Клімакс: лікування травами | Mій Лікар\nКлімакс: лікування травами\nКлімакс, про який зовсім недавно не прийнято було говорити вголос, в 1990-х роках став одним із найбільш актуальних питань, що стосуються жіночого здоров’я. Тривалість і рівень життя постійно підвищуються, і покоління освічених жінок прагне зрозуміти власний організм. Жінки хочуть знати все як про це фізіологічному явище, так і про те, як воно впливає на їх життяі здоров’я. Досвід багатьох жінок свідчить, що він може наступити навіть до сорокаріччя, так що ніколи не буде занадто рано почати вивчення цього природного для жіночої природи біологічного процесу і треба тільки поставитися до цього з розумінням. І навіть після настання клімаксу аж ніяк не пізно почати робити активні дії собі на благо. Жінка, котра зберегла здоров’я у віці 40 або 50 років, може прожити і довше 90. І, звичайно ж, має сенс прожити ці роки, зберігаючи гарне самопочуття. Клімактеричний період (klimakter-щабель, переломний період; синоніми – клімакс, клімактерій) – фізіологічний період в житті людини, що характеризується зворотним розвитком статевої сфери, що відбувається на тлі загальних вікових змін організму.\nКлімактеричний період, як правило, настає у жінок в 45-50 років і триває в середньому 1,5-2 роки. Може спостерігатися ранній клімакс – до 40 років (це відбувається в дуже рідкісних випадках, наприклад, в результаті хірургічного видалення яєчників) і пізній – після 55 років.\nВік вступу в клімакс багато в чому визначається спадковим фактором. Тому, щоб дізнатися орієнтовний час настання клімаксу, поцікавтеся, коли він почався у ваших старших родичок по материнській лінії. Від них ви також можете дізнатися, як він буде протікати у вас і з чим ви, швидше за все, зіткнетеся.\nЗавчасно знайдіть лікаря, переважно гінеколога, який підготує вас до настання цього перехідного періоду і допоможе як полегшити його симптоми, так і запобігти негативним його наслідки. Про початок клімаксу можна судити по появі порушень менструального циклу. Менструації змінюються в ритмі, інтенсивності, стають мізерними і поступово припиняються. Лікарі виділяють три стадії протікання клімаксу. Пременопауза – перша його ступінь. Місячні проходять нерегулярно – рідше звичайного або, навпаки, частіше. Це пов’язано з тим, що в організмі виникає так звана проблема “ножиць”: естрогенів (гормонів, що підготовляють матку до запліднення) достатньо, а прогестерону (гормону, відповідального за менструації) уже мало.\nЯкщо місячні припиняються і не дають про себе знати протягом цілого року, значить, настала менопауза – другий ступінь. Суть її в тому, що рівень гормонів в жіночому організмі близький до відносного нулю. А період життя протягом 3-15 років після останньої менструації називається постменопаузі – це третій ступінь клімаксу. Отже, з чим може зіткнутися жінка, що вступила в клімактеричний період? Її чекають припливи крові, що супроводжуються почуттям жару, сильне серцебиття, запаморочення, головний біль, порушення сну, емоційна неврівноваженість, періодичне оніміння і тремтіння пальців, відчуття поколювання в них, різні неприємні смакові відчуття, спазми і судоми, сухість слизових оболонок. Необхідно відзначити, що спазми, судоми і сухість слизових оболонок – це симптоми постменопаузи, інакше кажучи, вони можуть почати турбувати жінку через два роки (або навіть п’ять років) після настання клімаксу.\nЗвичайно ж, раптом з’явившись, такі “новини” лякають і засмучують. Головне в цій ситуації – не концентруватися на незвичних і неприємних відчуттях, зрозуміти, що нічого страшного не відбувається. Це природний період вашого життя, і він зовсім не є трагічним. Якщо ви знаєте про особливості цього віку і про те, як подбати про себе, як полегшити прояви клімаксу, цей час не стане важкою і неприємною сторінкою вашої біографії.\nЄ жінки, у яких в клімактеричний період не з’являється ні одного з цих симптомів. Є й інші, які повною мірою випробували всі перераховані вище неприємності. Але і той, і інший варіант – рідкість. Більшість же в тій чи іншій мірі стикаються і з приливами, і з безсонням, і з психологічним дискомфортом. Це абсолютно нормально. Пам’ятайте, що такі порушення – це прояви гормональних змін, які відбуваються у кожної жінки, яка вступила в клімактеричний період. І незалежно від того, чи будете ви лікувати їх чи ні, більшість з них напевно зникнуть після того, як ваш організм пристосується до нового гормонального рівня.\nАле коли клімакс в самому розпалі, є сенс прийняти дієві заходи. Жінка здатна впоратися з неблагополуччям в організмі: якщо не виключити його зовсім, то хоча б значно послабити. Основна проблема полягає в тому, що всілякі порушення, що супроводжують клімакс, змушують жінку звертатися за лікуванням до фахівців різного профілю: терапевтів, невропатологів, гінекологів, хірургів тощо Уявіть, що від кожного з цих лікарів вона отримує по 2-3, а то і більше, різних ліків. На жаль, деякі лікарі, не враховуючи, що всі ці симптоми є прояви клімактеричного синдрому, діють за принципом “синдром – таблетка”. Мало того, що всі ці ліки лікують тільки окремі симптоми, а не справжню причину нездужань. Так їх достаток, що виражається часом 10-12-ма призначеннями, призводить до ефекту поліпрагмазії (стан, при якому одні ліки є антагоністами, а інші мають здатність осаджувати або знижувати активність третіх). Таким чином, жінка з клімактеричним розладами приймає одночасно кардіологічні, гіпотензивні, спазмолітики, снодійні, судинні, уроантісептіческая та інші препарати, крім того фізіотерапевтичні, масажні і електропроцедури. Чи можна пом’якшити ці неприємні відчуття? Можна за допомогою гормональних лікарських препаратів. Але гормональні препарати протипоказані при варикозному розширенні вен, пухлинах молочної залози, підвищеному тиску, при хворобах печінки і нирок, діабеті і т.д. Все це змушує багатьох жінок відмовитися під час менопаузи від прийому гормональних препаратів.\nОднак період менопаузи можна пройти, залишаючись енергійною, сексуальною і привабливою. Що робити? Чим собі допомогти? На допомогу приходить фітотерапія, перевірені і випробувані ще нашими предками знання з траволікування.\nЗа впливом на гіпоталамус на перше місце потрібно поставити сімейство пасльонових. Воно включає наступних представників: беладона звичайна, дурман смердючий, блекота чорна. Їх дія реалізується за рахунок алкалоїдів атропіну, гиосциамин і скополамин, що містяться в кожній рослині в різних співвідношеннях. Дія цих алкалоїдів багатогранно. Воно дозволяє купірувати практично всі прояви вегетативної дисфункції : припливи, серцебиття, запаморочення і нудоту, а також підвищену пітливість. Перераховані рослини досить отруйні , тому застосування їх як самолікування неприпустимо. Продовжуючи тему «гіпоталамічних трав» не можна не згадати клопогон даурський . Настоянка і порошок кореня цієї рослини здавна використовується в народній медицині при розладах жіночої статевої сфери. При клімактеричному синдромі з переважанням серцевих порушень непогано зарекомендували себе рослини, що містять “м’які” кардиотоники. Як приклад можна привести адоніс весняний, конвалія травнева, купену лікарську і ряд інших. Характерно, що кардіотонічну дію у них нерідко поєднується з сечогінну, а також з заспокійливим, седативну дію. Всі перераховані рослини відносяться до категорії сильнодіючих, тому поводитися з ними потрібно дуже делікатно.\nГіпоталамічна дисфункція під час клімаксу може, і це трапляється дуже часто, супроводжуватися порушенням добових ритмів секреції рилізинг – факторів і, як наслідок, тропних гормонів гіпофіза. Для усунення цієї проблеми існує метод застосування рослин, який отримав назву “розгойдування біоритмів”. Він полягає в наступному: вранці і вдень пацієнт отримує рослинні стимулятори (аралія, заманиха, очиток пурпуровий, женьшень, елеутерокок), а ввечері, на ніч, навпаки, заспокійливі і снодійні (шоломниця байкальський, Патрін середня, синюха блакитна). Безумовно, крім “розгойдування біоритмів” застосування вищевказаних трав приносить ще дуже багато позитивних моментів в лікуванні. Наприклад, практично всі адаптогени (перша частина схеми) стимулюють вироблення гормонів, поліпшують жировий обмін, покращують імунні реакції. А рослини з другої частини схеми, наприклад, шоломниця, знижують артеріальний тиск, мають протипухлинну ефектом, і так далі.\nПереходячи до наступного терапевтичному напрямку, а саме, усунення порушень гормонального балансу, потрібно відзначити, що варіантів проблем такого роду завжди буває багато. Точне встановлення характеру дисгормоноз – завдання непросте навіть для професійного ендокринолога. Тим не менш, можна виділити кілька аспектів, і визначити коло рослин, придатних для застосування в цих випадках. При прихованої наднирковозалозної недостатності чемпіоном по частоті застосування є солодка гола і уральська. Потрібно сказати, що вельми заслужено. Сила лакриці велика, що знаходить відображення в багатьох східних трактатах по траволікування. Солодка не єдиний засіб фітотерапії, що застосовується при надниркової недостатності. У цьому зв’язку треба згадати низку трироздільна, кропиви дводомної, смородину дику. Вважається також, що при надниркової недостатності досить гарні рослини, що містять у собі вітамін С. Для підвищення андрогенної насиченості, можуть застосовуватися талабан польовий, бархат амурський, аїр болотний, бересклет європейський, борщівник розсічений, істод тонколиста, любисток лікарський. Для поповнення нестачі естрогенів підійдуть материнка звичайна, конюшина червона, люцерна посівна, пажитник сінної. Для усунення гіперпролактинемії – шавлія лікарська, великі дози кропу, кмину, анісу, фенхелю. Шавлія також необхідний при підвищеній пітливості.\nСудинні і серцеві порушення, скачки артеріального тиску вимагають додавання до лікувальних схеми буркуну лікарського, шоломниці байкальської, астрагалу шерстистоцветкового, глоду криваво-червоного, аронії чорноплідної, сухоцвіту болотної, м’яти польової, пустирника серцевого і їм подібних рослин. Під лікуванням супутньої патології мається на увазі усунення порушень стільця, сечовипускання, лікування хронічного холециститу, бронхіту та інших захворювань і синдромів, нерідко присутніх у пацієнтів з клімактеричним синдромом.\nНа закінчення привожу один з можливих варіантів трав’яного лікування, заснований на щойно викладених принципах. 1. Настоянка родіоли рожевої: по 15 крапель в одній столовій ложці води два рази на день (вранці і в обід). 2. Збір: буркун лікарський (трава) – 1 частина, шавлія лікарська (трава) – 1 частина, м’ята польова (трава) – 3 частини, шоломниця байкальський (коріння) – 2 частини, солодка гола (корінь) – 1 частина, кропива дводомна ( трава) – 1 частина, шипшина травневий (плоди) – 3 частини. Готувати: 1 столова ложка на 200 мл води. 15 хвилин на водяній бані. Відстояти 30 хвилин, процідити. Приймати по 1/3 склянки 3 рази на день до їди. 3. На ніч випити настій з наступних трав: меліса лікарська (трава) – 2 частини, багно болотний (пагони) – 1 частина, звіробій звичайний – 2 частини. Готувати: 1 столова ложка на 200 мл води. Настояти в закритій посудині 30-40 хвилин. Випити півсклянки настою, додавши мед за смаком.\nРанній клімакс прояви наслідки


В пошуках золота дивитися онлайн українською мовою безкоштовно\nKino4ua.net » Фільми » В пошуках золота\nВ пошуках золота\nДжеймі Бамбер, Марі Авгеропулос, Алекс Пауновіч\nРосійською - Victory-Films\nВ пошуках золота – детективний трилер, який розповідає про групу людей, які зустрілись випадково і вирішили об’єднатись заради спільної мети. А починається сюжет з того, що подружжя повертається із зустрічі з потенційним роботодавцем. Але результат їхньої зустрічі невтішний – роботу чоловік отримати не зміг. Це означало, що їхні фінансові проблеми так і не вирішаться, а ситуація стане ще складнішою. Їх обох це геть не радує, та що можна вдіяти? Прямуючи додому, вони помічають на дорозі змерзлих людей – брата і сестру, і вирішують їх взяти з собою. А трохи пізніше вони забирають у салон авто ще й літнього чоловіка. Його стан був вкрай важким, тому до лікарні він не дожив. Але у нього був шматок паперу з координатами для навігатора, щоб знайти шлях до золота. Вкраденого. Та яким би той скарб не був, герої вирішують його відшукати всі разом. ©Kino4ua В пошуках золота 2015 дивитися онлайн українською мовою безкоштовно в хорошій якості!


