Олег Березюк: «Так захопились знищенням “Самопомочі” і Садового як конкурентів, що почали знущатися з людей» - портал новин LB.ua\nГоловна — Політика — 20 червня 2017, 22:59\n«Сміттєва криза» у Львові триває вже понад рік. Проте саме зараз голова парламентської фракції об'єднання «Самопоміч» Олег Березюк оголосив голодування на знак протесту проти того, що центральна влада з вирішенням проблеми не тільки не допомагає, а – на його думку – навіть саботує. Відповідну заяву – щодо голодування – він оголосив на засіданні погоджувальної ради парламенту в понеділок. Ввечері того ж дня ми зустрілися на сходах будівлі Адміністрації Президента на Банковій, де Березюк, а також його соратники проводять свою акцію протесту (вранці у вівторок до голодування долучилася також віце-спікер ВР Оксана Сироїд). За два роки, що в ефірі виходить спільний проект 24 телеканалу і порталу LB.ua – програма «Лівий берег із Сонею Кошкіною» - це був перший випадок, коли ми працювали поза межами студії. Пан Березюк наполягав, що не залишить Банкову, тож їхати довелося до нього. Розмова вийшла доволі непростою, але дуже насиченою. Он-лайн вона транслювалася на порталі LB.ua в понеділок ввечері, сьогодні ж пропонуємо читачам текстовий варіант бесіди.\n«Сміття - слабке місце української економіки і господарювання»\nПроблема зі сміттям у Львові загострена вже понад рік. Чому голодування ви оголосили саме зараз?\nЯ дуже люблю американське слово “моментум”. Цей моментум складається іноді поза межами свідомості. Знаєте, я довго не був у Львові - тижнів зо два - зо три. А от зараз приїхав, останні п’ять днів ходив по місту…\nІ що, воно завалене сміттям?\nПовністю все завалено. Я бачив, що з містян просто знущаються. Фізично. Люди розгублені - ті, хто завжди першим іде на допомогу, хто зберігає державу, кому завдячують, зокрема ті, хто сидить зараз у своїх кріслах. Люди розгублені, з них знущаються.\nЦентральна влада країни.\nЧому ви думаєте, що центральна влада країни має вирішувати сміттєве питання вашого міста?\nТому що вона його і організувала.\nЯ в цьому переконаний і знаю. Тому що це сміття є locus minoris (Locus minoris resistencia - в перекладі з латинської "місце найменшого спротиву" - С.К.) української економіки і життя. Якщо ви знайдете, де за 25 років незалежності державою або комунальними установами був побудований хоч один полігон (крім того, що був запущений у 2012-2014 роках і нині розташований на окупованих територіях) чи завод, я буду дуже радий. Не було. Це - слабке місце української економіки і господарювання. Використавши це слабке місце, (у Львові - С.К.) підпалили сміттєзвалище. Сміттєзвалища так не горять, особливо у травні. Потім цю ситуацію використали для блокування вивезення сміття з міста і створення цієї надзвичайної ситуації, яка руйнує і знищує людей.\nІ зроблено це з дуже меркантильних і обмежених міркувань - політичної конкуренції. Так захопились знищенням “Самопомочі” і Садового як конкурентів, що почали нищити людей і знущатися з них.\nЩе раз: сміттєва криза в місті триває понад рік. Невже за цей час її не можна було вирішити? Чи хоча б спробувати?\nЯк? Ви знаєте? Тоді підкажіть.\nЯкщо ви стверджуєте, що проблема сміттєзвалищ є нагальною для всіх українських міст, то чому тільки у Львові вона набула надзвичайного стану?\nА я хочу у відповідь запитати, чому мери міст, які допомагали Львову через повагу до львів’ян, до міста, до мера Садового, зараз кажуть: «Андрію (Садовий- С.К.), ми не будемо більше цього робити, бо нам погрожують і кажуть, що в нас буде таке саме».\nХто конкретно з мерів таке казав?\nНе скажу. Хочете, щоб вони мали ще більші проблеми? Вони живуть у деспотичній державі, і щоб захистити їх, щоб вони могли нормально допомагати, я сьогодні тут. Тому що деспотична влада демократії не признає. Вона користується демократичними інструментами, як, наприклад, засобами масової інформації. Мовляв, ви скажіть, Олеже, прізвища для того, щоб потім їх знищити.\nВи вважаєте мене інструментом деспотичної влади?\nМедіа! Медіа кажуть: “Назвіть прізвища”. Я й скажу. А потім через нас з вами постраждають люди, які допомагають іншим.\nДобре. Повернемося до питання про те, що конкретно міською владою Львова було зроблено за рік, відколи триває проблема зі сміттям?\nРік місто живе.\nЦе, безумовно, досягнення.\nТак, друже мій. Це - досягнення. Різними правдами і неправдами вивозять сміття зі Львова.\nНа різні території України. Воно «знаходиться» під Полтавою, під Херсоном. Де ще?\nЦе також провокація. Ви впевнені, що то є львівське сміття? Ви досліджували, щоб стверджувати це?\nЦе досліджували мої колеги (журналісти -С.К.).\nЯкі? Так от одеські журналісти дослідили, і це єдиний доведений факт: вони дослідили, що сміття, яке було знайдено на їхній території, було не львівським. Честь і хвала таким людям, які не провокують, а шукають правду.\nВи заперечуєте, що протягом цього часу сміття зі Львова вивозилося тишком на інші території України?\nСміття вивозилося згідно з договорами на полігони. Але потім мерів (з якими Львів мав домовленість - С.К.) почали просто товкти. Вони почали відмовлятися, а в нас з’явилися проблеми. І таких загострень було три. От і все.\nПоза договорами сміття не вивозилося?\nЯ не займаюся цим запитанням. Я не мер міста і не керівник…\nВи - найближчий соратник Андрія Садового, очільника Львова.\nАле живу і працюю половину свого життя зараз в Києві. Ви коли-небудь питали в Президента України, в чому є проблема сміття у Львові? Питали у прем’єр-міністра?\nДивна позиція, коли в парламентсько-президентській республіці взагалі до Президента постають питання щодо вивезення сміття. Вам так не здається?\nЧому я, власне, і питаю. Тому що коли протягом року ми пробували, щоб держава вийшла гідно з ситуації, куди вона зайшла через своє деспотичне мислення, говорили, шукали виходи - практично 99% чиновників і важливих людей в парламенті вказували на Банкову (Адміністрацію президента - С.К.). Кажуть, ти з нами не говори, ми нічого не вирішуємо: четвертий поверх (де знаходиться кабінет Президента - С.К.), одразу туди.\nІ давно ви були на четвертому поверсі?\nНапевно, місяців два-три тому. Не пам’ятаю.\nГоворили про сміття?\nЗвичайно. Минулого літа, пізнього вечора в нас була розмова з Президентом.\nТо минулого літа чи два-три місяці тому?\nПослухайте, Президент України не для того є, щоб з ним говорити. Скільки можна з ним говорити?\nСаме до цього я і вела, коли говорила вам, що апелювати до Президента в цій ситуації - не за адресою.\nПрезидент України сьогодні є частиною деспотичної влади. Згідно з Конституцією, він, звісно, не є інстанцією, котра має займатися такими проблемами. Але прикриваючись нормами Конституції, люди, які при владі, їх не виконують. Бавляться в псевдодемократію, коли все гаразд. Може, ми ще запитаємо, чому Аль Капоне не сидів в тюрмі?\n«Гройсман настільки патологічно залежний, що мусить говорити нісенітниці»\nВсе ж таки повернемося ближче до наших проблем? Чому ваше голодування сталося саме зараз, раніше ви не помічали у Львові сміття?\nЯ вже сказав: є моментум. Коли, з одного боку, ти цілий рік знаєш, що відбувається. З іншого - ідеш Львовом і бачиш, як знущаються з людей.\nЧи випадково це збіглося з “річницею” сміттєвої проблеми?\nРічниця була значно раніше. Але ще однією складовою частиною був виступ прем’єр-міністра під час засідання Кабміну, де він розказав 90% неправди. Я не можу цього слухати. Я маю повагу до нього як до людини і чиновника, вважаю його сьогодні найкращим управлінцем на посту, який він займає. Ми підтримуємо його ініціативи, б’ємося за них...\nУгу, особливо, коли ініціативі вигідні вам політично.\nЩо таке «політично вигідно»? Медична реформа - це політично вигідно?\nЗачекайте. Медична реформа - лише одна складова.\nВажлива складова для людей, але я не закінчив. Людина (Володимир Гройсман - С.К.), яка є нормальною, настільки патологічно залежна, що мусить говорити нісенітниці.\nВи вважаєте Володимира Гройсмана залежним?\nВід кого? Від Президента?\nВід деспотичної олігархічної машини. Зокрема й від Президента.\nПрезидент очолює, на вашу думку, олігархічну машину?\nНе очолює. Він є одним з них (олігархів - С.К.).\nЗанадто загальні формулювання...\nА як ви хочете? Ви цього не знали?\nОсь вам конкретика: я сьогодні сиджу тут (на сходах Адміністрації президента - С.К.), а Львів завалений сміттям.\nДумаєте те, що ви сидите під АП, допоможе Львову бути не заваленим сміттям?\nЦе - мій крок, моє рішення, бо я - львів’янин, лікар, народний депутат. Якщо я можу це робити, робитиму. На превеликий жаль. Я не уявляв, що у 21 столітті в демократичній державі буду змушений таке робити. Це сум і жаль.\nВи досвідчений політик і не могли не знати, що Президент сьогодні (19 червня - С.К.) відсутній в країні…\nЯ не знав, що він від’їжджає. Для мене Порошенко чи не Порошенко - це людина. Сьогодні Порошенко, завтра не Порошенко. Для мене є важливою президентська інституція, бо вона забезпечує виконання законів, прав і Конституції України. І сьогодні я прийшов не до Порошенка, а до інституції президента. І дуже тяжко йому зрозуміти, що не людина з власними, не/комерційними інтересами стає гарантом, а управлінець, інституція.\nГарантом парламентсько-президентської республіки!\nГарантом у парламенті. Ви знаєте, дві третини людей (у ВР - С.К.) - васали олігархічної системи. Беруть гроші за голосування.\nУ вас є підтвердження цього?\nА у вас нема?\nТоді навіщо про це говорите, якщо не маєте підтверджень?\nВи хочете, щоб я про це сказав?\nТак. Хочу, щоб ви назвали прізвища.\nЯ не робитиму цього. Для чого мені з цим зв’язуватися?\nПротягом дня до вас з Банкової хтось виходив?\nКомендант. Вийшов, поговорив зі мною. Спитав, де я буду спати.\nА де ви будете спати?\nОтут (вказує на сходи АП - С.К.).\nІ чого ви очікуєте від своїх дій?\nЯ вірю в українську державну інституцію. В те, що вона є демократичною, має цінністю людину, її життя. А не процеси, політичні домовленості, рейтинги.\nТак і до смерті можна голодувати. Чого конкретно ви очікуєте за результатами своєї акції? Та в які терміни?\nПо-перше, треба перестати знущатися з львів’ян. І вони (влада - С.К.) знають, як це зробити.\nІ як - конкретно - це зробити?\nЗапитайте в Гройсмана.\nТреба розблокувати сміттєзвалища. Одна машина на день - 40 сміттєзвалищ, і немає проблем. Так треба було зробити за тиждень після того, що сталося (мається на увазі пожежа на Грибовицькому сміттєзвалищі під Львовом - С.К.). Це перше. Друге: розблокувати гроші, які лежать уже, напевно, півтора року в Кабінеті Міністрів, в Міністерстві фінансів, які надав Інвестиційний банк. І почати працювати разом з містом. Вирішувати одну з найскладніших проблем в Україні, не тільки у Львові. А не шукати причин, як цього не робити, і пояснювати, хто і що робить не так.\nЯкщо є питання до Володимира Борисовича Гройсмана, чому ви знаходитеся тут, під АП, а не під Кабміном?\nГройсман знає, чому я тут.\nТому що тут (на Банковій - С.К.) знаходиться причина його залежностей як прем’єр-міністра.\nАле апелюєте ви наразі, тим не менш, до нього.\nВін - господар країни, в нього належні обов’язки, які він повинен виконувати. Він виконує їх добре. То хай виконує і ці (пов’язані з вирішення сміттєвої проблеми - С.К.) добре.\nПан Садовий вже більш ніж 11 років очолює місто. Чому проблему зі сміттям не було вирішено раніше?\nА чому її не вирішили інші міста?\nМи зараз говоримо про Львів.\nСаме про нього. Мер міста вирішив багато проблем. Але проблема сміття є однією з найбільших, яка вимагає значних ресурсів. Два роки тому ВР прийняла революційний закон, який змінив ситуацію в Україні - щодо бюджетної децентралізації. Тепер міста можуть мати стосунки з банками, мати своє планування, як що робити.\nМісто Львів підійшло до вирішення проблеми зі сміттям ще за чотири роки до підпалу (Грибовицького сміттєзвалища - С.К.). За цей час з’явився проект рекультивації Грибовицького сміттєзвалища. Це непроста справа. Хто коли-небудь таке робив? З’явилися стосунки з Європейським інвестиційним банком. Внаслідок цього - гроші, які прийшли в Україну. І за півроку до підпалу вони застрягли в Мінфіні, де лежать до сьогоднішнього дня під різними бюрократичними “соусами”. Це немало. Навіть більше, ніж було зроблено у всіх містах України. Тому цей locus minoris був вибраний для того, щоб знищити це. Адже йдеться зовсім не про сміття, а про банальну конкуренцію і знущання з людей.\n«Дострокові вибори шкідливі для України»\nВи погоджуєтеся з тим, що Андрій Садовий є найбільшим конкурентом Петра Порошенка на строкових президентських виборах?\nВін може бути конкурентом. Якщо піде. Не знаю, чи найбільшим. Але може бути.\nА він піде?\nУ нього питайте, а не в мене.\nАле ж на тлі тих рейтингів, які він має сьогодні, йти куди-небудь - це просто самогубство.\nДля чого ви це говорите? Ви рейтинги бачили взагалі?\nВи подивіться на ті справжні рейтинги,через які і йде такий прес на Львів і “Самопоміч”. Подивіться і не давайте ввести себе в оману.\nА які, на вашу думку, справжні рейтинги має Садовий?\nОчевидно, що сьогодні “Самопоміч”,“Батьківщина” набагато випереджають рейтинг провладних партій. І ви це знаєте. Чому не оприлюднити нормальні рейтинги, а не замовлені АП?\nЗаледве провідні соціологічні служби можна підозрювати у зв’язках із АП.\nПовірю вам на слово. Але ви це знаєте, що це не так.\nНавіть якщо ви рівняєтеся до “Батьківщини”, рейтинги в неї в рази більші, ніж у вас.\nТакож вам повірю. Ви фахівець.\nЯк думаєте, у разі дострокових парламентських виборів “Самопоміч” потрапить знову в парламент?\nМене це взагалі не цікавить. Я не говорив би ні про рейтинги, ні про вибори, тим більше дострокові. Вони шкідливі для України. Сьогодні ми маємо факт, що демократична, проєвропейська держава знущається з людей.\nДержава чи окремі її керівники? Адже ви також держава.\nІ я сиджу тут і страждаю. Це неправильно. Недобре. Немає тут чим тішитися, коли деспотична машина використовує людей для досягнення власної, деспотичної, олігархічної мети. І це - основне питання. Будь ласка, не звужуйте його не/свідомо тільки до "сміття у Львові", бо це - інструмент деспотії, до рейтингів і до виборів. Це нечесно.\nКраще допоможіть львів’янам і чесно розкажіть людям в Україні про те, що відбувається. Це величезний вклад в розвиток інституційної держави. А ваші, мої чи інші рейтинги до одного місця, розумієте. Якщо ми разом це зрозуміємо, деспотія зникне.\nВсе-таки хочу конкретизувати: сидітимете тут, допоки до вас не вийде Президент чи допоки Мінфін не розблокує рахунки? Допоки не вивезуть все сміття? Цікавить ваша послідовність дій.\nЯ з великою належною повагою ставлюся до Президента України як до інституції, до прем’єр-міністра. І не хочу, щоб вони до мене виходили. Не потребую цього. Я хочу, щоб вони виконали свої обов’язки, зробили все, щоб люди у Львові не страждали. Це в їхніх можливостях і в їхніх руках. Більше нічого не треба. Тоді вони переможуть, бо переможе держава, яка дбатиме про людей, а не про рейтинги.\nТо що конкретно має відбутися, щоб ви звідси пішли?\nЯкщо люди страждають від сміття - треба забрати сміття. Але забрати не як подачку, що вже робилося двічі, а робити це системно. Розблокувати рахунки. Почати створення мегапроекту будівництва заводу. Допомагати. Річ у тому, що всі такі дуже хороші і мудрі, говорять, що це - справа громади. Але справа громади - знайти фінансування. Почати робити. А дозволи на всі ці процедури хто дає? Держава! Хочу дам, хочу не дам.\nКоли прем’єр говорить, що люди там (на місцях - С.К.) все мають, він лукавить. Бо в нього, у міністерстві лежать всі ліцензії, дозволи тощо. Хочу дам їх, хочу не дам. Деспотія не закінчилася.\nПонад те, протягом минулого року і наступного року планування, перекидаючи - в рамках бюджетної децентралізації - на місця функціональні обов’язки, які не забезпечені фінансами, вони просто грабують місцеві бюджети.\n«Я не знаю Вакарчука як політика. Лише як співака»\nПитання від наших читачів. Чи зверталися за цей час до львівської громади, львівської влади бізнесмени? Чи були від них пропозиції допомогти у зведенні нового сміттєпереробного заводу?\nЦе є притчею во язицех. Ніби десятки бізнесменів так хотіли бути успішними у Львові, та мер не дозволив їм цього зробити. Та взагалі яка різниця бізнесменам, де вкладати гроші - чи то Харкові, чи в Житомирі, чи у Львові?\nМожливо, вони живуть у Львові.\nПослухайте мене уважно. Їм все одно, де вкладати. Чи у Нью-Йорку, чи у Львові. Де вони були успішні? Ніде.\nБізнесмени зверталися чи ні?\nНе зверталися. Їх не було. Якщо були, то лише люди, котрі хочуть забрати «пляшку». Забирайте.\nЧому голодуєте ви, а не пан Садовий?\nЦе моє рішення і моє здоров’я. Решту запитайте в Садового.\nЧому у вас немає такої типової пов’язки білої, як при голодуванні одягають?\nЦе ваш радянський стереотип. Мені і так добре.\nПротест ваш громадянський чи політичний? Це також запитання від читачів.\nРішення я прийняв як людина. Але сьогодні я не людина.\nНародний депутат, тому протест автоматично стає політичним. Проте мої внутрішні переживання є людські. Мені некомфортно з тим, я не хочу цього робити. Але я змушений, тому що це знущання з людей з використанням політичних процесів знецінює політику. А без політики державу не побудуєш.\nЯк вважаєте, різке падіння рейтингів “Самопомочі” відбулося тільки через історію зі сміттям?\nЯ справді не хочу про це з вами говорити. Ви подаєте інформацію як факт, а я не бачу цього падіння. Я бачу падіння всіх партій. Зокрема й «Самопомочі». Тільки тому, що люди починають не довіряти публічному управлінню. І це - проблема держави.\nДо речі, за Петра Порошенка у Львові проголосували 70 відсотків людей (на президентських виборах - С.К.).\nВелика заслуга в цьому є пана Гриніва.\nА сьогодні готові підтримати (Президента - С.К.) лише 7%. Це внаслідок сміття? Чи внаслідок неякісної державної політики? Я хочу, щоб ця моя дія укріпила мене у вірі, що ми, зокрема і я, будуємо країну, яка цінує людське життя, людину. А більше мені нічого не потрібно. Я хочу це робити разом з Президентом, прем’єром, будь-якою людиною.\nЩо ви думаєте про наміри Святослава Вакарчука йти у велику політику? Про це дуже багато говорять наразі.\nХай йому допомагає Господь, як він хоче це робити.\nЧи може він стати серйозним конкурентом для “Самопомочі”?\nПослухайте, ну про яку конкуренцію ідеться? Хоче іти, хай іде.\nПотенціал в нього є, як думаєте?\nЯ не знаю його як політика. Лише як співака.\nВін уже був у парламенті 2005 року.\nВін зробив дуже якісний вчинок. До речі, я його тоді підтримував.\nКоли полишив парламент?\nТак. Він був один. Поряд не було тих, хто розділяв би його цінності. Це був мужній вчинок людини. Тому якщо він має таке бажання зараз (йти в політику, - С.К.), хай Господь йому допомагає. Це нелегка праця.\nЧи є Вакарчук потенційним конкурентом для Садового?\nВін є конкурентом для всіх учасників перегонів. Зокрема і для Садового.\nЧи не є він технологією, щоб остаточно збити Садового?..\nЯ не знаю, чи Садовий піде в президенти, а ви вже його збиваєте. Не бійтеся, друзі мої. Я взагалі не вірю в технології. Вони приводили всі політичні сили до фіаско. В тому числі і дуже потужну політичну силу. як “Народний фронт”.\nЧому це до фіаско? “Народний фронт” взяв непоганий результат на виборах.\nА сьогодні має 2%.\nНе набагато менше, ніж у вас.\nГосподь з вами. Але хто ті рейтинги збив? Технологи! А люди там нормальні.\nТехнологи чи АП?\nОт бачите, у вас також претензії. Випрацюєте з “Народним фронтом”?\nБоронь Боже. Намагаюся в конкретному випадку дізнатися у вас, чи піде Садовий на президентські вибори…\nЯ не знаю. У нього питайте. Ми ніколи навіть розмовляли про це.\nБлизькі друзі, і ніколи про це не говорили?\nМи не друзі, вибачте. Ми колеги. І завжди мали субординативні відносини - як колеги по роботі і носії спільної ідеї. Вважаю, що це дуже якісні відносини.\n«Якщо вони знищать Львів, то й Україну знищать у 10 разів швидше»\nНаразі ви є лідером парламентської фракції “Самопомочі”, маєте певну відповідальність перед людьми, які вас обрали. Як сподіваєтеся надалі розвивати свою політичну активність? Під час підготовки до нашого інтерв’ю я прочитала у фейсбуці дуже цікавий пост Ірини Геращенко...\n(Посміхається - С.К.)\nЧого ви посміхаєтеся?\nЯ його не читав, але вже зрозумів, що він дуже цікавий.\nВін цікавий для вас, адже Геращенко звинувачує вашу політичну силу, не називаючи, звісно, її...\nНе думаю, що вона писала про “Опоблок”.\nЗ “Опоблоком” в них дружба, це правда.\nУ провладної коаліції.\nА ви не бачите спільних голосувань?\nПовернімося все ж до Ірини Геращенко. Вона каже, що ви фактично саботуєте роботу коаліції.\nЧому? Ми не в коаліції.\nПравильно. Ви з неї вийшли. А коли треба підтримати коаліцію, висуваєте їй певні умови.\nЯкі умови ми виставляємо коаліції?\nШантажуєте її своїми політичними вимогами.\nВ який спосіб? Захищаючи людей у Львові, я шантажую коаліцію? Коаліція ж така сильна.\nАле ваші виборці є не тільки у Львові!\nЯкщо вони знищать Львів, то й Україну знищать у 10 разів швидше. Львів є символом волі і свободи. І завжди був і завжди буде. І тому ми маємо берегти однаково що Львів, що Вінницю, що Харків. Але берегти, виходячи зі своїх принципів і переконань. А не з вигаданих рейтингів і деспотичних бажань втримати владу будь-якою ціною. Ціною приниження людини.\nНа минулих виборах ви отримали всі переваги, що має так звана третя сила, фактично зайнявши цю позицію...\nНіколи так не думав. Ми просто робили свою справу. А перша ми чи друга, четверта сила - за вашими технологічними поглядами - для нас це немає значення. Ми просто робили свою справу.\nНаразі дуже багато претендентів на те, щоб зайняти нішу “третьої сили”.\nГосподь з ними. Я бачу технологічний підхід до створення іміджу “третьої сили”. Створюйте третю, четверту, п’яту, тільки робіть свою справу добре. А не технологічно.\n“Самопоміч” залишиться цією “третьої силою”?\nВи цього не знаєте, і я цього не знаю. Це знають тільки люди.\nЦе залежить від того, що ви робитимете. Скільки триватиме ваше голодування?\nЦе залежить від Президента України і прем’єр-міністра.\nЄ біологічні можливості. Я чесний у відносинах з вами, з Президентом, з країною і з людьми.\nТемы: голодування, інтерв'ю, Андрій Садовий, Петро Порошенко, Володимир Гройсман, партія "Самопоміч", Олег Березюк, сміттєва криза у Львові\nКонгрес США прискорить розгляд резолюції про визнання Голодомору геноцидом\nУ Конгресі США погодилися прискорити розгляд резолюції про визнання Голодомору 1932-1933 років геноцидом українського народу. Про це заявив Президент Петро Порошенко під час брифінгу… 21:38\nПрезидент України Петро Порошенко заявив, що не бачить необхідності в зміні нормандського і мінського формату переговорів щодо врегулювання ситуації на Донбасі. Про це він заявив журналістам… 21:08\nНайближчим часом Україну відвідають представники адміністрації США, - Порошенко\nПредставники Адміністрації президента США Дональда Трампа відвідають Україну для підписання оборонних угод, в тому числі про постачання американського озброєння і співпрацю у військово-технічній… 20:50\nПорошенко зустрівся з міністром торгівлі США\nПрезидент України Петро Порошенко в середу зустрівся з міністром торгівлі США Вілбуром Россом. Головну увагу під час зустрічі Порошенко зосередив на можливостях активізації інвестиційної… 19:40\nСуд заарештував помічницю нардепа Полякова із заставою 160 тис. гривень\nСолом'янський районний суд Києва обрав для помічниці нардепа Максима Полякова ("Народний фронт") Тетяни Любонько запобіжний захід у вигляді утримання під вартою на два місяці з можливістю… 19:30\nГПУ попросила Раду зняти недоторканність з Лозового, Довгого, Дейдея, Розенблата і Полякова (оновлено)\nГенеральна прокуратура надіслала у Верховну Раду подання на зняття недоторканності з народного депутата Андрія Лозового (Радикальна партія). Про це повідомила прес-секретар генпрокурора… 19:27\nДовгий називає подання ГПУ на зняття з нього недоторканності способом тиску\nНародний депутат Олесь Довгий вважає подання генерального прокурора на зняття з нього депутатської недоторканності одним із способів тиску повідомляє "Інтерфакс-Україна". "Подання… 19:12\nМіністр оборони США подарував Порошенку фото з написом "Від патріота - патріоту"\nМіністр оборони США Джеймс Меттіс під час зустрічі з президентом України Петром Порошенком подарував йому фотографію з написом "Від патріота - патріоту. З повагою". Фотографію оприлюднив… 19:10


