщенням техніки.\n«Нам відомо про інформацію щодо незвичайної активності військ РФ поблизу України, що з’явилася у відкритому доступі, але ми не можемо говорити про наміри Росії, — сказав Foreign Policy підполковник Антон Семелрот, прессекретар Пентагону. — Як уже заявляла адміністрація [Байдена], будь-яка ескалація чи агресивні дії стануть предметом серйозного занепокоєння для Сполучених Штатів».\nПідполковник Антон Семелрот, прессекретар Пентагону\nНатомість 1 листопада Міністерство оборони України оприлюднило заяву, в якій назвало хвилю повідомлень про стягування російських військ «елементом інформаційно-психологічних дій».\nА вже увечері 2 листопада від представника Уряду у ВРУ Тараса Мельничука стало відомо, що Міністр оборони України Андрій Таран подав до Парламенту заяву про відставку. Раніше заяву про відставку написав Міністр з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій Олексій Резніков — фракція Слуга народу підтримала його висування на посаду міністра оборони.\nЗміна керівництва оборонних держструктур у час імовірної ескалації конфлікту на кордонах з Росією не найкраще політичне рішення, адже точно не додає спокою українцям, які уважно стежать за новинами. Тож чим викликана термінова ротація? Поки, на жаль, питання лишається відкритим. Можливо це виключно політичне рішення і ніяк не пов'язане з небажанням міністра Тарана визнати очевидні речі.\nШмигаль: Всі міністри мають бути готові до відставки\nМіністр внутрішніх справ Аваков подав у відставку\n#Росія #війна #Україна #кордон #міністр #конфлікт #екскалація


SSD: що треба знати про SSD, як вибрати та чи варто купувати - ЗНАЙ ЮА\nЩо треба знати про SSD, як вибрати та чи варто купувати?\nСуспільство 29 лютого, 05:20\nSSD, Фото з Youtube\n29 лютого, 05:20\n1. Що таке SSD?2. Які переваги SSD?3. Що варто знати про недоліки SSD?4. Що краще, SSD або HDD?5. Як вибрати SSD?6. Який SSD купити для свого ноутбука або комп'ютера?\nХто володіє інформацією - той володіє світом, і це дійсно так! Саме тому для кожного власника ноутбука або комп'ютера так важливо надійно зберігати дані. Але інформацію на ПК потрібно не тільки зберігати, необхідно забезпечити стабільний і, бажано, швидкий доступ до неї. Саме тому якість і надійність накопичувача інформації - важливий критерій, за яким визначається стабільність і ефективність вашого пристрою в цілому.\nА чи знаєте ви, що вибір правильного накопичувача може в рази прискорити відгук операційної системи на ноутбуці або комп'ютері? Розповідаємо, що таке SSD, чим він відрізняється від звичних нам HDD, і як вибрати оптимальний для вашого пристрою варіант накопичувача інформації?\nЯк працює SSD (скріншот YouTube)\nСтрімкий розвиток технологій ставить нас перед необхідністю постійно оновлювати і апгрейдити свої гаджети і пристрої. Особливо, ноутбуки і стаціонарні комп'ютери. Зовсім недавно вибору у рядового користувача не було - був доступний єдиний накопичувач інформації - HDD (від англ. Hard disk drive). За особливий «клацаючий» звук механічної «начинки» такого накопичувача, HDD відомий також, як вінчестер. А при виборі пристрою «просунуті» користувачі звертали увагу на швидкість обертання намагнічених пластин жорсткого диска (5400, 7200 або 10000 обертів) і на бренд фірми-виробника. Ну, після місткості, звичайно.