Зниклі, але не забуті\n05:19 Факти. Інформаційний випуск\n05:57 Копи на роботі\n08:28 Розтин покаже\n12:02 Ідентифікація Борна\n13:02 Ідентифікація Борна\n14:29 Перевага Борна\n16:40 Ультиматум Борна\nГоловна / Зниклі, але не забуті / 06.05.2009 16:54\nБетсі Танненбаум – успішний адвокат у кримінальних справах. Її наймає відомий бізнесмен Мартін Даріус, а незабаром проти нього висувають звинувачення у викраданні і вбивстві трьох жінок. На місці злочину вбивця залишає чорну троянду і записку «Пішов, але залишився»…\nЯк вибрати якісний сонцезахисний крем: поради експерта\nЗнижена температура – небезпечний симптом коронавірусу?\nКасові апарати у смартфоні: навіщо потрібні і кого торкнеться нововведення\nУкраїна допоможе створити базу поселенців на Місяці?\nНовий антирекорд! Статистика коронавірусу за 7 серпня— інтерактивна карта


Куди не кину позирк - блищать кумполи храмів. Від їх зблиску голова обертом йде. Є в нашому містечку храми, куди жодна людина, зокрема попів, не ходить. Будують з надією, що згодом людей по храмах буде як оселедців у діжниці. Головне - всіх учнів під одну гребінку скубти. Примусити співачок по телебаченню, та по автобусах, замість "рідна мати моя…" "отче наш" співати.\nЗводжу сумний погляд до неба. В його прозорій безодні темними нерухомими плямами висять горлиці. Їх не лякає височина, їм відома щира правда неба. Вони не знають ні раю, ні пекла, ні бога, ані диявола. Вони самі по собі. Якщо чимось і пишаються, гуторячи поміж себе своєю пташиною говіркою, не інакше як життям, можливістю почувати себе вільними мандрівниками неба. Доки істота рухається - вона жива. Вирує судинами гаряча кров, наповнює снагою м'язи. Не крила тримають пташок у повітрі, а відрада польоту над занехаяною людством планетою.\nПростягаю до неба руки, подумки звертаюся до того, кого на горе собі придумав безкрилий, узвичаєний до рабського життя чоловік розумний?\nВ який вирій тебе занесло, прапрадіду наш небесний? Якщо потрібна допомога - годі мовчати. Горлай вже на всю глотку. Якщо ти є, не кинемо тебе у дикій пустелі космосу. Сядемо в космічну ракету та й засвістолупимо на твої святі терени. Мовчиш!?. Мабуть спився вже зі своїми архангелами. А янголів на заїдки пустив. Треба ж якісь перекуски мати. Як не живися святим духом, а хильнути чарочку христової крові навіть богові приємно. Заради отої чарочки мабуть і спровадив свого сина на жорстоку катівню.\nПожартував отак подумки, а чого кричати, коли небесному батькові усі наші думки відомі. Мій друзяка Петро Гринь казав, що не ми самі, а боги на небі за нас думають. Навіть оце, що я зараз пишу, зовсім не моє мислення, а боже, або його святого оточення. Про це сам бог писав у своїй облудній книжці під назвою Біблія. Та хіба тільки у Біблії. Божа творчість не обмежена Біблією та Кораном. Він дуже пишучим був, аби ще сьогодні не забував про що писав вчора. А то на одній сторінці "Не убий!", а на другій - "…піди та убий". Чого-чого, а вбивали та катували людей богові лизоблюди з великою насолодою. Вони й сьогодні тільки тим і займаються, що іменем свого бога знищують одне-одного….\nА може досить вже мені нести усіляку нісенітницю. Кому вони сьогодні потрібні мої писанки? Хіба що мені самому. Повсякденне угамування нервів. Одному - горілка, другому - тютюн, третьому - наркотик, а мені - бруднити пером папери. Сьогодні я вже й забув про що вчора писав. У скрутну хвилину хапаюся за олівець, а останнім часом оволодіваю комп'ютером, Витанцьовую пальцями по клавішах. Витанцьовую так, що вже п'ять клавіатур викинуто на смітник. Усі літери пальцями поздирав. А що ви хотіли. Я не якийсь там інтелігент, пальці мої з дитинства від фізичної праці задубли. Кожна написана мною сторінка - шабель на драбині життєвого непорозуміння. По-перше, не розумію хто я та навіщо? По-друге, бачу що всі брешуть, ото й сам брешу. Бо ніхто ніколи не вчив мене правдиво писати. Ніхто не втлумачив в мозок, що таке правда, а що кривда. І чи існує правда взагалі? На мою думку - ні! Не існує. Щоб про кого не писали, все брехня. Навіть, коли я про себе пишу, прибріхую так що самому смішно. Іноді реготом катуюся, або лікуюся, біс його знає. Веселого завзяття собі на приписую. Так що оцей мій витвір теж суцільна брехня. Я маю на увазі саме себе: про людей, себто героїв витвору, не скажу. Не знаю, виписую їх такими, якими вони самі себе бачать. А бачать вони себе, звичайно, людьми винятковими. Візьмемо того ж Остапа Вишню. Не подумайте тільки що пишу про Вишню, справжнє прізвище якого Губенко. Я маю на увазі московського журналіста з вишневої родини. Це цілком навіжена людина. Він заточував мене в обставини, що обтяжують відповідальність за кожний зроблений мною крок. Навіть вві сні він приходить до мене з молодими дівчатками, на яких я ока не кладу, бо, явно, не визріли ще до ліжкових баталій. Одного разу навіть з дружиною сусіда та її молодшою сестричкою приходив. За яким бісом він усе це робив, я не цікавився. Але не думаю, що набивався мені в друзяки. Хіба що стежив по розпорядженню московських паханів облудників. Але за яким бісом їм це потрібно? Претендує на мою військову трикімнатну квартиру? Будь ласка, поділися тільки з мачухою доньки, Веронікою. Доньці я куплю однокімнатну, а собі закуток у гуртожитку. Зараз навіть у гуртожитку кімнати можна купувати в приватну власність. В своїй квартирі я не знаходжу собі міста. Вона стала мені чужою. Кімнату з балконом віддав доньці, спальню - Вероніці. Світлиця - кімната прохідна, іноді, прикидаючись сплячим, чую як зі своєї спальні виходить майже роздягнена Вероніка, стає перед ліжком навколішки, і мурмоче про себе якісь молитви. Не думаю, що вона віруюча, а може таким чином привчає мене до віри? Як не прикро, але мені такі її нічні візити подобаються. Іноді виникає нестерпне бажання затягти її до себе в ліжко. Мені здається, що вона подоба моєї дружини. Що та була повією, що ця. Але досить з мене розбещених, або занедбаних життям жінок. Мені вже сорок вісім років. Жодна жінка не народить мені сина. Жодна жінка не подарує мені життєвого забуття. Не втопить в своєму щирому коханні. Бо не існує їх сьогодні, таких жінок. Сорок вісім років, це не так вже й багато. Я хутко, як в юнацтві, злітаю східцями на п'ятий поверх. Доведеться - на двадцятий злечу. У мене статура справжнього вояка. З тілом - гаразди, але які ґедзі комашаться в голові? Буває, сам себе не можу порозуміти.\nКоли я думаю про російську сучасність, шарпає серця думка: якого біса тридцять років тому втерся я у військове училище. У мене з математикою гаразди були. З фізикою! Нарешті, з хімією. Я малював краще інших, писав взірцеві рецензії на прочитане…. А чого надбав за тридцять років солдатчини? Фахівець по вихованню молодих рекрутів? Таке було у перші вісім років, поки не отримав капітана. Поки працював з новобранцями, очолював чоту, підрозділ, а далі вже паплюжив молодих офіцерів за невміння розмовляти з підлеглими. Дивувався, невже вони не можуть порозуміти, що з людиною треба поводитися по-людські. Що заляканий вояк - не ворогу загроза, а саме тобі, командирові. Як і залякане божою покутою суспільство. Довелося мені працювати з діточками баптистів, євангелістів та інших релігійних родин. Суцільне запаморочення мозку. Або суцільна покора, або агресія проти усього, що йому не подобається. Біда в тому, що на сучасному розвитку науки, релігія повністю вичерпала себе. Дивитися на ряжених бороданів без огиди не можу. Не можу і все, бо на сьогодні це чисте шахрайство. Шахер-махери з хворим на голови суспільством. Трутні в бджолиній родині….\nПісля повернення додому доньки минули осінь, зима, минає запаморочливий місяць квітень. З Веронікою проблеми: до директора школи дійшла чутка, чим вона займалася останні п'ять років. Мені дзвонила Краєгородська: "Нам у школах тільки повій не вистачало, ти що, не знав, про її подвійну професію?" Добре що не розбовтала по мерії, яку вихованку я підібрав для своєї доньки. Та вже й з Лізонькою виникли проблеми. Першого квітня їй стукнуло п'ятнадцять років. Зі школи повернулася опівночі, сама не своя. На моє питання: що трапилося?, фиркнула, нервово хитнула ледь вже не жіночими сідницями і, мовчки шмигнула до себе в кімнату. Я не спав всю ніч: на моїх очах відроджувалася моя дружина Вероніка. Вона не любила зауважень. Не любила, вставати з ліжка, поки я не встану.\nРанком, снідаючи з Веронікою, я й натяку не зробив про Лізоньку, вона сама відзначила, що останнім часом дівчина розмовляє з нею, як з вкінець обридлою холопкою.\n- Не ужитися мені з Лізонькою, Іване Павловичу, бачу останнім часом, що й вас обтяжую. З'їду я в свою барлогу, зараз весна, треба городиною займатися. Ви вже не обезсудьте….\nЧесно сказати, я не відчув полегшення. Вероніка залишала мене один-на-один з проблемною дівчинкою. А в мене не вистачало часу з нею займатися. На службі з ранку до вечорової сутіні.\n-В неділю поміркуємо, - відповів я, - не будемо поспішати з висновками. Городина це добре, я б і сам попрацював на землі. На жаль відпустка тільки в серпні.…\nВід'їжджаючи, Вероніка ховала від мене зволожнілі очі, а донька грайливо кліпала то на неї, то на мене довгими чорними віями. Навіть проводжати не пішла, а коли я повернувся, квартира здригалася від отупляючої сучасної попси.\n- Таточку, запрошую на танок. Нарешті ми звільнилися від нашої нікчемної кухарки. Такі страви я й сама приготовлю.…\nМені треба було пожурити доньку за кепське відношення до жінки, яка більше року кормила та поїла її. Але я промовчав. Не хотів псувати родинних відносин….\nВідробивши зиму в мерії, зробивши дещо поцінне в справах упорядкування місцевого транспорту, я не відгукнувся на заклик Микити Микитовича балотуватися в крайову раду. Не було часу й бажання, а вже через тиждень, неуважно пробігаючи очима шпальти газети "Містечкові відомості!", зупинився на невеличкій звістці, під назвою: "Куди запропав Максим Мореля?". Я навіть з ліжка зіскочив, на якому лежав, перепочиваючи після вечері в оточенні своєї нової родини. Добре знаючи, що Остап Вишня друкувався тільки під своїм родинним прізвищем, але ось воно, випурхнуло в світ його одноразове прізвисько "Максим Мореля". Так куди ж він запропастився, гуморист чортів? Читаю:\n"Останнім часом, ледь вже не півроку, ми не бачимо на шпальтах газет гуморесок та критичних публікацій талановитого журналіста Максима Мореля. Автору цієї помітки довелося зустрітися з журналістом, який тепер мешкає в Україні, працюючи відповідальним секретарем містечкової газети. Він казав, що писати в газету йому заборонено російським злочинним сходьбищем за помилки, допущені у ході шахрайських розбірок у російському генералітеті. Мореля просив цією публікацією вибачитися перед відставним полковником Іваном Павловичем Мазухою. Саме на нього він писав наклепи по вказівкам нині покійного генерала Онисима Барка". І підпис - Степан Хоменко.\nНе було до клопоту мети, так чорти принесли. В пообіддя наступного дня прямо в мерію принесли повістку з'явитися в крайову прокуратуру до слідчого В.С. Сидоренка. Моя секретарка, Люба Соловйова, передала мені її разом з газетами, навіть не помітивши. Я негайно подзвонив слідчому, спитав по яких справах викликає, бо перепродаж системи ГЛАНАС ставить мене ледь не догори ногами. Якщо справи негайні, можу приїхати в надвечір'я, коли розійдуться зацікавлені в перепродажі московські фахівці. Деякий час слідчий вагався, але відповів згодою, приїхати до мене о дев'ятій вечора. Як я й міркував, на мене падала підозра в причетності до вбивства генерала Онисима Барка. Нібито саме в мене були для цього серйозні підстави, а саме - звільнення мене, без часу генерала, з армії. Я відповів залишнє щиро.\n- Підстави, можливо й були, але в генерали я рилом не вийшов. На той час війна в Чечні, як і самі збройні сили, мені досконало обридли. Мені потрібен був час на пошук дружини з донькою, і генерал Барка про це предобре знав. А мститися генералові! З якого переляку? Ми з ним не зійшлися на філософських позиціях: він на той час вже був православним, а я крамарювати сумлінням не вчений. Як був атеїстом, так атеїстом і залишився. Це вже черговий наклеп на мене, знати б від кого ноги ростуть?\nСлідчий відверто іронічно всміхнувся.\n- Невже не знаєте від кого, пане Мазухо. Але я повинен перевіряти, шукати зачіпку щоб притягти вас до статі, за яку добре заплачено….\n- Бог вам у помічники, пане Сидоренко, не забувайте тільки якому богу прислуговуєте.\n-А ви з усіма богами ручкаєтесь, поки діло не дійде до сварки. Провокаційні війни, навіщо вони вам, Іване Павловичу?\n- Щоб не пліснявіти під крильцями одного злочинного архангела, бо почесних сьогодні не знайдеш.\nСлідчий тільки головою похитав.\n- Битиме вас життя, товаришу Мазухо, йо-й, як битиме!\nНа деякий час про мене начебто забули. Дзвонив Олександр Гринь, благав зайти, підписати згоду балотуватися до крайової ради. Обіцяють, що при бажанні я буду працювати на двох посадах. Я розумів, Сашко Гринь, як і його шеф, мають рацію, але упасти навзнак під Микиту Микитовича мені не дозволяла моя тепер вже невійськова совість. Я просив у Гриня номер стільникового Микитенки, але такого дозволу від кримінального олігарха він не мав.\n-У мене проблеми з донькою, Сашко. П'ятнадцять років, а вона почуває себе дорослою. Вимахала, з версту, носить спідниці, спереду до п'ят, а у задній виріз мужики очима занепадають. Дівчини п'ятнадцять, а вона показує себе на всі двадцять. Ти парубок вродливий, допоміг би… справив вплив, бо мені її не порозуміти.\nСашко приїхав на машині, так що хильнути за зустріч відмовився. Привіз Лізоньці чималий букет квітів. Вона аж підскочила, приймаючи подарунок. Не соромлячись поцілувала парубка в обидві щелепи.\nПишу парубка, бо в свої двадцять вісім Сашко навіть не думав про одруження. На мою думку, хлопець добре розумів в якому оточенні працює. По Росії вже котився дев'ятий вал боротьби з бандитизмом. Що зачисткою займалися такі ж бандити, якщо не нахабніші, знали всі. Отож ї ховали знищених воїнів, тепер вже Путінської перебудови, з попами, музиками, коштовними пам'ятниками на взірцевих місцях кладовища. Спіть преспокійно сини рідної батьківщини, вам пам'ятники, а вашим вбивцям ваша нерухомість. Під такими гаслами йшла боротьба проти народжених владою кримінальних структур.