Проповідь Блаженнішого Митрополита Київського і всієї України Епіфанія в день свята Вознесіння Господнього | uapc.te.ua\nГоловна > Новини > Проповідь Блаженнішого Митрополита Київського і всієї України Епіфанія в день свята Вознесіння Господнього\nUAPC, 7 місяців тому 0 7 хв. читати\nСердечно вітаю всіх зі святом Вознесіння Господнього! Цим святкуванням події, про яку чуємо зі Священного Писання, ми завершуємо відзначення Світлого Христового Воскресіння. Водночас спогад про Вознесіння готує нас до вшанування Зішестя Святого Духа, до дня Святої Тройці.\nПро цей зв’язок нагадує нам і тропар свята – короткий піснеспів, у якому викладається його головний зміст. «Вознісся Ти у славі Христе Боже наш, радість сотворивши ученикам обітницею Святого Духа» – проголошуємо ми. Адже так сказано у книзі Діянь святих апостолів, в якій записані слова, звернені Спасителем до учеників: «Іоан хрестив водою, а ви, через кілька днів після цього, будете охрещені Духом Святим» (Діян. 1:5).\nТому зміст і значення нинішнього свята є багатогранними. Найперше воно підсумовує і завершує безпосереднє земне служіння Господа нашого Ісуса Христа, зокрема сорокаденний період після Його воскресіння з мертвих, коли Господь являвся Своїм ученикам, наставляючи їх. По-друге, воно нагадує нам про істину єднання навіки в Божественній Іпостасі Сина двох природ – божественної і людської, та про входження людства, через Вознесіння Христове, у лоно Пресвятої Тройці. Третє значення свята – приготування до П’ятидесятниці, коли справдилися пророчі слова Спасителя, сказані Ним до апостолів перед хресними стражданнями: «Краще для вас, щоб Я пішов. Бо, якщо Я не піду, Утішитель не прийде до вас; а як піду, то пошлю Його до вас» (Ін. 16:7).\nОкрім цього, спогад про Вознесіння утверджує дві ключові істини. Про одну з них нагадує кондак свята: хоча Христос і вознісся на небеса, але Він не розлучився з нами, невідступно перебуваючи з Церквою Своєю, тобто із зібранням людей, покликаних Ним до спасіння.\n«Ось Я з вами по всі дні, до кінця віку. Амінь.» (Мф. 28:20) – так завершується не лише Євангеліє від Матфея, але таким є підсумок всього земного служіння Сина Божого: Він відійшов від землі на небеса, але не зник; Він вознісся, але не полишив нас; Він був забраний хмарою з очей учеників, як чули ми про це зі свідчення книги Діянь – але Він же назавжди залишається у зібранні вірних, бо так обіцяв: «Де двоє чи троє зібрані в ім’я Моє, там Я серед них» (Мф. 18:20).\nДруга істина, яка утверджується Вознесінням – це обітниця про майбутнє Друге Христове пришестя. Як і Благовіщення архангела про втілення Сина Божого, як радісна новина про народження у Віфлеємі Сина Діви, як вістка про перемогу Христа над смертю і Його воскресіння – так і сповіщення про Друге пришестя Спасителя довершується через ангелів. Коли апостоли «дивилися на небо, під час вознесіння Його, раптом перед ними стали два мужі в білому одязі i сказали: «Мужі галилейськi, чого ви стоїте i дивитеся на небо? Цей Ісус, Який вознісся від вас на небо, прийде так само, як ви бачили Його, коли Він сходив на небо» (Діян. 1:10-11), – розповідає нам книга Діянь.\nКоли люди зовнішні говорять про традиції Церкви, то можна від них почути і таке міркування: «У вас в календарі кожного дня – свято». Справді – якщо відкриємо календар, то жодного дня в році немає, щоби не був він позначений спогадом про Божу Матір, про того чи іншого святого, прославленням євангельських подій. Однак якщо для мирського життя слово «свято» є синонімом до розваг і відпочинку, нагодою для вітань і застілля, то християнське розуміння свята найперше зосереджене у спонуканні нас до пізнання пов’язаних з ним істин, до наслідування прикладу життя і чеснот святих. Християнське свято – не просто перерва між днями буденної праці, але кожного разу сходинка, що спонукає нас підніматися від тимчасового до вічності, від земного – до небес.\nОсь і сьогодні ми не просто згадуємо про подію з минулого, описану в Євангелії. Через вшанування Вознесіння Господнього ми маємо спонукання розмірковувати про значення цієї події безпосереднього для кожного з нас, для нашого сьогодення і майбутнього, для нашого спасіння.\nДля людства, підвладного дії зла, завершенням земного життя є смерть, гроб і могила. Але Христос, як Син Людський, подолав смерть, тілом не залишився у гробі, могила не втримала Його, бо Він воскрес з мертвих. Тож і завершення Його земного життя мало інший характер – Він вознісся на Небеса і сів праворуч Бога.\nСаме слово «вознесіння» стосується людської природи Спасителя, адже за Своєю божественною природою, як Дух незміримий і всюдиприсутній, Син Божий невідступно перебуває у єдності Святої Тройці.\nВознесіння Христове – невід’ємна і надзвичайно духовно важлива складова справи спасіння людства. Бо воно довершує служіння посередництва Ісуса Христа між Богом і людьми, єднання земного з небесним. Друга Особа Пресвятої Тройці, Слово Боже, стало плоттю. Син Божий воплотився від Духа Святого і Марії Діви, ставши Сином Людським. І саме цією людською природою Він сходить на небеса. Взяте від землі, сотворене – Син Божий вводить в лоно Творця, таємничо єднає з Трійцею.\nЦе Він звершує не для Себе, але заради всього людства. Бо завдяки Вознесінню встановлюється через Особу Сина Божого нерозривне єднання Творця з творінням, Бога і людини. Саме тому Спаситель і казав, що Він має піти від учеників – щоби звершити це єднання і через нього дати можливість для єднання з Богом, для прийняття Духа Святого і осягнення вічного життя кожній людині.\nЗвернімо увагу, дорогі брати і сестри, на те, що між Вознесінням і П’ятидесятницею є відстань у десять днів. Можемо поставити питання: а хіба Христос не міг послати Духа Святого на апостолів тієї ж миті, як вознісся? Відповідь дає нам Писання: час між цими подіями ученики використали на приготування, перебуваючи в молитві.\nНавіть ця деталь, здавалося би не надто важлива, насправді промовляє до нас і є спонуканням: Спаситель посилає Духа Святого від Отця Своїм ученикам, не лише апостолам, але і всім вірним, однак щоби прийняти Його, слід потрудитися, слід духовно приготуватися.\nСонце, за словом Спасителя, світить для злих і добрих, і дощі проливаються для праведних і неправедних (Мф. 5:45). Тобто, речі світу цього можуть відбуватися і незалежно від нашого особистого духовного стану. Однак щоби прийняти Духа Святого і сповнитися Ним – слід готуватися, слід потрудитися.\nБезперечно, що сходження Святого Духа – це дар, а не відплата за працю. Однак як і всякий дар, він має дві сторони – Того, хто дарує, і того, хто приймає. Не від нас залежить подання дару, але від нас залежить – чи приймемо ми його, чи будемо приготовлені, чи не змарнуємо отримане, чи примножимо талант, чи дамо зерну, посіяному в нашій душі, зрости для великого плоду.\nДо такого приготування і спонукає нас Вознесіння. Воно нагадує, що двері Раю вже відкриті, що єднання земних з небесними звершене вже у Христі, але нам належить трудитися, щоби бути належно приготовленими для входження в Рай і задля нашого власного, особистого сходження на небеса.\nСамі, своїми власними силами, ми не здатні осягнути цього. Але як сказано: «Неможливе для людей – можливе для Бога» (Лк. 18:27). І Церква в день Вознесіння нагадує нам, що воно не означає нашої розлуки з Христом, що Спаситель зійшов на небеса – але також залишився з нами аж до кінця віку, коли вдруге, видимо для всього світу і у величі Своєї слави, Він прийде, щоби остаточно довершити все.\nТож, дорогі брати і сестри, ще раз сердечно вітаючи всіх з цим великим святом, бажаю кожному з нас сповнитися розумінням глибини його значення, усвідомити все, чого воно нас навчає і до чого спонукає, в чому утверджує і до чого готує. Щоби і ми вже зараз духом нашим, нашою вірою, нашим життям підносилися від тимчасового – до вічного, від світу цього, який лежить ще у злі – до небес, де нам приготовані оселі в Домі Отця. Нехай дні та роки, які залишаються нам тут, на землі, не будуть змарновані, а уподібняться до тих десяти днів, протягом яких ученики готувалися до виконання обітниці Божої і сходження Святого Духа.\nЩоби в той день, коли справдиться сповіщення ангелів і Христос, Якого ми нині з апостолами бачимо вознесеним, прийде судити світ – нам бути серед тих, хто радіють, чуючи слова: «Прийдіть, благословенні Отця Мого, успадкуйте Царство, уготоване вам від створення світу» (Мф. 25:34).\nУ селі Гніздичне “гнана” РПЦвУ освятила новий храм\nΑΜΣΕΝΤΙΑ ΓΙΑ ΤΟΝ ΠΡΟΚΑΤΑΒΟΛΗ ΤΗΣ ΟΥΚΡΑΝΙΑΣ - ΑΠΟΚΛΕΙΣΤΙΚΗ ΠΕΡΙΠΤΩΣΗ ΤΟΥ BISHOP TIKHON (PETRANYUK) ΠΕΡΙΟΧΗΣ LUHANSK


