www.militaar.net :: Vaata teemat - Kui homme algaks sõda\nKui homme algaks sõda\nhttps://militaar.net/phpBB2/viewtopic.php?f=25&t=34455 1. leht 1-st\nAutor: hillart [ 24 Mär, 2015 11:53 ]\nTeema pealkiri: Kui homme algaks sõda\nKuna soovitused võivad aktuaalseks osutuda, siis http://zbroya.info/ru -st võetud järgmine tõlkematerjal. Tõlge pole sõna-sõnaline ja sageli on kasutatud eesti keelel sõbivamaid lauseehitusi.\nVahest võib meist paljudele kasuks olla.\nSoovitused igaks juhuseks, aga juhud võivad olla erinevad ...\n21.05.2013 | Выживание | Автор: Web admin\nSoovitused igaks juhuks, aga juhud võivad olla erinevad\nJärgnevad soovitused on endiselt GRU kaastööliselt, varjunimega Enot. Kahjuks on kõik kontaktid temaga katkenud, Stsenaariumid on sarnased – kodusõda või konventsionaalne sõjategevus.\n…Nii või teisiti võivad stsenaariumid olla erinevad. Põhimõte on alati üks: peab esimesed paar nädalat üle elama ja küll seejärel on juba näha (see ei tähenda, et peab 2 nädalat jutti kodus istuma. Esimene stsenaartum „A” ei tarvitse teid eriti erutada, kui Moskvasse saabuvad tšetšeenid, või mingi muu saast, sest nendega tegelemiseks on vastavad #mehed# olemas. Teil pole sellesse tarvis ronida. Ja esimene nõue ongi sündinud. Pole tarvis mitte kuhugile ronida, eriti „kaklusse”. Selle jaoks jätkub tegelasi küll ja küll. Teie ülesanne on „tööjõuressursside”, s.t. iseenda, säilitamine.\nMis puudutab teist ja kolmandat stsenaariumi, „B” ja „C”, siis „B” korral tuleb siiski sõdida, kui muidugi soovite ja „C” korral võib juba mitte sõdida, sest kodumaa tehti juba täis. Otsus on teie eneste teha ja see sõltub olukorrast. Võib surra #kangelassurma”, kuid võib ka rahulikult edasi elada, kui lastakse.\nPidage meeles, et ka n.ö. perses olukorral on 3 astet. Lokaalne nagin, täiemahuline sõjategevus ja perspektiivitu olupatsioon koos järgneva riigi tükeldamisega. Ma selgitan seda selleks, et oleks arusaam olulisest momendist, millise stressis inimesed tavaliselt unustavad: teie tegevused sõltuvad olukorrast. Ei mingit isetegevust, ainult kaine mõistus.\nTulevahetus tänaval pole veel maailma lõpp. Isegi kui teie trepikojas on haavatute sidumispunkt ja hoovil 120mm miinipilduja positsioon, ei tähenda see veel, et peab kiiresti kuhugile jooksma (kuigi, kui on miinipilduja, siis oleks küll soodne oma asukohta vahetada, sest koos sellega võidakse ka teid minema pühkida).\nJust-just, tulistamine ja laibad ei tähenda veel mitte midagi, nii tavatu, kui see ka ei tundu. Mitteõigeaegne teiepoolne manööver „joosta kuhu iganes kaugemale” võib maksta teile teie elu. Ärge tõmmelge ega paanitsege, pange tähele KES ja KELLE PIHTA tulistab, ning MIKS tulistab\nSeni oleme linnas\nKui te sündmuste ja korratuste ajel tegite otsuse linnast lahkuda, siis üritan lühidalt analüüsida teie šansse. Suurlinnades on ellujäämisvõimalused suhteliselt kasinad. Linnas on ebapiisav toiduainete varu ja rahutuste korral ei hakka seda keegi välja jagama. Toit on vaid kauplustes ja kaubabaasides (nendega ei tasu arvestada, sest sinna ilmuvad kas sõdurid või bandiidid esimeses järjekorras).\nToiduainete ostmine on mõtekas esimestel päevadel, kui veel midagi müüa on, sest seejärel poed suletakse ja nende personal hakkab kraami vaid enda jaoks hoidma. Kui üige aja ostmiseks maha magasite, siis ei jää muud üle, kui relv kätte ja „erastama”. Soovitan sellesse ettevõtmisse haarata ka oma naaber ja parem veel, kui teid on veel enam. Esiteks jõuate te selliselt rohkem kraami ära tassida, kuna teil on ju vaja, et keegi teid ka „kataks” teiste samasuguste privatiseerijate eest, kellega te võite kohtuda, kas siis koha peal või tagasiteel. Teiseks on teie tulejõud siledaraudsete torudega nullilähedane ja iga lisarelv on asjaks, kuid pidage meeles, et kui võtate endaga liiga palju rahvast kaasa, siis olete tahestahtmata grupisihtmärk ja oma saaki jagada on väga nukker tegevus (3-4 inimest on paras grupi suurus).\nEnesest mõistetavalt peavad teil omakorteris olema vee ja toiduvarud. Veega on asjalood seda kehvemad, et seda ju juurde ei tooda. Kui vesi kraanist kaob, siis on seda veel poti loputuskastis. ÄRGE SEDA VETT MINEMA LASKE! See pole mingil määral halvem, kui kraanivesi ja tuleb samast torust. Kuid see annab võimaluse terve nädala elada (vähemalt ei sure te selle aja jooksul ära). Kui võimalust on, siis paar kanistrit kätte ja „bentsukasse” varusid täiendama. Kütteained on väga olulised. Kuid pidage meeles, et neid korteris hoida ei tohi. Lenduvad gaasid neist on väga tuleohtlikud. Tehke nende jaoks hoidla, Kõige parem, kui pööningule, sest keldrisse hakkavad end elanikud tulevahetuste ajal peitma\nTeid tapma vaevalt et hakatakse. „Segases olukorras” ei hakka keegi oma laskemoona relvitute inimeste peale raiskama. Enesest mõistetavalt ei tähenda see, et võite õhtust magamaminekut täies pikkuses rahulikke jalutuskäike sooritada, kuid pidage meeles, et te pole mitte sihtmärgiks nr 1. Nagu näitas Groznõi kogemus, siis täisverelises sõdivad mehed võivad täiesti kohalikke elanikke ignoreerida, sest neil lihtsalt pole nende jaoks aega. Muidugi võib alati suvalisest suunast mingi hulkuv kuul lennata, eriti hämaras, kuid ikkagi pole olukord teb mis halb.\nPidage meeles, et te ei tohi oma „pesa” teha ei telekeskuse kõrvale, ega oluliste taristute juurde ja loomulikult, kui korterisse sisenesid juba relvastatud inimesed ja teavitasid teid, et neil hakkab nüüd seal kuulipildujapesa olema, siis ütlete te „OK, tundke end hästi” ja lahkuge koheselt. Mingeid väiteid „See on minu eravaldus ja siit ma kuhugile ei lähe” ei ole aktsepteeritavad ja tähendab teile kohest kuuli pähe, sest neil pole aega teiega jamada. Kui hakkate segama – heitke pikali. Lahkuge, isegi, kui teid selleks ei sunnita, sest nende relvastatud isikute vastased võivad iga moment teie korteri sihikule võtta ja tulistama ei hakata arvatavasti mitte ragulkadega. Ärge isegi kahelge mitte, et\nHaigla ees ei tasu samuti sagida. Konflikti osapooled hakkavad sinna oma kannatanuid vedama ja kindlasti püüavad seda strateegilist hoonet enda valdusse saada. Tulevahetus seal on kindel. Suurtükitule korral kindlasti saab keegi ka haiglale pihta. Ärge isegi kahelge mitte, et neid, kes kirjutasid kokku igasugu rahvusvahelisi konventsioone, konfliktipiirkonnas pole ja sellest tuleneb ka tõsiasi, et nened järgimine on teatud määral suhteline. Nagu „Kariibi mere piraatides”: „See pole seaduste kogu, vaid pigem soovitused tegutsemiseks\nPidage meeles, et nii, kui see segane aeg algas, nii on lõpp ka teie eraomandusel. Ja seda eriti rõhutada enam ei maksa. Tappa tasub, kui keegi sirutab käe teie toidu või vee järele. Kõik muu on jama. Kui vahetate oma auto lähimas politseijaoskonnas automaadi vastu, siis olete ikka tubli tehingu teinud. Isegi, kui te vahetasite tuliuue Mercedese kasutatud AKSU vastu koos 2-3 täis salvega, olete ikka omadega mäel. Autot pole teile enam vaja. Linnast välja te sellega 100% tõenäosusega ei saa, kuid kellegi soov teie pihta tulistada on vägagi tõsine. Kuni olete linnas, ei ole soovitav maskeerimisvärvides riietust kanda, kuna see võib kuuli ligi meelitada.\nNii-siis, missuguseid prognoose me tegime? „M” linnas hakkas tänavail tulistamine. Tegime otsuse, et olukorrast või taktikalisest seisust tulenevalt, jääme linna (kuigi see on peaaegu alati halb mõte). Teame, et poode võidakes hakata juba teisel päeval rüüstama, relvi on lähimas politseijaoskonnas, pisut vett on tualeti loputuskastis (veel parem, kui võtate poest paar pudelit joogivett), teie eraomandust enam ei eksisteeri, relvastatud inimesel on alati õigus ja seal kus on tema – seal ei pea olema teie., kes riietub sõjaväelase sarnaselt – on võitleja (isegi, kui ta seda ei taha), kõtteainete varu on teile suur pluss ( see võib, muideks, saada teie valuutaks vahetades relvi ja laskemoona), olulistele objektidele ei tohi isegi mitte läheneda.\nJa veel midagi. MITTE KUNAGI ÄRGE KÄIGE KUSAGIL NIISAMA, ERITI „VAATAMAS, MIS SEAL ON”. Linnalahingus tehakse paljusid asju tasa, luure-diversiooni meetoditega. Suvaline luuregrupp, kes teid näeb, püüab teid 100% tõenäosusega tabada. Vaid filmides on selliselt, et näidatakse huultel „Tasa!” ja minnakse edasi. Reaalelus lõigatakse tei kohapeal kõri läbi. Nende ülesannete täitmine ja ellujäämine sõltub ju tunnistajate puudumisest. Seda enam, et linnatingimustes positsioonile asunud üksus teeb sama, vältimaks oma positsioonide avalikuks tulekut teie tegevuse läbi. Isegi kuulipildujameeskond, kes just alles tänavaristmikul sisse kaevus, ei oma teie vastu eriti sooje tundeid. Seega, kui nad teid kaugelt nägid ja enda juurde kutsuvad, siis pöörake ümber ja jookske nii nagu jalad võtavad. Poisid seal võivad naeratada, näida sõbralikena, meelitada teid millegagi, kuid nii kui te kohale jõuate, võib olukord kardinaalselt muutuda. Kohalikke tuleb mõnikord „töödelda”, et nad asjast aru saaksid. Seega – küsimusi mitte esitada ja ei ühtegi üleliigset väljumist oma „teokarbist”.\nAutor: hillart [ 24 Mär, 2015 11:56 ]\nTeema pealkiri: Re: Kui homme algaks sõda\nMe otsustasime linnast lahkuda\nNüüd me hakkame linnast lahkuma. Probleem on järgmine: kas linn on kinni, või siis käib seal lahingutegevus. Kui te oludest tingituna magasite lahingutegevuse alguse maha, mis on väga halb, siis ei tähenda see veel seda, et te olete linnas lõksus. Теперь мы начинаем сваливать из города. Lahkuda võib linnast alati. Siin on sõltumata situatsioonist, kaks olulist momenti. Esimene: liikumine linnas, teine: linna piiravate tõkestuste läbimine. Suurlinnade ümber on ringteed ja need ongi põhiprobleemiks\nMotoriseeritud laskurüksused võivad oma transpordivahendeil mööda siledat asfalti liikudes mõne tunniga linna rõngasse võtta. Kui see juba juhtunud on, siis ei tasu isegi mitte enam mõelda nn. märkamatust läbiimbumisest. Suvaline arusaamatu liikumine – see tähendab lahinguolukorras kohest valangut ja kuldne reegel „Ei näe, ei lase” ei tööta. Piirajatele läheneme me allaandjatena. Kuid sinnani pole me veel jõudnud\nJa mis veel: AUTOSSE ÄRGE ISTUGE!!!! Linnas saab suvaline liikuv transpordivahend 100%-liselt tuld.\nNiisiis on meil kaasas seljakott kraamiga,mida vajame ellujäämiseks, ideaaljuhul väikesegabariidiline tulirelv (AKSU+püstol= politsei standardvarustus), ja veel üks väiksem kott, mis dubleerib suure koti sisu, kuid hoopis väiksemas koguses (näiteks, seljakotis on teil toitu 3 päevaks, kotis üheks jne.). Kotti hoidke keha ligi ja seda ärge maha võtke. Väga tähtis on endaga kaasa võtta kõik juveelid, mis te leiate, kas või aluspükstesse peidetuna.\nSeljakott katke valge linaga ja kinnitage see sellele kindlalt. Seda selleks, et suvaline sõjard, kes teid märkab (aga selliseid on palju ja linnas isegi ärge lootke märkamatult liikuda), näeks, et te eraisik olete ja ei hakkaks tänu teile oma positsiooni reetma. Teid jälgitakse üle sihiku ja te lähete edasi. Iseenesestmõistetavalt ei sammu te keset linna peatänavat, kuid ei maksa ka Rambo moodi end poriga määritult liikuda – teid võetakse kinni ja lastakse maha, kuna ei saada aru, kes te olete ja mida teete. Ka ei ole te endale maskeerimisriideid selga ajanud.