\nПотім на ринку технологій стали з'являтися перші SSD (від англ. Solid-state drive). Принцип роботи такого накопичувача інформації кардинально відрізняється від зчитування даних шляхом намагнічування і розмагнічування кластерів жорсткого диска намагніченою головкою. SSD - це твердотільний накопичувач, в якому робота з інформацією забезпечується не механікою, а цифровими електронними мікросхемами. Коли намагаються пояснити різницю між різними жорсткими дисками для ноутбука, порівнюють ССД з великою флешкою. По суті, принцип роботи і флешки, і ССД - схожий. Різниця лише в виконанні самого девайса.\nЯкі переваги SSD?\nSSD чи HDD: вибір очевидний? (скріншот YouTube)\nУ SSD є маса переваг. В силу особливостей пристрою, такий жорсткий диск під час роботи споживає мінімум енергоресурсів, відповідно, менше розряджає акумулятор ноутбука, і при цьому, не навантажує процесор і оперативну пам'ять пристроїв. Саме тому ноутбуки з ССД-шкамі довше розряджаються в режимі автономної роботи.\nЯкщо на пристрої встановлено SSD, операційна система буде завантажуватися в рази швидше. Середньостатистичний ноутбук на windows буде готовий до роботи користувача приблизно через 12-15 секунд після включення. Швидко, чи не так? Швидкодію твердотільних дисків помітно і при роботі з інформацією. Запис даних, копіювання та інші операції відбуваються в кілька разів швидше. Навіть якщо підключати SSD, як зовнішній накопичувач. Особливо, якщо в ноутбуці або у настільного комп'ютера є роз’їм USB 3.0.\nВага ноутбука також зменшується, якщо встановити в нього ССД-накопичувач. А сучасні гаджети стають не тільки легше, але і тонше, що стало можливим і завдяки використанню твердотільних накопичувачів нового покоління.\nНе змушує сумніватися у виборі і надійність SSD. Якщо працюючий пристрій впустити або вдарити, намагнічений жорсткий диск, швидше за все, вийде з ладу, а інформацію, яка на ньому зберігалася, відновити з осередків пам'яті не вийде. За винятком рідкісних випадків. Такий пристрій краще оберігати від стресових ситуацій. Працюючий ССД-диск механічного впливу не боїться. Можна спокійно закривати ноут, не вимикаючи його, кидати пристрій в сумку або рюкзак і займатися своїми справами. У цей момент в ноутбуці можуть навіть відбуватися будь-які операції з обміну або запису даних, грати музика і т.д.\nЩо варто знати про недоліки SSD?\nПорівнюємо SSD та HDD (скріншот YouTube)\nАле стверджувати, що SSD - однозначно, кращий вибір, не варто. Адже існують і недоліки таких жорстких дисків.\nКористувача, перш за все, може відлякати ціна девайса. SSD коштує дорожче, ніж HDD з аналогічною місткістю. Раніше різниця була ще більше, але поступово виробники знижують вартість нових твердо тільних накопичувачів. Плюс, в інтернеті можна підшукати хороші ССД-шки, які були у користуванні. Але є одне але!\nУ SSD моторесурс обмежений. Іншими словами, існує певна кількість циклів запису і перезапису інформаційних масивів, після досягнення якого, жорсткий диск переходить в режим читання. Скопіювати дані з нього або на нього не вийде. Але лякатися не варто, адже середньостатистичні твердотільні диски можуть спокійно пропрацювати в режимі щоденної роботи з даними на протязі 3-5 років. А то і більше. Не кожен жорсткий диск прослужить стільки ж.\nВарто знати, що SSD страждають від перегрівання. Тому потрібно стежити за станом ноутбука або стаціонарного комп'ютера, чистити кулер і міняти термопасту або термопрокладки. Своєчасно, хоча б раз на рік. А краще, щосезону. А якщо ви користуєтеся потужним ігровим ноутом, стежте, щоб пристрій отримував достатньо доступу до холодного повітря. Тобто, не кидайте включений ноут на ковдрі чи на м'якому дивані, краще підкласти під нього товсту книгу або щось на зразок цього. Так ви продовжите життя і свого комп'ютера, і жорсткого диска.