Як апетитно приготувати картоплю: Секрети рецепту в духовці\nнеділя, 23 січень 2022, 11:31\nКартопля, безумовно, є одним із улюблених доповнень до обіду. Вона чудово поєднується з м’ясними, рибними та овочевими стравами, зазначають Патріоти України.\nКартопля легко засвоюється і має низьку калорійність , оскільки не містить багато жиру. У свою чергу, в ній є крохмаль, забезпечує організм енергією на весь день.\nКрім того, картопля містить клітковину, яка регулює роботу травної системи, прискорює обмін речовин і є основою збалансованого харчування.\nУ такому вигляді картопля – чудова закуска або доповнення до вечері. Готувати їх можна в рукаві, сотейнику або просто на деко. Все, що вам потрібно зробити – це змішати їх з оливковою олією і улюбленими спеціями.\nПромийте картоплю і ретельно потріть шкірку (не очищайте). Розігрійте духовку до 180 градусів. Картоплю наріжте четвертинками (великими шматочками) і покладіть в більшу миску. Полийте оливковою олією і посипте розмарином, щоб кожна картоплина була вкрита жиром і приправами.\nКоли духовка нагріється до потрібної температури, покладіть овочі на гаряче деко. Будьте обережні, оскільки спочатку він може шипіти. Рівномірно розподіліть картоплю і запікайте 20 хвилин. Після закінчення цього часу лопаткою перемішайте картоплю. Випікати ще 20 хвилин. Після закінчення цього часу перевірте, чи запеклася картопля. Якщо ні – потримайте ще п’ять хвилин.\nКартопля з соусом – який вибрати?\nБудь-який вид картоплі чудово смакує з соусами. Одним із прекрасних варіантів соусу є сир, з’єднаний з вершками, цибулею з сіллю та перцем. З таким гарніром картопля стане смачною вегетаріанською вечерею.\nЧудовим акцентом до запеченої картоплі також стане часниковий соус бешамель. Вам знадобиться всього кілька інгредієнтів. З’єднайте три столові ложки натурального сиру з трьома чайними ложками майонезу і трьома великими зубчиками часнику, видавленим через прес. Приправити сіллю і перцем.


Різь при сечовипусканні у чоловіків | Здоров'я, Ліки, Харчування\n25 Грудень 2013, 1:48 am\nРізь при сечовипусканні у чоловіків свідчить про наявність запального процесу в сечостатевій системі. Причиною запалення найчастіше є венеричні захворювання. Як правило, інфекція потрапляє в організм статевим шляхом, рідше при недотриманні\nгігієни або з інших вогнищ запалення.\nЗалежно від збудника (бактерії, грибки, віруси або паразити) крім різі можуть бути присутні й інші симптоми, такі як біль і печіння під час або після акту сечовипускання, зміни кольору сечі, порушення загального стану та ін Розглянемо захворювання, які найчастіше викликають подібні прояви.\nУреаплазмоз – захворювання викликається мікроорганізмом уреаплазмою (Ureaplasma urealyticum) . Довгий час інфекція ніяк себе не проявляє, тому перші ознаки з’являються лише через 2-5 тижнів після потрапляння уреаплазми в організм. Симптоми уреаплазмоза незначні і рідко турбують хворого:\nнепостійні мутнуваті виділення з уретри; різі та свербіж при сечовиділенні; незначне підвищення температури тіла.\nВідсутність лікування може стати причиною запалення передміхурової залози (простатиту).\nНайчастіше збудниками простатиту є бактерії (кишкова паличка, золотистий стафілокок, ентерокок, синьогнійна паличка, гонококи) або інші мікроорганізми (піхвова трихомонада, уреаплазма, хламідії).\nДля простатиту характерним вважається гострий початок хвороби у вигляді таких ознак:\nутруднене і хворобливе сечовипускання невеликими порціями; значне підвищення температури тіла (39-40С), озноб; болі в області промежини; болючість по ходу сечівника; відчуття неповного випорожнення сечового міхура; дискомфорт в статевих органах.\nВиразність клінічних проявів залежить від стадії і форми простатиту (гострий або хронічний, бактеріальний або небактерійний). Приховати тяжкість хвороби може цукровий діабет, наркоманія або алкогольна залежність.\nХламідіоз є одним з найпоширеніших захворювань, що передаються статевим шляхом (ЗПСШ). За різними даними щорічно в світі захворює близько 100 млн. чоловік. Відмінною особливістю хламідій є те, що вони, як і віруси, розмножуються і живуть усередині клітин, але при цьому за багатьма властивостями нагадують бактерії. Заразиться ними побутовим шляхом малоймовірно, частіше інфікування відбувається при статевому контакті. Перші симптоми проявляються через 20-30 днів після зараження.\nпрозорі і незначні виділення з уретри; помутніння сечі; легка біль при сечовипусканні (різі, свербі6, печіння).\nБуває, що симптоми з’явилися, а потім зникли, але це не означає, що хвороба пройшла, швидше за все, вона придбала хронічну форму. Підступність захворювання в тому, що часто воно проходить і зовсім безсимптомно і може призвести до запалення придатка яєчка або простатиту, а це вже загрожує імпотенцією і безпліддям.\nГонорея – захворювання, що викликається гонококком (Neisseria gonorrhoeae) і вражає слизову оболонку статевих шляхів. Може протікати в гострій або хронічній формі. Через 3-7 доби після зараження з’являються перші ознаки:\nвиділення слизу або гною з уретри; часті позиви до сечовипускання, під час яких відзначаються різі і болі в сечівнику; при висхідній гонореї спостерігається підвищення температури до 39С і болі внизу живота.\nПриблизно у половини хворих на початковій стадії ніяких симптомів взагалі не спостерігається. Гонореєю (як і хламідіозом) можна вболівати не один раз – імунітет на цю хворобу не виробляється.\nЯкщо ви захворіли, то ваш статевий партнер теж повинен відвідати лікаря, інакше ви будете постійно заражати один одного. Гострі форми гонореї і хламідіозу досить легко лікується антибіотиками. А ось вилікувати захворювання, що стало хронічним – складніше.\nУретритом називається запалення сечовипускального каналу. Інфекції, що викликають уретрит ті ж, що і при інших венеричних захворюваннях: хламідії, гонококи, трихомонади, кишкова паличка, стафілокок, грибки. Виникненню уретриту сприяє ослаблення імунітету і недотримання гігієни. Від зараження до виникнення симптомів може пройти від 1 до 4 тижнів:\nнеприємні відчуття при сечовипусканні: біль, свербіж, різь; наявність виділень з уретри: гнійних, слизових, іноді з кров’ю; роздратування зовнішнього отвору сечовипускального каналу, злипання його країв.\nДля уретриту характерна відсутність загальних проявів, таких як озноб і підвищення температури. Зникнення симптомів зазвичай говорить про те, що захворювання перейшло в хронічну форму, тому до лікаря слід звертатися якомога раніше.\nЛідер «хіт-параду» венеричних захворювань – трихомоноз, його збудником є??найпростішою організм – трихомонада. За даними ВООЗ 10% населення земної кулі страждають трихомоноз. Потрапляючи вперше в організм, мікроорганізм викликає уретрит. Перші ознаки можуть з’явитися через 14-30 днів після зараження. Однак у чоловіків, на відміну від жінок, симптоми виражені слабо, або їх немає зовсім:\nбіль при сечовипусканні; можливі білі пінисті або гнійні виділення з уретри.\nЛікування протівотріхомонаднимі препаратами необхідно обом статевим партнерам. Місцеві ліки не використовують, так як вони не ефективні. Терапія завжди підбирається індивідуально, часто в комплексі з загальнозміцнюючим препаратами і процедурами.\nДо рідкісних для чоловіків захворювань відноситься цистит – запалення сечового міхура. Появі циститу сприяє недотримання правил гігієн, порушення уродинаміки (застій сечі), недоліковані захворювання сечостатевої системи. Нерідко хвороба провокує переохолодження. Ознаки циститу це:\nрізі при сечовипусканні; позиви до сечовипускання частішають (до декількох разів на годину), при цьому сеча виділяється невеликими порціями; помутніння сечі; незначні болі внизу живота;\nПри лікуванні циститу антибіотиками важливо усунути умови, які можуть призвести до хронізації захворювання. Для цього необхідно тримати організм, особливо ноги, в теплі. Справитися з циститом чоловічому організму простіше, ніж жіночій, а й чоловіків іноді бувають загострення.\nНа завершення хочеться підкреслити, що різь при сечовипусканні НЕ характерна ознака окремої хвороби. Список патологій супроводжуються подібними проявами дуже широкий, тому самостійно визначити причину вельми непросто. Поява будь-яких перерахованих вище симптомів це привід до обов’язкового і негайного відвідуванню уролога.\nбiль при сечовипусканi у чоловiкiв що робити\nхламідіоз коли зявляються перші симптоми\nрезі при сечовипусканні\nрізь при сечовипусканні підвищена температура\nрiзь на початку сечовипускання\nпрозорі виділеня з уерти у чоловіків?\nПрозорі виділення з уретри біль ніяких симптомів\nПочему рези сечовику?\nНезначнi болi в мочовику i при сечовипусканнi\nневелика рiзь при сечовипусканi\nFiled under Здоров'я\t| Tagged різь при сечовипусканні у чоловіків біль печіння інфекція лікування статевої ЗПСШ запалення уролог\t| Permalink\n« Косметологія. Доглянуті ступні Ради фахівців – Косметологія на\nЛікарські рослини Білорусь, лікарські трави – фітотерапія, цілющі трави, каталог лікарських рослин »


Деякі чоловіки воліють носити вуса, причому вони можуть бути самої різної форми і довжини. Відомо про кота з найдовшими вусами і про довгоусих синіх китів. Довгі вуса характерні і деяким іншим тваринам.\nЄ чоловіки, які воліють відрощувати у себе під носом вуса. На думку фізіогномістів, по вусах можна багато чого сказати про їхнього володаря. Наприклад, якщо вуса тонкі і довгі, значить у їхнього володаря, швидше за все, витончена натура. Про почуття гумору вусача говорять вуса, кінчики яких загнуті вгору. Ті ж фізіогномісти стверджують, що інтелігент, швидше за все не дозволить собі відростити вуса занадто великого розміру.Довгі вуса - ознака доброзичливої звичаї\nВеликі і вільні, немов у моржа вуса говорять про широту душі чоловіка, його привітність і доброту. Чоловік з усами, що висять, швидше за все, схильний до всього природного, це є підтвердженням того, що у нього сильні природні інстинкти.\nЗвичайно, подібні характеристики не можна застосувати абсолютно до всіх вусачів. Всі індивідуальні, і багато залежить від особливостей чоловіка. Однозначно можна стверджувати, що вуса чоловікові надають деяку загадковість, мужність і серйозність.\nЖук усач сірий - володар найдовших вусів серед жуків\nЖук усач сірий так само називається довгоусим. Таку назву він отримав за надзвичайну довжину вусів щодо довжини тіла. Як відомо вуса такого жука по довжині можуть перевищувати довжину тіла в три і навіть в п'ять разів.Усач сірий - жук з найдовшими вусами\nУсач сірий є рекордсменом за довжиною вусів серед усіх відомих жуків. Відомо, що самець завжди менше самки, проте довжина його вусів перевищує довжину вусів самки. Довжина тіла комахи варіює від дванадцяти до двадцяти міліметрів.\nКішки, як відомо, є володарями довгих вусів. Але і серед них є свої рекордсмени-вусачі. Середня довжина котячих вусів - близько семи сантиметрів. У Книзі рекордів Гіннесса як кіт з найдовшими вусами значиться Мейн-кун Міссі. Довжина його вусів - дев'ятнадцять сантиметрів, що майже втричі перевищує середні показники.Мейн-куни - кішки з дуже довгими вусами\nВуса у кита складаються з довгих рогових пластин. У кожного вусатого кита таких вусів буває до восьми сотень. Довжина китового уса варіює від двадцяти до чотирьохсот п'ятдесяти сантиметрів. Всі вони розташовуються поперек десен на деякій відстані один від одного.Великий китовий ус\nЗавдяки тому, що кожна рогова пластина розщеплена, китові вуса утворюють подобу густого сита, крізь яке кит відцежує планктонних молюсків, дрібних риб і ракоподібних. Серед сучасних ссавців вусаті кити є найбільшими.\nЗаслуговує уваги вусата мавпа. Її назва - Імператорська Тамаріна. Місцем її проживання є південний схід Перу, дощові ліси басейну Амазонки, північний захід Бразилії і Болівії.Вусата мавпа - найусатіша мавпа\nДовгі білі вуса є особливістю цього виду. Вони звисають до плечей і грудей двома прядями. Ці мавпи вважаються одними з найбільш незвичайних тварин. Ніхто не залишається байдужим до такої чарівної істоти.\nУсатий синій омар\nДовгими вусами може «похвалитися» синій омар, що мешкає в Червоному морі, Тихому та Індійському океанах. Зовні він нагадує річкового раку, проте клешні у нього відсутні. Омар пересувається за допомогою ніг. Довжина його білих вусів сягає шістдесяти сантиметрів.Усатий синій омар - дивовижний морський гад\nНайактивніші особини використовують свої вуса як допомогу для подорожей - вони кладуть їх на спину омара, за нього чіпляється наступний і так далі. Такий своєрідний «поїзд» неквапливо рухається, поступово подовжуючись. За добу в цьому темпі омари здатні пройти не менше дванадцяти кілометрів.\nЛюдина з найдовшими вусами у світі\nЖитель Індії вважає найбільшою своєю цінністю - вуса. Вони досягають у довжину чотири метри двадцять три сантиметри. Ім'я рекордсмена - Рам Сінгх Чаухан. Щоб виростити настільки довгі вуса, він витратив більше тридцяти років. На догляд за ними чоловік витрачає не менше двох годин на день.Сінгх Чаухан - людина з найдовшими вусами\nЗавдяки своїм рекордно-довгим вусам, Чаухан був запрошений на зйомки художнього фільму про Джеймса Бонда «Octopussy» («Восьминожка»). Володар найдовших у світі вусів розповів, що виростити їх до такого розміру було справою зовсім непростою, для цього довелося докласти багато сил. Зараз йому п'ятдесят вісім років, а рішення відростити довгі вуса Чаухан прийняв ще в юності. Він не підстригав і не голив їх з 1976-го року. Ще в Стародавній Індії для чоловіка вуса мали величезне значення, тому чимала довжина вусів забезпечила рекордсмену повагу суспільства і стала для нього предметом гордості.\nПодвиг Чаухана відзначила Книга рекордів Гіннесса в 2012-му році. Чоловік і сьогодні продовжує відрощувати вуса, проте темп їх зростання значно скоротився. Незважаючи на це, Рам Сінгх Чаухан знаходиться далеко попереду своїх «переслідувачів». Їм нескоро вдасться досягти того ж результату, виростивши такі ж по довжині вуса.Сінгх Чаухан зі своїми вусами потрапив з Книгу рекордів Гіннесса\nЗа визнанням Чаухана, спочатку він планував ростити вуса, як шанувальник культури своєї країни. Цілі виростити вуса довжиною більше чотирьох метрів у нього не було. Індус полягає в німецькому клубі бороди і вусів. Діти і дружина пишаються тим, що їхній батько і чоловік кілька років перебуває в центрі уваги.\nДовгим буває не тільки волосся або вуса. Довгим буває навіть волосся у вухах. На сайті uznayvse.ru є стаття про найвидатніші вуха у світі.