\nTe olete tsiviilisik ja peate selliselt ka välja nägema, valge seljakoti nagu valge lipuga, sest muidu teid lihtsalt lastakse maha. Kogu oma olemusega peate te välja näitama, et te ei vääri tähelepanu ja olete vaid põgenik. Loomulikult on relv teiega kaasas, kuid mitte pea kohale tõstetuna, vaid peidetult. Põstol taskus (vinnastatult). Kui teil on automaat (ideaalis- AKSU), siis keerake sellel kaba kokku ja peitke see jope alla. Soovitan kaitseriivi kohe maha võtta, sest see võib raskesti käia ja te võite segadusse sattuda. Padrun rauas loomulikult. Rinnal ei tohi olla mingeid mahukaid asju, maksimaalselt vaid peidetud automaat – kui tuleb pikali viskuda ja lamate mingil kotil, mis tõstab teid kõrgele maapinna kohale, siis olete heaks sihtmärgiks.\nKui teie poole tule inimene relvaga, siis peatuge ja ärge mingeid trikke ette võtke, sest sa oled selle võitleja kaaslaste sihikul. Arvatavasti tahab ta lihtsalt teilt miskit kraami saada ja kui ta oleks sind maha lasta tahtnud, siis oleks ta seda juba teinud. Kui seljakott ära võetakse, siis andke (nni.kui.nii oleks see ära anda tulnud linna piirajatele) ja paluge endale jätta valge lina (saate seljale visata) ja väike kott (kott, kus on dubleeritud suure koti sisu väiksemas koguses). <see on sügavalt psühholoogiline moment – me anname suured esemed rahulikult ära ja palume endale jätta väiksemad. Reeglina inimesed nõustuvad sellega ja sellele oli meie arvestus juba algusest peale rajatud. Kogu kraamiga linnast minama mitte keegi ei lase, sest kõigile on vaja.\nTeeme juttu, et meil on automaat (ei võta välja ja ei näita, vaid rahulikult räägime sellest) ja palume see alles jätta – 100% võetakse ära, kuid see võimaldab meil püstoli alles jätta (sellest ärge rääkige ja kui oletre kuba automaadi ära andnud, siis tõenäoliselt teid enam läbi otsima ei hakata). Automaati märgatakse nii-kui-nii ja kui te juba selle ise ära annate, siis järelikult pole te enam ohtlik. Te vahetate oma asjad oma elu vastu. Kui pole püstolit, siis võib võtta lahtilammutatud siledaraudse – tähtis on „suur ja ohtlik” ära anda. Me lähtume sellest, et kui te juba nii kaua linnas passisite, et jõudsite linnalahingud ja piiramise ära oodata, siis pole te selle aja jooksul mitte ainult telekast reklaame vaadanud, vaid olete ka turg ja lähimat politseijaoskonda külastanud.\nLiikumiskiirusest nii oalju, et kui teil õnnestub linnas päevaga 10-15 km läbida, siis on see suurepärane tulemus. Pidage meeles, et te ei liigu mitte otse, vaid ümber mikrorajoonide, kus toimuvad kohalikud linnalahingud. Vastavalt siis, kui kaardil on teie kodust sihtpunktini 10 km, siis ei tähenda see, et te saate selle vahemaa 1 päevaga läbida. Liikuge PÄEVAL. Tavaliselt üritatakse liikuda öösel, kuid iga mats, kes öösel läheb saab igal 10 juhul 10-st kuuli. Me läheme päeval valge padjapüüriga, oleme allaandjad, liigume peitu – me ei koonda endale tuld.\nMinge tõkestuseni, visake püstol maha ja tõstetud kätega demonstreerige valjuhäälselt ja aktiivselt, et te olete siin ning valget rätti lehvitades minge sõdurite juurde. Ärge minge kuhu juhtub, vaid minge blokkpostini ja minge sinnani vajadusel tõstetud kätega kuni 200-300 meetrini. Mõte on selles, et tõkestuspost on seatud üles vastuvõtuks ja seega tunnevad sõdurid end seal rahulikumalt ning soovi tulistada on neil vähem. Teid hakatakse läbi otsima. Relva te viskasite juba minema, te olete rahulik elanik, teie juurde tuleb ohvitser. Tõenäoliselt mingi leitnant, mitte enam. See teadmine on selleks, et eriliselt alandlik tema ees olla vaja ei ole. Teete ettepaneku oma väärtasjade vahetamiseks läbipääsuloa vastu. Enesestmõistetavalt ei tee te seda tema alluvate juuresolekul. Kui kõik klapib siis sellega olete te linnast välja jõudnud.\nTeel olles te kaotate 100% kogoma varustuse ja relvad ning kulut te naeruväärse vahemaa läbimiseks 1-2 päeva. JA SEEON NORMAALNE. Ümberpiiretud linn on suur vangilaager. Ära anda võib ükskõik mida, saaks vaid linnast välja. Seepärast, et linnas sees hakkab õige varsti nälg.\nSeega – me liigume ettevaatlikult, kui ei peida end luurajate kombel. Me oleme riietatud tsiviilisikute moodi ja meie seljal on valge lina (eestpoolt on näha, et teil relva pole, kuid selja tagant, kus seda nii hästi ei näe, tuleb igaks juhuks ettevaatlik olla). Meil on väike kott eluks vajalike vahenditega. On juveelid (kuld), kui valuuta. Relvadest loobusime enne tõkestusposti läbimist, sest, kui teid relvaga kinni võetakse, siis on raske oma tsiviilisiku staatust tõestada ning tõenäoliselt liigitatakse teid kas desertööriks või spiooniks. Kui teil õnnestub pooltühjana linnast välja pääseda 1-3 päevaga, liikudes rajoonist rajooni, siis on see normaalne.\nOma kogemusest: Tavalised arahhise šnikersid on väga toitvad. 6 paarisšnikersit on täiskasvanud mehe kcal päevanorm. Šnikesrsid pole muidugi mitte rootsi laud - käib sõda ja toidu suhtes ei saa valiv olla.Šnikesrsiteema on tegelikult võetud šetšeenidelt. Nemad selle peal sõdivadki. Võib liikudes süüa, on hea maitse, suhkruga, glükoos, tüstab tuju (arvestades asjaolu, et olete sandis psühhofüsioloogilises seisundis, on glükoos väga vajalik).\nPeamine on mõista, et kutid automaatidega on vägagi pinges, sest nende pihta tulistatakse. Ja anda neile ajend teie pihta laskmiseks on väga kerge tulema. Seega – ettevaatust ja pole vaja esineda. Rahulik nägu ette ja olla kõigega nõus.\nSeega, nüüd ma kirjeldan teile väga lühidalt kuhu ja miks on vaja ära minna. Pidage meeles, et kuni praeguseni arvestasime spetsiaalselt just nende kõige karmimate stsenaariumidega. Edasi teeme me sama moodi. Teen seda spetsiaalselt ja küsida „miks?”, arvan, et pole vaja.\nNii-siis, kõige kehvem variant: me osutusime olevaks linnas pea-aegu ilma toiduta ja täiesti ilma relvata. Ideaaljuhul peaks igaüks meist juba ennetavalt (praegu) võtma kaardi ja vaatama sellel valmis mitu kohta, kuhu vajadusel taanduda. JA MITTE MINGIT KANGELASE MÄNGIMIST!! Laske vahul lahtuda ja siis juba vaadake, mis ja kus toimub. Te peate valima koha mille SUUND JÄÄB VALGUSE POOLE. Lihtne näide: Peterburg. Läände kõige tõenäolisemalt taanduda ei tule ja arvata võib, et ka lõuna suunas pole mõtet. Te lahkute kas põhja, Karjalasse, või itta, Tveri oblasti suunas. Moskvaga on enam-vähem sama moodi – põhja (Arhangelski suunas) või itta (Uraali mägedesse). Pidage meeles – EI TOHI läheneda sõjaväeobjektidele! Eeldus, et „omad vene sõdurpoisid” teid baasis võtavad vastu ja annavad süüa – on lollus. PARIMAL juhul saadavad ohvitserid teid krdile, sest neil pole aega teiega tegelda – see pole põgenike vastuvõtu punkt. Aga see, et iga moment võib alata selle sõjaväeobjekti pommitamine, on objektiivne reaalsus. Ka ei tohi unustada järgmist asjaolu: praegu läbitakse ajateenistust koduregioonis. Kui algab „suur segadus”, siis parem isegi mitte oletada, mis hakkab nende sõjaväelaste peades toimuma, vanemad ja sugulased, kes on veel linna jäänud. Pidage meeles, et kõik me oleme inimesed. Sõjaväelased elavad seda samamoodi üle, närvitsevad ja lähevad hulluks, nagu kõik inimesed. Kuid nemad teevad seda kõike, olles relvastatud. Seega pole idee, et „sõdurpoisid aitavad” just mitte see kõige parem.\nÜleüldse aga peaks teil tegelikult olema oma „metsamaja”, kus teil põrandaaluses keldris on varu lihakonserve, vett, ravimeid jne. ning mis oleks teie taandumispunkt.Tšetšeenid nii tegidki, läksid maale, küladesse, metsa. Kuid meie lähtume kõige halvematest stsenaariumidest, kuna paljud taolist kinnisvara ei oma.\nSeega on mul kõige lihtsam võtta näiteks Peterburi piirkond. Vaatan kaarti. Igas taandumissuunas peab meil olema arvestatud VÄHEMALT 2 kohta. Lähim ja kaugem. Lähimaks soovitan võtta suvaline matkakämping, mis asub mingi asula lähedal. Kui te olete varem olnud looduses kusagil jõe või järve kaldal šašlõkki küpsetamas, siis võib sellisesse kohta vabalt minna. Esiteks tei teate, mis teid seal ees ootab. Jõuate arusaamale seal olevate vee ja toiduvarudest. Teiseks on teil selge teie asukoht. Need komponendid toetavad tugevasti teie psüühikat. Põgenikud pakuvad üldiselt väga kurba pilti ja raske on neile vaadata. Kuid põgenikekarja ei tarvitse seal mitte keegi organiseerida ja siis on parem edasi liikuda, kuni teid „mingi Punane Rist” suvatseb vstu võtta. Kõige tõenäolisemalt saabki nii olema, selles ei tarvitse te kahelda.\nEsimesed tõsiseltvõetavad „heategijad” ilmusid Tšetšeeniasse juba peale esimest sõda. Kaks aastat olid tsiviilid seal omapead. Nii-siis on meil määratud kaks kohta linna lähedal. Nüüd on meile vaja veel kahte maastikupunkti „süvataandumiseks”. Kui taandute põhja suunas, siis ma soovitaksin Solovetsi kloostrit (Valgemere saarel). Seal on asula Rabotšeostrovsk ja seal on ka praamiliiklus. Iseenesestmõistetavalt mingid praamid enam käima ei saa, kuid jõesadamas võib alati mingi aerupaadi ära „erastada”. Valge meri on suhteliselt rahulik veekogu. Üle saada on täiesti reaalne (tüsilik, kuid võimalik ja kuna aerutajaid teil pole, siis – aerud kätte). Idasuunas taandudes soovitaksin Iverski kloostrit Tveri oblastis. See asub samuti väikesel saarel, mis asub keset järve. Just selle kõrval asuvad toiduainetelaod ja –tööstus (maantee M10).\nMiks just kloostrid? Neid esimeses järjekorras ei tulistata (see ei tähenda, et seda ei tehta mitte teises järjekorras ja sihtmärkide nimistu ei muutu). Ja veel mda ma tahtsin öelda: Mõtted kristlikest heategijatest jätke kohe järele. Teid ei oota seal keegi ja ka teie kõrval ei saa mitte kedagi olema. Te lähete sinna end reaalselt orjaks andma. Kui te nende heaks töötate, majapidamises, öövahina või mida iganes, siis nad annavad teile süüa. Minge ja öelge kohe otse; „Ma olen tugev ja terve mees ning ma olen valmis tegema suvalist tööd toidu eest.” Pappide moraalse vastutuse rõhutamine elanike ees unustage kohe ära ja parem selles küsimuses üleüldse mitte suud lahti teha.\nKuid iseenesestmõistetavalt võib kõik suhteline olla. Võib valida ka teise koha. Kuid põhiline on, et eraomandit teil enam ei ole ja te olete täiega rahul, olles poolorja seisuses vaid toidetud saades. Muideks, see, et teil pole eraomandit, tähendab samal ajal ka seda, et eraomandit pole enam mitte kellelgi. Igaüks, kes ei suuda oma vara relvaga käes kaitsta, kaotab selle. Seda ütlen autotranspordivahendi muretsemise küsimusega seoses.\nIseeenesestmõistetavalt mingist ühiskondlikust transpordist ei saa enam juttugi olla ja seda lihtsalt enam pole. Meie eeliseks on see, et nüüd võib vabalt autosse istuda. Masina võib kas „erastada”, või siis leida mõni mahajäetu. Tühja bensiinipaagiga mahajäetud masinaid puudutada ei maksa. Kütust te sellele juba enam muretseda ei suuda ja isegi, kui te masina tanklasse lükkate, siis ka seal ei ole teile miskit rõõmustavat. Istuge aga autosse, riputage see valgeid rätikuid täis ja ideaalis võiks veel katusel olla punane rist valgel põhjal (see pole mingi amulett ja isegi punase ristiga objekte tulistatakse, kuid ikkagi on suurem šanss ellu jääda).\nLiikumiskiirus peab olema väike! 50-60 km/h. Tehakse seda järgmistel lihtsatel põhjustel: maanteel võivad liikuda sõjaväelaste ahelikud ja kui nende suunas liiga kiiresti liikuda, siis mingi „Ivan” võib nii „igaks juhuks” kindlasti tule avada. Suvalisi tsiviliste, kes teid peatada üritavad, ärge tähele pange ja andke aga gaasi (nemad teiega oma vara jagama ei hakka, aga teie oma soovivad küll). Kui on sõjaväelaste ahelik, või suurem üksus –pidurdage teepervel ja sirutage aknast või avatud uksest välja ülestõstetud käed. Masinast väljuda vaja ei ole (kui väljute, siis tekib sõdureil kiusatus teid läbi otsida) . Istuge rahulikult, ärge närvitsege ja palvetage omaette. Sõdurpoisse oma pilguga „tulistada” ei maksa, vaadake maha või enda ette.\nKui kõik läheb hästi, siis on teil katus pea kohal, töö, toit ja inimesed, kellega on võimalik rääkida (see on samuti tähtis). Nüüd võib paar nädalat oodata ja vaadata mis juhtuma hakkab, hinnata olukorda riigis ja seejärel võtta vastu otsus edasise suhtes.