\nЩо краще, SSD або HDD?\nЩо краще, SSD чи HDD? (скріншот YouTube)\nОднозначно відповісти на питання, який жорсткий диск ідеально підходить для установки в комп'ютер або ноутбук, неможливо. Адже обидва девайса мають і сильні, і слабкі сторони. Тому перед тим, як віддати перевагу твердотілому або магнітному жорсткому диску, варто зважити свої потреби і можливості.\nЯкщо вам потрібно дбати про безпеку великого масиву інформації (фотографії, відео, музика, документи і т.д.), то краще підібрати надійний жорсткий диск або HDD.\nА якщо вся інфа у вас зберігається на хмарі, а ви регулярно серфите інтернет, і копіюєте-перезаписуєте невеликі масиви інформації, то варто підібрати швидкий SSD.\nДо речі, робити остаточний вибір на користь того чи іншого накопичувача, не потрібно. І SSD, і HDD можуть працювати паралельно один одному. У деяких ноутбуках і комп'ютерах така можливість передбачена при виробництві материнської плати (motherboard). При цьому, жорсткий диск використовують для зберігання інформації,програмних додатків і т.д. А на SSD ставлять операційну систему. А якщо і немає відповідного роз'єму на платі, жорсткі диски можна вставити в спеціальну «кишеню» (металевий корпус з контролером, світловим індикатором роботи і USB-шнуром) і використовувати як зовнішній накопичувач або «велику» флешку. На таких накопичувачах можна зберігати сімейний фотоархів або софт. Тільки бережіть цю «флешку» від падінь.\nЯк вибрати SSD?\nЯк обрати SSD (скріншот YouTube)\nОтже, вам потрібен хороший SSD, бажано, за розумною вартістю і з відповідними параметрами роботи. Як «впізнати» хороший накопичувач на вітрині і за описом? Порівняння потрібно проводити за кількома критеріями. І це не тільки ціна, місткість і навіть фірма-виробник. Головне, на що звернути увагу - це тип або види інтерфейсу, форм-фактор і типи пам'яті.\nФорм-фактор - це стандарт накопичувача інформації, який визначає його параметри (наприклад, розмір). Абсолютним лідером є стандартний накопичувач 2,5 "(2,5 дюйма), який підключається до роз'єму SATA, як і звичайний жорсткий диск. Важливо знати, що стандарт SATA буває різних поколінь, 1 вже застарів, SATA2 є найпоширенішим, але поступово витісняється 3-м поколінням.\nФорм-фактор SSD (скріншот YouTube)\nБільш компактні накопичувачі, які чимось нагадують wi-fi-плату, це mSATA. Вони більш швидкісні, але на материнській платі має бути присутня можливість підключення PCI. Альтернативою такому форм-фактору стали накопичувачі моделі М.2, у них дуже маленька плата. Для коректного вибору накопичувача звертайте увагу на маркування - 4 наступні цифри позначають габарити ССД-шки. Але навіть якщо потрібного роз'єму для установки SSD М.2 і немає, у продажу ви знайдете моделі з перехідною платою. Є ще так звані серверні SSD накопичувачі з форм-фактором PCIe Add-in Card (AIC), які підходять для стаціонарних домашніх комп'ютерів, серверів, систем зберігання даних.\nТипи пам'яті SSD (скріншот YouTube)\nЯк ви вже зрозуміли, інтерфейси при виборі накопичувача визначаються форм-фактором і навпаки. В SATA-роз'єм можна вставити SSD 2,5 дюйма, а в PCI-шину - більш компактні моделі накопичувачів (М.2 і МСАТ). Але не на всіх материнських платах є сучасні контролери (точніше, PCI-підключення). Тому варто бути уважним.\nЩе один важливий параметр, який впливає і на ціну виробу, і на його продуктивність, це тип пам'яті. Найдешевші накопичувачі - з типом пам'яті TLC. Найпопулярніші - MLC, вони трохи дорожче, але більш продуктивні. В обох ССД-шках цикл перезапису становить 3-5 тис.