Земля як товар. Що потрібно знати про ринок землі | Громадське телебачення\n31 липня, 2019 15:12\nСеляни везуть мішки з врожаєм картоплі на возі через поле у селі Млинівці Тернопільської області, 12 вересня 2009 року\n«У команді є розуміння, що якщо ринок землі не відкрити цього року, то пізніше це зробити буде складно». Таку гучну заяву щодо одного з найдражливіших питань в українській політиці зробив заступник керівника Офісу президента України Олексій Гончарук в інтерв'ю виданню Bloomberg. Поки у владних верхах вирішують, чи стане земля товаром, Громадське відповідає на запитання щодо ринку землі.\nЧи можна в Україні продавати землю?\nТак, немає жодних обмежень на продаж земель несільськогосподарського призначення. Тому якщо бачите оголошення «продам землю під будівництво» — це цілком законно.\nПроблема — із землями сільськогосподарського призначення. Таких в Україні 42,7 мільйона гектарів і лише 6% із них можна вільно продавати. Купити і продати вже зараз можна землі для ведення особистого селянського господарства, індивідуального садівництва, підсобного сільського господарства.\nНа решту, зокрема на майже 28 мільйонів гектарів паїв, поширюється дія мораторію, який народні депутати наприкінці минулого року ухвалили вже вдесяте.\nХто мав право отримати паї?\nРозпаювання земель проводилося в 1995 році. Право отримати паї мали учасники колишніх колгоспів, а в незалежній Україні — вже колективних сільськогосподарських підприємств, та ті, хто працював там і вийшов на пенсію. Цієї можливістю скористалися більше шести з половиною мільйонів українців.\nЗемельні паї відрізнялися розміром в залежності від регіону: на заході України розмір паю може становити 0,2 гектари, а на півдні та сході — 5-6 гектарів.\nЦе тимчасова заборона на продаж земель сільськогосподарського призначення. Вперше його ухвалили в 2001 році. Після цього було ще дев’ять пролонгацій.\nЧому політики раз по раз продовжували мораторій на продаж землі? Прихильники ринку звинувачували їх в лобіюванні інтересів великих агрохолдингів, які, поки діє заборона, назбирали сотні тисяч гектарів землі.\nІнша зацікавлена сторона — ті, хто заробляли на «тіньовій» оренді земель державної власності. Там тільки кожен п’ятий гектар орендується відповідно до договору. Що з рештою — таємниця за сімома замками.\nА ще гасла «не продамо рідну матір-землю» подобалися виборцям, тому мораторій вписували у виборчу програму кожної другої партії. Додайте сюди ще небажання брати на себе відповідальність і картина складеться.\nМораторій поширюється на державні та комунальні землі сільськогосподарського призначення (10,5 млн га), на сільськогосподарські угіддя (1,3 млн га), приватні паї (27,7 млн га), невитребувані паї (0,02 млн га), приватні землі для ведення сільськогосподарського товарного виробництва (1,5 млн га).\nЩо можна зробити із землею, продаж якої заборонений?\nДві третини земельних паїв українці здають в оренду. Це трохи більше 16,6 млн га. На решті землі або працюють самостійно, або взагалі не обробляють.\nВласники земельних паїв можуть залишати земельну ділянку у спадщину своїм спадкоємцям. А також обмінювати свій пай на інший.\nЩо не можна робити із землею, щодо якої діє мораторій?\nГоловна проблема для невеликих фермерів, що вони не можуть використовувати свою землю як заставу в банках, щоб взяти кредит. Це суттєво обмежує їх можливості залучити кошти для розвитку бізнесу.\nТакож власники паїв не можуть внести право на земельну частку до статутного капіталу господарських товариств. Хочуть фермери, які мають по кілька паїв, створити кооператив? Та будь ласка, але землю доведеться орендувати у себе.\nЯк же зараз купують землю, якщо діє заборона?\nВарто пам’ятати, що зараз є 2,7 млн га земель у вільному продажу. Власники паїв та орендарі використовують різні схеми для того, щоб продавати та купувати ділянки в обхід мораторію.\nНайпопулярніша з них — емфітевзис. Це супердовгострокова оренда землі — хоч на мільйон років. І така схема дозволяє виплачувати всю суму оренди наперед. Маємо чистий продаж під вивіскою оренди.\nКупити землю в обхід мораторію можна через процедуру обміну земельних паїв. Для цього досить, щоб власник землі обміняв свою ділянку на іншу, але значно меншу. Різницю компенсують грошима. Щоправда тут є ризик, що продавець може заявити про те, що його ошукали і в суді повернути собі ділянку.\nЯкщо мораторій не продовжать, це відкриє ринок землі?\nНі. Для того, щоб ринок землі запрацював потрібно прийняти закон про обіг земель сільськогосподарського призначення. Його мав розробити Кабінет Міністрів і на початку березня подати в парламент. Проте як і в 2016 та 2017 роках не зробив цього, не пояснивши причин.


Овочі, запечені в духовці, вразять вас своїм витонченим смаком і дивним ароматом. Це блюдо ви можете приготувати і для свята, і для повсякденного сімейного вечері. Інгредієнти у страві настільки гармонійно підібрані, що, з’єднуючись разом, перетворюються в вишукане частування, гідна найвищих похвал.\nЦі овочі, запечені в духовці, страва – ідеальне для вечері. Воно некалорійне (не дивлячись на те, що в процесі приготування овочі підсмажуються на сковороді), легке і досить поживна.\nЯкщо ви вирішите побалувати близьких цією стравою, то зверніть увагу на наступні рекомендації. По-перше, обов’язково після обжарювання кабачки умочіть паперовим рушником. Воно забере надлишок жиру, який залишиться на колечку кабачка після обжарювання. По-друге, використовуйте тільки волоські горіхи. Заміна їх вплине на смак готової страви. Горіхи виконують одну з головних ролей в цій страві. По-третє, не перетушите помідори. Вони повинні залишатися цілісними і не розпадатися. По-четверте, не пошкодуйте сиру. Цього продукту в страві має бути дуже багато.\nПодавати овочі, запечені в духовці, можна і самостійно, і з будь-яким додатковим стравою. Перекладати з форми, в якій воно запікалося, не варто. Таким чином, ви порушите красиву засмаглу сирну скоринку. Краще готувати та подавати в порційних формах.\nкабачок (1 великий),\nборошно (2 столові ложки),\nволоські горіхи (50 грам),\nпомідори (3-4 штуки),\nтвердий сир кисло-солодких сортів (100 грам).\nОвочі, запечені в духовці, приготування:\nПорізати кабачок кільцями 0,5-0,7 мм. Посолити і залишити до тих пір, поки овоч не пустить сік.\nКожне кільце кабачка вмочити в борошні. Розігріти сковороду, змащену рослинним маслом і обсмажити до золотистого кольору кабачки і рум’яної скоринки. Обсмажені кабачки обов’язково вмочити паперовою серветкою.\nПодрібнити часник. Очистити від шкаралупи волоські горіхи і також їх подрібнити в ступці. На сковороду налити трохи рослинного масла. У добре розігріте масло додати подрібнений часник і горіхи. Злегка підсмажити їх, постійно і швидко перемішуючи.\nЯк тільки часник почне братися скоринкою, відразу ж потрібно додати порізаний часточками помідор. Накрити кришкою і тушкувати на слабкому вогні 2 хвилини. Після вогонь вимкнути і залишити сковороду з помідорами на плиті ще на 2 хвилини.\nКожне кільце кабачка зверху полити майонезом і змастити подрібненим часником. Укласти овоч в керамічну форму для запікання.\nЗверху шар викладається з помідор, погашених у волоському горісі і часнику.\nЗавершальний шар – тертий на дрібній тертці сир. Сиру повинно бути дуже багато.\nВідправити блюдо в духовку запікатися при температурі 170 градусів на 20 хвилин. Сир повинен запектися до рум’яної скоринки.\nполуничний Торт-суфле «Полунична ніжність» рецепт


Глина для лікування суглобів - яку саме та як використовувати\nЯку глину використовувати\nДля лікування суглобів найкраще підходять бентонітові глини. Бентоніт - один з найефективніших лікувальних засобів. До цього типу належить і знаменита блакитна глина.\nЦілющі породи відрізняються за кольором залежно від хімічного складу - можуть бути білими, сірими, блакитними, бурими, червоними, зеленими. Їх якості воістину унікальні.\nВідомо, що грамотне лікування глиною допомагає при артритах, анкілозі, остеопорозі, остеомієліті, артрозі, ревматизмі. Вона має протизапальні властивості, може знімати біль і дискомфорт при хворобах суглобів. Розберемося чому.\nЧастинки, з яких складається глина - крихітні (всього 4 мікрометри), така структура сприяє найкращому перемішуванню з водою, в результаті чого виходить маса, що має ідеальний контакт зі шкірою, якого не дасть жодна пов'язка. Крім того, дрібнозернистість допомагає краще віддавати шкірі корисні речовини.\n2. Висока тепломісткість та низька теплопровідність\nСуміш глини з водою володіє великою здатністю удержувати тепло, тому у вигляді компресу вона повільно віддає тепло. Водночас, якщо зробити примочку на запалений, паекучий суглоб - глина здатна швидко забрати жар, остуджуючи хворе місце.\nГлина начебто створена, щоб допомагати суглобам. Її різноманітний хімічний склад містить: калій, який необхідний при ревматизмі, сірку - елемент кісткової тканини, кремній, при нестачі якого в суглобах і хребті спостерігається відкладення солей.\nА також мінеральні солі, фосфор, кальцій, магній, марганець, залізо ¬ елементи, які необхідні для суглобів. Навіть при накладенні пов'язки розчинені мінерали можуть всмоктуватися шкірою, не кажучи вже про застосування всередину.\nВважається, що негативно заражені молекули в бентонітовій глині здатні зв'язуватися з токсичними речовинами, зарядженими позитивно, і виводити їх з організму завдяки осмотичним процесам.\nЯк лікувати суглоби глиною\nПеред початком приготування компресу слід знати, що глина ні в якому разі не повинна контактувати з металом, щоб не відбулося окислення. Тому місткість для змішування потрібно підібрати з дерева, кераміки, скла або фарфору.\nНебажано, щоб лікувальний склад контактував також з пластиком, хоча допускається зберігати сухий продукт в пластиковому посуді.\nОбрана місткість наполовину заповнюється порошкоподібним бентонітом, потім заливається чистою водою кімнатної температури, щоб вона покривала глину приблизно на 1 см. Потім суміші слід дати настоятися протягом 2-3 годин, накривши марлею, тому що суміші необхідний доступ повітря.\nПісля цього за допомогою дерев'яної ложки суміш акуратно перемішується до однорідного стану. Якщо консистенція вийшла занадто рідка або щільна, допускається додати води або порошку глини. Суміш можна готувати на кілька разів, зберігаючи в холодильнику.\nРожева глина для шкіри обличчя, властивості й застосування\nОтримана маса наноситься на клапоть тканини, достатній, щоб обернути суглоб. Ширина тканини повинна бути такою, щоб якомога ширше обхопити хворе місце. Лікувальний шар бруду краще зробити товстіший - близько 1 сантиметра. Компрес слід щільно прикласти глиною до шкіри й притиснути. Відразу відчується прохолода, це особливо добре при запалених суглобах.\nКомпреси робляться 3 рази на день на півгодини протягом декількох тижнів, максимум 2 місяці. Глиняні примочки завжди використовуються в холодному вигляді, допускається попередньо прогріти суглоб. Сам склад повторно використовувати не можна.\nЯкщо запалені суглоби стоп або пальців, можна зробити ванночку. На 1 літр теплої води (не більше 36 градусів) додають 50-60 грам глини, добре розмішують і занурюють кінцівки в розчин на 20 хвилин. Курс лікування - 2 тижні.\nДля розтирань готується спеціальне глиняне масло: порошок змішується з масажною олією до однорідного стану. Потім цією сумішшю дуже обережно розтирається суглоб.\nПісля процедури потрібно укутати хворе місце і тримати в теплі як мінімум годину.\nПри хворобах суглобів дуже корисним вважається пити глиняну воду: у склянці води розмішується пара чайних ложок порошку і випивається.\nЛікування суглобів глиною - це прекрасний народний засіб, цілющий ефект якого доведений сучасною наукою. Але у всьому слід знати міру та обережність - не перестарайтеся з лікуванням, а краще проконсультуйтеся з фахівцем.