\nОлександр був певен, що не сьогодні-завтра і він наскочить на свою кулю, але покинути Микитенка не хтів принципово.\n-Я пройшов все - безробіття, війну, полон. Ви подарували мені нове життя. Іноді я думаю: навіщо? Втікав на війну від безробіття. Приїхав з полону, якби не Микитенко, шарахався б по смітниках….\n- Чом мене не знайшов, батька не освідомив? А що тепер? Не сьогодні-завтра Микитенко щезне з нашого обрію, а тобі розплачуватися за його гріхи. Ти класний зварник, нарешті - водій, влаштуємо тебе поки що на муніципальний автобус, а далі побачимо.…\nСашко тільки головою хитав.\n- Не знаєте ви, Іване Павловичу, під яким пресом працюють сьогодні водії автобусів. Рекет по п'яти напрямкам: від мерії, міліції, автоінспекції, а ще два від спортивної мафії та місцевого злочинного угрупування. Водіям залишається, аби з голоду не подохнуть.\n- Йоханий бабай, ти це всерйоз, Сашко!?. Рекет від мерії, себто… від мене?\n- Від вас, Іване Павловичу. Хто саме, не питайте, не скажу. Але проблема така існує….\nЛізонька проводжала Гриня до машини. Не знаю вже про що вони там гуторили, але години дві, ледь не до часу ночі, вона випитувала у мене все що знав, або чув про Сашка Гриня та його родину.\nКожного разу, повертаючись з мерії додому, я студенів від думки, побачити в квартирі якогось залицяльника. Вероніка повернулася до своєї садиби, займалася городиною. Двічі у неділю ми приїздили з Лізонькою до неї, я копав грядки, ремонтував східці, розмальовував вікна. Лізонька бігала до однокласниць, поверталася з річки засмаглою, веселою, зовсім не такою, якою бувала вдома. Мені спало на думку, що не чорна киця посварила доньку з Веронікою, а були на те якісь інші причини. Ото ж, коли в червні я приїхав в село один, зі пляшкою вина, Вероніка відкрила мені очі на деякі незнайомі мені риси в характері доньки. Спочатку я думав, що Вероніка наклепує на доньку, порочить її за проявлену до неї холодність. Пересвари відьом, коли одній з них невистачило віника, щоб летіти на шабаш до пана диявола.\n- Ти доросла жінка, а ведеш себе як нерозумне маля. Скажи що це жарт, і не будемо втрачати добрих відносин.\nВероніка усмішкою оцінила мою не здатність сприймати те, що чинилося поряд. Але як повірити в те, що Лізонька пропонувала мачусі залізти до мене в ліжко, а потім звинуватити, начебто я її зґвалтував.\n- Повіриш, коли вона сама це зробить, - глибоко зітхнула, ображена недовірою жінка. - Розмальовувати чорними фарбами твою красуню я не буду, але спостерігай, будь ласка, що робиться довкола. Не попади риболову на гачок. Мати зробила з доньки добряче побиту стерво. Вона вже зазнала чоловічих ласощів, запам'ятай це. Занехаяна душею, вона саме в тобі, в батькові, бачить причину усіх своїх та неньчиних нещасть. І має думку помститися….\nМене роздратовували застереження Вероніки. Натякнула, - з мене вистачить. Я запропонував господині пройтися стежками поміж городинних рослин. Дружньо зійшла картопля, потяглися листям до неба буряки, морква, зміюками розповзлося по землі огіркове бадилля. І раптом на мені війнуло чимось знайомим, надзвичайним на цих теренах Повів був такий, наче в дитинстві з неньчиної огородини. Я зупинився, наступивши на галузку крислатого, не першого року життя, куща любистку. Ото ж і озвався він тільки йому одному властивим повівом.\n- Віруня, звідки в тебе оце диво, невже з України хто привіз?\nЛице жінки сяйнуло такою усмішкою, що я не втерпів, обійняв і поцілував її в щоку.\n- Та всі ми тут походженням з України, шановний Іване Павловичу. Не кожен, щоправда, знає цю рослину. На Слобожанщині її майже не вирощують, але западинці пестують досконало. Отож і я в свій час прихопила коріннячко…\nЦя рослина цілком замирила мене з Веронікою. Треба сказати я й сам не раз помічав за дочкою якісь психічні негаразди. Минулої ночі вона прийшла і сіла до мене в ліжко голою. Мене охопив такий переляк, що оце й надумав поїхати поговорити з Веронікою. Але розмова, бачте, склалася не дуже щоб дуже. Я відразу став на захист доньчиної цнотливості. Хоча й розумів, що сам собі суперечу. Така вже моя врода захищати улюблених. Бо тільки подумаю про Лізоньку, як вона негайно виникає перед очима. Писана красуня з добрими усміхненими очима. Як таку не любити. Як повірити, що оцим взірцем природи насолоджувалися розпаскуджені грішми пройдисвіти. Добре ще, що сідаючи в автобус, вибачився таки перед Веронікою.\n- Не бери в голову, Віруню, мої замороки. На життєвих моїх теренах жевріють не кращі квіти. Коріння мабуть моє таке….……\n- Життя наше таке, Іване Павловичу, - зітхнула жіночка і довго ще стояла, проводжаючи автобус легкими помахами руки.\nПісля останньої зустрічі з Веронікою, спало на думку пошукати спокійне гніздечко десь за околицею міста. Щоб їздити недалечко і спати під переспіві небесних зірок над дахом. Зробити це треба було не гаючись, бо Лізонька вже знахабніла до того, що, між ванною і своїм ліжком прогулювалася відверто оголеною. Навіть за стіл снідати сідала в плавках та ліфчику. Коли я посоромив доньку, вона, фиркнувши, скинула ліфчик.\nЖити так надалі у мене не вистачило терпцю.\nАвтобусом дістався одноповерхового селища Виноградівка. Праворуч, обіч шляху, - ліс, ліворуч за селом - річка, бабці сидять на зупинці, продають лісові гриби, помідори, огірки та усіляку іншу городину.\n- Купіть, дядьку, не пожалієте, - вказуючи на помідори, запрошує огрядна жіночка з чорним, ледь не до пояса, волоссям.\n- Потім, дівчата, потім, - відповідаю, пробігаючи очима по лицям жінок. Можна було спитати про окрему кімнатку у якоїсь бабусі, але вирішив не поспішати, подихати місцевим повітрям. Ото ж і рушив собі вуличкою від автобусної зупинки до виблискуючої сонячними лелітками річки.\nПосуваю собі повільною ходою, дивлюся на занедбані хатинки, на бур'яни по городах, на собак, що сплять на зеленій траві-мураві. Тихо, тепло, сонячно. Виникає бажання лягти поруч з собаками, та добре виспатися. Коли бачу… біля стовпа з об'явами стоїть химерний чолов'яга. Роздягнений до паса, з чималою черевиною, а під нею по самі коліна, розмальовані чортзна-як штанці. На око - шматок Африки, з пальмами, папугами та ощиреною пасткою лева. Читає чолов'яга про щось і регоче, як скажений, ляскаючи себе долонями по голій черевині, наче шаман у бубон. Мені б пройти мовчки, не звернувши уваги, але на стовпі кольоровий папірець з досить убористим текстом. Здаля прочитати не можу. Звертаю у бокову вуличку щоб краще бачити лице незнайомця, і ледь утримуюсь щоб не зареготати. Незграбне одоробло з блискучою лисою головою до самої потилиці, висолопивши язика, штрикає в нього грифель олівця, і намагається щось записати на долоні. А лице… у мене не вистачає слів, щоб змалювати цей витвір невгамовної природи. Ніс - картоплею, очі розкіс, одне око чорне, друге небесного зблиску в сонячний безхмарний день. А зуби які, а щелепи, а вуса…\nЯ не можу не шкіритися, не можу й посувати далі, бо чолов'яга прикував мій позір до себе своєю надзвичайною поведінкою. Справжній Квазімодо з роману Віктора Гюго. Я спантеличено витріщився на нього: він, побачивши мене, починає барабанити собі по череву і я починаю рухатися в тому ж темпі. І не тільки руками. Ніс у мене, як у грузина, з горбинкою. Але Квазімодо навіює мені що саме я Квазімодо, а не він. Моє лице озброїлося не тільки бульбою-носом, але й лисиною співголови, хоча ще хвильку тому я мав чуприну, на яку звертало увагу ледь не все місцеве жіноцтво. Я у розпачі, бо не можу навіть уявити як житиму в такому вигляді. Городне пугало і тільки. А одоробло посуває до мене і пропонує, за вивернуті кишені, зробити мене красенем, якого світ не бачив. Я добре розумію, що мене дурять, але як не розрахуватися готівкою з цією дивовижною людиною. Я віддаю Квазімодо все, що мав при собі, деякий час стою, наче стовп, на розі занедбаних околичних вуличок. Допитливий хлопчина з шкільним наплічником зупиняється, прозорими сірими очима дивиться мені в лице.\n- Ви когось шукаєте, дядечку?\n- Мабуть так, за чимось я сюди їхав. Знати б за чим?\nХлопчик коротко і, якось зовсім не по-хлопчачи, реготнув.\n- Якщо вас Дідух ограбував, до мого батька краще не ходіть, вони з Дідухом за одне.\n- Чому саме до батька, він хто?\n- Місцевий дільничний. А Дідух його брат, одурюванням незнайомих людей займається. З Москви вигнали, так він тут таким чином приробляє. В КДБ колись працював.\nХлопчисько було рушив, але я затримав його.\n- Хотів би познайомитися з твоїм батьком, він де зараз?\n- Зараз вам краще не ходити. Вони у пивному ятку пиво дують. Грошей не віддадуть, але паскудство якесь вчинять.\nХлопець рушив далі, а я підійшов до стовпа з об'явою, перед якою реготав Дідух. Клаптик паперу з двома словами та номером стільникового телефону. "Зніму кімнату…" Тепер вже реготнув я. Над собою, звісно. Побачив Дідух незнайомця і почав з реготу сеанс навіювання. Мені б пройти, не звернувши уваги, та, бачте, зачепився оком за диковинного чолов'ягу. Ніяк не можу збутися радянської звички довіри до людей. Учорашні фахівці перетворилися в підприємців. Хто чим володіє, тим і заробляє собі на прожиток. Рекетири, вбивці, банкіри, різного профілю шахрайство. Все, що випрацьовували батьки, нанівець пішло. І все це шахрайство підтримується владою…\nЗ такими невеселими думками, почвалав я пішки від приватних будиночків околиці до багатоповерхового осереддя. Що для мене вісім, а можливо й усі десять кілометрів! Військової виучки я поки що не втратив. День теплий, не паркий, сонечко грається з білими взірцевими хмаринками. Правда, повітря не зовсім духмяне: потік машин в обидва боки спиняється хіба що на світлофорах. А шибають машини аж ніяк не французькими парфумами. Все як у танкових військах, на польових вишколах.\nХодити піхом мене хлібом не корми. З дитинства маю таку насолоду. До ставка майже щодня по сім кілометрів пробігали. Сім до ставка та сім додому. І які ж ото щасливі роки були. Батько й мати непогано заробляли, за своє майбутнє ніяких тобі турбот. Платня за квартиру копієчна, на смітник, як сьогодні, прокуратура не вижене. Начебто й машин набагато більше стало, і продуктів - море, і сам я працевлаштований, але немає спокою душі. В майбутнє краще не зазирати, бо сьогодні величезна держава тримається на двох китах: на нафті та на газі. Всі оці машини, заїдки на ринках, коштовні магазини, все бухне, як захитаються оці два опертя. А тут ще церкви кормити треба. Божі помазаники теж живуть завдяки нафті та газу. Нічого не роблять, тільки в оману людей вводять, а живуть краще занедбаних життям шахтарів та будівельників.\nМісто наше живе розміреним життям. Рекетири, все більше молоді безробітні хлопці, палять ятки перших підприємців, іноді разом з підприємцями. На місці спалених виростають інші, новенькі, блискучі, але тхне від них людською бідою.\nНівроку огрядна жіночка у джинсовій парі, п'є з пляшки воду біля ятка, а я вже півдороги відмахав: мені б ковточок води, більше не треба. Але попросити соромно. Вже пройшов було, овіяний її парфумами, але вона покликала на мене.\nНепролазний праліс волосся на голові, на грудях хрестик, по вухах, на золотих ланцюжках, два жовтих півмісяця: суміш християнки з мусульманкою. "А насправді, з мого саду ягідка", - думаю собі.\n- Ви Мазуха, Іван Мазуха, полковник, а я Марія, пам'ятаєте, Марія Пархоменко, чемпіонка по велогонках. Ми з вами років отак з два тому в одному вагоні до Москви їхали. Ви із Чечні у відпустку, а я поверталася від матері з Сухумі. Невже запам'ятали!\n"Тільки тебе мені й не вистачало", - роздратовано думаю собі, зупиняючись, дивлюся завороженими очима на пляшку, а незнайомка кокетливо копилить губи, мружить блакитні очі, не забуваючи час від часу прикладатися до пляшки з водою.\n- Ви мабуть помилилися, Маріє, забути таку красуню я б не міг. Не буду надто докучливим, хоча, якщо можна, ковточок води…\n- Будь ласка, пане полковнику, пийте… вода, правда, так собі, дарма що "Ластівка". А що до знайомства, ви тоді в поїзді моїй доньці Олені свою улюблену книжку подарували, про Дон Кіхота. Вона її не тільки читає, але й репетує деякі сторінки...\nМене наче обухом по голові гепнули. Як же я міг забути! Олена, смаглява красуня з блакитними очима. Я від неї очей не міг відірвати, ото ж, мабуть, і промайнула її мати переді мною непоміченою. Таке в моєму житті вже траплялося. Якщо зацікавить яке життєве явище, вдивлятимуся поки не остогидне. А Олена була дивною жіночкою. Правда, одружена, навіть донечку похопилася породити. Казала, що без пам'яті закохана в постачальника медичного устаткування з Європи. В сина славетного московського нувориша. Великою була моя спокуса закохати в себе Олену, але яке там. Соромила мене, що пішов битися з синами волелюбного народу. Можливо саме з-за неї, маючи академічну освіту, не вийшов я в генерали.\nВельми загадкова усмішечка грала на вустах Марії. Мабуть помітила тоді якими очима дивився я на її доньку.\n- Мешкаємо ми тут недалечко, давайте заскочимо на хвильку. Олена частенько згадує закоханого в неї полковника з чудернацьким прізвищем Мазуха.\n- Вона надовго з Москви?\n- Це вже не від неї залежить. Так ми йдемо?\n- Даруйте, пані Марія, але без подарунка якось соромно йти. Назвіть адресу, не сьогодні-завтра обов'язково буду. Готівку, яка була, віддав безпритульним мужикам. На автобус копійки не залишив. З Березівки йду пішки…\nАле Марію моє "сьогодні-завтра" не влаштовувало. Схопила під руку і потягла в затоплений квітучими липами провулок.\nЗ боку Марії це було не зовсім ґречно. Я йшов поряд з жінкою з єдиним бажанням висмикнути руку і бігти геть, не озираючись. Але й втікати було соромно. Втримувало також бажання хоча б на хвильку побачити Олену. Марія міцно тримає мене за лікоть.\n-А якщо почну прискіпатися, ви така красуня писана, - жартую, насолоджуючись повівом вельми коштовних духів.\n-З вами, пане, гріха не зробиш, дуже ви правильний, принциповий… За таким чоловіком дружина горя не знатиме, як вона вас тоді зустріла, ваша зваба?