Zoom teeb teisese pakkumise, et meelitada ligi 1.5 miljardit USA dollarit - R Blogi - RoboForex\npõhiline·Turu-uudised·Zoom teeb 1.5 miljardi USA dollari kaasamiseks lisapakkumisi\nKummalised faktid Zoomi kohta\nKui arvasite, et uudised videokonverentside Zoom ülipopulaarse veebiplatvormi kohta jäeti alles 2020. aastal, mõelge uuesti. Sellel USA tehnoloogiaettevõttel on palju laos. On viimane aeg õppida mõned üksikasjad.\n12. jaanuaril avaldas Zoom Video Communications oma ametlikul veebisaidil pressiteate, milles lubati aktsiate sekundaarset pakkumist kuni 15. jaanuarini. Ettevõte plaanib müüa 5.15 miljonit A-klassi aktsiat 340 USA dollari kohta. Eksperdid ütlevad, et pakkumisega kaasnev netoraha võib ulatuda 1.5 miljardi dollarini.\nIT-ettevõte pakub JPMorgan Chase pangale, mis on tema ainus raamatupidaja, 30-päevase võimaluse osta 735 tuhat aktsiat 225 miljoni USD eest.\nPange tähele, et 12. jaanuaril kauplesid Zoomi aktsiad NASDAQis 356.81 USD kaupa, mis oli 4.7% rohkem kui väljakuulutatud paigutamise hind. Uudistele reageeris turg positiivselt: hetkel, kui ma seda artiklit ette valmistasin, maksid aktsiad 383.24 USD, mis tähendab, et noteeringud kasvasid pärast pressiteadet 7.4%.\n17. aprillil 2019 viis ettevõte läbi IPO, alustades kauplemist hinnaga 36 USD aktsia kohta.\nIPO-ga kogus Zoom 447.9 miljonit USD.\nKavandatud SPO aktsia hind on peaaegu kümme korda suurem kui IPO-l - 340 USD 36 USD vastu.\nAasta tagasi on suumivideosuhtluse noteeringud kasvanud 382%.\n2020. aasta kolmandas kvartalis ulatus tulu 777.2 miljoni dollarini, näidates kasvu 367%.\nSama perioodi puhaskasum ulatus 198 miljoni dollarini, mis on 94 korda rohkem kui 2019. aasta samas kvartalis.\nIII kvartali aruannete kohaselt on klientide andmebaas, kelle aastane sissetulek on suurem kui 3 tuhat USD, kasvanud 100%.\nPraeguse kvartali prognoos lubab, et novembri-jaanuari öö tulu ulatub 806–811 miljoni dollarini.\nZoom Video Communications kavatseb müüa üle 5 miljoni aktsia ja meelitada ligi 1.5 miljardit USD. Kuna ettevõte tuli NASDAQi, on see suurim pakkumine. Ainus raamatujooksja on JPMorgan Chase pank.\nCOVID-19 pandeemiate ning kaugtöö ja -õppe arendamise kaudu on veebivideokonverentside platvorm muutunud ülipopulaarseks kogu maailmas. 2020. aastal kasvas selle aktsiahind peaaegu 400%, 68-lt 337.3-le USD-le.\nErinevate allikate andmetel kasutab ettevõtte pakutavaid teenuseid 75-100 miljonit kasutajat, kuid ainult 20% neist on tasulised kliendid. Seega on selle telekommunikatsiooniettevõtte peamine ülesanne suurendada rahaks saamist. 2021. aasta näitab, kas Zoomil õnnestub tasuliste kasutajate arvu suurendada ja kas finantstulemused kasvavad sama kiirusega.\njpmorgan chase & firma zoom video communications inc


Kehra gümnaasium korraldas Eesti sünnipäeva puhul presidentide paraadi - Sõnumitooja\nKehra gümnaasium korraldas Eesti sünnipäeva puhul presidentide paraadi\nKehra gümnaasiumi õpilased presidentidena (paremalt vasakule): TAVO JOHANNES NEIO (Konstantin Päts), MIHKEL PARM (Lennart Meri), INDREK NOOR (Arnold Rüütel), RISTO UNT (Toomas Hendrik Ilves), MERILIN ARUMETS (Kersti Kaljulaid) ja MATTIAS OLESK (Alar Karis). Foto Anne Tanne\nKehra gümnaasium tähistas sel aastal Eesti Vabariigi sünnipäev tavapärasest erinevalt, presidentide paraadiga – kooliõuele rivistatud koolikaaslasi tervitasid õpilased, kes kehastasid riigi viit eelmist ning ka praegust presidenti. Ükshaaval sammusid nad ülejäänud koolipere eest läbi, igaüks tervitas paari klassi ning lõpuks pidasid koolitrepil ühise kõne ehk esitasid kõigi presidentide tuntumaid tsitaate. Seejärel pidas peokõne Kehra gümnaasiumi direktor Kaido Kreintaal. Paraadi lõpus lahkusid lapsed klasside kaupa piduliku marsi saatel laiali kahte koolimajja. Koolisööklas pakuti rahvuslikku sööki, mulgiputru ja kiluvõileiba.\nKooli vanema kooliastme juht, kehalise kasvatuse õpetaja Piret Urmet rääkis, et seda, kuidas tähistada tänavu Eesti Vabariigi aastapäeva, hakati kavandama novembris-detsembris. Koroonapiirangute tõttu otsustati, et pidu toimub õues, sellest sündis idee teha Tallinnas Vabaduse väljakul toimuva sõjaväeparaadi eeskujul paraad: „Aga paraadil peab ju olema president. Meie otsustasime tutvustada lastele Eesti kõiki presidente ning et seda teevad õpilased ise.“\nLapsed, kes presidente kehastasid, valiti selle järgi, kes tundus ühe või teise presidendi rolli kõige paremini: „Mõni sobis juba välimuselt, aga arvestasime ka, et nad oleksid selge ja kõlava häälega ning õppimises tublid ja seda rolli vääriksid.“\nKonstantin Pätsi rollis oli 9. klassi õpilane Tavo Johannes Neio, Lennart Meri kehastas Mihkel Parm 8. klassist, Arnold Rüütlit 11. klassi õpilane Indrek Noor, Toomas Hendrik Ilvest abiturient Risto Unt, Kersti Kaljulaidi 11. klassi õpilane Merilin Arumets ning praeguse presidendi Alar Karise rollis oli Mattias Olesk 10. klassist.\nEmakeeleõpetajad aitasid lastel presidentide tsitaate otsida ja õppida. Kunstiõpetaja Anne Tanne oli stilist, pidi uurima, millistes riietes presidendid talvel ringi liikusid, otsida sarnaseid riideesemeid ja neid selga sobitada.\nPiret Urmet sõnas, et sobilikke rõivaid saada ei olnud lihtne, kuigi kuulutati ka sotsiaalmeedias, leiti üks mantel alles viimasel päeval. Lapsed nägid päris esinduslikud välja, arvas ta.\nEelmine artikkelSalmistu sadama operaator valitakse avaliku kirjaliku enampakkumisega\nJärgmine artikkelAruküla jääväljak on veel avatud\nINGA KOITLA teeb Kehras folkloorifestivali\nAnija valla elanikud võlgnevad kommunaalkulude eest 114 000 eurot


K esimesed rõivad – Jane blogi\n*** 28. juuni 2017 28. juuni 2017 by Jane Almers\nKäisime eile Ülemiste keskuses. Pean tunnistama, et ma olen hästi koi, kui šoping puudutab mind ennast. Poed on küll ilusaid asju täis, aga ei raatsi väga midagi endale osta. Sain 11eurtsiga teksad ja 7eurtsiga valged tennised ning ma tahtsin silmad peast välja nutta.\nEsimesed ma pidin lihtsalt saama, sest mulle on siin ühed teksad jäänud, mis veel jalga mahuvad ja noh, neid tahaks ju ka ikka vahepeal pesta. 😀 Jalanõusid mul ka ei olnud, kõik on vedrud välja visanud suure kandmise peale, sest ma olen väga aktiivseks liikujaks hakanud.\nSee-eest tahtsin ma kindlasti midagi Kristoferile osta. Eile käisime veel Paide Maksimarketi üleval asuvas riidepoes ja seal on hinnad ikka megakõrged. Ainuüksi beebi body maksab 9eurot. Samas ei tea, kui kvaliteetsete asjadega tegu on.\nMulle on meelde jäänud, et H&M müüb armsaid beebikomplekte. Küll polnud seal enam neid, mis aastaid tagasi müüdi, igasuguste konna piltide ja roheliste püksikeste ning mütsidega, aga leidsin ikkagi väga armsaid asju ning parasjagu oli seal soodukas ka, seega noppisin kohe mitu komplekti.\nKogemus on näidanud, et ka Rimis on väga hea hinnaga beebiriideid. Ja nii me suundusime edasi sinna. Raimond ja Hendrik olid ka nii õhinas. Esimene muidugi rohkem ja aitas meeleldi kaasa Kristoferile riiete valimisel. Katsus ja paitas ja teatas, mis on pehme ja mis ei ole. 😀\nRimis on veel riietele 40% soodukas ka ja egas seal selleks ajaks enam suurt valikut polnud, aga kaks body sain ikka. Mina võin küll öelda, et tavalisest toidupoest (antud juhul Rimist) soetatud lasteriided miskit väga ebakvaliteetset pole. Ma ei usu, et Kristofer esimestel elukuudel maratoni jooksma hakkab, seega need ei peagi olema kuuli-, tule-, vee, rebenemiskindlad ju. Mulle piisab täitsa sellest, et on nahasõbralik, ilus ja mugav. 😀\nMa olen siin kasutatud asju ka saanud, aga enne vaatan need range pilguga üle. Mingeid ulme plekilisi ja auklikuid riideid ma ei taha kindlasti, samas ei ole mul mitte midagi kasutatud asjade vastu. Öeldakse ju, et viisakas oleks anda edasi asju, mida paneksid ka enda lapse selga.\nEnamus vist soetame ikkagi uued. Eriti veel, kui on mingid megad soodukad. Mitte, et kui soodukaid pole, siis laseb laps palja peega ringi. Alati leiab poe, mis müüb hea hinna ja kvaliteediga asju. Kasvõi välismaalt tellida.\nMis minu meelest väga kurb on, on see, et pea igas poes, kuhu ma eile sisse astusin, oli meeste ja poiste osakond pea olematu. Üks pood, kus tõesti on poisslastele lai ja ilus valik, on Takko Fashion. Samas, beebipoisile oli valik väga väga kesine, mille kõrval laiutas beebitüdrukute suur valik (ei, mul ei ole naiste ja tüdrukute vastu mitte midagi :D).\nKuidas teil on? Kas olete lapsele/lastele uued riided soetanud või pigem ainult kasutatud asjad?\n1 thought on “K esimesed rõivad”\n28. juuni 2017, 01:01\nKuna pole õnnestunud siiani kuskilt midagi ilusat uuena skoorida, aga vajadus osta on koguaeg, siis esimesed beebiriided ostsin kasutatult. Õnneks ei pidanud ka pettuma. 🙂


Suunakood 04667 / +494667 / 00494667 / 011494667, Saksamaa\nSuunakood 04667 (+494667 / 00494667 / 011494667)\nSuunakood: 04667 (+494667)\nEesliide 04667 on Dagebüll suunakood. FFiktiivse telefoninumbri 493125 ja suunakoodi 04667 jaoks tuleb valida number 04667 493125. Dagebüll asub Saksamaa.\nSuunakoodi prefiks seob abonendi telefoninumbri kindla asukohaga. Lisaks suunakoodile on olemas ka muud tüüpi prefiksid: Rahvusvahelised riikide eesliited, mobiiliteenuse pakkujate eesliited ja mitmesuguste teenuste eesliited. Neid kombineeritakse mitmetel otstarvetel. Kui helistatakse ühest riigist teise ja kõne vastuvõtjal on lauatelefon, siis ühendatakse riigi eesliide suunanumbri ja abonendi numbriga. Fiktiivse telefoninumbri 493125, suunakoodi 04667 (Dagebüll) ja Riigi suunakood 0049 jaoks tuleb valida number 0049 4667 493125. Kui helistatakse mobiilsideseadmesse, ühendatakse Riigi suunakood mobiiliteenuse pakkuja eesliite ja abonendi numbriga. Kui helistatakse samas riigis asuvale abonendile, saab selle riigi koodi välja jätta. Riigisiseste kõnede korral ühelt lauatelefonilt teisele võib paljudes riikides suunakoodi ära jätta, kui mõlemal abonendil on sama suunanumber. Riikides, kus tellijatel on pärast teise asukohta või linna kolimist võimalik säilitada sama telefoninumber, tuleb loomulikult valida ka suunakood - antud juhul 04667.\nKui te ei asu Saksamaa ja soovite helistada inimesele Dagebüll, peate lisaks suunakoodile lisama ka Riigi suunakood. Saksamaa Riigi suunakood on +49 (0049), seega kui olete Eesti ja soovite helistada inimesele Dagebüll, peate selle inimese telefoninumbri ette lisama eesliite +49 4667. Sellisel juhul jäetakse välja suunanumbri ees olev null. Fiktiivse telefoninumbri 493125, suunakoodi 04667 (Dagebüll) ja Riigi suunakood 0049 jaoks tuleb valida number 0049 4667 493125.