Запашний і Кіркоров хочуть врятувати кримські парки Зубкова\n26 Листопад 2019, 16:25\nГендиректор Великого Московського цирку Едгард Запашний повідомив, що готовий виступити переговірником у конфлікті між російською владою Криму і бізнесменом Олегом Зубковим, чиї парки опинилися під загрозою закриття.\nЗа його словами, він вже провів телефонну розмову з підконтрольним Росії главою Криму Сергієм Аксеновим.\n«Сергій Валерійович підтвердив, що у Республіки немає плану зі знищення парку. Однак він зазначив, що у органів контролю, дійсно, накопичилася певна кількість питань до керівництва парку. Також він висловив зацікавленість у врегулюванні ситуації і призначив відповідальних осіб. Я ж, у свою чергу, запропонував свою кандидатуру в переговорному процесі для початку діалогу між сторонами конфлікту», – повідомив Запашний у соціальних мережах.\nУ першому ж коментарі під постом російський артист Філіп Кіркоров також висловив свою підтримку: «Якщо потрібна моя підтримка – розраховуй на мене! Це чудовий Парк і Олег – фанатично відданий створеному своїми руками дітищу».\nВласник зоопарку «Казка» і парку левів «Тайган» Олег Зубков 29 листопада збирає пресконференцію для всіх, кого цікавить доля ведмедів та інших тварин його парків, які опинилися під загрозою закриття.\n14 листопада Зубков повідомив, що йому доведеться вбити 30 ведмедів, якщо суд призупинить роботу парку.\nПідконтрольний Кремлю суд у Ялті 21 листопада розпочав розглядати позов про конфіскацію тварин у власника зоопарку «Казка» і парку левів «Тайган» Олега Зубкова.\nУ Криму, Києві, Нью-Йорку пройшли одиночні пікети на підтримку парків Зубкова.\nРосійське Мінприроди Криму застерегло від можливого порушення законів Зубкова через його заяву про можливий «відстріл або евтаназію» ведмедів.\nУ кримського бізнесмена Олега Зубкова, який у 2014 році підтримав анексію півострова Росією, тривалий конфлікт із російською владою Криму. Він стверджує, що протягом п'яти років не може оформити документи на земельні ділянки, де розташована його власність.\nЗа роки анексії Криму Зубков відвідав приблизно 500 судових засідань, пов'язаних із численними штрафами і звинуваченнями на його адресу з боку підконтрольної Кремлю кримської влади.


В Україні змінилися вимоги до фото на паспорт, подробиці\n22 листопада, 23:06\nВ Україні набувають чинності нові правила для фотографій на паспорт\nВимоги до фотографій для біометричних паспортів тепер будуть менш суворим, проте зміни торкнуться лише деяких категорій громадян. Як повідомляє Politeka, нові правила були опубліковані на сайті Державної міграційної служби.\nЗгідно з новими правилами, українці зможуть фотографуватися на паспорт в головних уборах, за умови, що вони носять їх у побуті за релігійними переконаннями.\nКрім того, на фотографії для біометричного паспорта можуть бути присутні головні убори або інші предмети на голові та обличчі, якщо вони потрібні людині за медичними показаннями. При цьому у громадянина має бути відповідний медичний висновок. Ці правила, зокрема, поширюються на медичні пов'язки на очі, а також перуки, які не закривають обличчя.\nПідкреслюється, що головні убори не повинні змінювати форми окремих частин обличчя (лоба, вилиць, очей, підборіддя), а також закривати обличчя і підборіддя.\nЦі зміни були прийняті за підсумками відповідного обговорення з представниками різних конфесій в Україні.\nРаніше ми писали про те, що в листопаді в Україні набудуть чинності кілька цікавих нововведень від уряду.\nТак, у листопаді планується запуск унікального мобільного додатку, в якому водії зможуть створювати власні е-посвідчення або електронні технічні паспорти. Плюс програми в тому, що автомобілістам не потрібно буде носити з собою оригінали документів. Е-версія буде також дієва, як і пластикові документи.\nТакож у листопаді запрацює оновлена Державна митна служба. Митні пости, які підпорядковуються зараз ГФС, переведуть під управління Митної служби. Також заплановано скорочення митниць до 16 (зараз 26).


Скільки коштує обслуговування ліфта?\n/Скільки коштує обслуговування ліфта?\nОпубліковано: Середа, 18 липня 2018, 15:19\nБажаєте знати, скільки коштує обслуговування ліфта у вашому домі? Тепер щоб отримати попередній розрахунок від компанії, що здійснює технічне обслуговування ліфтів, можна заповнити просту форму на сайті «Майстерліфт».\nДля отримання попереднього розрахунку вартості обслуговування ліфтів необхідно надати основну інформацію про ваш об’єкт та ліфт. Це легко зробити за допомогою форми, розміщеної на нашому сайті. Ваш запит отримає наш комерційний відділ, а після обробки інформації з вами зв’яжуться наші менеджери.\nВам потрібно вказати виробника ліфта, рік випуску та кількість ліфтів у вашому будинку. Крім того, щоб дізнатися, скільки коштує обслуговування ліфта, слід повідомити кількість його зупинок та ваші контактні дані. Також ви можете залишити коментар до заявки.\nНагадаємо, що «Майстерліфт» пропонує декілька програм технічного обслуговування ліфтів для житлових будинків, у тому числі з ОСББ та ЖКБ (а також готелів, медичних закладів, приватних будинків та котеджів, у яких встановлено ліфт).\nДля різних об’єктів підходять різні набори послуг із сервісу ліфтів. Ви можете обрати програму обслуговування, яка найкраще підходить для вашого об’єкта. Також ви можете звернутися за консультацією до спеціалістів «Майстерліфт», котрі допоможуть визначити підходящу програму.