\n- Не зустріла, пані Марія. В пустелю з Чечні приїхав. Доньку, правда, знайшов, але проблемна вона у мене. Не те виховання було…\nМи саме підійшли до двоповерхового будинку сталінської доби. Щоправда вікна та двері були сучасними: вікна пластикові, двері крицеві з кодовим замком.\n- Щоб запам'ятати, тисніть на четвірку. У під'їзді чотири квартири, наша на другому поверсі… Оленка, це вже я, відчиняй…\nПро непроханого гостя - ні словечка. Піднімаємося дерев'яними східцями на другий поверх. Двері в квартиру відчинені, але на вході нікого. В коридорі на долівці плями води від мокрих жіночих ніг.\n- Під душем полощеться донечка, - всміхається Марія, але говорить чомусь пошепки.\n- Мамо, до нас хтось прийшов? - лунає з ванни зовсім незнайомий мені жіночій голос.\n- Вийдеш, побачиш хто, - сміється мати.\nВона запрошує мене до кімнати. Мабуть це кімната доньки. Полиці з книжками, два столи, на одному - комп'ютер, на другому два стоси, ліворуч - книжки, праворуч - охайно складені теки. Пластикова голова лева, з якої в усі боки стирчать олівці та кулькові ручки. На стіні над ліжком - поличчя мужчини з маленькою дівчинкою. Донька з чоловіком, - догадуюся я.\n- Про оцю парочку не питайте, - пошепки каже Марія. - Ходімо краще в мою кімнату, там і відсвяткуємо зустріч.\nПоки Марія поралася на кухні, я стояв біля вікна, з насолодою вдихаючи в легені пахощі липового цвіту. Райське містечко облюбували собі мати з донькою. Тиха вузенька вуличка, корони лип сплелися пишним віттям, створивши взірцеву тунелю аж до бетонної горожі занедбаного в останні роки суднобудівельного заводу.\nЯ чув як Олена вийшла з ванни, як босоніж пройшла в свою кімнату, потім, вже в капцях, зупинилася біля дверей світлиці.\n- Мамусю, то вже знайом мене з гостем, поки він в обійми лип не випурхнув?\n- Який сенс знайомити знайомих, - лунає з кухні голос Марії. - Невже забула пана полковника?\nЯ повернувся на радісний зойк Олені. Худорлява жіночка, величезні очі, я запам'ятав їх блакитними, але зараз вони наче вигоріли, покрилися білою порохнявою. Це вже була не та красуня, якою я пишався два роки тому. Вона помітно схудла, мокре після купання волосся не зблискувало, як раніше, золотими блискітками. Не знаю вже, чого я так розчулився: очі зблиснули сльозовою, горлянку перехопив спазм, груди в ділянці серця наче жаром опекло.\n- Ви чого, га? Що з вами пане полковнику?\nМабуть я таки зблід з лиця, бо Оленя кинулася до шкапи за валер'янкою, усадила мене в крісло, і, ставши навколішки, примусила розкрити рота. Я запротестував.\n-Ні-ні, дівчинко, я не хворий, що ти! Тебе не впізнати, так схудла після зустрічі в потягу, що я злякався за тебе? Що у вас трапилося. Де твій чоловік, за яким ти тоді упадала? Невже…\nСлово "загинув" я проковтнув з отим самим пекучим спазмом. Чомусь саме воно, це слово, спало мені на думку.\n- Про це сьогодні краще не треба, - з'явившись у дверях кімнати, озвалася Марія. - Зараз ми святкуємо нашу неочікувану зустріч. А що донька схудла, так сьогодні це заповітна мрія усього світового жіноцтва. Мені б теж скинути з себе кілограмів отак з десяток. Може знайшовся б який дурень, сватів заслав. А в такому наповненні кому я потрібна…\nМи з Марією були майже погодками, але подумки плинув я до її красуні доньки. Навіть за столом, за чаркою вина. Не міг порозуміти, звідки в неї така притягальна сила. Мабуть ще там в поїзді поклав собі на гадку, що чарівнішої жіночки світ не бачив, так що й два роки опісля не можу звільнитися від навіяної мирним спілкуванням спокуси. Бо до того було майже два роки військового бруду. Його вистачає й в сучасному повсякденні, але від життя куди дітися. Хіба божі помазаники, попи, не сідають за кермо, хильнувши всмак христової крові, хіба не збивають людей на шляхах господніх! Усяке в житті буває, за дві тисячі років християнства мерзотників на землі не зменшилося. Навпаки, ростуть, як на занедбаних ланах будяки. Та й церква вже по самі вуха в політиці. Вимагає суцільної влади над суспільством. Повівами рабства тхне від престольної…\n- Ми вже півроку як оцю квартиру придбали, - гомонить Оленя, ганяючи коридором тепле фенове повітря. - Як складається ваше цивільне життя? Працюєте де? Донька, дружина, як вони? Таку лиху днину пережити без втрат…\n- Щоправда, то правда… дружини тоді я так і не побачив. Занепала на коштовне закордонне мито, на ньому й згоріла. Доньку я таки знайшов, але що з нею робити не знаю… Ото ж бігаю, шукаю де б приткнутися на ніч, залишивши п'ятнадцятирічній дівчинки трикімнатну квартиру. Не знаю вже, чи я з глузду з'їхав, чи світ сторчака встав…\n-У нас сусідка напроти однокімнатну продає, - озвалася з кухні Марія, - занедбана правда, але мільйон сьогодні не аби які гроші…\nНочі з липовими повівами по вікнах, без гуркотіння та гавкання машин, про таке життя можна тільки мріяти. Гроші, втрачені на пошук доньки, за сім місяців роботи в мерії я повернув з лихвою, так що мільйон за квартиру міг віддати не роздумуючи. Чому б не придбати затишне гніздечко, та ще поряд з такими жінками.\n-А чому б ні. Зроблю це з задоволенням, сусідка оця ваша, вона зараз вдома?\n- Вона тутечки не живе, але ми їй подзвонимо.\nЯ не чув про що по стільниковому говорили Марія з сусідкою: фен все ще продував непролазні зарості на голові Олесі. А мене вже пронизував дрож: а що як знайшовся покупець? Тягтися далі під зворушливими маніпуляціями доньки я вже не міг. Мені було лячно: а що як застереження Вероніки не пусті слова? Батько зґвалтував п'ятнадцятирічну доньку! З такою ганьбою мені не вижити. Скільки оббреханих батьків сидить по таборах. Суддям, аби судити…\n- Через двійку годин приїде, - лунає з кухні голос Марії. - А ми поки що пообідаємо. Пити що будемо, Іване Павловичу?\n- Те, що вам подобається.\n- Горілку, звичайно, - складаючи фен в коробку, відповідає Оленя.\nМене запрошують до досить таки скромного столу. Яєчня з салом, салат - помідори з огірками під майонезом, нарізана шматочками шинка. І, звичайний, дарницький хліб. Горілка місцевого походження "Срібляна криниця". Марія ставить на стіл чарки.\n- Наливайте, полковник, за повторне знайомство. По самі вінця, щоб не виникало поміж нас життєвих непорозумінь. Ваш тост, будь ласка.\n- Так ви вже провістили: за суцільне порозуміння!\n- По першій випили, стоячки. Посідали. Не встиг поживитися салатом, як якесь дике невдоволення собою заворочалося в душі. Я тут хиляю горілку, споживаю якісні салати, а що там робить моя донька. Вона вже повернулася зі школи. Що там у нас на обід? Учорашній борщ, магазинний холодець, ковбаса… Поїсти є чого, але ж як вона там сама… А що як підозрі Вероніки не мають під собою підстави?\n- Що з вами, Іване Павловичу? - занепокоєно дивиться в мої пусті очі Оленя.\n- Так собі, нічого…\n- Про доньку повів був, так?\n- Саме так, дівонько. Горілка взиває до сумління…\n- Вам бачу питво не всмак, а я без чарки на ніч не засну. Кажуть, треба дочекатися до річниці. Потім полегшає…\n- З горілкою краще не жартувати, Олено. Якщо куплю квартиру, буду тобі добрі книжки на ніч читати. Якщо, звичайно мати дозволить. Лізонька моя до книжок байдужа, все їй не так. Всі письменники невігласи, герої книжок несправжні… Попурхала по закордонах, такого набачилася, про що в жодній книжці не прочитаєш.\nВипили по другій, не чаркуючись, за людей, які нас зрадили. Таким був тост Олени, трошки незвичній, але якщо подумати… Хіба не зрадила мене Вероніка? І не тільки мене, але й доньку? Міркувала в молоці купатися. В шампанському. В обіймах місцевих коханців обридло. Закордонних закортіло…\nЯкщо вип'ю третю, зненавиджу себе за своє полковниче головотяпство.\n- Наливай, - наполягає Олена.\nПодумки пропоную дочекатися сусідки, але покірно виконую приказ. Бо у військових людей є така звичка: виконувати прикази вищих командирів.\nНаливаю. Марія оголошує тост за кохання. Як не випити… Після третьої душа обернулася квіткою, над пелюстками якої задзвеніла крильцями голодна степова комашня. Я почав уминати все, що було на столі. Зазіхав навіть на повіви від волосся Олени. Поклав собі на гадку: якщо донька не подзвонить, біс з нею. Таскати додому коханців їй не дозволить Сашко Гринь. Я йому подзвоню, він прийме оферту, бачив якими очима зиркав він на Лізоньку.\nСусідка приїхала на власному чорному японському всюдиході. Невисокого росточку, смаглява, стрижена під хлопця. Петро Гребінка називає таких жіночок кишеньковими. Назвалася Галиною, або Галочкою. Зараз же, як ввійшла, порадила огледіти виставлене на продаж помешкання. Сказала, що ми з нею бачилися в мерії, Клавдія Краєгородська навіть знайомила нас… Мене охопило почуття невдоволення, не хотілося щоб хтось знав про моє нове помешкання. Я сказав, що добре пам'ятаю жіночку в теракотовому костюмі, директора приватної школи, хоча не був певен, що саме вона була Галочкою.\n- Епоха вимагає наших зусиль, - радісно всміхається Галина. - Здогадуюся за яким бісом вам це лігво, донька з хати виживає. Чула ви не дуже охочий до жінок, чи не з наших яка в око запала? Або якась з моїх сусідок?\nРаптом мій п'яний мозок осяяла гадка, що Галина мовчатиме, якщо натякну, що першою після євроремонту сюди ввійде саме вона. Мовби, чув від Гребінки, що в коханні кишенькові жінки найсолодші. А що була вона коханкою Гребінки я знав певне. Таку кісоньку мій друзяка не обійде.\n- Була б ти одиначкою, запросив би обмити покупку, саме про таку коханку мрію, чув…\nВона затулила мені долонею рота.\n- Далі ні словечка. Гроші давай якнайскоріше, чоловік у відпустку летить, - вона відразу перейшли на товариське "ти". - Заселення та все інше через тиждень, а комплект ключів візьми. Ти зараз додому?\n- Саме так, додому. За грішми завтра зазирни, чи краще на рахунок?\n- Це вже рішайте з чоловіком. Його квартира, йому гроші. А мені, будь ласка, на хвильку свій стільниковий…\nГалина подзвонила з мого стільникового на свій, потім зі свого - на мій, улаштувавши таким чином поміж нами надійний зв'язок. Вона поводилася як господиня, оточивши мене суцільною владою. Добре що дозволила забігти на хвильку до сусідок, розпрощатися.\n- Не жінка, а біс у спідниці, - пожартував я, цілуючи по черзі матінку з дочкою.\nОбидві були в захваті від нашої перемови з Галиною. Записали на папірець свої телефони, просили дзвонити і заходити, ледь появиться можливість.\nДоньці того ж вечора я заявив, що квартиру переписую на неї, щомісяця буду видавати гроші на прожиток.\n-А далі вже, як сама знаєш. Не подобається, доню, мені твоя поведінка. Провокуєш на кримінал, а чи воно мені треба. Якщо я в чомусь і повинен, так тільки в тому що безмежно кохав тебе і твою матір. Я не людина не уразлива, не в образі за зраду, твоя мати була завзятою жіночкою. Я теж бачив, що брав. Буду навідуватися, бо ти ще неповнолітня…\nЛізонька сиділа, лупала на мене своїми прозорими очима. Губки бантиком, зачіска франтиком, вертілося в голові химерне порівняння. А донька мовчала, хіба що іноді лицем пробігала глузлива усмішка.\n- Скажи вже словечко, не мовчи, - мовляв я, наче вибачався за сказане, за що сам себе люто ненавидів. Моя б воля, схопив паса та відмутузів як слід, оцей свій паросток. І раптом подумав: а чи він мій? Що лицем на мене схожа, так дружина не туполобою була, попрацювала з якимось схожим на мене вилупком. Ледь вже не брякнув: не моя ти, нагуляна твоєю матір'ю. Але не сказав, тільки кахикнув, подавляючи в собі приступ нервового кашлю. Лізонька кривиться, губи її бубнявіють в презирливій усмішці. Моя - не моя, які дурниці. Гультяйка, як матір, вперта, як я: два пекельні характери в одній оболонці. Так і не почув від неї жодного слова. Промовчала навіть на моє "до побаченні". На порозі, правда, здогнала, потерла пальцями перед моїм носом, що значило: "А про грошики забув?" Відрахував я доньці дві тисячі, потім сунув ще одну.\n- На тиждень вистачить. Якщо знадоблюся, дзвони…\nЗаночував у себе в кабінеті. Незручно, але ж не їхати на ніч в село до Вероніки. Дзвонив сестрі, розповів в яку скруту попав. Дав телефон доньки. Обіцяла дзвонити, і навіть навідатися до неї в неділю, якщо, звичайно, прийме.\n- Казала тобі, братику, не женися на хвойді, так ні, на грайливі сідниці клюнув. На привабливу її вроду. Хіба не бачив, скільки вужаків обіч неї звивалося…\n- Досить піняви, сестричко, кохав я Вероніку, розумієш. Воскресни вона, впав би навколішки, аби повернути…\nНе дослухала сестричка, обірвала телефонну розмову. Добре що в моєму кабінеті є шкіряний диван. Улігся горілиць, поклав кулак під голову і не вчувся як заснув. Давала себе знати військова звичка, не в таких обставинах доводилося спочивати. А тут таки кабінет, диван, навіть поголитися можна…\nГалина взяла на себе оформлення документів на продаж квартири, мені залишалося тільки підписувати папірці, з якими вона час-від-часу з'являлася в моєму кабінеті. Весела, запашна, в коротенькій спідниці, забігала, вигравала засмаглими ніжками, нахиляючись над столом, торкалася духмяним волоссям мого лиця, а то ще й чмокала губами в щоку. Через тиждень, саме в суботу подзвонила, сказала що чекає мене тепер вже в моїй приватній однокімнатній…\nПриїхав, але чорного японського всюдихода перед домом не побачив. Рішив, що запізнюється, але ж у мене були свої ключі. Правда, дверей не взнав, і ключі до замка не підходили. "Ось воно як!", - дурне передчуття опекло груди, але двері раптово розчинилися, мене втягла в незнайоме приміщення напівроздягнена, осяяна усмішкою з голови до п'ят… Я не відразу втямив що це Галина. Та й ніколи було тямити, бо вона накинулася на мене, як шулика на здобич, штурнула прямо таки в царське ліжко, а про те що було далі промовчу. Скажу тільки, що мені було дозволено лежати й не рипатися, бо обов'язки по коханню Галина цілком взяла на себе. Такої жвавої, властолюбної жіночки я ще не зустрічав. Для неї я був не більш, як іграшкою. Гумовою лялькою з усіма мужицькими причандалами.\nВ перервах ми сьорбали червоне вино, ласували смачними заїдками, вона розмовляла зі мною, як з мужчиною, але в ліжку я знову перетворювався в її іграшку. Зате як солодко мені спалося вночі, в обіймах небачене духмяної кішечки.