Võrtsjärve piirkond lisati Rahvusvahelisse Top 100 säästvate sihtkohtade nimekirja\nRahvusvaheline Top 100 säästvate sihtkohtade nimekiri on koostatud 30 rahvusvahelise turismieksperdi poolt, lõpliku valiku kinnitas rahvusvaheline sõltumatute ekspertide paneel. Kinnitatud nimekiri tunnustab sihtkohti, kes on arvestanud oma tegemistes säästva arengu printsiipe. Sihtkohad valiti nimekirja erinevate kriteeriumide alusel – looduslikud tingimused, keskkonnahoid, kultuuripärand, kohalik identiteet ja traditsioonid, sotsiaalne olukord, ettevõtlus, roheline energia jpm.\nVõrtsjärve kandidaadi esitas rahvusvahelisele ekspertkomisjonile Living Lakes koostöövõrgustik. Lisaks Võrtsjärvele kinnitati nimekirjas veel 3 sihtkohta Living Lakes koostöövõrgustikust. Nendeks on Somkhanda kaitseala LAV-st, Madampa järv Sri Lankalt ning Lake District Ühendkuningriigist.\nÜks asi on kindel, et säästikkus selle kõigis vormides (kultuur, keskkond, majandus, sotsiaalelu) on sihtkohtade lahutamatu osa, mille kaudu pakutakse külastuselamust ja -kvaliteeti, ning millest omakorda saavad kasu kohalikud elanikud ja kohalik kogukond ning seda lähenemist tuleb ka Võrtsjärvel edaspidi hoida ja soodustada.\nTop 100 valikutingimused, metoodika ja tulemused on välja toodud www.greendestinations.info\nMTÜ Võrtsjärve Kalanduspiirkond tegevjuht


Tallinnas juhtus esimene õnnetus elektrilise tõukerattaga, peaminister soovib suuremat reguleerimist - DELFI\nTallinnas juhtus esimene õnnetus elektrilise tõukerattaga, peaminister soovib suuremat reguleerimist\n(146) Täiendatud! Tanel Kiik nõuab liiklusohutuse tagamist\n04.juuli 2019 10:13\nEile päeval juhtis Tallinnas Juhkentali tänaval alkoholijoobes 24-aastane mees elektritõukeratast, kuid et vältida kokkupõrget jalakäijaga, kukkus raskelt.\nPolitsei vahendas, et mees juhtis elektritõukeratast Segway ja et vältida kokkupõrget jalakäijaga, mees kukkus nii õnnetult, et ta vajas toimetamist Ida-Tallinna Keskhaiglasse. Täpsemad liiklusõnnetuse asjaolud on selgitamisel.\nPolitsei palub ühendust võtta jalakäijal, kes osales juhtumis ning õnnetuse pealtnägijatel. Helistada politsei kliendiinfo telefonil 612 3000 või saata e-kiri aadressile pohja.lmt@politsei.ee.\n"Sel suvel Tartus alguse saanud elektrijalgrataste rattaringlus ning Tallinna ja Pärnu elektritõukerataste laenutus on väga head algatused, millel on kindlasti suur tulevik. Loodetavasti tekib neid võimalusi veel ja ka teistesse Eesti linnadesse. Kerged elektrisõidukid on keskkonnasõbralikud, aitavad kaasa linnaelanike mobiilsusele ning on ka lihtsalt uuenduslik lähenemine.\nSamas võib selliste sõidukite rohkus tänavatel ja kasutamise puudulik reguleerimine tuua kaasa probleeme, millega me peaksime tegelema, enne kui need suureks kujunevad. Nädala alguses Brüsselis jooksutiiru tehes nägin ka ise mitut elektritõukeratastega seotud liiklusohtlikku olukorda.\nVaadates maailma suurlinnade kogemusi, siis on regulatsioonide piiratus ning selliste jalg- ja tõukerataste arvukus toonud mitmel pool kaasa ohu sõitjatele endale ja teistele liiklejatele. Ratta laenutamisel ei tule sellega kaasa kiivrit, sõidetakse nii sõidu- kui kõnniteedel, ületatakse tänavaid, liigeldakse kiiresti nii autode kui jalakäijate vahel ja nii edasi. Paraku on sellega mujal maailmas kaasnenud ka palju õnnetusi ja surmajuhtumeid.\nMu hea ametikaaslane Karin viitas, et tubliks näiteks elektritõukeratastega seotud probleemidega tegelemisel on Pariisi linn. Seal kehtestati elektritõukeratastele kiirusepiirangud ning keelati nende parkimine kõnniteedel, kus need häirivad jalakäijate, lapsevankrite ja ratastoolide liikumist. Samuti soovitakse piirata nende arvukust ja kutsuda kampaaniate abil juhte üles kiivri kandmisele ja liikluses viisakale käitumisele. Sarnaseid samme on püüdnud astuda ka Brüsseli linn.\nMa usun siiralt, et ka meie peaksime Eestis neile võimalustele nii riigi kui omavalitsuste tasandil tõsiselt mõtlema, et hoida rataste kasutamine turvaline ning tagada kõigi liiklejate ohutus," kirjutas Ratas sotsiaalmeeediasse.\nKa sotsiaalminister Tanel Kiik võttis elektritõukerataste teemal sõna, rääkides valitsuse pressikonverentsil, et elektritõukerattad põhjustavad liiklusohtlikke olukordi.\n"Usun, et Eesti riigis me peame leidma mõistliku tasakaalu, et uuenduslikke liiklusmeetodeid propageerida, aga tagatud peab olema kõikide liiklejate ohutus," sõnas Kiik. Ta rõhutas, et keskkonnasõbralikud lahendused on tervitatavad, aga igal uuendusel on teine külg, mis vajab sobitamist üleüldisesse liikluskultuuri.\nTallinnas juhtus esimene õnnetus elektrilise tõukerattaga, peaminister soovib suuremat reguleer...


SEB 1. Tartu Rulluisumaratoni võitja Danila Ruusu on ka sellel aastal võidumõtetega rajal: „Kui meeskond on stardis, on sihid ainult esimese koha suunas. SEB Tartu Rulluisumaratoni võit oleks kindlasti üks aasta suurimaid saavutusi. Arvestades võistluse taset oleks see igati võrreldav maailmakarika etapi medalikohaga,“ lisab Ruusu võistluse taseme kohta.\nEnne maratoni põhipäeva, 11. augustil sõidetakse 2. Tartu Rulluisusprint, lisaks toimuvad traditsioonilised SEB Tartu Rulluisumaratoni lastesõidud.\nHaige uisutaja, , 11.08.2012 18:47\nMüün oma pileti 12.08.12 Toimuvale Tartu Rulluisu maratonile Martin Pärn M19 19km Kontakt: 56787457 Koha peal tuleb ümber registreerida Hind:7.50 Kuna ise jäin hageks :S


Nyktofoobiaga tegelemise põhjused ja viisid - Näoärritus 2018\nPimeduse hirmu nimetatakse niktofoobiaks ja seda leiab tänapäeval mitte ainult lastel, vaid ka täiskasvanutel. Pimedas ruumi hirm täidab inimeste südameid aegadest, mil nad koopas elasid, ja öösel sai nende jaoks kõige ohtlikum. Pimeduses võivad kiskjad rünnata või mürgiseid taimi püüda. Samuti toimus öösel mitmesugused mujalt maailmast olendid ja õudused, mis hiljem kajastuvad väga hästi rahvamuusikatesse ja eepunktidesse.\nKaasaegses maailmas ei ole enam koobas ega kiskja rünnaku oht, kuid ligikaudu 10% kogu planeedi elanikkonnast jätkab niktofoobiat. Niktofoobia põhineb inimese sügavatel tundedel, sageli psühholoogilistel traumadel, mis võeti teatud ajahetkel üle. Kardetav tunne on omane igale elule. Kui inimene tunneb hirmu, tähendab see, et ta on tõesti elus - see ühekordne lause peegeldab väga hästi mis tahes fobia olemust. Igaüks meist kardab midagi elust, ja see on normaalne. On oluline, et oleks võimalik sellest hirmust üle saada, leida selle välimuse tõelised põhjused ja vabaneda sellest juurest.\nFobiate põhjused ja nendega toime tulemine\nPimeduses või öötänaval jääb lapse paha üksinda jääda väga varajases vanuses pimeduses. Või niktofobiya võib tuleneda laste psühholoogilistest traumadest, mis hiljem täiskasvanuks. Pimeduse hirmu peamised põhjused on järgmised:\nHirm ebakindluse ja üksinduse vastu on tavaliselt neile, kes lapsepõlves ei pööratud piisavalt tähelepanu, jäid üksi pimedas ruumis või hirmutati erinevaid hirmulugusid, et nad magama jäävad. Laste psüühika on tunduvalt vastuvõtlikum kui täiskasvanu, nii et lapsepõlves võetakse kõik üsna tõsiselt viletsa jutte, neid mäletatakse alateadvuses ja juba täiskasvanueas on teadvuseta ilmumine. Täiskasvanu, kellel on niktofoobia, ei pruugi isegi teadlik tema hirmu tõelistest põhjustest, pidades silmas tema lapsepõlve ja rumalaid fobiaid.\nPeaaegu kõik tunnevad ebakindlust, kui nad leiavad end pimedas, võõras ruumis, kuna inimese nägemus ei ole ette nähtud öise nägemise jaoks. Kui inimene tunneb pimeduse kartust, sest kui ta on öösel ohtlikus olukorras, peab ta keskenduma asjaolule, et see oht on juba möödas, ei kahjusta midagi maja. Mõttetu tunne võib olla ka teadvuseta ja sel juhul on soovitatav lülitada sisse tuled ruumis või kogu majas, läbida ruume ja veenduda, et kõik on korras ja miski ei ohusta magama.\nNyktofoobia on geneetiline eelsoodumus, mis on meie esivanematest meile edasi läinud. Võibolla hirmu kinnitab asjaolu, et täna öösel tänavatel ei ole see alati lihtne - gangsterid või maniakajad saavad hakkama saada. Sellises olukorras on tähtis abstraktne halb uudis ja elada oma elu. Nagu vana tark vanasõna ütleb: "Hirm hundi ja mitte minna metsa". Seetõttu peame püüdma ületada oma pimeduse hirmu ja käia koos oma lähedastega, näiteks öö tänavate kaudu. Või lülitage valgus täielikult kogu maja sisse ja harjumiseks pimedusse, olles veendunud, et see pole ohtlik. Võite ka psüühiliselt uuesti kogeda meeldivaid mälestusi, mis on seotud pimedal kellaajal või vaadata mõnda head filmi, kus öösel toimub igasuguseid huvitavaid ja naljakaid lugusid. Positiivsed pildid eemaldavad alateadvuses kogu negatiivse järkjärgult.\nPidev stress ja ülemäärane töö avaldab negatiivset mõju meeleolule, mille tagajärjel võivad esineda mitmesugused häired. Nende tõttu ei saa inimene öösel normaalselt magada, nähes oma une õudusi ja unenägusid. Sellest tulenevalt testitakse uut pinget magamiskindluse võimatusest ning ilmub pimedate hirm. Nii et inimesed peaksid oma elu mitmekesistama, püüdma stressiolukordades häirida, täielikult lõõgastuda. Soovitatav on kasutada kerget rahustavat ja rahustavat taimset ravimit: sidrunipalsam, piparmünt, naistepuna, kummel, tüümian, valeriaan.\nHirm surma muretseb iga inimene. Kuna paljudes töödeks surma kutsutakse tihti igaveseks pimeduseks või õuduseks, hakkab inimene teadmatult surma samastama pimedale kellaajale. Kuigi tegelikult pole neil mingit seost. Me kardame surma, sest me ei tea, mis juhtub meie kõrval ja kuidas toimub kogu surmamõistmine. See on sisuliselt sama hägususe tunne, ainult ülemaailmsel skaalal. Sellises olukorras peate ise mõistma, et ruumis või tänaval pimedus ei ole mingit surelikku ohtu ja nad töötavad, et vabaneda surmahirmust. Niipea kui ta lahkub, peatub pimeduse hirm.\nMõned näpunäited foobia võitlemiseks\nPimedusehirmu tõhusaks ületamiseks on vaja kindlaks teha peamine põhjust, mis põhjustas selle, ja seejärel tööd selle nimel. On vaja meelde tuletada hetk, mil esmakordselt tundsite pimeduse hirmu ja proovite selle olukorra uuesti meelitada, kuid positiivselt. Seda automaatset koolitust tuleb korrata nii tihti kui võimalik, et kiiresti teadvuse pimedust hirmutada.\nKui teil tekib pimedas ruumis paanikahood, kontrollimatud emotsioonid ja muud käitumishäired, peate külastama psühholoogilisi treeninguid, et ületada pimeduse kartust igavesti. Samuti võite pimedate hirmu minna mitu lihtsat viisi:\njätke televiisor või öösel valgust;\nomama lemmiklooma (aitaks vabaneda üksinduse tundest);\nkuulake rahustav muusikat.\nTäiskasvanueas niktofoobiat ravitakse raskemini kui lastel. Kuid õigeaegne enesediagnostika ja pöördumine psühhoterapeudi poole aitab püsivalt vabaneda pimeduse piinavast kartusest.\nNikotofobiya (skotofobiya): pimedate hirmude põhjused, sümptomid ja ravi\nNiktofoobia (scotofobia, pimeduse hirm) on iraaktiivne ja refleksiivselt tingitud pimeduse fobia, millel on erinevad põhjused: iidsetest esivanematest pärinev geneetiline "kingitus" ja patsiendi traumaatiline kogemus. See pimeduse foobia leiab aset mitte ainult laste seas, vaid ka keskmise vanusega inimeste seas, väga harva vanade inimeste hulgas (surmahirmu tõttu).\nKeskmiste andmete kohaselt umbes üks kümnest inimestest kuidagi kardab pimedust. Patsientide peamine seisund on aga lapsed, sest nende jaoks pole pimeduse hirm veel "sotsiaalselt vastuvõetamatu" ja avaldub eredas vormis. Täiskasvanud patsiendid otsivad harva kvalifitseeritud abi, sest selline fobia tundub neile kergemeelne ja häbiväärne.\nMis see on fobia?\nKas niktofob kardab pimedust? Tegelikult ei. Patsiendid ei karda ise pimedust, vaid asjaolu, et see arusaamises peidab iseenesest. Seega võib väita, et niktofobiya on haigus, mis on geneetilisem kui sotsiaalne (loomulikult traumaatilise kogemuse puudumisel).\nSee hirm tulid meile antiikajast, kus see oli tõeline kaitse reaalse ohu eest, mis oli varjatud öösel. Ministeeriumi visuaalse teabe hankimisel ei suutnud iidsed inimesed tagada nende ohutuse piisavat taset, mistõttu nad otsustasid taktikat vältida - hirm oli bioloogiline signaal, et aeg oli varjatud. Sel põhjusel ilmneb pimeduse hirm peaaegu sama sagedusega nii lastel kui ka täiskasvanutel.