Курсовая работа: Облік та аналіз власного капіталу банку - РЕФАК\nКурсовая работа: Облік та аналіз власного капіталу банку\n1997 рік ввійшов у літопис банківської системи України як період істотних змін у діяльності комерційних банків. Це був рік послідовної реалізації основних напрямків грошово-кредитної політики Національного банку України, стабілізації української національної валюти – гривні, підготовки до переходу на міжнародні стандарти бухгалтерського обліку. Серед конкретних результатів роботи Національного банку України – визначення ряду новітніх економічних понять, упровадження нових класифікаторів, удосконалення системи бухгалтерського обліку, збору інформації і її аналізу.\n– проаналізувати сутність реформування бухгалтерського обліку в банківській системі Україні у зв’язку з переходом на Міжнародні стандарти бухгалтерського обліку;\n– розкрити зміст обліку операцій комерційного банку по формуванню статутного капіталу та визначенню фінансового результату року;\n– виконати складання основної бухгалтерської звітності комерційного банку згідно варіанту практичного завдання;\n– розглянути принципи та методики аналізу капіталу банка за системою “СAMEL” та згідно інструкції НБУ “про регулювання та аналіз діяльності комерційних банків”.\n– викуп власних акцій в акціонерів та їх перепродаж;\n– визначення і розподіл фінансового результату поточного року, виплата дивідендів за простими та привілейованими акціями;\n– формування інших джерел капіталу банку (переоцінка основних засобів). При цьому розкрито сутність двох методів оцінки основних засобів у балансі (за залишковою вартістю, переоцінка до ринкової вартості).\nУ третьому розділі охарактеризовано вимоги Базельскої угоди (1988 р.) до капіталу, порядок визначення рейтингу за капіталом банку за системою «CAMEL». Розкрито алгоритм розрахунку економічних нормативів регулювання діяльності комерційних банків (норматив капіталу Н1\n, норматив платоспроможності Н3\n, норматив достатності капіталу Н4\n). Порівняно ці нормативи з коефіцієнтами капітального ризику за системою «СAMEL».\n– взаємозв’язок даних синтетичного і аналітичного обліку;\n1. Розподіл обов’язків та повноважень щодо здійснених операцій:\nБезбалансові відділення працюють за режимом, що визначається банком – юридичною особою для кожного відділення окремо (наказом, службовим розпорядженням тощо). При цьому банки повинні дотримуватися вимог, передбачених нормативними актами Національного банку України, щодо створення безбалансових відділень.\n– номер та дату складання документа;\n– назву підприємства (банку), від імені якого складений документ;\n– місце складання документа;\n– назву отримувача коштів;\n– зміст операції (підстави для її здійснення);\n– суму операції (цифрами та прописом). Сума операції може бути відображена цифрами за відсутності на документі суми прописом, якщо цей документ формується за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативними актами Національного банку України;\n– номери рахунків за дебетом та кредитом;\n– назву банку (отримувача та платника коштів) і його номер МФО;\n– підписи осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення (підтвердження підпису на документі в електронному вигляді здійснюється за допомогою електронного коду працівника або електронного підпису).\nБанки самостійно визначають процедури перевірки тотожності даних аналітичного обліку оборотам і залишкам за балансовими та позабалансовими рахунками синтетичного обліку. Перевірка тотожності даних аналітичних рахунків відповідним рахункам синтетичного обліку обов’язково здійснюється не рідше одного разу на місяць, а за рахунками фізичних осіб в установах Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України – не рідше одного разу на рік.\n– номер балансового рахунку;\n– дата відкриття рахунку;\n– дата закриття рахунку.\nОблікова політика банку – це сукупність визначених у межах чинного законодавства принципів, методів і процедур, що використовуються установою банку для складання та подання фінансової звітності.\nОцінка – це процес визнання тієї суми коштів, за якою статті фінансової звітності мають визнаватися й обліковуватися у балансовому звіті та звіті про доходи і витрати.\nПри обліку за первісною (історичною) вартістю активи визнаються за сумою фактично сплачених за них коштів, а зобов’язання – за сумою мобілізованих коштів в обмін на зобов’язання.\nПри обліку за поточною (ринковою) вартістю активи визнаються за тією сумою коштів, яку необхідно було б сплатити для придбання таких активів у поточний час, а зобов’язання – за тією сумою коштів, яка б вимагалася для проведення розрахунку у поточний час.\nПроцедури бухгалтерського обліку повинні виключати можливість здійснення взаємозаліку (крім випадків, передбачених чинним законодавством) активів та зобов’язань, або доходів та видатків як у бухгалтерських записах, так і у фінансовій звітності, а саме:\n– поправки до витрат або доходів попереднього фінансового року враховуються на рахунках непередбачених витрат та доходів;\nОбов’язково мають бути розроблені та затверджені основні складові облікової політики банку:\n– правила документообороту та технології обробки облікової інформації;\n– порядок проведення інвентаризації і методи оцінки активів та зобов’язань;\n– нова облікова політика щодо операцій, які не є суттєвими;\nФінансова (бухгалтерська) звітність – це система взаємопов’язаних узагальнювальних показників, що відображають фінансовий стан банку та результати його діяльності за звітний період.\n– публікації у періодичних виданнях, доступних користувачам звітності;\n– розповсюдження її серед користувачів у вигляді окремих друкованих видань.\nНерозподілений прибуток —\nсума, що це накопичується, прибутку, що залишається в розпорядженні банку. Наприкінці періоду (року, кварталу) сума всіх результативних рахунків банку зараховується на рахунок прибутків і збитків. Частина цих засобів направляється на виплату дивідендів, податків, формування резервних фондів. Частина, що залишилася — нерозподілений прибуток — являє собою фонд коштів, яким розпоряджається керівництво банку і збори акціонерів.\nКапітал банку – це залишковий інтерес банку в активах за вирахуванням зобов’язань.\n5002 КП Власні акції банку, які придбані в акціонерів Призначення рахунку: облік придбаних та не знищених банком акцій. На рахунку відображаються суми акцій, викуплених у їх власників. Акції обліковуються за номінальною вартістю. Різниця між номінальною вартістю та вартістю викупу списується у межах кредитових залишків спочатку з рахунку N 5010 "Емісійні різниці", потім – з рахунку N 5030 "Прибутки та збитки минулих років", а в разі нестачі – з рахунку N 5040 "Прибуток чи збиток минулого року, що очікує затвердження".\nЗа дебетом рахунку перераховуються суми дивідендів: а) на рахунки NN 5000 "Зареєстрований статутний капітал банку" та 5010 "Емісійні різниці" – у разі реєстрації нових акцій; б) сплачуються акціонерам банку або зараховуються на рахунок N 5030 "Прибутки та збитки минулих років" (за рішенням акціонерів) – у разі відмови в реєстрації.\n5020 П Загальні резерви Призначення рахунку: облік загальних резервів під певні ризики банку (наприклад, кредитні ризики). Цей рахунок кореспондує тільки з рахунками п’ятого класу.\n5030 АП Прибутки та збитки минулих років Призначення рахунку: облік підтвердженого прибутку минулих років, що залишається у розпорядженні банку після нарахування дивідендів, відрахувань у загальні резерви та резервні фонди банку. Залишок за рахунком банку-юридичної особи може бути або пасивним – у разі прибутку, або активним – у разі підтвердженого непокритого збитку минулих років.\nПризначення рахунку: облік фінансових результатів (прибутку або збитку) поточного року. Якщо банк реєструє прибуток, то рахунок має кредитове сальдо. Якщо збиток, то дебетове сальдо – тоді рахунок вважається контрпасивним.\nУцінка основних засобів здійснюється за рахунок дооцінки за цим об’єктом, а при недостатності суми дооцінки – за рахунок витрат банку (рахунок N 7499 "Інші небанківські операційні витрати", субрахунок "Переоцінка основних засобів").\nЯкщо внаслідок наступної переоцінки вартість основних засобів підвищується, сума дооцінки відноситься на доходи в розмірі суми раніше віднесеної на витрати сум уцінки за цим об’єктом, а різниця – на рахунок N 5100 "Результати переоцінки основних засобів".\nСуми дооцінки, що враховані за рахунком N 5100 "Результати переоцінки основних засобів" за об’єктами, які повністю замортизовані або реалізуються, відносяться на рахунок N 5030 "Прибутки минулих років".\nУ 1978 році в США був прийнятий стандарт адекватності сукупного банківського капіталу. Банківський капітал структурно складається з двох частин: базового (акціонерний капітал плюс накопичені резерви) і додаткового (різні боргові зобов’язання терміном погашення не менш 7 років і деякі види цінних паперів, які не можна віднести до базового капіталу). Американський стандарт визначав, що відношення між величиною сукупного капіталу і сумою банківських активів повинне бути не менш 9%. Потім до 1988р. у США вимога достатності капіталу було встановлено на рівні 5% суми всіх активів, але з 1992р. усі банки США задовольняють загальносвітовим стандартам, рівним 8% активів, зваженим з урахуванням ризику.\n9) субординовані зобов’язання на фіксований термін. Достатність капіталу має статичний і динамічний аспекти. Статичний аспект досить простий. Це погоджені Базельським комітетом положення, згідно яким жоден банк, що приймає депозити і видає кредити, не повинний мати статутний капітал менш 5 млн.ЕКЮ. Жоден банк не має права приступати до діяльності, якщо він не відповідає цій вимозі по капіталі; вже існуючим банкам з капіталом менше зазначеного дається час на виправлення положення. В окремих випадках був передбачений проміжний ліміт 1 млн. ЕКЮ до кінця перехідного періоду (кінець 1992р.) Ця директива набрала сили з 1 січня 1993р. у дванадцятьох країнах – членах.\nДинамічний аспект достатності капіталу більш складний. Він зв’язаний з обов’язковим дотриманням банками так званих "Базельських нормативів і стандартів". Основним показником надійності банків служить коефіцієнт Кука, що виражає відношення капіталу банку до активів, зваженим по ступені ризику, що повинний складати не менш 8%.\nОтже, базисний капітал (капітал першого порядку) містить у собі: власний капітал банку, нерозподілений прибуток минулих років і відкриті резерви, формовані з чистого прибутку після сплати податків, – і повинний складати 50% капітальної бази банку. Капітал другого рівня (додатковий капітал) повинний складатися з наступних елементів:\nСукупна величина базисного і додаткового капіталу являє собою валовий капітал банку. Однак для розрахунку рекомендованих Банком міжнародних розрахунків нормативів використовуються: показник чистого власного капіталу банку, що визначається шляхом зменшення валового капіталу на інвестиції в дочірні неконсолідовані компанії; кредити інвестиційного характеру позичальникам, зв’язаним з банком; прямі і непрямі інвестиції в капітал кредитних установ, що мають банківську ліцензію; ділову репутацію.\nАктиви банку зважують по ступені ризику з виділенням п’яти груп ризику: 0, 10, 20, 50 і 100%.Структура зважування також знайшла відображення у фінансовій звітності банків. При цьому позабалансові статті також зв’язані з визначеним ризиком для банку. Наприклад, банк від імені клієнта надає гарантії, беручи за ці послуги комісійні. Навіть якщо йому не прийдеться виконувати гарантійних зобов’язань, він ризикує. Інший приклад такого ризику- надання банком своєму клієнту комерційного чи документарного акредитива. Базельським договором визначений ступінь ризику по основним трьох типах позабалансових статей. Ці показники ризику використовуються, коли позабалансовий ризик переводиться в ризик, що асоціюється з активами. Наприклад, гарантія має показник ризику, що дорівнює 100%. Це означає, що вона може придбати форму кредитування клієнта, але несе визначений банківський ризик. Основні вимоги Базельської угоди.\nНеобхідно відзначити, що ефективність роботи комерційних банків залежить від загального стану національної економіки, більш-менш успішної діяльності людей. Банкам приходиться діяти в умовах коливання рівня пропозиції та попиту на їхні послуги, конкуренції, різноманітних ризиків і т.д. Тому рекомендації з управлінських рішень повинні впливати з загальної оцінки всебічного аналізу діяльності комерційного банку – його рейтингу. Рейтинг визначають по стандартній системі, що дає можливість розглядати усі банки під одним кутом зору. Вона базується на аналізі основних показників фінансового стану банку і дає можливість зосередитися на головних його компонентах. Такою системою є загальновідома система "CAMEL", на базі якої (з урахуванням специфічних особливостей національної банківської системи) визначають рейтинг комерційних банків України. Це прерогатива спостережливих органів. У нашій країні ці обов’язки покладені на департамент пруденційного нагляду Національного банку України, а також відповідні служби регіональних відділень НБУ. Рейтингову оцінку кожного комерційного банку визначають у два етапи – виставляючи «попередню» і «остаточну» оцінки. На «попередньому» етапі рейтинг складають по звітності комерційних банків. У результаті банк одержує відповідну рейтингову оцінку. Якщо банку виставлене «3», «4» чи «5» і при цьому він не знаходиться в режимі фінансового оздоровлення, ліквідації, чи банкрутства припинення діяльності, його варто терміново інспектувати. Якщо ж положення погане і банк переведений на один з вище перерахованих проблемних режимів, то за ним встановлюють особливий нагляд НБУ.\nВідповідно до вимог Законів України "Про Національний банк України" та "Про банки і банківську діяльність" та з метою забезпечення стабільної діяльності банків і своєчасного виконання ними зобов’язань перед їх вкладниками НБУ затвердив Інструкцію про порядок регулювання діяльності банків в Україні.\nБанки з метою визначення реального розміру регулятивного капіталу з урахуванням ризиків у своїй діяльності зобов’язані постійно оцінювати якість усіх своїх активів і позабалансових зобов’язань (здійснювати їх класифікацію, визначати сумнівні та безнадійні щодо погашення); здійснювати відповідні коригування їх вартості шляхом формування резервів для покриття очікуваних (можливих) збитків за зобов’язаннями контрагентів. Банки формують резерви за такими активними операціями: кредитними операціями; операціями з цінними паперами; дебіторською заборгованістю; простроченими понад 30 днів та умовними до отримання нарахованими доходами за активними операціями; коштами, розміщеними на кореспондентських рахунках у банках (резидентах і нерезидентах), які визнані банкрутами або ліквідовуються за рішенням уповноважених органів, або які зареєстровані в офшорних зонах.\nСубординований капітал включає кошти, що залучені від юридичних осіб – резидентів і нерезидентів, як у національній, так і в іноземній валюті на умовах субординованого боргу.\nСубординований борг – це звичайні незабезпечені боргові капітальні інструменти (складові елементи капіталу), які відповідно до угоди не можуть бути взяті з банку раніше п’яти років, а у випадку банкрутства чи ліквідації повертаються інвестору після погашення претензій усіх інших кредиторів. При цьому сума таких коштів, уключених до капіталу, не може перевищувати 50 відсотків розміру основного капіталу з щорічним зменшенням на 20 відсотків від його первинної вартості протягом п’яти останніх років дії угоди.\nна 17 січня 2003 року – не менше ніж 1000000 євро,\nна 1 січня 2004 року – не менше ніж 1150000 євро,\nна 1 січня 2005 року – не менше ніж 1300000 євро,\nна 1 січня 2006 року – не менше ніж 1400000 євро,\nна 1 січня 2007 року – не менше ніж 1500000 євро;\nдо 17 січня 2003 року – не менше ніж 3000000 євро,\nна 1 січня 2004 року – не менше ніж 3500000 євро,\nна 1 січня 2005 року – не менше ніж 4000000 євро,\nна 1 січня 2006 року – не менше ніж 4500000 євро,\nна 1 січня 2007 року – не менше ніж 5000000 євро;\nдо 17 січня 2003 року – не менше ніж 5000000 євро,\nна 1 січня 2004 року – не менше ніж 5500000 євро,\nдо одного року діяльності – 1000000 євро,\nдо двох років діяльності – 1100000 євро,\nдо трьох років діяльності – 1200000 євро,\nдо чотирьох років діяльності – 1350000 євро,\nпочинаючи з п’ятого року діяльності – 1500000 євро;\nдо одного року діяльності – 3000000 євро,\nдо двох років діяльності – 3500000 євро,\nдо трьох років діяльності – 4000000 євро,\nдо чотирьох років діяльності – 4500000 євро,\nпочинаючи з п’ятого року діяльності – 5000000 євро;\nдо одного року діяльності – 5000000 євро,\nдо двох років діяльності – 5500000 євро,\nдо трьох років діяльності – 6000000 євро,\nдо чотирьох років діяльності – 7000000 євро,\nпочинаючи з п’ятого року діяльності – 8000000 євро.\nНорматив адекватності регулятивного капіталу (норматив платоспроможності) (Н2) відображає здатність банку своєчасно і в повному обсязі розрахуватися за своїми зобов’язаннями, що випливають із торговельних, кредитних або інших операцій грошового характеру. Чим вище значення показника адекватності регулятивного капіталу, тим більша частка ризику, що її приймають на себе власники банку; і навпаки: чим нижче значення показника, тим більша частка ризику, що її приймають на себе кредитори/вкладники банку.\nДля розрахунку адекватності регулятивного капіталу банку його активи поділяються на п’ять груп за ступенем ризику та підсумовуються з урахуванням відповідних коефіцієнтів зваження:\nпротягом перших 12 місяців діяльності (з дня отримання ліцензії) – не менше 15 відсотків;\nпротягом наступних 12 місяців – не менше 12 відсотків; надалі – не менше 8 відсотків.\nщо іноді називається виробничим облиіком, чи обліком витрат, являє собою процес збору і підготовки інформації, необхідної менеджерам для планування, аналізу, контролю та оцінки поточної діяльності банку за різними критеріями. У великих західних банках на такому обліку базується управління витратами, визначення собівартості банківських продуктів, складання кошторисів з метою планування нових для банку операцій, здійснюється оперативне та стратегічне планування банківського бізнесу.\n3. Інструкція № 10 «Про регулювання та аналіз діяльності комерційних банків» // Додаток до «Вісника НБУ». – 1998. – №2.\n8. Вступ до банківської справи / Під ред. проф. М.І. Савлук. – К.: Лібра, 1998.\n9. Дудник А. Міжнародні стандарти бухгалтерського обліку та їх реалізація в автоматизованих системах // Вісник НБУ. – 1997. – № 11. – с.52.\n10. Дюфло Р. Штрихи реформи бухгалтерського обліку в пострадянських країнах // «Вісник НБУ». – 1997. – № 3. – с.6.\n11. Жигайло Г. Деякі особливості бухгалтерського обліку в установах України. // Вісник НБУ. – 1997. – №4. – с. 38.\n12. Киреєв О. На шляху до реформування бухгалтерського обліку банківської системи України // Вісник НБУ. – 1997. – № 7. – с.10.\n13. Пекач О. Звітність, план рахунків та аналітичний облік // Вісник НБУ. – 1997. – № 10. – с. 24.\n14. Пекач О. Міжнародні принципи бухгалтерського обліку // Вісник НБУ. – 1997. – № 6. – с. 51.\n15. Піддубна Н. Новий план рахунків // Вісник НБУ. № 5. – с. 33.\n16. Раєвський К., Майданюк О., Домричев В. Деякі аспекти фінансового аналізу діяльності комерційних банків України // Вісник НБУ. – 1997. – № 1. – с.31.\n17. Ричаківська В. МСБО – мова фінансової звітності // Вісник НБУ. – 1998. – № 1. – с. 26.\n18. Сенищ П. Перші підсумки реформування обліку й звітності в банках // Вісник НБУ. – 1998. – № 2. – с.3\n19. Сенищ П.М., Табачук Г.П. Адаптація Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку в обліковій системі банків України. – К.: Укр ІНТЕІ, 1997. – 53с.\n20. Стринжа О. Зміна принципів бухгалтерського обліку // Вісник НБУ. – 1997. – № 1. с.24.\n21. Юшко І. Працюємо за принципами, визнаними світом // Вісник НБУ. – 1997. – № 4. – с.39.