Започаткували реформування радянської економіки рішення березневого та вересневого (1965 р.) пленумів ЦК КПРС. Реформа (названа «Косигінською» за ім’ям одного з її ініціаторів, голови Ради міністрів СРСР О. М. Косигіна) мала на меті вдосконалити планування й економічне стимулювання і була спрямована на знаходження оптимального сполучення централізованого керівництва економікою й оперативно-господарської самостійності підприємств, зміцнення й подальший розвиток господарського розрахунку. Реформа охоплювала всі елементи господарського механізму: планування, організаційну структуру управління, економічні стимули і господарський розрахунок.\nВідповідно до постанови вересневого пленуму «Про покращання управління промисловістю, вдосконалення планування та посилення економічного стимулювання промислового виробництва» найбільш істотні зміни передбачалися в системі управління промисловістю. Передусім було вирішено ліквідувати раднаргоспи та повернутися до галузевого принципу управління. Були знову створені союзно-республіканські та союзні міністерства за галузями промисловості. На практиці це означало, що республіки втрачали контроль над більшістю підприємств.\nГосподарська реформа поставила також питання щодо переходу до повного госпрозрахунку, хоча здійснити його на практиці через цілий ряд причин так і не вдалося. Відомо, що питання про знищення системи директивного планування тоді не стояло, навпаки, йшлося про його посилення. Але в ході реформи постало питання про необхідність поєднання директивних методів планування та економічних важелів, таких, як ціна, прибуток, кредит, заробітна плата. При цьому основним питанням реформи залишалося зменшення кількості показників, які зводились «згори», що означало збереження старої концепції плану як системи директивних показників, тобто обов’язкових для виконання планових завдань. І хоча проголошувалась необхідність поєднання адміністративних та економічних методів, перевага надавалася директивним показникам. На практиці це означало, що господарський механізм, закладений в основу реформи 1965 р., зберігав традиційні риси командно-адміністративної системи.\nВажливою причиною відставання сільського господарства був і його низький технічний рівень. Тому було різко збільшено державні асигнування на підвищення технічного рівня сільського господарства, на виробництво сільськогосподарських машин і добрив. В Україні протягом 1966—1970 рр. кількість тракторів збільшилася на 22 %, комбайнів — на 42 %, а застосування мінеральних добрив — майже вдвічі. Не менш важливим недоліком була недостатня спеціалізація сільського господарства, тому було прийнято рішення про її посилення.\nПроте прийняті на цьому етапі заходи (наведення елементарного порядку, зміцнення трудової та технологічної дисципліни, широка заміна керівників тощо) дали певний позитивний ефект: дещо зросла продуктивність праці, збільшилися капіталовкладення у соціальну сферу. На цьому фоні було розв’язано антиалкогольну кампанію, яка завдала колосального удару по державних фінансах\nПитання про кардинальну економічну реформу вперше було поставлено на червневому (1987 р.) Пленумі ЦК КПРС. Спочатку її пов’язували з концепцією «вдосконалення господарського механізму», тобто із наданням підприємствам більшої самостійності у розвитку виробництва, оновленні продукції, матеріальному стимулюванні робітників залежно від фінансових результатів діяльності підприємства, тобто з фактичним поверненням до ідей реформи 1965 р. Власне ж економічна «перебудова» розпочалася у червні 1987 р., коли було прийнято «Закон про державне підприємство», відповідно до якого підприємства отримали право самостійно планувати свою діяльність, базуючись на рекомендованих, а не директивних завданнях, на контрактах з постачальниками та споживачами та на державних замовленнях. Відтепер діяльність підприємств повинна була регулюватися не міністерствами та відомствами, а довготривалими економічними нормативами. Підприємства отримали право на підписання прямих договорів з іншими підприємствами, а деякі — навіть самостійно виходити на зовнішній ринок.