\nTavaline on asjaolu, et kõik inimesed kuidagi kogevad kergeid ebamugavusi pimedas ruumis (tänaval, pargis) viibides. Eriti kui maastik pole meile tuttav; Peaaegu ärevuse põhjuseks on jällegi sensoorse teabe puudumine ja orienteerumisvõimalused.\nAga niktofobovides sellistes tingimustes võib ilmneda patoloogilised reaktsioonid, mis on hirmu ilmingud. Ärevus muutub kiiresti hirmuks, mis äärmuslikel juhtudel põhjustab õudust ja paanikat, sundides inimesi otsima lähima valguse allikat. Lanternist päästerõngasse sisenemise suutmatus põhjustab patsientide kiirust otsima nende päästmist, sageli abivalmidust. Paljud patsiendid saavad kellegagi ootama, et aidata neil "ohtlikust" alast üle saada.\nNikofoobiat mõjutavad tõenäoliselt inimesed, kes on kannatanud igasuguse paanika episoodi lapsepõlves, näiteks siis, kui laps mängib oma toas ja tuled läbi kogu maja lähevad. Loomulikult paraneb aeg, kuid ainult mälu - täiskasvanute pimeduse hirmu põhjused on juba unustatud, ainult sümptomid jäävad.\nInimese psüühika iseärasused ei võimalda hirmu jääda põhjendamatuks. Inimene võib leida üsna ratsionaalset seletust fobialast, mis on lugenud uudistest, usulistest tõekspidamistest ja banaalsest müstitsismist. Igal juhul võivad niktofoobiaga patsiendid alati seletada, mis neile pimedas ootab.\nLühidalt kirjeldage hirmu põhjuseid:\nGeneetika. Hirm on tingitud piiratud sensoorsete võimete poolest: pimedas silmad ei näe ohtu.\nHirm ohtlikkuse pärast, et kogeda üksindust. Et jääda üksinda tähendab kaitsta, pimedus on ainult ettekääne hirmu ilminguks.\nHirm lapsepõlves. Pimeduse või üksindusega seotud traumaatiline kogemus.\n"Looduslik" kujutlusvõime. Pimedas tajub objekte kui illusoorseid, aju "juhib" pilti asjadega hirmu.\nPimedus kui tundmatu sümbol. See stsenaarium on leitud ärevusttekitavates ja kahtlaste inimeste seas.\nPikaajalised stressitingimused. Põhjustage niktofoobia harjumustest. Inimese püsiv tegevusvalmidus toob kaasa visiooni ohust, kus seda ei ole.\nHirm surma, väljendatud pimeduse kartuses. Siin niktofobiya - on kogemus kaotusest või hirmust enda kohta.\nEriline põhjus võib olla organismi mikroelementide ja neurohormoonide puudumine, mis reguleerivad emotsionaalset seisundit. Sellisel juhul on olulisem pöörduda psühhofüsioloogi või neuropsühholoogi psühholoogi poole, et reguleerida organismi keemilist koostist.\nHaiguse sotsiaalseks osaks on:\nVõimalused vabaneda pimedate hirmust täiskasvanutel ja lastel\nNikotiobia on pimeduse hirm. See toimub tavaliselt lapsepõlves. Statistika kohaselt on umbes 10% maailma elanikkonnast haigus. Teised nimed on sctofobia, achluophobia, ecluophobia.\nNiktofoobiaga haige inimene moonutab tegelikkust moonutatud viisil, näeb hirmu tumedates kujutluslikes objektides.\nPatsiendid on sageli hästi arenenud fantaasia. Pimeduse foobiaga tegelemiseks on olemas tõhusad meetodid.\nHirm pimeduse pärast - niktofobiya\nMiks kuvatakse fobia?\nPimeduse hirmu tunnevad inimesed, kes tunnevad bioloogilisi protsesse. Nende jaoks on pimedus aeg, mil ilmuvad ebanormaalsed fantaasiad. Nad ei suuda maailmale öösel piisavalt tajuda.\nSkotofoobia või pimeduse hirm ilmub järgmistel põhjustel:\nGeneetika. Suhteline oli pimedas fobia, mis oli patsiendi pärilik. Isik kardab surnud pereliikmetega koos unistada. Sellise hirmu olemus sõltub haridusest, varasemast kogemusest ja keskkonnast.\nPiiratud keha võime. Öösel süveneb inimese lõhna tunnetus ja tema silmadel on pimedusega kohanemine keeruline.\nTundmatu Patsient ei karda ennast pimedusest, vaid sellest, mis on selles. See ebakindluse tunne surub alla ja ei lase magama jääda.\nVarasemad kogemused. Looduslikke hirme on tihti meeldejääv elu. Lapsega kartis patsient magama jääma ilma tuledeta. Vanemad ignoreerivad tema palve jääda.\nÜksildus. Mõned kardavad pimedas üksi jääda. Kui lähedal on lähedane inimene, on nad rahulikud. Tema puudumisel on ebaturvalisus.\nPingelised olukorrad. Probleemid tööl, vestlused lähedasega, stabiilsete sissetulekute puudumine, tõsine haigus keegi lähedal - paljud põhjused stress. See muudab eneses hoidmise instinkti suunda. See avaldab negatiivset mõju inimese vaimsele tervisele.\nInimene arvab pidevalt tema probleeme ja näeb pimeduses hirmu esemeid.\nToitumine halvasti mõjutab ka pimedate hirmude tekkimist. Mikroelementide puudumise tõttu halveneb inimese emotsionaalne tervis. See kehtib eriti tüdrukute kohta, kes piirduvad toiduga söömisega ja söövad ebapiisava rasva hulka.\nLaste tume hirmu põhjused\nLaste häireid mäletate pikka aega. Hirm pimeduse vastu esineb sageli vanuses 2 kuni 5 aastat. Mõned vanemad keelavad lastel magada tuledega, õpetades neid iseseisvumaks.\nÖösel laps nägi tugevat äikest, mille järel ta seob öösel ohtu. Seal on ärevuse ja paanikahood.\nMõned vanemad innustavad lapsi öösel kartma, nad tunnevad oma nõrkusi ja hirme, ja see on see, mida ta manipuleerib. Nad kavandavad teda tahtlikult ja kardavad üksinda pimedas toas.\nLapsed esindavad sageli selliseid hirmu objekte:\nohtlik metsaline (lõvi, hunt, tiiger, madu);\nLaste hirmu peamine põhjus on arenenud kujutlusvõime. Pimeduses tunduvad tuttavad asjad teistsugused. Tänu kujutlusvõimele omandavad nad ebatavalisi kujundeid.\nLaste hirmude põhjused\nEnne magamaminekut ei tohiks näidata negatiivsete märksõnadega videokassette. Neid mäletab laps ja see kuvatakse unenäos kui obsessiivne pilt.\nNyktofobiya avaldub krampide tõttu. Need on tsüklilised ja esinevad ainult öösel. Tasub pöörata tähelepanu une häiretele. Lapsega saab hüsteerika vanemate juurde, ei saa magada.\nAchleofoobia peamised sümptomid on:\nsurvet avaldav peavalu;\nMõnikord on niktofoobia jõudnud selleni, et patsient ei saa rääkida ega liigutada, või räägib sageli sagedaste katkestuste ja kipitustega.\nIlma nägemiseta näeb inimene luupainaid: majakanlane ründab inimest, kes kõnnib tänava ääres öösel, või kohtunikega surnud sugulasi toimub unes. Ta ärkab higist ja terava rahuga, ei mõista koheselt, kus ta on ja mis juhtus. Patsiendil suureneb füüsiline aktiivsus, on pääseda pääseda. Seejärel muutub ta liiga kahtlaseks ja närviliseks.\nMees keeldub haigusest võtmast. Ta ei suuda pimedate hirmust üle saada ega soovi saada arstiabi. Ta eelistab magada tulega, muidu tekib tugev hüsteeria ja paanikahood. Tagajärjed võivad olla erinevad. Kõigepealt kannatavad niktofoobia ilmingute ajal patsiendile lähedased.\nÖine hirmude oht\nNyktofoobia on tihedalt seotud teiste hirmudega. Tihti juhtub, et inimesel on korraga mitu vaimset tervisekahjustust. Seda mõjutavad negatiivsed varasemad kogemused või muude haiguste areng.\nKõige sagedamini kaasnevad foobiad, millest öklaofoobia teravad:\nagorafoobia - vaimne haigus, milles inimene kardab rahvarohke kohti ja vaba pimedat ruumi;\nkui afrofoobia - obsessiivne surmahirm, kui patsient ei võta surma, väldib sellest rääkimist;\nHüpnoofoobia - hirm, et öösel magama jääks, kui inimene kardab oma une ajal kontrolli kaotada.\nHüpnofoobia kaasneb niktofoobiaga\nPimedate hirmude arengut mõjutavad negatiivselt muud haigused, mis ei ole seotud inimese vaimse tervisega. Enne ravi peate läbima arstliku läbivaatuse.\nPatsiendile on vaja selgitada, et pimeduse hirmu sümptomid ja ravi on ohtlik ignoreerida. Ilma korraliku hoolitsuseta hakkab haigus arenema. Võimalik tagajärg - patsient läheb hulluks.\nAkslufoobia tablette ei ole vaja ravida. Magusad pillid annavad ainult ajutise toime ja ei kõrvalda hirmu allikat. Need ravimid on sõltuvust tekitavad.\nPatsient peab mõistma, et pimedate hirmu on lihtne lahendada. Meditsiinis on efektiivsed psühhoteraapia meetodid. Nad ei põhjusta valu, mistõttu neid saab kasutada lastele.\nTasub patsiendile selgitada, et nad ei karda niktofoobiat. Sellega toimub vestlus, mille käigus tuvastatakse pimeduse hirmu põhjused. Patsiendid jagavad oma tundeid ja kogemusi, mis tekivad öösel. Eeltingimus - klient peab olema nii siiras kui võimalik.\nmis juhtub, kui ma magama jäädes;\nkust tekkis häire ja kuidas seda kõrvaldada;\nmiks mul on see hirm;\nkus mu fantaasiad pärinevad;\nmis juhtub, kui toas öösel ei ole valgust;\nmiks on ja kuidas vabaneda hirmust iseseisvalt;\nkuidas vabaneda hirmust ennast jne\nPatsient õpib oma mõtteid muutma negatiivseteks positiivseteks. Arst pakub enne magamaminekut patsiendile oma unistust.\nOluline nõue on üksikasjalikult oma soovi visualiseerida. See annab enesekindluse ja unistused ei häiri.\nTeine meetod on esitada olukord, mis põhjustab paanikat ja stressi öösel. Kõigepealt peate olema mugavas asendis ja silmad sulgeda. Arst sisaldab meeldivat, rahulikku muusikat, nii et patsient häälestub positiivsesse. Ta peab taastama oma hirmu midagi meeldivat ja positiivset.\nRavi ei toimu ainult istungjärkude ajal. Patsient saab kodutööd: kui pimeduses ta näeb kummitusi või kummitusi, palutakse tal tunda ruumis kõiki esemeid. Ta peab veenduma, et toas pole ühtki.\nVõimalused laste hirmu vältimiseks\nLapse hirmude areng sõltub haridusest. Lapse soovide ignoreerimine, tahtmata teda aidata, peegeldab halvasti tema psüühikat. Tänu teadmatusele, fantaasia ja kujutlusvõimele.\nEt lapsel ei oleks niktofoobiat, järgige soovitusi:\nKui laps küsib tuled põlema magama, lubage tal seda. Võite osta väikese valgusti, mis põhjustab positiivseid seoseid.\nÄrge laske lapsel kahelda. Teie probleemi rääkimine ja naeruvääristamine on suurim hirm kõigile. Kuulake tähelepanelikult ja näidake hoolt ja hellust. Sellisel juhul on parim emade suudlus ja kallutus.\nOn keelatud hirmu süvendada. Väljend "kui sa ei jää magama, tulevad Babai", "kui sa ei lase magama minna, ilmub monster öösel ja hammustab sind" hirmutada last. Tal võib olla tugev tantrum.\nBeebi tuleb selgitada, et pimeduse hirmust ületamiseks pole raske. Selle saavutamiseks võite mängida koos tuled välja. See võib olla konkreetsete esemete otsimine. Lase lastel võtta lamp ja proovida leida kingitus.\nFobia võitmiseks on veel üks tõhusaim viis öelda lapsele oma hirmudest.\nSaate mängida koos lapsega reisijatel: mõelge, et maja on pimeline tunnel, kust peate leidma väljapääsu.\nToy - kaitsja pimedas\nTehke lapsega loomaarst. On oluline, et tegemist on ööloomaga: hamster, öökull, kurk. Öösel ta teab, et ta on valve all.\nNõrkfoobia või öö ja pimeduse hirm tuleneb laste hirmudest. Tema peamised ilmingud on liigne higistamine, külmavärinad, hüsteeria, paanikahood, kõrge palavik või rõhk. Mõnel inimesel on emotsionaalsed sümptomid.\nOluline on haigus kõrvaldada lapsepõlves. Ravi viiakse läbi kognitiiv-käitumusliku psühhoteraapiaga. Vanemate käitumine mõjutab laste niktofoobia arengut. Kui nad võtavad teatavaid meetmeid, võib haiguse elimineerida varajases staadiumis.\nLapsed kardavad sageli pimedust ja me kardame sageli valgust (Lucretius)\nOn üldtuntud tõsiasi, et hirmud leiavad oma "austajaid" kõigis vanusegruppides, hoolimata nende sotsiaalsest staatusest ja elukogemustest. Ehkki eksperdid on kinnitanud, et teatud fobosündmuste levik on sagedasem, eriti tugev, sageli lapseeas. Esiteks foobiade seas, mis viib nende päritolu lapsepõlves, seisab nyktofobiya - pimeduse hirm.\nHirm pimeduses lastel\nHuvipakkuv sotsioloogiline uuring 200 emast, kellel on lapsed vanuses 2 kuni 10 aastat. Neile anti ülevaade 30 tüüpi hirmudest ja pakuti nende lapse esinenud ärevuse sageduse ja intensiivsuse järjekorda. Ülekaalukas ema (üle 80%) 2-10-aastastest lastest on rõhutanud pimeduse hirmu. See ja teised uuringud annavad õiguse väita, et kaheksa kümnest lapsest kardavad pimedust. On kindlaks tehtud, et alateadvuses on asetatud laste mured ning nende ilmestamiseks ei ole pidevalt provotseerivad tegurid vajalikud. Enamikul juhtudel on lapsepõlves kogetud emotsionaalsed ja domineerivad tunded olemuselt ajutised ja kaob lõpuks ilma jälgi. Peamine asi: nende hirmudest korrektselt ravida, määrata ja mõista oma välimuse olemust ja õigeaegselt "sisaldada".