Прямокутні тарілки купити у нас! - Оголошення - UB.UA\nДодано: 15 липня 2019 в 09:18\nПрямокутні тарілки купити можна в інтернет-магазині "Пан Баняк". Увесь представлений посуд та начиння має відмінну якість.\nМи працюємо без жодних посередників, саме тому у нас прийнятні ціни та товар завжди в наявності у необхідній кількості. Приймаємо замовлення з усіх регіонів України. Спосіб оплати кожен клієнт вибирає самостійно.\nДля оформлення покупки необхідно заповнити форму зворотного зв’язку на сайті компанії або звернутися за одним із контактних номерів. Чекаємо на Ваші замовлення!


Фільм Чорні води (2018) смотреть онлайн\nФільм Чорні води (2018) смотреть онлайн\nЧорні води (2018) 5 2 019\nАарон О'коннелл, Дольф Лундгрен, Жан-Клод Ван Дамм, Петрик Кілпетрік, Ал Сапієнца, Джасмін Уолтц, Джон Пози, Крістофер Ван Варенберг, Кортні Бі Турк, Cathal Pendred\nВ фільмі Чорні води - Уілер досвідчений спеціальний агент, який працює багато років на секретні служби. Майже все життя він перебуває під прикриттям і повної конспірацією. Чоловік знаходиться в пристойному віці, але його професійний досвід набагато більше цінується, ніж невиправдана, легковажна енергійність недосвідчених бійців. Особливо це важливо, коли складається специфічна, трудноразрешимая ситуація. Цінний співробітник потрапляє в чергову непередбачувану переробку практично з свого ліжка. Вночі він засинає у власній спальні, а прокидається на підводному човні центрального розвідувального управління. З'ясовується, що субмарина виконує функції специфічної в'язниці, де утримуються державні зрадники. Що знаходиться в подиві новоспеченого в'язня допитує незнайомий військовий, погрожуючи йому страшної фізичною розправою.\nТюремники недооцінили стійкість і силу волі досвідченого бойовика. Він холоднокровно, без зайвих емоцій, не виявляючи своєї реакції, терпить всілякі загрози і моральне приниження, намагаючись тверезо оцінити навколишнє оточення, щоб згодом з'ясувати причини свого ув'язнення в дивних казематах, про яких він ніколи раніше не чув. Пізніше він дізнається, що тут містяться ще кілька людей, які опинилися в неволі подібним чином. Він знаходить спільну мову з Марко. Їх історії потрапляння в катівні абсолютно ідентичні. Загальна нещастя призводить до виникнення міцної дружби і прагненню влаштувати втечу з підводної в'язниці. Друзі намагаються не просто втекти, але і з'ясувати правду виникнення необґрунтованих звинувачень, повернути свою репутацію і розправитися з кривдниками. Можливо, їм допоможе невідома красуня, несподівано з'явилася на обрії. Бажаємо Вам приємного перегляду фільму Чорні води онлайн в хорошій якості hd 720p, 1080p повністю безкоштовно та без реїстраціїї на всіх мобільних девайсах.\nЧорні води смотреть онлайн\nШановні користувачі нашого онлайн кінотеатру. На сайті uakino як і на популярних сайтах кіного, зеркс, бобфільм, бігсінема, кінокрад, фільмікс, зібрані кращі фільми такі як Чорні води онлайн перегляду, які Ви можете безкоштовно, дивитися на своїх смартфонах айфон, андроїд або айпад (iPad, iPhone, Android) і найголовніше в хорошій якості hd 720p. Дивіться фільм онлайн українською в хорошій якості hd 720 безкоштовно.


Владика Петро Стасюк: Наука, яку сучасні християни не хочуть чути | Матеріали | Синод Єпископів Української Греко-Католицької Церкви\nЄпарх Мельбурнський владика Петро Стасюк у XIV Неділю по Зісланні Святого Духа поділився своїми духовними роздумами щодо притчі про запрошених на весільний бенкет. Це Боже запрошення, за словами проповідника, стосується також кожного із нас: «Варто пам’ятати про це запрошення і ми можемо врятуватися від гріха та тягаря цього світу. Це запрошення до кращого життя, яке Господь приготував нам на небесах».\nІсус розповідає нам притчу про весільний бенкет. Деякі гості проігнорували запрошення. Це дуже образило управителя.\nТож він вирішив запросити всіх, хто був на вулиці, щоб заповнити зал. Ті, хто не прийняв запрошення управителя, були знищені його військом.\nІсус говорить це незадовго до Страсного тижня, коли він страждатиме на хресті. Тому урок притчі є дуже чіткий.\nВідповідь християн на запрошення Боже\nГосподь є управителем, який хоче щоб люди прийшли на його бенкет, що в розумінні Біблії є запрошенням до Царства Божого на небесах. Господь демонструє свої дуже щедрі ласки до своїх людей, коли готує все найкраще для них, але дехто з людей вирішує не приходити; і серед них є ті, хто підтримує Його лише на словах, або ігнорує Його чи навіть є проти Нього. Така поведінка має наслідки. Пособники диявола будуть покарані! Цю науку не хочуть чути сучасні християни, але настане Судний день.\nГосподь запрошує усіх\nДо раю запрошено усіх. Саме тому слуги Господа запрошують кожного, кого можуть знайти на вулицях: і добрих, і поганих. Це не лише запрошення для розумних чи освічених, чи високоморальних, а для усіх, хто прийде. Ісус прийшов на землю, щоб спасти, тих, хто заблукав, не лише до тих, хто дотримується правил. Господь запрошує усіх. Варто пам’ятати про це запрошення і ми можемо врятуватися від гріха та тягаря цього світу. Це запрошення до кращого життя, яке Господь приготував нам на небесах.\nДобра новина, яка відвертає нас від темряви\nПослання Євангелія є доброю новиною, проте це лише добра новина, якщо вона відвертає нас від темряви чи Страшного суду Господа.\nЄвангеліє говорить, що немає жодної причини, щоб Божі люди не прийняли Його запрошення. Ігнорування Господа та відкидання його запрошення створює хаос та руйнує.\nНас змінює Боже милосердя\nЦими одежами є доброта, людяність, незлобливість, терпеливість, прощення, та, передовсім — любов. Ми приходимо до Господа такими, як ми є, а Господь змінює нас своїм Святим Духом. Нас змінює Боже милосердя. Грішники отримують прощення, життя змінюється.\nСандро Боттічеллі, Весільний бенкет, 1483 рік\nПрийняти запрошення до Царства Божого\nІсус хоче, щоб ми, при потребі, задумалися і помолилися про те, куди ми йдемо у нашому житті.\nЦе не погано говорити про такі речі. У Біблії Господь завжди говорить, що трапиться, якщо проігнорувати запрошення на Його весільний бенкет. Прийняти його є дуже мудрим рішенням.\n† Петро Статсюк,\nВладика Петро Стасюк, Проповідь, Боже Слово, Духовність