раз. Наступний рівень розвитку - 3D, вони більш швидкісні, міцні і досить бюджетні. Є ще дорогі, але довговічні SSD з SLC-типом пам'яті. Цикл перезапису - до 100000 раз з найвищою можливою швидкістю. Тип пам'яті 3D X Point забезпечує найвищу швидкість роботи і відмінний рівень витривалості.\nЯкий SSD купити для свого ноутбука або комп'ютера?\nSSD SATA 2,5": обираємо об'єм (скріншот YouTube)\nОтже, який SSD взяти для переносних ноутбуків або домашніх комп'ютерів? Спершузважте, який вам краще підійде - найдешевший або продуктивний? Варто пам'ятати, що навіть самий невибагливий твердотілий накопичувач буде відчутно швидше жорсткого диска.\nМінімальний обсяг пам'яті - 120 Гб, цього достатньо для стабільної роботи виндовс і основного переліку програм. Якщо потрібно зберігати на диску невелику кількість інформації або ви граєте в невимогливі ігри, можна поставити накопичувач на 256 Гб, цього теж цілком вистачить для виконання простих завдань. Самий бюджетний накопичувач - з TLC типом пам'яті, і форм-фактором 2,5 дюйма. Але можна трохи переплатити і встановити SSD на МLC пам'яті і в більш компактному виконанні.\nЯкщо потрібно купити найдешевший ССД, то на порталі Пром.юа ви знайдете SSD накопичувач ADATA SU650 120GB 2.5 "SATA 3D TLC. Підійде для вирішення базових завдань на простенькому ноутбуці або нетбуці, його вартість - близько 650 грн.\nРесурс Moyo проаналізував відгуки користувачів і купівельну активність, а також з'ясував технічні параметри різних накопичувачів. За їхньою версією, в рейтинг підібрали кращі SSD на 240-250 Гб, на TLC-чіпах і з інтерфейсом підключення SATA III. Вони відрізняються збалансованим співвідношенням ціни і якості. Найпопулярніші накопичувачі виготовили такі фірми, як Кingston, Crucial, SILICON POWER, WD.\nДля ігрового ПК таких характеристик буде замало і варто розглядати більш ємкі варіанти. Наприклад, Samsung 960 EVO 500GB і огляд-тест на нього:\nДля більш вимогливих ігор і такий формат накопичувача може виявитися малуватий, тому розгляньте варіант по дорожче, наприклад, накопичувачі на 1 ТБ. При цьому, тип пам'яті може бути TLC, а інтерфейс - М.2. Краща фірма - той же Самсунг або A-Data, Apacer, Crucial. Але їх вартість буде в межах 2-3,5 тис. грн. Вибираємо, які брати, по можливостям і потребам!\nТеги: жорсткий диск ноутбук комп`ютери


Оренда Бобкет в Миргороді. Послуги міні навантажувача Bobcat в Миргороді\nПослуги міні навантажувача в Миргороді\nЯкщо ви плануєте брати в оренду міні навантажувач Бобкат в Миргороді, консультанти допоможуть вам визначитися з вибором моделі і підібрати необхідне обладнання. Сам навантажувач доставляється на місце за допомогою евакуатора.\nЩо стосується цін, то мінімальний час оренди міні навантажувач становить три години в Миргороді і три робочі зміни по всій Україні. Вартість послуги Бобкат в Миргороді становитиме від 250 гривень.\nМи настійно рекомендуємо вам використовувати міні навантажувач Бобкет в Миргороді, так як саме він зараз найкраще підходить для вирішення будь-яких проблем. Він не володіє великими габаритами, але при цьому дуже потужний і легкий у використанні. Через маленьку маси і великої потужності він здатний швидко рухатися і виконувати складні завдання в непростих умовах. Він стане кращим вибором при розчищенні снігу в вузьких вулицях вашого міста чи прибирання доріг. У нього практично немає недоліків і він здатний впоратися з будь-якою поставленою задачею в найкоротші терміни.