\nHirm pimeduse pärast täiskasvanutel\nTäiesti teistsugune olukord, kui iraakaline pimeduse hirm ei kao koos küpsemisega, vaid pigem suureneb ja suureneb, muutudes ärevushäireteks - niktofobiyu. Statistika kohaselt on umbes 10% maailma elanikkonnast pimeduse hirmus fobism.\nTäiskasvanutele on sageli keeruline ja piinlik tunnistada, et neil on ebajumatus, loll, lapselik ärevus isegi siis, kui hirm mõjutab oluliselt normaalset elu. Paljud niktofobid eelistavad "vaikida", mitte pidada olemasoleva probleemi tähtsust ja viivitada konsultatsiooni spetsialistiga kuni "kriitilise hetkeni".\nMis on pimeduse hirm?\nSelle fobia eripära on see, et üksinda ei karda pimedust iseenesest - piisava valguse puudumisena. Tema hirm on suunatud võimalikule olukorrale - üllatus ja see on seotud teadmatusest selle kohta, mida "üllatab" pimedus varjates ja millega see võib sellega kokku puutuda. Nägemata tegelikke esemeid, mis ei anna aju piisavalt analüüsi jaoks, kuna nägemisorganid ei suuda pilti tajuda ja edastada, kujutlusvõime hakkab intensiivselt tööd tegema. Pimeduse praeguse hirmu põhjal näeb kujutlus aktiivselt hirmutavaid ja hirmutavaid maatükke ning nyktofob hakkab selgelt nägema neid pilte, mida tegelikkuses puuduvad. Sellise ärevuse tõlgendamisega saab rääkida tavalise hirmu järkjärgulisest üleminekust patoloogiliseks häireks.\nEbamäärane fobiajuhtumite puhul on need hirmutavad pildid nii kindlalt fikseeritud meeles ja hakkavad valitsema reaalsuse maailmas, et nad liiguvad püsivate visuaalsete pseudo-hallutsinatsioonide kategooriasse. Sellise fantaasiarse tajumise tõeliselt olematuid nähtusi ja objekte reeglina kaasneb üksikisiku kahtluste ja kriitika puudumine. Vene psühhiaatri V.H. Kandinski õpetuste kohaselt viitavad need tahtmatud mõisted, mis tulenevad tavapärase fantaasiast muutumisest patoloogilisse, osutama inimese vabatahtlikule sfäärile.\nNyktofobiya saab kõigepealt kuulutada ennast igas vanuses. Kuigi see esineb enamasti varases lapsepõlves. Nii et laps, kes on kogenud tugevat, mõnikord väljamõeldud hirmu, viibib pimedas ruumis, aja jooksul unustab olukorrast, mis põhjustas hirmu, hoides pimeduse kartust eluks.\nKui terve inimene pimedas toas või põletatud maastikul, tunneb ebamugavust ja ebakindlust, kogevad looduslikku põnevust, siis on niktofoba reaktsioon suurepärane. Sellistes tingimustes püütud inimestel on tugev hirmuäratavus, muutudes õuduseks ja paaniks. Niktofoba ärevus sunnib meid kasutama destruktiivset käitumist: põgenema (ja see ei ole oluline, kus see on, peamine on siin), et hüüab, paludes abi, et jõuda lähima valgusallikani.\nPaljud täiskasvanud hoiavad hoolikalt nende ümbruses aset leidvat vaimset hirmu ja selgitavad oma kummalist käitumist halva nägemise ja suutlikkuse tõttu maastikku navigeerida. Nende argumendid mitteprofessionaalide jaoks on väga veenvad, mis näitab muljetavaldavate isiksuseomaduste olemasolu. Kuid äkitselt leides ennast ruumis ilma valgustamata, pole niktofobidel aega "muutuda näitlejateks" ja väljendada oma paanika koheselt oma hirmu.\nNendel inimestel magamine ette valmistatakse tavaliselt traditsioonilise rituaaliga: nad kontrollivad hoolikalt elektriseadmete seisundit, elektrikatkestuse korral asuvad voodilugeja läheduses küünlad, alternatiivsed valgusallikad. Ja, lülitades valgusesse kogu korteri, saadetakse niktofobi voodisse ühe mõttega "Elu kuni koitu!".\nSageli on pimeduse hirm tihedalt põimunud surmahirmuga. Ning pimeduse alguses suurendab niktofoba surmahirmu. Thanatofoobial on nii peidetud tegelane kui ka nähtav manifestatsioon, sealhulgas tume ruumi tühjust hirm. Sageli ei saa need ärevushäired kombineeritult inimestel magada, kui ruumis ei ole teisi inimesi või tekitaks neile ise illusoorset koosviibimist, jättes teleri öösel.\nNüktofoobia ilming on tavaliselt paroksüsmaalne iseloom. Häire füüsilisi ja emotsionaalseid sümptomeid vaadeldakse traumaatilise olukorraga - pimedus.\nterav või peavalu vajutades\nvärised, higistamine, külmavärinad;\nlihaste nõrkus, nõrgenenud jalgade tunne;\nHäire emotsionaalsed ilmingud on ennekõike õudusunenäod, halvad unenäod. Käitumisharjumuste seas tuleks märkida närvide harjumuste ilming ja suurenenud motoorne aktiivsus - "püüded põgeneda".\nMis on ohtlik niktofobiya?\nAmeerika teadlaste sõnul on täiskasvanud ja vananemisega seotud vaimsete hirmude olemasolu kindel märk, eelkäija ja enneaegse surma "liitlane". Sellist järeldust tegi Ameerika kliiniku Brigham ja Women.s haigla teadlased. Pärast 5243 42 kuni 69-aastase naissoost patsiendi vereproovide uurimist uuriti olemasolevaid fobosümptomeid ja mõõdeti telomeeride pikkust. (Telomereks on spetsiaalsed valgukompleksid kromosoomide otstes, mida peetakse bioloogilise ja rakulise vananemise markeriteks). Võrdlusanalüüs näitas, et inimestel, kellel on kõrge fobilise ärevushäire, on telomere pikkus oluliselt lühem, mis näitab vananemisprotsessi aktiivsemat käiku.\nUuringu tulemused ja meie kaasmaalased on huvitavad. Vene teadlased uurisid ja analüüsisid mehed, kellel varases surmas põhjustasid kardiovaskulaarsed patoloogiad (insult, südameatakk), eluviiside ja inimeste individuaalsete arusaamade kohta lähedaste inimeste juhtumisi ja ütlusi. Nad tegi üheselt mõistetava järelduse: peidetud haigusjuhtumite ilmnemisel (ei ole diagnoositud ajas, esineb ilma ilmsete sümptomitega) on domineerivad emotsioonid, reageerimisviis, ilmutatud reaktsioonid ja hiljem fikseeritud tunded (valitsevad tunded). See uuring annab aluse eeldustele: see ei ole katkenud, ei muutunud, ei korrigeeritud hirmu - stressor, mis oli peamine ärevus- ja vaimse häire põhjustaja, algab hiljem autonoomset närvisüsteemi patoloogilist "ebatüüpilist" tööd ja avaldab negatiivset mõju südame-veresoonkonna süsteemile, mõjutab tööd kesknärvisüsteem ja sellega seotud endokriinsüsteemi aktiivsus.\nMeie õnnetuste saladus on see, et meil on liiga palju vaba aega, et mõelda, kas me oleme õnnelikud või mitte. (Bernard Shaw)\nNiktofobii arengukava ja haiguse kulg on järgmine:\nTeie informatsiooniks! Tundmatu fikseerimise-ahela ahela purustamine võib täielikult vabaneda inimestest ebamugavustunde, kannatuste, niktofobii poolt tekitatud valulike tunnetuste tõttu.\nSuurim turvalisus on see, kes on tähelepanelik, isegi kui pole ohtu. (Cyrus)\nSageli algab niktofobii esinemine emakas. Seejärel toimub tulevase beebi esimene kohtumine hirmudega. Vastsündinud laps tunneb ema ärevust, tema sageli ebamõistlikke tugevaid kogemusi. Muidugi ei ole ta teadlik ja ei saa aru, mis juhtub temaga ja tema emaga, kuid aju ja närvisüsteem meenutavad ema bioloogilist vastust hirmule. See tähendab, et embrüo võime on juba ette nähtud ja individuaalsed reaktsioonid hirmule on arenenud.\nPimedate hirmu välimus sõltub ka sotsiaalsetest teguritest, arengutingimustest, geneetilistest profiilidest ja psüühika individuaalsetest omadustest.\nLapsepõlves pimeduse hirm tekib ka lapse ärevuse tõttu, kuna tema arvates ei ole emalt enam õigeid hetki. Juba üheaastaselt, kui ema isegi lahkub lühikese aja jooksul või liigub lapse kaugel, jättes ta pimedasse ruumi, näitab ta ärevuse märke, mis muutuvad hirmuks. Selle tulemusena, kuigi emad toimivad ametlikult korrektselt, saavad lapsed esimese neuroosi. Kombineeriv stress on sageli vanemate ülemäära nõudlik käitumine, mis ei võta arvesse lapse omadusi, kalduvusi ja iseloomu. Täiskasvanute ebapiisavalt õrn, viisakas ja soe hoiak lastele, eriti ema suhtes, aitab suurendada pimeduse kartust.\nÄrritavad vanemad mitte ainult ei tugevda, vaid isegi suurendavad lapse ärevust ja hirmu, pakkudes järjepidevat ja kiiret murettekitava vastuseisu moodustamist nende järglaste seas.\nÜheks tavapäraseks teadlaste hirmude edastamise viisiks on: 80% -line pimeduse hirmu tekkimise tõenäosus lastel, kui selline hirm esineb vanemate seas. Selle põhjuseks on närvisüsteemi üldised põhiseaduslikud tunnusjooned ja asjaolu, et vanematel on alati suur autoriteet ja et nende ja lapse vahel on kõige lähemal ja kõige lähedasem emotsionaalne kontakti.\nPimeduse hirm areneb tänu suuliste ja mitteverbaalsete avaldumiste suurele vastuolule. Laps tajub mitteverbaalselt umbes 80% teabest, keskendudes meeli "keelele". Alateadvusele sisenev teave on täiesti õige. Ja kuigi enamik neist ei ole realiseeritud, kuid see on fikseeritud alateadvuse tasemele.\nNikofobii viiruse ennetähtaegne vältimine, mida täheldatakse juba lapsepõlves, näitab, et ärevus on kaasasündinud või varajane. Seda on sageli täheldatud haigete või eakate vanemate lastel. Tõepoolest, "hilja" lapse areng esineb vanemate ülemäärase hoolduse ja ärevuse korral, mille laps läheb infantilismiks ja enesekesksustunne. Ainus perekonnas olev laps on tundlikumalt pimeduse hirmu suhtes, sest olukord, kus keegi suhtleb ja mängib, viib hirmu arvu ja intensiivsuse vähenemiseni. Ehkki emotsionaalselt stabiilne, arenenud, noor, energiline, rõõmsameelne ja optimistlik vanemad, on laps vähem kalduvat ärevuse ilminguid.\nNyktofoobia koostist ja intensiivsust lapsepõlves mõjutavad tihti perekonna koosseis. Ühe vanemaga pered kasvavad lapsed on tundlikumad ebakindluse ja hirmu suhtes. Konfliktid perekonnas leiavad vastuse pimedas karmis hirmus.\nNiktofobii tekkimine aitab tavaliselt kaasa kõrgema närvisüsteemi aktiivsuse individuaalsetele omadustele: ülemäärane emotsionaalne tundlikkus, suurenenud tundlikkus, haavatavus, haavatavus ja imetamatus. Kõrgeimad võimalikud arvud toovad kaasa särava kujutavast mõtlemisest ja olulisest elusündmustest selge jäljendi. Närvilisi protsesse emotsionaalselt tundlikel indiviididel iseloomustab inerts ja paindumatus ning koos hästi arenenud ja aktiivse pikaajalise mäluga on see objektil hirmu pikaajaline fikseerimine ja ei võimalda kiiret tähelepanu vahetamist.\nTulekahju ohver ei karda teda alati. (Ladina vanasõna)\nEnamikel juhtudel on vananemisega hajutatud laste õhtused hirmud ja niktofoobia jäävad tagasihoidlikeks peegeldusteks korduvkasutatavatest kogemustest. On inimesi, kellel on väga tugev iseloom ja tahtejõud, kes teadlikult ja edukalt võitlevad pimedate kartuse vastu. Kahjuks ei õnnestu iga inimene psühholoogiliste iseärasuste tõttu sellistest tõhusatest kätte.\nPsühholoogid hoiatavad: ignoreerivad ilmsed, intensiivsed ja sageli esinevad niktofobii sümptomid ohtlikuks. Mitmete asjaolude tõttu võib see fobia, kui mitte õigeaegselt läbi viia piisav ravikuur, põhjustada tõsiseid vaimseid haigusi.\nSeega, kui pimeduses viibimine ei ole tavaline ebamugavustunne ja põnevus ning kogu tarbetu õudus, peate alati pöörduma psühholoogi või psühhoterapeudi poole. Õigeaegne ja korralikult läbi viidud ravi on usaldusväärne meetod selle fobia lõplikuks kõrvaldamiseks.\nVideo nictofobii kohta telesaadete kohta:\nMilline on pimeduse hirm, mida kutsutakse ja kuidas sellest hirmust üle saada?\nPaljud meist kartsid lapsepõlves pimedust. Keegi läks selle läbi ja keegi kardab end öösel.\nEnamik täiskasvanuid ei tunne ära nende probleemi ja isegi ei tea, et tal on nimi ja lahendus. Mis on pimeduse hirm ja kuidas seda vallutada?\nMis on aukude ja aukude hirm? Lisateave selle kohta meie artiklist.\nMis on niktofoobia?\nNyktofobiya (harva achluophobia) - patoloogiline hirm pimeduse pärast, öösel, pimedad ruumid.\nPaljud usuvad, et selline hirm on omane ainult lastele, kuid see pole nii.\nEnamik täiskasvanuid häbeneb seda tunnistama. Niktofoobia on üks kõige tavalisemaid hirmu, täiesti erineva vanusega inimesed kannatavad selle all. 10% elanikkonnast kogub pimedas ruumis halvaks õudust.\nSee fobia võib isikuga kaasas olla ainult lapsepõlves ja hiljem lihtsalt iseenesest. See juhtub, et inimene pole oma elus pimedust kunagi karda ja siis hakkab ta äkitselt hirmutama.\nKuid enamasti otsib niktofobiya inimesi alates lapsepõlvest ja vanemas eas ainult suureneb. Reeglina on lastele palju lihtsam vabaneda fobistest, täiskasvanutel on hirmud tõsisemad.\nGeneetika - inimese geneetilisel tasemel on teada, et see öö on kõige ohtlikum kellaaeg. Iidsete aegade ajal oli öösel karda, et inimesed kardavad röövlindude rünnakuid, vaenlaste hõimud jne Seetõttu hoiab eneseteostuse tunde, et keha kogeb pimeduses hirmu.