\nNüüd läheme küüniliseks. Kui teil on kaelas taak oma pereliikmete näol, siis olete surnud mees. Kui teil on pere, siis te peate linnast juba esimestel sekunditel suvilasse (kus teil on toidu ja veevarud) lahkuma. Kohe, kui tänavatele on alles esimesed rahulolematud ja vanduvad inimesed ilmunud. Kui teil pole eelnevalt paika pandud taandumisteid ja –punkte, siis olete lihtsalt liikuv 200-ne ja teie pere samuti. Ärge lollitage – valmistuge varakult ette, sest lähedased on VAJA KUHUGILE VIIA. Neil peab olema toiduaineid. Seejärel tehke mida aga ise tahate. Tekib soov – minge tagasi ja sõdige, tahate – minge tagasi ja rallige mööda ööklubisid, kuni naine ära on. Kuid peamine on, et mõelge neile õigeaegselt, sest pärast on juba hilja. Kõik, mis ma kuni praeguseni rääkinud olen, on määratud „üksikutele”, kell nii-kui-nii midagi kaotada pole. Kui teil on perekond, siis – valmistuge õigeaegselt. Nagu ajalugu näidanud on, siis – pere on kallim, ning kodumaa peale mõeldakse juba sekunaarsena.\nMe otsustasime osaleda lahinglahingutegevuses\nEdasi räägin ma mõndagi osalusest lahingutegevuses. Kuidas end ülal pidada, kui te olete piisavalt patriootilisi filme vaadanud ja olete otsustanud olla „esiisade haudade väärilised”. Et see ei kujuneks mingiks „kõrilõikajate virtuaalklubiks”, siis ma kirjeldan teile mõningaid spetsiifilisi üksikasju teesidena.\nNii-siis- me hakkame omadega p... minema. See võib juhtuda kohe alguses või siis oleme me algul põgenenud ja ennast peitnud. Peaasi on aru saada, et olge te kuitahes Rambo, üksinda ei suuda te miskit korda saata. Sõda, see on meeskondlik sport. Seepärast peate liituma ühe konfliktipoolega. Veelkord – üksinda sõdida ei saa! Isegi Vasja Zaitsevit keegi toitis ja keegi varustas teda lahingumoonaga – seega, ilma naljata, komandosed! Nõustuge – vabatahtlikuna, kas või kõige räpasemale tööle, kuid relvajõudude koosseisus. Isegi kuid teid tehakse „maasonkijaks” – ka see on hea.\nÜtlen kohe ära, et suvalised mõtted, lootused ja püüdlused lihtsaks ja arusaadavaks asjade laabumiseks tuleb koheselt jätta.\n– Sõjaväes ei saa keegi miskit mõistusega aru. Enamus ohvitsere on väiklased türannid ja moraalseid idioote, kes igal võimalusel sõdida üritavad, on erineval hulgal. Ja see ongi normaalne (õigemini, mitte normaalne, vaid norm). Pidage meeles, et kuitahes tarkpeaks te ennast ka ei loe – jätke oma mõtlemine kus seda ja teist ning täitke käsku nii täpselt, kui võimalik ja nii, nagu teile öeldakse. Isegi, kui see on mingi ilmne nürimeelsus – ÄRGE IMPROVISEERIGE! Kõik käib vastavalt eeskirjadele ja käskudele. Kes hakkab targutama, kuivõrd loogilise ja mõistlikuna see ka ei tundu, satub ebasoosingusse.\n–\tPidage meeles, et kui „omad” teie peale karjuvad, siis pole see paha pärast. Pole tarvis viha pidada. Asi on halb, kui nad teie pihta tulistama hakkavad. Aga võib ka selliselt olla, sest aru saada, kus omad ja kus vastane, on kaunis raske. Lahing on liikuv ja positsioonid vahetuvad pidavalt. Võib täitsa olla mitu tundi lahingus, kuni staabis lõpuks raadiokõneluste põhjal aru saadakse, et te üksteist tulistate. Juhtub ka nii. Ja pole vaja hiljem „vastasele” pretensioone esitada, sest ega see neile kah ei meeldinud.\n–\t–Pidage meeles – relv peab alati kaitseriivis olema. Kaitseriivi võtate maha vaid siis, kui hakkate laskma või olete esimena piilkonnas (kuid TEIE ei saa seal tõenäoliselt kunagi olema, sest ülemad ei riski sellega). Kui teie kõrval kõnnib mingi jobu mahavõetud kaitseriiviga, siis tehke talle märkus, kuid – ärge sirutage oma kätt tema relva poole. Öelge talle seda. Kui viimane sellest keeldub, siis otsustage ise, kas ütlete seersandile või ohvitserile, või siis unustate juhtunu. Kuid pidage meeles, et väga palju poisse on sattunud 200-ste hulka just taoliste lollakate tõttu, kes pole oma relvaga ümber käia osanud. Teiselt poolt aga võib võitleja, kelle te selliselt ülema silmis halba valgusesse panite, pärast tulistada teie pihta reaalselt. Ise otsustate. Parim variant on, et jääte ise oma nõudmisele kindlaks, kui just iseloom vastav on\n–\t–Ära suuna relva MITTE KUNAGI omade poole! Isegi mitte nalja pärast, isegi kaitseriivistatult, isegi eraldatud salvega mitte. Sellise „triki” eest saad karistada.\n–\t–AK-l on kaitseriivil 3 asendit. S.t. blokeering, ridatuli ja üksiklasud. Kui te paanikahoos järsult kaitseriivi maha võtate, siis kõige tõenäolisemalt tõmbate selle alla välja ja olete vlinud üksiklasud. See on tehtud selliselt, et hirmust aru kaotanud võitlejal poleks võimalik korraga tervet salve tühjaks lasta ja sellega ilma moonata jääda. Pidage seda meeles!\n–\t–AK kaitseriiv käib küllaltki raskelt. Kui teil on vaja seda tasakesi maha võtta, siis tõmmake seda ja viige sujuvalt vajalikku tuleasendisse (see on peaaegu alati üksiklasud).\n–\t–Enne väljumist hüpake koha peal. Kontrollige, et teie juures midagi ei koliseks, ega kriuksuks. Relvarihma karabiimid on soovitav teibi või sidemega kinni siduda. Padrun rauda ja kaitseriivi!\n–\t–Õppige tundma oma relva lasketabeleid. Kuul ei lenda OTSE. Sellel on ballistiline lennujoon tõusu ja langusega. Seepärast on kauguste määramine sihtmärgini ja lasketabelite tundmine eelduseks märgi kiireks tabamiseks ja sellega ka vastase ennetamiseks, enne, kui ta teie pihta tulistab\n–\t–Tuul mõjutab kuuli lennujoont. Õppige tuule mõju oma relva laskeomadustele enne, aga mitte silma järgi juba tulevahetuses olles\n–\t–Kui teil on võimalus valida relva, siis valige selline(sama laskemoonaga), missugune on enamikul teie kaaslastel. Endaga kaasas pole te suuteline väga palju moona tassima, kuid lahingus saab see ruttu otsa, eriti linnalahingus. Seega on teile suureks plussiks, kui teiega on võimalik oma laskemoonavaru jagada. Kui teie kamraad saab surma, siis ksutage kohe tema moonavaru (saades selleks eelnevalt ülema loa\n–\t–Kui on ees reidile minek, siis võtate te endaga kaasa 360 padrunit salvede (12 salve) ja samapalju veel pakkides, missugused on seljakotis. Võidate kõvasti kaalus.\n–\t–Pidage meeles, et rinnal ja kõhul asuvad salved on teile täiendavaks soomuskaitseks. –Enamus havatasaamisi ja surmasid on tingitud kildudest Tavaline vatijope võib teid edukalt väiksemate kildude eest kaitsta. Pannes selle peale veel rakmed salvedega võite end juba lugeda kildude eest suhteliselt kaitstuks. Ärge unustage kraed üles tõsta. –Soomusvest on üks väga hea asi. Suvaline. Isegi kõige nadim\n–\t–Kui teie soomusvesti tabas kuul, siis see ei tähenda veel põrmugi, et vest teie elu päästnud on. S.t., et kuuli energia, mis kustutab end vestis, on võimeline andma teile kohutava löögi vestitagusesse piirkonda. Peaaegu alati kaasnevad roidemurrud, kuid harvad pole ka siseorganite rebendid. Seega, kui teil pole just auku sees, pole see veel põhjus eriliseks rõõmustamiseks. Võimalik, et auk keres oleks olnud isegi parem.\n–\t–Ärge näppige granaadiheitjat! Sellest on piisavalt keerukas lasta. Jätke see riist kogenenumatele kaaslastele\n–\t–Peale mõnepäevast värskes õhus viibimist võib suitsetajat 70-100 meetri kauguselt ära tunda. Jätke suitsetamine maha\n–\t–Kui te midagigi kuulsite, siis peatage kogu grupp ja „tehke vaikus”. Kuulatage tähelepanelikult. Isegi, kui te pidurdate grupi liikumist iga 5 minuti järel, siis vaid mõni harv idioot saab selle peale pahaseks\n–\t–Mitte kunagi ärge jääge seisatades püsti seisma. Laskuge põlvele, või lamama. See väsitab parasjagu, kuid küsimus on kogu grupi ohutuses ja ellujäämises. Kui mõni ei viitsi end liigutada, siis sundige teda selleks\n–\t–Sõrm ei või olla kunagi päästikul. Isegi siis mitte, kui relv on kaitseriivistatud.\n–\t–Rännakul asetage automaat käele ja pange need risti rinnale. Nii on kergem. Sealjuures on parema käe pöial kogu aeg valmis kaitseriivi maha võtma ja relva õlga tõstmine on suhteliselt kiire\n–\t–relvarihm on alati kaelas. Vastasel juhul, kui satute varitsusse, toimub miiniplahvatus ja te paiskute kõrvale, siis teie relv võib lennata teises suunas ja te muutute kergest 300-sest 200-ks\n–\t–Postil magada ei tohi. Kui uinute, siis soovivad teid mitte ainult vastased maha lasta. II MS-s lasti selle ja ka relva kaotuse eest maha päris ametlikult. Praegu tehakse seda mitteametlikult\n–\t–Kuseda võib ka põlvitades, mitte tehes endast selle tegevuse juures täispikkuses sihtmärgiks\n–\t–Peldikusse minna VAID kahekesi. Üks ajab asja, teine katab. Kui mitte keegi ei taha koos teiega tulla – kannatage.\n–\t–Aevastage sissepoole.\n–\t–Aeglane jooksja sureb kiiresti.\n–\t–Granaatide efektiivsus on tugevasti ülehinnatud. On olnud juhuseid, kus granaat on lõhkenud väikeses toas ja toasviibijail on olnud vaid kerged põrutused.\n–\t–Granaadisplinti ei tohi hammastega ära tõmmata. Ainult sõrmedega\n–\t–Kui tegelete hoone puhastamisega (teie elu viimased tunnid), siis tehke nagu anektoodis: tuppa sisenege kahekesi, kõigepealt granaat ja siis teie ise\n–\t–Seistes ukse ees ja oodates oma kamraade, kes kogunevad rünnakuks, hoidke ust selliselt, et seda poleks võimalik avada. Vastasel juhul võite koridoris näha kas granaati või relvarauda\n–\t–Granaati mitte visata, vaid veeretada mööda põrandat\n–\t–Veeretsite granaadi sisse ja peale plahvatust veeretge veel üks, aga seekord ilma splinti äratõmbamata. Las sööstavat peitu.\n–\t–Ärge sekeldage oma kaaslase relvarua ees. Te sulgete tema tulesektori ja ei lase tal tulistada.\n–\t–Iga suletud uks on PUUTUMATU, kuna see võib olla mineeritud\n–\t–Kaste mitte avada ja elektroonikat mitte sisselõlitada. Mitte midagi ei tohi puudutada. Kõik võib olla mineeritud. See on väga tähtis. Isegi kuni selleni, et ei tohi külmkappi lahti teha, isegi kui kange nälg kallal on ja potikaant kergitada, kuigi kange häda selleks sunnib.\n–\t–Seintes võib olla läbipääse, mis on suletud kaltsude või vaipadega. Nii võib vastane kiirest ühest trepikojast teise joosta. Pidage seda meeles. See, et te asute äärmises korteris, ei tähenda veel seda, et naaberkorterist teie juurde läbi seina tulla ei saaks\n–\t–Akende ette võib tõsta vanade reformvoodite põhjad, mis kaitsevad hästi granaadiheitja granaatide eest\n–\t–Võite kuulda vingumist, näiteks seinakapis. Mul on väga kahju, aga see loom on surmale määratud. Kõige tõenäolisemalt on ta sinna pandud koos granaadiga ja kapiust lahti teha ei tohi. See on väga komplitseeritud olukord, sest sellistes situatsioonides tahaks nagu inimeseks jääda, kuid\n–\t–Kui teil on vaja tulistada hoonest välja, siis pole selleks vaja roomata aknalauani või seista akna kõrval. Minge toa sisemusse, tõuske taburetile, jääge kaitsva seina varju jne. Ja mitte mingil juhul ärge lülitage sisse valgustust, et end mitte ära valgustada\n–\t–Telliste ja betoonikillud, missugused vastase tulest lahtilöödud on, omavad kalduvust teie suunas lennata ja kui nad tabavad teie silmi, siis ... Saate isegi aru.\n–\t–Granaadiheitjast pole mõtet inimeste pihta tulistada. Kuigi viimasel ajal on hakatud tegema kildu andvaid granaate, siis igal juhul on selline ettevõymine vähese efektiivsusega.\n–\t–Vaid ühelt positsioonilt pikaajaline tulistamine pole just hea idee\n–\t–Kummarduge ja tehke end madalaks.\n–\t–Pole tarvis tegelda snaiprite avastamisega. See pole teie töö ja pealegi pole teil selleks vajalikke oskusi. Sõdige edasi ja ärge pöörake snaipritele tähelepanu\n–\t–Olge moraalselt valmis teie positsiini avastanud tsivilistide „töötlemiseks”. Sealhulgas ka naiste ja laste. Kui perspektiiv ei tundu just rõõmustav, siis liikuge ettevaatlikumalt.