Черкасси запчастини Ваз – купити за низькою ціною\nЧеркасси запчастини ваз 2110, 2109, пріора і для всіх авто Лада\nАвтомобілі марки ВАЗ у місті Черкасси в Україні – це одна з найбільш популярних марок авто. Звичайно, велика частина дісталася у спадок від батьків і дідів, але достатня кількість автомобілів було куплено молоддю і прихильниками марки, так би мовити, свідомо. Зважаючи на те, що 75% автомашин марки ВАЗ давно від'їздили належні терміни, вони постійно вимагають дрібного, середнього, а іноді і великого ремонту, тому ринок запчастин ВАЗ постійно активний. У місті Черкасси зареєстровано багато автомобілів марки ВАЗ різних моделей і років. Велика кількість розборок і широкий ринок б/у запчастин для ВАЗ не може покрити потреби, адже деякі деталі не купуються зношеними.\nСклад магазину vaz-shop.com.ua може зробити доставку будь-яких автозапчастин Черкасси. Всі товари, пропоновані нами мають сертифікати якості, дані про тестування та інші документи. Наявність власного складу дозволяє робити відправку замовлень у місто Черкасси в день оформлення, що помітно скоротить час ремонту.


Нескладні розклади на картах таро на відносини, думки, почуття, підсвідомість чоловіки | Цікаво\nГоловна » Цікаво » Нескладні розклади на картах таро на відносини, думки, почуття, підсвідомість чоловіки\nНескладні розклади на картах таро на відносини, думки, почуття, підсвідомість чоловіки\nІсторія появи ворожіння\nОснови розкладу на почуття іншої людини\nНа стосунки з чоловіком\nСтавлення людини до мене\nВорожіння на думки\nРозклад на почуття\nА що в підсвідомості?\nЯкщо ви вирішили поворожити на картах Таро, вам потрібно знати деякі правила, за умови дотримання яких цей магічний інструмент буде працювати. Карти прийшли до нас з сивої давнини, кожна з них містить у собі сакральний сенс, тому поводитися з ними потрібно шанобливо.\nДотримуйтесь наступних рекомендацій підготовки до ритуалу, щоб ворожіння пройшло успішно:\nПеред тим, як брати карти в руки, багато не їжте і не вживайте алкоголь. Крім того, Таро не переносять запаху тютюну.\nЗберігайте колоду в полотняному мішечку, в ідеалі, зшитому своїми руками. Але якщо ви не вмієте майструвати, можна купити готовий, а потім розшити його намистинами, наприклад.\nПеред тим, як гадати, потримайте карти в руках, дозвольте їм налаштуватися на вашу енергетику, і самі постарайтеся зловити потрібну хвилю.\nГадайте тільки в чистій кімнаті, усамітнившись там і звільнившись від зайвих думок. Вимкніть телефони, не пускайте в приміщення домашніх тварин (тільки чорна кішка становить виняток).\nЯкщо ви будете виконувати ці правила та ознайомитесь з тим, як вибрати розклад і чого не слід робити при ворожінні, то карти скажуть вам правду. З їх допомогою можна приймати рішення, від них можна отримати пораду або дізнатися, до чого приведуть ті чи інші дії.\nВорожіння на картах Таро прийшло до нас з глибини століть, багато поколінь охочих зазирнути під завісу таємниці користувалися ними. Запитувати у карт Таро можна практично про все, але найбільш часто задають питання про ситуацію та її стан на даний момент, про те, як вона буде розвиватися, у карт просять ради для вирішення проблем.\nКрім того, Таро можуть розповісти, з-за яких причин виникла та чи інша ситуація, вони допоможуть вибрати правильний варіант, якщо ви перебуваєте в нерішучості і дозволять краще пізнати самого себе і інших людей.\nВважається, що карти дають вірні відповіді тому, що наша підсвідомість пов’язано з єдиним інформаційним полем, тому воно може дізнатися щось, що знаходиться за межами матеріального світу.\nОднак підсвідомість мислить за допомогою образів, тому карти, на які нанесені зображення, можуть передати і відкрити свідомості цю інформацію. Іншими словами, Таро – алфавіт, потрібний для перекладу мови душі.\nУ всіх карт тлумачення суб’єктивні, хоча й об’єднані спільною суттю. Саме тому тлумачення в різних книгах і в різних тарологов можуть розрізнятися. Вам потрібно скласти власні асоціації, щоб найбільш вірно розшифровувати те, що сказали вам карти.\nУ цьому може допомогти одна вправа: щоранку діставайте з колоди одну карту, це буде карта дня. Вона віщує події, які чекають на вас сьогодні. Увечері ж записуйте те, що з вами сталося. Так ви складете власні значення для карт. Крім того, вам потрібно розвивати інтуїцію і розширювати свідомість, щоб вірно тлумачити розклади.\nПам’ятайте, що при ворожінні ви не повинні зосереджуватися на хвилююче вас питання, достатньо один раз поставити його і відсторонитися. Інакше емоційний окрас зіб’є карти з пантелику, і ви отримаєте не правдиву відповідь, а бажаний. Якщо в розкладі значення якоїсь карти здається вам відмінним від тлумачення в книзі або на сайті, довіряйте інтуїції.\nЯкщо ви не можете зрозуміти, що означає той чи інший Аркан, розкладіть на нього «Хрест», який більш детально роз’яснить значення.\nНіколи не ставте один і той же питання двічі за ворожіння – все одно вірним буде перший відповідь, а от вищі сили таким чином можна розсердити.\nАле ось уточнювати зміст першої відповіді, роблячи додатковий розклад, можна. Задаючи питання, додавайте більше конкретики, називайте ім’я людини, на якого ворожите, обговорюйте термін, якщо питаєте про майбутнє.\nПам’ятайте, що повторювати розклад можна буде тільки після того, як названий період часу мине. Важливим фактором є правильний вибір розкладу – потрібно віддати перевагу тому, який підходить під ситуацію і подобається вам, і, якщо ви новачок в Таро, розклад повинен бути досить простим.\nЗ часом ви навчитеся робити більш складні розклади і навіть придумувати їх самостійно.\nОдним з найбільш простих розкладів є розклад з трьох карт, але він дуже популярний і правдивий. Його найчастіше роблять на колоді Малих Арканов, він здатний стане в нагоді в різних ситуаціях, він може повідати про почуття іншої людини, так і допомогти зробити правильний вибір.\nОсь, наприклад, розклад на вибір з двох варіантів. Поставте питання і обговоріть, який варіант буде вважатися першим, а який – другим.\nТепер викладіть перед собою три карти по горизонталі, сорочками вгору. Відкривайте їх по черзі, після того, як розшифруєте попередню. Перша карта розповість про ситуацію і про те, який стан справ на даний момент, друга опише майбутнє, якщо ви виберете перший варіант, а третя – якщо другий.\nІнший варіант ворожіння по трьох картах – на минуле, сьогодення і майбутнє ситуації. Потримайте колоду в руках, зосередьтеся, поставте питання і витягайте три карти, як і в минулому розкладі. Перша повідає про минуле ситуації, друга – про сьогодення, а третя – про майбутнє, про найбільш ймовірного розвитку подій.\nАналогічно можна ворожити і на відносини з людиною, тоді перша карта опише ситуацію, друга – який внесок у відносини внесли ви, а третя розповість про поведінку вашого партнера або будь-якого іншого людини, на якого ви гадали.\nТакож можна ворожити і на іншу людину, перша карат опише його думки, друга – тіло, тобто фізичні дії, які він збирається зробити, а третя розповість про його дусі – тобто про те, що він може винести з ситуації, як морально зрости.\nЯкщо ви хочете поворожити на іншого людини і дізнатися його таємні думки, мотиви його вчинків і те, що він насправді відчуває, для цього є простий розклад. Він застосовується в основному тоді, коли хто хоче дізнатися про кохану людину або просто про близьку, що у нього в душі, що він відчуває і які справжні двигуни його вчинків – тобто підсвідомість. Людина часто може навіть не підозрювати, чому він поступає певним чином, а це підсвідомість диктує йому, що робити.\nОтже, цей розклад робиться на трьох картах, які потрібно розкласти перед собою вертикально сорочками вгору. Відкрийте спочатку першу карту – вона повідає про думках близької людини, про те, як він оцінює ситуацію і вас. Після того, як ви прочитали опис цієї карти, відкривайте другу – вона опише почуття цієї людини до вас.\nТретя ж карта, відкрити яку можна тільки після того, як ви розшифрували значення перших двох, опише те, що у нього в підсвідомості, то, про що він сам може не підозрювати.\nДеякі тарологи пропонують здійснювати цей розклад тільки на Старших Арканах, яких у колоді двадцять два. Перед розкладом потрібно перемішувати карти і думати про кохану, а діставати їх з колоди потрібно лівою рукою – вона символізує серце.\nЧасто на стосунки з чоловіком ворожать, щоб дізнатися, яке чекає спільне майбутнє, як він ставиться і що відчуває. Для того щоб зрозуміти це, потрібно підібрати правильний розклад.\nУ цій ситуації підійде, наприклад, розклад під назвою Піковий туз. Він здійснюється на проблемні відносини, щоб дізнатися думки обох партнерів і знайти вихід з ситуації, а так само передбачити найбільш ймовірний її результат.\nЗ колоди витягніть по черзі дванадцять карт, причому розташувати їх потрібно особливим чином. Перша кладеться зверху, під нею друга і третя, а четверта – між ними. Поряд нижче кладуться п’ята і шоста карти, так, щоб цей ряд був ширше другого, як би складав основу трикутника.\nПотім, ще нижче, викладаються сьома, восьма і дев’ята карти, цей ряд повинен бути менше попереднього, як другий. Ще нижче, пропускаючи місце для ряду, викладаються десята і одинадцята карти, а дванадцята кладеться між ними та сьомою, восьмою та дев’ятою.\nПерша карта опише ситуацію на даний момент, друга розповість, як ваша пара виглядає в очах оточуючих, третя скаже, чого чужі не бачать, а четверта пояснить, чому цього не видно. П’ята карта опише ставлення до ситуації першого партнера, шоста – другого, сьома – поведінка першого, восьма – поведінка другого.\nДев’ята скаже, куди рухається ситуація, десята – чого хоче перший партнер, одинадцята – другий, а дванадцята підведе підсумок.\nЩе один розклад, підходить для ворожіння на дану тему, допоможе зрозуміти, що чоловік думає про вас. Покладіть перші три карти у вертикальний ряд, через деякий відстань від них паралельно четверту, п’яту і шосту, і третім рядом сьому, восьму і дев’яту.\nДесяту карту покладіть між третьою та шостою, одинадцяту – між шостої та дев’ятої, дванадцятої – між другою і п’ятою, а тринадцяту – між п’ятою та восьмою.\nПерша карта опише, як чоловік оцінює вашу зовнішність, друга – наскільки його тягне до вас, третя – які він відчуває до вас почуття, четверта – що він думає про ваш інтелект.\nП’ята карта опише його враження від вашої логіки, шоста – від вашої інтуїції, сьома – подобається йому, як ви себе ведете, восьма – наскільки ви йому близькі духовно, а дев’ята – що він думає про вашої духовності. Десята опише, чого він від вас хоче, одинадцята – чого боїться, дванадцята – яких дій він чекає від вас, а тринадцята – на що він сподівається.\nРозклад на ставлення до вас людини робиться на дванадцяти картах і на повній колоді. Потрібно розкласти карти колом проти годинникової стрілки.\nПерша карта опише, яку роль ви граєте в його життя, друга – на якому етапу знаходяться ваші стосунки, третя – які він будує плани щодо вас, четверта – чого він боїться, п’ята – що вам судилося разом пережити, шоста – які дії він зробить щодо вас найближчим часом.\nСьома карта описує, що він про вас думає як про людину, восьма – хто ви насправді, дев’ята – він дивиться на свою поведінку і як оцінює його, десята – яка перспектива взаємин в найближчому майбутньому, одинадцята – що буде допомагати вам, а дванадцята – що вам буде протистояти.\nЯкщо сьома і восьма карта мають протилежне значення, це говорить про те, що у вас немає взаєморозуміння саме з-за того, що уявлення про вас не збігається з реальністю. Можна ще тринадцяту викласти карту, яка опише перспективи на більш тривалий час.\nЩе один розклад на мотиви відносин робиться так: перша картка кладеться зверху, друга і третя – поруч нижче, ще нижче четверта і п’ята ще нижче, потім шоста і сьома, і нижче всіх восьма. Перша карта описує, чим ви залучили його, друга – що він чекає від вас, третя – як він вас сприймає, четверта – що він цінує вас, п’ята – чим ви для нього особливі.\nШоста – що він думає про ваших відносинах, сьома – чого він від вас хоче. Восьма карта підводить підсумок всьому, вона каже, чи ви отримаєте позитивні емоції від них або негативні.