Лікування захворювань органів травлення при бойовій травмі - Військово-прикладні аспекти сучасної гастроентерологи - Навчальні матеріали онлайн\nЛікування захворювань органів травлення при бойовій травмі\nОснову терапевтичної допомоги на ранніх етапах лікування бойової травми живота складають протишокові заходи з відновленням вітальних функцій у ході передопераційної підготовки. Алгоритм дій щодо надання невідкладної допомоги при травмі живота описаний в розділі "Невідкладні стани в гастроентерології".\nУ післяопераційному періоді, разом з хірургами, здійснюються такі лікувальні заходи, як назогастральна санація шлунка, постійна декомпресія кишечника, фракційний перитонеальний лаваж.\nНайважливішими принципами патогенетичної терапії первинних органопатологічних змін системи травлення при травматичній хворобі виступають:\n- усунення множинних органних дисфункцій і ендотоксикозу;\n- лікування розладів мікроциркуляції і післятравматичної коагулопатії;\n- відновлення моторно-евакуаторної функції шлунково-кишкового тракту;\n- корекція секреторних розладів шлунка і дванадцятипалої кишки;\n- профілактика, раннє виявлення і лікування інфекційно-запальних і гнійно-септичних ускладнень;\n- сприяння нормалізації обміну речовин;\n- усунення вторинного імунодефіциту.\nУ більшості пацієнтів з травматичною хворобою виникає необхідність у харчовій (нутриційній) підтримці, оскільки для цього стану характерна виражена білково-енергетична недостатність, обумовлена стресовим катаболізмом та різким обмеженням або неможливістю природного (перорального) харчування.\nНа 1-2 добу після тяжкої травми проводиться тільки інфузійнотрансфузійна терапія (введення препаратів та компонентів крові, кровозамінних рідин, включаючи низькоконцентровані розчини глюкози).\nСлід відмітити, що енергетичні потреби пацієнтів на тлі тяжких та поєднаних травм підвищуються в 1,8-2 рази, що складає в середньому 3500-4000 ккал/добу.\nПотреби в білку визначають, виходячи зі ступеня азотистого катаболізму. Добові втрати азоту з сечею складають від 12 до 27 г, що відповідає розщепленню 75-170 г білка та від 300 до 700 г м'язової маси (1 г азоту сечі відповідає розщепленню 6,25 г білка та 25 г м'язової тканини). Враховуючи білковий та енергетичний дефіцит дієт, які використовуються в хірургічних стаціонарах, необхідним є додаткове введення нутрієнтів ентеральним та парентеральним шляхами.\nЗ третьої доби після травми парентерально вводять стандартні амінокислотні розчини, жирові емульсії, розчини глюкози. Через назогастральний зонд або перорально (при збереженні свідомості та ковтання) призначаються харчові суміші для ентерального зондового харчування (нутрізон, клінутрен, пептамен, берламін модуляр). Початкова швидкість їх введення повинна складати 60-100 мл на годину з наступним збільшенням (при нормальній переносимості та засвоєнні суміші) до 150-200 мл на годину гравітаційно-крапельним методом або за допомогою ентеральних насосів. З урахуванням осмолярності сумішей, що вводяться, початкова концентрація харчових розчинів повинна складати 5-10% з наступним підвищенням концентрації до 15-20%.\nНа 6-9 добу після травми парентеральне харчування скорочують завдяки збільшенню об'єму та концентрації ентеральних харчових сумішей. З 10-14 доби парентеральне введення повністю припиняють.\nНеобхідність у подовженні термінів нутриційної підримки пацієнтів з травмами виникає при розвитку постравматичних гнійно-інфекційних та септичних ускладнень, некомпенсованих трофічних розладів, тривалої відсутності свідомості, необхідності повторних оперативних втручань.\nПри ушкодженнях печінки з розвитком реактивного гепатиту, гострої печінкової недостатності призначається дієта у рамках столу № 5 з 4-6-кратним прийомом їжі на добу із широким застосуванням додаткового ентерального харчування. Інфузійна терапія включає аргініну глутамат (глутаргін), орнітину аспартат (гепа-мерц, ларнамін, орнітокс), "гепа" суміші аміноксилот (гепасол А, гепасол-нео, аміноплазмаль гепа), глюкозо-інсулінову суміш і інші кристалоїди, метаболічно орієнтовані інфузійні середовища (реамберин), реологічно активні плазмозамінники (реополіглюкін) загальним обсягом до 2,5-3 л.\nДля стабілізації мембран вводяться глюкокортикостероїди (переважно гідрокортизон) у дозах, залежно від ступеня важкості печінкової недостатності:\n- при рівні АЛТ у крові менше 2 ммоль/л – 5 мг/кг/добу;\n- від 2 до 10 ммоль/л – 10 мг/кг/добу;\n- більше 10 ммоль/л – 15-20 мг/кг/добу.\nДля корекції мікробно-асоціативних порушень в товстій кишці та зменшення гіперамоніємії призначається лактулоза (дуфалак, нормазе, лактувіт), кишкові антибіотики (рифаксимін), антисептики (ніфуроксазид), антимікробні препарати системної дії (ципрофлоксацин, метронідазол) короткими курсами. При зниженні протеїнсинтетичної функції гепатоцитів та зменшенні вмісту прокоагулянтів призначають препарати гемостатичної дії (етамзилат, кальцію глюконат, свіжозаморожена плазма), коферментні форми тіаміну броміду, піридоксину гідрохлориду, кислоти аскорбінової.\nДля усунення важкого ендотоксикозу показані плазмосорбція, гемосорбція та ентеросорбція.\nПри легкому перебігу реактивного гепатиту/гепатопатії показане використання гепатопротекторів-антиоксидантів: ессенціальних фосфоліпідів (ессенціалє форте, енерлів, л'есфаль), силімариновмістких препаратів (легалон, карсил, гепарсил, дарсил), адеметіоніну (гептрал), тіотриазоліну, вітамінів групи В, С.\nПри виборі препаратів для антимікробної терапії та лікування ускладнень варто враховувати можливість їхнього виділення із жовчю (цефтріаксон, цефоперазон), можливий гепатотоксичний вплив (аміноглікозиди, тетрацикліни), транзиторне підвищення цитолізу (цефалоспорини 1-2 покоління). З метою форсування діурезу застосовуються сечогінні препарати (фуросемід). Розвиток гепаторенальної недостатності вимагає проведення гемофільтрації чи гемодіалізу.\nУшкодження підшлункової залози з розвитком гострого панкреатиту вимагають призначення парантерального харчування з поступовим введенням ентеральної дієти; масивної інфузійної терапії кристалоїдами і реологічно-активними розчинами, білковими та амінокислотними препаратами і жировими емульсіями загальним об'ємом не менше 40 мл на 1 кг маси тіла; зі співвідношенням колоїд/ кристалоїдних розчинів – 1:4. При переведенні на пероральне харчування рекомендована дієта в межах 5п стола.\nДля пригнічення секреторної активності підшлункової залози використовуються регуляторні пептиди (октреотид, сандостатин по 100 мкг 2-3 рази на добу, даларгін по 5-10 мг через 12 годин протягом 4-6 діб), при тяжкому перебігу панкреатиту – цитостатики (5-фторурацил 10 мг/кг, фторофур 10-15 мг/кг постраждалого 1 раз на добу). Інгібітори протеаз – контрикал, трасілол, гордокс вводяться внутрішньовенно в максимальних дозах у перші 3-5 діб (при синдромі ухилення ферментів у кров).\nЗ антибіотиків рекомендовані цефалоспорини 3-4 поколінь і фторхінолони 2-3 поколінь у поєднанні з метронідазолом, карбопенеми, кліндаміцин, мезлоцилін. При грибковому ураженні препаратом вибору є флуконазол.\nЗ метою ефективного усунення больового синдрому використовують холінолітики (атропін, пірензепін), спазмолітики (меверин, дротаверин), комбіновані препарати (спазмалгон), нестероїдні протизапальні препарати (декскетопрофен), наркотичні анальгетики (крім морфіну, у зв'язку зі спастичною дією на сфінктер Одді), пролонговану епідуральну блокаду місцевими анестетиками в поєднанні з опіоїдами.\nПригнічення активності кислотно-пептичного фактора, що стимулює панкреатичну секрецію, досягається призначенням парентеральних форм ІПП (омепразол, езомепразол, рабепразол, пантопразол), Н2-гістамінових рецепторів (ранитидин, фамотидин) і антацидів. Відновлення моторно-евакуаторної функції шлунка і дванадцятипалої кишки досягається шляхом призначення прокінетичних (метоклопрамід, домперидон, мосаприд, ітоприд) та комбінованих препаратів (тримебутин).\nІнтестинальна терапія при забої та інших ушкодженнях кишечника, у тому числі, ускладнених перитонітом, здійснюється шляхом фракційного промивання тонкої кишки з ентеросорбентами, раннім застосуванням ентерального зондового харчування.\nДля профілактики і лікування парезу кишечника, поряд з усуненням гіповолемії, анемії, порушень водно-сольового обміну і ендотоксикозу включають компоненти для зниження тонусу симпатичної нервової системи (бензогексоній), проводять декомпресію шлунка і кишечника за допомогою зонда й симетикону (еспумізан), застосовують інфузії полііонних розчинів на основі багатоатомних спиртів (сорбілакт, реосорбілакт, глюксил, ксилат), проводять ентеросорбцію (атоксил), використовують прокінетики. З цією метою може призначатись тримебутин (трибудат), що володіє прокінетичним і спазмолітичним ефектом.\nПарентеральне введення медикаментів антихолінестеразної (прозерин, неостигмін) чи холіноміметичної дії (ацеклідин, убретид, калімін) не показане, оскільки призводить до підсилення перистальтики тільки тонкої кишки і підвищення тонусу/спазму товстої кишки. Рання еферентна терапія спрямована на елімінацію ферментів і медіаторів запалення, зниження рівня ендотоксикозу, відновлення мікроциркуляції і включає різні поєднання плазмоферезу, плазмосорбції, плазмообміну, лімфосорбції. При переході на ентеральне харчування у якості препаратів замісної ферментної терапії рекомендовані мікрогранульовані форми панкреатину (креон, панцитрат, пангрол, панзинорм).\nДля медикаментозної профілактики гострих ерозій і виразок показані інгібітори протонної помпи (омепразол, лансопразол, пантопразол) у стандартному дозуванні однократно.\nЛікування неускладнених гострих ерозій і виразок забезпечується призначенням дієтичного харчування в рамках 1 стола і застосуванням наступних груп препаратів:\n- блокатори шлункової секреції: ІПП у стандартному дозуванні – омепразол 20 мг, лансопразол (ланцерол) 30 мг, пантопразол 40 мг, езомепразол 40 мг, рабепразол 20 мг двічі за добу; блокатори Н2- гістамінових рецепторів – фамотидин 20 мг двічі за добу; в тяжких випадках вказані препарати вводяться парентерально по 40 мг, розчинивши у 100-200 мл 0,9% розчину натрію хлориду 2 рази на добу.\n- антациди (алюмінію гідроксид, магнію гідроксид; алюмінію гідроксид, магнію гідроксид, бензокаїн; алюмінію гідроксид, магнію гідроксид, магнію карбонат; алюмінію фосфат) та альгінати (натрію альгінат, калію бікарбонат; натрію альгінат, натрію бікарбонат, кальцію карбонат);\n- плівкоутворюючі препарати (колоїдний вісмут, сукральфат);\n- цитопротектори (мізопростол, ербісол, мукоген, стіллен).\nТерапія гострих ерозій і виразок, ускладнених кровотечею, розпочинається з консервативних заходів, що включають суворий постільний режим, парентеральне харчування, інфузійну терапію, спрямовану на підтримку волемії без впливу на гемостаз (з виключенням декстранів), парентеральне призначення кислотосупресивних препаратів (ІПП, Н2-гістаміноблокаторів, М-холінолітиків), октреотиду. Парентерально вводиться етамзилат, внутрішньовенно крапельно – амінокапронова кислота, трансамчева кислота, свіжозаморожена плазма. Лікування виразкової кровотечі неможливе без комплексної терапії гострої виразки, в тому числі проведення антигелікобактерної терапії (при Нр- інфікуванні), описаних у відповідних розділах даного посібника.\nЕфективне лікування посттравматичного холециститу передбачає дієтичне харчування в межах 5 стола, застосування антибактеріальних препаратів (ципрофлоксацин, доксициклін, кларитроміцин, цефуроксим) курсом 7-14 днів; спазмолітиків (меверин) курсом 2-4 тижні; препаратів, що підсилюють холерез і холекінез (екстракт артишоку, гепабене, уролесан) курсом 3-4 тижні, ферментних середників (панкреатин) курсом 2-4 тижні (див. розділ 1.6).\nПри лікуванні хворих на ентерит і коліт призначають препарати гастроентеропротекторної дії (вісмуту нітрат у комбінації – вікаїр, вікалін; альтан по 1 табл. З рази на день) курсом 4 тижні; ферменти підшлункової залози (панкреатин) перорально, 3-5 разів за добу, у дозі 8000-10000 під час їжі курсом 2-4 тижні; пребіотики (хілак, хілак-форте) у комбінації з пробіотиками (Lactobacillus acidophillus, Bifidobacterium infantis, Enterococcus faecium, Bifidobacterium longum – лактіалє, лінекс, біфіформ, йогурт, лактобактерин, біфідобактерин, лаціум) курсом 3-4 тижні.\nДля корекції обміну речовин та для лікувального харчування рекомендований мультинутрієнтний функціонально-пептидний комплекс грінізація (грінізація мікс, грінізація про) курсом 1-6 місяців.\nЛікування псевдомембранозного ентероколіту передбачає відміну причинного антибіотика з наступним призначенням метронідазолу 500 мг 3 рази/добу чи 250 мг 4 рази/ добу 10 діб або ванкоміцину 125 мг внутрішньо 4 рази/добу, або бацитрацину 25000 од 4 рази/добу 10-14 діб; пробіотичних препаратів Lactobacillus GG (лацидофіл, лаціум, йогурт- форте, біфіформ комплекс), Lactobacillus acidophilus/ bulgaricus (лінекс, йогурт) 1 г 4 рази/ добу курсом 4-6 тижнів, Sacharomyces boulardii (ентерол, нормагут) 500 мг 2 рази/добу курсом 4 тижні.