Як відновити пошкоджені файли |ЯкПросто\nЯк впоратися з гнівом\nЯк підсилити прийом wi-fi\nЯк обіграти електронну рулетку\nУ результаті різних подій ви можете виявити, що файли, якими ви раніше безперешкодно користувалися, не відкриваються. Операційна система виводить незрозумілі помилки, звичні програми відмовляються відкривати документи або фотографії, і ви розумієте, що файли пошкоджені. Проте ще рано їх видаляти. Існують різноманітні утиліти для відновлення.\n- Програми Advanced Word Repair і Undelete Plus.\nМожна скористатися популярною утилітою Advanced Word Repair для відновлення файлів формату doc. Запустіть програму, двічі клікнувши по стартовому ярлику на робочому столі. Якщо ярлика немає, ви можете знайти його в папці програми. Вкажіть необхідні настройки — місце розташування пошкоджених файлів, їх тип та інші параметри.\nПісля закінчення роботи програми відкрийте папку з відновленими файлами і перевірте їх працездатність. Якщо файли як і раніше не запускаються, або замість символів документів (якщо у вас були пошкоджені документи) ви бачите лише білу сторінку, то відновлення пройшло невдало.\nСпробуйте попрацювати з іншими програмами. Не впадайте у відчай — рано чи пізно ви знайдете саме ту, яка вам допоможе. Розробники вже напевно стикалися з подібними проблемами, і рішення у вигляді утиліти вже давно придумано, вам лише потрібно її знайти.\nМожете також скористатися програмної Undelete Plus. Скачайте з офіційного сайту undeleteplus.com. Як тільки запустите програму, з’явиться вікно, в якому виберіть диск, з якого потрібно відновлювати файли. Можна також вибрати всі локальні диски на комп’ютері, проте це займе більше часу.\nНатисніть на кнопку «Старт». Після закінчення операції буде представлений список файлів, які можна відновити. Вибираєте потрібні файли і натискаєте на кнопку «Відновити». Також варто зазначити, що поряд з файлом вказується ступінь пошкодженості документа.\nДля відновлення файлів, що відкриваються програмами від компанії Microsoft, можна скористатися спеціальним програмним забезпеченням Easy Office Recovery. Скачати можна на сайті www.munsoft.ru. Відкрийте на комп’ютері.\nПеред вами з’явиться вікно, в якому виберіть диск, на якому потрібно шукати файли для відновлення. Далі натисніть кнопку «вперед». Буде проведений пошук, в ході якого програма покаже всі файли, доступні для відновлення. Виберіть потрібні документи і натисніть на кнопку «Відновити».


Столярне полірування — Столяр будівельний\nПолірування дає гарну і блискучу плівку, яка виявляє текстуру і колір деревини. Полірують вироби рідкими лаками (політурами), до складу яких входять шелачна смола, розчинена в спирті міцністю не менше 90°. Якість підготовки повинна бути найкращою, тому перевіряють її при доброму освітленні. Процес полірування складається з ґрунтування, полірування й облагороджування. На оброблювану поверхню політуру наносять ватним тампоном, обгорненим марлею або лляною ганчіркою. У середину тампона політуру заливають невеликими порціями. Під час полірування тампон рухають за певною схемою (рис.10.1.).\nПерше полірування виконують густою політурою (12-15% розчином) з використанням пемзової пудри. Для кращого ковзання тампона по поверхні, що полірується, на нього наносять декілька капель олії або трансформаторного масла. При першому поліруванні тампон повинен бути весь час вологим. Якщо тампон вологий, то відчуватиметься холод відвипаровування спирту. Після першого полірування деталь витримують 5-6 діб, а після другого - 2-3 доби.\nДруге полірування починають більш рідкою політурою (8-10%). Після другого полірування поверхня набуває майже завершеного вигляду.\nТретім поліруванням видаляють олію. Тампон для третього полірування роблять новий. Політуру розчиняють 96% спиртом до вмісту її в розчині 5-8% і заповнюють нею тампон малими порціями. Виполірування олії триває досить довго. Останнє полірування виконують чистим спиртом.\nРучне полірування дуже трудомістке і малопродуктивне, тому розповсюджене полірування переносними апаратами та стаціонарними полірувальними верстатами.\nЯкий матеріал використовують для полірування?\nЩо входить до складу політурів?\nЗ яких операцій складається процес полірування?\nЧим наносять політуру на поверхню?