\nЯкщо ви хочете дізнатися, що думає про вас конкретна людина, зробіть наступний розклад. Розкладіть вертикально в ряд три карти, четверту покладіть праворуч від другої щодо вас, п’яту – зліва.\nПерша карта розповість, які думки в голові цієї людини, які у нього ідеї і плани, друга – які емоції він відчуває, що у нього не серце, третя – які вчинки він планує здійснити найближчим часом, які будуть мати відношення до вас, розкажуть про його здоров’я.\nЧетверта карта опише, які позитивні якості характеру є в людині, а п’ята – негативні. Цю розповідь можна здійснювати не тільки на іншу людину, але і на себе.\nЯкщо ви хочете дізнатися, що відчуває до вас інша людина, розкладіть чотири карти в такому порядку: четверта зверху, і три під нею в горизонтальний ряд. Ця піраміда опише те, що відчуває до вас ваш обранець.\nПерша карта опише вашу роль у відносинах, друга розповість про почуття і намеренностях коханого, третя розповість, в якому зараз стані ваші любовні відносини. Четверта ж карта, що вінчає піраміду, розповість, які шанси у вашої пари на довгий і щасливий союз.\nПідсвідомість – те, що дає поштовхи для вчинків, часом несподіваних для нас самих. Дізнатися, що міститься у вашому підсвідомості або в підсвідомості іншої людини, можна з допомогою простого розкладу.\nСпочатку потрібно викласти сигнификатора, який буде символізувати того, на кого ви ворожите, а потім в ряд шість карт, і ще три знизу, під сигнификатором, першої і другої.\nПерша розповість, на що потрібно сконцентруватися на даний момент, друга – що з минулого впливає на особистість, третя – що відбудеться в найближчому майбутньому, четверта опише інтелект людини.\nП’ята розповість, яку допомогу в розвитку отримає особистість від близьких, шоста – опише його темперамент, сьома – які риси характеру допоможуть розвиватися, восьма – що заважає розвиватися, а дев’ята – в яку сторону особистості варто розвиватися.


Тема конференції “гормональний збій що робити” | Медичний портал – довідник захворювань\nгормональний збій що робити\nТетяна Борисівна, позовчера питала вас з приводу випадіння волосся (вагітність13 тижнів). Сьогодні була у ендокринолога, прийшов аналіз на ТТГ-1, 6 ММЕ / л, при нормі 0, 3 – 4, 0. Лікар знову толком нічого з приводу волосся сказати не може. Ви мені сказали, що від кальцію це не залежить, може йоду мені не вистачає, я п’ю Вітрум з йодом. Може треба було ще на якісь гормони здати, або ТТГ достатньо? Ендокринолог радить масаж голови, але хіба це допоможе, якщо в організмі якоїсь гормональний збій? ЩО РОБИТИ?\nНі, нічого робити не треба. На жаль, вам краще зараз просто коротко постригтися. Обстежитися буде після пологів.\nПила постинор, на місяць випила таблеток шість, робила тести показував 2 смужки, думала що залетіла, сходила на прийом до гінеколога – лікар подивився мене і сказав що вагітності не бачить, а виявив ерозію.Возможен чи гормональний збій через прийом пігулок, і чи можуть тести через це показувати 2 смужки???? девченки допоможіть советоме\nПостинор містить величезну кількість гормонів, тому він не може застосовуватися в якості постійного методу контрацепції. Вагітним жінкам і в період лактації його застосування протипоказано. Також його можна застосовувати при наявності деяких захворювань: підвищена чутливість до компонентів препарату, при захворюваннях печінки, жовчовивідних шляхів, тромбозі артерій, вен. Використання Постинора може спричинити за собою безліч неприємних і досить серйозних наслідків: можливі поява нудоти або блювоти, збій гормонального фону, запаморочення, дисменорея, відчуття напруги молочних залоз, міжменструальні кров’янисті виділення, порушення менструального циклу, масталгія, головний біль, акне, затримка рідини в організмі, гірсутизм, депресія, дерматит, випадання волосся .. Тому необхідна обов’язкова консультація лікаря як перед, так і після прийому препарата.Как сказано вище гормональний збій можливий, шість таблеток це занадто багато! При частому використанні велика ймовірність виникнення дисфункції яєчників, що природно ставить під питання можливість вагітності!\nну так між іншим постинор дуже сильні таблетки, і при передозу від нього можна померти, так що акуратніше з ним треба. домашні тести на вагітність мають похибку, так що на 100% їм довіряти не можна. якщо сильно мучить це питання треба йти до лікаря і здати аналізи в консультації, тоді точно дізнаєшся. удачі!\nНу, по перше постинор це минуле століття, по друге гармональний збій відбувається естественноот прийому оральних контрацептивів, в третьіхтест міг показати дві смужки, але скоріше не через таблеток, а ось обстежитися тобі слід обов’язково!\nДопоможіть будь ласка порадою У мене гормональний збій після медикаментозного аборту + 1 місяць пила після цього\nгормональні для відновлення циклу. Погладшала приблизно на10 кг. Що робити не знаю\nдо лікаря насамперед, гомони так не призначають. підхід індивідуальний\nv pervuju ochered obratites snova k ginekologu, kotorij vas obsledoval i operiroval.Posle gormonalnogo lechenija chasto bivajut takie sboi, ves nabiraetsja bukvalno po chasam.Zdorovja vam!\nГотова вислухати всі! раніше була 44 розміру але 4 роки тому пролежавши 4 місяці поправилася і стався гормональний збій. Що тільки не робила: – булімія-доводила себе голодуваннями до анарексіі-ходила в тривалі походи в гори-займалася плаванням-займалася УШУ-танцями-спортом-трава таблетками від схуднення-робила антецеллюлітний масаж і обгортання-не їла після 18 00 – витратила багато грошей на діетологоаі все той ж 48 розмірності вихідних РОЗМІР ТАК І НЕ ВЕРНУЛСЯ.неужелі робити пластичну операцію? Допоможіть. Адже я несхильні до повноти, в сім’ї у мене були всі худі ..\nДивлячись чим лікарі годували. А спортом скільки часузаймалися?\nСпробуйте фітнес, я була схожа всього 4 тижні, арезультат класний, перепробувала і рольмассаж і степ і йогу і аеробіку там, потієш і худнеш просто на очах, після відпустки знову пойду.Хочу з 42 на 40.\nНу зараз рекламують ВЕНФЕНТ спробуй їх а якщо не підійде то судися з ними а на гроші зроби пластику!\nА я на 48 з 44.Нужно сауну відвідувати, тільки діяти розсудливо, по книгах можна визначитися, зелений чай пити і є малокалорійну піщу.Также пити трави, але не бади.\nЯкщо це потрібно не Вам, а мол.чел-ку, то не варто, а якщо ВАМ-Кремлівка я схудла за 3 місяця з 96 до 80 кг! Буде цікаво-розповім …\nрух і ще раз рух. Чим активніше і неспокійніше складається день, тим менше часу на перекушування і животик зникає сам собою. Правда, з віком цей постулат не дуже то і працює.\nдуже просто … понад просто … йди в магазин і замість 48 бери хоч 40 розмір ….\nну для початку все-таки раджу відвідати ендокринолога, перевірте – від гормонального балансу дуже багато залежить і можливо лікар дасть вам порада виходячи саме з вашого балансу. з іншого боку з чого ви взяли, що 48 розмір – це БАГАТО???? звичайно, це не 44, але вся справа в тому, що ви до 44 звикли і просто не приймаєте психологічно цифру 48. якщо ви себе відчуваєте у своїй вазі нормально, жодних нарікань на здоров’я немає, то тоді не морочити собі голову і живіть як живете! У будь-якому випадку ніяких обмежень в їжі собі не робіть: булімія з анорексією штуки серйозні і можуть засмоктати як наркотик – ось тоді і згадайте свій 48 добрим словом! .. Ехх, вашу б проблему та худеньким дівчатам)) 😉\nІ чому дівчата оцінюють себе по фігурі? Коли вона бажана женв? Незамінна на роботі?\nПривіт А мені кажеться що в тебе просто Нудьга! судячи з фото в альбомі у тебе всі тебе все в нормі Відмінно виглядаєш\nзгодна з Юлею Русакова, перевірте щитоподібну залозу … здоров’я та успіхів вам … а може все-таки це ваша вага?\nЧому ми набираємо вагу, і це відбувається так, що ми не можемо це контролювати? Протягом багатьох років дієтологи радили менше їсти, і навіть на сьогоднішній день найпопулярнішими способами схуднути вважаються всякі ліки, що відбивають апетит, низькокалорійні продукти (продукти зі зниженим вмістом жирів і цукру), а також низькокалорійні дієти і дієти з підвищеним вмістом білка. Проте всі ці «чудодійні засоби» не проходять для організму безслідно: виснаження, нестача вітамінів і мінералів, втрата м’язової маси і навіть комплекс фрустрації, не кажучи вже про перепаді ваги – його різкому зниженні і настільки ж різкої збільшення. У наш час механізм збільшення у вазі вивчений. Йдеться про накопичення жиру в клітині, званої адіпоціт. У здорової дорослої людини загальна вага цієї клітини становить близько 20 кг. Іншими словами, щоб схуднути, необхідно навчитися управляти механізмами, що відбуваються в адіпоціте. Хоча адіпоціт – це саморегульована клітина, механізм саморегуляції запускається тільки тоді, коли клітина здорова. Ось чому «перевантажений» адіпоціт вже не може стримувати фактори, що стимулюють його подальше збільшення в розмірах. Саме тому будь-яка дієта, яка не ставить перед собою мету регулювання адипоцити, зрештою закінчується черговий надбавкою у вазі. Якщо з якихось причин: по гормональним, або неправильного харчування, або екологічному впливу, або стресовій ситуації порушується функціональність цієї клітини, то що б Ви не робили, ніяка дієта не допоможе, це буде тимчасове явище. Більше того, процес може бути неконтрольованим як при наборі ваги, так і при дефіциті його. Ви можете нескінченно мучити себе і свій шлунок, але Ви не приведете в порядок «адіпоціт», а значить, у Вас не буде цього результату.\nПо-моєму усіма перерахованими процедурами ви тільки посилили гормональний дисбаланс …\nЯ схильна до повноти, скинула 15 кг, з 50 на 46 розмір перейшла. Ходила в тренажерний зал 3 рази натиждень (заняття з особистим тренером), масаж робила щотижня, харчувалася до 19 годин некаллорійнимі продуктами. Результат вийшов за 3 місяці. Зараз ходжу тільки в тренажерний зал, іноді роблю масаж (дуже-дуже рідко), харчуюся як всі люди, результат зберігається. Вже 6 місяців.\nу мене було схоже теж від збою в організмі з 44 перейшла на 48 розмір – в першу чергу вам треба відвідати ендокринолога і потім вирівнявши гормональний фон то можна кілька кг скинути і перейти в 46 розмір потім якщо вам більше 25 років – то чи варто взагалі мучити себе щоб влізти в подроскового сорок четвертого!\nНе можу завагітніти, лікарі кажуть гормональний збій. Що робити?\nЗбій – це явище тимчасове. На південні бруду з чоловіком їдьте відпочити. Там обстановка розташовує.\nНе могли завагітніти з дружиною майже 6 років. А зараз – зазирни, що коїться!\nНормалізувати гомональний фон і все вийде. Тільки не потрібно самолікування і краще дізнатися думку декількох фахівців.\nУ мене місячні прийшли на 2 тижні раніше, ніж потрібно. Нічого абсолютно не болить, але останнім часом багато нервувала. Мені говорили, що якщо на 1 тиждень раніше прийшли місячні – це нічого страшного, може бути через стреси, зміни погоди і т.д., а якщо на 2 тижні – це вже кровотеча через гормональний збій. Що зі мною може бути і що робити? Хто не знає – не відповідайте. Написано 5 місяців тому Не правильно задала питання – правильно: Місячні або кровотеча? Додано 5 місяців тому Допоможіть хто знає!\nЧи не істері.Горманальие збої бувають у всіх по ряду прічін.Все буде в порядку, нормалізується.\nсходіть краще до гінеколога, перевіритися завжди потрібно в таких випадках