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Кульчини - Красилівський район - Хмельницька область - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Кульчини у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Кульчини і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nКульчини індекс Укрпошти 31040\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Кульчини і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Кульчини.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Кульчини - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Кульчини, Красилівський район, Хмельницька область, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


Перекладач з української на Албанську на українську | Албанську-Український онлайн-переклад та словник - Lingvanex.\nукраїнська на Албанську\nВикористовуйте додатки для перекладу Lingvanex для кожного безкоштовного перекладу з української на Албанську. Ми застосовуємо технологію машинного перекладу та штучний інтелект для безкоштовного перекладача українською мовою.\nПереклад з української на Албанську онлайн\nВам потрібно перевести електронний лист від Постачальника на Албанську або веб-сайт для вашої відпустки за кордоном? Lingvanex представляє програми та додатки, які миттєво переводять з української на Албанську!\nПотрібен переклад Албанську? Давайте зробимо це!\nБезкоштовний сервіс Lingvanex миттєво переводить слова, озвучені фрази, аудіофайли, подкасти, документи та веб-сторінки з Албанську українською та з української на Албанську.\nПрограми перекладу Lingvanex допоможуть вам у будь-який час! Наші програми, які працюють на різних пристроях – android, iOS, MacBook, розумні помічники від Google, Amazon Alexa та Microsoft Cortana, розумні годинники, будь-які браузери – допоможуть перекласти з української мови на Албанську будь-де! Це легко і безкоштовно! Lingvanex також надає онлайн-переклад з Албанську на українську.\nПереклад українською мовою на Албанську за допомогою програмного забезпечення для перекладу Lingvanex допоможе вам отримати яскравий переклад слів, фраз і текстів з української на Албанську та понад 110 інших мов.\nВикористовуйте програми Lingvanex, щоб швидко та миттєво безкоштовно перекладати український текст Албанську. Lingvanex надає доступну альтернативу службі перекладу Google з української на Албанську та з Албанську на українську.\nЯк працює переклад тексту з української мови на Албанську?\nНаша служба перекладу використовує машинний движок Lingvanex translator для перекладу введеного вами тексту на українську мову. Всякий раз, коли ви вводите слово, фразу або пропозицію українською мовою - ми відправляємо запит API в движок Lingvanex для перекладу. У свою чергу, служба перекладів Lingvanex відправляє відповідь з перекладеним текстом на Албанську. Lingvanex використовує передові технології, такі як штучний інтелект (глибоке навчання), великі дані, веб-API, Хмарні обчислення і т.д. для забезпечення більш якісних перекладів. Ви можете перевірити якість перекладу з української на Албанську прямо зараз.\nНі. Ви не можете його завантажити. На даний момент ви можете використовувати тільки наш онлайн-переклад Албанську на цій сторінці. Однак ви можете встановити інструмент розширення Chrome під назвою Lingvanex-Перекладач і словник Chrome Extension. Або скористайтеся нашими додатками для перекладу-посилання на ці програми знаходяться на сторінці. Як тільки цей інструмент перекладу встановлений, ви можете виділити і клацнути правою кнопкою миші розділ тексту і натиснути на значок "Перевести", щоб перевести. Таким чином, ви можете перекладати не тільки з української на Албанську, але і між будь-якими 36 мовами, підтримуваними додатком. Крім того, ви можете перевести веб-сторінку з української мови на Албанську, натиснувши на значок "Перевести" на панелі інструментів браузера.\nНаскільки точний переклад з української на Албанську?\nДля виконання перекладу використовується технологія машинної мови. Наше програмне забезпечення для перекладу розвивається щодня і забезпечує дуже точний переклад з української мови на Албанську. Ви можете перевірити це самі прямо зараз!


Ответы: 1. Яким видом транспорту ви б скористалися, для того щоб: (знаючи переваги та недоліки кожного виду транспорту, відповідь обгрунтуйте) а) перевезти з Болгарії плодоовочеві консерви. б) перевезти закуп...\n1. Яким видом транспорту ви б скористалися, для того щоб: (знаючи переваги та недоліки кожного виду транспорту, відповідь обгрунтуйте)\nа) перевезти з Болгарії плодоовочеві консерви.\nб) перевезти закуплені в Алжирі цитрусові\nв) перевезти з Німеччини труби великого діаметра\nг) транспортувати із туркменістана газ\nд) перевезти з м. Рівне до м. Києва чорницю, для продажу на місцевих ринках\nе) доставити вакцину для лікування захворювань, від укусів комарів, у важкодоступні регіони Африки\nє) Завезти кам.яне вугілля з Донбасу до Придніпров,я\n2. Порівняйте структури світового пасажиро-і вантажообігу. Зробіть висновки.\nПрацюємо разом за параграфом підручника 36.(письмово даєте відповіді на запитання)\nЗапамятайте: в Україні діють такі залізниці: Південна (Харків), Донецька (Донецьк), Одеська (Одеса), Придніпровська Дніпро), Львівська(Львів), Південно - Західна Київ)\nа) Де в Україні найгустіша мережа залізничних шляхів і чому?\nб) користуючись атласом випишіть найбільші транспортні вузли в Харківській та Кіровоградській обл.\nа) в якій частині України найбільш густа мережа автомобільних шляхів. Чому?\nб) що таке автомагістраль?\n3. Морський та річковий транспорт\nа) чим відрізняються поняття малий та великий каботаж?\nб) перелічить найбільші річкові порти в Україні\nв) відомо, що територією України протікає своєю нижньою течією річка Дунай, яку часто називають річкою "Дружби." Із перелічених країн виберіть ті, в які українці можуть потрапити , пливучи на кораблі по річці Дунай: Німеччина, Італія, Австрія, Франція, Румунія, Угорщина, Греція, Албанія, Болгарія, Словаччина, Польща\nа) випишіть назви найбільших газопроводів міжнародного значення.\nб) перелічить газопроводи міжнародного значення.\nа) в яких містах україни діють потужні аеропорти?\nб) що ви знаєте про роботу Кіровоградського аеропорту в минулому.


Дружина не змогла більше це терпіти, і пішла, грюкнувши дверима. Через деякий час він усвідомив свої помилки і написав їй цей лист … – Територія інтелекту\nДружина не змогла більше це терпіти, і пішла, грюкнувши дверима. Через деякий час він усвідомив свої помилки і написав їй цей лист …\nУ наш час в цьому світі чомусь всі недооцінюють роль матері, дружини, домогосподарки такої собі. Всі тримають таких жінок, як прислугу, нездатну ні на що, окрім як прати, прибирати, готувати і так далі. Дуже великий список виходить, насправді.\nУ цій родині сталася приблизно така ж ситуація, але цей чоловік в результаті все усвідомив. Може бути, хтось із вас є саме таким типом людини, і ця історія змусить вас зайвий раз замислитися над своїм ставленням до вашої дружини …\nПовернувшись додому після роботи, батько сімейства вирішив спокійно подивитися футбольний матч, не зв’язуючи себе домашніми і батьківськими зобов’язаннями.\nУкладати кричущих дітей спати йому зовсім не хотілося. Однак в цей вечір всьому судилося змінитися – грюкнувши дверима, дружина пішла, втративши терпіння. Діти залишилися з батьком.\nПару днів назад ми посварилися. Я прийшов додому, валився від втоми. Була 8 година вечора, і я просто хотів впасти на диван і подивитися матч. Ти була в поганому настрої і теж моторошно втомилася. Діти билися, а малюк кричав, поки ти вкладала його спати.\n“Ти ж не помреш, якщо трохи допоможеш і внесеш внесок у виховання дітей?” – запитала ти, зменшивши звук.\nЯ роздратовано відповів: “Я цілий день пропрацював, щоб ти весь час могла залишатися вдома і грати в ляльковий будиночок.”\nЯ пройшов через всs сльози і скарги. Я цілий день бігав колами по дому, не маючи вільної хвилинки навіть для того, щоб прийняти ванну.Я одночасно грів молоко, одягав дітей і мив кухню. Одночасно.\nЯ був замкнений s будинку на цілий день, не маючи можливості поговорити з людиною старшою 10-річного віку.\nЯ відчував таке виснаження, що міг би безпробудно проспати годин 20. Але це неможливо, тому що малюк прокидається і кричить кожні три години. Я прожив без тебе два дні і одну ніч. Я все зрозумів.\nЯ зрозумів, як ти втомлюєшся. Я зрозумів: бути матір’ю – постійна жертва.\nТи дуже смілива, ти прекрасно справляєшся, і я захоплююся тобою!\nРоль дружини, матері і домогосподарки в суспільстві, будучи найважливішою, дійсно цінується найменше.\n4 причини, чому не варто пити каву на порожній шлунок\n«Обидва показали дві смужки» – фраза, яку він запам’ятає надовго …


У нас можна купити ГБО Tomasetto ✓ Краща ціна на ГБО Tomasetto ✓ Прямі поставки ГБО Tomasetto ✓ Сертифіковане обладнання ✓ Гарантія ✓ Доставка по Україні!\nМеханічні компоненти ГБО від компанії Tomasetto Achille Spa - неперевершена італійська якість за конкурентними цінами. Виробництво газобалонного обладнання - це основний профіль компанії Tomasetto і вона робить це бездоганно протягом останніх 35 років.\nЯкість продукції, високі технології виробництва і швидке реагування на зміни ринку є запорукою успіху і репутації Tomasetto Achille Spa. Компоненти ГБО від італійського виробника відомі в усьому світі. Науково-дослідний відділ безперервно займається розробкою і поліпшенням продукції Tomasetto за допомогою двовимірних і тривимірних систем автоматизованого проектування.\nОсновним видом продукції Tomasetto Achille є мультиклапани, які випускаються щороку мільйонними тиражами. Мультиклапан Tomasetto - ідеальне рішення для пропан-бутанових балонів будь-яких виробників. Велику популярність серед споживачів мають редуктори і форсунки. А про високу якість продукції свідчить сертифікат UNI EN ISO 9001: 2008 отриманий компанією в 2009 році.\nМеханіка високої якості за конкурентною ціною\nКращий сервіс для будь-якого клієнта\nВласна спеціалізована науково-дослідна лабораторія\nКупити ГБО Tomasetto ви можете оформивши замовлення у наших менеджерів або скориставшись сервісами інтернет магазину ГБО - autogasmarket.ua


Розкрито нові передбачення Ванги на 2021 рік: які випробування напророкувані людству | Новости в 'Час Пик'\nРозкрито нові передбачення Ванги на 2021 рік: які випробування напророкувані людству\nЯкщо вірити прогнозам болгарської провидиці Ванги, 2021 рік буде непростим для всього людства. І виною тому не тільки пандемія коронавіруса, що триває.\nНещодавно кум Ванги Сергій Косторной в телешоу "На самом деле" озвучив раніше невідомі передбачення його знаменитої родички, передає Час Пік з посиланням на ЗМІ.\nЗа словами Косторного, в цьому році декільком країнам загрожують великі повені.\n"Біда прийде з великою водою. На початку літа узбережжя Америки і ряд країн, близьких до морів, піддадуться жахливим зливам, заллє і змиє все, що можна. З водою можуть прийти і хвороби", - так говорила Ванга, за словами Косторного.\nТакож Ванга нібито передбачала "криваві дощі", а якщо точніше - локальні війни, які, найімовірніше, відбудуться в країнах Південної Америки. Світової війни, однак же, Ванга не передбачувала на наше найближче майбутнє.\nТакож Косторной повідомив, що Ванга передбачала перемогу над пандемією навесні 2021 року: позитивні зміни нібито повинні були початися після 20 березня. Правда, поки про перемогу над коронавірусом говорити рано, багато країн якраз переживають третю хвилю захворюваності - хіба що масова вакцинація, темпи якої ростуть, допоможе швидко приборкати пандемію.\nОбрадувала Ванга також пророцтвом, що в 2021 році буде винайдено нові ліки від раку. "Рак закують в залізні ланцюги", - говорила провидиця. Косторной припустив, що це означає, що ліки будуть містити багато заліза.\nЧитайте ще: Чого ви боїтеся? Страхи, до яких схильний кожен з 12 знаків Зодіаку\n| Ольга Романец | 12.05.2021, 20:50\nВ Україні розробляють три вакцини від COVID-19, - Ляшко