1. Предмет історії як науки: мета і завдання її вивчення\nВже тривалий час у багатьох країнах світу йде розробка моделі освіти XXI в. На базі скрупульозних досліджень вчені приходять до висновку, що вища школа повинна готувати висококваліфікованих фахівців, які вміють вирішувати професійні завдання на рівні останніх досягнень світової науки і техніки та разом з тим стати інтелектуалами, в російській традиції - інтелігентами, тобто культурними, духовно багатими людьми, які професійно займаються творчим розумовою працею, розвитком і поширенням культури.\nНеобхідність оволодіння такими якостями відноситься до молодих фахівців як гуманітарного, так і природничого профілю. Людина, що засвоїла тільки вузькопрофесійні знання та навички, може бути тільки ремісником, без оволодіння досягненнями людства в духовній області його неможливо вважати інтелектуально розвиненим, інтелігентним, культурним. У багатьох зарубіжних країнах на соціогуманітарну підготовку студентів відводиться до 25% навчального часу.\nСоціогуманітарних підготовка молодих фахівців здійснюється за рахунок системного підбору гуманітарних дисциплін, що відповідають інтересам як особистості, так і суспільства. Студенти повинні отримати достатньо повне уявлення про філософію, економічної теорії, соціології, політології, психології, культурології.\nОднак ці знання повинні спиратися на міцну історичну "підготовку, так як без зібраного й узагальненого істориками фактичного матеріалу вивчення перерахованих вище наук стає безпредметною. Не зменшуючи їх ролі в соціогуманітарної освіті студентів, підкреслимо, що в сучасних умовах значення вивчення історії різко зростає.\nНасамперед будь-який грамотний людина повинна знати історію своєї батьківщини, життя і справи своїх батьків, дідів і прадідів. Не можна жити на рідній землі і не знати, хто жив тут до нас , не знати і не пам'ятати про їх працях, славі, помилках і помилках. Ми отримали від них не тільки матеріальне, а й духовне спадщину, і користуємося всім як само собою зрозумілим. Але чи завжди ми вміємо бути вдячними своїм батькам і дідам?\nЗасвоєння історичного досвіду, знань і методів мислення, вироблених попередніми поколіннями, дозволяє на цій основі направляти всю практичну діяльність сьогодення. Наше минуле - це наша інтелектуальна власність, з якою потрібно звертатися так само дбайливо, як і з матеріальної. Історія - це людська життя, яка вже закінчилася, її вже ніхто і ніколи не поверне і не переробить. У Росії була своя складна, суперечлива, героїчна і драматична, самобутня, не схожа на інші країни, історія. Але, незважаючи ні на що, Росія внесла гідний внесок у світову культуру і цивілізацію.\nВивчення та викладання історії в сучасних умовах ускладнюються цілим рядом факторів.\nТривалий час викладання вітчизняної історії страждало зайвої ідеологізованість , що призводило до догматизму і міфологізації багатьох явищ, подій і фактів минулого, страждало його прикрашальництвом, напівправдою. Це призвело до формування спотвореного, ілюзорного історичної свідомості, на основі якого не могли робитися об'єктивні висновки і реальні оцінки дійсності. Зараз вже багато чого зроблено для подолання догм і штампів, того, щоб вивчати не спотворену, а правдиву історію своєї країни.\nАктуальність зваженого наукового підходу до вивчення історії зберігається і навіть зростає у зв'язку з тим, що переосмислення минулого не обійшлося без витрат і протиріч, так як вирішувати ці завдання доводиться в умовах переходу від одного суспільного устрою до іншого, в умовах корінних змін у політичній системі суспільства, його економічних основ, висування нових політичних та ідеологічних парадигм, нових морально-етичних цінностей.\nЗ'явилося чимало вкрай політизованих і тенденційних публікацій, що відрізняються кон'юнктурністю оцінок, відсутністю вдумливого історико-дослідницького підходу і навіть непрофесіоналізмом.