Китай вимагає від Канади звільнити заарештованого топ-менеджера Huawei | Mind.ua\nКитай вимагає від Канади звільнити заарештованого топ-менеджера Huawei\nМЗС Китаю закликало дотримуватися законних прав громадянки країни та пояснити причини її затримання\nМЗС Китаю звернулося до влади Канади з вимогою звільнити з-під арешту фінансового директора Huawei Technologies Ванчжоу Мен і пояснити причини її затримання. Таку інформацію оприлюднив Інтерфакс-Україна із посиланням на агентство АП.\nПредставник МЗС КНР Ген Шуан повідомив, що Китай підтримує постійний контакт із Канадою та США, які вимагали затримання топ-менеджера. Також МЗС Китаю закликав Канаду дотримуватися законних прав громадянки країни.\nРаніше посольство КНР в Канаді повідомило, що Китай виступив із рішучим протестом на адресу канадської влади у зв'язку з арештом в Канаді громадянки КНР.\nНагадаємо, Канада заарештувала фінансового директора Huawei Technologies Ванчжоу Мен, якій загрожує екстрадиція в США за звинуваченням у порушенні торгових санкцій США проти Ірану.\nІнформацію про розслідування США відносно компанії Huawei вперше оприлюднило видання The Wall Street Journal у квітні 2018 року. За його даними, з 2016 року влада США підозрює компанію Huawei у доставці продукції американського походження до Ірану та інших країн із порушенням законів і норм США, а також законів про санкції.\nРаніше Mind писав, що США перешкоджають китайській Huawei реалізувати проекти в Тихоокеанському регіоні.\nHuawei може втратити 25% ринку через санкції США – аналітики25 травня 2019, 13:48


Няні - Аптекарська балка район, Дніпро\nНяні Дніпро, Аптекарська балка\nНяні для дітей - Аптекарська балка, Дніпро\nРайон: Аптекарська балка та 1 інший район\nРайон: Аптекарська балка та 2 інших районів\nНяні для дітей Аптекарська балка. Репетитори Дніпро — Знайти кращого репетитора легко!\nРепетитор Дніпропетровськ - анкети та рейтинг репетиторів. Послуги репетиторів у Дніпропетровську. Репетитори Дніпропетровськ - всі райони міста. Няні для дітей дошкілького та шкільного віку Аптекарська балка


Львів, 26–26 травня 2021\nОлег Вєтров, Артур Мальгота, Володимир Шевченко. Новий алгоритм побудови фундаментального розв’язку двовимірного рівняння С.Л. Соболєва. (Донецький національний університет імені Василя Стуса)\nЯрослав Святенко, Юрій Кононов. Про стабілізацію нестійкого обертання у середовищі з опором гіроскопа Лагранжа другим гіроскопом, який обертається. (Донецький національний університет імені Василя Стуса (Вінниця), Інститут прикладної математики і механіки НАН України (Слов’янськ))\nОлексій Кудін, Євген Сторожук. Математичне моделювання деформування тришарової овальної циліндричної оболонки. (Запорізький національний університет, Інститут механіки ім. С.П. Тимошенка НАН України)\nІрина Луцька, Володимир Максимюк. Про деформування напівеліптичної тороїдальної оболонки. (Інститут механіки ім. С.П. Тимошенка НАН України)\nОлена Хотенко, Ірина Хотенко. Еволюція пружних хвиль Релея (нелінійні ефекти). (Інститут механіки ім. С.П. Тимошенка НАН України)\nАндрій Глухов. Про вплив умов контакту шарів композитного матеріалу на фазову швидкість поперечних хвиль. (Інститут механіки ім. С.П.Тимошенка НАН України)\nРоман Мануйленко, Євгеній Граченко. Задача фільтрації газу в тріщину при випадковому характері проникливості середовища. (Інститут прикладної математики і механіки НАН України)\nЮлія Калоша, Олександр Зуєв. Асимптотичний розподіл власних частот коливань пружної балки з приєднаною масою. (Інститут прикладної математики і механіки НАН України)\nОлег Козачок. Локальне фрикційне зношування пружних півпросторів із системою періодичних виступів за ковзного контакту. (ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nОльга Тужеляк. Поперечні коливання ортотропної пластини з множиною отворів, коли на зовнішній та внутрішній границі задано прогин, компоненти моменту та кута повороту нормалі, а на поверхні діє розподілене навантаження. (ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nРоман Рабош, Юлія Максимів. Властивості поверхневих SH-хвиль у п’єзоелектричній матриці з тонким металічним включенням. (ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nДмитро Бойко, Юрій Токовий. Порiвняння розв’язкiв тривимiрних задач теорiї пружностi для трансверсально iзотропного пiвпростору. (ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nАртем Чуйков, Залмен Філер. Годограф Михайлова системи диференціальних рівнянь. (Київський фаховий коледж комп'ютерних технологій та економіки НАУ)\nЮрій Михалюк, Ярослав Пастернак. Моделювання тіл із просторовими тонкими деформівними неоднорідностями. (Луцький національний технічний університет)\nТетяна Третяк, Тетяна Случик, Ярослав Пастернак. Термонапружений стан середовища із деформівним нитковим включенням. (Луцький національний технічний університет,)\nІлля Лаговський, Олена Соловенюк, Олена Мікуліч. Розрахунок динамічного напруженого стану пластинчастих елементів з жорсткими включеннями у рамах непрямого підходу методу граничних елементів. (Луцький національний технічний університет,)\nВасиль Шваб’юк, Світлана Афоніна, Марія Афоніна. До питання точності аналітичних формул для кін у балці-смузі, пошкодженій внутрішньою поперечною тріщиною. (Луцький національний технічний університет,)\nАндрій Василишин. Періодичні задачі термомагнітоелектропружності тіл із тонкими включеннями. (Львівський національний університет імені Івана Франка)\nЮлія Сеник. Дослідження ефективних модуля Юнга та коефіцієнта Пуассона на прикладі неоднорідного електропровідного шару. (Центр Математичного Моделювання )\nIevgenii Afanasiev. On the correlation functions of the characteristic polynomials of real random matrices with independent entries. (Фізико-технічний інститут низьких температур ім. Б.І. Вєркіна)\nSiddhartha Chatterjee, Mauparna Nandan. Fast matrix multiplication: discussion & open research issues. (Gargi Memorial Institute of Technology)\nMaria Filipkovska. Global solvability, stability and dissipativity of time-varying semilinear differential-algebraic equations, and applications. (Фізико-технічний інститут низьких температур ім. Б.І. Вєркіна)\nAurelia Frączek, Anna Rozkocha. In the world of elliptical curves. (Pedagogical University of Krakow)\nAleksandra Huczek, Andrzej Wiśnicki. Dynamics of nonexpansive mappings. (Pedagogical University of Krakow)\nGrzegorz Kuduk. Nonlocal problem with integral conditions for evolution equation of second order.. (University of Rzeszow)\nPhool Miyan. Some Identities on Prime Near Rings with Generalized Derivations. (College of Natural and Computational Sciences, Haramaya University)\nKateryna Pozharska. Recovery of multivariate functions from samples in the uniform norm. (Інститут математики НАН України)\nOleksandr Pozharskyi. Recovery of functions of two variables from given linear information. (Інститут математики НАН України)\nOksana Satur. Point spectrum in conflict dynamical systems with attractive interaction. (Інститут математики НАН України)\nMariia Savchenko. Harnack's inequality for quasilinear elliptic equations with nonstandard growth condition. (Інститут прикладної математики і механіки НАН України)\nOlena Sazonova. About one class of continual approximate solutions with arbitrary density. (Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна)\nRuslan Skuratovskii, Aled Williams. Criterion of supersingularity of Montgomery and Edwards curves over finite field. (Київський політехнічний інститут ім.Ігоря Сікорського, Cardiff University)\nRuslan Skuratovskii. Verbal subgroups of alternating group An and Matieu groups. (Київський політехнічний інститут ім.Ігоря Сікорського)\nТаміла Коломієць, Анатолій Погоруй. Елементи теорії ймовірностей із значеннями у бігіперболічній алгебрі. (Житомирський державний університет імені Івана Франка)\nОлена Атласюк, Володимир Михайлець. Про розв'язність нетерових неоднорідних крайових задач у просторах соболєв. (Інститут математики НАН України)\nВасиль Бешлей, Олег Петрук, Тарас Кузьо. Числове моделювання еволюції та випромінювання залишків наднових зір в середовищі зі значним градієнтом густини. (ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nДмитро Бігун, Євген Панасенко, Олександр Покутний. Автономні Нелінійні Крайові Задачі для Рівняння Ляпунова у Просторі Гільберта. (Інститут математики НАН України)\nІрина Біланик. Параболічні області збіжності гіллястих ланцюгових дробів спеціального вигляду. (ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nОлена Ванєєва. Груповий аналіз класу нелінійних хвильових та еліптичних рівнянь. (Інститут математики НАН України)\nЗоряна Васюник, Віталій Мелешко. Цифрова обробка колориметричного сенсорного масиву даних методом Саммона. (ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nМихайло Гембарський, Оксана Федуник-Яремчук, Свiтлана Гембарська. Оцінки апроксимаційних характеристик класів періодичних функцій однієї та багатьох змінних. (Волинський національний університет імені Лесі Українки)\nНадія Гузик, Оксана Бродяк. Обернена задача для параболічного рівняння з довільним слабким виродженням. (Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, Національний університет «Львівська політехніка»)\nІрина Денега. Оцiнки зверху добуткiв внутрiшнiх радiусiв взаємно неперетинних областей. (Інститут математики НАН України)\nЄвгенія Євгеньєва. Сильно сингулярні та великі розв'язки напівлінійного еліптичного рівняння. (Інститут прикладної математики і механіки НАН України)\nОльга Кіх, Антон Кузь Задача з інтегральними умовами для рівняння Лапласа у сферичній області (НУ "Львівська політехніка", ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nБогдан Кліщук, Руслан Салімов. Про асимптотичну поведінку одного класу гомеоморфізмів. (Інститут математики НАН України)\nОлександра Локазюк. Ліївські симетрії лінійних систем двох диференціальних рівнянь другого порядку з залежними від часу коефіцієнтами. (Інститут математики НАН України)\nАлла Луценко. Про групові ізотопи з властивістю схрещеної оборотності. (Донецький національний університет імені Василя Стуса)\nМарія Мац, Антон Кузь Задача з нелокальними умовами для рівняння Блека-Шоулза (НУ "Львівська політехніка", ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nМарія Негрич. Нелокальна задача для рівняння з оператором узагальненого диференціювання. (ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nНазар Пирч. Еквівалентність за Марковим послідовностей неперервних відображень. (Українська Академія Друкарства, НУ „Львівська Політехніка”,)\nМар'яна Підківка, Антон Кузь Нелокальні крайові задачі для рівнянь із частинними похідними над полем p-адичних чисел (НУ "Львівська політехніка", ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nIрина Раєвська, Марина Раєвська. Локальні майже-кільця на елементарних абелевих групах порядку p^3. (Інститут математики НАН України)\nЯн Рибалко. Cauchy problem for nonlocal nonlinear Schrodinger equation with step-like initial data: asymptotics and inverse scattering. (Фізико-технічний інститут низьких температур ім. Б.І. Вєркіна НАН України)\nРуслан Салімов, Марія Стефанчук. Локальна поведінка регулярних розв'язків нелінійного рівняння Бельтрамі. (Інститут математики НАН України)\nЯрослав Слоньовський, Володимир Ільків. Двоточкова задача для диференціального рівняння в частинних похідних другого порядку типу Ейлера (Національний університет "Львівська політехніка")\nЮрій Тайстра, Володимир Пелих. Розв'язки неоднорідної системи рівнянь Максвелла у просторі Керра у вигляді однонапрямленого ізотропного поля (ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України)\nБогдан Фещенко. Деформацiї гладких функцiй на 2–торi. (Інститут математики НАН України)\nЛілія Чернецька. Двовимірні узагальнені моментні зображення та апроксимації типу Паде для псевдодвовимірних функцій. (Інститут математики НАН України)\nМихайло Яджак, Максим Щерба. Реалізація на багатоядерних комп'ютерах паралельних алгоритмів цифрової фільтрації даних. (ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України, Львівський національний університет імені Івана Франка,)\nМихайло Яджак, Марія Тютюнник, Дмитро Поліщук. Про реалізацію паралельних алгоритмів комплексного оцінювання стану та процесу функціонування складних систем. (ІППММ ім. Я. С. Підстригача НАН України, Львівський національний університет імені Івана Франка, Філія «ПКТБ ІТ» АТ «Укрзалізниця»,)