\nKui vanemad kannatavad selle fobia all, siis tõenäosus, et laps kardab pimedust, on 80%. Sellisel juhul ei aita vanemad oma lapsi hirmuga toime tulla, vaid ainult tugevdavad seda ja toidavad seda.\nVisioon - inimese nägemisteravus on pimedas oluliselt vähenenud. Silmad - see on üks peamisi inimese kaitsemehhanisme. Pimedas näib meile, et kui me sulgeme silmad, siis juhtub midagi halba. Sellisel hetkel tunneb inimene võimalikult abitu, seega hirmu.\nHirm lapsepõlves - peaaegu kõik lapsed kardavad pimedust. See juhtub, et vanemad hirmutavad oma lapsi hirmulugudega ja vägivaldsed laste kujutlusvõime hakkab värvima öömaalastele hirmutavaid pilte. Sellisel juhul võib hirm muutuda neuroosiks.\nMingil hetkel hakkab ema õpetama lastel magama üksinda oma toas, kust tuled välja lülitatakse.\nSellistel aegadel võib ta tunduda ebakindlana ja vajab emade hooldust nagu kunagi varem. Nii sündib pimeduse hirm.\nÜksildane tunne - paljud kardavad olla üksi, neil on tungiv vajadus, et keegi oleks lähedal. Pimeduses tunnevad nad end üksikuna ja haavatavana kui võimalik.\nPsühholoogilised vigastused - inimesed võivad kogeda pimeduse hirmu, kui neile pimedas või valgustatud ruumis on midagi pistmist.\nÜlemäärane vanemliku hoolitsus - juhtub, et lapsevanemad hoolitsevad oma lapse eest liiga palju. See võib viia asjaolu, et laps saab hulluks ja ebakindlaks. Seega on pimeduse hirm.\nMittetäielikud perekonnad - eksperdid ütlevad, et lapsed, kes on üles kasvanud ühe vanemaga peres, tõenäoliselt omandavad nyktofobiya.\nImagination - meie kujutlusvõime ja kujutlusvõime võivad lõpetada midagi, mida pole olemas. Pimedas moonutavad mõned asjad oma kuju, nii et inimene võib tunda, mis ruumis tegelikult on. Paljud inimesed isegi magavad kogu öö valgustega, sest nad kardavad oma fantaasiat.\nStress - tugev stress, konfliktid ja närvilisus võivad märkimisväärselt mõjutada inimese vaimset seisundit, mis võib viia pimeduse kartusele.\nHirm surma pärast - ta võib tekitada pimeduse hirmu. Lõppude lõpuks seostub surm tihti pimedusega.\nKui isik kannatab sel põhjusel niktofoobia pärast, siis ekspertide sõnul on see surmahirm, mida tuleb kõrvaldada.\nÕnnetusfilmide ja muude õuduste lugude kuritarvitamine - liiga imetavad, emotsionaalselt ebastabiilsed inimesed, pärast õudusfilmide vaatamist võivad hakata kartma pimedust.\nMiks inimesed kardavad pimedust? Selle kohta videost:\nMis on hirm, mille eesmärk on?\nIsik kardab mitte niivõrd pimedust, vaid seda, mida ta arvab, on selles peidetud. Tulenevalt asjaolust, et me ei näe end hästi ruumi, meie aju tajub seda kui signaali ohtu, kujutlusvõime juhib midagi, mida seal ei ole.\nInimene hakkab tundma ebakindlust ja nõrkust.\nTa ootab, et midagi ei juhtuks. Iga rooste hirmutab ja sõidab paanikasse.\nSelline seisund võib viia pseudo-hallutsinatsioonideni - kujutluspildid hakkavad tegelikkuses nägema.\nKuidas ületada kõrguste hirmu? Lugege seda siin.\nNyktofobiya iseloomustab rünnakuid, mis suurenevad pimeduse lähenemisega.\ntunne, et jalad on muutunud "puuvillaks";\nlonkamine, isegi kui varem seda ei täheldatud;\nhirm võib olla hirmuäratav, kus inimene saab tugevalt hüüda, hüsteeriliselt võita, jooksma peaaegu või vastupidi - nurka;\nune häired, luupainajad;\nPsühholoogid ütlevad, et lapse pimeduse hirm hakkab arenema umbes kahe aasta vanuselt. Sel ajal üritavad lapsevanemad õpetada beebi magama üksinda ruumis, kus tuled välja lülitatakse.\nLaps, kes on alati oma vanematega koos käinud, võib hakata tundma hirmu, kurbust ja üksildust. Kui ta hakkab ööseks vanemate magamistoasse tulema, on see täiesti normaalne.\nAga kui vanem kui 3-aastane laps lükkab tungivalt peatuma pimedas ruumis või isegi sinna minna, muutub ta hüsteeriliseks ja paaniks, siis peaksite muretsema.\nLapsepõlves niktofobiya toimib palju lihtsam kui täiskasvanutel. Kui tähelepanu pöörama, siis saab lapse ravida. Siis hirm ei jõua täiskasvanuks, vaid jääb lapsepõlve õudusunenäoks.\nPimeduse hirm: kuidas laps saab niktofoobia üle saada? Videost leiate:\nMis on ohtlik fobia?\nTeadlased viisid läbi uuringu, mis näitas, et fobia all kannatavad inimesed on pideva stressi tõttu kaldunud südameinfarktesse ja insuldi.\nPidevalt närviline, murelik ja kardan - väga ohtlik keha jaoks.\nSee seisund võib aktiveerida kõik varjatud haigused. Pinge pideva püsimise tõttu on inimese uni häiritud.\nTa tunneb alati väsimust, müstilist ja unetust, mis põhjustab segadust ja keskendumist igapäevaelus. Nyktofoobia võib põhjustada unenägusid, mis samuti häirivad inimese normaalset elu.\nHirm pimeduse vastu tuleb ravida nii kiiresti kui võimalik. Ärge magage tulega. Nii et viivitate lahenduse leidmisele probleemi lahendamata, kuid ärge päästa hirmu. Ja kogu aeg magama valguses - kahjustada inimeste tervist.\nPsühholoogide soovitusi klounide hirmu ületamiseks võite leida meie veebisaidilt.\nKuidas saada hirmust?\nNiktofobiyast on võimalik vabaneda nii lastel kui ka täiskasvanutel. Peamine asi on aeg-ajalt abi küsimine.\nRavimid niktofobii vabanemiseks ei tööta. Pimedas kartuses ei ole erilisi pille. Rasketel juhtudel ja ägenemise hetkedel võib sedatiivid välja kirjutada, need leevendavad sümptomeid.\nRasketel juhtudel, kui hirm võib põhjustada depressiooni, võib antidepressante välja kirjutada.\nKõigepealt peate pöörduma psühhoterapeudiga.\nTa korraldab vestluse, selgitab hirmu põhjuseid ja määrab ravi.\nTe ei tohiks piirduda ainult ühe spetsialisti visiidiga, see on parem, kui te kogu ravikuuri jooksul oma arstiga ühendust võtke.\nKui teie hirm pärineb lapsepõlvest, tasub meeles pidada, mida teid eriti hirmutas ja mõistate, kui see teile praegu hirmutab.\nEnne voodisse minekut peate lõõgastuma, sügavalt hingama, püüdke ennast veenda, et seda, mida te kardate, ei eksisteeri. Lõppude lõpuks on see nii.\nÄrge vaadake enne magamaminekut midagi kohutavat ja rasket, siis on parem vaadata midagi kerget ja lõõgastavat või kuulata meeldivat muusikat.\nKui te kardate mõned pimedas olendid, mine oma hirmude poole. Puudutage ja tunneme kõike oma kätega. Veenduge, et toas pole keegi, välja arvatud teie. Miski ei ähvarda teid.\nUinumisel valmistumisel lülitage väike öövalgus sisse. Vähendage valgust järk-järgult miinimumini.\nVõite proovida läbida hüpnoteraapia kursuse. Psühhoterapeut võib soovitada sarnaseid erikoolitusi. Jooga ja meditatsioon aitavad võidelda hirmude vastu.\nPsühholoogid ütlevad, et enne magamaminekut mõelnud unistused aitavad hirmu üle saada. Vajad minna voodisse heas tujus.\n5 näpunäidet, kuidas pimedate hirmust üle saada:\nMis siis, kui laps kardab pimedust?\nTeil ei ole vaja oma lapsi karjada, sest ta kardab teda, et ta äratab sind üles öö keskel. Mitte mingil juhul ei saa kutsuda teda argpüksiks ega õdeks. Kindlasti toetage oma last, kallistades ja rahulikult.\nSa ei saa hirmutada lapsi koletiste ja hirmulugudega. Kahjuks teevad seda paljud lapsevanemad, sest lapsed magavad nii kõvasti. See võib põhjustada fobia.\nKui lapsel on tugev hirm, võite öösel sisse lülitada. Kui talle on lihtsam ukse avamine avatud, jätke see sellesse olekusse.\nRäägi oma lapsega, püüdke selgitada, et ei ole koletisi, tal pole midagi karta.\nÄrge laske televiisil öösel vaadata, pigem lugege talle mingi muinasjuttu.\nPositiivselt reguleerige, hoidke head tuju.\nKõigil lastel on lemmikmänguasjad, lase lapsel oma lemmikloomaga magada.\nLemmikloomad on häid võitlejaid hirmude vastu.\nMis on arahnofoobia? Saate sellest kohe teada saada.\nLaps kardab pimedust, mida teha? Laste psühholoogi näpunäited:\nKuidas elada niktofobiyaga?\nElada koos niktofobii üsna raske.\nLõppude lõpuks tuleb pimedas aeg iga päev. Kui hirm läheb kontrolli alla, peaksite kindlasti abi paluma.\nJa kui hirm ei tekita palju ebamugavust või ilmub perioodiliselt, siis saab mugavaks magamiseks kasutada näiteks öövalgust. Ärge kõndige valgustatud tänavatel.\nAsjaolu, et täiskasvanu kardab pimedust, pole midagi valesti. Kui teie hirm takistab teie ja teie lähedaste elu, peaksite mõtlema selle ületamisele. Niktofoobia on ravitav.\nÄra lükka seda edasi. Lõppude lõpuks on tervislik uni meie elutähtsa tegevuse üks peamisi komponente.\nHirm pimeduse pärast\nPeaaegu iga inimene on kunagi kogenud hirmu tunnet, olles täiesti pimeduses tundmatus ruumis. Mõnikord võib öise akna avanemisel juhusliku keskööni siluett varjutada tõsiselt mitte ainult lapsi, vaid ka täiskasvanuid. Usutakse, et pimeduses olemise hirm on midagi enamat kui teine fobia. Kuid teadlased on tõestanud, et pikk viibimine täiesti pimedas toas võib põhjustada tõsiseid vaimseid häireid.\nPimeduse hirm jääb alateadvuse tasemele ja on tingitud enese säilimise instinktist, mis on loomulikult kõigil olemas. Kui inimene on pimedate lainetega kaetud, mõjutavad tema kõiki viimasel päeval temaga juhtunud stressiolusid. Teatud juhtudel süvendab olukord esmakordse tüübi eriti väljendunud fobia esinemist. See tähendab, et pimedus põhjustab põhjendamatut hirmu, mis muutub kasvavaks paaniks.\nKui seda seisundit on sageli täheldatud, on tõsine oht süveneda depressiooni. On võimalik, et võib tekkida keerulisem vaimne häire. Fakt on see, et sellisel ajal peatub keha toodab väga olulist hormooni nimega melatoniin. Just see, kes vastutab inimese emotsionaalse tausta stabiilsuse eest.\nKes on eriti kalduvus pimeduse kartuses?\nTeadlased usuvad, et kõigepealt hõlmab riskigrupp inimesi, kelle ametialast tegevust ei saa öösel töötada. See kehtib ka neile, kes eelistavad öösel aktiivset puhkust ja meelelahutust. Kui me räägime oma riigi statistikast, siis on selle eluviisiga inimesed umbes kuuskümmend protsenti kogu elanikkonnast.\nMõned usuvad, et nad ei karda pimedat üldse, vaid eelistavad magada, jättes valguse või vähemalt väikese valgusti. Kuid on selge, et see isefekt ei lahenda probleemi. Eksperdid ütlevad, et sellised meetodid süvendavad haigust. Psühholoogide järeldus on ühemõtteline - pimeduse hirm tuleb ravida, sest keegi ei saa garanteerida, et see tingimus kaob iseendale.\nSee küsimus ei ole juhuslik, kuna sellel fobial on mitu nime. Selle tingimuse määratlemiseks kasutatakse enamasti sõna niktofoobia. Kuid see pole viga, kui ütlete - achlufoobia, öklofoobia või sctofobia. Enamik pimeduse kartusi algavad lapsepõlves. Lõppude lõpuks tekitab laste fantaasia tundmatuid muinasjutte ja müstilisi pilte.\nLapse kujutlusvõime on võimeline märkama mis tahes varjus ja ähmasel kujul objekti, mis on maaväline päritolu või mujalt maailmast olend. Just sel põhjusel on lapsed armastavad kaebusi ematele ja isadele, et keegi teadmata ja hirmutav elab kappi või diivanite taga.\nKes elab alla diivanil? Pimedus ja lapsepõlve hirmud\nTuntud olukord, kas pole? Lapsel pole kahtlust, et ta pole oma toas üksi. Seetõttu peaksid vanemad pakkuma vajalikku abi. Alustuseks kuulake last ja proovige seda olukorda selgitada, et see lapsele oleks selge - pole midagi karta. Kui väike mees mõistab, et vanemad on õiged ja kõik on täpselt nii nagu nad ütlevad, õpib ta tegelikkuses tegelikkuses tajuma.\nÄrge blokeerige lapsi, kui öösel kestab ta vanemate magamistoas. Toeta teda, aita rahuneda. Ta peaks teadma, et olete alati temaga ja kindlasti kaitsta teda ohu korral.\nJa peamine viis, kuidas aidata pimedate, mitte ainult laste, vaid ka täiskasvanute hirmust lahti saada, on päevavalguses kohtumatu hirmuäratav objekt või pilt. On vaja jõudu saada ja lihtsalt öelda - "Ma ei ole üldse hirmul, sa ei vihka mind!" Psühholoogid väidavad, et see, kes seda üks kord tegid, suudab tulevikus öelda kindlalt "ei" kõikide südaööl olevate hirmude suhtes.\nKui tunnete, et teie pimedate hirm on liiga suur ja te ei saa ise toime tulla, võtke kindlasti ühendust kvalifitseeritud spetsialisti abiga. Psühholoogi abiga pöördute tagasi normaalse elu juurde, kus ei ole asju ettevaatamatutele muredele!\nHasartmängud (mängu sõltuvus)\nKuidas aidata skisofreeniaga inimest: näpunäited sugulastele\nNoh, sõbrad, teema, mis ei ole kõige ajakohane ja tegelikult raske. Toitumishäirete valdkonnas töötavad spetsialistid (kas meie riigis või väljaspool seda) võivad seda pühitseda ja anda kindla vastuse.