WishGuru — Страница 18 — Майстер побажань\nЯ вітаю тебе Анастасія з радісним та світлім днем, з днем твого янгола-охоронця! Нехай твій охоронець завжди тебе оберігає від бід й заздрісних очей, хай буде твоя душа завжди наповнена великою любов'ю й щастям.\nВітаю з ювілеєм! Нехай у Ваші 55 років Ваше життя як і раніше сповнена буде цікавих подій, вдалих днів, веселих свят, великих прагнень і гучних перемог. Бажаю Вам залишатися справжнім джентльменом і успішним чоловіком, а також зразковим сім'янином і неймовірно щасливою людиною.\nСьогодні прекрасний день - ваш день народження. Хочеться багато всього побажати. Але, мабуть, найкраще побажання - побажання щастя. У кожного воно різне, і у вас нехай буде своє. Хтось скаже, що пройшло вже більше, ніж півстоліття. А ви знайте, що 55 - це не вік. Це всього лише дві цифри, яким радий будь-який учень. Вашу минуле життя ми оцінюємо на «п'ятірку»! Так нехай же подальше життя теж буде тільки на «5»!\nВельмишановний колего! Працювати поруч з Вами одне задоволення. У вас така дивовижна працездатність і цілеспрямованість, що ми несвідомо заряджаємося від вас енергією і позитивом. Успіхів, кар'єрного зростання і здоров'я вам, невтомний ви наш! А сьогодні, в Ваш п'ятдесятирічний вас чекають несподівані подарунки. Бажаємо вам гарної погоди по життю, відмінного настрою і могутнього здоров'я!\nЩиро привітати онучку з днем народження\nКрасиво привітати сина з днем народження своїми словами, у прозі\nЗ Днем Народження тебе, синку! Бажаємо тобі неосяжного простору можливостей і безкраїх горизонтів перспектив! Нехай щаслива зірка вдень і вночі висвітлює тобі шлях, по якому ти будеш йти назустріч успіху! Нехай твоїм вірним супутником стане везіння, удача, натхнення і бажання творити добро! Нехай перед тобою відкриються всі замкнені двері на шляху до виконання твоєї мрії! Нехай твоє серце відповідає добром людям, які будуть тобі допомагати і підказувати в дорозі! Нехай твої найризикованіші плани та ідеї втіляться в реальність і виправдають надії! Бережи своє здоров'я, копальні свій досвід і бережи мудрість! Нехай все погане обійде тебе стороною, а все хороше притягує до тебе, немов магнітом! Синочку, нехай птах щастя вкриє тебе своїм крилом, а ти будеш цінувати кожне подароване щаслива мить!\nВітаю з новим щастям - з народження онука. Нехай він росте хорошою людиною і нехай не знає бід і горя. Бажаю сонячного світла над його головою, бажаю м'якої трави і ароматних квітів на його життєвому шляху. Нехай онук стане великою гордістю бабусь і дідусів. Здоров'я бажаю онукові, як у богатиря. Бажаю, щоб ваш маленький милий онучок став великим красивим, розумним і відважним чоловіком.\nВ ювілей бажаю всіх жіночих благ! Нехай на колготках не "повзе" стрілка, туш не розтікається по обличчю, нігті і каблуки не ламаються, зачіска не розтріпається, чоловік не бурчить, начальник не кричить, даішник не зупиняє, розпродажі не закінчуються, а усмішка не згасає!\nСвітлий і дуже добре свято Благовіщення Пресвятої Богородиці щороку відзначає весь православний світ. Віруючі щорічно радіють тому, що Діва Марія понесла в своєму череві благословенного дитини, у якого на роду було написано стати Спасителем усіх людей. Нехай це свято принесе якомога більше світла і добра, прибере всі неприємні думки, проблемиі покаже, наскільки це все другорядне. Душевний спокій і віра в те, що Господь відповість на щирі молитви своїх дітей, обов'язково повинні бути присутніми в кожній людині. Нехай ваші домівки будуть благословенні, нехай Богородиця своїм крилом захищає вас і ваших дітей від усього злого і поганого, що може їх підстерігати. Нехай радість і достаток буде в будинку, а справжня віра ні коли не залишає ваші серця. Відкрийте свої серця і двері для Господа і Божої Матері, нехай вони завжди будуть поруч з вами.\nЗ Благовіщенням! Нехай Пресвята Богородиця надійно захищає від неприємностей і зла. В душі нехай завжди присутні спокій і віра в щасливе майбутнє. У будинку хай панують гармонія та затишок. Думки будуть чистими і позитивними. Хай не буде поганих днів і нерозв'язних проблем. Добра, миру та віри в людей!\nВітаю з чудовим святом - Благовіщенням Пресвятої Богородиці! Бажаю всім чистих помислів, благословення душі, взаєморозуміння і взаємодопомоги. Нехай міцніє віра в ваших серцях, даруючи безкорисливу любов, ніжність і турботу.\nДорогий і улюблений наш іменинник! Вітаю тебе з Днем Народження в шістнадцятий раз! Нехай кожен твій день, ранок, вечір і ніч будуть наповнені любов'ю рідних людей, ніжністю коханої людини, посмішками товаришів, святковим і позитивним настроєм! Нехай здоров'я завжди залишається богатирським, нехай довкола тебе завжди буде багато друзів! Бажаємо в твоєму житті багато подорожей і радості від виконання бажань! Як же все-таки чудово, що доля нас звела! Ти робиш наше життя надзвичайно захоплюючою, твій гумор неповторний, твоя посмішка вселяє в нас віру в краще, твоя підтримка завжди вчасно! Будь найщасливішою, успішним, цілеспрямованим, сміливим, сильним! Продовжуй жити так само легко, радіючи кожній прожитого хвилині! Нехай реалізуються швидко і легко все твої ідеї! А ми завжди будемо намагатися бути поруч з тобою! Даруємо тобі свою загальну любов, мільйон обіймів і посмішок!\nЩиро привітати з Днем дочки\nНехай з сьогоднішнього дня почнуть виконуватися твої найнеймовірніші мрії, нехай світить сонечко, нехай побажання і привітання будуть цікавими і щирими, подарунки - бажаними, а свято - веселим. З днем народження, моя люба племінниця, будь здорова, весела і щаслива!\nЗ днем народження, племяшка моя дорога! Ти росла на моїх очах і перетворилася з кричущого карапуза в справжню красуню. Чи не перетворювався в жабу, або гусеницю, будь принцесою і нехай твоя карета не стане гарбузом, а гарна сукня - лахміттям.\n« Раніше Page 1 … Page 17 Page 18


додому Рецепти Мармелад з яблук\nІнгредієнти до рецептом «Мармелад з яблук»:\nЦукор 600 гЯблуко 1.5 кг\nПропоную вам рецепт домашнього мармеладу з яблук! Натуральна солодкість, без хімічних добавок, барвників та консервантів — що може бути краще?! Смак у такого мармеладу яскравий, насичений, дуже ніжний.\nТаке корисне ласощі припаде до душі навіть розпещеним дітям, якщо після приготування вирізати з нього цікаві фігурки! Адже крім яблук і цукру в ньому нічого немає. Підійдуть будь яблука, але краще брати кислі і кисло-солодкі сорти, в них більше пектину. Процес приготування, звичайно, нешвидкий, потрібно терпіння, але результат вартий того.\nТакий натуральний яблучний мармелад доповнить будь чаювання, їм можна прикрасити десерти, торти, тістечка, морозиво. Можна просто подати до сніданку на шматочку білого хліба з маслом. Можна використовувати як начинку для рогаликів. У прохолодному місці зберігається такий мармелад близько півроку.\nПриготування страви за рецептом «Мармелад з яблук»:\nДля приготування мармеладу потрібні тільки яблука і цукор!\n1,5 кг яблук ретельно помити, обсушити. Порізати на четвертинки, видалити серединки, які нам знадобляться.\nСерцевинки перекласти в каструльку, додати трохи води і проварити хвилин 10. Це нам потрібно, щоб не втратити пектин, який у великій кількості міститься в серединках.\nНе гаючи часу, поріжемо дрібніші наші яблучка, перекладемо в каструлю.\nПроварившиеся, м’які серцевинки протремо через сито. Нам, в принципі, потрібна тільки рідина з них, тому сильно старатися необов’язково. Можна віджати руками, щоб зібрати більше соку. Вийшло близько 150 мл.\nВиливаємо в яблука віджату з серцевин рідина.\nСтавимо каструлю на плиту, на маленький вогонь. Потрібно, щоб яблука стали м’якими. Постійно помішуємо, щоб не підгоріло. Після закипання варимо хвилин 25.\nПісля цього заглибним блендером акуратно збиваємо гарячу яблучну масу до однорідного стану.\nВисипаємо до яблучного пюре цукор. На 1 кг пюре потрібно 600 г цукру. Ретельно перемішуємо.\nТепер цю масу необхідно уварити. На самому маленькому вогні, безперервно помішуючи, робимо це близько 1 години. Помішувати обов’язково, якщо не хочете, щоб ваша плита була вся забризкане яблучним пюре. Навіть на самій маленькій конфорці, на мінімальному вогні, маса перетворюється на вулкан і дуже сильно бризкає. Так що будьте обережні.\nПісля цього будь-яку форму потрібно застелити пекарської папером і вилити в неї яблучне пюре, зменшивши в обсязі майже в 2 рази. Ставимо в духовку на 2 години при температурі 100°С. У мене духовка газова, я встановлювала самий маленький вогонь. Дверцята обов’язково відкрити. Мармелад повинен сушитися, а не кипіти. Через 2 години вийняти форму з духовки і залишити остигати при кімнатній температурі. На наступний день процес повторити. У мене яблучне пюре ніяк не хотіло перетворюватися в мармелад, тому знадобився ще третій день для сушіння в духовці, і тільки після цього він придбав потрібний стан і твердість.\nОсь такий вийшов мармелад — темного кольору, з глянцевою поверхнею, легко який відокремлюється від паперу.\nДля того, щоб зберігати мармелад, потрібно відокремити його від паперу, порізати на шматочки, за бажанням пересипати цукром, обгорніть в папір для випічки, скласти в скляний посуд і прибрати в холодильник. Натуральний мармелад зберігається довго. Приємного апетиту!\nпопередня стаття“Хмарні” офісні технології\nнаступна статтяЗапіканка з минтая з рисом


Зеленський зустрівся із Алієвим | Новини на Gazeta.ua\nЗеленський зустрівся із Алієвим - Україна і Азербайджан підписали низку угод\nПʼятниця, 14 січня 2022 14:03\nЗеленський зустрівся з Алієвим - Україна та Азербайджан підписали низку угод\nУкраїна та Азербайджан підписали низку міждержавних угод.\nЦе відбулося під час зустрічі президентів Володимира Зеленського та Ільхама Алієва в Києві у п'ятницю, 14 січня, повідомляє Gazeta.ua.\nПрезиденти підписали спільну Декларацію. У документі йдеться про обопільну підтримку суверенітету, територіальної цілісності держав у міжнародно визнаних кордонах, спільну протидію гібридним загрозам, забезпечення стабільності в Чорноморському регіоні.\nУгоду також підписали уряди двох країн - щодо співробітництва у сфері безпечності харчових продуктів.\nКрім того - меморандуми про взаєморозуміння між міністерствами економіки щодо екстренної взаємодії у двосторонній торгівлі, про співробітництво в аграрній галузі, у сфері земельних відносин.\n"Нафтогаз України", міністр економіки Азербайджану, голова нафтової компанії SOCAR підписали меморандум про співробітництво у сфері енергетики.\nЗагалом - шість угод.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: США відповіли Росії щодо України й НАТО\nЗеленський назвав Алієва "добрим другом і надійним партнером", сказав про стратегічне партнерство і безпеці. Товарообіг між країнами збільшився до майже $1 млрд, повідомив він.\n"Працюватимемо над створенням транспортного коридору. Можливо, у рамках ГУАМ, який об'єднує Україну, Азарбайджан, Грузію, Молдову", - сказав також.\n"Вдячний за запрошення відвідати Україну. У нас є багато можливостей, особливо щодо нашого політичного діалогу впродовж останніх місяців. Ми зустрічалися з президентом Зеленським у Брюсселі. Між нашими народами є міцна дружба", - заявив Алієв.\nТорік у грудні в Україну приїжджали президенти Польщі Анджей Дуда й Литви Ґітанас Наусєда. Провели перший саміт у форматі "люблінського трикутника".\nЗараз ви читаєте новину «Зеленський зустрівся з Алієвим - Україна та Азербайджан підписали низку угод». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nДерждеп США звинуватив РФ у спотворенні історичних фактів Переглядів: 117\nБайден прояснив політику США щодо "незначного" вторгнення РФ в Україну 1 Переглядів: 1098


Заробітчани мріють про повернення | Український тижневик Міст\nЗаробітчани мріють про повернення\nУкраїнці, котрі виїхали в Європу на заробітки, уже готові повертатися, але чекають, коли вдома пануватиме демократія. Люди сумують за домівкою й щотижня приходять у Венеції на спеціальний імпровізований український базар купити продукти, яких у Італії не їдять. Наприклад, гречку, копчену рибу, а ще — газети. Товари сюди привозять спеціальними автобусами, якими потім відвозять в Україну валізи заробітчан.\nЛюди хочуть додому, але змушені залишатися на чужині. Так, Антоніна Семаковська, котра працює в Італії вже дев’ять років поспіль, викладає у вихідні в українській школі. Діти вивчають український алфавіт. Наприкінці минулого року до першокласників завітали представники з українського Міністерства освіти. Чиновники провели тестування серед школярів, щоби згодом видати їм атестат українського зразка. Це все — для того, каже п. Семаковська, щоби вони разом із батьками разом поверталися в Україну.\n«Я не чула, що люди не хочуть додому їхати. Але ми прагнемо, щоби в Україні була така демократична система, як і в усій Європі», — сказала жінка. Їй уже не треба багато грошей — дітей на ноги поставила, але повернутися додому не наважується. Вона зазначила, що українці в Італії вже звикли до того, що є особистостями та почуваються там людьми.