Повторити та узагальнити знання учнів про основні класи неорганічних сполук, їх властивості та генетичний зв’язок; вдосконалювати навички систематизації неорганічних сполук, складання рівнянь хімічних реакцій та вправ; формувати логічно – аналітичне мислення та пізнавальну активність учнів.\n↓Завантажити документ Отримати свідоцтво QI162321\nУрок. Поурочний план. Хімія 7 клас. "Хімічна формула речовин"\nСамостійна робота 1. Повторення 7 класу\n«Аптечна» коливальна реакція .\nДидактичний матерыал: Цікаві досліди


БЕРДИЧІВ. Костел Непорочного Зачаття Пресвятої Діви Марії. Всеукраїнський санктуарій Матері Божої Святого Скапулярію | Костелы и каплицы Украины\nКатедры, костелы и каплицы / Всеукраинские санктуарии: 1\nДиецезии, области и районы\nС Всеукраинские санктуарии\nС Диецезиальные санктуарии\n† Не сакральные объекты\nСвятых и блаженных\nОтсутствует или не известен\nXIV столетие и ранее\n1634 - 1642 КвЖт С w БЕРДИЧІВ [Непорочного Зачаття П.Д.М.] - Бердичевский р-н, Житомирская обл.\nКиевско-Житомирская диецезия, Житомирская обл., Бердичевский р-н; Статус: КОСТЕЛЫ / Обычние; Всеукраинские санктуарии; Принадлежность и состояние: Сакральные здания / Католические / Римско-католические; Духовенство: 1. Монахи / Кармелиты, 2. Монахини / Другие сестры; Титул: 1. Матери Божьей / Непорочного Зачатия, 2. Матери Божьей / Скапулярия; Возраст: XVII столетие; Строительный материал: Каменные.\nПарафію обслуговують оо.-кармеліти босі (орден Братьев Босых Пресвятой Девы Марии с горы Кармель), працюють черниці-терезіанки (згромадження Сестер св.Терези від Дитятка Ісуса). У Бердичеві є також костел cв. Варвари.\nПУБЛИКАЦИИ, РАССКАЗЫВАЮЩИЕ О СВЯТЫНЕ: 1) 09.06.2012 «Реконсекрація загальноукраїнського Марійного санктуарію у Бердичеві на Житомирщині»;\nОСНОВНЫЕ ПУБЛИКАЦИИ, СВЯЗАННЫЕ СО СВЯТЫНЕЙ: 1) 02.07.2017 «Перший візит єпископа Віталія Кривицького до санктуарію у Бердичеві»; 2) 19.07.2015 «Освячення пам'ятника св. Йоану Павлу ІІ в урочистість Матері Божої Святого Скапулярію у Бердичеві»;\nОСНОВНЫЕ ПУБЛИКАЦИИ, СВЯЗАННЫЕ СО СВЯТЫНЕЙ (Встречи, реколлекции): 1) 27.10.2018 «Паломництво вчителів та вихователів до Матері Божої Бердичівської на Житомирщині»; 2) 20.10.2018 «Санктуарій у Бердичеві: V Всеукраїнське паломництво медичних працівників»; 3) 15.09.2018 «Паломництво спільнот «Легіону Марії» до санктуарію у Бердичеві»; 4) 21.04.2018 «Нічне чування молоді в санктуарії у Бердичеві на Житомирщині»; 5) 10.03.2018 «Паломництво чоловіків до Бердичівського санктуарію на Житомирщині»; 6) 08.03.2018 «Паломництво членів Руху Назаретських Родин до санктуарію в Бердичеві на Житомирщині»; 7) 12.11.2017 «Всеукраїнське паломництво представників організації 'Лицарі Колумба' до Матері Божої Бердичівської»; 8) 24.10.2017 «Всеукраїнське паломництво медичних працівників до санктуарію у Бердичеві»; 9) 07.10.2017 «Паломництво католицьких журналістів до санктуарію у Бердичеві»; 10) 18.03.2017 «Санктуарій у Бердичеві на Житомирщині: третє паломництво чоловіків на честь св. Йосифа»; 11) 08.03.2017 «Бердичів на Житомирщині: день зосередження представників Руху Назаретських родин»; 12) 26.10.2016 «Всеукраїнське паломництво медпрацівників до санктуарію в Бердичеві»; 13) 04.06.2016 «ІІ Всеукраїнське паломництво журналістів до санктуарію у Бердичеві на Житомирщині»; 14) 02.02.2016 «Зустріч богопосвячених осіб у Бердичівському санктуарії»; 15) 17.10.2015 «II Всеукраїнське паломництво медичних працівників до Бердичева»; 16) 16.05.2015 «Зустріч міністрантів в санктуарії у Бердичеві на Житомирщині»; 17) 24.04.2015 «Паломництво богопосвячених осіб до Матері Божої Бердичівської на Житомирщині»; 18) 18.10.2014 «До санктуарію у Бердичеві з’їхались медичні працівники України»; 19) 11.10.2014 «Паломництво вчителів до санктуарію в Бердичеві на Житомирщині»; 20) 13.09.2014 «Паломництво представників «Легіону Марії» до санктуарію у Бердичеві Житомирської області»; 21) 06.09.2014 «Паломництво подяки за жнива у санктуарії в Бердичеві на Житомирщині»; 22) 25.03.2014 «Великопісні реколекції у Бердичеві та Гвоздаві на Житомирщині»; 23) 16.03.2014 «Реколекції для чоловіків у санктуарії в Бердичеві на Житомирщині»; 24) 01.02.2014 «День богопосвяченого життя у санктуарії в Бердичеві на Житомирщині»; 25) 20.07.2013 «XXI паломництво 'Шепетівка-Полонне-Бердичів'»; 26) 09.06.2013 «Паломництво зі Сумщини до Матері Божої Бердичівської»; 27) 20.03.2013 «Великопісні реколекції у Бердичеві на Житомирщині»; 28) 28.05.2012 «Євхаристійний Конгрес у санктуарії в Бердичеві на Житомирщині»; 29) 17.07.2011 «Проща до Матері Божої Бердичівської»;\nОСНОВНЫЕ ПУБЛИКАЦИИ, СВЯЗАННЫЕ СО СВЯТЫНЕЙ (Рукоположение, освящение, открытие): 1) 22.08.2018 «Вічні обітниці сестри-гоноратки у стіп Бердичівської Богородиці на Житомирщині»; 2) 15.08.2014 «Священичі свячення о.-кармеліта босого у санктуарії Матері Божої Святого Скапулярію в Бердичеві»; 3) 16.07.2013 «Рукоположення в диякони та священики у Бердичеві на Житомирщині»;\nОСНОВНЫЕ ПУБЛИКАЦИИ, СВЯЗАННЫЕ СО СВЯТЫНЕЙ (Крещение, причастие, миропомазание): 1) 20.05.2018 «Перші Причастя дітей в Чернівцях, Кам'янці-Подільську, Шепетівці і Бердичеві»; 2) 04.06.2017 «Сім дарів Святого Духа для понад трьох десятків парафіян у санктуарії в Бердичеві на Житомирщині»;\nОСНОВНЫЕ ПУБЛИКАЦИИ, СВЯЗАННЫЕ СО СВЯТЫНЕЙ (Одпусты, юбилеи): 1) 08.12.2018 «Храмове свято у Всеукраїнському санктуарії в Бердичеві»; 2) 02.08.2018 «Ювілейна урочистість сестер-гонораток в санктуарії у Бердичеві»; 3) 22.07.2018 «Центральні відпустові урочистості в санктуарії у Бердичеві на Житомирщині»; 4) 08.12.2017 «Всеукраїнський санктуарій в Бердичеві: відпуст Непорочного Зачаття Пресвятої Діви Марії»; 5) 02.08.2017 «В санктуарії у Бердичеві святкували 25-річчя чернецтва сестер-гонораток»; 6) 16.07.2017 «Урочистість Матері Божої Святого Скапулярію у санктуарії в Бердичеві»; 7) 15.07.2017 «Паломництво до Матері Божої Бердичівської на Житомирщині. Початок святкування»; 8) 08.12.2016 «Ювілейна урочистість в храмове свято у Бердичеві на Житомирщині»; 9) 17.07.2016 «Відпуст у санктуарії Матері Божої Святого Скапулярію у Бердичеві на Житомирщині»; 10) 08.12.2015 «Храмове свято в костелі Непорочного Зачаття Пресвятої Діви Марії у Бердичеві»; 11) 08.12.2014 «Храмове свято із подорожуючою скульптурою Матері Божої Фатімської у санктуарії в Бердичеві»; 12) 20.07.2014 «Урочистості Матері Божої Святого Скапулярію у санктуарії в Бердичеві на Житомирщині»; 13) 31.05.2014 «Ювілей сестер-гонораток в санктуарії у Бердичеві на Житомирщині»; 14) 09.12.2013 «Відпуст Непорочного Зачаття П.Д.М. у Бердичеві на Житомирщині»; 15) 21.07.2013 «Урочистість Матері Божої Святого Скапулярію у Бердичеві на Житомирщині»; 16) 08.12.2012 «Храмове свято у Бердичеві на Житомирщині»; 17) 16.06.2012 «Титульне свято сестер-серцянок у Бердичеві на Житомирщині»; 18) 08.12.2011 «Відпуст в парафії Непорочного Зачаття Пресвятої Діви Марії у Бердичеві Житомирської області»; 19) 18.07.2010 «Відпустові урочистості у Бердичеві на завершення паломництв»; 20) 16.07.2006 «Урочистість в санктуарії в Бердичеві Житомирської області»;\nОСНОВНЫЕ ПУБЛИКАЦИИ, СВЯЗАННЫЕ СО СВЯТЫНЕЙ (Чествование, годовщины): 1) 22.08.2015 «Двадцятип'ятиріччя чернецтва сестер-гонораток у Бердичеві на Житомирщині»; 2) 27.05.2015 «25-річчя священства у санктуарії в Бердичеві на Житомирщині»; 3) 17.09.2012 «Урочистості сестер-терезіанок у Бердичеві Житомирської області»;\nОСНОВНЫЕ ПУБЛИКАЦИИ, СВЯЗАННЫЕ СО СВЯТЫНЕЙ (Торжества Рождественские, Пасхальные): 1) 25.12.2016 «Різдво у Бердичеві на Житомирщині, Павлограді на Дніпропетровщині, Сумах та Червонограді на Львівщині»; 2) 25.12.2015 «Різдво у Житомирській катедрі та санктуарії в Бердичеві»;\nДРУГИЕ СВЯЗАННЫЕ СО СВЯТЫНЕЙ ПУБЛИКАЦИИ: 1) 25.09.2016 «Вшанування мощей бл. о. Владислава Буковинського у Київській співкатедрі та санктуарії у Бердичеві на Житомирщині»; 2) 14.08.2016 «У Бердичеві на Житомирщині проваджали сестру-терезіанку на місію до Болівії»; 3) 25.01.2016 «Спільна молитва представників різних конфесій у Києві та Бердичеві на Житомирщині»; 4) 21.06.2015 «Приміційна Служба у Бердичеві на Житомирщині»; 5) 28.03.2015 «Похорон о. Олега Кондратюка OCD у Бердичеві на Житомирщині»; 6) 25.01.2015 «Молебень за єдність християн у Бердичеві на Житомирщині»; 7) 24.12.2014 «Пастерка в санктуарії Матері Божої Святого Скапулярію у Бердичеві»; 8) 08.12.2014 «Solo dios basta. Рорати у санктуарії в Бердичеві»; 9) 20.04.2014 «Воскресіння Господнє у санктуарії в Бердичеві на Житомирщині»; 10) 05.01.2014 «Різдвяні вистави у Золочеві на Львівщині та Бердичеві на Житомирщині»; 11) 24.12.2013 «Пастирка в санктуарії у Бердичеві на Житомирщині»; 12) 26.05.2013 «Перше Причастя у санктуарії в Бердичеві на Житомирщині»; 13) 19.05.2013 «Дієцезіальне миропомазання у Бердичеві на Житомирщині»; 14) 31.03.2013 «Урочистість Воскресіння Господнього в Бердичеві»;\nДругие святыни с титулом Матери Божьей / Непорочного Зачатия: 1. ІВАНІВ (Янів) [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 2. ІЗМАЇЛ [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 3. ІОРДАНІВКА [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 4. БАР [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 5. ГВІЗДЕЦЬ [Непорочного Зачаття П.Д.М. і Антонія], 6. ГОРБУЛІВ [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 7. ГОРОДЕНКА [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 8. ГОРОДКІВКА [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 9. ЖВАНЕЦЬ [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 10. ЗАЛІЗЦІ (Заложці) [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 11. КИСЕЛІВКА (Поляцьке) [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 12. КИСИЛИН [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 13. ЛІТИН [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 14. ЛИПОВЕЦЬ [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 15. ЛОПАТИН [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 16. МУРАФА [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 17. НАСТАСІВ [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 18. НОВИЙ ЗАВОД [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 19. НОВОГОРІВКА (Гейдельберг, Журавлеве) [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 20. ПИСАРІВКА [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 21. ПОГРЕБИЩЕ [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 22. ПОДІЛЛЯ (Сарники Долішні) [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 23. РОМНИ [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 24. СНІТКІВ [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 25. СНІТКІВ [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 26. ЧЕРНІЇВКА [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 27. ШУМСЬК [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 28. ЯЛТА [Непорочного Зачаття П.Д.М.], 29. ЯМПІЛЬ [Непорочного Зачаття П.Д.М.]\nДругие святыни с духовенством Монахи / Кармелиты: 1. ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ [Йоахима i Анни], 2. ГВОЗДАВА [Серця Марії], 3. КИЇВ [Воздвиження Хреста], 4. НОВОВОЛИНСЬК [М.Б. Ченстоховської і Йосифа], 5. СУСІДОВИЧІ [Анни], 6. УСТИЛУГ [М.Б. Розарію]


Прус Ірина Володимірівна | "Куп'янський медичний коледж ім. Марії Шкарлетової"\nПрус Ірина Володимірівна\nAdmin - 26. Жовтень 2011 - 12:37\nОсновним і першочерговим завданням будь-якої держави є збереження та зміцнення здоров'я її населення. Проте сучасний стан світової медичної науки та практики ставить перед системою охорони здоров'я ширші завдання, що полягають не просто у продовженні тривалості життя людини, а в продовженні повноцінного, здорового життя. За таких умов висуваються особливі вимоги до кваліфікації медичного персоналу, у тому числі середньої ланки. Переживаючи не найкращі часи, система охорони здоров'я України намагається вивести рівень надання медичних послуг на достойний рівень. Однією із важливих ланок процесу виходу із ситуації, що склалася, є професійна спрямованість навчання на всіх етапах підготовки медичного працівника. Різні аспекти теорії й практики медичної освіти в медичному вузі представлені сукупністю окремих робіт, що стосуються, головним чином, організації навчальної діяльності, побудови програм, посібників, тестування, окремих методів і технологій викладання педіатричних дисциплін.\nЯкість медичної освіти в нашій країні забезпечується галузевими стандартами вищої освіти, які містять три компоненти:\n- освітньо-кваліфікаційну характеристику (ОКХ) – перелік вимог до фахівця у вигляді вмінь, що мають демонструвати випускники навчального закладу;\n- освітньо-професійну програму (ОПП) – зміст навчання, що забезпечує набуття професійних знань та вмінь;\n- засоби діагностики якості вищої освіти – регламентація вимог до стандартизованого контролю рівня професійної компетентності фахівця.\nВідповідно до вимог ГСВО стандартизованим засобом діагностики є стандартизований тест. Останнім часом тестовий метод контролю інтенсивно розвивається і поширюється в системі вищої освіти України.\nСтандартизований моніторинг якості професійної підготовки фахівців для освітньо-кваліфікаційного рівня "молодший спеціаліст" базується на даних стандартизованого тестового контролю, що забезпечує вимірювання та порівняння об'єктивних показників якості навчання.\nСтандартизований тест – це комплексна характеристика, що визначається властивостями тесту, процедурою вимірювання та процедурою оцінювання, а також чіткою регламентацією у вигляді інструкцій до характеристик усіх категорій процесу вимірювання. Засоби діагностики, як компонента державних стандартів для медсестринської освіти, реалізовувалися у формі стандартизованого тестування – тестового ліцензійного інтегрованого іспиту (Крок М Сестринська справа) та (Крок Б Сестринська справа).\nТестові ліцензійні іспити базуються на сучасній технології стандартизованого тестування, що є замкненим технологічним циклом, який включає чотири обов'язкові компоненти: комп'ютерний банк уніфікованих тестових завдань, тест, тестовий іспит, статистичний аналіз тесту та тестових завдань.\nКомп'ютерний банк уніфікованих тестових завдань з педіатричних дисциплін налічує понад 2000. Для полегшення підготовки до ліцензійного іспиту викладачами були розроблені збірники тестових завдань, де матеріал упорядкований за модулями, розроблені тестові завдання для підсумкового та модульного контролю перевірки знань.\nВикладачами циклу було розроблено пакет тестових завдань для ліцензійного іспиту (Крок М та Крок Б), які надійшли до Комп'ютерного банку і будуть застосовані під час державного кваліфікаційного іспиту.\nОкрім тестування, для підвищення рівня професійних умінь застосовуються в практичному навчанні спеціальні методичні прийоми, а саме, виробнича навчальна (імітаційна) гра; вирішення виробничих і ситуативних завдань; відпрацювання практичних навичок і вмінь в тренажерному кабінеті та на базі дитячого соматичного та інфекційного відділення під час проходження підсумкової та переддипломної практики; застосування стандартів практичних навичок з педіатричних дисциплін, щоденника підсумкової практики та друкування посібників для студентів; розробка необхідного навчально-методичного матеріалу: інструкції, комплекси методичного забезпечення, професійні алгоритми, карточки-завдання; використання технічних засобів навчання (комп’ютерні технології, навчальні відеофільми, фотознімки); проведення предметних тижнів (педіатричний брейн-ринг) та конкурс «Краща медична сестра», де студенти показують свою професійну компетентність.\nТаким чином, сучасні вимоги до фахівця вимагають запровадження комплексних підходів до визначення показників якості навчання та методів її вимірювання, які мають реалізовувати принципи порівнювальності та об'єктивності.