Главная База знаний "Allbest" Психология Аналіз факторів, що впливають на формування протиправної поведінки у підлітків\n1. Теоретичний аналіз підліткового віку\n1.1 Становлення наукових поглядів на підлітковий вік\n1.2 Підлітковий вік як складний і кризовий в житті людини\nУ цьому віці підліток хоче бути дорослим, але ще не навчився брати відповідальність за свої дії. Він часто не розуміє свої емоційні пориви, робить необдумані вчинки, не враховуючи наслідки. Він весь час відчуває внутрішній конфлікт між тим, що він хоче робити і тим, що повинен. Підліток може бунтувати проти правил, які диктують йому батьки, замикатися в собі, бути плаксивою, агресивним, мстивим.\nУ цьому стані він сам незадоволений собою, але не знає як поводитися по-іншому. Від цього людина стає вразливим, вразливим, образливим, навіть якщо зовні він цього не показує. У підлітковому віці людина вже не відчуває себе дитиною, але ще не вступив у доросле життя. Підліток поки ще тільки починає шукати своє місце в житті, намагається знайти собі кумирів, авторитетів, щоб брати з них приклад, наслідувати їх. Так він намагається зрозуміти, ким він хоче бути і як правильно вести себе в житті, щоб бути успішним і щасливим.\nСаме в цей час «правильна» поведінка змінюється «неправильним». Дорослішаюча людина намагається чинити всупереч тому, що наказують правила або пропонують дорослі. Непокору - це своєрідна проба пера. Підліток зайнятий важливою роботою - вихованням в собі самостійності, незалежності. Природно, що подібна робота не проходить без ускладнень і помилок.\n2. Фактори, які впливають на поведінку підлітка\n2.1 Аналіз соціальних факторів, що впливають на формування девіантної поведінки\nВсім відомо, що одним із складних періодів в онтогенезі людини є підлітковий вік. У цей період не тільки відбувається корінна перебудова раніше сформованих психологічних структур, виникають нові знання, але і закладаються основи свідомої поведінки, вимальовується загальна спрямованість у формуванні моральних уявлень і соціальних установок. Девіантна поведінка, в цей період, підрозділяється на дві великі категорії. По-перше, це поведінка, що відхиляється від норм психічного здоров'я, наявність явної чи прихованої психопатології. По-друге, це поведінка антисоціальна, що порушує якісь соціальні та культурні норми, особливо правові. Коли такі вчинки порівняно незначні, їх називають правопорушеннями, а коли серйозні і караються в кримінальному порядку - злочинами. Відповідно говорять про делинквентном (протиправне) і кримінальному (злочинному) поведінці. \nЮнацький вік взагалі, та рання юність в особливості являють собою групу ризику. По-перше, позначаються внутрішні труднощі перехідного віку, починаючи з психогормональных процесів і закінчуючи перебудовою Я-концепції. По-друге, пограничность і невизначеність соціального стану підлітків. По-третє, протиріччя, зумовлені перебудовою механізмів соціального контролю: дитячі форми контролю вже не діють, а дорослі способи, які передбачають дисципліну і самоконтроль ще не склалися або не зміцніли.\nПідліткова делінквентність в переважній більшості має суто соціальні причини - недоліки виховання, перш за все. Від 30 до 85% делинквентнтных підлітків виростають в неповній сім'ї, тобто без батька, або в сім'ї деформованої - з недавно з'явилися вітчимом, рідше, з мачухою. Зростання делинквентности серед підлітків супроводжують соціальні потрясіння, що тягнуть бездоглядність та позбавляють сімейної опіки.\nДелінквентність далеко не завжди пов'язана з аномаліями характеру, з психопатологиями. Однак при деяких з цих аномалій, включаючи крайні варіанти норми у вигляді акцентуацій характеру, є менша стійкість відносно несприятливого впливу безпосереднього оточення, велика податливість згубним впливам. \nПоява соціально несхвалюваних форм поведінки говорять про стані, званому соціальною дезадаптацією. Як би не були різноманітні ці форми, вони майже завжди характеризуються поганими відносинами з іншими дітьми, які проявляються у бійках, сварках, або, наприклад, агресивністю, демонстративним непокорою, руйнівними діями або брехливістю. Вони також можуть включати антигромадські вчинки, такі, як крадіжки, прогули школи і підпали. Між цими різними формами поведінки існують важливі зв'язки. Вони проявляються в тому, що ті діти, які в ранньому шкільному віці були агресивними і задерикуватими, ставши старше, з більшою ймовірністю стануть проявляти схильність до асоціальної поведінки.\nСиндром соціальної дезадаптації набагато частіше зустрічається серед хлопчиків. Що чітко проявляється у випадках антигромадських вчинків. Підліткам з так званими соціалізованими формами антигромадського поведінки не характерні емоційні розлади і, більш того, вони легко пристосовуються до соціальних норм, всередині тих антигромадських груп друзів, ніж родичів, до яких належать. Такі діти часто походять з великих сімей, де застосовуються неадекватні заходи виховання і де антисоціальні форми поведінки засвоюються з безпосереднього сімейного оточення.\nНавпаки, погано соціалізована, агресивний дитина знаходиться в дуже поганих стосунках з іншими дітьми і зі своєю сім'єю. Негативізм, агресивність, зухвалість і мстивість - ось основні риси його характеру.\nВсі форми відхиляє поведінки закономірно призводять до порушення законодавчих норм. Вихід за рамки соціальних правил, що супроводжується надзвичайною жорстокістю, завжди підозрілий як можлива психічна аномалія. Девіантні та делинквентные форми поведінки - це пристосування до соціальним і психологічним реаліям отроцтва і юності, хоча і засуджуване суспільством за свій екстремізм. \n2.2 Аналіз біологічних факторів, що впливають на формування девіантної поведінки\nНасамперед слід зазначити, що незважаючи на переконливі дані науки про те, що значна частина неповнолітніх правопорушників страждає певними психічними аномаліями, судово-слідчі органи, на жаль, досить рідко направляють неповнолітніх, які вчинили злочини, на судово-психіатричну експертизу.\nОсновну масу (в середньому, приблизно 60% на рік) становлять особи, визнані осудними, але мають відхилення в психіці. На основі вивчення цієї категорії неповнолітніх ми зробили спробу з'ясувати, яким шляхом воєдино зливаються два негативних процесу - психічна неповноцінність і злочинність.\nЗ числа психічно неповноцінних неповнолітніх, визнаних осудними, злочини скоюють, як правило, ті, які страждають олігофренією (вродженою розумовою недорозвиненням) в ступені легкої або помірні дебільності, або ті, які є психопатами або мають інші психопатичні розлади без ознак слабоумства. Інші аномалії тут мають менше поширення. З них найчастіше зустрічається епілепсія.\nНа жаль, в юридичній літературі до недавнього часу без всякого обґрунтування стверджувалося, що відсоток психопатів серед злочинців не вище відсотка таких осіб серед усього населення, що дезорієнтувало наукову громадськість в розумінні детермінант злочинної поведінки. І лише в останні роки кримінологи були змушені визнати, що раніше висунута точка зору щодо частоти психопатів серед всього населення і серед злочинців не відповідає дійсності, що психопати скоюють злочини частіше, ніж непсихопаты, і що нервово-психічні розлади зустрічаються у підлітків-правопорушників частіше, ніж у контрольній групі.\nАле якщо про психопатах ще в тому чи іншому аспекті згадується у кримінологічної літературі, то олігофрени взагалі випадають з поля зору кримінологів. Серед психопатів частіше зустрічаються злочинці, ніж серед олігофренів, а серед олігофренів - частіше, ніж серед епілептиків. Мабуть, особливість аномалії накладає свій відбиток на взаємодію з соціальним середовищем і реалізацію виникаючих потреб.\nМенше всього схильні до несприятливих соціальних впливів (навіть порівняно з повністю здоровими) хворі на епілепсію. Причини цього, має бути закладені в особливостях психіки самого неповнолітнього епілептика і в обумовленому цієї психікою відношенні, яке він відчуває з боку найближчого оточення. З психіатричної практики відомо, що у хворих на епілепсію (якщо ця хвороба почалася в дитячому віці) відбувається зміна особистості, яке приводить звичайно до якогось поєднанню брутальності, догідливості і педантичності, «такі хворі зайняті собою і своїм здоров'ям», «вони вважають хворобу серйозною і охоче лікуються». Усвідомлюючи свою неповноцінність, такий дитина намагається викликати хороше ставлення до себе які лякаються його однолітків угодливостью, пристосованість до них, що надалі стає не просто компенсацією, а звичним способом діяння, певним ставленням до навколишнього світу, певною соціальною позицією, рисою характеру. \nРазом з тим у хворих, які страждають на епілепсію, виникають також дисфорії - безпричинні розлади настрою, що супроводжуються злостивістю, тужливістю, дратівливістю, занепокоєнням, страхом. Найчастіше дисфорія передує припадку або настає після нього. Саме в цей період вони найчастіше вчиняють антигромадські діяння і, як правило, зізнаються несамовитими.\nПеребіг захворювання у вигляді епілепсії досить яскраво виражено для самого хворого і для оточуючих. Тому найближчі оточуючі, особливо в період перебування хворого у стані дисфорії, намагаються не конфліктувати з ним і створити йому щадний режим. У період же «просвітлення» хворі самі угодливы, конформних, але ці якості, як правило, не використовуються злочинними угрупованнями, оскільки знаючи про психічної неповноцінності неповнолітнього, вираженої в такій яскравій і небезпечною формою, вони прагнуть бути з ним «на дистанції», щоб не піддавати себе небезпеки. Самі ж неповнолітні епілептики поодинці злочинів практично не здійснюють в силу властивої їм з дитинства конформності та боязливості. Тобто особливість психіки неповнолітнього, який страждає на епілепсію, опосередкована позначеними соціально-психологічними чинниками, породжує і його певну соціальну роль, яка в найменшій мірі пов'язана з кримінальним результатом діяльності, бо в науці вже не викликає сумніву, що не тільки рольової комплекс впливає на особистісні якості індивіда, але є і зворотний процес: психологічні особливості людини суттєво впливають на його статус, на вибір його соціальних ролей і на їх реалізацію. \nНайбільш «представительны» в числі психічно неповноцінних неповнолітніх злочинців психопати і олігофрени. Зазначені психічні аномалії істотно розрізняються не тільки їх клінікою, але і характером злочинного посягання їх неповнолітніх носіїв.\nПсихопати частіше олігофренів вчиняють вбивства, згвалтування, розбійні напади, хуліганство. Однак слід мати на увазі, що і олігофрени здійснюють ті ж самі злочини, хоча і значно рідше.\nВчинили злочини олігофренів в першу чергу слід чітко розмежовувати за типом їх внутрішньої конституції. У судовій психіатрії прийнято виділяти два типи олігофренів: гіпердинамічний (збудливі, дратівливі, расторможенные) і адинамічний (мляві, байдужі, апатичні, повільні).\nТаким чином, вчинили злочини неповнолітніх олігофренів можна розділити на три групи. У першу входять олігофрени з урівноваженою емоційно-вольовою сферою, яким притаманні такі риси, як повільність, спокій, податливість. Як показали дослідження, ці неповнолітні якщо і скоюють злочини, то, як правило, будучи втягнутими в групи. Самостійно ж вони практично не вчиняють злочинів, виключення становлять лише крадіжки необхідних для задоволення їх елементарних потреб конкретних речей; До другої групи відносяться олігофрени з неврівноваженою емоційно-вольовою сферою, знервовані, вибухові, расторможенные, але без ознак психопатичних розладів. Третю групу складають олігофрени з ознаками психопатизації. Всім олигофренам властиве конкретне мислення, абстрактне недоступне або серйозним чином затруднено.\nВ ході дослідження було виявлено, що будь-який злочин неповнолітнього, який тунеядствує є результатом тісного переплетення несприятливих соціальних факторів з клінікою олігофренії, що виражалося в одному або кількох наступних моментів: «явний недооблік ситуації і недоосмышление пред'являються до громадян вимог закону, недостатньо адекватні розряди, дисфорий, імпульсивні вчинки, своєрідний олигофренический «негативізм» (варіант тупого впертості) або, навпаки, підвищена сугестивність і некритичне слідування чужим прикладом».\nЩо стосується психопатій, то в науці виділяються їх наступні основні форми: збудливі, істеричні, параноические, нестійкі, астенічні (гальмуються). Вага форми психопатій, за винятком останньої, характеризуються інтенсивною діяльністю, агресивністю, нелагідністю, нестійкістю, некритичність. Лише тільки астеніки мляві, безпорадні, інертні, вразливі, чутливі до зауважень, постійно сумніваються у правильності своїх дій, не впевнені у своїх силах і здібностях, але і вони теж іноді дають зриви у вигляді агресії. Звідси стає ясним, чому психопати значно частіше олігофренів вчиняють тяжкі злочини.\nЯк серед олігофренів, так і серед психопатів спостерігається тенденція до підвищення питомої ваги статевих злочинів. Очевидно, цей процес є наслідком взаємозв'язку неповнолітнього віку, психічної неповноцінності і отримав широке поширення останнім часом загального явища - акселерації.