\n–\t–AK-74-le (hea tuletihedusega eksemplar) võib panna SVT optika (PSO). 500-600 mmetrile on AK-74 ja SVT kuuli lennujooned väga sarnased ja sihiku sobib väga hästi. Laskmine ja tule ülekanne on kaliibrist tulenevalt AK-74´ga palju kiirem, kui SVT-ga. Ja samas pole te ka snaipri otsijatele huvitav oma AK-74-ga\n–\t–Rauaaluse püssigranaadiheitjaga EI TOHI lasta ruumis sees. Granaadil on käivitusaeg. Ta peab selleks, et töökorda läheks, 15-25 meetrit lendama. Seega ta ruumis sees lihtsalt ei tööta.\n–\t–Kaasaegsed käsigranaadid RGO ja RGN lõhkevad eelkõige löögist. Nende lööksütik viitega näitab aga iselikvidaatori käivitumist (juhuks, kui granaat kukkus pehmele pinnasele).\n–\t–isegi mitte pioneerid ei hakka tegelema miinide ja lõhkeseadeldiste demineerimisega. Need lõhatakse tuimalt TNT laenguga. Pole vaja hakata targutama ja demineerimisega tegeleda.\n–\t–Tõmbetraadid asetatakse normaalsete sõjameeste poolt selliselt, et neid juba niisama lihtsalt ei demineeri. Seega on „niidi läbilõikamine” kehva idee. Ming sellest lihtsalt mööda. See pole teie asi. Selle tegevuse jaoks on vanemad seltsimehed. Tõmbtraadiga lõhkelaengute valmistamist ei hakka teile õpetama. Ise saate aru, et see oleks mulle kohe paragrahv.\n–\t-Õppige esmaabi!\n–\t–Haavamiste korral on venoossed ja arteriaalsed verejooksud. „Ravitakse” neid aga erinevalt. Kuid siin on oluline hoopis muu. Lahingupalavikus pole aega. Venoosse verejooksuga toimub kamraadi suremine mitu tundi, kuid arteriaalse verejooksuga toimub see 10-20 sekundi jooksul ja seejärel järgneb juba teadvusekaotus ja areneb välja hüpoksia. Seega, et mitte segadusse sattuda, pange kiiresti arteriaalne žgutt haavast südame poole (internid hakkavad nüüd rahulolematust avaldama, kuid selline on elu, see pole tsiviilelu ja paljusid reegleid peab rikkuma) ja pöörduge tagasi oma lahinguülesande juurde. Teie kamraadil on terve pooltund selleks, et ise asjaga hakkama saada, või siis teete seda teie ise, kui v Так что, что бы не париться, banete ja naasete.\n–\t–Žgutt peab alati käepärast olema. Mitte kusagil seljakotis, vaid kaba ümber mähituna või rakmetes.\n–\t–Kaasas peab alati olema 2 žgutti. Ühe võite anda haavatud kamraadile ja juba minuti pärast võite ise reiearterisse pihta saada.\n–\t–On olemas selline mõiste, nagu „tulega mahasurumine”. Vastast aktiivselt tulega kattes, võib tema tegevust kammitseda, isegi, kui pihta ei saa ja elavjõule kahju ei tekita. Eriti asjalikud on „trasserid”.\n–\t–Pidag meeles, et lisaks sellele, et trasserid pigitavad väga tugevasti relva, nad annavad välja ka teie positsiooni. Seega ärge neid kuritrvitage. Pealeg raudaПi on nendega sihikulist tuld küllaltki keerukas anda.\n–\t–Relva peab puhastama igapäevaselt. Eriti hellalt suudmepiduri piirkonnast. Kui see relva piirkond saab mehhaaniliselt kahjustatud, siis kannatab selle all eelkõige tule tihedus.\n–\t–Salve viimased 3 padrunit on soovitav laadida trasserid. Et tühi salv ei saaks teile ootamatuks üllatuseks. Seda enam, et kui te jätate ühe padruni rauda, siis jääb teil üle vaid ühendada uus salv, ja ümberlaadimise kiirus tõuseb oluliselt.\n–\t–Pidage hoolikalt silmas oma jalgu ja ärge olge laisk neid pestes. Hõõrute jalad villi – ja te pole enam võitlejana midagi väärt.\n–\t–Kui näete, et kellegi pihta võib tulistada, siis see pole veel põhjus laskmiseks.Kui teid pole märgatud, siis saage ülemalt luba lahingusse astuda.\n–\t–Kui te kedagi märkasite, kuid teid veel ei avastatud, siis pole vaja järske kõrvalehüppeid teha. Perifeerne nägemine annab teid koheselt välja. Istuge ja võtke positsioon sisse pehmelt ning sujuvalt. Selline liigutus on hoopis vähemmärgatav.\n–\t–Pidage meeles, et saates padrunit rauda, tuleb lukk lasta tagasi järsult ja et oleks kuuldav klõps. Muidu võib päästikule vajutuse järgned vaid tõrge.\nAutor: hillart [ 24 Mär, 2015 11:58 ]\nSÕDIMISEKS! Mitte turismireisiks! Tähistuse süstee: tärniga märgitud – esemed, mille muretsemine POLE esmatähtis. Panen erinevateks aastaaegadeks segamini (see ei tähenda, et kõik see tuleks ühte kotti kokku suruda) ja seda kõike ei pea enesestmõistetavalt endaga kaasas tassima. Kodus peab teil kõik olemas olema. Et te võiksite vastavalt vajadusele ja eelseisvale ülesandele ise valiku teha. Kohe alguses ütlen välja, et ma pole mingi „parima” fanatt. Ma eelistan head tihedat välivormi ja selle peale maskeerimiskeepi. Seega supervarustust nimestikku ei tule.\n1. Hüppeliigest kaitsvad poolsaapad. Valiku aluseks on vee mitteläbilaskvus ja kergus. Valige kergemad.\n2. VÄHEMALT 5 paari sokke (sealjuures talviseid).\n3. Tihedad püksid.\n5. Mõned T-särgid. Ainult puuvillased.\n6. Tihedast kangast välijope.\n8. Maskeerimiskeep (talvine ja suvine).\n9. Fliisjope (sviitri asemel – on kergem, ja kaal on väga tähtis).\n10. Talvejope ja –püksid.\n11. Talvesaapad (soovitan „HUSKI 080” – odavad ja mugavad).\n12. Talvemüts (kootud . pole vaja rasket kõrvikut kaasas tassida).\n13. Soni või panama suveajaks. Presendist panama on parem, kuna see on vähemalt mingil määral veekindel. „Splav”-is on selliseid odavalt müügil\n15. Afgaani rätt.\n16. Talvesõrmikud või labakud.\nVarustus ja rakmed\n1. 60 liitrine turismiseljakott.\n2. 25 liitrine patrullseljakott. *\n3. Istmikualus * ??????????\n6. Presendist telkmantel.\n8. Rakmed. *\n12. Ballistilised prillid.*\n13. Kevlar-, või halvemal juhul teraskiiver.\n14. Välipudel ja hüdraator.\n15. Väike jalaväelabidas.\n16. 50 m dessantnööri. *\n21. 20 m ronimisnööri.\n22. Kahvel, lusikas.\n25. Niidi-nõela komplekt.\n30. Laskuri sõrmikud.\n34. Taktikaline relvarihm. *\n36. Seieritega kell.\n39. Armee päevaratsioon.*\n41. Putukatõrjevahend (mittehaisev).\n42. Binokkel. *\nVõtate selle, mida teile endale personaalselt vaja on, teie enda haigustega seoses. Lisaks veel 3 arteriaalset žgutti, 2-3 individuaalset sidumispakendit, palju sidemeid, käärid, õblusmaterjal, valuvaigistid (tabletid, näiteks hambavalu vastu), desinfitseerivad vahendid. Lisaks läheb veel vaja Promidooli ja mingeid tugevaid antibiootikume (kuid vaevalt neid teile ilma retseptita antakse). Liigne pole ka aktiivsüsi, sest koormuse all võib kõht jamama hakata. Veel on soovitav varuda ketanooli, dexametasooni ja kordiamiini ampullides. Ja sinna juurde muidugi süstlad ja nõelad. See on šokivastane komplekt. Kui aju verevarustus on halvenenud kas valust või verekaotusest (aga need käivad tavaliselt käsikäes).\nAutor: hillart [ 24 Mär, 2015 12:05 ]\nIseseisvalt komplekteeritud häirekomplekt\nSeoses teada-tuntud Ukrainasündmustega on üldsus hakanud aktiivselt huvituma nn. häirekohvrist – erakorralisest asjade komplektist „teravate” olukordade tarbeks, kus on tarvis kiirelt tegevustsoonist lahkuda.\nJätame tähelepanu alt välja, et oma isikliku ohutusega tuleb kohustuslikus korras tegelda pidavalt ja seda ka (eriti) rahuajal, sest vaid hüpoteetilise sõjaseisukorraga erinevad „teravad” olukorrad ei piirdu. Ei tarvitse unustada erinevaid looduskatastroofe, tehnogeenseid suurõnnetusi ja muid situatsioone, mis ei teata oma tulekust ette. Kuid –parem hilja, kui mitte kunagi.\nTundub, et oma teadmistelünga täitmiseks on piisav interneti kasutamine, kuid tänases Ukraina inforuumis on see teema väga kasinalt esinadtu. Ja nimelt:\n- enamik ukraina spetsialiseeritud saite, missugused on pühendatud üleelamisele, on isegi analoogsetest vene omadest oma taseme poolest ning sisaldavad vaid väga vähe originaalseid lahendusi;\n- enamik tuntud vene portaale (guns.ru, trevoga.su, edcpro.ru jne.) on täis meeleheitlikke foorumisõdasid näiteks teemadel, et missuguse armee saapad on teistest paremad või teemadel, mis on küll olulised, kuid mitte esmatähtsad. Seega on olemas oht, et väärtusliku teabe otsingul võib kasutaja raisata oma väärtuslikku aega kas või selles samas guns.ru´s nagu minagi alates 2005-st kuni tänaseni.\n- paljudes relva-, lahingu- ja turismifoorumites pole üldiselt muud „väärtuslikku”, kui erinevaid brändikaupu kasutavate foorumlaste glantsfotod ja varjatud multitööriistade reklaam;\n- sotsiaalvõrgustikus kohtab igal sammul 1,5-2 lehekülje ulatuses ühtde ja samade ekspertide arvamusi, millistesse lausa ära uppuda võib. Näiteks, üks selliseid artikleid soovitab kasutajale komplekti „tulistage minu pihta, sõdurid” – pealaest jalatallani maskeerimisriietuses, gaasimaskiga, armeenoeaga, isetehtud tulirelvaga jne. Teine artikkel paljude fotodega pöörab erilist tähelepanu seljakoti pakkimisele, kuid samas ignoreerib täielikult kirve ja magamiskoti vajalikkust. Ja selliseid kirjatükke on kahjuks märkimisväärselt enam, kui tõesti asjalikke.\n- häid artikleid siiski on , kuid isegi neis pole reeglina või on väga vähesel määral soovitusi varustuse valikuks, komplekteerimiseks ja kasutamiseks – on vaid nimekirjad;\n- mitte üheski artiklis ei leidnud ma isegi mitte katset valgustada isegi matlajatele teada-tuntud baasteadmisi varustuse valikust: modulaarsus, individuaalne ja grupivarustus, universaalsus ja tingimustele vastavus.\nSeega toon ma allpool ära oma katse seda huvilünka katta. Miks loen ma end selles valdkonnas kompetentseks? 90-ndate keskpaigast alates olen ma olnud aktiivne matkaja (jalgsi, mägedes, veeteedel, jalgratastel), alates 1997. aastast tegelen võitluskunstidega ja olen huvitatud üleelamisteemast ning eelmisest aastast alates tegelen praktilise laskmisega. Erialaselt tegelen inseneritedustega ja püüan kõigele leida ratsionaalset lahendust. Korduvalt on ette tulnud olukordi, missugused siiski õnnelikult lõppesid. Ka kasutasin ma selle artikli redigeerimisel nn. kollektiivset mõtlemist, kus kaasa lõid meie väikese laskeklubi ja elukutseliste matkajate grupi liikmed.\nÜLDISED PÕHIMÕTTED JA PIDEPUNKTID\n1. Minu vaatepunkt põhineb sellel, et tõenäoline liikumine maastikul toimub väikestes gruppides (2-8 inimest). Seda loogikat toetavad tavalised elust võetud kombinatsioonid – see on perekond kahest vanemast ja ühest kuni kolmest lapsest, see on perekond kahest noorest ja nende vanematest, kahest noorest paarist, kombinatsioon mõnest sõpruskonnast.. Suures grupis liikumine on ohutum ja olulisel määral vähemkeerukas – seepärast, kui grupi suuruseks on juba üle 10 isiku, siis on juba varem tarvis kokku leppida sellest moodusyuvate väiksemate gruppide koosseis, millisteks võib vajaduse korral kiiresti jaotuda.\n2. Koosseis ja selle täiskomplekt näeb ette grupi stabiilset arvulist ja personaalset koosseisu. Näiteks, kui grupist ootamatult lahkub keegi, kelle kandamiks olid telk ja kirves, siis ei kaota kogu grupp mitte ainult ühte kätepaari, vaid ka kirve ja telgi. Seepärast, valmistudes võimalikeks häireolukordadeks, peab pöörama tähelepanu mitte ainult varustusele, vaid ka sellele, kes teie kõrval on ja mida võib temast oodata.\n3. Soovitatud komplekt on arvestatud enamuse kriitiliste situatsioonide tarbeks Ukraina territooriumil ja ei näe ette mitte mingeid fantastika valdkonda kuuluvaid arenguid. Jäägem realistideks – vaevalt, et teil tuleb tegelda üleelamisega kõrbes, ületada laiu tundralagendikke või troopilisi jõgesid. Peamisi stsenaariume on vaid mõni: sõjaline konflikt, looduskatastroof, tehnogeensed suurõnnetused, majanduslik kollaps, tulekahju, epideemia. Oletame, et nende situatsioonide epitsentrist väljumine toimub kuni 500 km kaugusele ja liikumine saab olema jalgsi.