1С:Підприємство 8. Управління виробничим підприємством | IнтелТех\nГоловна » 1С:Підприємство 8. Управління виробничим підприємством\nПРОГРАМА 1С:ПІДПРИЄМСТВО ДЛЯ КОМПЛЕКСНОГО УПРАВЛІННЯ РЕСУРСАМИ ПІДПРИЄМСТВА\nСфера автоматизації: виробничі підприємства, агрохолдинги (середній та великий бізнес)\nПрограма дозволяє автоматизувати всі основні бізнес процеси виробничого підприємства: бухгалтерський, податковий, управлінський облік, планування, управління виробництвом, продажами, персоналом, отримання аналітичної інформації, звітності.\nЯк програма "1С:Підприємство. Управління виробничим підприємством" допоможе в управлінні ресурсами виробничої компанії\nзвіт «Монітор ефективності» для аналізу показників діяльності підприємства дозволяє:\nотримати «helicopter view» всього бізнесу;\nпобачити динаміку росту, тенденції, відхилення від планів;\nвикористовувати ті показники ефективності, які є в програмі, а також створювати нові;\nотримувати кілька варіантів звіту – по підрозділах чи по видах діяльності.\nзвіт «Рапорт керівнику»:\nінформує про поточну ситуацію на підприємстві: найважливіші показники діяльності;\nдоступний без запуску «1С:Підприємства» на комп’ютері керівника; автоматично відправляється на і-мейл кілька разів на день (в залежності від налаштувань).\nуправління торговою діяльністю управління даними про вироби\nпланування продажів та закупівель управління взаєморозрахунками\nуправління замовленнями покупців управління обладнанням\nуправління закупівлями розрахунок собівартості\nціноутворення управління персоналом та розрахунок зарплати\nуправління грошовими коштами, бюджетування бухгалтерський та податковий облік\nуправління виробництвом формування звітності\nБізнес-кейс автоматизації сільськогосподарського підприємства "ТАК-Агро"\nДетальний опис функціональних можливостей програми "1С:Підприємство. Управління виробничим підприємством"\nФункціональні можливості програми "1С:Підприємство 8. Управління виробничим підприємством"\n«1С:Підприємство. Управління виробничим підприємством 8» - продукт з найширшою функціональністю, його можна віднести до програм ERP-класу. Це програмне рішення можна використовувати для автоматизації діяльності різних підрозділів виробничого підприємства:\n«1С:Підприємство. Управління виробничим підприємством 8» - інструмент, який дає можливість\nкерівництву – планувати, аналізувати, управлять ресурсами підприємства;\nробітникам, менеджерам – ефективно керувати щоденною діяльністю підприємства по виробництву, постачанню, збуту;\nробітникам служб обліку – вести автоматизований облік господарської діяльності підприємства згідно з вимогами законодавства.\nВ конфігурації автоматизовані основні бізнес-процеси.\nПрограма підтримує гуртову, роздрібну, комісійну торгівлю. Функціонал включає:\nпланування закупівель та продажів;\nпоставки та запаси;\nфункціонал управління поставками та запасами дозволяє раціонально керувати товарно-матеріальними цінностями, залишками; організовувати складський простір; вести облік товарів, тари; обліковувати товари по місцях зберігання, по серійних номерах, термінах придатності; назначати характеристики товарам; контролювати списання; проводити інвентаризацію.\nконфігурація дозволяє підприємству сформувати оптимальну схему ефективного обслуговування великої кількості клієнтів: розміщення замовлення, відвантаження зі складу, резервування товару, контроль виконання замовлення, аналіз замовлення.\nфункціонал конфігурації передбачає формування різних схем утворення цін та знижок, механізм розрахунку цін, контроль виконання цінової політики, зберігання даних про ціни конкурентів/постачальників, порівняльний аналіз цін підприємства з цінами конкурентів/постачальників, формування прайс-листа. Конфігурація зберігає інформацію про відпускні ціни: гуртові, роздрібні. Відпускні ціни діляться на категорії: базові ціни, розрахункові ціни та динамічні ціни.\nВиробництво нерозривно пов’язане з продажами, закупівлями, фінансами, персоналом підприємства. В конфігурації реалізовані такі можливості для управління виробництвом:\nзберігання та оновлення інформації (нормативної, довідкової) для планування та обліку випуску готової продукції;\nформування специфікації на виробництво виробів («конструктор специфікацій»);\nскладання технологічної карти виробництва;\nпланування та виробництво продукції;\nобробка замовлень на випуск продукції;\nконтроль виконання виробничих задач;\nоблік матеріалів та сировини для виробництва;\nконтроль матеріальних потоків та використання ресурсів;\nКонфігурація відображає повну картину потоків сировини, матеріалів, послуг, напівфабрикатів, готових виробів.\nПрограмне рішення містить функції, необхідні для управління взаємовідносинами з клієнтами, та дозволяє:\nзбирати, зберігати та аналізувати дані про реальних та потенціальних клієнтів (реакція на комерційну пропозицію, задоволення якістю обслуговування/продукції, виконання зобов’язань, прибутковість клієнта).\nКонфігурація дає можливість:\nсформувати індивідуальний підхід до кожного клієнта;\nзбирати та зберігати контактні дані клієнтів, історію взаємовідношень з ними;\nзбирати інформацію про умови поставок, терміни виконання замовлень, ціни (постачальники);\nзбирати інформацію про частоту та об’єми покупок, умови доставки, номенклатуру (покупці);\nаналізувати угоди з покупцями (незавершені, потенційні);\nаналізувати причини відмови від угоди, скарги;\nоцінювати потенціал кожного клієнта, класифікувати клієнтів (АВС-аналіз);\nоцінювати ефективність роботи менеджерів (відділу продажів/збуту, маркетингу);\nвимірювати ефективність маркетингових заходів.\nВ конфігурації УВП також автоматизовані\nоблік основних засобів (переміщення, списання, амортизація, інвентаризація);\nпланування (закупівель, продажів, виробництва, фінансове планування);\nбухгалтерський та податковий облік; різні системи оподаткування;\nрозрахунок зарплати та кадровий облік;


GlowyMcGlow, бальний басейн (і коктейль-бар), який викликає всю лють у Лондоні | Досвід 2021\nGlowyMcGlow, бальний басейн (і коктейль-бар), який викликає всю лють у Лондоні\n«Ми відкрили BallieBallerson з кулями ретро кольорів у листопаді 2016 року, і це працювало три місяці. Оскільки це стало настільки популярним, ми продовжили оренду ще на три місяці та покращили її, поки вона не стала GlowyMcGlow, з прозорими кулями та світлодіодним покриттям », - пояснюють вони Traveler з організації.\nПерлина місця, що має два поверхи, розташована на нижньому рівні. Максимально 70 чоловік можуть входити в кожну двогодинну зміну. Хоча у них є машина, здатна знезаражувати 18000 кульок на годину, напої заборонені в басейні. Для цього існує верхній поверх, прикрашений яскравими плазмами на темних стінах, в яких час від часу виявляється якийсь вибух світла. Там ви можете зробити тематичні коктейлі навколо планет.\nБальний бал та коктейль-бар. Хто дає більше? © GlowyMcGlow\nНа GlowyMcGlow приїжджають люди будь-якого віку, розміру та національності. "У нас був навіть відвідувач з Канади", - додають вони. Щоб насолодитися цим басейном-коктейлем з басейном або коктейльним балом (на смак споживача) ви можете сходити на вечірні сеанси або бранч без дна.\nУ випадку вечірніх сеансів квиток дозволяє отримати доступ до басейну з балом та коктейльним баром під час двогодинної зміни, на яку ви бронювали . Протягом усього вечора близько 500 людей проходять крізь приміщення різними змінами по 70 чоловік у кожному. Ціна становить 15 фунтів стерлінгів (близько 17 євро), а графік роботи - середа та четвер з 18:00 до 12:00. та в п'ятницю та суботу з 18:00 до 14:00. Рекомендується забронювати та придбати квиток заздалегідь за цим посиланням.\nУ Брунчі без дна ви матимете дві години, щоб ви захопилися в його басейні з м'ячем і в його барі без спагетті з фрикадельками (також овочами) та коктейлем Prosecco . Ви можете їхати по суботах о 12 годині дня чи 15 годині вечора, а по неділях - о 13 годині вечора чи 16 вечора. Ціна? £ 35 (близько 40 євро). Наразі у них заплановані вечірні проходи до 22 квітня, а бранч - до 23 квітня.\nВесело підняли на рівень експертів © GlowyMcGlow\nУ них є тематичне коктейльне меню, яке обертається навколо планет © GlowyMcGlow


Чернівецька співачка та волонтер Марина Тимофійчук повернулась з передової\nЯк повідомила Марина Тимофійчук на своїй сторінці у Facebook вона з концертами відвідала 6 міст Луганщини. Заспівала для близько 800 воїнів.\n«Думала, що їду з єдиною метою - передати воїнам найкращу енергію тих, хто їх чекає, хто за них молиться, хто мріє обійняти, пригорнутись. А насправді вийшло, що набралася енергії більше ніж віддала! Бо слова, "як, тільки посилку передати? Ви ж до нас з концертом мали... Ми чекаєм"... Або незрозуміло звідки взяті троянди, тортики, чи спонтанні гільзи, цукерки, каска, осколки - хто що придумав, аби передати згадку про цю зустріч. Таких моментів, які мене і надалі надихатимуть було безліч. Серед них - і сльози, які витікали з очей, загартованих війною... А усмішки: коли, слухаючи "Колискову", заплющували очі і, мабуть, уявляли, як біжить їх дитя; як матір, обіймає, цілуючи в чоло сина, що повернувся живим...\nА як співали "Я не дозволю..."... хором... Це було так потужно, що бракне слів, аби описати побачене і почуте» , - - написала співачка.\nОкрім того, Марина в зоні АТО зняла кліп.\n«Андрій Ковальчук (так, це той, що захищав Луганський аеропорт), організував зйомки кліпу на полігоні. З артилеристами, гаубицями, вибухами вантажівками, навіть з квадрокоптером!! І серед того всього, як не дивно, піаніно...)))\nАле найцікавіше те, що я навіть не просила (просто собі про це мріяла). Я не знаю, як це так - не піддається жодним поясненням те, що відбувається в моєму справді новому році!», - додала чернівчанка.\nФото: Марина Тимофійчук\nМарина Тимофійчук придбала для атовців метеостанцію\nУ Луганській області на розтяжках один боєць загинув, ще шестеро дістали пораненням\n10 жовтня на Луганщині відкриється пішохідний пропускний пункт на лінії розмежування\nУ Станиці Луганській скасували відкриття пішохідного пункту пропуску\nВідведення мінометів калібру 82 мм розпочинається сьогодні на луганському напрямку


Відбулась презентація персональної виставки Анастасії Зимовець «Кольоровий дивосвіт писанки» – Конотопська міська рада\nПисанка – це символ українського народу, символ сонця, весни, повернення природи до життя. В ній зосереджена чарівна магічна сила, яка наділена святістю приносити добро, щастя, любов та достаток, оберігати від злих нечистих сил. Недарма мудрі люди кажуть: «У світі доти існуватиме любов, доки люди писатимуть писанки». Кожна писанка – це ніби маленький світ у якому все вимальовано у певному порядку для того, аби підтримати лад та рівновагу у нашому світі.\n19 березня 2015 року в Конотопському міському краєзнавчому музеї ім.О.М.Лазаревського відбулось відкриття персональної виставки учениці дитячої художньої школи Анастасії Зимовець «Кольоровий дивосвіт писанки» ( керівник Олена Шкуть).\nНа захід завітали заступник міського голови Тетяна Шерудило, начальник відділу культури і туризму міської ради Олена Шинкаренко, методист відділу освіти Марина Смирнова, представники Конотопської міської організації «Просвіта», учні дитячої художньої школи та загальноосвітньої школи №5, мешканці міста.\nВідкрила виставку заступник директора Конотопської художньої школи Ольга Катрошенко. Вона розповіла про саме мистецтво писанкарства, яке видозмінювалося на протязі багатьох років, але і до сьогодні залишилося живильним джерелом для українського народу. Саме художня школа 6 років тому започаткувала проект «Українська писанка», активною учасницею якого стала Настя Зимовець. Дівчину вразило та зацікавило мистецтво виготовлення писанки, а бажання вивчити її символіку, детальне ознайомлення з традиціями писанкарства зачарувало.\nЗаступник міського голови Тетяна Шерудило зазначила, що писанка є символом свята Великодня. Вона – сакральна цінність генетичного коду нації, що зашифрований в її знаках, кожна робота представлена на виставці є унікальною і неповторною, зачаровує своєю вишуканістю. Заступник міського голови нагородила подяками відділу культури і освіти автора робіт – ученицю ДХШ Анастасію Зимовець, учителя образотворчого мистецтва Конотопської ДХШ Олену Шкуть, депутата міської ради Віталія Демидка за їх активну участь у створенні виставки.\nПрисутні оглянули виставку «Кольоровий дивосвіт писанки» на якій кожна писанка це вишуканий і неперевершений твір мистецтва. І це маленьке диво, може спробувати написати кожен з нас.