\nПід акселерацією розуміється процес збільшення росту і ваги тіла, збільшення периметра грудної клітини у дітей і підлітків, а також прискорення їх статевого дозрівання.\nМіж тим викликана процесом акселерації підвищена статева потреба психічно неповноцінних неповнолітніх знаходить специфічне переломлення в їх неповноцінною психіці. «З початком пубертатного періоду, - зазначає І. Л. Юркова, - у багатьох хворих олігофренією, особливо у хворих з більш значним зниженням інтелекту, з'являється підвищення сексуальних потягів (онанізм, грубі сексуальні домагання до оточуючих)». Таким чином, в ряді випадків статева потреба у психічно неповноцінного неповнолітнього виходить на перше місце в сфері мотивації його поведінки, обумовлює протягом його мотиваційного процесу.\nСфера мотивації включає в себе всі види спонукань: мотиви, потреби, ідеали, прагнення, цілі, потяги, інтереси. С.Л. Рубінштейн вказував, що «вчення про мотивацію складає основне ядро психології особистості», що «мотивація - це опосередкована процесом її відображення суб'єктивна детермінація поведінки людини світом. Через свою мотивацію людина вплетений в контекст дійсності». Мотивація має наказовий вплив на поведінку людини і в самому початку, і у всіх ланках, тому проблема мотивації включає в себе не тільки з'ясування первинних спонукальних сил людської активності, не тільки розгляд деякої ідеальної передує моделі цілеспрямованих дій, яка виникає в свідомості особистості як суб'єкта цих дій, але й аналіз усіх тих факторів, які спрямовують, регулюють, підтримують ці дії або, навпаки, змінюють їх вихідну спрямованість, блокують їх здійснення.\nРеалізація виникаючих потреб може блокуватися різними факторами зовнішнього і внутрішнього порядку, у залежності від ціннісних орієнтації особистості ці фактори, відбиваючись у сфері мотивації, або приймаються, або долаються. Так, зовнішніми факторами, які блокують реалізацію статевої потреби неповнолітнього, можуть бути: опір потерпілої, заборона старших і т.д., внутрішніми - усвідомлення протиправності діяння, небажання мати неприємності, сила волі, наявність якихось інших цілей і прагнень. Найбільш сильний вплив чинять саме внутрішні блокуючі фактори. Однак у олігофренів в силу їх конкретного мислення і нездатність абстрагуватися і представляти більш віддалені результати своєї поведінки ці фактори практично відсутні. Вони прагнуть задовольнити свої найближчі потреби і як можна швидше, в результаті чого зовнішні блокуючі фактори долаються і часто злочинним шляхом. Психопати здатні до абстрактного мислення, передбачають і віддалені наслідки своїх дій, але їх внутрішні блокуючі фактори можуть бути паралізовані загальної зменшення гальмівних процесів, а також наявністю якихось інших причин і патологічно виражених потреб, наприклад, потреби в самоствердженні. Її задоволення найчастіше пронизує всю життєдіяльність психопатів, стає самоціллю, стрижнем всієї мотиваційної сфери, проявляється і в реалізації інших потреб. У таких випадках достатньо соціалізовані психопати іноді досягають великих успіхів у галузі науки, техніки, літератури і мистецтва. Однак у несовсршеннолетних психопатів, ступінь соціалізації яких ще явно недостатня, ця потреба, не будучи понять та задоволеною в сім'ї, школі, на роботі, часто знаходить втілення в відхиляються формах поведінки.\nВ олігофренів гостра потреба в самоствердженні і злочинні форми її реалізації часто виникають як реакція на ненормальний соціально-психологічний клімат, зокрема на недоброзичливе і глузливе ставлення до них у легальних соціальних групах. «Ображені» в легальні групах олігофрени, будучи залученим в злочинні групи, члени яких зазвичай не відрізняються високим інтелектом, почувають себе більш розкуто, вбачаючи в членах цих груп «справжніх» товаришів «своїх» людей, які ставляться до них з «розумінням» і «повагою». Потреба в самоствердженні найчастіше не усвідомлюється психічно неповноцінними неповнолітніми як така, а діє як підсвідомий внутрішній імпульс.\nПотреба в самоствердженні є зворотним боком тісно пов'язаної з нею потреби в спілкуванні, в колективному способі життя, яка запрограмована у людини як наслідок його історичного розвитку. В цьому проявляється єдність в людині індивідуального і суспільного. Людина народжується потенційно готовим вступити в суспільні відносини і не може жити поза суспільством, поза колективних зв'язків, саме в суспільстві у нього розвивається самосвідомість, і відбувається самопізнання і виникає потреба в самоствердженні, затвердження значущості власного «Я». Тільки суспільство може встановити ступінь значущості цього «Я». Але людина безпосередньо вступає у відносини не з усім суспільством, а з певними групами, колективами. І якщо потреба в спілкуванні з певними групами не узгоджується з його потребою в самоствердженні, людина відчужується від цих груп і набуває інші або висловлює протест з метою звернути на себе увагу і «внести у свідомість інших осіб уявлення про значущість його «Я», що у малокультурні людей нерідко виливається в антисоціальні форми поведінки.\n3. Емпіричне дослідження девіантної поведінки у підлітків\n3.1 Дослідження девіантної поведінки у старших підлітків\nДослідження проводилося в ЗНВК №19 в м. Запоріжжя. У дослідженні брали участь учні 9 А класу: 13 хлопчиків і 17 дівчаток. Вік випробуваних: 15-16 років.\nУ дослідженні були використані наступні діагностичні методи: анкетування, психодіагностика.\nВсім підліткам, які брали участь у дослідженні, була запропонована анкета «Взаємовідносини підлітка з сім'єю, з однокласниками». (* знаходиться в Додатку 1), що складається з дев'яти питань: про взаємини підлітка з батьками, про взаємини підлітка з однокласниками, а також, що містить загальні питання (склад сім'ї, місце роботи батьків, захоплення). Анкета була складена таким чином, щоб на підставі отриманих даних можна було зробити висновок про те, наскільки благополучна психологічна атмосфера в сім'ї підлітка і в класі, де він навчається.\nКонкретно, перше питання з анкети (про склад сім'ї) дозволяє з'ясувати: у повній або неповній сім'ї виховується підліток, хто з батьків бере більшу участь у вихованні підлітка. Надалі, отримані результати з даного питання можуть бути використані для визначення зв'язку між складом сім'ї і схильністю до девіантної поведінки у старших підлітків, тобто для дослідження впливу особливостей виховання на девіантну поведінку підлітків.\nЗапитання №3, 4 і 5 дозволяють з'ясувати наскільки комфортно почуває себе підліток будинку, кому з родичів він віддає перевагу в спілкуванні, яка, в цілому, психологічна атмосфера в сім'ї (якість взаємин підлітка з сім'єю). Питання №3 («Які у Вас стосунки з родиною?») - Розгорнутий, має чотири варіанти відповідей, що дозволяє оцінити якість взаємин підлітка з сім'єю і, на підставі відповідей, розділити всіх випробовуваних як мінімум, на 2 категорії: підлітки, чиї взаємини з родиною близькі, дружні, добрі; підлітки, з нейтральними або поганими відносинами в сім'ї.\nВідповіді на питання №7, 8 і 9 дають уявлення про те, наскільки комфортно почуває себе підліток у класі, в якому він навчається, наскільки підліток товариський, яка, в цілому, психологічна атмосфера в класі (якість взаємин підлітка з класом).\nЗапитання №8 і 9 («Зі скількома однокласниками Ви спілкуєтеся щодня?» І «Скількох людей у класі Ви можете назвати своїми друзями?») - Розгорнуті, кожен з них має по чотири варіанти відповідей, що дозволяє оцінити якість взаємин підлітка з класом, з'ясувати, наскільки підліток відкритий для спілкування. Відповіді на дані питання дають можливість розділити всіх випробовуваних на 3 групи, на підставі задоволеності спілкуванням з однокласниками, тобто якістю взаємин підлітка з класом.\nТакож, анкета містить питання загального плану (професія батьків, хобі, захоплення). Ці питання служать для того, щоб налаштувати підлітка на процедуру подальшого психодіагностичного дослідження.\nТаким чином, анкета «Взаємовідносини підлітка з сім'єю, з однокласниками» допомагає визначити наскільки комфортно почуває себе підліток у сім'ї і в класі, тобто якість взаємин підлітка з сім'єю, з однокласниками.\nДля дослідження девіантної поведінки у старших підлітків використовувався також метод психодіагностики. Для цього були використані наступні методики:\n1. Методика «Визначення схильності до відхиленої поведінки» (А.Н. Орел); (Определение склонности к отклоняющемуся поведению).\n2. Методика діагностики показників і форм агресії (А. Басс і А. Дарки).\n1. «Визначення схильності до відхиленої поведінки (А.Н. Орел).\nПризначення: методика діагностики схильності до відхиленої поведінки (СОП) є стандартизованим тестом-опитувальником, призначеним для вимірювання готовності (схильності) підлітків до реалізації різних форм поведінки, що відхиляється.\nОпитувальник являє собою набір спеціалізованих психодіагностичних шкал, спрямованих на вимірювання готовності (схильності) до реалізації окремих форм відхиленої поведінки. Методика передбачає облік і корекцію установки на соціально бажані відповіді випробовуваних.\nШкали: службова (установки на соціально-бажані відповіді), схильності до подолання норм і правил, схильності до адиктивної (залежного) поведінки, схильності до самоповреждающей і саморуйнівної поведінки, схильності до агресії та насильства, вольовий контроль емоційних реакцій, схильності до деліквентною поведінкою, а також, шкала прийняття жіночої соціальної ролі (тільки для дівчаток).\nШкали опитувальника діляться на змістові та службову. Змістовні шкали спрямовані на вимірювання психологічного змісту комплексу пов'язаних між собою форм девіантної поведінки, тобто соціальних та особистісних установок, що стоять за цими поведінковими проявами. Службова шкала призначена для вимірювання схильності випробуваного давати про себе соціально-одобряемую інформацію, оцінки достовірності результатів опитувальника в цілому, а також для корекції результатів по змістовним шкалами.\nПоказником ступеня схильності до відхиленої поведінки за методикою СОП є коефіцієнт ступеня схильності до відхиленої поведінки. Це усереднений бал за всіма шкалами методики, який дозволяє визначити ступінь схильності до відхиленої поведінки у кожного окремого випробуваного або у групи випробовуваних (хлопчики; дівчинки). Ступінь схильності до відхиленої поведінки може бути: низької, середньої, високої.\n2. «Методика діагностики показників і форм агресії» (А. Басс і А. Дарки).\nОпитувальник призначений для дослідження агресивності осіб підліткового, юнацького віку і дорослих. Дозволяє якісно і кількісно охарактеризувати прояви агресії і ворожості. Під агресивністю розуміється властивість особистості, що характеризується наявністю деструктивних тенденцій, в основному в області суб'єктно-об'єктних відносин. Ворожість розуміється як реакція, розвиваюча негативні почуття і негативні оцінки людей і подій.\nКористуючись даною методикою, необхідно пам'ятати, що агресивність, як властивість особистості, і агресія, як акт поведінки, можуть бути зрозумілі в контексті психологічного аналізу мотиваційно-потребової сфери особистості. Тому опитувальником Басса-Дарки слід користуватися в сукупності з іншими методиками.\nВиди реакцій. Диференціюючи прояви агресії і ворожості, автори виділяють наступні 8 видів реакцій:\n2. Непряма - агресія, що не спрямована безпосередньо на конкретну особу.\n3. Роздратування - готовність до прояву негативних почуттів, при найменшому порушенні (запальність, грубість).\n4. Негативізм - опозиційна манера поведінки від пасивного опору до активної боротьби проти встановлених звичаїв і законів.\n8. Почуття провини - висловлює можливе переконання суб'єкта в тому, що він є поганою людиною, що надходить зло, а також відчуваються їм докори сумління.\nПоказниками агресивності і ворожості по даній методиці є: індекс ворожості (включає в себе 5 і 6 шкалу), індекс агресивності (1, 3, 7 шкали). Результати по групах шкал підсумовуються. Нормою агресивності є величина її індексу, рівна 21 ± 4, а ворожості - 7 ± 3.\nЗагальна ступінь схильності до девіантної поведінки буде складатися з показників: ступеня схильності до відхиленої поведінки (низька, середня, висока) та індексів агресивності і ворожості (низький, середній, високий). Головним визначальним показником є коєфіціент ступеня схильності до відхиленої поведінки (за методикою СОП, А.