Є театр, але немає професійних акторів | Офіційний сайт Черкаської обласної ради. Новини, події, анонси, інформація про раду та депутатів\n07 вересня 2020, 08:23\nУ нашому колективі немає професійних акторів, всі - люди абсолютно віддалені від театру, професій. У колективі є сімейні пари, половина учасників – студенти, у а наймолодшому учаснику - 5 років. Майже всі – дуже співочі, тому всі наші постановки – мюзикли. Зараз саме готуємо мюзикл «За двома зайцями». Нас почали запрошувати виступати, багато запрошень надійшло від керівників дитячих будинків, проте втіленню цих планів завадив коронавірус. У зв'язку з карантином, з березня ми вчимося працювати з відеокамерою – і наразі усі концерти і спектаклі висвітлюємо на сайті нашого будинку культури. Зняли перший кліп, про родинні цінності, якраз До Дня Незалежності України - «Україна - моя родина!@ https://www.facebook.com/permalink.php?story_fbid=608200189884921&id=100020848351247\nПланів у нас багато, але найбільш глобальні - створити ляльковий театр і театр для школярів. Якщо ми за менше року стільки встигли, то, впевнена, нам все вдасться! Керівництво громади дуже нам допомагає - надає транспорт для поїздок, допомагає коштами для придбання костюмів тощо. А головне - наших виступів з нетерпінням чекають жителі громади.