\n4. Ma olen vastu laialt levinud seisukohale, et häirekomplekt peaks olema kogu eg täielikult komplekteeritud ja kasutusvalmis ning koosnema vaid uuest ja kasutamata varustusest, mida igapäevaselt ei pruugita. Vastupidiselt sellele, minu arust kahjulikule ideele, panen ma ette, et häirekomplekti nimekirjas olevad esemed peaskid asuma koondatuna mingisse elamuossa (näiteks eraldi kappi), ja neid peaks maksimaalselt laialdaselt oma igapäevases elutegevuses kasutama.\nPüüan oma seisukohta põhjendada:\n- suur osa häirekomplekti elemente on tavalised igapäevaselt kasutatavad esemed (riided, mobiiltelefon, raha, dokumendid jne.). Sellest tulenevalt toob eraldi komplekteeritud kogumi loomine teile kaasa põhjendamatuid lisakulutusi;\n- uus ja kasutusel mitteolev varustus võib heal juhul osutuda väga ebamugavaks, kuid halvemal juhul panna kriitilises olukorras ohtu isegi teie elu. Parem oleks siiski oleks selle varustusega eelnevalt tutvuda, et välistada hilisemaid ebameeldivaid üllatusi;\n- ravimid, toiduained, kemikaalid, patareid aparatuuris jne on kehtivusajaga ning sellega seoses on olemas oht, et te ei märka seda ilma pideva kasutamise ja regulaarse kontrollita;\n- ja veel. Kui te kriitilisel momendil siiski satute koju, siis kõige tõenäolisemalt te need 10-15 minutit varustuse kokkupanekuks siiski leiate. Kui te oletate aga siiski märksa „karmimaid” olukordi (tuumakatastroof, lennu- või raketirünnak, zombiakpokalüpsis jne.), kui kraami kokkuviskamiseks on tõepoolest vaid loetud sekundid, siis tuleb sellist häireseljakotti tõepoolest hoida pidevas valmiduses. Teie jaoks on see siis tõepoolest parimaks variandiks. Riiul häirekomplektiga.\n5. Õks põhilisi häirekomplekti koostamise põhimõtteid on – ülesehitud moodulitele. See tähendab, et kogu varustus on lihtsast loogikast tulenevalt jaotatud funktsionaalseteks gruppideks (mooduliteks): midagi on alati endaga kaasas, midagi on jäetud mingiks ajaperioodiks „baasi”, midagi on „must have”, ilma milleta läbi ei saa ja midag, mis üleüldse üleliigne on. Peale selle on olemas veel individuaalvarustus, mis on kohustuslik igaühele, ja grupivarustus, mis on üks komplekt kogu väikese grupi tarbeks. Järgnevalt vaatame võimalikke mooduleid detailsemalt.\n6. Ma ei too siin teadlikult ära detailseid jooniseid-fotosid ja annan minimaalselt soovitusi mingite konkreetsete varustuselementide muretsemiseks. See artikkel pole kindlasti mitte ammendav retsept kõigiks elujuhtumiteks, vaid pigem universaalsete põhimõtete kogum andmaks asjast huvitatutele ajendit iseseivaks edasitoimetamiseks.\nÜks individuaalvarustuse komplekt on kohustuslik igale täiskasvanud inimesele ja see on ette nähtud pidevaks kaasaskandmiseks.\nPõhilised nõuded riietuse elementidele on: universaalsus, kasutuskindlus, vähemärgatavus, mugavus ja võimalikult väike kaal.\nKogu rõivakomplekt tuleb arvestada võimalikult laia tegevusspektriga situatsioonide ja ilmastikutingimuste tarbeks. Sellest eesmärgist tulenevalt kasutavad matkajad juba ajast-aega nn. kihilist riietumist: põhiliseks riietuselemendiks nii suvel, kui talvel, liikumisel ja puhkepeatustel on üks ja sama, kuid sellistes või teistsugustes oludes saab sellele lisada soojenduskihi (soe vooder jopele ja pükstele), lisaks soojemaid riided (sviiter, sall, kindad, müts), kaitsekihte lume ja vihma vastu (jope, telkmantel) jne.\nEi soovita kasutada riietust, mis meenutab kuidagi sõjaväelisust, kuna see võib teile halvasti lõppeda, äratades mittesoovitavat tähelepanu. Hea pole ka eredates värvides spordiriietus või rõivastuselemendid valgust peegeldavate osadega. Kui on vaja saada märgatavaks, siis saab seda teha käepäraste vahenditega, kuid vajaduse korral ennast sellises erksas riietuse maskeerida on omaette imetrikk. Valige vähemärgatav riietus, näiteks oma igapäevane kehakate (kui olete veendunud, et see kõlbab), või pöörake oma valikus tähelepanu nn. taktikalisele riietusele, mida kasutavad eriteenistused rahvamassidesse sulandudes. See viimane on sama märkamatu, kui teie igapäevane kehakate, kuid mugav ja vastupidav nagu sõjaväeriie.\nKa ei ole ma erinevate tehnoloogiliste materjalide (membraanid, mitmekihilised jne.) fanaatik, missuguseid kasutatakse professionaalses matkamises ja spordis. Selline riietus on kallis ja õigustab end vaid pideva spetsiifilise hoolduse korral, ilma milleta kaotab ruttu oma head omadused. Võimaluse korral valige jope, termopesu ja saapad eelpoolnimetatud tehnoloogilisest reast, kuid kogu riietuse samal tasemel muretsemine ei tasu end ära.\nLähtudes eelpoolnimetatud häirekomplekti gapäevase kasutamise kontseptsioonist, siis – kuidas on riietusega? Vaevalt, et keegi soovib kogu oma riidevarustuse komplekti pidevalt pakituna hoida mingi hüpoteetiliselt toimuda võiva katastroofi ootuses. Ma olen põhimõtteliselt selle poolt, et häirekomplekti nimekirjas olevad riided on soovitavalt hoiul teie riidekapis ja te hoiate neid pidevalt korras, et vajaduse korral saaksite need sealt kiiresti kätte.\n- lihtne heledat värvi aluspesu (aluspüksid, sokid, särk), mis on looduslikest materjalidest minimaalse sõnteetikasisaldusega. Aluspüksid – avarad ja poolpikad, vältimaks keha õhutusprobleeme, mis on sagedased pikkadel rännakutel kuuma ilmaga, kui kantakse tihedaltliibuvat aluspesu. Erilist tähelepanu pöörake sokkide kvaliteedile ja vastupidavusele;\n- vähemärgatavad püksid või tumedat värvi teksad ;\n- tekstiilist või nahast tugev vöörihm;\n- matkasaapad. Isegi suvel – kõrge säärega (üle hüppeliigese) vastupidavad nöörsaapad, võimalikult pehmemad ja kergemad, vettpidavad ja hea mittelibiseva tallaga.Hästi klapivad taktikalised või mägisaapad. Selline saabas hoiab rännakul ära võimalikud jalatraumad. Võimalike ebamugavate situatsioonide vältimiseks tuleb puhkepeatustes vahetada sokke kuivade vastu ning pesta ja hooldada jalgu. Jalanõusid on soovitav töödelda vetthülgavaks. Ukraina elanikel ei tarvitse oma valikut teha soojustatud jalanõude kasuks, sest need on vähemuniversaalsed, rasked ja kuivavad halvemini.\nKaitse ilmastikumõjude vastu:\n- kampsunid (2 tk), üks kergem ja teine soojem, näiteks kerge ja pikk madala kaelusega sukeldumissärk ning lukuga fliis. Kergemaks kampsuniks kõlbab matka või sõjaväevarustusse kuuluva aluspesu ülemine osa. Üldine reegel on: parem 2 kerget, kui 1 väga soe kampsun;\n- jope. Pikk (allapoole tuharat ulatuv) jope eemaldatava sooja voodriga nagu ameeriklaste sõjaväejope M-65. Hea, kui jopel on ka kõrge krae ja kapuuts ning soovitavalt vetthülgav pealispind;\n- pikad soojad aluspüksid. Kõige parem on matkajate või sõjaväe termopesu;\n- soojad (paksud villased) sokid (2-3 paari minimaalselt), - kõlbavad külma ja ka sooja ilmaga jalgade ärahõõdumise korral. Sokkidele võib juba eelnevalt õmmelda varvaste ja päkkade alla naiste sukkükstest lõigatud tükid nende vastupidavuse tõstmiseks;\n- pikka ja soe kootud sall;\n- kerge peakate kas servade või nokaga (soni või panama) kaitseks vihma ja päikese eest;\n- koopud või fliismüts;\n- kerged õhukesed spordi või töösõrmikud, kaitseks kerge külma eest ja kätega töötades;\n- väga soojad labakud, parimad on suusakindad, kus kõik sõrmed on koos. Vajalikud ekstreemsetes külmades tingimustes;\n- pikk ja avar vihmakeep, mille võib võtta teiste riiete peale, ideaaljuhul pontšo, et selle alla mahuks ka seljakotiga. Just siin poleks liigne maskeerimisvärv või khaki, et seda keepi võiks vajadusel ka maskeerimiseks kasutada;\n- kamassid (spetsiaalsed katted, mis pannakse jalga ja mis ulatuvad kuni põlvedeni), jalgade kuivas hoidmiseks liikudes märjas heinas, sügavas lumes, vihma ja tugeva tuulega. Kamasside puudumisel kõlbab ka variant „esimest korda Karpaatides” – jalalabade mähkimine plastikaatkotti kuni põlvedeni. .\nAluspüksid, sokid, alussärk (2 komplekti minimaalselt, sokke soovitavalt enam).\nTekstiilist kedrid/spordijalatsid, võimalikult kerged. Matkasaabaste asenduseks puhkepeatustel, telgis, hoones. Sussid, ketsid, tennised või nn. varbavahed pole sedavõrra praktilised.\n1.2. Esmavajalikud ja koheselt saadaolevad asjad\nSele grupi esemete olemasolust teie juures ja nende kättesaadavusest võib sõltuda teie elu ja tervis. Seepärast tuleb nende valikusse suhtuda eriti ratsionaaselt. „Häire” korral pannakse need enese juurde, taskutesse, vöökotti jne, et need oleksid võimalikult kiirelt kättesaadavad.\nKõige universaalsemaks variandiks on tavaline taskunuga, millel on kuni 10 cm pikkune tugev tera, vöökinnitus ja tera fiksaator (fikseerib tera avatud asendisse). Vältida mudeleid, millel on agressiivne „lahinguline” väljanägНаиболее универсальным вариаemine: need on tõenäoliselt vähemmugavad kasutada ja äratavad ka enam tähelepanu (ärge unustage, et teie noa kasutuseesmärk võib olla politsei või sõjaväelaste uudishimu eesmärgiks). Taskukeohastest nugadest tasuks pidada silmas järgmisi mudeleid: Ontario Rat Folder, Ka-Bar Dozier Folder, Ganzo G701, Boker Magnum Urban Tank 2. Soovitav on nuga kanda mitte vöörihmal (s.t. nähtaval), vaid pükste esitaskus või keha esikülje vastas pükste all kinnitusega vöörihmale.\nVeekindel taskulamp ümmarguste patareidega. Enamasti on laubalamp mugavam, kui käes kantav.\nRonimisnöör (parakord) – s.o. tugev nöör, mis tuleb kasuks, kui on vaja laskuda, riputada toitu puu otsa, ületada jõge, siduda kinni pahategijat jne. Kui nöör on põimitud vastavalt, siis võib seda kanda randmel, kui käevõru, ümber piha või taskus, kusjuures ta on kiiresti kogupikkusesse laialitõmmatav. V.t video:https://www.youtube.com/watch?v=OrrC0UtG_CE\nOn abiks ekstreemsituatsioonides (vilistada, kui jõudu karjumiseks juba enam pole, anda signaale jne.)\nParim variant – äratuse ja helendava sihverplaadiga elektronkell.\nSmartfon või tavaline – pidage meeles, et mõlemil neil on omad plussid ja miinused. Smartfon on võrreldes tavalisega lisaks veel navigaator, uudisteallikas ja kasuliku teabe hoiukoht (näiteks esmaabi meelespea, taimede klassifikaator, kasvõi üleelamisnäpunäited) Samas aga on smartfonid suhteliselt vähemvastupidavad, millest tingituna tuleb neid täiendavalt kaitsta välismõjurite eest (pehmendustega futlar, niiskusekaitse), nende akude vastupidavus on madalam ja sellegaseoses ka laadimata seisus oleku aeg.\nRaha, kaardid, dokumendid ja kotte neile:\n- salajane rahakott või kehalähedane kott põhilise rahasumma, personaalsete dokumentide ja kaartide tarbeks. Grupivariandi korral on parem jagada raha võrdsetes osades grupi liikmete vahel, kui hoida seda ühe „kassapidaja” käes;\n- tavaline taskus olev rahakott väikse rahasummaga erinevas valuutas (10-20 grivnat, 5-10 dollarit jne.).\nMärkmik, märkmepaber, pliiats:\n- keskmise suurusega kaustik. Vajaliku teabe kirjapanekuks, kaartide joonistamiseks, teadete jätmiseks jne. ;\n- liikumahakates tuleb kirja panna (või välja trükkida) oluline informatsioon: telefoninumbrid, aadressid, kohtumispaikade koordinaadid, isiklikud meditsiinilised andmed jne. ;\n- poolpehme kustustuskummiga pliiats. Pliiats on parem, kui pastakas – kirjutatut võib maha kustutada, kirjutab ka niiskele pinnale, töötab külmas ja igas asendis. Soovitav on pliiatsil kasutada tera murdumise vältimiseks pastaka otsikut.\nOtse enesestmõistetavalt on varustuse tassimiseks enda seljas parimaks variandiks matkaseljakott. Kuid ebamugav ja halvasti väljamõeldud seljakott on teile siiski parem, kui üleüla kott või kandam käe otsas. „Õigel” seljakotil on vähemalt anatoomiline rihmasüsteem (laiad ja mugavad õlarihmad, ventileeritav seljaosa, reguleerimisvõimalus, lai vöörihm), mahukad küljetaskud väikestele asjadele, pingutusrihmad mahutavuse vähendamiseks, kui kott pole täis ja kate vihma vastu.