СТУДКА - Від вогню загинуло 16 людей - Рівне - Новини - Студентський портал міста Рівного\nВід вогню загинуло 16 людей\nПонеділок, Липень 11, 2011 | Автор: MyRivne\nНа Рівненщині від вогню загинуло 16 людей. В селі Біле Дубровицького району сталася пожежа в районному центрі соціального обслуговування населення. На місці пожежі виявлено 13 загиблих, доля ще трьох осіб встановлюється. 11 людей вдалося врятувати. Всі вони госпіталізовані в Дубровицьку центральну районну лікарню із діагнозом отруєння продуктами горіння. Здоров’я десятьох із них не викликає занепокоєння місцевих медиків. Ще один пенсіонер нині перебуває в реанімації. Його стан - середньої важкості.\nНа місці події працює оперативна група УМНС Рівненської області на чолі із начальником Управління полковником служби цивільного захисту Володимиром Оглоблею. Для з’ясування всіх обставин трагедії на місце пожежі прибули голова облдержадміністрації Василь Берташ, голова обласної ради Юрій Кічатий та керівництво правоохоронних органів Рівненщини. Очікується приїзд спеціально створеної урядової комісії на чолі з віце-прем’єр-міністром України Сергієм Тігіпком.\nПожежа виникла в ніч із суботи на неділю. На час прибуття рятувальників вогнем було повністю охоплено дерев’яну частину будівлі, де знаходилися спальні приміщення для людей похилого віку. За попередніми даними, у центрі перебувало 27 осіб, в тому числі 2 – з обслуговуючого персоналу. За попередньою інформацією, причиною загоряння могло стати необережне поводження з вогнем.\nДрук публікації | Переглядів : 4153


Поетичні твори Володимира Олександровича Базилевського\n!!!На сторінці використовується JAVA-навігація, JAVA- та GIF- анімація!!!\nУ те незабутнє, усміхнене літо...\nІ вигін той, і круча, серцю мила...\nУ метушні, гризотах, шумовинні...\nІ чайки стогнали, і вітер гримів...\nТонша від звуку печаль, а зруйнована радість...\nЗ ЦИКЛУ "ВІДКРИТТЯ БОЛГАРІЇ"\nЧУТТЯ ЗЕМЛІ НЕБЕСНЕ\nТАМ, ЗА ЛІТАМИ\nВ стародавньому храмі, де скарживсь орган...\nМеморіали пам'яті гортаю...\nХимерний солонець немов налитий кров'ю...\nПтахи лаштуються в путь...\nЛісу непишного щирі запросини...\nІ вирубали ліс, і річка висихає...\nВ досвітній час врочистості природи...\nСтрогим холодом диха рівнина...\nЩоб самота не засушила...\nНе називай життям ту суєту...\nОпівночі спиться – не спиться...\nДубовий гай біля лікарні...\nЦвіте мороз – осіння квітка...\nЯ пам'ятаю тишу непробудну...\nПобережися грубих помилок...\nПідтвердить розум незалежний...\nЗакохані сліпі й щасливі сліпотою...\nШумить, шумить життя безсмертна проза...\nГуляє море рукотворне...\nКрасою вересневою пропащою...\nОсені осінь грушок принесла...\nЦей сухостій в сирітськім лісі...\nЗаспіває сніжок, засміється...\nТягнуться вгору сосонки: хочеться стати соснами...\nСвист голубиних крил у приміськім гайку...\nЦей парадокс заслуговує осуду...\nВідштормила душа. Знову стишений плин...\nМужносте, дай мені сили...\nЯ ЇХАВ ПІД ГОРУ\nВ березневу пору потрясіння...\nХто його знає – хто його знає,– як нам з тобою?..\nВищої милості знак...\nТемних дельфінів тугі плавники...\nОсь і нема високосного літа...\nПриснилося: сказала ти – вмираю...\nКоли мій дух спокійний і нема...\nЯк тобі вчора жилося на світі?..\nДень за днем – турботи, поривання...\nВже сад чудес потроху обліта...\nНагадають вітрища, безприв'язні пси...\nВолодимир Олександрович Базилевський народився 14 серпня 1937 року у селищі міського типу Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області. У 1962 році закінчив філологічний факультет Одеського університету ім. І.Мечникова. Живе і працює у Києві.\nВолодимир Базилевський - український поет, критик, публіцист. З 1999 року - член комітету Національної премії України ім. Т.Шевченка. З 1972 року Член Спілки письменників України. У 1996 році став лауреатом Державної премії України ім. Т.Шевченка, літературної премії ім. П.Тичини.\nВолодимир Олександрович є автором багатьох книг. Ось деякі з них: "Поклик простору", "Допоки музика звучить", "Труди і дні", "Колодязь", "Вертеп", "Вокзальна площа".\nЗбірка "Чуття землі небесне".\nОдин із мотивів цієї збірки - не зачерствіти душею, не втратити в повсякденні гостроти сприйняття мінливого плину життя. Збірку склали ліричні роздуми про рідну країну, про кохання і природу, вірші про Болгарію, людські долі минулого і сучасного.\nОстанній спускається лижник.\nВпаде й розіб'ється на друзки бурулька крихка.\nТи вийдеш із дому – просвітлений віршник і\n– Весна!–захлинешся.– Весна запахуща яка!\nІнгул опритомнів, зірвав ще удосвіта кригу,\nгромадить тороси – і шерех,\nВесна запахуща несе планетарну відлигу,\nкора набрякає на вербах тужава, як віск.\nНікого не ждеш, і ніхто не чекає на тебе.\nТа стільки обіцяно щастя – лишень позови.\nБезмеж золотистого неба.\nРозбурканий степ вагітніє лісом трави.\nЯ й сам як трава, що жива дивовижею світла,\nта хмелем повітря, та дотиком-чаром тепла,\nВітрів розкуйовджені мітли\nгуляють довкола і тонко бринить бугила.\nУ те незабутнє, усміхнене літо\nмене омивала вся музика світу.\nЩе й зараз пливу на отій бистрині –\nвся музика світу звучала мені.\nЯ в ближньому лісі блукав на світанку,\nя слухав дерев Негучну колисанку.\nБентежило тишу густу, волохату\nзавзятого дятла бадьоре стаккато.\nІ слуху торкалось над плесом ставка\nпіано трави і піано листка.\nА в тому куточку, де юні берези,\nчекали на мене бемолі й дієзи\nвеселого цвіту, пахучого цвіту –\nмене омивала вся музика світу!\nВся музика світу мене піднімала,\nудачу на довгі літа обіцяла.\nА ті, що в турботах одвічно ходили,\nбули ще живі і мене ще любили.\nА ніжно з приморського міста до мене\nлистом озивалося щастя щоденно.\nЗасліплений сонцем, я брів навмання\nпід небом ласкавим ласкавого дня.\nІ серце добром промовляло до світу\nу те недосяжне, усміхнене літо.\nІ вигін той, і круча, серцю мила,\nі тих санчат кирпатих срібний спів,\nі ще ніким не займані білила\nхіба що ледь підсинених снігів –\nбуло в якому році? Не згадаю.\nВ якім столітті все оте було?\nВід захвату я руки піднімаю:\n– Аге-е-ей! – І сніжна віхола в чоло\nта галас лихом битої малечі,\nв якої тільки й радості щодня –\nпісний наїдок, теплий подих печі\nта лет оцей наосліп, навмання,\nз падіннями і завмиранням духу,\nнапружено тремтячого, як лист.\nО, ця зухвала безоглядність руху;\nвітрів свавільних молодечий свист!\nЯк весело, як повнокровно й тонко\nдзвенить душа і тіло підніма!\nА десь уже позаду похоронка –\nзловісний знак, що тата вже нема...\nЧому ж це я сміюсь, а не караюсь?\nЧому не схаменусь бодай на мить?\nЧому так безнадійно захищаюсь\nвід розпачу, що завтра осліпить?!\n...бяху мужи мудри и смнслени,\nЖили здавен в полях, тому й поляни.\nПили досвітню брагу тих полів.\nКрилом небес печальних над полями\nтуман лляний бентежно попелів.\nВ пахучім травостої мимоволі\nчманіла плоть і зупинявся час.\nПоляни мої любі!\nЛюди з поля!\nВ нічному місті думаю про вас.\nВи з тих полів ішли в поля навіки.\nВ чорноземлю, в суглинища старі.\nКотили воду ріки,\nі буркуни цвіли на пустирі.\nЯкий там к у дідька городянин!\nХоча й нема назад мені путі.\nЯ звідти теж – потомствений полянин.\nІ герб полянський на моїм щиті.\nшумить в мені густа полянська кров.\nІ генетично в лабіринті коду\nоця запрограмована любов.\nТому й тремчу від радості і муки,\nі спомином, що серце звеселя,\nцілую грубі, найніжніші руки\nмоїх великих пращурів – полян.\nТому усе вслухаюся в сум'ятті\nопівночі, коли не треба слів,\nяк бродить неприкаяно в кімнаті\nромашкова жива душа полів.\nЦей корінь спочатку був берестом, буком чи грабом,\nта річка гірська його вирвала з грубої тверді.\nТрощила його і тіпала – німого незграбу,\nу вирвах крутила і кинула в море по смерті.\nТам хвилі скажені штовхали той корінь плечима,\nтесали, як тесля колоду.\nВ морській каменярні по скелях його волочили\nй зіпхнули на берег –\nхай сонце довершить роботу!\nпронизаний вістрям проміння,\nподібним він став до металу дзвінкого гатунку.\nБеру його в руки і чую: зітхає коріння,\nдуша дерев'яна благає рятунку.\nМисливським ножем я її виручаю терпляче,\nдарую їй форму, дарую їй погляд і – диво:\nу кореня доброго – добра душа, голуб'яча,\nу кореня злого – жорстока вона і злостива.\nТа перша – то птаха, та друга – драконяча паща,\nроззявилась хижо й завмерла в напрузі секунди...\nЯ тільки співавтор і, маю підозру, не з кращих,\nа скульптори – море і сонце Піцунди.\nЯ з коренем добрим і сам аж добрішаю наче.\nДо кореня злого не можу ще звикнути й досі.\nКоли прокидаюсь, дракона і голуба бачу,\nАле не шкодую, що їх примирити не в змозі.\nУ метушні, гризотах, шумовинні\nднів клопітних, в тягучім погодинні\nще випаде не раз колись прозріти:\nО як нестримно підростають діти!\nДивлюся я в дорослі очі доньки –\nздається, вчора крихітні долоньки\nзворушливо тягнулися до мами,\nзасипало околицю снігами,\nкректав мороз, крупою било зранку...\nА нині ось стоїть вона на ґанку,\nщось цокотить, кучериком лоскоче,\nа в тих очах – лукавинка жіноча,\nїї й сократам розгадать незмога.\nЯка вона в своїх оцінках строга!\nЯка розсудлива! А як сміється дзвінко!\nІще ж дитя, а вже майбутня жінка.\nДивуюсь, прозріваю запізніло,\nзітхаю, а чому – незрозуміло.\nІ чайки стогнали, і вітер гримів,\nі глухо шуміли припливи й відпливи\nі пляж піднімав парасолі грибків,\nнемов рятувавсь від незримої зливи.\nЯ слух нагострив і приборкав чуття,\nминущі марноти розсунув, як віти,\nщоб плутану мову із Книги буття\nне тільки почути, а ще й зрозуміти.\nТа чайки стогнали і вітер гримів,\nта глухо шуміли припливи й відпливи,\nта пляж піднімав парасолі грибків,\nнемов рятувався від лютої зливи.\nТонша від звуку печаль, а зруйнована радість.\nЩастя, важке, як пісок, а так легко нести.\nНа парадоксах, на суперечностях долі\nдень непогідний, світлом осяяна ніч.\nДосадами вдарю об землю.\nРвучко розсуну портьєри і все поверну:\nтемній печалі – усмішку світлу надії,\nрадості скороминущій – легку гіркоту.\nУбивці сонць, нікчемні франти –\nна них давно тавро вини.\nМене цікавлять секунданти.\nВдивляюсь пильно – хто вони?\nМороз. Вітри, як менестрелі.\nТа невблаганно плине час,\nі Пушкін пада на шинелю,\nщо простелив йому Данзас.