Н. Орел), другим за значимістю є показник - індекс агресивності і індекс ворожості (А. Басса - А. Даркі). Обрані методики дозволяють досліджувати відмінності між дівчатками і хлопчиками в схильності до прояву форм девіантної поведінки у старших підлітків.\nЗа допомогою методу анкетування нам вдалося:\n1. Проаналізувати сімейні взаємини і умови виховання підлітка;\n2. Проаналізувати взаємини підлітка з однокласниками.\nНа підставі отриманих даних ми визначили співвідношення підлітків, які виховуються в повних і неповних сім'ях, співвідношення підлітків з сприятливою і несприятливою психологічною атмосферою в сім'ї, в класі.\nСеред тридцяти опитаних підлітків лише семеро виховуються в неповній сім'ї, причому троє з них - хлопчики; 23 підлітка з класу виховуються в повній сім'ї, що включає бабусь, дідусів, сестер, братів та інших родичів, з них десять хлопчиків.\nВелика частина опитаних стверджує, що їхні стосунки всередині сім'ї є «близькими, дружніми» (26 підлітків з 30). Решта оцінюють свої взаємини з сім'єю як «невідь близькі, але хороші» (4 з 30, з них 2 - хлопчика). Більшість підлітків виділяють мати як самого близької людини, з яким вони завжди себе комфортно відчувають, з яким проводять більше часу, ніж з іншими членами сім'ї. Підлітки, що виховуються в неповних сім'ях (всі семеро виховуються матерями) особливо підкреслюють цінність для них матері, відповідаючи на питання розгорнуто: «Я люблю свою маму» або «Мама - найважливіша людина в моєму житті» і т.д. Що стосується підлітків з повних сімей, вони теж частіше виділяють мати як більш близького родича (18 підлітків з 23-х). Також, деякі підлітки виділяють сестер і братів, як членів сім'ї, з якими вони найкомфортніше почуваються (5 з 23-х, всі вони - хлопчики). У цілому, і підлітки і з неповних, і підлітки з повних сімей комфортно почувають себе в колі сім'ї, їх влаштовує психологічна атмосфера в сім'ї, вони оцінюють свої взаємини з сім'єю як близькі, дружні або не дуже близькі, але хороші.\nАнкетування показало, що в класі всі опитані підлітки відчувають себе комфортно. Відповіді на питання анкети (№8 і 9) дають можливість розділити підлітків на три групи на підставі задоволеності спілкуванням з однокласниками. Всі підлітки, відповідно і віковими особливостями, прагнуть до спілкування з однолітками, але все в різному ступені. Перша група - підлітки, активно взаємодіють з однокласниками, які прагнуть примножити число друзів у класі (9 осіб з 30, з них 4 хлопчика).\nЦі підлітки легко знаходять друзів, спілкуються з великою кількістю людей щодня в класі і мають серед однокласників більше друзів (в середньому, 15-16 осіб у класі, з якими ці підлітки спілкуються кожен день, з них 7-10 друзів), ніж підлітки з другої групи (18 осіб з 30, з них 9 хлопчиків). Підлітки, що входять у другу групу менш товариські, мають менше друзів у класі (у середньому, 2-4 одного і 6-7 чоловік у класі, з якими кожен з цих підлітків спілкується кожен день). Ці підлітки відчувають менш сильну потребу в спілкуванні з однокласниками. І, нарешті, підлітки, що входять у третю групу (3 з 30, всі дівчатка), нетовариські, мають трохи друзів у класі або зовсім не мають таких; щодня вони спілкуються з 1-2-ма однокласниками, ведуть себе скромно і намагаються не виділятися. Це можна пояснити індивідуально-психологічними особливостями особистості підлітків, а не їх поганими взаєминами з однокласників. Це підтверджує той факт, що всі опитані відповіли на запитання «Чи комфортно Ви відчуваєте себе в класі?» Позитивно.\nТаким чином, за допомогою анкети «Взаємовідносини підлітка з сім'єю, з однокласниками» нам вдалося проаналізувати сімейні взаємини і умови виховання підлітків: згідно з результатами анкетування, більшість підлітків оцінюють свої взаємини з сім'єю як «близькі, дружні» (26/30), решта - як «невідь близькі, але хороші» (4/30). Підлітків, які виховуються в неповній сім'ї в три рази менше, ніж підлітків з повних сімей (7/30 - неповна сім'я, 23/30 - повна сім'я). Також на підставі результатів анкетування було проведено аналіз взаємин підлітків з однокласниками: всі опитані підлітки відчувають себе комфортно в класі, задоволені спілкуванням і якістю взаємин з однокласниками (30/30); за умовою товариськості, пов'язаних з якістю взаємин підлітків з класом, усіх опитаних можна розділити на 3 групи: з високим критерієм товариськості (9/30), із середнім критерієм товариськості (18/30), з низьким критерієм товариськості (3/30).\nЗавдяки анкетуванню ми визначили, що психологічна атмосфера в сім'ї підлітків і в класі, де вони навчаються, є сприятливою для їх нормального розвитку і, швидше за все, не спонукає підлітків до прояву різних форм девіантної поведінки.\nУ результаті проведення методики «Визначення схильності до відхиленої поведінки (А.Н. Орел) було з'ясовано, що всі досліджувані підлітки мають середньої ступенем схильності до відхиленої поведінки, причому середній бал (коефіцієнт ступеня схильності до відхиленої поведінки) у дівчаток трохи вище, ніж у хлопчиків. Середня оцінка у дівчаток склала 7,2 бали з 19-ти можливих, а у хлопчиків - 6,6 бали з 19-ти. Таким чином, дівчатка, згідно з результатами за даною методикою, більш схильні до прояву форм девіантної поведінки, ніж хлопчики. При цьому, всі випробувані набрали не більше 7-ми балів за шкалою установки на соціальну бажаність відповідей (середній бал). Це означає, що результати даної методики можна вважати достовірними.\nЗа шкалою №1 (схильність до подолання норм і правил) спостерігаються відмінності в результатах у дівчаток і хлопчиків: 76,4% дівчаток набрали по даній шкалі високі бали, це на 30,3% більше, ніж у хлопчиків - високі бали у хлопчиків набрали тільки 46,1% піддослідних. Отримані результати можуть свідчити про більшу схильності дівчаток до подолання норм і правил, схильності до заперечення загальноприйнятих норм і цінностей, зразків поведінки.\nТакі результати можуть свідчити про те, що дівчатка більш схильних до відходу від реальності за допомогою зміни свого психічного стану, схильні до ілюзорно-компенсаторного способу вирішення особистісних проблем.\nЗа шкалами №4 і 6 високі оцінки також були отримані дівчатками, причому хлопчики за цими ж шкалами не отримували високих оцінок взагалі. За шкалою №4 (схильність до агресії та насильства) і за шкалою №6 (схильність до делінквентної поведінки) дівчатка отримали високі бали: 17,6% і 23,5% дівчаток відповідно.\nОтримані результати за даними шкалами свідчать про агресивну спрямованості особистості у взаємовідносинах з іншими людьми, про схильність вирішувати проблеми за допомогою насильства, про тенденції використовувати приниження партнера по спілкуванню як засіб стабілізації самооцінки, про схильність підлітків до реалізації деликвентного поведінки.\nМожливо, отримані результати пов'язані з віковими особливостями осіб, що беруть участь у дослідженні (психологічні особливості старших підлітків).\nВсі отримані дані свідчать про те, що старші підлітки, зокрема, дівчатка, більш схильні до прояву різних форм девіантної поведінки: адиктивна, агресивна, делинквентне та ін. Це суперечить гіпотезі дослідження.\nУ результаті проведення методики «Діагностика показників і форм агресії» (А. Басс і А. Дарки) було з'ясовано, що більшість досліджуваних підлітків не схильні проявляти безпричинну агресію і ворожість по відношенню до оточуючих. Критеріями оцінки агресивності і ворожості в даній методиці виступають індекс агресивності і індекс ворожості. Індекс агресивності у дівчаток трохи вище, ніж у хлопчиків, при цьому всі результати знаходяться в межах норми (дівчатка - ІА = 20,1 (усереднений показник всієї групи дівчаток); хлопчики - ІА = 18,2 (усереднений показник всієї групи хлопчиків)). Індекс ворожості, навпаки, трохи вище у хлопчиків (ІВ = 9,7 (усредн.)), ніж у дівчаток (ІВ = 8,3 (усредн.)).\nПри цьому, у відсотковому співвідношенні індекс агресивності у 88,3% дівчаток має середню величину, а у 11,7% - низьку. Серед дівчаток високий індекс агресивності діагностований не був. Індекс агресивності у хлопчиків має більш широкий розкид: високий - 15,4% хлопчиків; середній - 46,1% хлопчиків; низький - 38,5% хлопчиків. Тим не менш, всі підлітки, які беруть участь у дослідженні, мають показники агресивності і ворожості, відповідні нормі за даною методикою.\nІндекс ворожості у 23,5% дівчаток - високий, у 76,5% дівчаток - середній. Низького показника ворожості діагностовано не було. Не дивлячись на це, у хлопчиків вищі, в порівнянні з дівчатками, показники ворожості: високий - 38,5% хлопчиків; середній - 61,5%; низький - 0%.\nМожливо, отримані результати можна пояснити тим, що в даній віковій категорії, що брала участь в дослідженні (старші підлітки), така різниця між хлопчиками і дівчатками в індексах агресивності і ворожості пов'язано з віковими особливостями піддослідних. Індекс агресивності в старшому підлітковому віці вище у дівчаток, можливо, тому, що вони схильні більш виражено і експресивно реагувати на зовнішні подразники, схильні до більш яскравого прояву емоцій.\nкурсовая работа "Аналіз факторів, що впливають на формування протиправної поведінки у підлітків" скачать\nДругие документы, подобные "Аналіз факторів, що впливають на формування протиправної поведінки у підлітків"


Курс долара в обмінниках виріс на 22,5 коп. у продажу. Лента новостей Mobus\nВ обмінних пунктах України сьогодні, 21 травня, курс долара у продажу виріс на 22,5 копійки, а в покупці опустився на 9 коп. Євро виріс у покупці на 8 коп., у продажу - на 4,5 коп. Котирування російського рубля не зазнали істотних змін. Курс покупки долара сьогодні складає 11,25-11,71 (11,20-11,75 - вчора), продажу - 12,05-13,00 (12,05-13,00 - вчора) грн за долар......\nCгенерировано за 0.036489 секунд


Хмельницький | Поділля News - Part 653\nУ Хмельницькому провели вечір боксу “Джентльмени у ринзі”\nУ центрі Хмельницького зібралися “Джентльмени у ринзі” – на головній вулиці міста відбулося перше зважування “джентльменів”. Про це повідомив у Фейсбуці голова ГО “Твоя ініціатива” Олександр Погодін. “Вісімнадцять сміливців зі всієї України попарно пройшли зважування перед вечірніми поєдинками. Кожен мав можливість перевірити свою витримку у традиційній для класичного боксу дуелі поглядів”, – йдеться у дописі. […]\nЦими вихідними на Хмельниччині сталося дві ДТП з потерпілими. Про це повідомили у прес-службі поліції області. Як повідомляється, у Хмельницькому «Опель Комбо» на «зебрі» наїхав на пішохідку, а у Славутському районі в результаті зіткнення двох мотоциклів травмувалося двоє молодих людей. “8 червня близько 09.20 години в Хмельницькому по вулиці Купріна 49-річний місцевий житель на автомобілі […]\nХмільницький депутат побив жителя Вінниччини через галас? (Оновлено)\nДепутат Хмільницької міської ради побив ногами місцевого жителя у Хмільнику, що на Вінниччині. Про це повідомила начальниця відділу комунікації Головного управління Нацполіції у Вінницькій області Анна Олійник. За її словами, обставини інциденту потерпілий описав у заяві. «Особа, яка виявилася депутатом, погрожувала зброєю, примусила лягти на землю та завдала ударів ногою по тулубу. Наразі за цим фактом […]\nСвятослав Вакарчук і команда “Голос” вирушають у “Тур Змін”. Проходитиме він у десятках міст України. До Хмельницького команда “Голосу” приїде 11 червня, йдеться на сторінці партії “Голос” у Фейсбуці. Орієнтовний план події: 18:00 – знайомство і спілкування з волонтерами #КомандаЗмін 19:30 – спілкування з журналістами 20:30 – презентація членів команди “Голос” 21:00 – концерт “Океану […]\nРозпорядженням голови обласної державної адміністрації затверджено склад комісії з питання безоплатної передачі державного майна зі сфери управління Міністерства інфраструктури України з балансу Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до сфери управління Хмельницької обласної державної адміністрації. Сьогодні члени комісії прибули на КП «Аеропорт Хмельницький», аби оглянути майно, що передається. Об’єкти передачі складаються […]\nЧоловік та двоє дітей, які стали жертвами борщівника Сосновського, звернулися до опікового відділення обласної лікарні. Борщівник – отруйна рослина, яка спричиняє опіки, подекуди – смертельні. Дістати їх можна, просто пройшовши повз небезпечні плантації. «Опік може бути від соку рослини при зриванні листя і квіток, може бути від пилку. Не обов’язково зривати рослину, можна просто пройти […]\nДорожньо-транспортна пригода сталася вчора, 6 червня, близько 23.50 години на вулиці Кам’янецькій в обласному центрі. Попередньо встановлено, що 22-річний місцевий житель на автомобілі «Део Ланос», рухаючись в напрямку вулиці Подільської, скоїв наїзд на 41-річного жителя Підволочиського району Тернопільської області, який перетинав дорогу в невстановленому місці. У результаті ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому […]