Tegelikku | Sõnu seletav sõnastik\nTegelikku raha on huvi selle vastu mitmetel ettevõtte huvigruppidel, investorid on huvitatus kas ettevõtte suudab dividendi maksta, kreeditorid huvituvad oma rahade tagasisaamisest tähtajal, töötajad on huvitatud töötasude väljamaksmisel jne. Ettevõtte hea kasumi positsioon ei tähenda veel seda et tal on tegelikku raha.\nTegelikkuse tunnetamisel on teadus ja kunst liitlased (19saj. Realistid rääkisid sama – et nende tegevus on kooskõlas teadusega). Realistlik kunst sisaldab tõde; kunst kui üks ideoloogia vorm – nõukogude ideoloogiat kandev kunst peab vastanduma varasemale.\nTegelikkuse olemus on nähtamatu, salapärane (teadus on samuti võimetu seda teadma, tõde on tabamatu nii teadusele kui realistlikule kunstile) Tõde võib tabada vaid erilise intuitsiooniga mida need uued kunstnikud\nTegelikkuses konstrueerimisel on tõsiasi, et paljude mõjurite väärtusi ei ole teada kuid nende toimet tuleb aga käsitada koos väga erinevate ja vastuaoluliste ekspluatatsiooniliste nõuetega.\nTegelikkuse seleta - – teadusliku teooria otstarve ja selle loomise eesmärk, mis reeglina avab mine ja ennustamine uurijale uusi nähtusi, mis viivad omakorda uute uurimusteni\nTegelikkusena on vorm selline mateeria, mis ei ole võimalikkusena tekkinud (reaalsusena olematu mateeria ehk mateeria mitteolemine), ent mis ometigi tekib võimalikkusena.\nTegelikkuses paikapidamatu on konstanteering, et PS võeti vastu 1938.a PS §1 alusel, sest sellist PS vastuvõtmise alust, kui 1992. a kasutati, 1938.a PS ette ei näinud.\nTegelikku olukorda – ka siis, kui see ei ole õiguspärane – vägivaldse sekkumise vastu, ja seda isegi siis, kui vägivaldselt sekkub õigustatud isik.\nTegelikkusega on nõrk või puudub üldse, puudub huvi ümbritseva reaalsuse ja sotsiaalsete kontaktide vastu, esineb emotsionaalne frigiidsus.\nTegelikkuse esitlemine on vältimatult metonüümne: me valime tegelikkusest alati osa, mis esindab tervikut (pars pro toto).\nTegelikkusena on vorm selline mateeria, mis ei ole võimalikkusena tekkinud, ent mis ometigi tekib võimalikkusena.\nTegelikkuse vastavus on samasugune kui poldi ja mutri vastavus? Kui vastata, et siin polegi midagi\nTegelikkusele on iseenesest kaunis keerukad ning see on oluline osa kaasaegsest haridusest.\nTegelikkuses juhtunu on õigusega relevantne, aga subsumeerimist läbi viies ei jõua me normini.\nTegelikkuse tundmine on korra loomise võti! Peab tundma tegelikkust, milles tahad korda\nTegelikkuse testija – jälgib, et ideed ja grupitöö jääks reaalsuse piiresse.\nTegelikkuses tõesti on olemas midagi nii muinasjutuliselt ilusat kui need lossid.\nTegelikkuseks on tema kui empiristi jaoks kogemuses antud nähtused.\nTegelikkusega – piiramatu tsaarivõim ja pärisorjus.\nVenemaa 19. sajandi esimesel poolel\nTegelikku olemust on seega võimalik tunnetada kogemusega kaudu.\nTegelikkust on võimalik tunnetada ainult kunsti kaudu.\nTegelikkust on mingi meetodiga näha, selleni jõuda.\nTegelikkusele ehk võimalikkuse teostumine.\nTegelikku eeskuju nimetatakse prototüübiks.\nlõvi on aafrika savanni suurim ja tugevaim kaslane.


AMH norm naistel: suurenemise ja vähenemise põhjused, ravi - Testid May\nMuna viljastumise ja edasise küpsemise võime sõltub otseselt keha võimest genereerida suguhormoonide näitajaid.\nNaiste viljakuse taseme määramiseks võtavad arstid arvesse AMH tulemusi, mis näitab reproduktiivse süsteemi seisundit.\nAMH - hormoon, mis on munasarjade reservi marker.\nAMH taseme määramiseks peate annetama verd tsükli 3-5 päeva jooksul.\nMulleri-vastane hormoon mängib embrüonaalse arengu protsessis olulist rolli loote soo kindlaksmääramisel.\nAlahinnatud või ülehinnatud näitajatega viiakse läbi hormoonravi, kasutatakse alternatiivseid retsepte..\nVäärtuse langusega alla lubatud piiri siseneb naine menopausi, meestel diagnoositakse viljatus.\nMis on AMG\nAMH on mullerivastane hormoon, mida günekoloogid ja reproduktoloogid peavad munasarjade reservi markeriks. Seda toodavad embrüonaalse arengu 32. nädalast pärit naisfolliikulite rakud.\nKa tugevama soo AMH mängib olulist rolli kudede kasvu protsessis. Meessoost kehas osalevad sertoli rakud selle genereerimises. See hormoon aitab embrüotel, millel on enne 8. nädalat mõlemast soost märke, moodustuda vastavalt meessoost tüübile.\nAMH soodustab sel juhul nende inimeste resorptsiooni, kes vastutavad Mulleri kanalite naissoost tüüpi reproduktiivse süsteemi arengu eest.\nKuni puberteedini tüdrukute veres on AMH madal kontsentratsioon.\nTulevikus tõuseb hormooni tase ja spetsialistid saavad vastavalt bioloogilise materjali laboratoorsete uuringute tulemustele kindlaks teha, mitu muna on naisel alles.\nNäiteks menopausi ajal ei ületa AMG indikaator 1000 ühikut ja puberteedieas varieerub anti-Mulleri hormooni väärtus vahemikus 400000-500000.\nMulleriavastase hormooni taseme määramiseks peavad naised laboriuuringute jaoks läbima bioloogilise materjali, antud juhul vere veenist. Analüüs viiakse läbi tsükli teatud päevadel (3-5), mitte varem ja mitte hiljem.\nJuhul, kui patsient tunneb end halvasti või on ta kannatanud tugevas stressis, peaks ta haigla külastamise kuu võrra edasi lükkama.\nIgal naisel on erinev munarakkude arv, mille korral anti-Mulleri hormooni määr erineb.\nSellepärast õnnestub paljudel laps 40-aastase ilma suurema vaevata eostada ja mõnede jaoks algavad raseduse probleemid juba 25-aastaselt.\nNaistel vanuse järgi\nAnalüüside dešifreerimisel kasutavad eksperdid tabelit:\nVanuserühmad Alates (ng / ml) Kuni (ng / ml)\nKuni 10 aastat 1.8 3.4\n10-20 aastat 2.1 6.8\nAlates 55-st 1,1\nTähelepanu! Klimakteriaalsel perioodil varieerub Mulleri-vastase hormooni indikaator vahemikus 1,1–2,6.\nMeestel vanuse järgi\nMeestele annavad arstid saatekirja analüüsideks, et kontrollida sperma kvaliteeti, jälgida ravi efektiivsust, määrata sugu, kinnitada viljatuse diagnoosi jne..\nTavaliselt peaks täiskasvanud patsiendil AMG indikaator varieeruma vahemikus 0,6 ± 4,0 ng / ml.\nVähenemise või suurenemise põhjused\nAMH kasvu võivad provotseerida järgmised tegurid:\nkiiritus- või keemiaravi läbimine;\nteatud tüüpi ravimite pikaajaline kasutamine;\nsugulisel teel levivad haavandid jne..\nHormooni taseme langus võib provotseerida selliseid komponente:\nhalb pärilikkus jne..\nMullerivastane hormoon ja IVF\nKui naisel on ülemäärane AMH, on tulevane IVF seotud suurte hüperovulatsiooniga seotud riskidega.\nHinnatud hormooniindeksiga vahemikus 008 ng / ml kuni 011 ng / ml võib kunstliku viljastamise protseduur olla edukas. Kuid kui AMG tase on alla 008, on IVF tulemus negatiivne.\nAntimuller-hormooni kogust on võimalik normaliseerida, kui menopausi pole veel toimunud. Tehnika valimisel võtavad arstid arvesse järgmisi tegureid:\nhormonaalsete kõikumiste põhjused jne..\nTähelepanu! Kui munasarjade reserv on naise kehas end ammendanud, siis ei anna teraapia ega rahvapärased meetodid soovitud efekti.\nKuidas suurendada anti-mulleri hormooni\nAMH suurendamiseks peavad patsiendid toimima järgmiselt:\njuua günekoloogi / reproduktoloogi välja kirjutatud ravimeid sisaldavaid hormoone;\nminna üle tasakaalustatud toitumisele;\npakkuda head puhata;\nandke kehale mõõdukat treeningut.\nTähelepanu! Ennetusmeetmete läbiviimise protsessis saate kasutada rahvapäraseid retsepte. Mulleri-vastase hormooni suurendamiseks on soovitatav kasutada näiteks mereande, mett, taruvaiku.\nAnalüüsi dekodeerimisel võtavad spetsialistid arvesse patsiendi vanuserühma, millele vastab üks või teine piirväärtus. Kui tuvastatakse kõrvalekaldeid, mida saab meditsiiniliselt korrigeerida, töötatakse talle välja spetsiaalne järjekord.\nRasedust planeerivate naiste uurimisel pööravad arstid erilist tähelepanu Mulleri-vastasele hormoonile. Nad usuvad, et selle optimaalne väärtus peaks varieeruma vahemikus 4,0-7,3 ng / ml.\nKui alampiir on alla 2,2, soovitatakse naisele IVF, kuna tema jaoks pole loomuliku viljastamise võimalust praktiliselt olemas. Kui AMH tase on kuni 0,3 ng / ml, diagnoositakse patsientidel viljatus.\nNaturaalse eostamise protsess ja anti-muller hormoonid on tihedalt seotud. Maksimaalsel tasemel on AMG näitaja 20-30-aastaselt, sellepärast soovitavad arstid rasestumist mitte viivitada.\nPärast 30 naise kehas hakkavad reproduktiivfunktsioonid järk-järgult hääbuma ja menopausi alguses muutub rasedus võimatuks.\nMulleri vastane hormoon: naiste norm vanuse järgi (tabel)\nMullerivastane hormoon (AMH) on glükoproteiinhormoon, mida toodetakse munasarjafolliikulites ja mis näitab naise reproduktiivressurssi. AMG norminäitajaid kasutatakse raseduse planeerimisel, in vitro viljastamiseks ettevalmistamisel ja mõne günekoloogilise haiguse diagnoosimisel.\npreantraalne (primaarne) - selles etapis moodustavad folliikulid AMH, mis on munasarjade aktiivsuse kõrvalsaadus ja mida hüpofüüs ei kontrolli erinevalt teistest suguhormoonidest (östrogeen, FSH);\nantraalne (sekundaarne) - mida iseloomustab folliikulite küpsemine koguses 10 kuni 30 ühikut enne iga ovulatsiooni, samal ajal kui ainult üks folliikul läheb järgmisse etappi ja ülejäänud hävitatakse;\npreovulatoorses (tertsiaarses) staadiumis lõhkeb ja vabastab domineeriv folliikul munaraku, viljastamiseks valmis.\nAMH roll naise kehas\nAMG peamine roll on sündimata lapse soo kujunemisel, samuti folliikulite reservi moodustamisel naiste embrüos. Reproduktiivses eas naistel mõjutab hormoon mõnda munasarjade tööga seotud protsessi (reguleerib folliikulite kasvu arvu ja intensiivsust).\nAMG tase võimaldab teil kindlaks teha järgmised naiste suguelundite toimimise tunnused:\nmunasarjade reserv - naise reproduktiivpotentsiaal (keha võime tagada täisväärtuslike munade kasvu);\nmunasarjade vananemine on folliikulite varude ammendumine loomulik protsess pärast 35-37 aastat ja menopausi ajal puudub viljastamiseks valmis munade täielik puudumine;\nIVF efektiivsus - AMG näitajate põhjal on võimalik ennustada raseduse tõenäosust, kasutades in vitro viljastamist.\nMulleri-vastase hormooni taseme uuring veres on näidustatud günekoloogiliste haiguste diagnoosimiseks, samuti enne teatud tüüpi hormoonravi määramist, nimelt:\nviljatuse põhjuse väljaselgitamiseks;\nraseduse planeerimise ajal;\npärast günekoloogilise iseloomuga operatsiooni, kui rasedust plaanitakse tulevikus;\nkahtlustatud polütsüstiliste munasarjadega;\npärast antiandrogeenravi käitumist tõhususe kontrollimiseks;\nenne suukaudsete rasestumisvastaste ravimite väljakirjutamist;\nvarase või hilise seksuaalse arengu diagnoosimiseks;\nkui ennustatakse menopausi algust.\nAMH analüüs tehakse veeniverest menstruaaltsükli 3.-5. Päeval ning ettevalmistamisel on vaja järgida mitmeid reegleid:\nÄrge jooge ega sööge toitu 8 tundi enne vere loovutamist;\närge suitsetage õppepäeval;\nvältige füüsilist ja psühholoogilist stressi 3 päeva enne testi.\nPõletikuliste, nakkushaiguste või ägedate hingamisteede infektsioonide ajal tuleks analüüsi edasi lükata 2-3 nädalat kuni täieliku taastumiseni.\nAnti-Mulleri hormooni norm naistel vanuse järgi (tabel)\nAMH sisaldust veres ei reguleeri mitte ainult munasarjade reservi suurus, vaid ka vanus: reproduktiivse vanuse haripunktis, 19-25-aastaselt, on hormoonide tase kõrgeim ja 45-50-aastaselt vähenevad need järk-järgult sõltuvalt folliikulite reservide vähenemise määrast.\nAMH normi ülemised piirid on keskmiselt 4–6,5 ng / ml ja näitavad viljastumise suurt tõenäosust, mis väheneb tulemustega 0,3–2,2 ng / ml ja puudub praktiliselt puududes, kui AMG on alla 0,3 ng / ml.\nNorm AMG, ng / ml\nMadalat AMH taset võib täheldada mitte ainult pärast menopausi 50–55-aastaselt, vaid ka günekoloogiliste haiguste, näiteks:\nEnneaegne seksuaalne areng - patoloogia diagnoositakse sekundaarsete seksuaalsete tunnuste ilmnemisega enne 8-aastaseid tüdrukuid, mis võib olla põhjustatud östrogeenide või androgeenide aktiivsest sekretsioonist munasarjatsüstide või neerupealiste hüperplaasia tagajärjel.\nHiline puberteet - täheldatud menstruatsiooni puudumisel 16 aastaks ajukasvajate, tsüstilise fibroosi, neeruhaiguse, suhkruhaiguse, kehakaalu puudumise või ülekaalu tõttu.