\nНевже таки нічим поету\nвін більше помогти не міг,\nніж зарядити пістолети\nі притоптать дуельний сніг?\nНевже б не зміг не допустити,\nколи б, переборовши сплін,\nзбагнув, що Пушкін мусить жити\nтому, що Пушкін, Пушкін він?\nТа вдруге бризне куля клята,\nсправік беззахисний талант!\nМартинову ж за адвоката\nстав Лєрмонтова секундант.\nНарзан він пив, служив зразково,\nмазурку хвацько танцював\nі зрідка правду дріб'язкову\nжурналу вроздріб продавав.\nсхилявся перед ними ниць...\nЯкі там в дідька секунданти,–\nсліпі поплічники убивць!\nБіля пластмасових букетів\nв закличнім сяєві вітрин\nвеселий майстер силуетів,\nяк човен в затінку вітрил.\nНад ним висока хвиля грає\nНемудрий скарб його гойдає,\nта майстер звикнув до плавби.\nЗатисне ножиці в долоні\nі привселюдно – не секрет! –\nувічнить на нічному фоні\nваш світанковий силует.\nІ, зрозуміло, за готівку\nокруглим вимахом руки,\nколи бажаєте, листівку\nпідпише ближнім залюбки.\nТа претендуючи на більше,\nпромовить скрушно – суєта.\nІ театрально власні вірші\nвам на прощання прочита.\nЯк мильна піна – бакенбарди.\nДо нього липне дітвора.\nУ нього слава Леонардо\nв масшабах власного двора.\nНу що, здавалося б – слова.\nСлова, та й годі!\nПровінціальні літератори –\nгромоподібні, як вібратори.\nЕстрадна поза, змах руки –\nчитають вірші – ну й читають,\nяк вікові дуби хитають\nчи валуни біля ріки.\nЗа віршем вірш, за словом слово\nскандують гучно, а проте\nщось оживе в тобі раптово,\nі, певна річ, невипадково\nі проясніє, й зацвіте.\nСлова, здавалося б, та й годі!\nТа щось в душі на самім споді\nбринить і ніжно промовля,\nнемов на світло вийшов з хащі,\nі сам собі здаєшся кращим,\nненаче в березні– земля!\nВідлига у січні, відлига у січні,\nштовхають замети вітрища навстрічні.\nКонають бундючні горби поодинці,\nшмат неба немовби розбавили в синьці.\nА де ж це морози, куди ж це морози?\nБурульки зі стріхи сміються крізь сльози.\nІ поле – ви бачите? – навіть парує,\nнемов хліборобу себе пропонує.\nА ще – помічайте – на яблуньках вранці\nкора зайнялася легеньким багрянцем.\nІ це недаремно, ні-ні, недаремно,\nколи серед січня аж сяють дерева.\nА сонце, а сонце з небесного глибу\nпрямою наводкою лупить у шибу!\nДороги скресають, і півні співають,\nна щось вони, певне, таки натякають,\nгай-гай, промовляють, аж лускає крига,\nвідлига у січні, у січні відлига!\nКоли чорнозем скресне\nі небо як топаз –\nпробуджується в нас.\nТіснить замети спритно\nу вибалки весна.\nВітрила днів блакитних\nГукне у дзвони яро –\nвсяк суще ожива.\nІ золота кіфара\nв руках її співа.\nОтак би і стояти\nна косогорі десь.\nТак хочеться обняти\nсердечно світ увесь.\nТаке життя чудесне –\nпомовч, здоровий глузд:\nчуття землі небесне,\nяк дотик любих уст!\nУсе, що гнуло й било,\nминуло, мов зима.\nВесни небесна сила\nнавиліт нас пройма.\nІ крила за плечима,\nі пахне далина.\nІ поруч Батьківщина –\nна цілий вік одна.\nЗвертається до тебе\nїй небагато треба –\nтвоїх правдивих слів.\nТи їй довірся чесно,\nколи жива душа\nй чуття землі небесне\nтебе не полиша!\nДень починається з бунту трави.\nПісля снігів і сезону мокви –\nнеба усміхнені тони.\nРветься трава, замурована вглиб,\nвзята в облогу байдужістю плит,\nгрубим свавіллям бетону.\nПнеться трава з небуття і пітьми,\nглухо підважує камінь грудьми,\nплоща – в горбатих шоломах.\nСтрілами стебел дірявить бетон,\nтовщу асфальту лама, як батон,\nі торжествує в розломах\nЯ зупинюся над нею – живи,\nсило велика малої трави.\nВчитимусь жити у тебе!\nСойки кричать і гудуть ясени,\nдень починається прямо з весни,\nз доброго розсміху неба.\nУ театрі планети вистава-парад:\nрозсувається ночі понура завіса.\nПочинається дійство весни – світлопад,\nзолота колісниця вже котить з-за лісу.\nМерехтять її спиці в долині небес,\nкрешуть іскрами в очі з воскреслого степу,\nде від захвату вітер захекавсь, як пес,\nщо зірвався неждано удосвіта з цепу.\nУ безтямних очищах – черемховий чад,\nосокори та берести плещуть в долоні.\nСвітлопад, наче сонячний душ, сон-це-пад!\nПєрекати-перехлюпи по оболоні.\nЦе сезон запальних неприкаяних снів,\nчудернацьких ілюзій і помислів рвійних;\nце пора здичавілих і п'яних вітрів,\nщо закоханих кинуть в жагучі обійми.\nВ сподіванні трава і розкошланий сад,\nкожна віть яблунева так ніжно розквітда.\nО, зухвалих бажань золотий світлопад,\nспівпричетність душі до небесного світла!\nНабрякає кора – і в розгоні пера\nозивається спрагло бажання віддачі.\nЦе пора для засіву, пора для добра,\nце невтоленість вуст молодих, нетерплячих.\nНумо ж думу почнем на урочистий лад!\nНе такі ми старі, щоб любить не зуміти.\nСвітлопад на землі!\nЧас великої злагоди серця і світу.\nТАМ, ЗА ЛІТАМИ...\n...Там вибирали плоскінь. Брали льон.\nВідбілювали полотно на сонці.\nСмолили дратву. Деревій сушили.\nТам в ткацькій арфі птахом пурхав човник.\nТам тісто завдавали на опарі.\nТовкли ячмінь у ступі. Молотили\nснопи ціпами. Гнали скаженівку.\nКапусту шаткували восени.\nТам устеляли травами долівку –\nгорошком, чебрецем та васильками,\nщоб добрий дух природи постеріг\nі відвернув усі лихі напасті.\nЧорнило там робили з бузини.\nТам вишивали хрестиком і гладдю.\nКлепали коси. Лати нашивали.\nДовбали глину в глинищах рудих.\nА ще коржі пекли на маковія.\nПили узвар на покуті. Саман\nважкий на вигоні ліпили.\nПісень співали жалібних, протяжних.\nСвітили тьмяну лампу-восьмерик.\nТам – хлопчик десь. Він ловить ящірок.\nПасе корову. Рве пирій і шандру.\nБлукає в лісі. Лазить по деревах.\nПолохає у стрісі горобців.\nВін має лук і стріли з очерету.\nВін ховрашків у балці виливає.\nІ, нехтуючи строгу заборону,\nстріляє з самопала в небеса.\nВ подряпинах його коліна гострі.\nВ синцях обличчя. На вузькім плечі\nрозірвана сорочка. Сірі очі\nзухвало сяють, наче світлячки.\nЛисток, травинка, деревце гінке –\nвін плоть від плоті цих рівнин безмежних.\nЖиве життям ромашки й звіробою,\nне відаючи грізних потрясінь.\nВони ще всі попереду, і хлопчик\nпро них анічогісінько не знає.\nЛетить як навіжений по дорозі,\nздіймає попелясту куряву.\nТой хлопчик – я. Хоч і повірить важко,\nщо то насправді я, а не хтось інший,\nбо, власне, й світ отой напівзабутий,\nздається нині зітканим з туману.\nЛегенда. Казка. Вигадка. Кіно.\nВ стародавньому храмі, де скарживсь орган,\nде він схлипував, гнівався, як океан,\nщебет ластівки мирний причувся на мить.\nЯ напружився слухом, та ні ж бо – звучить!\nЯк орган дорікав,\nголос той на якусь там хвилину вмовкав.\nА як Бах знемагав під вагою чуттів,\nо, як цвів десь над нами дзвінкий солоспів!\nІ почув оту пісню сумний органіст,\nі подумав, що є в тім прихований зміст.\nПісля бур і циклонів, як після недуг,\nпрагне злагоди й миру спустошений дух.\nМеморіали пам'яті гортаю.\nПодзенькує там ланцюжок імен.\nЗабув жорстоких. Добрих пам'ятаю.\nХай буде їхній день благословен!\nКоли долав я важко перевали\nусіх твоїх немилостей, життя,\nне раз прийдешній день мій рятувало\nвід розпачу їх щире співчуття.\nзалізяччя й стару мішковину,\nкрутий кип'яток смертоносний\nіз труб заводських,\nмертвотні розводи бензину,\nповзучий смітник приміський.\nА тут ще накинулось люто\nнамулом гатили її.\nїй руку б подати,\nподати, як хворому ліки.\nпляшками її гультяї.\nзакута в бетонну сорочку,\nдо майже безмовних джерел.\nЯка там ріка!\nТонюсінька цівка струмочка.\nпід скрушне зітхання дерев.\nІ все ж– не померла.\nОбклалася в січні снігами.\nсебе сповивала сама.\nЯк рання весна\nзацвіла над її берегами,\nгукнула на поміч\nдзвінкі ручаї нишкома.\nІ десь опівночі,\nколи її кривдники спали,\nзібравши до гурту\nструмків незліченні полки,\nІ рушила в наступ\nЗмітала з дороги\nзамети паліччя і бруду,\nі ті хімікати також.\nНемов повертала борги\nвід щедрості тої\nоколицю кидало в дрож.\nмостів прогинались каркаси,\nсахались німі корпуси.\nВлітала в підвали і лази!\nметлялись людські голоси.\nДо самого ранку\nзапекло вона бунтувала.\nКоли ж озирнулась\nна власні труди довкруги –\n«Оце вам за все!\nОце вам за все!» – прошептала.\nІ знову покірно\nвляглася в свої береги.\nВсе сталося якось нагально:\nвін скочив навпроти й завмер.\nІ різко натиснув на гальма\nПотер свою голову лису,\nрукою провів по щоці,\nнахмуривсь – оце дожилися:\nА заєць завмер на асфальті,\nколи ж поспішив чоловік,\nздалося – поглянув несхвально\nі злякано кинувся вбік.\nРіллею помчав без оглядки,\nяк пращур його від орла.\nДірява затула посадки\nніяк захистить не могла.\nНапевно, він сам розумів це:\nприсів, мов отямився враз...\nВ сусіднім селі Розумівці\nревів з репродуктора джаз.\nІ можна б принишкнуть за лісом,\nколи б через степ – навпрошки.\nТа поряд гриміло залізо –\n«Ікаруси» й грузовики.\nвін власний обнюхував слід.\nІ довго розпачливо слухав\nгорластий знервований світ.\nМаленький дивак зизоокий,\nо, як він сумирно притих\nв отій борозні неглибокій,\nвідкритій для добрих і злих!\nМи знову на обрій помчали,\nу далеч, від сонця рябу,\nзасвідчивши силу металу\nй безсилля своє чи ганьбу...\nХимерний солонець немов налитий кров'ю,\nбезсмертника рясний веселий фіолет –\nгойда мій вільний дух плескате Приазов'я.\nлиманський пах рівнин, пташиний вільний лет.\nСпитаю сам себе: «Ну як тобі живеться?»\nТравинку на зубах задумою торкну.\nІ вчується мені, як степ цей стрепенеться,\nяк вісь земна скрипить, лякає дичину.\nНогам потрібна твердь, очам потрібен простір,\nаби розкошувать при вранішній зорі,\nяк очерет мете султанами півострів\nі ситий морок плес вовтузиться вгорі.\nЯк тягнуться на схід чирки, лисухи й крижні,\nдратують цілодень мисливські почуття.\nЯк чаплі у воді напружились нездвижні,\nмов затялись гуртом збагнути сенс життя.\nНапевно, тут і я, і я щось трохи значу,\nвсе думаю, ходжу і толочу траву.\nЯ так це все люблю – від радості заплачу,\nвід смутку засміюсь і все переживу.\nІ хто ще дорікне, і хто мене осудить?\nНалежу сам собі і цій землі також.\nІ навіть дощ сліпий мій захват не остудить,\nгрядущі біди всі не кинуть злісно в дрож.\nЩе повернусь сюди!\nВізьму та й заночую,\nцупкий бур'ян озер відчую під крилом.\nЯ доти молодий, допоки бачу й чую,\nхоч ковила волось видзвонює сріблом.\nНу що ж – нехай дзвенить: срібло осяє темінь,\nколи в ній вгрузне плоть і щезнуть небеса.