Вчені назвали 4 причини хропіння | Хрещатик - новини та життя української столиці.\n23/02/2017 06:00 надрукувати прочитало 17107 чoловік\nЗ хропінням люди стикаються неодноразово протягом всього життя. Інколи ми дратуємось, як хтось інший не дає нам заснути, інколи – не помічаємо хропіння за собою. Проте такий недолік свідчить не лише про погану звичку, а й про ряд хронічних захворювань і недуг, пише 24tv.ua\nОсь основні 4 причини, чому люди хроплять:\n1. Такенсуке Ікемацу був одним з перших, хто детально вивчав природу хропіння, внаслідок чого і отримав прізвисько "батько хропіння". Протягом сорока років, доктор визначив, що саме звуження верхніх дихальних шляхів призводить до виникнення хропіння. Адже якщо збільшуються хоч якісь м'які тканини в глотці, це автоматично призводить до виникнення хропіння.\nОднак ці дані не є однозначними, адже часто можна зустріти людей, у яких немає ніяких захворювань, але хропіння не перестає їх хвилювати.\n2. Ще однією причиною хропіння вважається зменшення тонусу м'язів в м'яких тканинах глотки. А відбувається це під час швидкої фази сну, коли м'язи найбільш розслаблені. Тому, якщо людина спить на спині, її язик падає назад, закриваючи верхні дихальні шляхи. І лише з часом тонус тканин глотки стає менш пружним, розтягується і як наслідок призводить до хропіння.\n3. Багато лікарів схильні стверджувати, що саме надмірна вага є причиною виникнення хропіння у людей. Однією з теорій є те, що жир, який знаходиться в черевній порожнині, може тиснути на діафрагму і тим самим стискати трахею.\nТакож, під час досліджень, було виявлено, що люди, які сидять на дієті, хроплять набагато менше. Однак у тих людей, у яких спостерігалось хропіння до того, як вони набрали вагу, схуднення в даному випадку не допомагало.\n4. Кажуть, що значне вживання алкоголю перед сном, так само як і куріння призводять до того, що засинаючи, м'язи м'яких тканин глотки розслабляються та розтягуються. А під час куріння слизова оболонка глотки збільшується, так як виділяється значна кількість слизу. Це в свою чергу веде до зменшення повітряного проходу.\nЧасто вживання антибіотиків і снодійних теж є причиною утворення хропіння.


Встановлення ГБО на Toyota Prado 2011 | VipGaz\nVipGaz » Встановлення ГБО » Галерея виконаних робіт » Встановлення ГБО на Toyota » Встановлення ГБО на Toyota Prado 2011»\nВстановлення ГБО на Toyota Prado 2011\nОбидва ДВЗ – класичні інжектори з колосальним ресурсом. «Шістка» йде без гідрокомпенсаторів, тому потрібне періодичне регулювання теплових зазорів. На бензині виробник рекомендує робити це після 100 тис. км пробігу. На пропані процедуру потрібно проводити вдвічі частіше. Мотори прості, тому строгих рекомендацій встановлювати преміальне обладнання тут немає. Однак і бюджетними комплектаціями не обійтися.\nСтавимо газ на Прадо: нюанси комплектації\nЩе на етапі підбирання обладнання слід уважно поставитися до характеристик редуктора-випарювача і газових форсунок. Ці елементи повинні відповідати потужності мотора. На практиці – навіть з невеликим запасом, в іншому випадку в найвідповідальніший момент може статися провал тяги через брак палива. Інший важливий показник – швидкість спрацьовування, стосується форсів: чим скорострільніші форсунки, тим більше можливостей у наладчика наблизитися до бензинових показників. Що стосується інших елементів устаткування, то тут використовуються універсальні комплектуючі, з яких найважливішими вважаються фільтр і балон.\nРекомендуємо не економити на даному вузлі та утримуватися від витратних матеріалів з паперовим картриджем – композитні фільтри з відстійником помітно ефективніше затримують «зайві включення» у пропан-бутані, які є завжди, незалежно від якості пального. Прадо на газу працює без нарікань, якщо бензольні смоли залишаються у фільтрі, а не потрапляють до форсунок. Сам по собі газовий конденсат для мотора є нешкідливим і згорає в циліндрах без сліду або наслідків. Однак при коротких пробігах у міському циклі смоли налипають на штоки газофорсів, а згодом блокують їх вільний хід.\nУ більшості випадків власники LC Prado вибирають тороїдальну ємність для зовнішнього розміщення під задній бампер, де поміщається ТОР на 95 л. Однак якщо авто бере участь в офф-роудах, то така схема не підходить. Швидше за все, альтернативи багажнику тут немає – під стіночку стає циліндр на 90 л, але від третього ряду сидінь доведеться відмовитись. Ємність обладнано мультиклапаном – дані про рівень пропану надходять на ЕБУ, а звідти транслюються на кнопку перемикання режимів, яка розміщується в салоні машини. Водій завжди знає, скільки пального є в балоні.\nГаз на Прадо 120 налаштовують у русі – функція автокалібрування на універсальних ГБО призначена лише для запуску двигуна на пропан-бутані. Суть налаштувань полягає в корекції бензинових програм: чим точніше «знімаються» штатні алгоритми, тим коректнішою вийде газова паливна карта. Після регулювань автомобіль готовий до експлуатації. На нульовому ТО, яке проводять після першої тисячі пробігу, робляться уточнюючі регулювання. Для клієнта послуга безкоштовна. Задавайте питання нашим консультантам про бренди і варіанти комплектації ГБО.


На Прикарпатті планують підключити всі школи до швидкісного інтернету – Франківчани\nГоловна / Новини / На Прикарпатті планують підключити всі школи до швидкісного інтернету\nНа Прикарпатті планують підключити всі школи до швидкісного інтернету\nЦього року держава витратить близько 1 млрд грн на підключення до Інтернету всіх навчальних закладів та шкіл України, які не мають до нього доступу....\nНовини 9:06, 13.03.2019\nЗа словами Лілії Гриневич, в Україні є проблема цифрового розриву між поколіннями, зокрема дітей та вчителів, між селом та містом. Тому МОН розглянуло можливість доступу до швидкісного Інтернету всіх шкіл у регіонах країни, про це в інтерв’ю prm.ua повідомила міністр освіти Лілія Гриневич, пишуть Версії.\n“Цього року ми плануємо створити загальну концепцію цифризації освітньої системи України. Тому що нам потрібна повна візія того, як ця система виглядатиме в повному обсязі. Сюди входить доступ до Інтернету, який би нам дозволив використовувати електронний освітній контент в повному обсязі, зокрема мультимедійний. Інша історія – це сама інфраструктура, тобто носії, з якими діти можуть працювати у школах. Третя частина, можливо найосновніша, все це працюватиме в тому випадку, якщо вчителі зможуть цим користуватися”, – сказала міністр.\n“Цього року ми робимо дуже велику інвестицію – орієнтовно мільярд гривень. Ці гроші підуть на підключення до Інтернету всіх тих навчальних закладів та шкіл, які не мають доступу або мають доступ, менший за 30 МБ в секунду. Також ми розробили програмне забезпечення для Національної освітньої платформи. Тобто, необхідно наповнити цю електронну платформу, звідки вчителі можуть черпати цей контент. Тому це друга важлива складова”, – повідомила Лілія Гриневич.\nЯк повідомили у Департаменті освіти, науки та молодіжної політики ОДА, у проекті модернізації доступу до мережі Інтернет в освітніх закладах України для Прикарпаття передбачили 30 млн грн.\nЧитайте також: Стало відомо, на скільки зростуть пенсії з березня 2019 року


Білорусь протести: журналіст розповів про смерть білорусів через Лукашенко\nПовна відсутність прогресу в Білорусі показує, що мали рацію ті, хто з самого початку рекомендував вибирати не між мирним і насильницьким протестом, а між насильницьким протестом і еміграцією.\nСитуація всередині Білорусі все більше схожа на концтабір. Режим Лукашенка має невичерпний ресурс насильства у зв'язку з фінансовим підживленням з Кремля. Протестуючі не мають взагалі ніякого ресурсу. Це математика. Поява чергової Координаційної ради взагалі нічого не дасть учасникам мітингу. На мій погляд, куди більш ефективним інструментом стало б створення уряду у вигнанні навколо Тихановської – уряду, який отримав би у своє розпорядження фінансові інструменти та кредити від іноземних урядів.\nСитуація виглядала б так: добре, нехай офіційний Мінськ отримує мільярд з Москви, зате у нас є уряд Тихановської, який отримує фінансову допомогу від США і ЄС. Інша справа, що при Трампі ніякої допомоги не буде, а Євросоюзу зараз не до Білорусі, які б санкції там ні вводили: в Брюсселі чекають інавгурації Байдена і тільки тоді почнуть обговорювати з Вашингтоном можливу координацію дій щодо Білорусі.\nОднак проявити ініціативу і створити закордонний уряд білорусам все-таки варто було б – хоча б в якості інституційного базису на майбутнє. Всередині Білорусі будь-які протестуючі Олександру Лукашенку структури будуть знищуватися так само швидко, як у випадку з першою Координаційною радою. У них мало сенсу без зарубіжної інституційної активності.\nІ не варто плекати оптимізму з приводу візиту тирана в тюрму до опонентів: це була демонстрація не слабкості, а тактичної гнучкості, яку він супроводжує триваючим насильством на вулицях. Зверніть увагу, скільки людей було захоплено, побито і кинуто в тюрми в останні тижні. Результат для опонентів Лукашенка, звичайно, є – повна делегітимація режиму з подальшими персональними санкціями особисто проти музичного психопата.\nОднак цей результат носить символічний, а не практичний характер. Лукашенко як був намісником Кремля до виборів, так і залишається ним через кілька місяців після їх проведення, незважаючи на нескінченні масові протести і міжнародну реакцію. Історія заходить в погану криваву нескінченність, яка забирає білоруські життя. Революція не прощає ілюзій.\nУ Харкові під час пожежі в будинку для літніх людей загинуло 15 осіб. Всі подробиці, фото та відео з місця трагедії