\nValikut tehes pöörata esmane täheepanu matkaseljakottidele (sealjuures kodumaistele - Terra Incognita, Commandor/Neve) kämpingu ja kerged matkad kategooriast, mis on vähemalt keskmise mahutavusega (minimaalselt 60-70 liitrit). Suurem mahutavus on veel parem, kuid alti pidage meeles, et mida suurem, seda raskem ja võib naistele, alaealistele ning lühikesekasvulistele ebamugavaks osutuda.\nTerra Incognita Discover – Ukrainas toodetud seljakott\n1.4. Esemed, mida ei pea kiirelt kätte saama\nVaatamata selle kategooria esemete kohustuslikule olemasolule, pole need vajalikud erakorraliselt kiireks käepärast olemiseks. Seepärast võivad need rahulikult olla seljakotis koos riietega, milliseid kohe ei kasuta või siis grupivarustuse hulgas.\n- alusmatt on teile magamiseks ja istumiseks ning seda võib kasutada näiteks haavatu vedamiseks ja tuulevarjuks lõkke süütamisel jne.;\n- kaasaegne magamiskott. Kõige universaalsemaks on ümbrik-tüüpi magamiskotid, kuna neid võib tekina laiali tõmmata. Kõige otstarbekam on valimiskotid kasutustemperatuuriga 0 ja enam, loetakse suvisteks ning talvel on neis külm.\n- metallist kauss ja kruus – emaileeritud või roostevabast metallist;\n- lusikas ja kahvel;\n- välipudel. Metallist on parem, kui plastikust, kuna seda võib kasutada ka soojendina (kuuma vvega täidetult ja tekki mähitult).\n- niisked salfrätikud (1 suur pakend);\n- keskmise suurusega seep pakendis või seebikarbis;\n- keskmise suurusega käterätik;\n- tualettpaber (minimaalselt 3-4 rulli 1 persooni kohta, arvestusega 1 nädalaks). Peale vahetu otstarbe saab kasutada ka jalanõude kuivatamiseks.\nTule tegemise vahendid:\n- mõned välgumihklid ja mõned karbid tikke, igaüks niiskuskindals pakendis. + tulekivikomplekt;\n- ajalehed. Kõige parem on just nendega lõket süüdata, mitte aga salfrättide, tualettpaberi või kartongiga. Ka hoiavad riiete alla ümber ülakeha mähitud ajalehed sooja külma ilmaga. Seepärast peab ajalehti olema piisavalt;\n- lisavahendiks tule tegemiseks halva ilmaga on soovitav omada mõningaid 3-5 cm pikkused küünlatükke. Küünlad süüdatakse ja pannakse väiksesse lohku puude all, et leek sulataks parafini ja tuul seda ära ei puhuks\nVäike matkakompass kattes või toosis.\n2-3 suurt sangadega poekotti (kilekotid), 2-3 suurt prügikotti. Kõik need on korralikult kokku pandud ja kummiga kinni tõmmatud. Kasutatakse kraami vedamiseks, pakendamiseks, kaitseks niiskuse eest ja ka improviseeritud telgiks või vihmavarjuks.\nBallistilised või vähemalt odavad kaitseprillid ehituspoest silmade kaitseks tolmu, pori, sädemete, prahi jne. Eest. Kui valite toonklaasidega prillid, siis seda vaid vähesel määral (et oleks võimalik kasutada ka pimedal ajal). Koos prillidega on soovitav muretseda ka kattekott ja kaelanöör (et maha ei kukuks) ning puhastussalfrätik.\nMapp hermeetiliselt pakendatud dokumentide ja/või nende koopiatega. Samuti võib sellesse mappi panna mõned suured kvalteetselt tehtud fotod endast ja oma grupi liikmetest (pere), topogreefilised kaardid paberkandjal (vähemalt oma asukohapiirkonnast).\nOptilised prillid või kontaktläätsed, hambaproteesid, isklikud ravimid ja hügieenivahendid, lapsehooldusvahendid, auto- ja korterivõtmed, märkmed olulise teabega jne. – vastavalt konkreetsetsle vajadustele.\n2. KOHUSTUSLIK GRUPIVARUSTUS\nМinimaalselt 1 komplekt 2-5 liikmelise grupi kohta. Suur grupp – rohkem komplekte (korrutada arvukusega). Grupivarustus jaotatakse ära kõigi grupi liikmete vahel lähtudes lihtsast loogikast: apteek peab olema esmaabioskustega isiku käes, majutusvarustus ja remondikomplektid „meistril”, köögiinventar – sellel, kes oskab toitu valmistada välitingimustes jne.\n2.1. Majutus- ja toiduvalmistamisvarustus\nEnamus neist esemeist on universaalsed ja on vajalikud peaaegu kõigi häireolukordade korral. Näiteks telk on kasulik isegi linnatingimustes – selle võib üles panna ööbimiseks isegi kütmata jahedates ruumides. Kirve ja noa kasulikkusest ei tarvitse isegi mitte rääkida.\nKaasaegne matkatelk, mis on arvestatud grupi liikmete peale, on kahekihiline, kerge ja hea ning vastupidava põhjaga. Ruumika eeskoja ja teiste lisade olemasolu pole kohustuslik.\nKeskmise suurusega puitvarrega tislerikirves (kaaluga 1kuni 1 kg). Samuti kõlbab ka kaasaegne vähendatud massi ka kompasiitmaterjalist varrega matkakirves, kuid mitte mingil juhul ärge võtke nn. rauast matkakirvest, populaarset nõukogude tööstuse toodet, mis on täisulatuses valmistatud rauast. Need kirved on märkimisväärselt raskemad, kui klassikalised ja põrutavad lööja kätt päris korralikult. Kirve tera kaitseks teha sellele kate kas papist või siis küljelt lõhki lõigatud kummivoolikust.\nFikseeritud 10-15 cm pikkuse roostevabast metallist teraga universaalnuga mugava käepideme ja noatupega. Soovitan tähelepanu alla võtta järgmise mudelid: Mora Companion MG Stainless, Mora Outdoor 2000, Cold Steel Finn Bear.\nSee nuga on peamiselt majapidamis- ja toiduvalmistamise tarbeks ning seepärast (eelnevalt äramärkimist leidnud põhjustel) ei soovita valida agressiivse ja lahingulise disainiga mudeleid.\nToiduvalmistamisvahendid ja toidu baaslisandid:\n- keskmise suurusega katelok koos kaanega, arvestades ühe täiskasvanud grupiliikme kohta minimaalselt 0,5 liitrit mahtu;\n- pikavarreline puidust kokalusikas;\n- nõudepesunuustik ja traatnuustik nõude pesemiseks;\n- teekann. Abiks on, kui on käepärast vooluallikas. On näiteid lihtsate toitude valmistanmiseks teekannu abil.\n- sool, pipar, loorberilehed, tee, kohvi, suhkur – hermeetilises konteineris või plastpudelis.\n2.2. Keha, varustuse ja riietuse hooldus\nPole vaja liigselt hooldusvahendeid oma häirekomplekti kaasata ja koguda sinna duššigeele, juuksegeeli ning kõrvapulkasid. Kriitilistes situatsioonides on pohilistest hügieeniprotseduuridest enam kui küll.\n??? Mugav välikomplekt.\n- käterätiks, seep seebikarbis, nuustik;\n- hambahari ja -pasta;\n- habemeajamisvahendid (meestel). Muidugi, kui juba nädala pärast ei plaanita muutuda karvakasvanud „kahtlaseks elemendiks”;\n- väike taskupeegel ja kamm;\nNuustik, hari ja seep riiete pesemiseks.\n- hari puhastamiseks, nuustik pesemiseks, puhastusvahend. Puhas ja hooldatud jalanõu kestab kauem ja laseb vähem läbi niiskust – seepärast valige vetthülgav vahend;\n- võib asjaks minna ka kompaktne elektriline jalanõude kuivati, kuna see on kerge, odav ja efektiivne (kui muidugi on olemas vooluallikas).\nPeale 220V-st laadija muretseda ka autoakust (12V) voolu võtmise seadmed, ümmargusi akusid ja autonoomne päikeseelektrivahend\nÜldine taskuluisk töö käigus tera ihumiseks ja jämedateraline suurem luisk tugevalt nüristunud nugadele.\n2.3. RRM (Remont, Reserv, Muu)\nSageli jäetakse remondikomplekt teenimatult tähelepanu alt välja, või heal juhul pannakse häirekomplekti vaid Lederman või siis Šveitsi taskunuga. Kogemus aga näitab, et sellest on ilmselt vähe – riietus ja varustus vajab siiski oma väikest „apteeki”.\n- lukksepanäpitsad (universaalsed) 160mm –\n- kruvikeerajate komplekt (või 1 suur ja 1 väike kruvikeeraja, ristpea ja lapik);\n- naaskel ja konks õmblemiseks;\n- väike viil;\n- tpkk rauasae lehte;\n- tükk keskmise teralisusega liivapaberit;\n- väike magnet;\nNamiku neist elementidest võib leida Ledermanni juurest, kuid need pole nii mugavad kasutada, on märkimisväärselt kallimad ja võivad sisaldada täiesti kasutuid elemente – sigarilõikajad, küüneviil, pudeliavaja jne.\n- kangapõhine teip;\n- lai ja tugev klaaplint (väga kasulik materjal – soovitan võtta vähemalt 2 rulli);\n- rull tugevat kaproonnööri;\n- rull pehmet sidumistraati;\n- kahekomponentne kiire epoksiidliim;\n- paarkümmend plastikkammitsat, pikkusega ca. 300-350mm;\n- niitide ja nõelade komplekt õmblemiseks;\n- mõned erineva suurusega haaknõelad.\nLihtne ja vastupidav telefon koos tagavara SIM-kaardiga. Läheb vaja, kui põhitelefon sai tühjaks, või kadus. Kui te seda telefoni pidavalt ei aksuta, siis kleepige selle aku klemmid teibiga kinni, et minimaliseerida selle tühjenemist. Kontrollige seda telefoni iga 3-4 kuu tagant ja laadige see 100% täis.\nLoodusõnnetuste ja teiste erakorraliste seisukordade puhul on raadio olulise teabe saamiseks esmane kanal. Piisab tavalisest patareitoitel taskuraadiost.\nSoovitan koostada 2 komlekti. Esimene – „erakorraline” (instrumendid, kätepuhastusvahendid, sidumisvahendid, süsted) – kõik see, mis peab olema käepärast mõne sekundiga. Teine – „rahulik” ( tabletid, salvid) – kõik see, mis leiab kasutamist ilma liigse kiirustamiseta.\nPeamine erinevus loetletud nimekirjade ja näiteks autoapteegi (mida te võite valmiskujul osata apteegist või supermarketist) vahel on see, et need on arvestatud mitte ainult esmasele arstiabieelsele abile, vaid ka pikaajalisele jätkuvale kvalifitseeritud arstiabi puudumisele, mis on suuremastaapsetel õnnetustel ja katastroofidel vägagi tõenäoline.\nÄratoodud vahendite nimekiri apteekides on minu poolt koostatud tuginedes iseenda matkakogemustele ning seda on kontrollinud erineva erialaga praktiseerivad arstid.\nMeditsiiniliste preparaatide valiku ja säilitamise üldised nõuded:\n- iga preparaadi kogus on arvestatud minimaalselt 5-7 päevasele pidevale kasutamisele (tabletid, salvid jne.), või 2-4 korrale kasutamisel (sidumisvahendid, aktiivsüsi jne.);\n- hoiduge uudsetest ja laialtreklaamitud ravimitest, eelistage tuttavaid ja järeleproovituid. Enne ostu tutvuge nende vastunäidustuste ja koostoimetega;\n- hoiduge klaastaarast ja eelistage ravimite puhul plastpudeleid ning tuube;\n- eemaldage ravimipakenditset kõik liigne (karp) ja nende tarvitamisõpetused koguda eraldi;\n- arvestage, et kõigil ravimeil on oma aegumistähtaeg ja järelikult on vaja aeg-agakt nende kehtivust kontrollida ning vаjadusel neid uuendada.\n2.4.1. „Erakorraline” apteek\nPannes kokku „erakorralist” apteeki, pidage meeles, et iga selle komponenti oleks võimalik kasutada nii eraldi, kui ka koos, nii selleks loodud tingimustes, kui ka metsas ning poris. Kõige kehvem on hoida neid kõiki ühes kotis koos, kuid kõige mugavam on kasutamiseks spetsiaalne meditsiiniline kott, kus kõik on lahterdatud.\nLahterdatud meditsiinivahendite kott:\nIdeaaljuhul on selleks professionaalne sõjaväe või matkaapteegi kott, mis avaneb täielikult ja kogu jaotus on selgelt näha. Ampullide jaoks tuleb ette näha eraldi karp – ampullaarium.\nEi tarvitse jääda tervise ja elu küsimustes lootma vaid oma mälule. Tehke endale märkmeraamat arstiabieelse meditsiiniabi kohta, trükkige see välja ja kiletage ning pange oma apteegi juurde, kus ta on koos ravimitega. Lugege seda regulaarselt ja värskendage oma teadmisi. Märkmetes peavad olema vähemalt: abi traumade korral, verejooksu peatamine, haavade sidumine, antiseptika, valutustamine, esmaabi šoki korral. Ideaalvariandi korral läbige esmaabikursus ja konspekteerige endale esmaabi põhikriteeriumid, kuna isegi internetist leitud parim raamat ei ole ilma vastavate teadmiste kinnistumiseta praktikas „päris“ olukorras toimiv.\n- niisked antiseptilised salfrätikud;\n- antiseptiline seep;\n- vedel antiseptik kätele.\n3-4 paari steriilseid kirurgilisi kindaid. Kasuks tuleb ka käepärane materjal improviseeritud drenaažiks sügavates haavades, milleks lõigatakse kindast pikad 1-1,5 cm laiused ribad, missugused seejärel veel läbivad täiendava töötluse piirituse või vesinikülihapendiga.