\nІ викреше мій дух кресалом слів об кремінь\nпелюсточку вогню того, що не згаса.\nЯ двері в ніч штовхнув, зіщулившись від страху.\nСліпучо різонув і згаснув світла жмут.\nІ голосом глухим невидимого птаха\nозвався ліс німий і підступив з усюд.\nПодавсь на голос я, та він змістився вправо,\nв пітьму гущавини, де морок перечах.\nХапали за рукав, мов знавіснівши, трави,\nа батоги кущів шмагали по плечах.\nНа берег я продравсь. І крижнів зграя дика\nударила крильми, аж сколихнувсь валун.\nІ зойкнула душа, і вознеслася криком,\nприпала долілиць до озера Ургун.\nВоно пекло мене своїм студеним оком.\nМіфічне, як циклоп. Реальне, наче плоть.\nТой гіпнотичний зір гострішав з кожним кроком,\nусі чуття мої зацупивши в оброть.\nТоркнулася вода – чистішої не бачив!\nПрозірливо зірка, прозора, мов кришталь.\nЯ нею окропивсь і схаменувсь – неначе\nвідсунулася ніч і просвітліла даль.\nЗа пагорбом крутим зоря ледь-ледь займалась.\nТуман розтуманів, і я мов скинув з пліч\nтакий тягар гризот, що серце б підірвалось,\nколи б не ця вода в цю ворожбитну ніч.\nІ я відчув тоді, що знову молодію,\nдень пломенів, бринів на сотнях струн.\nІ хлюпала в лице жива вода надії\nз живого джерела, із озера Ургун.\nздригнувся німий небосхил,\nй сахнулася тиша раптово,\nсполохана шурхотом крил.\nЗнекровлений лист осипався.\nСніжок під ногами скрипів.\nІ маятник сонця гойдався,\nяк в неводі, в сітях птахів.\nТо галич зі сходу летіла\nу тисячі крил довкруги.\nЗайшла з повороту і сіла,\nнакрила, мов ковдра, сніги.\nА потім знялася зловісно.\nПримітило око здаля:\nяк в небо морозне навскісно\nзметнулася чорна рілля.\nПтахи лаштуються в путь.\nСплачують мито городи.\nОсінь – це підсумок. Суть.\nРоздум – не розпач природи.\nОтже, пишноти – з плеча!\nВсе до листка без боління.\nТільки б в землі не прочах\nпал ворушкого коріння.\nЄ необхідність така\nв кленів, дубів та акацій –\nвиявить, що не зника\nсвіт цей з вогнем декорацій.\nПурпур і золото геть!\nВсе, що буяло,– в облозі.\nПауза це, а не смерть\nЛютий вітрище зімне\nосені царську корону,\nта збережи головне –\nкорінь живлющий і крону.\nв птахів, людей та акацій –\nплоть із вогнем декорацій.\nЩо нам ця охра й кармін?\nБудуть ще весни і літо.\nСхований зміст перемін –\nв тому вогні не згоріти.\nЛісу непишного щирі запросини,\nна косогорі мурахи дрібні.\nЦя недокрівна, ця лагідна прозелень\nсвітлом неждано озветься в мені.\nСлухай пташиний концерт на замовлення,\nв лоно ставків зазирни, як в трюмо.\nДля незбагненного щастя оновлення,\nвласне, на світі ми й живемо.\nДо суєти повертаєм, не каємось.\nТа, схаменувшись,– о радість терпка! –\nяк порятунку, бентежно торкаємось\nжадібним зором травинки й листка.\nІ вирубали ліс, і річка висихає.\nДе жайворонок цвів – одна рілля грузька.\nІ нікого спитать, і винного немає,\nа як шумів той ліс, а як несла ріка!\nТам, на глухих стежках мій спогад молодіє.\nТам ящірка прудка, ковил і дереза.\nПростіть, онуки, їм, не відають, що діють!\nЦе добрий дух землі. В очах його – сльоза.\nДень зарядив невидиму пращу,\nсердито вдарив громом раз і вдруге.\nІ вже шумить, шумить трава дощу,\nнавскісно заступивши виднокруги.\nТа вийде сонце – золотий косар,\nпри корені зітне її рішуче.\nПроллється світла життєствердний дар\nна вмиті доли, на горбаті кручі.\nІ радісно, і сумно, що зника\nвсе в просторі і часі невсипущім.\nТрава дощу була густа й гінка,\nа вже шуміла, наче дика пуща.\nВ досвітній час врочистості природи\nдовкола мертві оживають води.\nВ яругах ніжна пружиться трава,\nрішучий холод владно омива\nсолодкий сон долин, у полі колос,\nі ранній птах свій власний чує голос.\nПливе туман, зникає в безвість мрев\nі важкуваті профілі дерев\nна схилі прорізаються широкім,\nхоч і самотнім, та не одинокім.\nБо всюди дух врочистості панує,\nдух злагоди, що не минає всує.\nЩе буде день.\nЩе загримлять мотори,\nпрокинуться турбот буденні хори\nі знічено замовкнуть солов'ї.\nА нині час природи. Мить її\nнайкраща й загадкова,\nколи невладне над мовчанням слово,\nколи реп'ях шарпне тебе за полу,\nі ця безмеж, ще наливна, не гола,\nніч заступає, світлом переймає\nі твердить щось, а що - й сама не знає.\nСтрогим холодом диха рівнина,\nосінь круто забрала права.\nІ ледь чутно бринить павутина,\nі безживна сріблиться трава.\nА на дачах, як усмішка майстра,\nщо пізнав глибину таїни,\nдивовижна мозаїка – айстри\nпід зорею своєї весни.\nЯ люблю це німе повнокров'я\nобважнілих плодами садів.\nМолодою снагою здоров'я\nналиваюсь в сезон холодів.\nТільки жаль мені, брате, до болю\nцю сирітську задуму рівнин.\nТа веселого соняха в полі,\nщо край шляху сміється один.\nАх, не чув він сьогодні прогнозу\nі змагається з сонцем, дивак.\nТреба ж так – в передднину морозу\nрозцвісти необачно отак!\nЩоб самота не засушила,\nіди по першому сніжку\nвивчать санскрит слідів пташиних,\nвідвідай поле і ріку.\nБезмірна втіха – по коліна\nшугать у борошно снігів,\nпісля нудьги безбарвних днів.\nІ відчувати кожним нервом,\nчолом черкаючи зеніт,\nщо в юності нема перерви,\nколи тобі й за сорок літ.\nНе називай життям ту суєту,\nщо в ній давно твоя загрузла сила.\nЗнеславивши пожитком висоту,\nхіба не сам собі обтяв ти крила?\nПоважчало і тіло, і хода.\nТи навіть в снах літаєш неохоче.\nСліпець єси: в твій дім прийшла біда,\nхоч у біди твоєї ситі очі.\nОпівночі спиться – не спиться.\nІ часом крізь порох імли\nпобачу освітлені лиця\nлюдей, що давно відбули.\nЧому б то? – не знаю, не знаю.\nТа раптом, бува, схаменусь,\nщо з мертвими я розмовляю,\nпро все їм одним зізнаюсь.\nЦе їх голоси за стіною,\nце їхній відлунює крок.\nНеначе між ними і мною\nЩо скажуть – мені не байдуже,\nжахаюся їх правоти.\nУ чомусь важливому дуже\nбоюся я їх підвести.\nДубовий гай біля лікарні.\nДуби в пожухлому вбранні.\nЩоденні роздуми немарні,\nдні повносонячні і хмарні,\nвідлуння міста вдалині –\nусе це в пам'яті. Не знаю –\nна день? На два? На довгий час?\nАле щодня, щодня блукаю\nі несуєтно помічаю\nте, що раніш не помічав.\nСтарих дерев святкові будні,\nкрикливих сойок втіхи шлюбні,\nхимерні березня дари,\nтривожну тишу пополудні\nі ледь відчутний дух кори.\nЩе так не думалось ніколи,\nнадія знову молода.\nЩось діється в мені й довкола,\nі все нікчемне, дріб'язкове\nстікає стрімко, як вода.\nНу як ти влежиш у палаті,\nколи вітри кричать затяті\nі гук пташиний долина?\nСтою в казенному халаті\nв гаю дубовім, як на святі.\nВесна, кажу собі, весна!\nЦвіте мороз – осіння квітка,\nхоча морозно диха день.\nАж подивуєшся – ну звідки\nоте буяння молоде?\nОтак і щастя ніжні маки\nрозквітнуть раптом восени,\nявивши світу всі ознаки\nЯ пам'ятаю тишу непробудну\nу балочці глибокій степовій.\nЗдавалося тоді – повільно й трудно\nвагітний світ ворочається в ній.\nТакої тиші зараз не існує.\nСвіт, зачаївшись, не вщуха й на мить.\nІ навіть птах, що на гілках ночує,\nвпівока спить, а впівкрила летить.\nПобережися трубих помилок,\nколи життя пішло за середину.\nГіркий похміллям необачний крок,\nчесноти серця схожі на провину.\nВисокими словами не назви\nосінній запізнілий трепет крові.\nЦе ніби друга молодість трави,\nколи вже листопад напоготові.\nЦе – усміх, у якім бринить сльоза,\nнектар удачі з присмаком отрути...\nХіба не переконливо сказав?\nДе ж сили взяти, щоб тебе забути?\nПідтвердить розум незалежний\nв жорстоку пору перемін,\nщо світ безмежний – не безмежний,\nобмежений суворо він.\nКоли незатишно й убого,\nколи сльота сліпа січе,\nце щастя – мати за підмогу\nдва сонця відданих очей.\nЗакохані сліпі й щасливі сліпотою.\nТи тільки подивись: ось на пероні двоє.\nОсь він, а ось вона, обличчя – до обличчя,\nв скорописі їх днів цей день, як знак окличний.\nСпізнавши молочай розлуки і розпуки,\nмовчать вона і він, та розмовляють руки.\nВони себе лишень, вони себе лиш бачать.\nБлагословенна будь видющість їх незряча,\nщо нас не поміча у захваті й покорі.\nВони як соло тут, в людськім строкатім хорі.\nЩось лопотять своє, беззахисні, як діти.\nДва серця, два життя у круговерті світу!\nШумить, шумить життя безсмертна проза.\nНе гайся й ти, впрягайся знов у воза\nХай бродять, як вино, шалені дні.\nНехай летять! Не нарікай затято.\nТут головне – ганебно не проспати.\nАби колись збагнути саме вчасно –\nі все-таки життя оце прекрасне!\nДві весни переймали, аж дві.\nДарували безкрилому крила.\nПерша знищила дні снігові,\nдруга в серці сніги розтопила.\nДві весни в непорочній красі,\nта не в березні – в лютому грали.\nПерша звично належала всім,\nдруга двом, тільки двом чаклувала.\nДві весни оточили теплом,\nкалендарні порушивши строки.\nПерша, рання, іскрила чолом,\nдруга, пізня, зітхала нівроку.\nЯ їй руки на плечі кладу,\nя пригадую музику Гріга.\nІ чогось неприкаяно жду,\nі боюся повернення снігу.\nШелестіла полою болоньї,\nі коли мій суперник притих,\nпростягнула мені на долоні\nдвійко яблучок наливних.\nчарували округлі боки.\nПломеніли веселим рум'янцем,\nТи покликала словом і станом.\nЗблід суперник, як дерево, всох.\nТретій зайвий отут, над лиманом,\nрайські яблука – тільки на двох.\nВідчай доторку, пал поривання –\nвсе пройшло. Пам'ятаю однак:\nрайські яблука з древа пізнання\nгіркувато-солодкі на смак!\nГуляє море рукотворне,\nгеть почорнівши на виду.\nРулони хвиль уперто горне,\nа я все жду чогось, все жду.\nНу що ж – це осінь, осінь, осінь\nрозмиті твердять небеса.\nНа бетонованих укосах\nприсіла чайка й не щеза.\nТут стежечка така вузенька,\nне розминутись аж ніяк.\nТут ліхтарі, мов карамельки\nна паличках... солодкий знак\nтого, що літо пролетіло,\nщо скоро пахолодь війне.\nЧому ж так гостро диха тіло\nі непокоїть щось мене?\nЧому, чому – хіба я знаю?\nта все ж, як порох, спалахну\nі несподівано впізнаю\nу пізній осені весну.\nО, як тоді світилось листя!\nАж нині відблиск на чоло.\nЯ жив колись у цьому місті,\nколи ще й міста не було.\nОдні ліси, високі дюни,\nнад кучугурами дими.\nІ та гордячка юна-юна,\nвесна, слова її – це ми.\nВона напевно помилилась:\nу листопад гребуть літа.\nАле навік в мені лишилась\nїї наївність непроста.\nЯ пам'ятаю хвилю чорну\nїї крила, її ходу...\nКрасою вересневою пропащою\nруда земля приречено цвіла.\nІ жінка намагалась бути кращою,\nвродливішою, ніж вона була.