Болеслав-Юрій II — Вікіджерела\nБолеслав-Юрій II (1940)\nБолеслав-Юрій II Мирон Кордуба\nМИНУЛЕ Й СУЧАСНЕ Ч. 7.\nПроф. д-р Мирон Кордуба\nОСТАННІЙ САМОСТІЙНИЙ ВОЛОДАР\nЗ НАГОДИ 600-ЛІТТЯ ЙОГО СМЕРТИ.\nНакл. „Українського Видавництва”, Краків, Кармелітська 34,\nДрук: „Нова Друкарня Денникова” під нак. управою, Краків,\nVerlag: „Ukrainischer Verlag”, G.m.b.H. Krakau, Karmeliterstrasse 34, II.\nDruck: „Nowa Drukarnia Dziennikowa”, Kommissarische Verwaltung, Krakau, Orzeszkowagasse 7.\nЗ початком 1323 р. зійшли з цього світу оба брата Юрієвичі, Андрій князь волинський і Лев II. князь галицький, правнуки короля Данила, потомка славного Романа Мстиславича. Чи полягли одночасно в якім бою, чи повмирали швидко один за одним на яку пошестну недугу, — не знаємо. Про їхню смерть довідуємося з листа Володислава Локтика до папи Івана XXII, писаного 21. травня 1323 р., в якому польський король зазначує, що вони оба були для Польщі „безпосереднім непоборним щитом проти жорстокого татарського племени”, та висловлює острах, що тепер татари, користуючися замішанням у Галицько-Волинській державі, можуть легко її загарбати під своє володіння та стати безпосередніми сусідами Польщі.\nКАНДИДАТИ НА ПРЕСТІЛ.\nАндрій і Лев II. були останніми мужеськими потомками владного в Галицько-Волинській державі княжого роду Романовичів. Проте по опорожнений український престіл стали простягати руки чужі князі, перш за все ті, що могли покликатися на посвоячення з родом Романовичів. Таких кандидатів було трьох: 1) Болеслав, найстарший син мазовецького князя Тройдена та Марії, доньки Юрія Львовича, себто сестрінок померлих Юрієвичів; 2) Володислав, найстарший син куявського (добжинського) князя Земовита, молодшого брата польського короля Володислава Локтика, та Анастазії, сестри Юрія І; 3) Любарт Ґедимінович, муж невідомого імени доньки Андрія, останнього волинського князя. До гострішого суперництва прийшло між Болеславом та Володиславом. За почином Болеславого стрия, плоцького князя Ванька, литовська ватага напала у вересні 1323 р. на землю Добжинську і люто її поруйнувала; в цей спосіб очевидно, хотів Ванько ослабити суперника свого братанича та цьому останньому промостити дорогу до володимирського престола. Третій кандидат, литовський княжич Любарт, не виявив живішої діяльности, щоби здобути спадщину по тестеві. Він сам, як показали пізніші події, не визначався надто великою енерґією, а його батько, вел. кн. Ґедимін, був саме тоді занятий завзятою боротьбою з Ливонським лицарським орденом та розпочав велику дипльоматичну акцію з метою, спонукати римського папу до натиску на Німецький орден, щоби цей припинив свої безнастанні набіги на Литву. Крім цього великий князь литовський не хотів через підпирання кандидатури Любарта на володимирський престіл відштовхувати від себе мазовецьких князів, через землі яких ішов одинокий свобідний шлях, що звязував Литву зі середущою Европою.\nМоже видатися дивним, що ніхто з українських князів інших галузей Руриковичів не старався про придбання собі багатої та просторої Галицько-Волинської держави, бо ж на давній Руси всі княжі наділи вважалися спільним добром цілого Рурикового роду, якого поодинокі члени по старшині чергувались зі собою на престолах. Одначе вже в XII ст. почали деякі наділи виломлюватися зпід права старшинства і заводити у себе право дідичности. Зокрема в Галицькій державі право дідичности здобуло собі від самого початку рішучу перевагу, і тому тут управненими до наслідства вважали спершу виключно тільки членів роду Ростиславичів, а по їх вимертю знова тільки Романовичів. Витворилося переконання, немовби держава була особистою власністю володаря та підлягала цим самим спадковим законам, що й приватне майно, себто переходила від батька на синів, а в браку мужеського потомка на доньки та їхніх мужів. Одночасно слід памятати, що починаючи від другої половини XIII. в. політичні інтереси вязали галицько-волинських князів куди сильніше зі Заходом ніж з іншими частинами давньої Руси, від яких відділювали їх простори захоплені татарами, а відтак ще й литовські займанщини. Тому то і родинні звязки Романовичів з князями інших українських земель траплялися тільки дуже рідко. Галицько-волинський літопис згадує, що в р. 1259 кн. Василько Романович видав свою дочку Ольгу за Андрія Всеволодича з галузи сіверських князів, але не знаємо, чи по них остали які потомки.\nБолеславові Тройденовичеві вдалося перемогти своїх суперників. Він покинув католицьку віру, в якій був вихований, пристав до греко-православної церкви і при цій нагоді прибрав імя свого діда по матері, Юрія, від якого виводив свої права до володимирського престола. Питанням, кому чи чому мазовецький княжич завдячував свою перемогу, дуже зацікавилися новочасні історики. Польські дослідники дуже рішучо обстоють погляд, що Тройденович переміг тільки завдяки підтримці з боку Володислава Локтика. Деякі з них, спираючися на неясні натяки у двох дипльомах угорського короля Карла Роберта (з 1325 і 1326 р.), пробували доказати, що польський король з підмогою угорського війська зорґанізував у другій половині 1323 або з початком 1324 р. воєнний похід на Русь та просто силоміць посадив Болеслава на володимирськім столі. Одначе основніший розгляд показує, що згадки обох угорських дипльомів відносяться до війни Локтика з бранденбурським маркґрафом з років 1316-1317, та що польський король занятий війною зі шлеськими (глогівськими) князями, не мав спромоги вмішуватися до справи обсадження опорожненого володимирського престола. Зрештою якщо навіть мавби до цього спромогу, то не може бути сумніву, що радше підтримавби свого братанича — Володислава куявського, якого (після смерти його батька) був ще й опікуном, ніж кандидата мазовецької галузи Пястів, що вели свою окрему політичну лінію, не дбаючи про її узгіднення з політикою польського короля. До того поведінка Болеслава-Юрія після перебрання влади в Галицько-Волинській державі, особливо в часі війни Володислава Локтика з Німецьким орденом, зовсім не свідчить про те, щоб він почував за собою які обовязки особистої вдяки супроти польського короля.\nТогочасні джерела доказують, що Тройденович завдячував свій успіх зовсім іншим чинникам. Польський хроніст, Янко з Чарнкова, виразно підкреслює, що Болеслава „Русини однодушно приняли собі за вожда і пана”, а доволі добре із цими справами обзнайомлений швайцарець Вітодуран каже, що після смерти Юрієвичів татарський хан посадив на володимирськім престолі „христіянина-латинника”. Перше джерело свідчить, що за Болеславом-Юрієм заявилися бояри та міщанство, бо ці верстви були тоді рішальними політичними чинниками в Галицько-Волинській державі; друге вказує, що мазовецький княжич перебрав владу за згодою та апробатою татарського хана. Треба памятати, що від поїздки кн. Данила до Батія в 1245 р. хани Золотої Орди вважалися верховними опікунами Галицько-Волинської держави, та що від 1313 р. володів там хан Узбек, якого зараховують до найвизначніших представників владної в Сераю (над Волгою) династії. Отже осадження Болеслава-Юрія на володимирськім столі прийшло за порозумінням та згідним співділанням обох у цій справі міродайних чинників: місцевого боярства та міщанства з одного та хана Узбека з другого боку. Рішальною при цьому була здається обставина, що син Тройдена не був політично звязаний з ніодною з могутніх сусідних держав: ні з польським королівством, ні з Литвою, ні з Угорщиною; а дрібні мазовецькі князьки не могли стати небезпечними ні галицько-волинським боярам, ні ханові Золотої Орди.\nДжерела не кажуть, коли саме Болеслав-Юрій II засів на володимирськім престолі. Тому що перший виставлений ним документ походить з 1325 р., новочасні історики згідно приймають цей рік за початковий його володіння. Одначе переховався лист одного з комтурів Німецького ордену з 1325 року, в якому цей пише про приїзд „Русинів” з Володимира та Визни у справі визволення своїх свояків, захоплених в осені попереднього року біля Городна. З цього виходить, що тут ішло про посольство, вислане володимирським князем на Литву та перехоплене в дорозі німецькими лицарями, а це вказує, що мазовецький княжич в осені 1324 вже володів у Володимирі. З недавно найденої грамоти кн. Тройдена виходить, що він мав тоді коло 18 літ, проте здогад деяких істориків, немовби Болеслав-Юрій засів на володимирськім престолі малим хлопцем і тому через кілька початкових літ в його імени боярська рада кермувала державою, виявився помилковим.\nВЗАЄМИНИ З НІМЕЦЬКИМ ОРДЕНОМ.\nНайдокладніші відомості з обсягу закордонної політики молодого князя маємо про його взаємини з Німецьким орденом, дякуючи цій щасливій обставині, що в кеніґсберському архіві збереглися до наших часів чотири його грамоти. В першій, виставленій 1325 р., „Юрій, князь Руси” обіцює великому майстрові Вернерові і всім лицарям ордену дотримати мира та приязни, „як це чинили наші предки: король Данило, прадід Лев і найдорожчий дід Юрій”. По свому змістові це не був акт союзу, хоч би лише оборонного, бо володимирський князь не зобовязувався до ніякої підмоги, тільки обіцював стриматися від усяких кроків, які могли б нарушити добрі взаємини, що за володіння його предків наладналися між Галицько-Волинською державою та Німецьким орденом. Був це договір у роді новочасних пактів про ненапад, що зобовязував обі сторони зберігати строгу невтральність. Товчок підписати договір вийшов мабуть від Німецького ордену. Саме під цю пору Польща і Литва, досі ворожі супроти себе держави, підписали союз, зміцнений одружінням польського королевича Казимира з донькою Ґедиміна Альдоною-Анною (15. X. 1325 р.). Загрожений цим союзом Німецький орден мусів подбати, щоби до Польщі й Литви не пристав ще й володимирський князь. Насовується здогад, що грамота Болеслава-Юрія була також ціною, за яку Німецький орден випустив на волю членів посольства, захоплених в осені 1324 року.\nДоговір з 1325 р. був лише вступом до дальших переговорів з метою тіснішого звязання обох держав зі собою. До Володимира приїхав ґр. Сіґегард зі Шварцбурґа, свояк Романовичів, який вже перед десяти літами був посередником при підписуванні договору між Юрієвичами та німецькими лицарями. Вислідом цих переговорів була нова грамота Болеслава-Юрія II., виставлена 9. III. 1327, що була майже буквальною копією грамоти Юрієвичів з 1316, себто містила в собі постанови про оборонний союз між обома сторонами. Буквальна тотожність грамоти з 1327 р. з грамотою з 1316 р. мала своє політичне значіння. В 1326 р. німецькі лицарі напали на Великопольщу і тому розгорілася наново війна між орденом та Володиславом Локтиком. У цій війні по стороні польського короля станув великий литовський князь. Володимирський князь не хотів встрявати у війну, щоб не наражувати своєї держави на напади з боку обох сильних сусідів. Тому буквальне повторення грамоти Юрієвичів мало значіння застереження, що новий договір є лише відновленням давніх традиційних взаємин, які попередників-дядьків Болеслава-Юрія звязували з Німецьким орденом, та що він не має наміру брати на себе ніяких нових далекосяглих зобовязань.\nСТАНОВИЩЕ СУПРОТИ ВОЛОДИСЛАВА ЛОКТИКА\nТаке саме становище строгої невтральности старався Болеслав-Юрій II утримати й супроти Польщі. Доказом цього буля папи Івана XXII. з 16. червня 1327 р., в якій папа висловлює радість з приводу звістки, що „руський князь Болеслав” задумує вернутись до католицької церкви, та взиває польського короля, щоб „батьківським напімненням” спонукав його здійснити цей намір. Знаючи, як добре папська столиця звичайно була поінформована про взаємини між володарями, не можемо думати, щоб папа звертався до короля Локтика з проханням про посередництво та поміч в такій делікатній справі, якщо між цим останнім та володимирським князем була б якась ворожнеча. З другого боку ведені у Володимирі переговори з Німецьким орденом та підписаний опісля союзний договір доказують, що взаємини між Тройденовичем і польським королем не були надто близькі та приязні. Тут замітимо, що здогад деяких польських та російських істориків, будьтоби Болеслав-Юрій II опісля справді вернувся до римської церкви, є зовсім хибний. Тогочасні джерела не дають до такого здогаду ніякої підстави та рішуче суперечить йому вислів Бенедикта XII. в листі до краківського єпископа з 1341 р., де папа, згадуючи про події, що зайшли у Володимирі в 1340 р., повбиваних княжих слуг називає католиками, а отроєного князя тільки „сином католицьких батьків”.\nДуже пильно дбав Тройденович про вдержання добрих сусідських взаємин з могутнім великим князем литовським. Ми вже згадували, що він у перших початках свого князювання, восені 1324 р., пробував навязати взаємини з Литвою. До наближення обох володарів до себе спонукувала передусім спільні церковні інтереси. В 1325 р. помер у Москві митрополит Петро, галичанин, який спершу став галицьким митрополитом, а по смерти митрополита Максима дістав від патріярха свячення також на київсько-суздальську митрополію. Його наслідником на київсько-суздальській катедрі став грек Теоґност, що бажаючи не допустити до відокремлення галицької митрополії, поспішно приїхав до Галицько-Волинської держави і тут висвятив у травні 1328 р. двох єпископів: галицького і володимирського. Вертаючись на Суздальщину, забрав зі собою новопоставленого галицького єпископа Федора побоюючись, щоб Болеслав-Юрій не вислав його до патріярха по митрополичі свячення. Це небагато помогло, бо в квітні 1331 р. зустрічаємо Федора в Царгороді в характері кандидата на чин митрополита. Одначе заходом запопадливого та енерґійного Теоґноста все ж таки вдалося не допустити до обнови галицької митрополії; в грамоті Болеслава-Юрія з 11. лютого 1334 р. Федір згаданий як галицький єпископ, а не як митрополит.\nОдночасно Теоґност заходився біля скасування окремої литовської митрополії, користуючися смертю тамошнього митрополита Теофіля (ок. 1330 р.). Вважаючи себе правним наслідником Теофіля, виступив з претенсіями до оставленого ним майна, але стрінувся зі спротивом Любарта, який бажав забезпечити це майно для нового литовського митрополита. Також великий князь Ґедимін був невдоволений нахабністю Теоґноста, бо бажав утримати литовську митрополію, про якої заснування сам подбав перед кільканацятьома роками. Це невдоволення збільшила ще рішуча відмова Теоґноста висвятити на єпископську катедру у Пскові підпираного Ґедиміном кандидата. Ось так протиділання змаганням Теоґноста скасувати обі недавно засновані митрополії, галицьку і литовську, наблизило до себе володарів цих держав. Здогад російського історика Приселкова, що Любарт, стративши надію на вдержання литовської митрополії тим ревніше підтримував змагання Болеслава-Юрія, врятувати бодай галицьку, дуже правдоподібний. Заходи, що їх оба підняли в цій справі у патріярха, присилували київсько-суздальського митрополита до поїздки у Царгород у травні 1332 р., щоб там особисто їм протиставитися.\nСпільність інтересів в церковній области спонукала до наближення також на політичному полі, якого зовнішньою познакою було одружіння Болеслава-Юрія з донькою Ґедиміна Євфемією, званою здрібніло Офкою. Хрестини Офки, що досі була поганкою, і весілля відбулися в 1331 р. в Плоцьку, на дворі кн. Ванька, стрия володимирського князя, який мав також Ґедимінівну за жінку. Що це не сталося у Володимирі, було явною демонстрацією проти митрополита Теоґноста, який саме тоді там перебував; в той спосіб Болеслав-Юрій відхилився від немилого вигляду, церковне благословення на подруже життя приймати з рук осоружного грека.\nДАЛЬШІ ВЗАЄМИНИ З НІМ. ОРДЕНОМ.\nНаближення Болеслава-Юрія до Литви та його одружіння з Ґедимінівною не залишилося без впливу на його дальші взаємини з Німецьким орденом. Саме в тому часі, в рр. 1330-32 війна німецьких лицарів з польсько-литовською коаліцією, підпомаганою угорськими військами, дійшла до найбільшої натуги. Орден нерадо дивився на приязнь і родинний звязок Тройденовича з литовським великокняжим родом. Взаємини між володимирським двором та німецькими лицарями охололи, витворився настрій недовіря, що став пригожим ґрунтом для різних підозрінь і спліток. Новий великий майстер, кн. Людвик з Бравншвайґу, який в 1330 р. обняв керму Німецького ордену, цілих 3 роки не підіймав ніяких спроб, щоб відновити давні договори з галицько-волинським володарем. Щойно коротко перед кінцем підписаного з Польщею перемиря вислав своїх послів до Володимира. Незабаром прийшло до порозуміння і 11. лютого 1334 р. появилася грамота, в якій Болеслав-Юрій II., протестуючи проти наклепів, що їх про нього поширювали, потвердив та відновив давніші союзні договори між обома державами та спільно зі своїми боярами зобовязався непохитно дотримати їхніх постанов. Зміна, яка швидко потім прийшла внаслідок смерти кн. Бравншвайґського та вибору нового великого майстра, вимагала обнови трактатів. Цим разом справу поладнано негайно і 20. жовтня 1335 р. вийшла з княжої канцелярії нова грамота, формою та змістом подібна до попередньої. Слід зазначити, що всі ці договори не мали більшого політичного значіння, бо не накладали на договірників ніяких політичних зобовязань, крім зберігання строгої невтральности взаїмно супроти себе. Їхнє значіння радше на торговельному полі з метою підтримати давні купецькі взаємини, що обом сторонам приносили чималі користи.