\nMunasarja tsüst - tsüsti kasvu ajal ja kirurgilise sekkumise tõttu väheneb munasarjade reserv märkimisväärselt. Laparoskoopiline tsüsti eemaldamise operatsioon suurendab viljatuse tõenäosust 15%.\nMunasarjade kahanemine - enneaegne menopaus, mis tuleneb kromosoomide kõrvalekaldest, autoimmuunsetest häiretest (autoimmuunne hüpotüreoidism), hüpotalamuse katkemisest. Samuti võib kurnatuse põhjustajaks olla embrüonaalses staadiumis folliikulite aparatuuri kahjustus ema gestoosi, ravimite (antibiootikumid, antidepressandid, valuvaigistid, antikoagulandid, antihüpertensiivsed ja kasvajavastased ained) ning viirushaiguste (punetised, gripp, mumpsi) tõttu..\nJuhtudel, kui antimuller hormoon on langenud, on ette nähtud FSH analüüs, mis kontrollib folliikulite kasvu ja küpsemist. Sõltuvalt folliikuleid stimuleeriva hormooni tulemustest määratakse diagnoos ja viiakse läbi edasine ravi.\nAnti-Mulleri hormooni suurenemine võib olla märk patoloogilistest protsessidest ja näitab selliste haiguste arengut nagu:\nPCOS - polütsüstilise sündroomiga folliikulid läbivad kõik küpsemise etapid, kuid tsüstilised kuded ei lase ovulatsiooni ajal muna siseneda emakasse, mille tagajärjel suureneb AMH.\nFollikuloom on rakkude patoloogiline vohamine. Tavaliselt ilmneb see geneetiliste mutatsioonide või menstruatsiooni varajase ilmnemise tõttu. Follikuloom on healoomuline, pahaloomuline ja piiripealne, kuid nõuab igal juhul kirurgilist eemaldamist, kuna see võib kasvada märkimisväärseks suuruseks ja häirida paljunemis-, seede- ja eritussüsteemi..\nHarvemini võib kõrget AMH-d täheldada ovulatsiooni puudumisel hüpotaalamuse ja hüpofüüsi talitlushäirete tõttu, mis kontrollivad steroidide tootmist, kilpnäärmehaigusi, isutust, hormonaalseid rasestumisvastaseid vahendeid.\nAMG IVF jaoks\nIn vitro viljastamiseks ettevalmistamine algab munasarjade funktsioneerimise põhinäitajate uurimisega ning sisaldab hormooni- ja FSH-analüüsi.\nAMG uuringu tulemusi IVF-i kavandamise käigus kasutatakse munasarjade stimuleerimise protokolli valimiseks (et tagada täieõigusliku munaraku moodustumine edasiseks viljastamiseks), samuti selliste patoloogiate tuvastamiseks nagu:\nviljatuse endokriinne tegur - ovulatsiooniprotsesside hormonaalse regulatsiooni rikkumine;\nkasvajad, mis mõjutavad negatiivselt kunstliku viljastamise efektiivsust.\nIn vitro viljastamise edukus sõltub AMG analüüsi tulemustest. Kui naisel on hormoonitase, suureneb munasarjade oluliste patoloogiate (näiteks kasvajate) puudumisel rasestumisvõimalus 2,5 korda, kuna rohkem mune on viljastamiseks valmis.\nMadal anti-Mulleri hormooni tase (0,6–0,8 ng / ml) vähendab raseduse tõenäosust, kuna see näitab väiksemat kui 4 mm folliikulite arvu või puudumist, kuid ei välista lähitulevikus viljastamist munaraku küpsemise abil.\nIVF-i täpsema prognoosi saamiseks võetakse arvesse naise vanust, FSH-i näitajaid, andmeid antraalsete folliikulite arvu ja munasarjade mahu kohta ultraheli teel ning testosterooni taset veres..\nKui hormoon ei jõua 0,3 ng / ml, on IVF-i õnnestumise tõenäosus minimaalne, eriti kui on olemas järgmised tingimused:\nmunasarjade väike maht (kuni 3 kuupsentimeetrit);\nvähem kui 10 folliikulit antraalse arengujärgus vastavalt ultraheli tulemustele.\nMida teha, kui AMG on langetatud\nKatsed vajaduse korral rasestuda AMH suurendamiseks tulemusi ei anna. Selleks on soovitatav stimuleerida munasarjad munarakkude normaalseks küpsemiseks olemasolevatest antraalsetest folliikulitest..\nOvulatsiooni meditsiinilisel stimuleerimisel kasutatakse hormonaalseid preparaate, mis määratakse individuaalselt, sõltuvalt AMH vähenemise põhjustest:\nFSH ja LH preparaadid - stimuleerivad munarakkude kasvu ja küpsemist;\nHCG - toetab domineeriva folliikuli arengut ja soodustab muna eritumist ovulatsiooni ajal;\nprogesterooni preparaadid - aitavad kaasa viljastatud munaraku fikseerimisele emaka sisemises kihis ja embrüo edasises arengus.\nSamuti on olemas traditsioonilise meditsiini retseptid, mis põhinevad fütohormoonidega ravimtaimedel ja mida kasutatakse tsükli esimesel poolel ovulatsiooni õrnalt stimuleerimiseks, kuna neil on sarnane toime naissuguhormoonidega (östrogeenidega):\nSalvei. Supilusikatäis kuivatatud salvei ürdi valatakse klaasi keeva veega, nõutakse 40 minutit ja filtreeritakse seejärel. Infusioon võetakse 3-4 korda päevas enne sööki annuses 20 mg, kuid viimane annus ei tohiks olla pärast 18.00. Vahendit hakatakse tarbima 5. päeval pärast menstruatsiooni algust. Ravikuur on 10-12 päeva. Salvei kasutamine on soovitatav ainult juhul, kui nende östrogeenide sisaldus on vähenenud. Infusioon on vastunäidustatud polütsüstiliste ja endometriooside, emaka müoomi ja hüpotüreoidismi korral..\nPsülliumi seemned 20 minutiks tuleks veevannis valmistada supilusikatäie seemnete ja 250 mg vee keetmine. Tunni aja pärast filtritakse toode ja hoitakse klaaspurgis pimedas kohas. Tsükli esimeses faasis võetakse infusioon 4 korda päevas, üks lusikas enne sööki. Plantaini ei saa kasutada vere paksenemise ja gastriidi kalduvuse korral.\nTsükli teises pooles tuleks kasutada ürte, mis aitavad kaasa embrüo arengule (eduka viljastamise korral), parandades emaka limaskesta vereringet:\nEmakas on boor. 5 grammi kuiva rohtu valatakse 200 mg toatemperatuuriga vette ja keedetakse aurusaunas 15 minutit. 4 tunni pärast filtreeritakse puljong ja võetakse üks 5 mg 4 korda päevas. Männimetsa emaka kasutamise vastunäidustuseks on munajuhade obstruktsioon, kuna patoloogia korral on võimalik emakaväline rasedus.\nVaarika lehed Hautage kuivi lehti nagu teed (teelusikatäis klaasi keeva vee kohta) ja jooge 2–3 korda päevas. Ärge kasutage infusiooni urolitiaasi, gastriidi ja maksahaiguste korral.\n30 aasta pärast väheneb naistel munasarjareservi ja anti-Mulleri hormooni hulk ning viljastumisvõime. Kui rasedust lükatakse määramata ajaks, tuleks väliste ja sisemiste negatiivsete tegurite mõju reproduktiivsüsteemile vähendada:\nigal aastal plaanipärane uuring günekoloogi, endokrinoloogi ja mammoloogi juures;\nmenstruatsiooni kestuse ja arvu rikkumise korral läbima plaanivälise günekoloogilise läbivaatuse;\npidage kinni tasakaalustatud toitumisest, kasutades looduslikke tooteid (köögiviljad, puuviljad, liha, kala, piimatooted);\nvälistada suitsetamine ja alkohoolsete jookide joomine;\nkülmal aastaajal hüpotermia vältimiseks;\nkasutada rasestumisvastaseid vahendeid;\närge kasutage antidepressante.\nRäägime mullavastasest hormoonist, mida see näitab ja miks seda vaja on, mis on naistele vanuse järgi norm. 2017. aasta sotsiaalsete ja statistiliste uuringute kohaselt oli Venemaa naiste seas esimese lapse sünni keskmine vanus 27,5 aastat. Hilisemas eas sünnituse suundumus on tingitud rahalistest ja psühholoogilistest aspektidest. Paarid hakkavad lapsi pikka aega planeerima, proovivad saada rahalist iseseisvust ja iseseisvust.\nTuleb meeles pidada, et pärast 31 aastat hakkab naise rasestumise tõenäosus järk-järgult vähenema.\nÜlejäänud puhkavate folliikulite, mis on endiselt võimelised viljastama, pakkumist hinnatakse hormoonidevastase hormooni uuringut. Analüüsi eeliseks on pidev hormoon, mis ei sõltu menstruaaltsükli faasist.\nEralaborite teadusuuringute maksumus algab 850 kuni 1200 rubla. Kasutatakse immunoloogilist meetodit, millele järgneb tuvastamine ultraviolettvalguses. Tulemuste ootamise kestus võib ulatuda 7 päevani.\nMis mõjutab anti-hormooni naistel?\nLapse tulevane sugu määratakse eostamise ajal ja see sõltub kromosoomide kombinatsioonist: XX või XY. Kuni emakasisese arengu kuuenda nädalani areneb lapsel mõlemast soost eristamata seksuaalstruktuurid ja pannakse Hundi ja Mülleri kanalid. Mistahes soost lapse ontogenees toimub algselt vastavalt naissoost tüübile: areneb lisadega emakas ja huntkanal hävib.\nKui pärssivad tegurid avalduvad, atroofeerub Muelleri kanal ja Hundi kanali rakkudest pärinevad seemnepõiekesed ja vaskulaarsed küljed.\nAnti-MU hormooni tavaline lühend on AMH. Seda valkainet toodetakse rakkude toetamise teel munandite keerdunud tuubulites embrüonaalses arengujärgus alates seitsmendast nädalast. Naistel sünteesitakse pärast sündi seda küpsete folliikulite graanulrakud..\nHormooni ainulaadne omadus on häirida naise siseorganite moodustumist Muelleri kanalist. Kuid isegi pärast sündi osaleb AMH naistel folliikulite lõpliku küpsemise protsessis ja nende valimisel edasiseks ovulatsiooniks.\nMis näitab mullavastast hormooni?\nAMH tase määrab kasvavate folliikulite arvu, mille järgi saab hinnata puhkavate munade järelejäänud varu. Uuring võimaldab arstil kindlaks teha naise menopausi ligikaudse vanuse.\nMunasarjade reservi määramine on vajalik naise ettevalmistamisel in vitro viljastamiseks (IVF). Märgiti, et madala antigullivastase hormooniga patsientidel toimub rasedus kunstliku viljastamisega palju harvemini..\nEnne IVF-i stimuleeritakse ovulatsiooniprotsessi, mille tulemusel suureneb munarakkude, sealhulgas madalamate munarakkude tootmine. On juhtumeid, kui haigusseisundiga kaasnesid negatiivsed tagajärjed naise tervisele. Munasarjade hüperstimulatsioonisündroomi riski hindamiseks määratakse esialgu AMG..\nLisaks on hormoon munasarjade tuumorite marker. Tuumori moodustumise keskmine vanus naistel on 51 aastat.\nSuurenenud antimuller-hormooni tuvastamine viiakse läbi patsiendi hormonaalse seisundi igakülgse hindamisega.\nMullerivastane hormoon - kui seda analüüsitakse ja kuidas üle anda?\nArst, günekoloog või geneetik võib saata laborisse AMG analüüsi. Uuringu näidustused:\nvajadus hinnata munasarjade funktsionaalset reservi;\nvähktõve, polütsüstiliste munasarjade ja interseksi häirete diferentsiaaldiagnostika;\nKõige täpsemate tulemuste saamiseks peate teadma biomaterjali kogumiseks ettevalmistamise reegleid:\nvähemalt 12 tundi pärast viimast sööki;\nÄrge suitsetage kolm tundi enne laborikülastust;\nalkohol on välistatud kaks päeva enne uuringut;\nseksuaalvahekord on päevas välistatud;\nsuukaudsete rasestumisvastaste vahendite ja hormonaalsete ravimite võtmine lükkub edasi 2 päeva;\nfüüsilise või emotsionaalse stressi puudumine 2 tunni jooksul.\nTähtis: menstruaaltsükli faas AMH analüüsimisel pole oluline. Kuna AMG-d manustatakse koos folliikuleid stimuleeriva hormooniga, on soovitatav testid teha tsükli viiendast kuni seitsmenda päevani (mõnikord ka kolmandast kuni viiendani)..\nTabel anti-mulleri hormooni normidest naiste vanuse järgi\nAMH sisaldus veres on elu jooksul erinev. Niisiis, vastsündinud poistel täheldatakse minimaalset kontsentratsiooni, seejärel suureneb hormooni sisaldus. See on vajalik munandite langetamiseks munandikotti kõhu alt eemaldamise protsessi korrektseks rakendamiseks. Alates noorukieast väheneb AMH märkimisväärselt..\nVastsündinud tüdrukutel ei ole AMH taseme määramine äärmiselt väikese suuruse tõttu võimalik. Puberteedieas täheldatakse hormooni taseme tõusu ja pärast menopausi saavutab see jälle oma miinimumväärtused.\nAlljärgnev on tabel AMG normi kohta naiste vanuse järgi, mida kasutatakse hormonaalse seisundi uuringu tulemuste dešifreerimiseks.\nUuritud naise vanus Norm AMG, ng / ml\n18–25-aastased 0,95 - 13,4\n25–30-aastased 0,15 - 7,4\nUmbes 30 kuni 35 aastat vana 0,05 - 7,45\n35–40-aastased 0,03 - 7,2\n40–45-aastased 0 - 3,3\nÜle 45-aastane 0 - 1,1\nTuleb märkida, et indikaatori väärtuse langus 1 ng / ml näitab naise väikest munasarjareservi. Anti-Mulleri hormooni norm viljastumisel algab 1,2 ng / ml ja rohkem.\nEnne IVF-i stimuleerige ovulatsiooni või kasutage doonormaterjali?\nOn vaja täpselt teada anti-Mulleri hormooni taset. IVF-i minimaalne AMG norm on vahemikus 1 kuni 2,5 ng / ml.\nMida see tähendab, kui mullavastane hormoon on naistel kõrgenenud?\nKui patsiendi hormoon on normi ülemisel piiril, tehakse järeldus suure munasarjareservi kohta. Menopausi ja viljatuse algust lähiaastatel ei juhtu.\nKui aga antimullerhormooni tase tõuseb vastuvõetava väärtuseni, vajab patsient täiendavat diagnostikat. Sarnane seisund näitab 2 peamist patoloogiat.\nSteini-Leventhali sündroom (polütsüstiline munasari), mille puhul on rikutud munasarjade normaalset toimimist. Naisel puudub täielikult ovulatsioon või see ei toimu regulaarselt. Koos sellega suureneb naiste ja meeste suguhormoonide sisaldus.