\nЗа те її лукаве намагання\nя вдячний був їй, хоч і розумів,\nщо зараз, у хвилину розставання,\nвона моїх не потребує слів.\nБо прижмур ока міг сказати більше,\nа дотик рук – вагоміше від них.\nЯ зволікав, і необачний біль ще\nв передчутті тривожному притих.\nУчись, учись умінню розлучатись –\nтак твердив я, леліючи журу.\nТа вкотре вже хотілось ошукатись\nі знов почати небезпечну гру.\nОсені осінь грушок принесла.\nВузлик цупкий розв'язала.\n– Ледве, голубко, до тебе дійшла,-\nосені осінь сказала.\n– Світе мій милий, то ж то було\nначе учора, їй-богу:\nпішки гайнеш у сусіднє село\nтридцять верстов – і нічого.\nОсені осінь зітхає й кива.\nТихо ворушаться тіні.\nІ шелестять у садочку слова,\nначе листочки осінні.\nЦей сухостій в сирітськім лісі,\nдубів римовані рядки.\nВ осіннім лісі на узліссі,\nде сухо скрапують листки.\nПомітно вивищилось небо.\nПримерхло плем'я полину.\nІ дух занурений у себе,\nненаче риба в глибину.\nЩодень – напливи тьми і світла.\nНепогамовний світ притих.\nЗабиті наглухо всі вікна\nна дачах темних і німих.\nЗаспіває сніжок, засміється.\nІ душа, що в трудах загрубіла,\nзвеселіє також, стрепенеться,\nспівпричетна до розквіту тіла.\nїй, крилатій, багато не треба,\nщоб, як степ, облетіти планету.\nТільки мирного-мирного неба,\nтільки вільного-вільного лету.\nНаша юність спливла за водою,\nале є ще надія невбита:\nбілий цвіт сивини молодої\nз білим цвітом зими примирити.\nТягнуться вгору сосонки: хочеться стати соснами.\nКвапляться жити підлітки: їм би хутчіш – дорослими.\nХвацько крізь зуби чвиркають, бавляться сигаретами,\nнехтують раритетами, навіть авторитетами.\nГолосно заперечують, з викликом посміхаються.\nНе поспішайте, любі, все це не повертається:\nлюстри лимонне сяєво в актовім світлім залі,\nта, що у платті білому на випускному балі.\nНавіть контрольна з алгебри, навіть бездумний галас:\nстане святковим завтра те, що буденне зараз;\nстане розлука –драмою, усмішка мила – ніжністю\nнутле дівчисько – дамою, скороминуще – вічністю.\nСкептик, авжеж, примружиться, скаже комусь:\nнізьме когось за ґудзика: «Врешті не це важливо».\nМоже, він має рацію?\nМрії, бува, збуваються.\nТільки у пізніх споминах присмак сльози лишається.\nСвист голубиних крил у приміськім гайку,\nживучий дух засніженої хвої,\nі галас безтурботний на катку,\nі на дубах луска кори старої,\nі цей місточок через Інгулець,\nщо скований байдужими льодами –\nтакий мій день. Димами дмуха ТЕЦ,\nі чути звук високий з пилорами.\n...Я тут живу і все оце люблю\nнадійно, несуєтно, некрикливо.\nТому ще зранку жадібно ловлю\nскупого світла ніжні переливи\nі срібне сонце січня на кону,\nде нині декорації убогі,\nбо ж вилиняли геть. І не збагну,\nчому мене хвилюють до знемоги –\nсвист голубиних крил, печаль полів,\nчому бентежить мирний слух первісно\nв моїм напівселі чи напівмісті.\nЦей парадокс заслуговує осуду,\nхоч і нема в тім прямої вини:\nв юності серце тягнулось до осені,\nа восени – до весни, до весни.\nКвітнем осяяне, як озирається,\nяк озивається спрагло воно.\nМолодість вдруге, чи що, повертається,\nта що, гай-гай, промайнула давно?\nВкотре присядемо в затишку з музою\nпід небесами краси і добра.\nдесь там останній акорд завмира.\nВідштормила душа. Знову стишений плин.\nІ життя починається знову.\nНаливаюся світлом пахучих долин –\nчую музику степу ранкову.\nТа прокинеться пам'ять, шарпне-заболить\nі злостиво підніме на глузи.\nЯк сахнеться душа!\nЯк відчує на мить\nнеминучі свої землетруси!\nзором торкнувши блакить,\nнавіть за крок до могили\nземлю цю не розлюбить.\nЯк на ній дзвінко сміялось\nнавіть у пору сльоти!\nЯк на ній славно страждалось,\nплакалось до німоти!\nСам здобував, без принуки\nце, щонайважче з усіх –\nправо на радість і муки,\nправо на сльози і сміх!\nЯ ЇХАВ ПІД ГОРУ...\nЯ їхав під гору, з вершини ти мчала.\nДорога, як пісня весільна, звучала.\nШляхи наші різні на мить перетнулись.\nІ я зупинився, а ти озирнулась.\n«Дай руку,– сказав я,– дай руку, неждана,\nколи не міраж ти, коли не омана».\nТи кинула погляд здивовано й строго:\n«Невладні ми наші змінити дороги.\nВам, любий, під гору, з вершини лечу я,\nб'є вітер в обличчя, ваш голос не чую.\nШляхи наші тільки на мить перетнулись,\nі я випадково на вас озирнулась».\n(З. О. Решетова)\nКохана, зажди, не клянись:\nхтось клятву порушить,\nТа я тебе кину,\nяк птаху, у простір.\nА ти мене кинеш,\nмов камінь, на дно.\nВ березневу пору потрясіння,\nтіньових позбавлене ознак,\nти, життя, у захваті цвітіння,\nяк солодка ягода на смак!\nХто його знає – хто його знає – як нам з тобою?\nСад відлітає–крилами має – над головою.\nОсінь в зеніті – простір розчинено – пахне димами.\nХто з нас в одвіті – в чому причина – що поміж нами?\nМоже, з тобою – прикро спіткнулись – сад відлітає.\nМоже, з судьбою – десь розминулись – хто його знає.\nЯ не злукавлю – ти не промовчиш – незрозуміло.\nТільки руками – розпач продовжиш–не відболіло!\nНота осіння – жест потрясіння – клятви недбалі.\nНерозуміння – чи невезіння – як же надалі?\nПростір розчинено – під небесами – дружим з вітрами.\nНебезпричинно – осінь над нами – згіркла димами.\nВищої милості знак –\nзнак твого благовоління.\nЧи зрозумієш, однак,\nзвідки ця радість осіння?\nСерце – як мушля морська\nв щільному панцирі світу,\nдоки торкнеться рука\nчаром тепла і привіту.\nОсь ти й торкнулась, прийшла\nз гомону, блиску та гулу.\nБудні мої вознесла,\nсвітло надії вдихнула.\nНе відцурайся! – молю\nподумки тихо й бентежно.\nТак необачно люблю.\nТак довіряю безмежно.\nТемних дельфінів тугі плавники,\nбіла бавовна прибою,\nдраглі медузи на жовтім піску,\nсолод медвяної дині,\nчорної мідії панцир дзвінкий,\nпломінь креветок вусатих,\nсвітло планктону, гуркіт води,\nколесо сонця на прузі,–\nвсе переплуталось! Не розділить.\nВсе воєдино, як трави.\nТільки окремо дві карих сльози.\nСвіте мій, завтра не буде!\nОсь і нема високосного літа.\nТеплого вітру подих останній.\nТе, що замерзне, не відігріти,\nможе, хоч в цьому ми одностайні?\nНе сподіваюсь більше на чудо.\nСвіт в больову переплавиться якість.\nЯк не забуду, то перебуду,\nа перебуду – виживу якось.\nСтукнеш у двері, візьмеш за руку.\nВсі мої свята заступиш собою.\nТільки й лишишся в пам'яті звуком -\nсхлипом чаїним в шумі прибою.\nПриснилося: сказала ти – вмираю.\nЯ взяв тебе на руки і поніс.\nКуди я ніс, того не пам'ятаю.\nХитався світ. Вертала мама з гаю.\nЯ ніс тебе, не стримуючи сліз.\nПрокинувся. Як темінь вод, стояла\nмонументальна тиша світова.\nКалачиком зібгавшись, ти ще спала,\nвсміхалася, щось мирне надивляла,\nі схлипнув я, і схаменувсь – жива!\nКоли мій дух спокійний і нема\nпричини жодної для втрати рівноваги,\nчому я все ж бентежусь нишкома,\nвтрачаю смак до певності й відваги?\nВ щоденному напливі суєти\nчому так гостро промовля сумління,\nщо неминучі, як там не крути,\nза спокоєм грядущі потрясіння?\nЯк тобі вчора жилося на світі?\nЩо там лишилося, що промайнуло?\nВперше зустрілись в осінньому літі.\nСмішно тепер докоряти минулим.\nЯ й не питаю, не докоряю.\nТільки зітханням тишу бентежу.\nХто ти насправді? Нічого не знаю.\nЗнаю – запізно гасити пожежу.\nКраще помовч, листопадове свято,\nнепередбачена радість остання.\nМоже, це й краще – нічого не знати:\nранять запізні розчарування.\nДень за днем – турботи, поривання.\nЯк належить – світло і пітьма.\nТа приходять пізні запитання,\nвідповіді на які нема.\nНалягають брилами на плечі,\nвислизає із-під ніг земля.\nІ душа в космічній порожнечі,\nяк небесне тіло, кружеля.\nВже сад чудес потроху обліта,\nГ райських яблук наче й не бувало.\nДорога все під гору заверта,\nпозаду – блиск і гомін карнавалу.\nО досвіду невелемовний дар!\nЗ наївних марень – свіжа потеруха.\nВсе зважуємо мовчки календар.\n1 кількість днів. І строгий графік руху.\nНагадають вітрища, безприв'язні пси,\nщо' змінилася різко картина:\nщо кінчається рік, що худіють лісп\nі тремтить ледь жива бадилина.\nБіля ставу забутого стишивши крок,\nя вдивляюся в зморщені води\nй відчуваю нутром драматичний зв'язок\nз неприкаяним світом природи.\nІ схиливши задуми осіннє крило,\nусвідомлюю майже щасливо,\nщо й життям заплативши за все, що було,\nрозірвати його неможливо.\nРоботу над сторінкою розпочато 8 квітня 2006 року


МДФ фасади для меблів купити, Київ, Україна\nШукаєте, де купити МДФ фасади для меблів і хочете отримати високоякісні вироби? Найкраще за таким матеріалом звернутися безпосередньо до виробника, в каталозі на сайті Ви неодмінно зможете підібрати собі оптимальний по дизайну. Ми виготовляємо фасади і на замовлення з заданими клієнтом параметрами. Зв'яжіться з нами для консультування, замовлення на необхідні матеріали ми будемо раді обробити максимально оперативно.\nЗацікавлені МДФ фасади для меблів купити? Ми пропонуємо відмінної якості матеріали і надати їх можемо за короткий час.\nКупуйте для меблів МДФ фасади, для виробництва яких використовувалася найкраща сировина. На підприємстві нашому використовується обладнання з Німеччини, і ми суворо дотримуємося важливої технології. Ми можемо ручатися за якість кожної одиниці фасаду, у нас цінують довіру своїх клієнтів, і ми відповідально працюємо над кожним новим замовленням. Для меблів купити МДФ фасади буде раціональним і вигідним рішенням. Обходяться такі матеріали недорого і працювати з ними досить зручно. За якісними характеристиками вироби не поступаються своїм зарубіжним аналогам і прослужать вони довговічно. Догляд за готовими меблями не викликатиме проблем, від наших фасадів легко оттираются плями. Прийміть рішення купити МДФ фасади для меблів у виробника, який вже не перший рік займається їх виготовленням. З нами діляться завжди хорошими враженнями про якість фасадів і зручність роботи з ними. Переконайтеся в усіх перевагах наших матеріалів вже сьогодні, вони можуть на Ваше підприємство надаватися і на постійній основі.\nЩоб задати будь-які питання за матеріалом і асортименту його Ви можете зв'язатися з нами за вказаними на сайті телефонами. Вам розкажуть о наших фасадах більш детально і дадуть відповіді на питання розгорнуто. З нами комфортно і вигідно співпрацювати, упевніться в цьому самі.\nПотрібно МДФ фасади для меблів купити? Наша компанія пропонує якісний матеріал.