Джордж Майкл: успішний і нещасний - BBC News Україна\nУ неділю в своєму будинку в Англії раптово помер музикант Джордж Майкл. Видатні здібності співака, автора пісень і продюсера зробили його одним з найуспішніших артистів світу.\nБог наділив його чудовою зовнішністю і гарним голосом, а вміння триматися на сцені зробило його улюбленим концертним виконавцем для декількох поколінь любителів музики.\nПершого успіху він досяг у складі групи Wham!, а сольна кар'єра принесла йому безліч нагород і зробила мультимільйонером.\nУ той же час проблеми з наркотиками і конфлікти з поліцією дуже підірвали його репутацію і на якийсь час навіть затьмарили його музичний талант.\nСправжнє ім'я співака - Йоргос Кіріакос Панайоту; він народився в Лондоні 25 червня 1963 року. Його батько приїхав до Британії з Кіпру у 50-і роки і мав невеликий грецький ресторан. Його матір була англійкою. Вона займалася танцями.\nImage caption Джордж Майкл\nДитинство майбутньої зірки було не безхмарним. Майкл згодом згадував, що батьки постійно працювали, щоб утримувати сім'ю, і часу на дитину майже не залишалося.\n"Мене ніколи не хвалили, ніколи не обіймали. Від щасливого казкового дитинства я був дуже далекий", - скаржився він в одному з інтерв'ю.\nКоли Йоргос був підлітком, сім'я переїхала в графство Гертфордшир. Там, на ґрунті спільного інтересу до музики, він подружився з однокласником Ендрю Ріджлі, і незабаром ще з кількома друзями вони заснували групу, яка грала музику ска. Довго гурт не протримався.\nУ 1981 році Майкл і Ріджлі заснували Wham! Перший сингл Wham "Rap!" залишився за великим рахунком непоміченим, але вже другий - "Young Guns (Go For It)" - приніс їм популярність після того, як Wham! в останню хвилину запросили взяти участь у популярній телепередачі Top of the Pops, після чого пісня піднялася на третє місце в британському хіт-параді.\nImage caption Дует Wham. Фото 1984 року\nСпочатку Wham! виглядали такими собі бунтарями - у шкірі і з піснями типу Bad Boys. Однак поступово дует змінив свій стиль у бік більш стандартної поп-музики. Їхня пісня "Wake Me Up Before You Go-Go" стала хітом по обидві сторони океану.\nМайкл був безумовним фронтменом групи, і перехід його до сольної кар'єри був практично неминучим. Сингл "Careless Whisper", що вийшов в 1984 році, хоч і був написаний спільно з Ріджлі, був уже практично сольною платівкою Джорджа Майкла.\nWham! остаточно розпалися в 1986 році, і вже навесні наступного року Майкл випустив сингл "I Knew You Were Waiting (For Me)" - дует з кумиром своєї молодості, американською співачкою Аретою Франклін.\nImage caption Останній концерт Wham! на лондонському стадіоні Уемблі 28 червня 1986 року\nДо цього ж часу відносяться і перші метання щодо сексуальної орієнтації. В інтерв'ю газеті Independent причиною своєї депресії після розпаду Wham! Джордж Майкл назвав зростаючу впевненість в тому, що він не бісексуал, а гей.\nБільшу частину 1987 року Майкл провів у роботі над своїм першим сольним альбомом Faith, який вийшов восени того ж року.\nАльбом піднявся на вершину хіт-парадів в Британії і в США, розійшовся тиражем 25 мільйонів екземплярів і приніс співакові премію "Греммі" в 1989 році.\nImage caption Перша премія "Греммі", 1989 рік\nСингл з піснею з альбому "I Want Your Sex" викликав вкрай суперечливу реакцію. Багато американських радіостанції відмовлялися ставити пісню в ротацію, інші вважали за краще пускати в ефір пристойнішу версію, в якій слово "sex" замінили на слово "love".\nЦя пісня дійшла до третього місця в хіт-парадах в Британії і в США.\nСвітове турне 1988 року зміцнило статус Майкла як суперзірки, хоча безкінечні гастролі у супроводі вереску юних прихильниць його дуже виснажували. Почастішала депресія.\nВін навіть відмовився просувати свій другий альбом Listen Without Prejudice Vol. 1. Жоден з синглів не мав відеокліпу. Більш занурений в особисті проблеми, ніж Faith, альбом був націлений на більш дорослу аудиторію.\nВ Америці він не зумів повторити успіх свого попередника, хоча в Британії, навпаки, продавався навіть краще, ніж Faith.\nПід час гастролей в Ріо-де-Жанейро під час туру Cover to Cover в 1991 році він познайомився з Ансельмо Фелеппа, який став його постійним партнером, хоча Майкл і раніше уникав публічно визнавати свою гомосексуальність.\nСтосунки з Фелеппа були недовгими - в 1993 році він помер від крововиливу в мозок.\nImage caption Концерте Live Aid на стадионе Уемблі, 1985 рік\nПланам випуску Listen Without Prejudice Vol 2 не судилося реалізуватися через юридичну суперечку з компанією Sony. Суперечка перетворився в дорогу юридичну тяганину, яка призвела до остаточного розриву Майкла з Sony.\nУ листопаді 1994 року Майкл випустив сингл Jesus to a Child, присвячений покійному коханому Феліппе. Пісня одразу піднялася на вершину британського хіт-параду. Вона увійшла до альбому Older, який вийшов у 1996 році. Над ним співак працював три роки.\nУ меланхолійному і часом навіть похмурому Older безліч натяків на сексуальну орієнтацію Майкла.\nЗмінився і його зовнішній вигляд - на зміну довгому волоссю і бороді прийшла коротка стрижка і вбрання зі шкіри.\nУ Британії та інших країнах Європи альбом користувався великою популярністю. У США він практично провалився: там публіка, як і раніше, вимагала Джорджа Майкла - поп-зірку, а не того серйозного артиста, яким він прагнув стати.\nНа щорічній премії Brit Awards його визнали найкращим сольним артистом. Він також втретє отримав премію Айвора Новелло як найкращий автор пісень.\nImage caption Концерт пам'яті Лінди Маккартні, 1999 рік\nСмерть матері від раку знову занурила його в затяжний період депресії. В інтерв'ю журналу GQ він казав, що думав про самогубство. Врятувала його лише підтримка нового партнера Кенні Госса.\nУ квітні 1998 року його заарештував у громадському туалеті в Беверлі-Хіллз поліцейський в штатському. Йому пред'явили звинувачення у здійсненні розпусних дій. Співака оштрафували і засудили до 80 годин громадських робіт.\nЦей інцидент спонукав Майкла відкрито зізнатися в своїй гомосексуальності і в тому, що він перебуває у стосунках із далаським бізнесменом Кенні Госсом.\nВін продовжував записуватися і в 1999 році видав альбом кавер-версій Songs from the Last Century. Два роки пішло на роботу над новим альбомом Patience, який вийшов в 2004 році.\nАльбом був сприйнятий як повернення до колишньої форми. У Британії він мав моментальний успіх і навіть у США, незважаючи на колишні провали, піднявся на 12-ту сходинку в хіт-параді.\nImage caption Джордж Майкл був постійно під прицілом ЗМІ\nПісля виходу Patience Майкл сказав в інтерв'ю ВВС, що більше не буде записувати альбомів на продаж. Замість цього він буде викладати свою нову музику в мережу безкоштовно з проханням до своїх шанувальників перераховувати гроші на благодійність.\nУ 2006 році після 15-річної перерви він вирушив у гастрольний тур і став першим артистом, який виступив на заново побудованому стадіоні Вемблі.\nЙого приватне життя не зникало зі сторінок таблоїдів.\nУ 2006 році його заарештували і пред'явили звинувачення у зберіганні наркотиків. У липні того ж року таблоїд News of the World повідомив, що Майкла помітили під час заняття сексом у лондонському парку Гемпстед-Хіт.\nМайкл пригрозив подати до суду на фотографів за переслідування і втручання в приватне життя, але в той же час визнав, що нерідко вночі виходив до парку в пошуках "анонімного сексу, який ні до чого не зобов'язує".\nУ 2010 році його засудили до восьми тижнів тюремного ув'язнення за керування автомобілем у стані наркотичного сп'яніння. Його звільнили після половини терміну.\nНапередодні концерту в Празі в 2011 році він оголосив, що за два роки до цього розлучився зі своїм партнером Кенні Госсом, пояснивши розрив алкоголізмом Госса і своїми власними проблемами з наркотиками.\nТалант Джорджа Майкла зробив його зіркою світового масштабу, але він весь час відчував себе в цій ролі незатишно.\nОдного разу він зізнався, що образ кумира підлітків був всього лише його альтер-его, маскою, яку він одягав, виходячи на сцену, щоб виконати свою роботу.\nВін щосили прагнув до визнання в якості автора серйозних пісень і музичного продюсера. Він змінював свій стиль, намагаючись завоювати більш дорослу аудиторію, паралельно борючись з депресією і сумнівами щодо своєї сексуальності.\nДжордж Майкл залишиться в пам'яті як один з найяскравіших музикантів покоління 80-х.\nДжордж Майкл помер від серцевого нападу


Назва Висновки Персона́льний комп'ю́тер\nЩе в 1968 році дослідник Дуглас Енгельбарт показав те, що стало звичним на початку 21 століття - електронну пошту, гіпертекст, текстовий процесор, відеоконференції та маніпулятора "мишу". Разом з тим в той час використання комп’ютера (ЕОМ) було занадто дорогими для індивідуального користування (в бізнес чи освіті).\nУ 1970 році компанією Hewlett-Packard було представлено розробку обчислювальної системи (комп’ютера), яка повністю розміщувавалась на верхній частині столу і мала клавіатуру, маленький дисплей(монітор) і принтер. Першим персональним комп’ютером вважається Xerox Alto, розроблений в 1973 році Науково-дослідним центром компанії Xerox (PARC) в Пало-Альто (Каліфорнія, США). Він вже мав графічний інтерфейс (GUI), який пізніше служив прикладом для Apple Computer у створенні операційної системи для Macintosh і Microsoft для розробки інтерфейсу Windows. Комп’ютер Wang +2200 1973 року мав повнорозмірний дисплей на основі електронно-променевої трубки (ЕПТ) та касети як засіб зберігання інформації. Впровадження мікропроцесорів призвело до масового поширення персональних комп'ютерів після 1975 року.\nРанні персональні комп'ютери(мікрокомп'ютери) були цікавими головним чином для для фахівців та аматорів радіоелектронних пристроїв. Програмування таких пристроїв здійснювалося за допомогою зміни положень перемикачів на передній панелі, результати обчислень відображались вмиканням відповідних лампочок-індикаторів. Практичне застосування мікрокомп’ютера вимагало додавання периферійних пристроїв, таких як клавіатури, комп'ютерні дисплеї , дискові накопичувачі та принтери. Micral N був одним з найперших комерційних мікрокомп’ютерів на основі мікропроцесора Intel 8008. Його випускали, починаючи з 1972 року, причому було продано близько 90000 пристроїв.\nУ 1976 році Стів Джобс і Стів Возняк створили персональний комп'ютер Apple I з платою яка містила близько 30 мікросхем. У січні 1977 року було представлено персональний комп'ютер Commodore PET, в червні 1977 року - Apple II (як правило, його називають "Apple][") і TRS-80 від Radio Shack в листопаді 1977 року. Масовий випуск мікрокомп’ютерів сформував ринок персональних комп'ютерів, що дозволило широкому колу людей використовувати комп'ютери, орієнтуючись на використовувані програмні засоби, практично не звертаючи уваги на технічні особливості їх роботи.\nЗ початку 1980-х років, комп'ютери широко використовуються для персонального (у тому числі і домашнього) використання, розробляється програмне забезпечення широкого спектру, у тому числі і ігри. Персональний комп’ютер Commodore 64 було продано в кількості 17 млн. шт. Ще один такий комп'ютер - NEC PC-98, продано більше 18 мільйонів одиниць. Кілька більш дорогих систем (хоча дешевших порівняно з міні-ЕОМ чи мейнфреймами) почали використовуватися офісах та невеликому бізнесі. Персональні робочі станції характеризувалися високою продуктивністю процесорів і графічних дисплеїв, великим обсягом пам'яті жорсткого диску, мережевими можливостями та роботою під керуванням багатозадачної операційної системи.\nЗрештою, у зв'язку з впливом персонального комп'ютера IBM на робочі станції та домашні комп'ютери втратили технічні відмінності. Комп’ютери для бізнес почали використовувати колір та інші графічні можливості, звук, а домашні комп'ютери та ігрові системи використовували ті ж самі процесори та операційні систем, що й комп’ютери офісних працівників.\nУ 1982 році "Комп'ютер" було названо машина року за версією журналу Time Magazine.