Вітаємо нашого видатного земляка з 80-річчям! З роси і води Вам!\n9 червня відзначає свій ювілейний день народження уродженець с. Волосківці Анатолій Гайдамака!\nНародний художник України, заслужений діяч мистецтв України, нагороджений: орденами князя Ярослава Мудрого V ступеня (2009), «Знак Пошани» (1982), Срібною медаллю АМУ (2009) – це далеко не всі відзнаки митця. А його роботи говорять самі за себе: меморіал «Бабин Яр», Меморіал жертвам Голодомору 1932-1933 рр у Києві, ,художнього оформлення музею «Чорнобиль», «Зірка полин» та багатьох інших – загалом близько 40 архітектурних об’єктів і не тільки в Україні. Український митець брав участь в українських та міжнародних виставках, зокрема у Німеччині, Швеції, Данії, Польщі, Угорщині, Чехії, Словаччині.\nАнатолій Гайдамака - член Національної спілки художників України, а віднедавна - Почесний громадянин Менського району.\nБажаємо Вам міцного здоров'я, благополуччя, невичерпної енергії, натхнення творити нове та прекрасне. Нехай Вас завжди супроводжує удача, постійно зігріває тепло людської вдячності, а будні і свята наповнюються радістю, світлом та любов’ю рідних та близьких.\nНехай життєвий шлях буде багатим на нові здобутки й досягнення, а людська шана буде подякою Вам за плідну працю, чуйність, уміння творити добро.\nЗ повагою. Від імені вдячних земляків:\nГолова Менської райдержадміністрації Валерій Щукін\nГолова Менської районної ради Наталія Боюн


“Споконвіку було Слово”: “Habemus papam!” (“Маємо папу”): про те, що очікує Україну і світ під час понтифікату Бенедикта XIV. Перспективи надання Українській греко – католицькій церкві статусу патріархату.\n23 квітня 2005, 20:50\nОтже, спадкоємцем Івана Павла ІІ на престолі святого Петра став кардинал Йосиф Ратцингер, який обрав собі ім’я Бенедикта XVI. Інформаційні агенції вже кілька днів поспіль прокручують найбільш прикметні фрагменти з життя 78-річного понтифіка. Згадують про його призов до вермахту, втечу з війська, кількатижневе перебування у таборі для військовополонених і, звісно, про те, що майже чверть століття кардинал Ратцингер очолював Конгрегацію віровчення. Установу, яка колись називалась більш урочисто і набагато страшніше – Священна Конгрегація загальної інквізиції. Вже у вівторок о 17.50 за римським часом із комина Сікстинської капели з’явився білий дим – сигнал, що 1,1 млрд католиків мають нового понтифікат. О 18.03 цю радісну звістку підтвердив передзвін храмів вічного міста. Збуджені римляни почали збиратися на площі Святого Петра, яка вже і так була майже заповнена туристами та віруючими, що очікували на благу вість. У славетному вікні Ватиканського палацу з’явився кардинал – старійшина – чілієць Хорхе Медіна Естебас і сказав традиційне“Habemus papam!” (“Маємо папу”). Потім, ніби на церемонії вручення Оскару, витримав інтригуючи паузу і оголосив, що новим римським первосвящеником став німецький кардинал Йосиф Ратцингер. Відразу потому на балконі Ватиканського палацу з’явився усміхнений переможець і, відповідно до традиції і особисто, вибрав собі ім’я Бенедикта XVI. 265 – ий в історії церкви папа виголосив свою першу промову: “Дорогі брати і сестри! Після великого папи Івана Павла ІІ кардинали обрали мене, простого і скромного працівника, винагородника Божого. Мене втішає той факт, що Господь здатен послуговуватися і діяти за допомогою такого недосконалого інструменту. Але передусім я завдячую вашим молитвам”, - сказав зокрема новий папа. Завершив свою першу промову Бенедикт XVI традиційним “Urbi et orbi”, тобто “Місту і світу”.\nТему далі продовжить мій колега з Києва Віктор Єленський.\nЙосип Ратцингер був одним з папабілей, тобто вірогідних претендентів на папський престол і все ж до останнього тижня перед конклавом найбільш вірогідним наступником його не вважали. І тільки напередодні голосування втаємничені у невидимі сторонньому окові знаки й символи оглядачі почали усвідомлювати, що, здається, таки Ратцингер. Він, звичайно, не належить до категорії князів церкви, які здатні вдовольнити конкуруючі течії всередині Церкви. На посаді префекта Конгрегації віровчення кардинал Ратцингер зарекомендував себе жорстким і безкомпромісним охоронцем догматичних підвалин Церкви, автором знаменитого документу “Господь Ісус”, який глибоко розчарував протестантські церкви і поставив під сумнів екуменічний курс, проголошений Другим Ватиканським Собором. Ратцингер запам’ятався і безжалісністю щодо теологів, які перетнули у своєму богословствуванні межу, що сам кардинал вважав заборонною. А між тим, серед цих теологів були інтелектуали зі світовим ім’ям.\nОглядачі розходяться у витлумаченні символіки, яке несе ім’я новообраного папи. Якщо йдеться про патрона Європи Бенедикта Нурсійського, то Бенедиктові XVI буде нелегко завоювати симпатії католиків Старого Континенту. Занадто багато хто з них, як свідчать опитування громадської думки, вважають, що Церква має переглянути багато чого з того, що нинішній понтифіка судячи з його попередньої діяльності, переглядати не збирається. Ті, хто чекав на папу, який децентралізує церковне управління і дасть більше влади місцевим єпископам, хто зможе по-новому глянути на місце жінки в Церкві, а на Церкву – як на реальність, котра лишається однією і тією ж самою постійно змінюючись, наразі не в захваті. Вони чекали навіть не на Івана Павла ІІІ, а на Івана ХХIV, який би продовжив справу Івана ХХІІІ, Якому Церква завдячує скликанням ІІ Ватиканського Собору.\nПерериваючи розповідь Віктора Єленського, відзначимо, що український Президент Віктор Ющенко у перші ж хвилини після обрання нового папи відіслав вітальну телеграму новобраному Бенедикту XIV, у якій побажав новому главі католицької церкви успіхів у справі збереження миру у світі та утвердженні гуманістичних цінностей. А глава Української греко – католицької церкви кардинал Любомир Гузар, який брав участь у виборах нового папи, висловив свою думку з приводу ролі Бенедикта XIV у розвитку католицько – православного діалогу. Цитую: “Я переконаний, що новий папа Бенедикт XIV буде зацікавлений у поєднанні між християнами, - сказав глава Української греко – католицької церкви і продовжив , - про це він не двозначно у своєму першому зверненні до зібраних у Римі кардиналів. Це цілком природно: той, хто вважає себе християнином, тим більше провідник такого рівня, не може оминати увагою важливість справи єдності між християнами. Це не є справою особистого уподобання. Це є справою життя згідно з Божими законами. Церква мусить бути одна, так вона задумана і заснована Ісусом Христом. І кожен християнин мусить працювати над тим, щоб в міру своїх можливостей сприяти зближенню між християнами. Не може папа Римський обмежуватися до однієї церкви або частини потреб, він мусить бути відкритим на всі потреба, а потреба єдності між християнами є надзвичайно важливою суттєвою справою”, - підкреслив престоятель Української греко – католицької церкви кардинал Любомир Гузар. І Віктор Єленський завершує тему “Habemus papam!” – “Маємо папу”.\nТі ж, хто вважає, що Церква занадто загрозливо наблизилася до світу, хто сповідує не відкритість Церкви до світу, а, навпаки, - закритість до його пагуби, почуваються натхненними. Можливо вони чекали навіть на Пія ХІІІ, але, у кожному разі, Бенедикт XVI найсильніший у таборі консерваторів. Ліберали не змогли висунути рівноцінної постаті, яка б була здатна конкурувати із ним.\nЗадоволені також ті, хто сподівається на наведення внутрішньоцерковного порядку залізною правицею – новий папа із цим мабуть впорається.\nМіж тим, було б граничним примітивізмом змальовувати Бенедикта XVI як такого собі нездоланного обскуранта. Це насправді видатний теолог, надзвичайно потужний інтелектуал, який спирається на могутню мисленеву традицію. Це визнають навіть найбільш непримиренні його опоненти. Звісно, Україну великою мірою цікавить напрям Східної політики Бенедикта XVI. Дехто з речників Московського патріархату цими днями не приховував свого задоволення – з новим папою, пророкують вони, буде легше домовитися, ніж з його попередником. Якщо врахувати, що однією з головних проблем у православно-католицькому діалозі Московський патріархат вважає Українську греко-католицьку церкву, то в Москві майже напевне розраховують, що Бенедикт не буде таким прихильним до “своїх русинів”, як його попередник. Але Йосиф Ратцингер добре був обізнаним із українськими проблемами: він не тільки часто зустрічався із українцями, коли був кардиналом Мюнхена, але й ділив кімнату із українцем, навчаючись у семінарії. А українці часом бувають добрими місіонерами...\nПро новообраного Папу Римського Бенедикта XVI наш київський кореспондент Тарас Марусик розмовляє з керівником католицького медія-центру, настоятелем парафії пресвятої Діви Марії Матері Церкви в Києві, отцем Костянтином Морозовим.\nОтче Костянтине, моє перше запитання торкається обрання нового папи Римського. З вашого погляду, що це означає для католицького світу: чи буде якась зміна в політиці Ватикану, чи буде продовжена лінія Івана Павла ІІ?\nЦей вибір для католицького світу однозначно означає продовження політики, і церковної, і між церковної, самого Івана Павла ІІ, папи Римського, оскільки Йозеф Ратцінґер був помічником і правою рукою. Він раз на тиждень представляв папі ситуацію в церкві, одним з дорадників, був префектом Конгрегації віровчення, був головою Папської Біблійної комісії, також членом Конгрегації до справ Східних церков. Отже брав дуже активну участь в самі\nй курії римській, в побудуванні політики самого Івана Павла ІІ. Гадаю, що буде продовжена та лінія, яку започаткував Іван Павло ІІ.\nНового папу вважають, скажімо так, більше консерватором, ніж лібералом. Це означає, що всі ті речі, проти яких виступав Іван Павло ІІ, будуть збережені? Я маю на увазі аборти і таке інше.\nЦерква вже 2000 років говорить про те, що є закон Божий, зберігання якого сприяє людині. Тобто немає заповідей таких, які обмежують свободу людини, тільки свавілля. Про це 2000 років церква говорить. Проголошував це особливим чином також Іван Павло ІІ із великого лібералізму, який вже починав торкатися самої людини. Тобто аборт, наприклад, це вбивство людини. І церква вже давно говорить, що його робити не можна, в усіх документах. Це лінія традицій. Іван Павло ІІ говорив як пророк, говорив, що деякі речі є непорушні. Кардинал Йозеф Ратцінґер, коли ще відправляв службу перед конклавом згадав, що церква служить цим даром, тобто розпізнанням добра і зла. Бо сучасний світ часто забуває ці кордони, межа між добром і злом стирається, тому церква служить цьому, говорячи, що є добром , а що – злом. І ми не можемо відійти від цієї місії. Тому кардинал Йозеф Ратцінґер про це говорив. І я думаю, що він, вже як папа Бенедикт XVI буде продовжувати цю лінію, можна сказати консервативну, але консервативну в доброму значенні. Консерватор – це також той. Хто зберігає ті цінності, якими жила церква 2000 років.\nПерериваючи інтерв’ю з отцем Костянтином хочу повідомити слухачам деякі нові інформації про Бенедикта XVI. Його інавгурація відбудеться в неділю о 10 годині ранку. Новий папа вже встиг вирішити, що братиме участь у світових днях молоді, які проходитимуть у серпні у німецькому місті Кьольн. Це повідомив німецькій агенції DPA кардинал Кьольну Іохім Мейцер. Можливо до цього він здійснить ще й інші закордонні поїздки. Цікаво, що ще не всі світові лідери встигли привітати нового папу з обранням. Віктор Ющенко, як ми нагадували, вже надіслав вітальну телеграму. А Китай звернувся до папи з вимогою негайно розірвати дипломатичні відносини з Тайванем. І Тарас Марусин завершує інтерв’ю з керівником католицького медіа - центру отцем Костянтином.