\nAntiseptiliselt pakendatud instrumendid:\nKui teil puudub juurdepääs professionaalsele steriliseerimisaparatuurile, siis võib antiseptilist töötlust teha ka kodus. Selleks peske instrumente hoolikalt pehmete pesuvahenditega, keetke neid tugeva kuumusega 15-20 minutit, laotage steriilsele joodi või betadiiniga immutatud marlile. Seejärel keerake need tihedalt kokku ja asetage steriilsesse kindasse ning pakendage puhtasse kilepakendisse, mille sulgete kindlalt. Peale igakordset instrumentide kasutamist niisutatakse neid 5-10 minuti jooksul vesinikülihapendi klahusega ja korratakse täiemahuliselt kogu steriliseerimisprotseduuri. Pange tähele, et peale keetmist ei tohi instrumente palja käega puudutada, vaid seda tehakse juba steriliseeritud ja selleks ettenähtud riistaga (pintsetid, haavahaak jne.!\nSoovitav instrumentide valik:\n- väike meditsiiniline skalpell (parim variant – käepide vahetatavate teradega, kuid kõlbab ka klassikaline „nuga“);\n- keskmise suurusega Cooperi käärid (kirurgilised käärid);\n- keskmised anatoomilised pintsetid (soovitavalt 2 paari);\n- keskmise suurusega kõverad Moscuito pitsutid.\n- elastikside 10см х 2m;\n- erineva suurusega veekindlad bakteritsiidsed plaastrid (komplekt);\n- rull-leikoplaaster (mittesteriilne);\n- steriilsed salfrätikud (2 pakki);\n- individuaalne sidumispakend (2 tk.);\n- lai steriilne side (2 tk);\n- steriilne vatt (1 väike pakend);\n- vatitikud (20-30 tk).\nAntiseptikumid välispidiseks kasutamiseks:\n- haavaloputusvahendid. Ei soovita kasutada valmiskujul vesinuikülihapendi lahust – transpordil tekkivast vibratsioonist ja temperatuurimuutustest tulenevalt kaotab see pisitasa oma vastavad omadused. Parem omada hüdroperiidi tablette. 10 tabletist ja 0,5 liitrist puhtast veest saab tablettide lahustumisejärgselt 1% lahus;\n- universaalseks vahendiks haavade loputamisel, laiade kahjustatud nahapindade töötlemisel, silmade ja kurgu loputamiseks on boorhape või 10 tabletti furatseliini (1 tablett lahustatakse 100 ml kuumas vees ja jahutatakse seejärel toatemperatuurile);\n- valmislahus haavade loputamiseks – 0,5% kloorheksidiini lahuse pudel (kasutatakse analoogselt vesinikülihapendi lahusega);\n- haavaservade töötlemise vahend – briljantroheline, jood, furatseliin, betadiin;\n- vahendid vahetuks haava töötlemiseks (tugevad põletused ja nahakahjustused) – süntomütsiinsalv, argosulfiinsalv;\n- ühekordsed piiritussalfrätikud (8-10 tk) – naha puhastamiseks enne süstet, väikeste nahavigastuste töötlemiseks jne\nÜhekordsed 5 ml süstlad (5-6 tk minimaalselt). Poleks paha ka omada veel kümmekond steriilset nõela igale süstlale.\nAnalgeetikumid ja spasmolüütikumid:\n- üldised. Ketanov, Deksalgin amullides (minimaalselt 2-3 tk);\n- lokaalsed: Lidokain 12,5% lahus amullides 2 ml, 2% Novokain – 2 ampulli;\n- spasmolüütikumid: Spasmalgon, No-Špa (ampullides – 2-3 amp).\n- 0,18% Adrenaliin 1ml – 2-3 amp minimalselt;\n- antihistamiinsed preparaadid: Suprastin/Tavegyl/ Dimedrol (minimaalselt 2-3 amp);\n- šokivastane vahend: 25% Cordiamin 2 ml – minimaalselt 2-3 ampulli;\n- hormonaalne stimulaator: 0,4% Dexamethason 1 ml – 4-5 ampulli minimaalselt.\nVäike pudelike nuuskpiiritusega (ammoniaagi vesilahus) ekstreemseteks teadvusekaotusejuhtudeks.\nŽgutt verejooksu peatamiseks:\nPeamiseks verejooksu sulgemise vahendiks on žgutt, aga ideaaljuhul spetsiaalne verejooksu sulgemise kaasaegne seadis, mida saab iseendale ka ühe käega peale panna. Pidage meeles, et verejooksu sulgemisse žgutiga suhtutakse väga vastuoluliselt, kuna see kutsub esile veresoonte ja närvide tugeva kokkusurutuse ning verevoolu peatumise žgutist allapoole jäävas kehaosas. Kasutage seda verejooksu sulgemise meetodit vaid pärast teiste võtete mittetoimimisel.\nSteriilne kirurgiline komplekt vikrüülõmblusmaterjaliga 3-0 või 4-0, mis on alalises valmiduses..\n2.4.2. „Rahulik“ apteek\nSelle nimekirja ravimid on enamikus kasutatavad igapäevaselt ja seepärast toon ma siin ära lihtsalt mõningad komplekteerimisvariandid. Kui teil on kahtlusi, või olete oma valikutes ebakindel, siis pidage nõu oma perearstiga.\n„Rahuliku“ apteegi tarvis pole olemas nii karme nõudeid, kui „erakorralise“ jaoks. Piisab tavalisest kotikeest, või plastkarbist.\nAnaloogselt „erakorralise“ apteegiga koostage endale meelespea enamlevinud haigusseisundite ja vigastuste raviks (mürgistused, põletused, päikesepiste, lokaalsed külmumised, allergilised rektsioonid, haigestumised jne.). Samuti hoidke koos meelespeaga kõigi apteegis olevate ravimite instruktsioone.\nSääskede, puukide ja teiste vereimejate putukate vastased repellendid spray, salvi või rulliku kujul. Mida püsivama toimega, seda parem.\n10 tükki, lõhnastamata. Eesmärgipäraseks tarbimiseks, aga ka kui sidumisvahend, või hermeetiliseks pakendiks dokumentidele ja muudele väärisesemetele jne.\nSalvid liigeste traumade ja valude korral:\nSalvid põrutuste, hematoomide ja tursete korral:\nPanthenol (spray), Pantestin.\nSalvid nahaärrituse, putukahammustuste korral:\nPsilopalsam, Hydrocortison (tüsistunud juhtudel).\nHaavade paranemist soodustavad salvid:\nLevomekool, Levosiin, Oflokain.\nCamethon, Dekatylen, Angilex.\nColdrex, Pharmacitron – tegelikult ei ravi midagi, kuid võimaldavad külmetussümptomaatika korral „jalul püsida“.\nVähemalt 2 erinevat: Nimesulid/Ibuprofeen + Diclophenac/Larfix.\nSalv – Trimistrin, Miramistin.\nLaia spektriga antibiootikumid:\nVähemalt 3 erinevat vahendit igast grupist – näiteks Azitrosandos + Ciprofloksacin + Cefiksim/Cefutil/Cefodoks.\nSoolestikus toimivad antibiootikumid:\nVähemalt 2 erinevat vahenit, näiteks Phtalazol + Nifuroxazid/Levomycetin.\nSeedimist soodustavad vahendid:\nVahendid kõhulahtisuse vastu:\nVähemalt 2 erinevat: Atoxyl/Enteroskel + aktiivsüsi (vähemalt 30 tabletti).\nMaokõrvetiste ja valudevastased vahendid:\nRehydron (3-5 pakki).\nАntihistamiinsed (allergiavastased) preparaadid:\nVähemalt 2 erinevat: Edem/Zodak + Suprastin/Tavegyl.\nVere hüübimist soodustav vahend:\nDicinon (ettevaatust! – kasutatakse vaid laialdaste veritsuste korral).\n3. GRUPIVARUSTUS – VALIKULINE (MITTEKOHUSTUSLIK)\nVana matkatarkus ütleb: „Matkale ei võeta mitte seda, mida saab, vaid milleta hakkama ei saa“. Seda enam on küsimus aktuaalne, et häireolukordades tuleb kõike nagu matkalgi kanda endaga kaasa, ja seda määramata aeg ning kõrgema stressitaseme juures. Ei tarvitse arvestada sellega, et teil õnnestub kogu aeg liikuda mugava autoga, millega te saate endaga isegi mugava diivani, totu täis külmkapi ja koduraamatukogu kaasa võtta.\nRõhutan, et toit on pigem soovituslik, kui kohustuslik häirekomplekti osa. Pole võimalik ennustada, kui pikaks teie „matk“ kujuneb, ja seepärast valmistuge juba algul selleks, et nii-kui-nii teil toitu igaveseks ei jagu. Samas, kui täisväärtuslikud toiduained on suhteliselt raskekaalulised ja mida enam te neid endaga kaasas veate, seda raskem on teil liikuda. On kindalaks tehtud, et inimene on võimeline ilma toiduta piisavalt kaua hakkama saama ja esimese 7-10 päeva jooksul ei lange isegi töövõime. Seepärast on selles valdkonnas otsustusõigus teil enestel.\nMa ise arvan, et väike täiendav toit esimesteks päevadeks pole paha, kuid tõsiselt end toidukraamiga varustada ja selle arvelt oma mobiilsust kaotada, ei tasu. Umbkaudne arvestus võiks olla – 0,5 kg kuivainet iga kehakaalu kg kohta 7-10 päevaks. See tähendab küll näljasolekut, kuid – mingi energia ikkagi.\nToiduained, milliseid kohe kindlasti ei peaks nende kõrge mürgistuseohu tõttu juba esimestel päevadel ja ülemäärase raskuse ning madala toiteväärtuse tõttu, on: valmistoidud, liha ja vorstitooted (erandiks on tugevalt suitsetatud ja kuiv liha), kala, munad, toorpiimast tooted, kodused konservid, värske leib, värske juurvili ja puuviljad.\n- kuivained: kuivikud, kuivleib, tangud, makaronid, kuivsupid, oad. See moodustab kaasasolevate toiduainete põhiosa ja moodustavad seega ca. 75% üldistest toiduainetemassist, mis kaasas on;\n- konservid: liha (loomaliha, guljašš), kala. Konservid vaid metallkarbis ja mitte mingil juhul klaastaaras;\n- „kiired kalorid“: šokolaad, batoonid, küpsised, kondentspiim, pähklid ja kuivatatud puuviljad. Need toiduained pole vajalikud niivõrd kui maiustused, vaid kui organismi kiireks taastumiseks tarvilikud vahendid peale tugevaid pingutusi;\n- alkohol. Kõige parem on puhas meditsiiniline piiritus, kuid käivad ka viin ja puskar. Nende lahustega saab teha kompresse, süüdata lõket, töödelda haavu ja vajadusel saab aborigeenidelt vahetada seda millegi väga vajaliku vastu. Äärmisel juhul saab ka seespidiselt kasutada.\nSelle kategooria varustust võetakse kaasa vaid siis, kui see on olemas ja osatakse sellega ümber käia ning muu „tähtsam“ on juba olemas. Seda kõike osta (mis, muideks, pole põrmugi odav ja mis on kaunis keeruline kasutada) lihtsalt olemasolu mõttes, ei tasu.\nToon siinjuures ära lihtsalt nimekirja ja ei ei maini ära juurdekäivaid nõudeid:\n- kaljuronimise baasvarustus – ronimisrakmed, 30-50 m tugevat ronimisnööri, 3-4 karbiini, 2 ronimispidurit, ohutusseadmed jne.;\n- matkagaasipliit ja tagavaraballoonid sinna juurde;\n- paar üldkasutataval sagedusel raadiojaamasid;\n- täiendavad laagrivahendid – sapöörilabidas, käsisaag, matšete jne. ;\n- relv, padrunid („terav“ ja „jahi“), relvapuhastuskomplekt;\n- sülearvuti koos erinevate aksessuaaridega (pikendusjuhtmed, toiteblokk, hiir, FiFi ühendus, kõrvaklapid, mikrofon jne.) Tuleb arvestada, et arvuti ja kõik sinna juurde kuuluv on suhteliselt õrn ning raske ja võib võtta teie kasulikust koormisest mitu kilogrammi. Seepärast tasub kogu seda träni kaasa võtta vaid siis, kui sellest ka konkreetset abi saab olema. Näiteks, kui arvuti saab olema teie sissetulekuallikaks sihtpunkti jõudes. Kui see on teile kallis lihtsalt, kui asi iseenesest, või meelelahutusvahend, siis – jätke parem koju.;\n- analoogselt eespool ära tooduga võib kaasa rabada mida iganes, kuid ikka arvestusega, et need lisakilogrammid teie õlgadel end lõpuks ka ära tasuksid.\nSOOVITUSED SELJAKOTI PAKKIMISEKS JA RIHMADE REGULEERIMISEKS\nPakkides kaasaegset anatoomilist seljakotti, tuleb silmas pidada järgmisi reegleid:\n- raske – alla, vöökoha lähedale, kerge – mida kergem, seda kõrgemale;\n- see, mida võib iga moment vaja minna – välistaskutesse või koti ülaossa;\n- pikad ja mahukad asjad (lamamisalus jne.) paigutatakse seljakoti välispinnale ja kinnitatakse sinna rihmade või nööriga;\n- seljakoti kaalujaotus peab olema selline, et nii parem, kui ka vasak pool on ühes kaalus ja ka vertikaalsuunas oleks kaalujaotus raskuskesktelje suhtes sümmeetriline;\n- seljakoti seljaosa, kanderihmad ja puusdele toetumine tuleb reguleerida selliselt, et seljakoti põhiraskus langeks puusadele ja rihmade ülesandeks on pigem koti vertikaalasendis hoidmine;\n- pakkida tuleb tihedalt. Hüpake pakitud seljakotiga mõned korrad koha peal. Mitte midagi ei tohi lipendada ega koliseda ja selle raskuskese teie õlgadel ja puusadel ei tohi muutuda;\n- teravad esemed tuleb ohutustada (paigutatud seljakoti sügavusse, mässitud riietesse või pappi jne.), et teie kukkumise korral te ei vigastaks ei iseennast, ega teie abistajaid;\n- niiskust kartvad esemed peavad olema märja eest kaitstud. Märkmike ja dokumentide jaoks on head mitmekihilised plastpakendid, tulesüütamisvahendite jaoks – kaanega plastmannerg, ravimitele – hermeetilise kaanega plastkarp, tangude j.t. kuivainete jaoks – karastusjookide pudelid. Moodustamaks puutumatut tikutagavara tuleb ühe toosi sisu ja mõlemad selle küljed valada üle sulaparafiniga;\n- kestval seljakotiga liikumisel loetakse mugavustsooniks, kui seljakoti mass ei ületa 20% kandja kehakaalust. Kuid arvestades persoonide erinevat treenitust, saab teuie individuaalse mugavustsooni välja arvestada järgmiselt: tõstke pakitud seljakott selle harjal asuvast käepidemest mõlema käega oma lõua kõrguseni ja tehke selle koormisega 7-10 kükki. Kui teil ei õnnestunud selle protseduuri juures hoida oma käsi eelnevas asendis – mõelge juba tasa ja targu, kuidas seda kotti kergemaks teha, sest sellega liikumine saab teile olema üks rist ja viletsus.