ᐉ 150 років Pöttinger. Історія успіху - Журнал Агроном\n150 років Pöttinger. Історія успіху\nАвстрійська сімейна компанія Pöttinger святкує видатний ювілей у 2021 році. 150-річну історію успіху відзначають під гаслом «Шануй минуле – будь майбутнім». Міжнародний успішний виробник сільськогосподарської техніки створений на основі малого ремісничого бізнесу у м. Гріскірхен (Австрія).\nВсе почалося з народного фестивалю: винахідливий годинникар Франц Пьотінгер був дуже новаторським та орієнтованим на майбутнє ще в 19 столітті. Він вважав, що точність годинникового механізму також мала працювати в машинах, які повинні були полегшити важку роботу аграріїв.\nЦе була пора зародження січкарні. За це він отримав срібну призову медаль на народному фестивалі в м. Лінц (Австрія) у 1871 році. З цією нагородою було засновано компанію 150 років тому. З цього моменту Пьотінгер працює у сфері сільськогосподарського машинобудування.\nОкрім січкарні, виготовляли також фруктові млини та преси, силосні та кормові подрібнювачі, щепорізи та картоплезбиральні машини.\nУ 1950-х роках до найбільш продаваних машин відносився навантажувач для сіна, соломи, трави та листя буряків.\nКілька років потому в механізації роботи на схилах, компанія здійснила революцію машинами для заготівлі сіна. Це відкрило шлях до кормозаготівельної лінійки техніки.\nПідбір сіна – як дитяча гра з навантажувачем для сіна\nПостійні подальші розробки відповідали за те, що навантажувач сіна став попередником причепа-підбирача. З тих пір Пьотінгер є лідером світового ринку в цьому сегменті.\nЗ придбанням Баварського заводу плугів (Німеччина) у 1975 році, спеціаліст із заготівлі кормів розпочав займатися напрямком з обробітку ґрунту: ротаційні борони, культиватори та плуги стали частиною стандартного асортименту. Третьою опорою стала технологія посіву. В даному напрямку успішний період розпочався в 2001 р. з купівлею заводу Rabe у м. Бернбург (Німеччина).\nПісля перших представлень на виставках в Австрії та сусідніх країнах міжнародний тріумф розпочався в 1999 році зі створенням першого дочірнього підприємства у Франції. Ще у 14 країнах Європи, заокенських країнах та країнах Азії створюються офіційні представництва, в т.ч. 2007 року – в Україні, дочірня компанія у Польщі 2020 року – останнє досягнення на сьогодні.\n«У PÖTTINGER ми працюємо задля успіху наших клієнтів вже більше 150 років. Як сімейна компанія, PÖTTINGER дуже серйозно ставиться до своєї відповідальності перед майбутніми поколіннями та навколишнім середовищем. Наша робота – розробити техніку, яка дозволить працювати в сільському господарству з усіма його аспектами в майбутньому», – сказав Грегор Дітахмайер, представник керівництва, коментуючи стратегію компанії на майбутнє.\nпопередня статтяФітосанітарний стан посівів на 1 лютого\nнаступна статтяВ компанії BASF новий очільник агродепартаменту в Україні


За добу в ООС окупанти здійснили 7 обстрілів й понесли втрати | Останні події\nЗа добу в ООС окупанти здійснили 7 обстрілів й понесли втрати\n22 / 4 / 2020 07:17\nВпродовж 21 квітня збройні формування РФ 7 разів порушили режим припинення вогню, застосувавши заборонені Мінськими домовленостями міномети. Військовослужбовці Об’єднаних сил, вжитими заходами, припинили ворожу активність.\nЧотири порушення режиму "Тиша" минулої доби зафіксовано в районі відповідальності оперативно-тактичного угруповання "Схід".\nПо захисниках поблизу Авдіївки з напрямку населеного пункту Каштанове російські найманці двічі відкривали вогонь з гранатометів різних систем, великокаліберних кулеметів та стрілецької зброї.\nОборонців Старогнатівки ворог обстріляв з автоматичних станкових гранатометів та кулеметів великого калібру, а неподалік Красногорівки окупанти застосували станковий протитанковий гранатомет.\nНа обстріли противника Об’єднані сили дали результативну та адекватну відповідь, тож надвечір окупанти припинили свою активність.\nУ районі відповідальності оперативно-тактичного угруповання "Північ" збройні формування Російської Федерації здійснили три обстріли, які відзначались застосуванням мінометів, заборонених Мінськими домовленостями.\nТак, по опорних пунктах Об’єднаних сил поблизу Кримського та Новотошківського ворог з мінометів калібру 120 мм випустив загалом 8 мін.\nНеподалік Луганського окупанти застосували міномет 82-го калібру – 14 мін, а також станковий протитанковий гранатомет та великокаліберні кулемети.\nВогонь у відповідь\nЗлочинні дії російських окупантів безкарними не залишилися – вогнем зі штатного озброєння підрозділи Об’єднаних сил рішуче подавили ворожу активність. Агресивні та злочинні дії противника й надалі отримуватимуть адекватну й невідворотну відповідь з боку українських захисників, підкреслили в командуванні ООС.\nЗа даними розвідки ОС, 21 квітня українські підрозділи знищили двох російських найманців.\nВід початку поточної доби в районі відповідальності оперативно-тактичного угруповання "Схід" окупаційні війська зі станкових протитанкових гранатометів обстріляли українські позиції біля Богданівки. Вогнем у відповідь Об’єднані сили негайно припинили ворожу провокацію. Втрат серед захисників немає.\nВипадків захворювання на коронавірусну інфекцію серед особового складу ОС не зафіксовано.\nСитуація в районі проведення операції Об’єднаних сил залишається контрольованою, зазначили в командуванні ООС.\nНагадаємо, Росія веде бойові дії на сході України проти українських військ, які захищають свою землю, вже більше шести років, відразу після зрадницького захоплення Криму.


Підсумки саміту G20: мінімальний корпоративний податок та глобальне потепління » InfoKava.com - новини України та Світу\nПідсумки саміту G20: мінімальний корпоративний податок та глобальне потепління\n23:45, 01 лис 2021\nЛідери 20 країн з найбільшими економіками світу (G20) схвалять угоду ОЕСР про глобальний мінімальний корпоративний податок у 15%, правила мають набути чинності 2023 року. Про це з посиланням на проект комюніке дводенного саміту G20 повідомляє Reuters.\n“Ми закликаємо Інклюзивну рамкову програму ОЕСР/G20 щодо BEPS у найкоротші терміни розробити типові правила та багатосторонні інструменти, узгоджені у Детальному плані реалізації, з метою забезпечення того, щоб нові правила набули чинності на глобальному рівні у 2023 році”, — йдеться у драфті висновків саміту.\nУ жовтні 136 країн досягли угоди про мінімальний податок для глобальних корпорацій, включаючи таких інтернет-гігантів, як Google, Amazon, Facebook, Microsoft або Apple, щоб їм було важче ухилятися від оподаткування, відкривши офіси в юрисдикціях з низькими податками.\nЩо ще обговорили на полях G20 у Римі\nЧотиристоронні переговори з приводу іранської "ядерної угоди" відбулися в межах саміту G20 у Римі. Лідери США, Німеччини, Великої Британії та Франції - Джо Байден, Ангела Меркель, Борис Джонсон та Еммануель Макрон відповідно - підкреслили у підсумковому комюніке, що провідні світові держави не допустять того, щоб у розпорядженні Тегерана опинилася ядерна зброя, висловивши занепокоєння останніми діями Ірану.\nУ комюніке зазначається, що Іран, починаючи з червня, “прискорив темпи провокаційних дій у своїй ядерній програмі, включаючи виробництво високозбагаченого урану та збагаченого металевого урану. Іран не має реальної суспільної потреби в будь-якому з цих заходів, але обидва вони важливі для програми створення ядерної зброї”. Учасники переговорів погодилися, що дії Тегерана ставлять під загрозу можливість повернення до “ядерної угоди”.\nУ комюніке за підсумками зустрічі лідери G20 закликали обмежити глобальне потепління в межах 1,5 градуса та забезпечити загальний доступ до вакцин від ковіда.\nЛідери країн-учасниць (саміт G20) визнали "ключове значення" досягнення глобальних нульових викидів парникових газів до середини 21 століття. Про це йдеться у тексті підсумкового комюніке, погодженому в неділю, 31 жовтня. Проте документ містить мало конкретних зобов'язань. Крім того, учасники зустрічі не встановили чіткого терміну для досягнення глобальної вуглецевої нейтральності.\nУ той час як США і Європейський Союз раніше поставили собі за мету вийти на рівень нульових викидів до 2050 року, Китай, Росія і Саудівська Аравія мають намір домогтися вуглецевої нейтральності лише до 2060 року. Лідери цих трьох країн особисто не були присутні на зустрічі у Римі.\nУчасники саміту заявили, що національні плани дій щодо скорочення викидів парникових газів необхідно буде доопрацювати "при потребі". Вони також пообіцяли припинити фінансування виробництва електроенергії на вугільних електростанціях за кордоном до кінця поточного року, але конкретної дати відмови від використання вугілля лідери не назвали, пообіцявши зробити це якнайшвидше.\nКраїни-учасниці G20 закликали до вжиття "значних та ефективних" заходів для обмеження глобального потепління в межах 1,5 градуса за Цельсієм. "Ми визнаємо, що наслідки зміни клімату при 1,5 градусах Цельсія набагато нижчі, ніж при 2 градусах. Утримання (потепління - Ред.) на рівні 1,5 градусів вимагатиме значних та ефективних дій та прихильності з боку всіх країн", - йдеться у комюніке.\nЕксперти ООН тим часом попереджають, що якщо рівень викидів парникових газів у світі не буде радикально скорочений, до кінця 21 століття середня температура на планеті підвищиться на 2,7 градуса за Цельсієм, що стане катастрофою з точки зору клімату.\nКрім кліматичних питань лідери країн "двадцятки" обговорили ситуацію з пандемією COVID-19 та нерівномірний розподіл вакцин у світі. У підсумковому комюніке учасники зустрічі пообіцяли забезпечити "своєчасний, справедливий та загальний доступ" до вакцин. Таким чином, вони хочуть сприяти досягненню мети Всесвітньої організації охорони здоров'я (ВООЗ) прищепити не менше 40 відсотків населення від коронавірусу в усіх країнах до кінця 2021 року та 70 відсотків до середини 2022-го.\nКрім того, країни G20 мають намір співпрацювати з метою взаємного визнання вакцин, які ВООЗ вважає за ефективні.


Дніпро-1 обіграв Львів в матчі чемпіонату України від 2 квітня 2021 року, відео голів | Футбол СЬОГОДНІ\nДніпро-1 розгромив Львів в першому матчі 20-го туру чемпіонату України, встановивши рекорд\nПідопічні Ігора Йовічевича продовжили вражаючу безпрограшну серію\nУ другій частині сезону Дніпро-1 наче підмінили. Один із аутсайдерів осінньої частини чемпіонату України виграв вже п'ятий матч з останніх семи, ще два рази розійшовшись з суперниками нічиїми. Отже, хлопці хорватського тренера Ігора Йовічевича продовжують підніматися турнірною таблицею. Поки що вони – на восьмому місці, але від Олександрії відстають всього на очко.\nЧитайте також: розклад трансляцій та результати 20-го туру УПЛ.\nСьогодні Дніпро-1 розбив на своєму полі Львів (5: 1), який у попередньому турі зумів обіграти чемпіонів з Шахтаря. На цей раз шансів на порятунок у гостей не було. Правда, до перерви підопічні Анатолія Безсмертного пропустили лише раз – після кутового на 19-й хвилині від Маріо Чуже.\nЗауважимо, що з 44-ї хвилини "леви" діяли в меншості після вилучення за дві жовті картки Ернеста.\nУ другому таймі хорват Чуже на 65-й хвилині оформив дубль, але ще до цього голами відзначилися Данило Ігнатенко (на 59-й) та Ігор Когут (на 63-й). Львів'яни змогли відповісти лише точним ударом з пенальті бразильця Альваро – після перегляду VAR. Але і у господарів знайшовся свій бразилець-голеадор: Вагнер Гонсалвес в доданий час забив перший м'яч в Україні, реалізувавши вихід один на один із воротарем.\nЯк виявилося, Дніпро-1 вперше в УПЛ здобув перемогу з таким великим рахунком і вперше забив п'ять м'ячів! У суботу та неділю пройдуть ще по три матчі 20-го туру Прем'єр-ліги.\nТим часом, президент Колоса розповів правду про скандального Селезньова: "Це не по-пацанськи".\nДивіться, як дніпряни розібралися з Десною в Чернігові:\nфутбол відео голів чемпіонат України Дніпро-1 ФК Львів УПЛ


Матеріали за 12.07.2018 » Сторінка 3 » Виноградів NEWS\nСонячне затемнення 13 липня: чого не можна робити в жодному разіВ ніч з 12 на 13 липня 2018 роки відбудеться часткове сонячне затемнення. Експерти стверджують, що астрономічне явище почнеться о 4:48 ранку за київським часом, максимального\nЗакарпаття запрошує на фестиваль лемківської культуриЦієї неділі, 15 липня, в селі Ворочово Перечинського району відбудеться традиційний – восьмий обласний фестиваль «Лемківська ватра». Всіх, хто цікавиться етнічним і культурним\nСьогодні День святих Петра і Павла: чому треба скупатися в річці та інші прикметиСьогодні, 12 липня Православна церква відзначає велике свято Петра і Павла, який завершує Петрів піст. Детальніше про історію та традиції цього дня. Петро і Павло - первоверховні\nКривава ДТП на Рахівщині: загинуло немовля, 5 людей у лікарніДТП із потерпілими сталася вчора, 11 липня, у селі Водиця Рахівського району. Про це повідомляє Управління ДСНС в Закарпатській області. За інформацією рятувальників, аварія\nУ Виноградові занепадають виноградники та сади радгоспу "Виноградівський" (ВІДЕО)Вже скоро мав би дозріти смачний та пахучий виноград, та за виноградниками ніхто не доглядає.Відео оприлюднено на каналі Новини Закарпаття в мережі YouTube.