Допоможіть Михайлику навчитися ходити | Корупція Інфо\nХлопчику потрібне інтенсивне лікування.\nПід час народження Михайло Бут отримав травму голови. Хлопчику діагностували у перші дні життя: менінгоінцефаліт, неофріт, ураження головного мозку, далі додалися дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез з порушенням функції кінцівок.\n“Ми з п’яти місяців їздили на лікування до Києва, Трускавця, Харкова. Дуже рідко були вдома. Та зараз Міша не може стояти, пішла деформація ніжок, таза і нам запропонували оперативне втручання з підрізування сухожилів і вирівнювання стопи”, – розповідає мама юнака.\nОперація, яку планують провести у Польщі, коштує для родини дуже дорого – 5 тисяч євро.\n“Я у своїх хлопчиків одна, мій чоловік пішов з життя 2017 року, не витримавши нерівної боротьби з раком. Це страшно – залишитися однією, але я розуміла, що потрібно бути сильною заради дітей. У Міши з’явилася можливість стати на ніжки, і це найбільша радість для нашої родини. Інтелект у нього збережений, він мріє як звичайні здорові люди. Прошу допомоги у небайдужих людей, допоможіть моєму синові почати жити по-новому”, – просить мама юнака.\n№ картки 4790 7010 0195 5086\nОтримувач: СВІТЛАНА ГРИГОРІВНА БУТ\nБанк: Дніпропетровське обласне управління


Як розшифрувати коди помилок на всі моделі Mercedes: фото і відео\nГоловна > Mercedes > Розшифровка кодів помилок на всі моделі автомобілів Мерcедес\nРозшифровка кодів помилок на всі моделі автомобілів Мерcедес\nСучасні автомобілі, «напхані» всілякими гаджетами і іншими пристроями, дозволяють виявити поломку більш оперативно в разі своєчасної діагностики. Будь-яка несправність авто характеризується певним кодом помилки, який потрібно не тільки рахувати, а й розшифрувати. У статті розповімо, як відбувається діагностика і розшифровуються коди помилок Mercedes.\n1 Діагностика авто\n2 Розшифровка кодів для всіх автомобілів\n2.1 Помилки двигуна\n2.2 Як скинути?\n3 Відео «Ще один спосіб скидання помилки»\nЩоб здійснити перевірку стану авто не обов'язково їхати на СТО і замовляти дорогу операцію у майстрів. Це можна зробити самому. Досить придбати тестер і підключити його до діагностичному роз'єм. Зокрема, для автомобіля Mercedes підійде K-line тестер, який продається в автомагазинах. Також добре зчитує помилки адаптер «Оріон».\nАвтомобіль Mercedes G-Class\nТакож слід дізнатися, яким діагностичним роз'ємом обладнана машина. Якщо володієте стандартним OBD-тестером для виявлення кодів помилок, а в авто встановлений круглий роз'єм для перевірки, потрібно докупити перехідник. Він маркується як «OBD-2 MB38pin». Якщо є власником «Гелендваген», то в ньому, буде встановлено прямокутний роз'єм для діагностики, 16 піновий. Тоді буде потрібно докупити перехідник з так званими бананами.\nБагато власників Mercedes стикалися з тим, що деякі тестери не працюють при підключенні до БК. Одним з таких є ELM327. А так, в принципі, більшість USB-тестерів є робочими. Модель VAG USB KKL одна із самих бюджетних і надійних. Якщо вирішите купувати тестер, подумайте над цим варіантом. Що стосується утиліти для діагностики, то рекомендуємо використовувати HFM Scan. Ця утиліта найбільш проста у використанні. Вона відмінно сумісна з останньою моделлю тестера.\nАвтомобіль Mercedes блакитного кольору\nСлід завантажити на ноутбук і встановити драйвера для тестера. Іноді «операційка» автоматично інсталює всі необхідні програми, але в деяких випадках потрібно ручна установка.\nЗапустіть утиліту і підключіть до ноутбука тестер за допомогою кабелю. Перевірте, чи бачить утиліта адаптер.\nЗнайдіть порт для діагностики транспортного засобу і підключіть до нього тестер.\nпотрібно включити запалювання, але двигун запускати не потрібно. Запускайте утиліту, а потім виберіть порт вашого тестера (зазвичай в списку портів є поле FTDI, клікайте на нього).\nНатисніть кнопку «Підключитися» або «Connect». Так утиліта підключиться до бортового комп'ютера і видасть інформацію про нього.\nЩоб почати діагностику авто, зайдіть у вкладку «Помилки» і натисніть кнопку «Перевірити». Таким чином утиліта почне тестування вашого бортового комп'ютера на наявність несправностей з подальшим виведенням інформації про помилки на екран.\nДіагностичний роз'єм автомобілів Mercedes\nРозшифровка кодів для всіх автомобілів\nкомбінації несправностей автомобіля Mercedes включають в себе п'ятизначне поєднання символів. Спочатку йде буква, а потім чотири цифри. Перед тим, як приступити до розшифровки, пропонуємо дізнатися, що означають ці символи:\nР - означає, що отримана помилка пов'язана з функціонуванням мотора або системи трансмісії.\nВ - комбінація пов'язана з функціонуванням систем кузова, тобто центрального замка, подушок безпеки, пристроями регулювання положення сидінь і так далі .\nС - означає несправність в системі підвіски.\nU - несправність в роботі електронних блоків.\nДруга позиція являє собою цифру від 0 до 3. 0 означає загальний код OBD, 1 або 2 - цифру виробника, а 3 - це резервний символ.\nчи можете ви самос тоятельно провести діагностику свого авто?\nТретя позиція означає безпосередньо тип поломки. Це може бути:\n1 - поломка в роботі паливної системи;\n2 - поломку в роботі запалювання;\n3 - допоміжний контроль;\n5 - помилки в роботі блоку управління двигуном або його проводці;\n6 - несправності коробки передач.\nЧетвертий і п'ятий за рахунком символи означають порядковий номер несправності.\nНижче представлена розшифровка отриманих кодів поломок.\nНижче розглянуті найбільш поширені дефекти, які можуть траплятися в роботіMercedes. Коди Р0016, Р0172, Р0410, Р2005, Р200А - опис цих та інших несправностей надано в таблиці.\nДіагностика машини Mercedes\nР0016 Код Р0016 означає невірне становище колінчастого шківа. У разі появи комбінації Р0016 мова може йти про пристрій регулювання, тому в першу чергу потрібно перевірити його. Також Р0016 може означати дефект в роботі проводки.\nР0172 Помилка Р0172 є поширеною. Код Р0172 означає занадто високий рівень горючої суміші в циліндрах. У разі появи Р0172 потрібно провести додаткову настройку двигуна.\nР2001 Зареєстрована поломка в функціонуванні системи викиду відпрацьованих газів. Повідомляє про некоректну роботу каналів системи. Необхідно перевірити патрубки на герметичність і засмічення. Якщо буде потрібно - потрібно прочистити. Проблема може полягати в роботі проводці, необхідності регулювання патрубків, а також поломки клапана.\nР2003 Блок управління зафіксував поломку в системі подачі повітряного потоку на уприскування. Слід шукати проблему в проводці. Також вона може полягати в непрацездатності клапана, що подає повітря.\nР2004 Некоректно працює за компресором регулятор управління рівнем температури повітряного потоку. Зокрема, мова йде про лівому приладі.\nР2005 Чи не функціонує або не працює належним чином керуючий регулятор контролю рівня холодоагенту і його температури. Така помилка часто зустрічається в автомобілях Mercedes моделей Спринтер і Актрос. Перевірте електроланцюг, можливо, сталося замикання або обірвалися дроти датчика.\nР2006 Необхідно здійснити заміну правого регулятора контролю температури повітряного потоку за компресором.\nР2007 Вийшов з ладу прилад контролю тиску в колекторі. Є ймовірність, що проблема полягає в електропроводці.\nР2008 Код помилки відноситься до підігрівається кисневого приладу першого банку. Слід або замінити датчик, або здійснити детальну його діагностику, а також перевірити ланцюг.\nР0410 Зафіксовані дефекти в роботі впускного колектора.\nР2009 Та ж проблема, тільки відноситься до другого датчику першого банку.\nР200А Блок управління сигналізує водієві про неправильне функціонування системи детонації. Можливо, сталася поломка в роботі самого блоку системи або ж це може бути пов'язано з порушенням проводки, а саме її обривом. Крім того, не зайвим буде перевірити і працездатність безпосередньо запобіжника в блоці.\nР200В Таким чином ЕБУ сигналізує про неправильну роботу каталітичного нейтралізатора. Його ефективність роботи нижча за ту, що завірена виробником. Можливо, проблему слід шукати в другому підігрівається кисневому датчику або в працездатності самого каталітичного нейтралізатора.\nР200С Неправильний діапазон роботи кисневого регулятора першого банку. Є сенс протестувати електроланцюг.\nР2010 Другий підігрівається прилад контролю рівня кисню неправильно функціонує. Проблема полягає в електричного кола, тому необхідно її продзвонити, щоб остаточно зрозуміти помилку.\nР2011 Слід перевірити регулятор контролю рівня детонації першого банку. В автомобілях моделей Актрос та Спринтер така невдача виникає часто. Можливо, справа знову полягає в пошкодженні самої ланцюга. Тому слід перевірити проводку в місці підключення до регулятора. Є велика ймовірність того, що просто відійшов контакт і його слід заново підключити.\nР2012 Зареєстровані пошкодження електромагнітного пристрою батареї парів палива. Утруднення роботи може бути обумовлено виходом з ладу клапана вентиляції бензобака. Тут необхідно перевірити проводку детально.\nР2013 Таким чином комп'ютер сигналізує водієві про неправильне функціонування системи виявлення парів бензину. Це може свідчити про погане з'єднання патрубків, в результаті чого могла статися витік. Також причиною може стати погана герметизація системи впуску або заливної горловини бензобака. Якщо з цим все в порядку, то даний код помилки міг стати наслідком поломки клапана акумулятора парів бензину.\nР2014 Блок управління зафіксував витік парів палива з системи. Це могло стати наслідком поганої герметичності системи.\nР2016 - Р2018 Повідомляється про високий або низький рівень займається суміші в системі уприскування. Може йтися про непрацездатність регулятора контролю рівня витрат повітряної суміші. Потрібно здійснити ретельну діагностику його функціонування. Можливо, відійшов контакт проводки або регулятор зламався.\nР2019 Дуже високий рівень температури холодоагенту в охолоджувальній системі. У разі такої помилки бортовий комп'ютер сигналізує автовласникові про включення аварійного режиму. Якщо антифриз в розширювальному бачку не кипить при робочій температурі, то справа може полягати в обриві електроланцюзі або короткому замиканні на ділянці від датчика до ЕБУ. Працездатність пристрою необхідно ретельно протестувати, оскільки, можливо, його потрібно буде замінити.\nР201А Неправильно працює регулятор контролю положення керуючий розподільного шківа. Для власників Mercedes, моделей Спринтер або Актрос даний код помилки може бути знайомий. Цей дефект пов'язаний з поганою установкою регулятора. Можливо, в місці його установки утворився зазор, який відбився на функціонуванні пристрою або виникли певні проблеми з проводкою.\nР201В В системі напруги бортової мережі зареєстровані неполадки. Можливо, дефект пов'язаний з поганою проводкою або відвалився контактом одного з основних датчиків. Також перебої можуть бути пов'язані з працездатністю генератора.\nР201D, Р201Е, Р201F, Р2020, Р2021, Р2022 Таким чином водій оповіщається про нестабільну роботу однієї з шести форсунок двигуна (1,2 , 3,4,5 або 6). Суть дефекту може полягати в поганій електричного кола, яку слід продзвонити або в несправності безпосередньо форсунки. Потрібно здійснити детальне тестування проводки, а також перевірити підключення контактів.\nР2023 Бортовий комп'ютер говорить про що з'явилися дефекти в роботі системи подачі повітря на випуск. В першу чергу слід перевірити справність реле блоку запобіжників. Також поломка може критися в неробочому клапані системи подачі повітря при випускання.\nАвтомобіль Mercedes Gelandewagen\nВашій увазі представлена мала частина з усіх кодів, які можуть з'явитися при діагностиці авто. Спеціально для користувачів ресурсу нашими фахівцями були відібрані комбінації, які зустрічаються при діагностиці частіше.\nЦі помилки можуть відбитися на функціонуванні двигуна, тому є важливими.\nЗапустіть мотор вашого Mercedes.\nНа діагностичному роз'ємі необхідно замкнути перший і шостий контакт за допомогою дроту. Це потрібно зробити на 3 секунди, але не більше чотирьох.\nПісля цього почекати паузу в три секунди.\nІ ще раз замкнути ті ж контакти, але тепер не менш, ніж на 6 секунд.\nТак код помилки буде стертий.\nЯкщо не допоміг ні перший, ні другий метод, можна скористатися «дідівським» способом. Просто відкрийте капот і скиньте мінусову клему акумуляторної батареї. Зачекайте п'ять секунд і підключіть назад. Код помилки повного видалення з пам'яті.\nВідео «Ще один спосіб скидання помилки»\n( 1 | || 319 оценок, среднее: 5,00 з 5)\nПоділися | || 335


У історичному фільмі “Крути 1918. Захист” можна буде бачити і сцени, відзняті на Черкащині | Про все – Черкаські новини. Життя міста Черкаси та Черкаської області\nУ ці дні тривають зйомки батальних сцен фільму “Крути 1918. Захист” – кіношники користуються рідкісними для цієї зими засніженими пейзажами, схожими на погоду 100-річної давнини, коли розгорталися змальовані у фільмі бої.\nСтрічка розповість про те, що сталося 1918 року і увійшло в історію як бій під Крутами. Тоді 300 київських курсантів і козаків протистояли чотиритисячному підрозділу російської Червоної гвардії.\nФільм постане у двох так званих іпостасях. Документальна базуватиметься на спогадах командира бою під Крутами Оверко Гончаренко. Художня ж розкаже історію сім’ї Савицьких, зокрема голови генерала контррозвідки Павла Савицького. Він має двох синів, Олексу та Андрія, які за іронією долі опиняються по два боки барикад…\nСцени баталій довелося знімати не в Крутах, а під Києвом. З’ясувалося, що меморіал, встановлений у Крутах на згадку про ті події, завжди потрапляв до кадру – тому режисер шукав поле, яке було б дуже схоже на місце, де відбувались реальні бої. У стрічці є сцена зі справжнім паровозом – знімали її у Черкаській області.\nГлядачам покажуть у фільмі багато різних трюків на конях. Їх виконують каскадери. Масові ж сцени віддали солдатам Національної гвардії України. Також у фільмі глядачі зможуть побачити Євгена Нищука та Дмитра Ступку.\n“Я взявся за цю тему, тому що події, які відбувались 100 років тому, дуже схожі на ситуацію сучасної України. Тема важлива і довічна. Я йду від пропаганди, у фільмі не буде гасел. Будуть лише емоції та якісний екшн”, – коментує режисер Олексій Шапарєв.\nНа великих екранах стрічку глядач зможе побачити вже цьогоріч у жовтні.\n09 червня 2016, 17:52