\nPolütsüstiliste patsientidega on suurem risk haigestuda vähki, suhkruhaigusesse ja kardiovaskulaarsetesse patoloogiatesse. Kaasaegsete uuringute kohaselt on polütsüstiliste infektsioonidega naistel tõenäolisem raseduse katkemine või enneaegne sünnitus.\nKui arst valib ravimeetodid õigesti ja patsient järgib rangelt kõiki nõudeid, osutub see terve lapse edukaks rasestumiseks ja sünnitamiseks.\nLähtudes asjaolust, et AMG on kasvaja marker, võib selle suurenemine näidata pahaloomuliste kasvajate või metastaaside arengut. Enam kui 70% kõigist munasarjakasvajatest on primaarsed. Sekundaarset neoplasmi täheldatakse metastaaside levimisega piimanäärmetest, maost või jämesoolest.\nStatistika kohaselt registreeritakse igal aastal 220 tuhat uut munasarjavähi juhtu, pooled neist saavad surma. Kurb statistika on tingitud asjaolust, et patoloogia tuvastatakse hilisemates etappides, kui teadaolevad ravimeetodid pole enam piisavalt tõhusad..\nEsimestel etappidel ei põhjusta kasvaja naisele ebamugavust, haigus kulgeb ilma väljendunud kliiniliste tunnusteta. Esimesed pahaloomulise kasvaja tunnused sarnanevad munasarjapõletikuga.\nRavi - keemiaravi ja operatsioon munasarja eemaldamiseks või resektsiooniks. Lähtudes asjaolust, et haigus mõjutab sageli reproduktiivses eas naisi, põhjustab munasarjade eemaldamine nende viljatust.\nKui mullavastane hormoon langeb\nKas rasedus on võimalik kõnealuse hormooni madala taseme korral? Jah, raseduse võimalus on olemas. Mulleri-vastane hormoon on langetatud munasarjade madala funktsionaalse reservi suhtes, kuid see ei ole 100% tõestus selle talitlushäirete kohta.\nTuleb meeles pidada, et pärast menopausi algust on kõnealune indikaator võrdne miinimumväärtustega ja rasedus on võimatu.\nKui AMG kõrvalekalle oli põhjustatud füüsilisest või emotsionaalsest stressist, siis võimaldab patsiendi keha taastamine indikaatoril normaliseeruda.\nEnneaegse menopausi algust on raskem ravida. Reeglina valitakse naine ravimhormonaalseks raviks, mille eesmärk on suurendada naissuguhormoonide taset.\nanti-Mulleri hormooni suurus määrab naise munasarjade funktsionaalse reservi. Teisisõnu, kui kaua suudab ta lapse edukalt eostada ja sünnitada;\nanti-Mulleri hormooni taseme minimaalne norm IVF-i korral on 1 - 2,5 ng / ml;\nindikaatori normid sõltuvad patsiendi vanusest;\nEi ole soovitatav proovida ise hormooni taset reguleerida. Uimastite vale valimine põhjustab endokriinsüsteemi tõsiseid rikkumisi;\nisegi madala AMH määraga võib naine edukalt rasestuda.\nInimese veres esineva anti-Mulleri hormooni sisalduse kontrollväärtused sõltuvad soost ja vanusest. Näiteks peetakse selle hormooni sisaldust poisi veres 3,0 ng / ml vähenenud, samas kui fertiilses eas naistel on see norm.\nTuleb meeles pidada, et sel juhul on AMH tase ainult patoloogilise protsessi näitaja, mitte selle põhjus. Seetõttu peate selle näitaja vähenemisega otsima haiguse tõelise põhjuse, mitte selle suurendamise viise. Ainuüksi hormooni taseme tõus ei aita kõrvaldada soovimatuid tagajärgi..\nPunased haavandid kurgus\nKui kiiresti tehakse invro hCG analüüsi?\nKuidas alandada TSH taset veres\nMis on adrenaliin? Adrenaliini toime\nFibro-tahtmatud muutused piimanäärmetes, mis see on\nTVET-i antikehad: norm naistel ja millal helistada?\nKuidas insuliini süstida: süstekohad ja torkekohad\nProgesterooni analüüs: millal ja kuidas seda õigesti võtta, tulemuste dešifreerimine\nKõhunäärme kõrge ehhogeensus\nPunane lööve täiskasvanu kurgus\nKuidas toimivad kilpnäärmehormoonid Hüpotüreoidism ja türeotoksikoosAnton Rodionovi kardioloog, arstiteaduste kandidaat, Moskva esimese Sechenovi esimese riikliku meditsiiniülikooli teaduskonna teraapia osakonna dotsent\nTrahheiidi põhjused ja sümptomid lastel, diagnoosimis- ja ravimeetodid\nHüpofüüsi ja hüpofüüsi mikroadenoomid!\nKromograniin A taseme määramise tulemuste koordineerimine erinevate katsesüsteemide abil


FOTOD JA VIDEO! Kauplustes kogutud annetustega aidatakse 200 Tallinna - Tervis\n"Meie kõigi kohustuseks peaks olema märgata ja toetada abivajajaid, sest see teeb meist rahvana ja ühiskonnana tugevaks," ütles abilinnapea Betina Beškina.\nFOTOD JA VIDEO! Kauplustes kogutud annetustega aidatakse 200 Tallinna peret\nTallinna linn koostöös Eesti Punase Risti Tallinna Seltsi ja Rimi Eesti Food AS-iga jagasid täna välja 200 abipakki, millega toetatakse abivajavaid Tallinna peresid.\nEesti Punase Risti Tallinna Seltsi vabatahtlikud andsid täna Tallinna Seltsi büroost üle 200 abipakki Tallinna linnaosade sotsiaalhoolekande osakondadele. Edasi kannavad juba sotsiaalhoolekande osakondade töötajad hoolt selle eest, et abipakid jõuaksid vähekindlustatud ja lastega peredele.\nKohustus märgata abivajajat\nTallinna sotsiaal- ja tervishoiuvaldkonda kureeriv abilinnapea Betina Beškina tänab kõiki hoolivaid linlasi ja heategijaid. "Meie kõigi kohustuseks peaks olema märgata ja toetada abivajajaid, sest see teeb meist rahvana ja ühiskonnana tugevaks. Olen tänulik kõigile neile, kes leidsid koroonajärgsel suvel südames ruumi ka oma ligimesele ja andsid oma panuse heategevuskampaaniale," ütles Beškina.\nEesti Punase Risti Tallinna Seltsi juhatuse esimehe Toomas Sepa sõnul arutati juhatuse koosolekul, kuidas võiks seekord toetada toimetulekuraskustes peresid ja lapsi. "Ühiselt leidsime, et praegusel ajal oleksid praktiliselt kõige asjakohasemad erinevad hügieenitarbed, sest puhtuse järgimine ja hügieeniharjumuste kujundamine aitavad tagada ka laste tervise," ütles ta.\nSepp lausus, et abipakid lähevad kõigi Tallinna linnaosade sotsiaalhoolekande osakondade kaupa jagamisele vastavalt nende soovidele. "Abi vajavaid peresid on kindlasti rohkem, mistõttu teeme koostööd Tallinna linna sotsiaalhoolekandega, et pakid jõuaksid nendeni, kes abi enim vajavad. Kui heatahtlikke annetajaid on rohkem ja tagasiside positiivne, et seda tõesti jagatakse, siis võime seda aktsiooni korrata," rääkis ta.\nBeškina sõnutsi on hügieenitarvete abipakk praegusel ajal eriti oluline. "See aasta on näidanud, kui oluline on kätepesemine ja kõik muud hügieenid toimingud ja eriti just lastega peredele võiks olla see suureks toeks," sõnas ta.\nAbi palumine pole häbiaasi\nPakke käis vastu võtmas ka Kesklinna vanem Moonika Haukanõmm, kes äsja kesklinnas tööd alustas. "Hetkel on olnud teemaks elukeskkonna parandamine kesklinnas," lausus ta. "Kesklinn kui selline, ei ole ainult Tallinna või Eesti esinduskoht vanalinnaga, vaid tegelikult on see elukeskkond, kus elavad meie inimesed, kellel peab siin olema hea elada, et meil oleks rohkem rohelust, et meil oleks rohkem võimalusi liikuda erinevatel meetoditel, et autod ei oleks kõige tähtsam, vaid et inimene oleks kõige tähtsam."\nHaukanõmme sõnul on Eesti Punase Risti tegevus märgilise tähtsusega. "Igas linnaosas on neid peresid, kes vajavad meie abi ja täheleptilde;ike. Kindlasti on see väga oluline eriti tänases tervishoiukriisi olukorras, mis endiselt kestab. Oluline selle juures on koostöö kesklinna, sotsiaalhoolekande osakonna ja Punase Ristiga, aga teisalt ka eesti tootjatega, kes tulevad appi ja pakuvad oma tooteid abi vajavatele peredele."\nKesklinna linnaosas said täna abipakid 35 peret. "Kindlasti see vajadus on suurem, aga eestlastele on omane võimalikult kaua ise hakkama saamine ja vahel ei ole seda valmisolekut tulla abi küsima. Sellega tuleb tegeleda, et kui perekond on sattunud toimetuleku raskustesse, siis tuleb hoolitseda selle eest, et tal oleks julgust tulla abi küsima, sest see ei ole häbiasi," sõnas kesklinna vanem.


HUD – Vikipeedia\nHUD (ingliskeelne lühend sõnadest Head-Up Display või Heads-Up Display) on tehnoloogia, mis võimaldab igasugusel läbipaistval ekraanil kuvada andmeid nii, et vaataja ei pea nende nägemiseks oma peamisest vaatepunktist kõrvale vaatama.\nNimetus "Head-Up Display" tuleneb sellest, et juht või piloot saab kuvatavat informatsiooni näha pead otse hoides, selle asemel, et ta peaks vaatama mujal asuvaid näidikuid.\nKuigi see tehnoloogia töötati kõigepealt välja sõjaväe õhujõudude jaoks, on HUD nüüdseks saadaval ka paljudes tsiviilsõidukites – reisilennukites, autodes ja mujal.\nHUD monteeritud PZL TS-11 Iskra õppelennukile koos kombinaatori ja kumera läätsega\nTüüpiline HUD sisaldab kolme põhilist komponenti: projekteeriv üksus, kombinaator ja arvuti.\nProjekteeriv üksus tüüpilises HUD-süsteemis on optiline kollimaator: kumer lääts või nõgus lääts koos kineskoobiga (CRT – Cathode Ray Tube), valgusdioodiga (LED – Light Emitting Diode) või vedelkristallkuvariga (LCD – Liquid Crystal Display). Selline seadistus kuvab pildi, kus valgus on paralleelne, st tajutakse olevat lõpmatu.\nKombinaator on tavaliselt nurga all olev lame klaas (valgusejaotur), mis asetseb otse vaataja ees – see suunab projekteeritud pildi nii, et piloodi jaoks paistaks see nii nagu oleks kujutis sõiduki ees õhus. Kombinaatorid sisaldavad spetsiaalset katet, mis peegeldavad monokroomse valguse projektorilt klaasile, samal ajal lastes läbi teised valguse lainepikkused. Mõnede kombinaatorite puhul kasutatakse ka kumerat pinda, et taasfokuseerida projektorilt tulev kujutis.\nArvuti moodustab liidese projekteeriva üksuse ja kuvatava süsteemi/andmete vahel ning genereerib pildid ja sümbolid, mis projekteeritakse klaasile.\nLisaks statsionaarselt paigaldatud HUD-le on olemas ka HMD (Head-Mounted Display või Helmet-Mounted Display). HMD on üks HUD tüüpe, mis võimaldab pildil/ekraanil liikuda kaasa piloodi nägemisväljaga.\nPaljud nüüdisaegsed hävituslennukid (näiteks F/A-18, F-16 ja Eurofighter) kasutavad mõlemat, HUD ja HMD, tehnoloogiat samaaegselt. F-35 Lightning II disainiti ilma HUD-süsteemita, toetudes ainult HMD-tehnoloogiale, mis teeb sellest esimese nüüdisaegse hävituslennuki, millel puudub täielikult statsionaarselt paigaldatud HUD.\nHUD-ekraanid on jaotatud nelja põlvkonda, kajastades tehnoloogiaid, mida on kasutatud kujutiste projekteerimiseks.\nEsimene põlvkond – kasutab katoodkiiri (CRT) genereerimiseks pilti fosforekraanile, mille puuduseks on see, et fosfor kattega ekraan kulub aja jooksul. Enamikus tänapäevastes HUD-ides on kasutusel seda tüüpi tehnoloogia.\nTeine põlvkond – kasutab tahkes olekus valgusallikat, nagu näiteks valgusdiood (LED), mis on moduleeritud vedelkristallekraanil (LCD) pildi kuvamiseks. Need süsteemid ei tuhmu ega vaja nii kõrgeid pingeid nagu esimese põlvkonna HUDid.\nKolmas põlvkond – kasutab optilisi lainejuhtmeid, mis loovad pildi otse kombinaatorile – ei kasutata enam projekteerivat üksust.\nNeljas põlvkond – kasutab skaneerivat laserit fotode või isegi video kuvamiseks selgel läbipaistval pinnal.\nUuematel mikroekraanitehnoloogiatel, sh vedelkristallekraanidel (LCD), on kasutusele võetud ka vedelkristall räni (LCoS – Liquid Crystal on Silicon), digitaalne mikropeegliseade (DMD – Digital Micro-mirror Device) ja orgaaniline valgusdiood (OLED – Organic Light-Emitting Diode).\nGeneral Motors võttis HUD-ekraanid kasutusele 1988. aastal, kui esimesed seda tüüpi värvilised ekraanid paigaldati Corvette C5-le. Nissan pakkus HUD-ekraane Nissan 240SX-le aastatel 1989–1994. Toyota avaldas selle süsteemi Toyata Crow Majestal 1991, mida müüdi ainult siseturul. 2003. aastal sai BMW-st esimene Euroopa autotootja, mis pakkus HUD-ekraane. HUD on muutunud järjest kättesaadavamaks lisavarustuseks autoturul, mis tavaliselt võimaldavad autoklaasidele kuvada spidomeetrit, tahhomeetrit ja navigatsioonisüsteemi. Öise nägemise informatsiooni on võimalik kuvada mõnedel General Motorsi, Honda, Toyota ja Lexuse sõidukimudelitel. Mõned autotootjad nagu Audi, Citroën, Saab, Nissan ja Kia pakuvad HUD-süsteeme vaid üksikutes sõidukimudelites.\nHUD-tehnoloogia on tulnud müügile ka mootorratturikiivrite jaoks.\n↑ "Spatial disorientation in aviation By Fred H. Previc, William R. Ercoline".\n↑ "Nissan 240 Review".\n↑ "Mike, Werner. "Test Driving the SportVue Motorcycle HUD". Motorcycles in the Fast Lane.". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2010. Vaadatud 09. detsember 2012. Kontrolli kuupäeva väärtust kohas: |accessdate= (juhend)\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=HUD&oldid=5944098"