01 серпня 2012, 16:13\nГості «Вашої Свободи»: Ярослав Колесник, член спостережної ради Українського кредитно-банківського союзу; Ярослав Солтис, директор із інвестиційних відносин ВАТ «Унікредит Банк».\nІнна Кузнецова: Цього тижня новина банківської сфери: продаж німецьким Commerzbank банку «Форум». Місць тому відбувся аналогічний продаж чи, можливо, не аналогічний (банкіри мене поправлять) «СЕБ Банку».\nВипадковість це чи закономірність? У чому причини того, що європейські банки йдуть з України?\nЯрослав Солтис: Справа в тому, що в цілому у Європі, Ви бачите, криза. Вона є не тільки в економіці в промисловій, у торговій, а й у частині, яка належить до банківської сфери. Банки мають проблеми у себе і не хочуть, щоб ці проблеми були ще й в Україні, від українських банків.\n– Тобто це зовнішня проблема?\nЯрослав Солтис: Зовнішня.\n– Внутрішніх проблем тут немає чого шукати?\nКапітали банків в Європі зменшилися, щоб компенсувати, вони забирають частину коштів з України\nЯрослав Солтис: Я думаю, що норма прибутку в Україні значно вища, ніж у Європі, але капітали банків у Європі зменшилися за рахунок зменшення активності економіки в Європі. І тому, щоб компенсувати, вони забирають частину коштів з України. Особливо ті банки, які куплені старими, з проблемами попередніх років.\nОт Ви назвали ці банки. Це банки старі. Вони мали проблеми, вони куплені по декілька номіналів від капіталу значно дорожче, створені резерви під погані кредити, щоб не збільшувати проблеми, вони хочуть згорнути свою діяльність в Україні.\n– Пане Колесник, можна говорити лише про зовнішні проблеми чи про внутрішні проблеми України також?\nІноземні банки мали певне уявлення роботи на цьому ринку, але реально отримали більш складну картину\nЯрослав Колесник: Я думаю, що не можна говорити тільки про зовнішню проблему. Хоча вона є визначальною, я тут погоджуюся. Тому що все таки криза і проблеми всередині взагалі фінансового ринку суттєві.\nАле є також, на мій погляд, і внутрішні чинники. Вони закладені далеко в корінні самої України. Це завжди цікавий ринок, ринок, на який хочуть прийти, на якому хочуть працювати. Він був, буде і є завжди дуже цікавим для інвестора.\nАле проблема також і внутрішня, тому що іноземні банки мали певні очікування, вони мали певне уявлення роботи на цьому ринку, але реально вони прийшли і отримали зовсім іншу, складнішу картину.\n– Як колишній голова правління банку «Форум», Ви знаєте ситуацію\nзсередини. Чого очікував Commerzbank від «Форуму» і чого не отримав?\nЯрослав Колесник: Як і іншим банкам, йому було цікаво рухатися в Східну Європу. У нього достатньо потужні можливості, особливо по обслуговуванню товарообігу між Німеччиною і Україною, підтримці німецького бізнесу в Україні і таке інше. Тому що в нього було багато цікавого, цікавості прийти на цей ринок.\nІ, власне, тільки зміна стратегії банку і особливо те, що на момент входження банк приєднав до себе колись достатньо відомий Dresdner Bank. Це достатньо потужний був банк на рівні Німеччини. Це все рівно, що в Україні об’єднати два банки першої п’ятірки. Розумієте, наскільки це було важливо і таке інше. І в момент приходу у Східну Європу дійсно трохи почалася змінюватися стратегія. І сьогодні Ви знаєте, що ця стратегія змінилася.\n– Але останніх два роки, як пишуть аналітики, банк був збитковим. Нинішній рік нібито був успішним.\nЯрослав Колесник: Розуміння збитковості у банківській системі розуміється трошки по-іншому, ніж, наприклад, у простого бізнесу. Тому що є така позиція, як формування резервів. І це вже, власне, залежить від внутрішньої політики кожного банку, тобто яким чином і які кредити він відносить до проблемних, і як він з ними працює.\nЧерез те намагання Commerzbank сформувати резерви під будь-які потенційні проблеми, воно було більш жорстким свого часу, ніж, на мій погляд, у інших банків.\nАбо є інша стратегія. Це виводу проблемних заборгованостей за баланс банків. Таку стратегію також, наприклад, відчули деякі банки. Тому говорити про збитковість, то це не зовсім ефективно. Потрібно оцінювати декілька показників роботи банку.\n– Пане Солтис, якщо говорити про банк «Форум», оскільки це така найбільш значна подія нинішнього тижня, то прихід іншого інвестора (Вадима Новинського називають як українським, так і російським бізнесменом) поліпшить ситуацію в банку чи ні?\nЯрослав Солтис: Я думаю, що він це зрозуміє десь через рік. Купивши банк, побачить. І, дивлячись на те, яку ціну він заплатив за цей банк.\nСправа у тому, що німецький банк є банком консервативним, у ньому зроблені всі правильні процедури. Якщо Новинський купив банк, у нього є гроші, значить, у нього є розум. І, купивши банк, я думаю, він створить нормальні умови і буде розвивати бізнес і банківський, і свій.\n– Кажуть, що Commerzbank уже втратив, тому що сума угоди не розголошується на сьогоднішній день, тому що продав набагато дешевше, аніж купив.\nЯрослав Солтис: Звичайно, банки купувалися дорожче десь років 4-5 назад. По шести-семикратному номіналу. Навіть десятикратному. І тому повернути ці гроші… Був такий ажіотаж. У Європі кредитували споживче кредитування, в Україні завели практику, без документів давали кредити, які не поверталися. І ця проблема через 3-5 років повертається. Навіть якщо сформовані резерви.\nА що таке резерви? Це за рахунок доходів неповернені кредити заміщають і кажуть: от резерви на неповернені доходи . Це значить, що зменшуються прибутки, тому що доходи є, їх поклали на витрати, на ці прибутки, які повинні бути від повернення кредитів.\nАле, можна сказати, і такий елемент оптимізму, що багато іноземних банків як працювали, так і працюють, і розвивають, і будуть розвивати свій бізнес. Можу назвати той банк, де я працюю, то ми отримали гарний прибуток. І наш голова приїжджав на футбол з Мілану і сказав, що ми будемо розвивати бізнес. UniCredit має два банки, і обидва банки успішні. І буде норма прибутку у нас не менша, ніж в Італії.\n– Тобто, немає ніякої загрози того, щоб UniCredit Bank покине Україну?\nЯрослав Солтис: Ні, звичайно. Це сказав голова нашого банку.\n– Є запитання з мережі «Фейсбук»: «У чому полягають основні ризики таких змін? І чи є реальні підстави забирати гроші з такого банку і нести в інший, з якого західні власники ще не пішли?».\nЯрослав Колесник: Безумовно, це важливо, що потрібно оцінювати, хто є власником банку, хто є головним акціонером. Але у даному випадку мені здається, що ризиків немає, тому що потрібно вивчати все-таки баланс у цілому банку, його можливості, його статутний капітал, його в цілому поведінку на ринку. Тому що загроз, на мій погляд, немає. Тому що проблеми можуть виникнути у будь-якого банку. І ми це знаємо.\n– Запитання з електронної скриньки. «Я маю заощадження у банку «Форум». Якими можуть бути зміни у політиці цієї установи через вихід з українського ринку її материнської структури? Як це вплине на надійність?».\nЯрослав Колесник: Мені важко коментувати запитання. Це коментується тільки\nХто купував банк, значно більше грошей вклали. Вони будуть усе робити, щоб банк працював\nЯрослав Солтис: Я думаю, що ті, хто купував банк, значно більше грошей вклали. Вони будуть усе робити, щоб банк працював.\nЯрослав Колесник: Я з цим погоджуюся.\n– Ще запитання з мережі «Фейсбук»: «Так, це, можливо, добре. Бо якщо нагряне чергова хвиля кризи, то європейські банки не матимуть можливості виводити кошти з України. Чи як?».\nЯрослав Колесник: Я не думаю, що європейські банки так потужно вивозять кошти з України. Все-таки їхні інвестиції, за вашими ж оцінками, те, що ви дали, були десь на рівні 30-40 мільярдів. І сьогодні ці інвестиції впали, напевне, в 4 рази суттєво. Так що банки на сьогодні іноземні, на жаль, втратили на першому етапі. Але всі вони розуміють перспективу українського ринку. І це дає нам можливість і надію, що все-таки все буде нормально.\nПро вивід якихось фінансів суттєвих із банківської системи ми не можемо говорити. Навпаки, Україна часто мала підтримку з європейського ринку у фінансуванні. І от ми тут говорили про споживче кредитування. Розумієте, воно було і завдяки цьому. Безумовно, там стимулювалася і купівля імпортованої продукції, що було не досить ефективно. Але так чи інакше фонди надходили і з Європи здебільшого, із-зовні, а не зсередини.\n– До речі, вчора представники кількох великих банків говорили відкрито про неповернення кредитів. Причому говорили про неповернення кредитів не звичайними позичальниками, а про неповернення значних сум кредитів позичальниками з депутатськими значками, які мають у власності величезні автохолдинги.\nУкраїнська судова система по відношенню до українських банків, до економіки робить некоректні справи і вирішує не так, як вимагає законодавство\nЯрослав Солтис: Це проблема.\nСправа в тому, що українське законодавство, українська судова система не тільки стосовно українських банків, взагалі стосовно української економіки часто, мені здається (і багато людей про це говорять), роблять некоректні справи і вирішує не так, як вимагає законодавство чи право, а не зрозуміло. І це велика проблема не тільки для банків, але й для всіх, хто активно працює, займається економікою в Україні.\n– Ці банкіри – це були представники банків «Альфа-Банку», «Укрсиббанку» та «ВТБ-Банку». Їм група АІС, пов’язана з народним депутатом Дмитром Святашем, заборгувала кожному 700 мільйонів, «Альфа-Банку» – 340 мільйонів гривень.\nЄ ще, кажуть, Swedbank. Але на цій прес-конференції представника Swedbank не було.\nЧи є це причиною того, що банки згортають діяльність?\nЯрослав Солтис: Є така проблема. Справа в тому, що даючи кредит, вони думали, що це коректна людина. Так як і багато тих, хто давав кредити споживчі простим громадянам України.\nЦе не моє питання, але якщо ви голосуєте за щось, і є 236 голосів, а в залі сидить 100 людей, то кожна нормальна людина бачить, що це обман, що це неправда, що це основні порушення любого законодавства. І якщо вони це роблять, то і прості, які входять – це і Святаш, і інші – вони роблять так, як вони звикли робити. І вони думають, що те, що вони у більшості, дає їм право це робити. І це одна із проблем, що капітал, бізнес боїться.\nВи пам’ятаєте, коли заборонили експорт зерна з України, встановивши квоти, давши ці квоти своїм людям, а багато банків кредитували виробництва зерна в Україні, декілька мільярдів було вкладено у зерно. І це зерно не змогли експортувати. Тільки експортували «блатняки». Так не повинно бути. І кожен, хто це розуміє, боїться що так буде дальше.\nАле, з другого боку, українська економіка молода, середня зарплата у нас низька і в нас норма прибутку висока на будь-який капітал, на будь-який бізнес. І якщо цей бізнес буде коректний, законодавство і судова влада будуть коректними, то буде все працювати.\n– Чи можна говорити про те, що політична ситуація в державі, нинішня виборча кампанія впливає на те, що банки західні можуть іти з України?\nЯрослав Колесник: Я не думаю, що саме так можна поставити питання, що взаємозв’язок між цим.\nБанки розуміли, що Україна – це держава, яка тільки розвивається, відноситься до розвиваючого ринку. І, безумовно, вони не розуміли оцих нюансів, про які ми говорили раніше, що, дійсно, може бути якась така непередбачувана поведінка, що у нас судова система настільки слабка, що у нас можуть бути явища, яких вони не очікували. І це дійсно надає певної складності у роботі іноземним банкам на нашому ринку.\nСтосовно стабільності чи нестабільності, чи вирішення питань, я не думаю, що вони стали гірші чи кращі, тому що це перманентно змінюється. Але одне хочу сказати, що, дійсно, на банківську систему дуже впливають якісь коливання. І це ми маємо розуміти.Населення хвилюється з приводу своїх збережень. Населення очікує стабільності. І тут від політики й поведінки, державницької позиції дуже багато залежить стабілізація в цілому фінансової системи.\n– Але населення боїться – це одна справа, а банки іноземні – це зовсім інше.\nЯрослав Колесник: Банкіри іноземні також бояться. Ситуації і стабільності хочуть.\n– Запитання з нашої скриньки: «Багато людей побоюється девальвації гривні після виборів. Чи справдяться негативні очікування? Яким буде курс гривні до долара у грудні?».\nНіхто не повинен говорити про курс гривні, крім голови НБУ. Гривня буде падати після виборів – це неправда. Влада не думає закінчувати свою діяльність після виборів. Стабільність гривні – це стабільність владі\nЯрослав Солтис: Ніхто не повинен говорити про курс гривні, крім голови НБУ. Той, хто каже, що гривня буде падати після виборів, – ну, це неправда. Чому вона повинна падати? Влада не думає закінчувати свою діяльність після виборів. Влада зацікавлена у стабільності гривні. Тому що стабільність гривні – це стабільність влади.\nІ, на щастя, НБУ забезпечує стабільність гривні. У порівнянні з тим, як це робила попередня влада. Дуже добре, що гривня стабільна. І це сприяє надходженню, от вклади населення у банки збільшилися за 6 місяців десь на 10%. Це дуже позитивний показник.\n– У гривні? По Вашому банку?\nЯрослав Солтис: У гривні. У цілому по банківській системі України збільшилися. По нашому? Ми стабільно. У нас ресурси є і з Європи. І ми також беремо ресурси. Ми не збільшуємо об’єми запозичень в Україні. У нас є материнський банк, який нам дає ресурси, і ми кредитуємо значно дешевше, ніж інші банки.\n– Але ж ситуація в Італії непроста.\nНорма прибутку 6% для Італії дуже добре, а в нас не буває норми прибутку менше 15%. 9% у нас надлишок\nЯрослав Солтис: Справа у тому, що норма прибутку 6% для Італії дуже добре, а в нас не буває норми прибутку менше 15%. Уявляєте різницю! Тобто, 9% у нас надлишок. Тому, хто б які гроші не мав би, він зацікавлений, щоб ці гроші давали 15%.\nВи, мабуть, чули, що деякі українські банки беруть депозити під 21-23%. Ну, звичайно, туди гроші не треба нести.\n– Але ж людей лякає, якщо банк депозит бере під 21-23%, і хтось піде на це, як то кажуть, «клюне», а інші – ні, навпаки будуть боятися.\nЯрослав Солтис: Але ж людям треба мати освіту. Якщо вони зацікавлені у таких от махінаціях, іграх, вони ж є людьми, які ходять у казино, грають там у карти і на гроші, тому є люди такі. Хочуть іти у той банк – 23%. Коли, якщо ти читаєш книжки навіть від 3 класу, ти повинен розуміти, що це чисто шахрайський варіант.\nЯрослав Колесник: Справа у тому, що справді ситуація в бізнесі змінилася. І колись, наприклад, якщо ми враховували і інфляційні процеси, якщо інфляція була на рівні 15%, тоді там ставка і всі моменти, пов’язані з вартістю грошей… Так, можна було говорити, що вартість грошей більше 22-23%, коли інфляція була 15-16%. Сьогодні вона вже менше 10%. І ви розумієте, що бізнес сьогодні не має тих прибутків, і, безумовно, він не може витримати ставку ефективну на рівні більше 20%. Це для нього вже абсурд на сьогоднішній день при нашій системі.\nПовертаючись до питання все-таки коливань, очікування, які в нас є, безумовно, цікавий момент – це позиція НБУ, який все-таки намагається реагувати на зміну ситуації. І от Ви відчували, що було обговорення відмовитися від жорсткої прив’язки до долара, все-таки звести корзину, все-таки відпустити, зробити більш-менш плаваючий курс. А це складне питання, тому що на нього рухатися – це потрібно мати якийсь запас надійності. Але я відчуваю, що до цього і йде.\nІ якісь певні коливання – це буде нормально, це розумно, це стабільно. От, будь ласка, візьміть коливання… Можливо, сьогодні не такий ефективний приклад, але тоді ми можемо глянути, чи євро, чи єна, яка там зростає. Вона потужно зростає, єна. І це для них сьогодні, для японців, проблема. Вони все-таки думають, як підтримати свою економіку.\nІ що важливо? Що сьогодні думають у нас в Україні. Це важливо.\n– Кажуть, що на Заході зараз ще модно вкладати гроші в азіатські ринки.\nОсновна причина кризи в Європі – розвиток азіатських ринків. Якщо одна і та ж робота у Китаї коштує у 5 разів дешевше, то, що виробляли у Європі, перейшло у Китай. На щастя, воно є таким же дешевим і в Україні. Єдина проблема – українська корупція\nЯрослав Солтис: Звичайно. Основна причина кризи в Європі – це розвиток азіатських ринків, в першу чергу Китаю. Якщо одна і та ж робота у Китаї коштує у 5 разів дешевше, то те, що виробляли у Європі, перейшло у Китай. І ця криза буде доти, доки не з’явиться інший потужний конкурент. Такий, як, наприклад, Індія або африканські держави – там зарплата ще менша. І виробництво в Китаї, виробництво абсолютно всього, що ми використовуємо, є дешевшим у Китаї.\nНа щастя, воно є таким же дешевим і в Україні. І Україна може, але у значно менших об’ємах отримувати ресурси і розвивати власний бізнес. Єдина проблема – українська корупція, українська судова систем. Вона не дає можливості вільному ринку зайти в Україну і робить те, що робить у Китаї. На жаль, у нас законодавство, практика, у тому числі й політична, не дозволяють великим, багатим, ефективним, активним заходити в Україну. Тому вони, деякі з них, лякаються.\nАле це добре. От у свій час, я пам’ятаю, «Моторола» не прийшла на ринок телекомунікацій – у нас створився власний ринок. Звичайно, він монопольний. Монополізм створює проблему для громадян України. Але ми терплячі.\n– Були корейці на тому ринку, були американці на тому ринку, тепер він став лише російським.\nЯрослав Солтис: Так, ми терплячі. Ми перетерпимо це знущання і високі ціни на автомобілі, на послуги і на харчі, і на інші.\n– Виходячи з того, що сказав пан Солтис, не варто очікувати повернення тих банків, які приходили в Україну.\nРинок буде цікавий, буде завжди манити до себе інвесторів\nЯрослав Колесник: Не думаю так. Не думаю. Тому що стратегічно я переконаний глибоко, що ринок України буде завжди цікавий. Просто ситуація суттєво змінилася. Не будемо повторювати стільки разів про кризу і про ситуацію, яка фактично є.\nАле ринок буде цікавий, він буде завжди манити до себе інвесторів. І, можливо, колись зміниться стратегія. Знову ж тут питання внутрішньої можливості реалізувати свої плани. Очікування, які були… От ми сьогодні про них говорили. Вони всім відомі. На жаль, вони всі…\n– Ми говорили про те, що західні банки йдуть з України. Можливо, не всі. Банк, який представляє пан Солтис, – ні.\nАле, можливо, це добре, якщо банки будуть з українським капіталом?\nЯрослав Колесник: Я думаю, що це не буде погано. Я думаю, що це буде непогано. І, розумієте, український каптал – це також можливість реалізувати якісь українські програми. І ця зміна, про яку Ви говорили, я не думаю що це знаково. Я переконаний, що іноземним банкам буде цікаво в Україні, і вони залишаться в Україні.\nАле те, що з’являються нові інвестори, потужні, які сьогодні зацікавлені, я переконаний, що це було серйозне, виважене і відповідальне рішення, яке потребує інвестицій і таке інше. Це добре. Значить, існують програми, і є бачення розвитку фінансових інститутів. Це дуже важливо.\n– І на завершення ваші поради для слухачів, панове.\nГроші треба нести в банки, які є стабільними і відомими, і які не обіцяють великі золоті гори громадянам України\nЯрослав Солтис: Гроші треба нести в банки, які є стабільними і відомими, і які не обіцяють великі золоті гори громадянам України. І якщо банк починає видавати високі депозити, заманювати, треба оберігатися від них.\nЯрослав Колесник: Працюйте з банками, не бійтеся банків. Тримайте свої заощадження у банках. Але, безумовно, вивчайте банк, з яким ви працюєте. Не йдіть на самі високі ставки.\nЧому європейські банки вивозять капітал із України?