\nОтче Костянтине, український священик з Франції отець Когут, який добре знайомий з новим папою стверджує, що він непогано поінформований про стан справ в Україні, зокрема Української греко – католицької церкви, в римо – католицькій церкві. Я хотів би поцікавитися, якою, на вашу думку, може бути політика Ватикану щодо України і власне щодо греко – католиків і римо – католиків.\nЯ думаю, оскільки він був, як кардинал членом Конгрегації до справ Східних церков, він був повинен знати про ті події, які відбуваються в цих церквах. Також як префект Конгрегації віровчення канонічні розмови, діалоги з точки зору віровчення, наскільки документи відповідають католицькому віровченню, отже він має знати всю проблематику відносин церков, оскільки це входило в його компетенцію. І знання проблеми – це вже великий плюс, оскільки знаючи проблематику, може тепер як папа відповідати на всі справи, які є між церквами, всередині церкви. Я думаю. Що знання проблем будуть допомагати розв’язувати проблеми, які існують.\nОтче Костянтине. Насамкінець я хотів би поцікавитися вашою думкою, як представника римо – католицької церкви, ідеєю і розмовами щодо створення в Україні патріархату греко – католицької церкви.\nВ канонічному праві визначено, хто може створити патріархат. В нашій, католицькій церкві це робить папа Римський. Важко мені сказати, як буде реагувати Бенедикт XVI на ці пропозиції: чи це буде швидко, чи це буде відкладено. Напевно це питання постане перед новим папою і мені важко сказати, як буде розв’язане це питання.\nДякую вам. Це був настоятель парафії пресвятої Діви Марії Матері Церкви в Києві отець Костянтин Морозов. Розмовляв з ним Тарас Марусик в Києві.\nМи вже нагадували про те, що експерти переконані, що новий папа знає про українське церковне життя. Наприклад, ректор Українськоог католицького університету у Львові отець доктор Борис Гудзяк вважає, що новий папа добре обізнаний з життям греко – католиків. Зокрема отець доктор вважає, що новий папа жив в одній кімнаті в семінарії з українцем, зараз священиком у Франції Павлом Когутом. “ Отець Павло є палким патріотом своєї церкви і народу. Я собі уявляю, що молодий Йозеф Ратцінґер за цей рік багато чув про Україну та її церковне життя”, - підкреслює ректор Українського католицького університету у Львові. З обранням нового голови католицької церкви українські греко – католики мають нові сподівання на отримання їх церковного статусу патріархату. Справи визнання за українською греко – католицькою церквою статусу патріархату залишаються актуальними. Вперше питання патріархату греко – католицької церкви прозвучало в 17 – му століття, коли йшла мова про відновлення єдності між православними та уніатами. В 19 – му столітті виникла ідея надання Українській греко – католицькій церкві статусу патріархату з метою активізації унійної діяльності. Під час державотворчих змагань 1917 – 1921 років серед православної інтелігенції існувала думка про необхідність об’єднання православних та греко– католиків та створення єдиного патріархату. Першим патріархом вони бачили популярного в їх колах митрополита Андрея Шептицького . На Другому Ватиканському соборі це питання підняв глава Української греко – католицької церкви Йозеф Сліпий, який перед цим повернувся з радянських концтаборів. Ще більшої актуальності воно набрало після виходу Української греко – католицької церкви з підпілля 1989 року. Іван Павло ІІ поділяв прагнення українських греко – католиків. Покійний понтифік не встиг довести цю справу до кінця через спротив православних церков, але вважав це питання слушним і був переконаний, що це справа часу. І як сьогодні взагалі реагують у Києві на обрання нового папи, як розвиваються дискусії з приводу, якою буде політика нового папи – модерна чи консервативна? Тему досліджував наш колега Микола Закалюжний.\nНа думку багатьох теологів і не тільки їхню, новий папа Бенедикт 16-ий продовжить курс свого попередника Папи Римського Іоанна Павла ІІ.\nТак вважає і отець Олександр Гурський, настоятель костелу святого Олександра у місті Києві.\nТаке завдання для кожного наступника Святого Апостола Петра - утверджувати братів в вірі. Те, що нам так чудово показав Іван Павло другий, це повинне тільки заохочувати кожного наступника. І зрештою, маю такі відомості, що після того, як відправив свою першу службу у ролі папи Римського, Бенедикт XVI заповідає, що буде працювати над відновленням єдності християн, говорить про потребу богословського діалогу, про продовження діалогу з іншими релігіями. І також говорить, що буде переживати про впровадження миру в великій людській родині. Тобто все те, що було за часу понтифікату Івана Павла ІІ. Усе це заключено в самій суті і послані церкви. Це веління дано самим спасителем для церкви – “Ідіть проповідуйте, ідіть і навчіть”. Ми цього потребуємо, і тому значуща роль кожного наступника святого апостола – зміцнювати віру, віру в те, що Бог є добром, що Бог хоче добра для кожної людини, що Бог створив людину і за гідність кожної людини переживає. І людина має сама це усвідомити.\nНастоятель греко-католицького храму святого Василія Великого при монастирі отців Василіан у місті Києві, отець Теодозій також вважає, що новий папа Римський йтиме курсом папи Іоанна Павла ІІ. Отець Теодозій відкинув усі закиди щодо консерватизму Іоанна Павла ІІ, про які говорять певні мас-медіа.\nЯкщо вже на це пішло, то святійший отець є якраз найбільшим новатором. Він вийшов з Ватикану. Отже, цю науку, яку проповідував Христос він виніс до народу, подорожі, листи листування, спілкуваня. Цей папа є новітнім. Він використав засоби масової інформації. ЗМІ – це був засіб в його руках, яким він проповідував. Прекрасний є лист апостольський про використання інтернету чи інших новітніх засобів для того, щоб нести Євангеліє людям.\nЗрештою новообраного Папу Римського Бенедикта XVI, також у певних світських колах називають консерватором. За ним навіть закріпилося прізвисько «залізний кардинал». Над питаннями консерватизму розмірковує Отець Теодозій.\nЯ не вірю, що наступник святішого буде щось інше проповідувати чи, як кажуть деякі наші журналісти, скине з себе консерватизм. Я завжди питаю : про який консерватизм ви говорите, що ви мішаєте, люди добрі? Те, що в якійсь іншій релігії дозволяють женитися людям, скривленим психічно чи збоченим на якомусь тлі тілесному, чи, скажімо, те, що церква католицька заповідає не хрестити жінок. На це ж є закон Христа. Є певні закони непорушні. Так, як кожна людина їсть хліб і п’є воду. Прошу, відкиньте це, чим будете жити? Бо так, як Бог є незмінним, так його вчення є незмінним, і ми тією дорогою маємо йти.\nВтім, те що Папа Римський Бенедикт XVI неодмінно слідуватиме засадам вселенської церкви є цілком зрозумілим, але звичайно ж і буде щось таке, що прийнято називати новаторством папи, те що додасться від нього самого, що зможе внести новизну у форму, незмінюючи змісту, суті християнського вчення, суті вселенської церкви. Які це будуть новаторства, можна буде дізнатися через певний час. Микола Закалюжний, радіо «Свобода», Київ.\nГоворячи про сподівання українських греко – католиків на отримання їхньою церквою статусу патріархату, варто нагадати висловлювання Любомира Гузара, який підкреслив, цитую: “Мені здається, що тут ключовим є поняття радикальних кроків. Ми не сподіваємося якихось радикальних змін у структурі нашої церкви чи якихось небачених підходів. Надання патріархату не є справою радикальних змін. Патріархат – патріарший устрій – це нормальний спосіб існування кожної східної церкви свого права. І кожна церква по мірі свого розвитку, зростання приходить до пункту. Де завершення структури є природним і ні в який спосіб не є радикальним”, - підкреслив кардинал Любомир.\nПро те як у центрі греко-католиків - у Львові сприйняли обрання Святішого Отця Бенедикта ХVI розповідає з цього міста моя колега Галина Терещук.\nЗ нагоди обрання Папи Римського до вірних та духовенства звернувся глава УГКЦ кардинал Любомир Гузар, який брав участь у голосуванні. У листі з Риму він зазначив, що «успіх людських зусиль залежить від Божого благословення, яке в Нього вимолюємо. Тим більше, успіх у такому великому завданні як Петрове служіння Папи Римського потребує молитовної підтримки всієї Церкви. Тому сердечно прохаю Вас усіх про молитви в наміренні Святішого Отця Бенедикта XVI».\nУ неділю багато вірних оглядатимуть папську інавгураційну Службу Божу. Блаженнійший Любомир попросив вірних церкви долучитись у молитвах за благодатний для Церкви й усього світу понтифікат Папи Бенедикта XVI. Зауважив кардинал і про те, що у літургічних богослужіннях має згадуватись ім’я Святішого Отця Бенедикта ХVI. Львів»Яни ще зберігають у своїй пам’яті спогади про Івана Павла ІІ, який побував у Львові, благословив їх і звертався до них їхньою рідною мовою. Іван Павло ІІ неодноразово говорив про Патріархат УГКЦ, що це справа недалекого майбутнього, але так і не встиг надати цей статус греко - католицькій церкві. Недовершена і справа беатифікації такої величної постаті для вірних цієї церкви - митрополита Андрея Шептицького. Чимало релігієзнавців зазначають, що тут свою роль зіграло й духовенство з Польщі. Адже до цього часу чимало поляків не можуть змиритись з фактом, що митрополит Андрей, з графської польської родини, обрав для служіння не Римо-Католицьку, а Українську Церкву.\nІсторик, директор інституту археології, професор Ярослав Дашкевич вважає, що новобраний Папа продовжить справу Івана Павла ІІ:\nПерші заяви Бенедикта ХVI стосувались щоби нормалізувати відносини з іншими християнськими церквами. Так що я думаю, що діяльність Папи буде спрямована у цьому напрямку. Він виступає із консервативних позицій, а це сприятиме зміцненню рядів християнських церков. Бо ці фундаменти підмивають з різних боків. А, мабуть, цей процес треба якось зупинити.\nПро те, що Бенедикт ХVI ознайомлений з історією УГКЦ, зокрема, з тими переслідуваннями, які зазнала Церква в радянський час, про численні винищення греко-католиків, духовенства, які розпочались в момент ліквідації УГКЦ, коли Церква перейшла у підпілля, розповіла радіо «Свобода» науковець, член Постуляційного бюро греко-католицької церкви у справі беатифікації митрополита Андрея Шептицького, історик Оксана Гайова. Пані Оксана у 1996 році у Римі мала честь спілкуватись з тодішнім кардиналом Йозефом Ратцінґером.\nЦе було 6-7 липня 1996року, коли УГКЦ святкувала свої уродини-400 років відновлення єдності Української Церкви з Апостольським Престолом. Ми приїхали у Рим знімати документальний фільм про історію УГКЦ. Власне тоді й зустрілись з кардиналом Йозефом Ратцінгером. Було видно, що справа УГКЦ йому не байдужа. Він справив на мене велике враження людини дуже серйозної, врівноваженої, хоч я не смію так говорити і давати характеристику таким особам, але таке було враження: спокійної, розумної, урівноваженої і високодуховної особи.\nЛьвівський історик Оксана Гайова з початку 90-х працює над творами митрополита Андрея Шептицького, зазначила, що є чимало документів, листів митрополита періоду 1 світової війни, адресовані тодішньому Святішому Отцю Бенедикту 15, з яких зрозуміло, що він був прихильно налаштований до УГКЦ. Бенедикта 15 називали миротворцем. Він закликав до миру, до збереження християнської родини. Власне Бенедикт 15, попередник нинішнього Папи, підтвердив право митрополита Андрея, наданого йому ще Папою Пієм Х у 1908 році на проведення місійної праці на території Російської імперії.\nЗараз Постуляційний центр у справі беатифікації митрополита Андрея Шептицького завершує впорядкування зібраних матеріалів аби Апостольська Столиця могла з ними ознайомитись. ЦІ документи будуть представлені Папі Римському.\nНагадаю, що автор програми і укладач її Василь Зілгалов, допомагав мені у празькій студії за режисерським пультом звукооператор Вацлав Клоцберг.\nІ перш ніж попрощатися, нагадаю, що всі папи, які носили ім’я Святого Бенедикта, мали гасло: “Молися і працюй”.