Субота, 19 червня, 18:48:51\n29.08.2015 11:12 — Агенцiя\n...А поки що — «Отдохни» з «Лизою» чи «Дашею», читаючи «Мои истории».\nЧернігівські газети – на задвірках\nНіжин, вокзал, п’ятниця. Поштове відділення на станції, газетний кіоск. Запитую у кіоскера, які є у продажу чернігівські обласні газети. На прилавку, на вітрині не бачу жодної. А напередодні, в четвер, вийшли всі обласні тижневі газети. Невже розкупили? Кіоскер говорить, що сюди йдуть на продаж кілька обласних газет: «Гарт», «Деснянка», «Чернігівщина», «Весть», «Світ-інфо». Звісно, приємно, що в цьому невеликому переліку — і наша газета «Світ-інфо». Але де ж самі газети? Виявляється, у кіоскера «під прилавком». Запитую, а чому не на прилавку, не на вітрині? Що це за дискримінація наших місцевих газет? З’ясувалося: справа в іншому. Кіоскер пояснила, що цих газет надходить усього по кілька штук і на всі є постійні покупці, котрі регулярно, щотижня, підходять і купують свої улюблені видання. Але як бути «непостійним покупцям», котрі ось, як я, підійшли до кіоску? Адже Ніжин — велика вузлова залізнична станція, через яку перевертаються сотні, тисячі пасажирів, чимало приїжджих, котрі хотіли би придбати місцеву пресу. Як їм? А ніяк. Усе розібрано, розписано, зайвого нема.\nВажко картати кіоскера, котрий має постійних покупців, так само – пред’являти претензії останнім, що воліють, замість оформлення передплати, ось так «передплачувати» газети вроздріб.\nАле чому кількість газет на кіоск така обмежена? І чому під цей «ліміт» потрапили саме обласні газети? Це вже запитання до «Укрпошти», структурою якої є це відділення і цей кіоск при ньому. До іншого кіоску, що всередині вокзалу, які претензії? Він приватний, чим хоче, тим торгує. А от наша рідна державна пошта...\nЗдивувало, що не завозиться в кіоск «Укрпошти» жодного примірника обласної газети «Деснянська правда» — видання обласної ради та обласної державної адміністрації. Як з’ясувалося, кіоскер не проти, аби давали на продаж і цю газету, і трохи більше тих, що продають, — із запасом.\nЯ ніколи не ворогував з іншими обласними газетами, навпаки — за чесну та здорову їх конкуренцію. І тепер із журналістської солідарності порушую цю тему. Бо знаю, що редакціям обласних газет непросто. Неможливо диктувати пошті, скільки такої-то газети вона має взяти на реалізацію вроздріб. Це визначає сама пошта. І, як правило, говорить редакціям, що їхні газети погано реалізуються в кіосках, тож нащо завозити зайве? Зайве справді не треба, просто варто давати на продаж із невеликим запасом. Важко ж точно вгадати, скільки чого продасться. Нереалізоване, згідно з угодою, пошта спише і поверне редакції.\nА тепер — стосовно бідкання, що кіоски й так завалені періодикою.\nТак чим же завалені кіоски?\nВзяти хоча би вітрину звичайного газетного кіоску в Чернігові, яких по місту десятки. Обласних газет, як і в Ніжині, ви на видному місці не побачите, вони далі, у глибині кіоску. А на вітрині — те, чим завалений і описаний вище кіоск на станції Ніжин. Там кіоскер чесно зізналася: якщо обласних газет не дають хоча би одну-дві про запас, то певним товаром кіоск завалюють так, що величезну кількість його списують непроданим. Це видання — з-поза меж області, а може, й України. Що ж це за друкована продукція, якою завалена пошта і якої списують цілі гори? Ось вона – що в Ніжині, що в чернігівських кіосках, цей невмирущий ширвжиток. Щотижневі журнали (назви в оригіналі, російською): «Лиза», «Даша», «Отдохни», «Моя история», «Радости и печали». Мильні серіали для легкого чтива, для розваг.\nКольорові, гарний папір і друк. До них примикають «Ванга», «Нострадамус», «1000 секретов», «Судоку», «Кроссворды», «Сваты». А ось цілий серіал журнальчиків і газет «для дому»: «Приятного аппетита», «Наша кухня», «Лечебник», «Народный доктор», «1000 советов», «Домашние цветы», «Садовод и огородник».\nРинкова економіка, свобода слова. Не може бути жодних адміністративних заходів проти цієї навали, на кшталт заборон. Можна тільки роз’яснювати. Що це є частина російськомовної культурницької експансії проти України, ось таке заполонення нашого медіа-ринку. І це продовження ситуації на телебаченні, в шоу-бізнесі, книговиданні та книготоргівлі. Можна би нагадати вже не раз сказане — про сумнівну цінність рецептів лікування за подібними виданнями, іншими словами — небезпеку самолікування.\nВодночас варто вкотре сказати про неповороткість наших видавців, які не здатні заповнити ринок подібною україномовною друкованою продукцією — для дозвілля, корисні поради для дому. Лише зрідка надибуєш у цьому російськомовному морі щось україномовне на кшталт «Дім. Сад. Город». А невже не продавалися би подібні українські видання? Невже господиня не прочитає кулінарного рецепта чи пораду для городника, якщо буде написано не російською — «морковь», а українською — «морква»?\nПетро Антоненко, «Світ-інфо»


Напевно кожна жінка, яку несподівано запросили на торжество, перейматиметься питанням: як самої зробити зачіску? З одного боку, щоб терміново створити зачіску потрібно володіти великою майстерністю, а з іншого боку, жінка здатна на все лише б на торжестві бути красивою.\nЗачіски умовно поділяють на кілька видів, тут важливу роль відіграє гардероб, який ви маєте намір надіти і захід, на який ви запрошені.\nІснують повсякденні та святкові зачіски. Повсякденні зачіски, як правило, носять щодня, якщо в цей будній день немає ніяких світських прийомів або свят. Святкові зачіски, відповідно носять на урочисті зустрічі, як правило, це складні зачіски, що вимагають не тільки терпіння і часу на укладку, але і вправності носити таку зачіску.\nЗачіски, згідно загальноприйнятій етикету, діляться на кілька стилів: ділові, молодіжні, спортивні, романтичні зачіски. Наприклад, діловий стиль передбачає акуратні, гладке волосся, зібрані в пучок або укладені черепашкою. Романтичний стиль передбачає локони зібрані нагорі або розпущене локони.\nЩоб зробити волосся абсолютно гладкими, можна скористатися праскою для випрямляння волосся. Збризніть сухе волосся спеціальним засобом, який захищає від високих температур, і випрямляйте пасмо за пасмом. Волосся можна залишити в такому вигляді, зробивши проділ — хвилеподібний, зигзагом, прямий або косий. Можна також зібрати на потилиці, утворивши низький хвіст. До того ж хвіст зручний у багатьох відношеннях — не заважає одягати головний убір, в будь-який момент, якщо волосся розтріпалося, можна поправити.\nЩоб волоссю надати необхідний обсяг, радиться втирати в них мус. Починати потрібно від коріння. При відсутності вдома мусу, можна сухе волосся накрутити на гарячі бігуді.\nНа будь урочистій зустрічі добре виглядатимуть блискуче волосся. Щоб надати стрижці, навіть самої розпатланою, чарівності і шарму, необхідно створити здоровий блиск волосся. Але як надати волоссю блиску? Зробити волосся блискучим можна за допомогою блиску або сироватки. Волосся можна обробити феном, який може приховати лусочки, понижуючі блиск волосся.\nЩоб тьмяним волоссю надати притягальний вид, можна скористатися феном. Щоб збільшити об’єм волосся і додати їм більш здоровий вигляд, добре просушіть волосся, заповнюючи їх повітрям.\nВласницям неслухняного волосся рекомендується використовувати бігуді, які здатні приховати недоліки розпатланих волосся. Неслухняне волосся можна утяжелить, використовуючи віск, а можна намочити їх звичайною водою.\nЧасом замість завивки може знадобитися розпрямлення волосся, особливо тих, які під дією вологого повітря можуть самостійно завиватися в кучері. У цьому випадку вам допоможе невелика кількість лаку, який зафіксує пасма волосся.\nЩоб ваше волосся завжди виглядали доглянутими і акуратними, радиться під час миття ретельно їх причісувати. Такий метод дозволяє видаляти з волосся залишки блиску, лаку, а також видаляє пил. У цьому випадку питання як зробити зачіску самій, перестане вас турбувати. Тому що волосся самі вкладуться в ту форму, яка максимально підкреслить зовнішній вигляд волосся.\nАле як зробити зачіску, якщо запросили на світську вечірку, а часу на укладання мало, всього хвилин десять-п’ятнадцять? У цьому випадку вимийте голову і висушіть волосся феном і хоча ви не встигнете зробити зачіску, волосся повинні бути чистими. Не сушіть волосся до кінця, нехай вони будуть трохи вологими. Зберіть волосся нагорі в пучок, зафіксуйте тугою гумкою, збризніть кінці волосся лаком і, стискаючи їх у долоні, надайте їм обсяг. А можна з цього хвоста зробити вишукану зачіску в стилі Жаклін Кеннеді. Для цього оберніть волосся (але не туго) навколо гумки і закріпіть, використовуючи хустку, стрічку або звичайні шпильки.\nМожна зробити іншу швидку зачіску з валиків. Для цього закручуйте волосся в валики, починаючи від кінчиків до самих коренів і зафіксуйте шпильками, невидимками або «крабиками».


Лікування зубів для потенційних виборців: діяльність місцевого депутата Черткова під вибори\nSeptember 15, 2020, 7:35 PM 2020-09-16T10:00:48\nПенсіонерка Алла Ісакова сьогодні за програмою пільгової стоматології вирвала другий зуб: розповідає, що звернулася до приймальні на початку серпня, прийшла з паспортом, отримала сертифікат, 19 серпня їй видалили перший зуб.\n«Два зуби вирвали одразу, от сьогодні я ходила ще раз. Усе нормально».\nЖінка каже, що зуби болять вже чотири роки, на пенсію їх полікувати не могла. Про програму дізналася від сестри.\n«Не тягнула, зуби зіпсувалися ще у 2016 році, думала, що так і помру з цими хворими зубами».\nПрограма «Пільгова стоматологія для літніх людей» працює в Костянтинівці з червня цього року, триватиме до кінця 2020 року, каже депутат обласної ради Сергій Чертков:\n«Безкоштовна стоматологічна допомога — це не тільки видалення зубів, а й пломбування. Ця ініціатива розповсюджується на пенсіонерів, людей похилого віку, людей з інвалідністю і на тих, хто опинився у складному матеріальному становищі».\nЛікують людей у приватній стоматології, безкоштовні послуги надають п’ятьом на день:\n«Допомогу отримали понад 300 людей. Це приватна клініка, я з ними домовився, вони дають мені список необхідних матеріалів, я це оплачую».\nСергій Чертков — безпартійний, він ще не зареєструвався кандидатом на пост голови Костянтинівської об’єднаної територіальної громади. Говорить Наталія Боровська, координаторка спостереження Громадянської мережі ОПОРА за виборами у Донецькій області:\n«На плакатах Сергія Черткова, на яких зазначено, що він є депутатом обласної ради, були написи із запрошенням взяти участь у конкурсах, відвідати концерти духового оркестру.\nОкремо в місті розташовані білборди із соціальною ініціативою Сергія Черткова, з зображенням самого депутата і написом для підтримки літніх людей «Соціальна стоматологія» з контактним телефоном для звернення. Слід зазначити, що скористатися цією благодійною допомогою можуть виключно жителі Костянтинівки, тобто вона розрахована на його потенційних виборців».\nСергій Чертков є депутатом обласної ради 6-го скликання. З 2006 по 2012 роки був директором Костянтинівського хімічного заводу. Зараз, згідно з його декларацією працює заступником директора товариства з обмеженою відповідальністю ОЛАВ. Підприємство займається оптовою торгівлею хімічними продуктами.\nАнастасія Галасюк для Громадського радіо


СОУ взяла участь у заходах з приводу річниці Битви під Конотопом (фото) | © ВГО Спілка офіцерів України\nЦьогоріч патріотична громадськість урочисто відзначила 356-ту річницю Конотопської битви. Саме 9 липня 1659 року Українські козаки під проводом гетьмана Івана Виговського разом із загонами кримських татар, своїх союзників, дощенту розгромили 100-тисячне московське військо. Понад 40 тис. москалів було вбито, 15 тис потрапило в полон, решта безладно й панічно відступили. Царський уряд, наляканий таким розгромом найкращого свого війська, готувався втікати з Москви. І тільки зрадницькі дії деяких “козачків” перешкодили переможцям розвинути успіх і захопити прокляту Москву. Щоб назавжди знищити імперію зла, що починала вже тоді загрожувати всій Європі. За висновком істориків, саме в долині річки Кукілка, неподалік села Шаповалівка Конотопського району Сумської області було здобуто одну з найбільших історичних перемог нашого народу над московськими поневолювачами.\nУчасть у святкових заходах з нагоди великої перемоги взяли представники низки політичних партій і громадських організацій не тільки з Сумщини, але і з Києва та інших областей України. За доброю традицією, для вшанування світлої пам’яті героїв-козаків прибула група активістів Спілки Офіцерів України, Конгресу Українських Націоналістів на чолі з капітаном першого рангу Євгеном Лупаковим, першим заступником Голови СОУ та КУН, народним депутатом України другого скликання. А також представники ВУТ «Просвіта» ім. Тараса Шевченка, Українського козацтва, товариства київських поляків «Згода», інших патріотичних об’єднань. З нами приїхали також майбутні захисники України, вихованці військового ліцею ім.Івана Богуна.\nУпродовж дня ми встигли побувати в багатьох пам’ятних місцях героїчного Сумського краю. Але спочатку прибули на поле бою. Там біля пам’ятника на честь героїчного чину наших предків відбувся мітинг. У ньому взяли участь також відомі політики, керівники Сумщини, громадські діячі, декілька чинних народних депутатів. Серед них — Рефат Чубаров, нинішній голова Меджлісу кримсько-татарського народу, а в минулому — борець за права кримських татар, багаторічний в’язень радянсько-комуністичного режиму. Мудрим словом, чистою українською мовою (вивчив її у концтаборі, де перебував разом з нашими в’язнями сумління) він привітав присутніх зі спільною для обох народів перемогою над ненависним ворогом. Лідер кримських татар розповів про численні злочини московського імперіалізму проти його народу, розповів, що кримські татари захищають нині нашу Батьківщину на Донбасі, запевнив присутніх у тому, що Крим обов’язково повернеться до складу України.\nУ Шаповалівці ми взяли участь у панахиді за загиблими у битві козаками, що відбулася на одній з могил у центрі села, оглянули виставку виробів народних умільців, послухали пісні у виконанні самодіяльних колективів. А також побували у сільському краєзнавчому музеї. Євген Лупаков від імені Спілки офіцерів України подарував бібліотеці школи цього села чергову добірку цінних історичних книг, окремі – з подарунковими надписами авторів.\nПісля цього ми прибули в Конотоп. Там, разом з багатьма тисячами людей, які, незважаючи на прохолодну погоду з частими нападами дощу, зібралися в центрі міста, взяли участь у відкритті пам’ятника учасникам перемоги над московськими загарбниками.\nЗагалом, усіх нас приємно вразив патріотизм жителів Сумщини, особливо молоді, багато представників якої з нагоди святкової події одягли вишиванки, тримали в руках державні символи. І робили це природно, невимушено, як і личить справжнім українцям.\nПовертаючись до Києва, ми заїхали в Батурин. Це невелике село відоме не тільки тим, що колись мало статус столиці України. Тут містилися резиденції шістьох гетьманів. Воно відоме також тим, що московське військо, захопивши його на початку листопада 1708 року, безжально, по-звірячому вирізало понад 14 тисяч українців-мешканців міста, а також усіх, хто сховався за його стінами від лютого ворога. Москалі катували наших братів і сестер, не шкодуючи при цьому ні старих, ні малих. Крім того (на жаль, про це не всі знають), частину захоплених українців духовні попередники Путлера розіп’яли на хрестах. Хрести закріпили на дерев’яних плотах і пустили за течією річки Сейм, що протікає біля Батурина. Зроблено це було з метою навести жах на всіх, хто побачить страчених під час руху плотів Сеймом, Десною і Дніпром. Щоб паралізувати волю українців, підірвати бойовий дух усіх противників московського окупанта. На території реконструйованої фортеці звернули увагу на невелику будівлю. Тут містилася резиденція декількох гетьманів. Нас вразило те, будинок, звідки впродовж тривалого часу велося управління державою, де ухвалювалися універсали, укази, інші важливі державні рішення, за розмірами набагато менший від будинків сільрад у деяких багатих селах. Про порівняння з будівлями райдержадміністрацій і мови не може бути. Отже, й людей там працювало небагато. Але що були за люди! Оце приклад нинішнім можновладцям як керувати Україною не кількістю, а розумом!\nМи побували також у реконструйованому палаці гетьмана Кирила Розумовського. Останнім пунктом нашої програми було відвідання могили уродженця Конотопщини Петра Прокоповича. Цей видатний пасічник, до речі, випускник Києво-Могилянської академії, заради бджіл відмовився від військової та адміністративної кар’єри. Він першим у світі винайшов рамковий вулик, що призвело до справжньої революції у практиці пасічникування.\nВід імені всіх учасників поїздки висловлюю щиру подяку її ініціатору п.Євгену Лупакову за вмілу організацію й ідеологічне наповнення важливого патріотичного заходу. Усе побачене й пережите того липневого дня ніколи не зітреться з нашої пам’яті.\n« Вшанування пам’яті Олени Степанів (Степанівни) – жінки-воїна (фото)\nНа Львівщині відзначили 71-шу річницю створення УГВР (фото) »