Безпечне дитинство разом з Urban Kids та «ЛоксМайстром на Печерську» / ЛоксМайстер мережа магазинів з монтажем\nГоловна > Новини > Новини мережі > Безпечне дитинство разом з Urban Kids та «ЛоксМайстром на Печерську»\nНовини мережі\t10.01.2017\nБезпечне дитинство разом з Urban Kids та «ЛоксМайстром на Печерську»\nПіклуватися про дітей завжди приємно, адже діти – наше майбутнє. І, звісно, хочеться, аби воно було світлим, безхмарним і головне – безпечним. Тому для дітей фахівці мережі «ЛоксМайстер» завжди працюють з особливою любов'ю та віддачею. Не може не радувати і той факт, що керівництво компаній, що надають освітні послуги з розвитку дошколят, стало розуміти необхідність створення якісних комплексних рішень з безпеки для своїх вихованців. Це означає, що соціальна свідомість зростає, отже, і ми крок за кроком, кожним маленьким або великим вчинком, наближаємо безпечне майбутнє України.\nМережа магазинів «ЛоксМйстер» має в своєму доробку багато проектів, реалізованих для дошкільних навчальних закладів. Черговим клієнтом мережі «ЛоксМайстер», а саме магазину «ЛоксМайстер на Печерську», став дитячий садок повного дня Urban Kids (м. Київ). Унікальність цього центру раннього розвитку полягає у тому, що вихователі взяли за основу систему Монтесорі, в основі якої лежить самостійність дитини, свобода в усталених межах, природний психологічний, фізичний та соціальний розвиток дитини.\nФахівцям «ЛоксМайстер на Печерську» довелося попрацювати над забезпеченням якісного та комфортного зачинення дверей дитячого центру Urban Kids, а саме максимально можливим захистом профільної дверної конструкції, що вже була встановлена.\nЗ цією метою на вхідні двері була встановлена високоякісна продукція безпеки: основний замок для профільних дверей SANTOS® Profile Lock 726 (Португалія) та замковий циліндр MUL-T-LOCK® 7х7 (Ізраїль).\nПортугальський основний замок для профільних дверей SANTOS® Profile Lock 726 завдяки широкій лінійці розмірів та універсальній сторонності придатний для установки у будь-які двері. Сумісність з фурнітурою ROSTEX® для профільних дверей та можливість установки циліндрів DIN забезпечує відмінні захисні властивості цієї продукції безпеки. Оснащений 1 прямим ригелем та реверсивною заскочкою, естетичний та ергономічний, SANTOS® Profile Lock 726 органічно впишеться в інтер’єр приміщення та стане надійним охоронцем Ваших дверей. 7х7 - доступний і надійний циліндр від компанії MUL-T-LOCK® класу Standard Security. MUL-T-LOCK® 7х7 побудований на основі технології "одинарний пін", в основу якої закладено сім пінів шести розмірів. У MUL-T-LOCK® 7х7 інтегрована пара сталевих пінів: нижній і верхній грибоподібної форми для захисту від висвердлювання. Пін грибоподібної форми додатково захищає від маніпуляцій. Кількість кодових комбінацій в замковому циліндрі MUL-T-LOCK® 7х7 становить 280 000.\nЗ гордістю можемо сказати, що роботи із забезпечення комплексної безпеки вхідних дверей дитячого садка Urban Kids фахівцями магазину «ЛоксМайстер на Печерську» були виконані якісно та в строк, а саме запропоноване рішення, перевірене часом і досвідом, є універсальним та ефективним, не вимагає великої кількості часу для реалізації, а також може бути застосоване на вже побудованих об'єктах. І головне – воно сподобалося замовнику, адже ефективно виконує основну функцію – надійно захищає дітей.\nУ разі потреби кваліфіковані фахівці мережі магазинів «ЛоксМайстер» завжди готові надати повний спектр супутніх послуг: консультація з питань безпеки, ремонт, професійний монтаж, виготовлення ключів, перекодування замків, установка вхідних дверей і т.п., забезпечуючи надійну роботу обладнання на довгі роки.\nНаш досвід - ключ до вирішення Ваших проблем!\nДивіться також\t[04.05.2017]\nВрізний дотягувач RYOBI® COU-152 – комфортне та естетичне рішення високої безпеки!\t[28.04.2017]\nЩиро вітаємо Вас зі святом Великодня!\tЧитати все