\nБолеслав-Юрій утримував аж до самої смерти приязні взаємини з Німецьким орденом. З актів процесу Казимира Вел. з орденом довідуємося, що в листопаді 1338 р. через Плоцьк переїздили посли та купці від ордену на Русь. У грамоті Болеслава-Юрія з 20. січня 1339 р., даній для міста Сянока, виступає як свідок варшавський війт Бартоломій, що був мужем довіря великого майстра Німецького ордену і приїхав до Володимира мабуть з якимись політичними дорученнями.\nВЗАЄМИНИ ДО ПОЛЬЩІ ЗА КАЗИМИРА ВЕЛ.\nВзаємини володимирського князя до Польщі замітко погіршилися після смерти Володислава Локтика, за володіння Казимира Вел., та з невтральних стали ворожими. Тогочасний польський літопис подає під р. 1337 звістку про напад Руси і татарів на Люблин: 12 днів облягали місто, щойно смерть татарського вожда, поціленого стрілою, спонукала їх до відвороту. Товчок до цього нападу вийшов мабуть від володимирського князя, бо Люблин був здавна спокусою для володарів Галицько-Волинської держави і про посідання цього важного пограничного города велися часто між українцями та поляками в XIII і XIV ст. кріваві бої. Деякі історики, стараючися доказати, що між Тройденовичем та Казимиром Вел. були приязні взаємини та що оба володіли у тісному порозумінню зі собою, заперечують достовірність цієї вістки, чи пак кажуть, що вона в літописі помилково поміщена під 1337 р. та відноситься до подій з рр. 1340/41, що зайшли вже після смерти цього князя. Але висновки цих учених зовсім непереконливі, до такого пересування подій нема ніяких підстав. Зрештою з інших джерел маємо відомість про ще один напад татар на Польщу, що відбувся в лютому 1340 р., себто ще за життя і володіння Болеслава-Юрія II. Очевидно, щоб дістатися до польських земель, татарське військо мусіло переходити через територію Галицько-Волинської держави, до цього потрібна була згода її володаря.\nДОГОВІР КАЗИМИРА ВЕЛ. З УГОРСЬКИМ КОРОЛЕМ.\nЩо взаємини між Болеславом-Юрієм II та Казимиром Вел. не були приязні, на це вказують ще інші події. Політичне положення Казимира було в початкових роках його володіння доволі скрутне. Приязнь з великим князем литовським охолоджувалася щораз більше; загрожений від півночі Німецьким орденом, від заходу могутнім чеським королем та маючи непевного сусіду від сходу, мусів старатися найти за всяку ціну сильного та вірного союзника. До цього найкраще надавався угорський король Карло Роберт з француського роду Анжу, одружений з рідною сестрою Казимира. Тому польський король часто заїздив на угорський двір у Вишгороді, де обговорював зі своїм шурином різні справи, що тоді цікавили середущу та східну Европу. Щоби тривко притягнути Карла Роберта до себе та цупко звязати рід Анжу з інтересами польської держави, склав заяву, що на випадок своєї безпотомної смерти переказує польський престіл своїй сестрі Єлисаветі, а через неї її чоловікові Карлові Робертові та їхнім мужеським потомкам. Це сталося на зїзді у Вишгороді в 1335 р. Серед тодішніх обставин це приречення було доволі сумнівної вартости. Казимир мав щойно 25 літ життя, від жінки Альдони-Анни мав уже дві доньки і напевно зовсім не припускав, що доля поскупить йому сина. Тому правдоподібність переходу Польщі під владу роду Анжу була дуже невелика. Все ж таки угорський король зацікавився цією справою, немов передчував, що з неї вийде велика користь для його потомків.\nЛЬОТКА, КНЯЗЬ РУСИНІВ.\nНа цьому тлі виринула справа Галицько-Волинської держави. В угорській т. зв. Будимській хроніці находиться коротенька згадка, що під кінець червня 1338 р. приїхав до Вишгороду: „пан Льотка князь Русинів” з добірною дружиною своїх лицарів, жертвуючи мадярському королеві приязнь та союз. Ця вістка наробила багато клопоту новочасним історикам. Хто був цей Льотка та чого шукав на угорськім дворі? Одні, спираючися на висказ, що це був „князь Русинів”, бачать в ньому Болеслава-Юрія II, другі звертають більшу увагу на імя „Льотка” і думають, що це був Детько, визначний галицький вельможа, тоді найвищий достойник Галицько-Волинської держави, інші висловлюють ще більше або менше правдоподібні здогади та відповідно до цього пробують поясняти мету цих загадочних відвідин. На нашу думку справа виглядає ось як: Льотка — це Влодко (здрібніле Володислав); початкове „в”, нескладне для чужинців до виговору перед „л”, відпало, подібно як при слові Lodomeria, що повстало з Владимирії. Значить, це був Володислав куявський, про якого ми згадували на початку, як про кандидата на володимирський престіл. В одній грамоті Казимира Вел. з 1337 р. він просто так і зветься: „Влодко з Божої ласки добжинський і ленчицький князь”. На двір Карла Роберта до Вишгороду приїхав в ролі претендента до галицько-волинської княжої корони, шукаючи там признання та допомоги. Пригадуємо, що при різних нагодах в XII та в XIII ст. деякі члени угорського королівського роду Арпадів через короткий час засідали на галицькому престолі; тому і пізніші угорські королі вважали себе власниками цього престола та навіть прибрали титул королів „Галичини і Володимирії” (rex Galiciae et Lodomeriae). Покищо це, очевидно, не мало ніякого практичного значіння, але при сприятливих обставинах могло бути відповідно використане. Що штовхнуло Володислава Земовитовича до поновлення своєї кандидатури в 1338 р. і чи зробив це зовсім на власну руку, чи в порозумінні з Казимиром Вел., годі сказати з приводу відсутности якихнебудь джерельних вісток про цю справу. Можна лише здогадуватися, що спонука вийшла від ворожого Болеславові-Юрієві гуртка галицьких бояр; частина їх мабуть таки прибула до нього, закликаючи Володислава на володимирський престіл і товаришила йому в подорожі на мадярський двір. Це пояснювало би заразом, чому угорський хроніст назвав його „князем Русинів”.\nВИШГОРОДСЬКИИ ДОГОВІР З 1339 Р.\nУгорський король скермував справу на зовсім інший шлях. Захоплений приреченням польської корони після смерти Казимира Вел., забажав збільшити вигляди на здійснення цієї обіцянки. Тому задумав виєднати від свойого шурина признання першенства до польської спадщини перед доньками Казимира, чи пак їхніми майбутніми мужами. Очевидно, за таку уступку треба було дати відповідну винагороду. Таким чином на зїзді у Вишгороді в липні 1339 р. прийшло до підписання нового договору. Казимир Вел. забезпечував родові Анжу наслідство на польському престолі, якщо при своїй смерти не залишив би мужеського потомка; угорський король відступав Казимирові в доживоття права угорської корони до галицько-волинських земель та обовязувався дати йому воєнну підмогу з метою завойовання цих земель. Коли задумували підняти цей спільний воєнний похід, не знаємо; мабуть це мало статися на випадок смерти Тройденовича, або вибуху яких внутрішніх заворушень в його державі.\nСТАНОВИЩЕ СУПРОТИ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ.\nТраґічна смерть Болеслава-Юрія II. кинула мрячну тінь на внутрішні відносини в Галицько-Волинській державі за часу його володіння. З того, що його отруїли, виходило, що були невдоволені з його управи. Так розуміли справу тогочасні джерела, так само пояснюють її новочасні історики. Як причини невдоволення одні джерела подають, що князь насильно ширив римську віру, спроваджував католицьке духовенство і старався знищити православну церкву; інші джерела кажуть, що він окружувався чужинцями, німцями та чехами, зі своїми підданими поводився жорстоко, вязнив їх, вимушував від них окупи, і т. п. Як бачимо, ці закиди є почасти реліґійного, почасти політичного характеру. Замітне, що реліґійні находимо лише в чеських та швайцарських джерелах, навпаки дуже добре ознайомлене з подіями польське джерело, літопис Траски, про них зовсім не згадує, подаючи тільки політичні. Добре передумавши справу, приходимо до переконання, що вістки поширювані в католицьких краях середущої Европи старалися отроєного князя представити як жертву „схизматицького” фанатизму, як мученика за католицьку віру, себто були тенденційні, та що властивих причин його насильної смерти треба шукати радше на політичному полі. Що правда, Тройденович був вихований в католицькій вірі, але перебираючи владу в Галицько-Волинській державі перейшов — очевидно з політичних оглядів — до східньої церкви. Але ж ці самі політичні огляди ще більше не дозволяли йому переслідувати православну віру та виявляти змагання до її викорінення. Була б це дуже легкодушна та нерозумна поведінка, що стояла б у різкій протилежности до розважливої та обережної закордонної політики цього князя. Суперечать цьому також його запопадливі заходи про вдержання окремої православної митрополії в Галичі.\nВЗАЄМИНИ МІЖ КНЯЗЕМ ТА БОЯРАМИ\nЗ причини вбогости, уривковости та неясности джерельних вісток стрічаємо в новочасній історичній літературі дуже суперечні погляди на уклад політичних справ у Галицько-Волинській державі за володіння її останнього суверенного князя. З того, що у двох останніх грамотах Болеслава-Юрія II, виставлених Німецькому орденові (з 1334 і 1335 р.) бояри виступають як заручники дотримання висловлених в них зобовязань, приходять дослідники до висновку, що могутність галицько-волинського боярства зросла тоді до небувалого ступня, що князь не мав спромоги підписувати ніяких договорів з заграничними володарями без дозволу та згоди боярської ради. Між цим, коли заглянемо до грамот тодішніх володарів інших держав, як прим. Польщі або Угорщини, побачимо, що там вельможі також часто-густо згадані як заручники за короля, або зазначено, що володар свій розпорядок видає за згодою та дозволом духовенства і панів — хоч добре знаємо, що і Казимир Вел. і Карло Роберт та його наслідник Людвик панували самовладно та не допускали ніяких обмежень своєї монаршої влади. З того виходить, що вислови про поруку та згоду вельможів були в тодішніх латинських грамотах лише традиційною канцелярійною формулкою і що з них не можна витягати ніяких практичних вислідів.\nПро ролю, яку боярство відогравало в Галицько-Волинській державі та про його відношення до князівської влади в XIV. в. довідуємося в інший спосіб. При перегляданні Галицько-Волинського літопису кидається в очі величезнна різниця між відносинами у першій та у другій половині XIII. ст. Коли в першій половині бояри виступають як рішальний чинник у всіх важніших державних справах, а передусім при обсаді княжого стола, то навпаки у другій половині цього століття вони відсунені зовсім в тінь, а на передове місце виступає особиста воля та діяльність князів: Данила, Василька, Льва, Володимира. Переломовою хвилиною було признання Данилом верховної влади хана Бату. Санкція, яку Данило та його наслідники діставали від ханів Золотої орди, зробила їх незалежними від бояр. Завдяки цій санкції та особистій справности король Данило за останніх 20 літ свого панування правив зовсім самовладно своєю державою. Коли бездітний кн. Володимир Василькович задумав переказати Волинь свойому кузинові Мстиславові, заручився згодою на це татарських ханів. Кн. Мстислав, накладаючи на берестян надзвичайний податок, як кару за невірність, зовсім не питав бояр про їхню думку. Всеж таки деякі факти, переказані літописом, показують, що князі вважали за потрібне рахуватися з опінією своїх бояр та в дуже важних справах відбували з ними наради, щоб відповідальність за наслідки не спадала на них самих. В XIV. ст. володіння досвідченого кн. Юрія I, який вже в старшому віці перебрав по батькові престіл, не принесло боярам нагоди до зміцнення своїх впливів. Про панування його синів, Андрія та Льва II знаємо замало, щоб висловлювати які здогади. Зате в часі безкоролівства після їхньої смерти повелося боярам захопити керму держави. Саджаючи молоденького Тройденовича на княжий престіл, задумували використати його брак досвіду та неознайомлення з місцевими справами, щоб і на дальше затримати владу у своїх руках. Але Болеслав-Юрій не хотів бути мальованим князем. Поводячися спершу з обережністю, яка характеризувала його закордонну політику, зумів приєднати собі особистих прихильників. Окружився людьми, яким міг довіряти, та обсаджував ними найважніші уряди. Могли між ними бути й чужинці, німці й чехи, як це зазначує літопис Траски, але місцеві люди мали рішучу перевагу. Серед вельможів, названих у княжих грамотах, не находимо ні одного імени, яке вказувало би на німця, а тільки два з них можна би признати за чеські; всі інші — це українці, хоч може не всі вони походили з боярської верстви. Найвизначніше становище займав Дмитро Детько, якого імя згадане в обох документах перед усіми іншими світськими достойниками. Належав до родового боярства, мав в околиці Перемишля свої земельні маєтности; по смерти Тройденовича керма держави перейшла до його рук. Не знаємо, який саме уряд виконував за життя князя, можемо лише сказати, що постійно находився в його окруженню.\nМІСТА Й МІЩАНСТВО.\nПоруч з боярством чимале значіння мало тоді міщанство, особливо багаті купці, місцеві та чужі. Серед чужинців передували німці, що скупчувалися головно у Володимирі і Львові. На відносини Болеслава-Юрія до міст кидає деяке світло його грамота з 20. січня 1339 р., якою містові Сяноці надав т. зв. маґдебурське право. Це право приносило населенню міста звільнення від данин та чинитьб у користь князя, а також виймало їх зпід присуду княжих урядовців, передаючи управу та судівництво міському війтові. Метою надання цієї самоуправи було притягнути до міста з густо заселених країв середущої Европи, головно з Німеччини, ремісників і купців та таким чином оживити промисл і торговлю. Надаючи Сянокові маґдебурське право, Болеслав-Юрій мав на меті зміцнити розвиток цього міста, що було важною станицею торговлі Галицької землі з Угорщиною. Мабуть крім Сянока ще й деякі інші міста дістали тоді маґдебурське право, але з огляду на затрачення грамот ми про це не знаємо. Дуже можливо, що саме ця кольонізаційна діяльність придбала Тройденовичеві славу опікуна чужинців.\nБОРОТЬБА З ВОРОЖОЮ ПАРТІЄЮ І СМЕРТЬ.\nСпираючись на прихильну собі частину боярства та на міщанство, Болеслав-Юрій став опісля безпощадно поборювати своїх ворогів. Заграничний хроніст переказує, що він „багато літ енерґійною рукою вів керму держави”. Як виявлялася ця енерґія, докладніше оповідає згаданий вже польський літопис Траски. Остаточним вислідом була смерть князя. Отруєння Болеслава-Юрія II. не було вислідом солідарного виступу цілого боярства, лише одної партії і це чисельно слабшої. Тому вона не важилася підняти отвертого бунту та прогнати нелюбого князя з престола, як давніше водилося в таких випадках, але потайно підсунула йому отрую. Це трапилося вперше в історії Галицько-Волинської держави — у Володимирі 7. квітня 1340, рівно 600 літ тому.\nҐЕНЕАЛЬОҐІЧНА ТАБЛИЧКА РОМАНОВИЧІВ.\nРоман Мстиславич, † 1205 р.\nДанило, † 1264 р.\nВасилько, † 1269 р.\n† 1300 р. Роман,\n† по 1258 р.\n† 1269 р. Мстислав,\n† ок. 1290 р.\n† 1288 р.\n† 1316 р.\nАнастазія, † 1335 р.\nмуж: Земовит, кн. добжинський\n† 1323 р. Лев II,\n† 1323 р.\nмуж: Тройден, кн. мазовецький\nмуж: Любарт Ґедимінович\n† 1340 р.\n↑ Quos immediatos pro scuto inexpugniabili contra crudelem gentem Tartarorum habebamus.\n↑ Для лекшого перегляду цих посвячень даємо при кінці скорочену ґенеальоґічну табличку роду Романовичів.\n↑ Quem Rutheni unanimiter sibi in ducem et dominum susceperunt.\n↑ Мабуть потомок Олени, доньки короля Данила, що віддалася за ґр. Ґінтера з Кефенбурґа.\n↑ A. D. millesimo tricentesimo octavo, circa festum apostolorum Petri et Pauli, dominus Lothka, dux Ruthenorum, venit in Uysegrad cum electo populo militum ad regem Karolum Hungariae, promittens ei omnis amicitie incr ementum.\nАвтор помер у 1947, тому ця робота перебуває також у суспільному надбанні в тих країнах, де авторське право діє протягом життя автора плюс 70 років чи менше. Ця робота може бути у суспільному надбанні також у країнах з довшим терміном дії авторського права, якщо вони застосовують правило коротшого терміну для іноземних робіт.\nОтримано з https://uk.wikisource.org/w/index.php?title=Болеслав-Юрій_II&oldid=251127\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 21:19, 3 грудня 2020.