\nВідходячи від історичної об'єктивності, багато авторів не бачать у вітчизняній історії нічого, крім трагедій і помилок, які характерні нібито тільки для нашої країни, хоча не говорять, історію якої держави можна вважати вільною від аналогічних відхилень.\nЯк вже бувало багато разів, історія стала в сучасних умовах полем політичної боротьби, на якому стикаються не тільки науково обгрунтована критика, а й політизовані точки зору, прихильників яких цікавить не стільки історична істина, скільки пошук аргументів на виправдання свого існування. Це призвело до того, що замість одних міфів з'явилися інші, замість однієї напівправди - інша, замість знання - знову незнання.\nПотрібно з жалем визнати, що ступінь знання минулого своєї країни, рівень загальної політичної культури, недоліки в гуманітарній підготовці молоді не створюють умов для критичного сприйняття публікацій, що спотворюють картину історичного процесу. Учасники багатьох дискусій про сучасний стан історичної науки приходили, як правило, до висновку, що незважаючи на радикальні зміни в країні, мінливий характер суспільно-політичного та соціально-економічного розвитку, на болючість цих процесів, необхідно і в цих умовах прагнути до об'єктивності у висвітленні всього історичного процесу, складних сторінок вітчизняної історії, не впадаючи в однобічність в оцінках історичних подій, явищ і фактів.\nЗавдання викладання історії в сучасних умовах - показати дійсну історію в усіх її складностях і суперечностях, з її світлими і трагічними сторонами, суворо дотримуючись об'єктивність, історичну правду. Тільки такий підхід може виправити вади минулого, дати уявлення про справжніх історичних подіях і явищах.\nІсторія нашої Батьківщини завжди була частиною світової цивілізації, підживлювала її. Тому необхідно вивчати шляхи розвитку Росії в контексті світової історії, постійно звертаючи увагу на її місце в світовому історичному процесі.\nВивчення будь-якої науки починається з визначення понять, якими вона оперує в процесі пізнання як природи, так і суспільства. Ця проблема має велике значення не тільки для теоретичного аналізу, але і для конкретно-історичних досліджень і для того, щоб люди, які вивчають один і той же предмет, однаково розуміли один одного. Це може бути тільки в тому випадку, якщо визначення і термінологія стають загальноприйнятими, адекватно відбивають дійсність.\nЗ цієї точки зору поставимо перше питання: що таке історія як наука і який її предмет?\nЛегкість відповіді на це питання удавана, і дати визначення історії як науки досить непросто. Насамперед необхідно розрізняти історію як всякий процес розвитку природи і суспільства, тісно пов'язаних між собою, і історію як науку про ці процеси.\nМи будемо вивчати історію як науку про розвитку людського суспільства у всьому його різноманітті. Історія товариства являє собою сукупність конкретних і різноманітних дій і вчинків окремих людей, людських спільнот, що знаходяться в певній взаємозв'язку, складових все людство. Отже, предметом вивчення історії є діяльність і дії людей, вся сукупність відносин у суспільстві .\nВідомий російський історик В.О. Ключевський (1841-1911) так писав про історію як науку: «У науковому мові слово« історія »вживається в двоякому сенсі: 1) як рух у часі, процес і 2) як пізнання процесу. Тому все, що відбувається у часі, має свою історію. Змістом історії, як окремої науки, спеціальної галузі наукового знання, служить історичний процес, тобто хід, умови і успіхи людського співжиття або життя людства в її розвитку та результати »(Ключевський В.О. Соч. у 8-ми т. TI Курс російської історіі.Ч.1. - М., 1956.-С. 14).