ScoolByLife » Психологія » Як правильно думати про хороше?\nНа перший погляд, пояснити термін «Позитивне мислення» простіше простого. Потрібно «думати про хороше» і все! Навіщо ще щось говорити? Однак уявна простота народжує величезну кількість помилок, помилок, і, як наслідок, серйозних розчарувань.\nПерш ніж говорити власне про позитивне мислення, звернемося до впливу способу наших думок на те, як ми оцінюємо навколишній світ, самих себе в цьому світі, як ми розглядаємо різні ситуації і як підходимо до вирішення проблем.\nНаша психіка, наші думки, ідеї, почуття не статичні, вони знаходяться в безперервному процесі перетворень, які відбуваються не тільки на свідомому рівні, але і в підсвідомості. Навіть коли ми спимо, наша підсвідомість не спить, адже воно відповідально за всі фізіологічні процеси, що відбуваються в організмі. Але й не тільки за це. Навіть під час сну наша підсвідомість продовжує обробляти отриману інформацію і «генерує» нові знання. Все відбувається без нашого свідомого участі. І подобається нам це чи ні, але наша підсвідомість зберігає всю раніше отриману інформацію, звички і досвід, все те, що роками день за днем обрушує на нас навколишній світ.\nКожна людина з самого початку свого життя безперервно займається створенням її загальної картини, внутрішньо визначаючи її (життя) закони і свої особисті можливості: «ось це я можу, а ось це немає». Більшість установок людина отримує з найближчого оточення. Як часто ми чуємо довічний вирок типу: «ти незграбний, ти роззява, тюхтій ...- ... у тебе ніколи не буде нормальної сім'ї-... так ти ніколи нічого не добьешься- ... ти розумний, але невезучій- ... тебе завжди хтось буде опережать- ... твій доля працювати, а гроші будуть одержувати інші- ... гроші отримують тільки хами, а ти не такий »... Такі та інші подібні установки є класичним прикладом негативного мислення . Можна сказати, що в сучасному світі негативне мислення стало частиною культури, стандартом виховання підростаючого покоління.\nДля того щоб наше життя не страждала від наших думок, необхідно правильно обробляти інформацію, що надходить. Ще раз повторимо, що принцип роботи свідомості і підсвідомості такий, що вся інформація, яка надходить в голову у вигляді думок, може бути забута на свідомому рівні, але буде збережена в підсвідомості. Тобто на свідомому рівні ми можемо не погодитися з почутим, але що запам'ятає наша підсвідомість? Невже саме те, що було сказано? Так. Наша підсвідомість, швидше за все, зрозуміє ці установки буквально. У подальшому це може виразитися у вигляді невпевненості в собі, внутрішніх конфліктах і комплексах, які в свою чергу призводять до різних захворювань як психічним, так і фізіологічним.\nТаким чином, якщо ми хочемо мислити позитивно, то ми повинні навчитися формувати наші думки так, щоб їх правильно розуміло як свідоме, так і підсвідоме. Наприклад, якщо замість фрази: «ти незграбний», яка є марною грубою лайкою, ви почуєте: «наступного разу будь уважніше», то змініть саму основу з негативу на пошук правильного шляху виходу з ситуації, що склалася.\nТаким чином, для того, щоб мислити позитивно, необхідно, щоб думки перебували в повній згоді з настроями душі і серця. Коли думки повністю відповідають внутрішнім бажанням, коли свідомі бажання є істинними, коли відкинуті брехня і удавання, і людина чесний із самим собою, лише тоді можна сказати, що в його житті реалізується принцип позитивного мислення.\nОсь ще кілька поширених помилок в розумінні позитивного мислення. Наприклад, помилка думати, що якщо на вулиці йде сильний дощ і людина відчуває себе відповідно до погоди - похмурим, пригніченим, які втратили сили, - то переконувати себе в тому, що все навпаки, насправді все гаразд, це і буде позитивне мислення. На свідомому рівні можете спробувати, але підсвідомість завжди знає справжній стан речей. Цей розрив між реальністю і бажаннями людини, не надає зовсім ніякого позитивного впливу на психіку. Іншими словами, позитивне мислення тільки тоді є реально позитивним, коли це «визнає» і нашу свідомість і нашу підсвідомість.\nВеличезне значення також має те, якими саме фразами і словосполученнями ми спілкуємося зі своєю підсвідомістю, своїм внутрішнім я. Підсвідомість сприймає як позитивну ту інформацію, яка спрямована на дію, на досягнення бажаного результату. Можна сказати, що основою успіху позитивного мислення є саме рух до поставленої мети. Заперечення дії для підсвідомості має негативне забарвлення.\nПочнемо з очевидного. «У мене відпустка» - це позитивна інформація як для свідомості, так і для підсвідомості. Навпаки, «у мене немає відпустки» - це негатив. Інший варіант якщо, наприклад, мова йде про головний біль. «У мене болить голова» для свідомості є негативною інформацією. Кому ж приємно відчувати головний біль? Але для підсвідомості в цьому твердженні немає нічого поганого, тут немає заперечення. «У мене болить голова» - це факт, твердження, явище, що існує в реальності. Для підсвідомості - це правильна інформація, спрямована на підтвердження факту, а значить вона позитивна. Думка про те, що «у мене не болить голова» для свідомості позитивна, а для підсвідомості вона містить заперечення і спрямована на бездіяльність. Можна сказати, що підсвідомість не знає як чинити з такою інформацією і тому нічого не робить.\nМарно намагатися досягти мети, перераховуючи все те, чого не хочеться. Це все одно, що піти в магазин за покупками, склавши список того, що не потрібно купувати. І з чим ви повернетеся звідти?\nЩоб мислити позитивно, мало ігнорувати неприємні обставини або насильно вважати їх приємними, марно намагатися забути про все, від чого хотілося б позбутися. Щоб мислити позитивно, необхідно формулювати наші бажання і цілі таким чином, щоб вони включали в себе позитивну інформацію, виражену в позитивних формулюваннях однаково зрозумілих свідомості і підсвідомості. Таким чином, ми ставимо чітке завдання перед нашою підсвідомістю, задаємо напрям діяльності і рухаємося у вказаному напрямку, докладаючи зусиль для досягнення поставленої мети, для здійснення нашої мрії.\nСтаття написана для сайту Оздоровчого Центру.\nЯк виконуються наші бажання?\nЯк програмувати Ваше підсвідомість за принципом «Кого годуєш, той і сильніше»?\nА думки звідки? З поля, звісно


Кейт Міддлтон вбрала приголомшливу сукню на тенісний турнір: фото - Lifestyle 24\n14:35, 2 липня 6966 Читать новость на русском\nКейт Міддлтон на Вімблдоні / www.gettyimages.com\nСлідом за Меган Маркл дружина принца Вільяма вирішила зробити сюрприз несподіваним публічним виходом. Кейт Міддлтон з'явилась на знаменитому Вімблдонському турнірі, який розпочався 1 липня у Лондоні. Про те, що герцогиня Кембриджська відвідає тенісний поєдинок представники королівської родини повідомили за кілька годин до її прибуття на спортивний захід.\nЧитайте також: Кейт Міддлтон замилувала чарівним виходом на пікніку в саду\nЯк відомо, Кейт Міддлтон не має патронажу в спортивних організаціях. Однак теніс – це вид спорту, яким герцогиня захоплюється змалку. Відтак її візит не був офіційним, представниця королівської родини відвідала турнір, як звичайний глядач.\nТа несподіваний публічний вихід був дуже ефектним. Кейт Міддлтон постала перед учасниками заходу та самими спортсменами у приголомшливій білій міді-сукні з чорними ґудзиками та делікатним ременем. Свій розкішний образ герцогиня Кембриджська доповнила туфлями на підборах, маленькою сумочкою та окулярами. Прикраси з королівської колекції завершили look дружини принца Вільяма.\nКейт Міддлтон на тенісному турнірі / Getty Images\nЧарівна герцогиня Кембриджська / Twitter / @KensingtonRoyal\nКейт Міддлтон на Вімблтоні / Twitter / @KensingtonRoyal\nЦе не вперше Кейт Міддлтон відвідує Вімблдонський турнір. У 2018 році на фоні чуток про ворожнечу вона прийшла підтримати Серену Вільямс з дружиною принца Гаррі – Меган Маркл. Тоді герцогиня Сассекська вперше прийшла на спортивну подію без свого чоловіка та мило побесідувала з родичкою перед камерами.\nГерцогині на тенісному турнірі / Getty Images\nТеги: Стиль і мода LifeStyle Новини LifeStyle Королівська сім'я Кейт Міддлтон


Запаморочлива висота Евересту — Kraina.One\nЗапаморочлива висота Евересту\nВажко собі уявити, що слова "Джомолунгма", "Еверест", "Пік XV", "Сагарматха" - це назви однієї і тієї ж гори, найвищої точки на планеті. На сьогоднішній день висота Евересту 8848 метрів, і це далеко не кінцева цифра - на думку вчених, щорічно пік збільшується ще на 5 мм.\nВисота Евересту. Опис об 'єкта та загальна інформація\nНайвища гора на планеті спрямовується на введення серед вічних снігів Гімалайського гірського ланцюга на кордоні двох держав: Китаю і Непалу. Тим не менш, прийнято вважати, що сама вершина розташовується на території Піднебесної.\nОдна з назв - "Джомолунгма" - у перекладі з тибетської звучить дуже красиво "Мати Вітру" або, за деякими іншими даними, "Мати життєвої сили землі". Непальці ж звикли іменувати її "Сагарматхою", що означає "Мати Богів".\nБільш звичну для нас назву "Еверест" "в 1856 році запропонував англієць Ендрю Во, який в той час був наступником Д.Евереста, начальника геодезичного відомства в Британській Індії. До цього в Європі гору називали "Пік XV".\nПримітно, що з непальської сторони відразу ж побачити Еверест навряд чи вдасться - його затуляють від зовнішнього світу гори Нупцзе і Лхоцзе, висота яких не менш значна і становить 7879 м. і 8516 м відповідно.\nНайбільш мужні і витривалі шукачі пригод піднімаються на пік Кала Паттар або Гокио Рі, щоб помилуватися вершиною світу і зробити захоплюючі дух знімки.\nВисота Евересту. Історія сходження\nЦя гора притягувала і продовжує притягувати до себе альпіністів з усього світу. Без перебільшення можна сказати, що Еверест став місцем "" паломництва "" альпіністів. Щорічно сюди з 'їжджаються сотні скелелазів, які прагнуть, якщо не побувати на вершині, то хоча б на власні очі подивитися на гору-легенду.\nЕверест вважається складним для сходжень: пік має пірамідальну форму з більш крутим схилом з південного боку. На висоті 5 тис. метрів льодовики закінчуються, а на крутих схилах гори сніг і зовсім не затримується.\nкисневі балонисходження на ЕверестВперше гору вдалося підкорити наприкінці травня 1953 року. Команда складалася з тридцяти осіб, які використовували - без них неможливо. Через майже 30 років по південно-східній стінці піднялися радянські альпіністи. Особливо відзначилися українські спортсмени М.Туркевич та С.Бершов - вони здійснили перше за всю історію нічне сходження.\nНа сьогоднішній день, згідно з останніми статистичними даними, на Евересті вже встигли побувати близько 3000 альпіністів з усієї планети. На жаль, близько 200 спортсменів гора так і не відпустила - вони загинули: хтось на сходженні, хтось при спуску від нестачі кисню, обмороження або серцевої недостатності, деякі зірвалися або потрапили під лавину.\nЦе ще раз доводить той факт, що на таких маршрутах, як правило, вирішальну роль відіграє зовсім не дороге і сучасне спорядження, а супутня удача, яка може вберегти путінка від падінь і ураганів, що зносять все на своєму шляху.\nВисота Евересту. Наскільки реально опинитися в околицях великої гори?\nРік від року кількість таких незайманих місць, як Гімалаї, на планеті аж ніяк не збільшується. Кожен, хто оговтався на підкорення вершини, неодмінно опиниться серед незіпсованих цивілізацією і науковим прогресом первозданних місць.\nЕверест - висота для тих, хто прагне підкорити непереборне. Але, як кажуть, у цьому світі немає нічого неможливого, головне - захотіти. Протягом багатьох років исполін-гора вражає своєю величчю, вражає грізністю і притягує мільйони шукачів пригод. Хоча далеко не всі йдуть на саму вершину. Навіщо ж вони приїжджають на Еверест? Фото, зроблені біля підніжжя або ж у передгір 'ї, і сама атмосфера навряд чи когось зможуть залишити байдужим. Крім цього, щорічно тут проводяться міжнародні зльоти, встановлюються базові табори і влаштовуються вечори знайомств.\nТим, кому неодмінно хочеться побачити землю з найвищої точки планети, необхідно найняти гіда або ж потрапити до складу спеціальної групи. Однак відразу хотілося б попередити, що задоволення це не з дешевих - вартість сходження обійдеться в 45-60 тисяч доларів.


«Свободу Марківу!» – марш на підтримку засудженого в Італії нацгвардійця відбувся в Києві - FAKTY.TODAY\n«Свободу Марківу!» – марш на підтримку засудженого в Італії нацгвардійця відбувся в Києві\nУ Києві біля Міністерства закордонних справ зібралися близько сотні людей, активісти, друзі та рідні нацгвардійця Віталія Марківа, якого в липні італійський суд засудив до 24 років ув’язнення.\nУчасники маршу передали звернення до Міністерства закордонних справ з вимогою активізації процесу звільнення Віталія Марківа.\nПісля цього учасники маршу вирушили до посольства Італії, де також передали звернення із закликом звільнити Віталія Марківа.\nАкцію також відвідав ексв’язень Кремля, український режисер Олег Сенцов.\nУ липні суд присяжних Павії засудив солдата до 24 років в’язниці, визнавши його «активним співучасником умисного убивства» італійського фотографа Адреа Роккеллі 5 років тому під час воєнних дій на Донбасі.\n10 жовтня суд присяжних Павії поширив мотиваційну частину вироку солдатові. У документі сказано, що суд вирішив засудити Віталія Марківа «за фізичне сприяння та активну участь в убивстві італійського фоторепортера і його російського перекладача».\nЗасудивши солдата на 24 роки, присяжні не застосували щодо нього пом’якшувальних обставин, про що просив прокурор, вимагаючи на суді 17 років ув’язнення.\nЯк мовиться у тексті вироку, присяжні збільшили міру покарання на додаткових 7 років через те, що солдат не визнав своєї вини і відповідальності побратимів і України за «злочин на війні».\nСторони захисту й обвинувачення наразі не коментували обґрунтування суду першої інстанції. За даними Радіо Свобода, адвокати українського військового тепер готуватимуть матеріал для оскарження рішення суду Павії в апеляційному суді Мілана. Відповідно до юридичної процедури, від дня публікації мотивації вони мають 45 днів для подачі апеляції.\nPrevious: У Києві сьогодні обмежать рух транспорту через акції\nNext: На фронті за день зафіксували 7 обстрілів – штаб ООС


Синоптики оголосили штормове попередження в Україні. 20 січня в країну повертається сильний вітер, передають Патріоти України.\nСьогодні вранці та вдень у західних областях пориви вітру 15-20 м/с. Вдень у Карпатах та на Закарпатті значний сніг, хуртовини. (I рівень небезпечності, жовтий). Крім того, в центральних областях температура повітря опуститься до -13 градусів морозу вночі.