\nПредмет історії в тому вигляді, як ми вивчаємо його зараз, визначився не відразу. У ході поступального розвитку історії йшов процес вдосконалення матеріального виробництва, змінювався і ускладнювався політичний лад суспільства і його соціальна структура, розвивалися наука і культура.\nУ міру розвитку суспільства розвивалася і історія як наука, вбираючи в себе досвід багатьох людських поколінь, розширювалося і збагачувалося її зміст, відбувався процес все зростаючого накопичення знань.\nОснова історичної науки - збирання, систематизація та узагальнення фактів, розгляд їх у тісному зв'язку і сукупності, Завдяки поступовому накопиченню фактів склалися цілі галузі історичних знань: громадянська історія, політична історія, історія держави і права, історія господарства, військова історія, археологія, історія культури, музики, мови, літератури.\nСклався ряд допоміжних історичних дисциплін, що розробляють і загальні питання методики і техніки історичних досліджень. Серед них: джерелознавство (загальні прийоми і методи вивчення історичних джерел), палеографія (історія письма), геральдика (герби), сфрагістика (печатки), нумізматика (монети, медалі, ордени), топоніміка (вивчення назв географічних пунктів) та ін Все це свідчить про достатньо високий рівень розвитку історичної науки.\nІсторія - наука конкретна, що вимагає точного знання хронології (дат) фактів, подій. Порівняно з іншими гуманітарними науками, що вивчають будь-яку одну зі сторін суспільного життя, вона характеризується тим, що предметом її пізнання є вся сукупність життя суспільства протягом усього історичного процесу. Багато проблем сучасності, якими займаються економісти, соціологи, політологи, етнологи та інші фахівці гуманітарного циклу, можуть бути вирішені тільки на основі історичного підходу та історичного аналізу, на базі виконаної істориками роботи по збору, систематизації та узагальненню величезною сукупності фактів, що дозволяють виявити тенденції суспільного розвитку.\nІсторія - одна з найдавніших наук, їй близько 2500 років. Її основоположником вважається давньогрецький історик Геродот (V ст. до н. е..), першим написав книгу, яка так і називалася: «Історія». Стародавні дуже цінували історію і називали її «magistra vitae» (наставниця життя), а історика шанобливо іменували «translator temporis» (передавач часом).\nПевним ознакою інтересу і поваги древніх до історії було те, що у давньогрецькій міфології одна з дев'яти муз (Кліо) була покровителькою мистецтв і наук. Як вважають історики, Кліо була, ймовірно, музою героїчної пісні, провісниць слави, а згодом, в класичне і еллінізму (V-I ст. до н. е..) - покровителькою історії. Кліо зображувалася у вигляді молодої жінки з натхненним, повним глибокої думки особою, з сувоєм папірусу або пергаментом в руках.\nОднак ця романтична символіка не повинна приводити до ідеалізації реального життя. Історія завжди була тісно переплетена з політикою, інтересами і долями правителів, які не завжди заохочували бажання істориків знати правду і повідомляти її людям. Тому майже постійно доводиться рахуватися з упередженістю та суб'єктивізмом в історії, та й долі істориків, які добивалися правди, не завжди були благополучні.\nВивчення історії виконує цілий ряд пізнавальних, інтелектуально розвиваючих функцій. Насамперед, історія володіє величезним виховним впливом. Знання історії своєї Вітчизни, свого народу та всесвітньої історії формує громадянські якості, національну гідність, дозволяє показати роль особистості в історії , зрозуміти моральні та етичні якості людства, їх розвиток, витоки національної культури, її досягнення. Придбання цих знань допоможе зрозуміти місце вітчизняної історії у світовому історичному процесі, внесок нашого народу у світову цивілізацію. Тим самим вивчення історії вирішує завдання не тільки виховання, але й освіти.\nІнформація, релевантна" 1. Предмет історії як науки: мета і завдання її вивчення "