\nLõpuks tahan veel öelda, et see artikkel on mõeldud neile, kes veel hiljaaegu isegi ei mõelnud sellele, et nende mugavat igapäevaidülli võiks miski häirida. Äratoodud nimekirjad pole vaatamata oma 100%-lisele kasutuskõlbulikkusele ja kohesele kasutusvalmidusele, siiski mitte dogmad ja neid võib vastavalt vastavalt oma isiklikule kogemusele „ümbertöötada“. Kuid pidage meeles, et isegi kuitahes puuduliku häirekomplekti olemasolu on parem, kui, et seda üldse ei ole..\nKuid siiski veel üks mitte nii ilmne, kuid äärmiselt tähtis aspekt. Paralleelselt erilise tähelepanu pööramisega üleelaja materiaaltehnilisele varustusele ekstreemtingimustes (selle näiteks on meie poolt koostatud häirekomplekt), on olemas oht, et ei tähtsustata üldse teisi, mitte vähemtähtsaid, treenitusvaldkondi, millisteks on: psühholoogiline, füüsiline, praktilised oskused, organisatsiooniline. See on ebaterve tarbimisühiskonna „norm“, kus inimene pigem raiskab oma raha professionaalse varustuse ostmisele, kui kulutab ekvivalentset aega enda treenimiseks ja väljaõppeks. Kasu esimesest ja teisest pole võrreldav. Kriitilises situatsioonis on kindlasti parem osata iseseisvalt oma vahenditega tuld süüdatra, kui omada taskus universaalset välgumihklit, või osata verejooksu sulgeda, selmet otsida kusagilt välja mingi apteegist ostetud imevidin, või omada peavarju ehitamise kogemust isegi ilma firmakirveta, kui et oleks küll kirves, aga ilma kasutuskogemuseta. Selliseid näiteid on palju.\nMida siis teha, kui spetsiaalseid kursuseid, kus näiteks nädala ajaga õpetataks teid kõigeks vajaminevaks, või siis teil oleks aega iseseisvaks õppeks ja seminarideks, omandamaks vajalikke võtteid? Kas tõesti on siis isegi parima varustusega kõik asjata? Hoopistükki mitte. Komplekteerides oma häirekomplekti, saate te kõik, mida vajate matkal osalemiseks. Ja kõigest mõnest 2-3 päevasest retkest metsa, või mägedesse aasta jooksul, koos aeg-ajalt läbitavate temaatiliste kursustega (näiteks esmaabi baasteadmised jne.) on küllalt vajalike oskuste arendamiseks, füüsilise vormi parandamiseks ja oma varustuse tundmaõppimiseks. Te õpite paremini ebamugavusi üle elama ja loodetavasti saate oma tegevusest rahulduse.\nIgal juhul on juba valmisolek häiresituatsioonideks omamoodi elustiil. Kui olete tõepoolest tõsiselt plaaninud endale häirekomplekti muretsemist ning otsite teavet selle koostamiseks, siis olete juba teel enda ettevalmistamisel võimalikeks keerukateks olukordadeks ja ärge kartke kulutada selleks ei raha, ega jõudu ja aega, kuna see on vältimatu. See on keerukas, kuid huvitav teekond, kus liigutakse pisitasa, lihtsamast keerukamale. Ja see õnnestub ilmtingimata! Влад "dzhalizyak" Гапанович\nAutor: hillart [ 24 Mär, 2015 12:06 ]\nNIMEKIRI ASJADES, MIS SÕJA PUHKEDES PEAVAD OLEMAS OLEMA\nViimaste kuude sündmused on meile kõigile näidanud, et me elame maailmas, millest me tegelikult mitte midagi ei tea.\nMe ei tea, mida teha, kui pangaautomaat ei anna enam raha välja, kui kaplused pannakse terveks nädalaks kinni, kui kraanist ei tule enam joogivett ja kuhu põgeneda, kui teie linn on vaenlase poolt vallutatud. Sõdurid oskavad enda eest seista, sest neid on selleks õpetatud, kuid mida teha tsiviilisikutel? Kuhu põgeneda? Ja mis kõige tähtsam – mida kaasa võtta?\nHäirekohver – see on baasvarustuse üldnimetus, mis võib teile vajalikuks saada suvalises ekstreemolukorras. Tsivilistide „häirekohver“ on reeglina alates 30 liitrisesse seljakotti komplekteeritud ja see sisaldab minimaalses koguses riietust, hügieenivahendeid, medikamente, instrumente, enesekaitsevahendeid ja toiduaineid.\nKõik „häirekohvri“ asjad peavad olema uued (perioodiliselt uuendatavad) ja need ei tohi olla igapäevaolmes kasutatavad. Tsiviilne „häirekohver“ on ette nähtud ühe persooni võimaliklt kiireks evakuatsiooniks ohutsoonist. Ohutsooni all peetakse silmas maavärinat, uputust, tulekahju, kriminogeensuse tõusu, sõjategevuse keset jne. „Häirekohver“ peab olema olemas igal perel. Kui te nii ei arva, siis edasi lugeda ei maksa.\nKõigepealt tuleb selgust saada kohvri endaga. Kõige otstarbekam on selleks kasutada seljakotti. Kujutage endale ette situatsiooni, kus teil tuleb liikuda jalgsi, aga mitte autoga. Näiteks võib teel olla tõkestus ja teil tuleb edasi liikuda jalgsi. Viskasite seljakoti selga ja – läks. Väikesed ja nn. ekspeditsiooniseljakotid tuleb pakkida selliselt, et kaal oleks jaotatud ühtlaselt, mitte, et rakemad esemed all.\nHea on, kui teie seljakotil on eraldiasuv alumine osa. Asjad paigutage selliselt, et vajaminevaid asju oleks võimalik kiiresti ja kergesti leida. Hea, kui seljakotil on komplektis ka veekindel kate. Kui seda pole, siis ostke see tingimata. Ja muidugi peab seljakott olema kvaliteetne, et see peale pooletunnist liikumist mitte laiali ei laguneks.\nKuid nüüd vaatame täpsemalt asju ja toiduaineid, mis on kohvris. Nimekiri baseerub osaliselt NY erakorraliste olukordade teenistuse soovitustel.Võimalik, et teie elukoha või teie enda iseärasustest tulenevalt tuleb seda nimekirja lühendada või pikendada. Näiteks elatanud inimestele või lastele.\nSeega siis peab teil erakorralisteks olukordadeks olema kodus valmis järgmiste esemetega komplekteeritud hea seljakott.\n1.\tOluliste dokumentide koopiad veekindlas pakendis. Varakult tehke koopiad passidest, juhitunnistustest, kinnisvaraomandust tõendavatest dokumentidest jne. Dokumendid panna selliselt, et neid oleks võimalik kergesti kätte saada. Dokumentide juurde on soovitav panna ka lähedaste ja laste fotod.\n2.\tKrediitkaardid ja sularaha. Teil peab olema alati käepärast sularaha.\n3.\tAuto ja maja dublikaatvõtmed.\n4.\tMaakaart ja kõigi pereliikmete poolt aktsepteeritud sidesüsteem ja kohtumispaigad ekstreemtingimusteks.\n5.\tSidevahendid ja vahendid infoallikateni. Väike UKV/FV vastuvõtja. Müügil on ka väikesed käsitsi laetavad dünamoraadiod. Raadio võimaldab olla kursis toimuvaga. Tagavarapatareid raadiole. Võib võtta ka odava mobiiltelefoni koos laadimisseadmega.\n6.\tTaskulamp koos tagavarapatareide ja pirnidega.\n7.\tKompass ja kell. Ostke veekindlad asjad.\n8.\tMultitööriist – paljufunktsionaalne instrument. Tavaliselt näevad need välja nagu kokkupandud näpitsad, mille käepidemetes on peidus lisatööriistad (nuga, saag, viil, käärid jne.)\n9.\tNuga ja väike kirves.\n10.\tSignaalvahendid (vile, märguküünal).\n11.\tPrügikott 120 l. 5 tk. Võib asendada telkmantlit, kui lahti lõigata.\n12.\tRull teipi.\n13.\tKarp preservatiive (X 12, aromatiseerimata, toonimata). Läheb vaja erinevates situatsioonides.\n14.\tSünteetiline nöör. D=4-5mm, pikkus 20m.\n15.\tPliiats ja märkmik.\n16.\tNiit ja nõelad.\n17.\tEsmaabi apteek. Vahendite hulk on arvestatud mitte ainult iseenda, vaid ka ümbritsevata jaoks:\n-\tSidemed, leikoplaaster, jood, vatt;\n-\tAktiivsüsi (palju, intokatsioonide korral);\n-\tParacethamoli (põletikuvastane, palavikuvastane);\n-\tSuprastini (allergia);\n-\tImmodium (kõhulahtisus);\n-\tFtalazol (sooleinfektsioonid);\n-\tAlbuzidi (silmatilgad);\n-\tVerejooksu peatajad;\n18.\tOmatarberavimid arvestusega üheks nädalaks. Teie arstide nimed ja kontakttelefoninumbrid. Jälgida pidevalt ravimite kõlbulikkusekuupäevi (märkida vahetamise ajad kalendrisse).\n19.\tRiietus. 2 komplekti aluspesu. 2 paari puuvillaseid sokke. Varupüksid, -särk või –jakk. Vihmakeep, kootud suusamüts, kindad, sall. Vastupidavad ja mugavad jalanõud.\n20.\tMinitelk, lamamismatt-kile.\n21.\tHügieenivahendid: hambapasta ja –hari, väike seebitükk, käterätik, tualettpaber, mõni kuiv rätik, mõned taskurätikud, niisked salfrätikud. Naistele – hügieenivahendid. Võib võtta veel ka habemeajamis- ja maniküürivahendid.\n22.\tVahendid laste hoolduseks.\n23.\tToidunõud: katel, välipudel, kruus (parem metallist ca. 0,5 l), kokkukäiv tass.\n24.\tTikud (eelistatult – matkatikud). Tulemasinad (soovitavalt bensiiniga), tagavaragaasiballoon ja –bensiin.\n25.\tToiduvaru mõneks päevaks. Kõik, mida võib ilma ettevalmistuseta süüa, mis võtab vähe ruumi ja mis pole kiirestiriknev. Joogivesi 1-2 päevaks – uuendatakse perioodiliselt. Kaloriterikkad maiustused (väga head on „Snickers“id, mida kasutakse suure eduga sõjaväelistes taktikaliste gruppides). Karamellkommid.\n-\tPaar head soolalihakonservi;\n-\tLiha ja kalakonservid;\n-\tKui ruumi jagub: tangud (suvalised), makaronid, kuivatatud juurviljade poolfabrikaadid;\n27.\tViin või meditsiiniline piiritus.\n28.\tPerekonna juveelid, reliikviad – kuid alles peale kõige hädavajaliku kaasavõtmist.\n29.\tAuonoomse elektritoite allikad, laadimisvahendid päikesepaneelidega, portatiivne patarei, - need pole kallid ja esmavajaduse mobiiltelefoni laadimiseks rahuldab.\n30.\tTelk, lamamisalus, magamiskott (Pole paha, kui need asjad korteris olemas on).\nAutor: hillart [ 24 Mär, 2015 12:20 ]\nÜldharivaks teadmiseks kah. Et teataks ikka mida ja kuidas meist näiteks Ukrainas arvatakse. Noh, sageli ei tarvitse väline hiilgus seesolijaile just nähtav olla ja ka vastupidi - väljastoolt nägijaile ei tarvitse seesmised puudujäägid silma torgata, kuid ikkagi.\nhttp://zbroya.info/ru/blog/5536_anton-g ... u-oborony/


AK ⟩ EKI keelekool: madal on sügav on kõrge - Tänane leht\nAK ⟩ EKI keelekool: madal on sügav on kõrge\nTiina Leemets FOTO: LIIS TREIMANN/PM/SCANPIX BALTICS\nOsasünonüümidest kirjutab Eesti Keele Instituudi vanemkeelekorraldaja Tiina Leemets.\nSügava sünonüümideks sobivad madal ja kõrge. Esmapilgul näib selline väide ehk arusaamatu, mõlemad on ju sügava vastandid. Sama veider võib tunduda, et sekund ja minut, sõna ja silp, gramm ja millimeeter, seitse ja kümme või kass ja jänes võiks tähendada üht ja sama.\nPõhitähendus on loetletud sõnadel mõistagi erinev, ent nad kõik on osasünonüümid, mida saab võrdselt kasutada mõne alltähenduse juures, mõnes kontekstis või püsiühendis. Paks lumi on kõrge lumi ja sügav lumi – oleneb, kustpoolt vaadata. Laulja sügav bass on ühtlasi madal bass. Niisamuti sobivad sügava sünonüümideks muidu omavahel vastanduvad jäme ja peen: sügav hääl on jäme, aga sügav analüüs ja vahetegemine on samal ajal peened.\nSuveõhtus võib olla tuhat, miljon või miljard sääske (ka musttuhat või mustmiljon) ning pidevalt pooleli sada või tuhat tööd, kui kellelegi tundub, et sääski või töid saab liiga palju – suurtel arvudel on ühine ebamäärast rohkust näitav tähendus. Kuhugi minema või kolima hakates lubame kokku panna oma seitse või kümme asja, täpsel ülelugemisel oleks neid ehk rohkemgi. Osasünonüümiat esineb ajaühikute puhul: «oota üks sekund» või «oota üks minut» on lihtsalt palve natuke oodata, sama mis «oota üks hetk». Teisal võivad ühepikkused olla hetk ja tund – näiteks siis, kui õige hetk ehk õige tund on käes.\nPalju on seesugust vaheldusvabadust eitusväljendites. Teeb sama välja, kas vaikija ei lausu sõnagi, silpigi, poolt sõnagi või poolt silpigi. Rahapuuduse korral on ükskõik, kas taskus pole sentigi, kopikatki, pennigi või (punast) krossigi. Saab vaheldada eri mõõtühikuid, näiteks põhimõttekindel inimene ei anna oma veendumustes järele tolligi või millimeetritki (pikkuses) või grammigi (kaalus). Pidutsejal võib aga sees olla väike gramm, kraad või promill (viimase põhitähendus on ’tuhandik’).\nSuu ja nina ei ole üks ja sama näo osa, ent mõlemad võivad tähendada tervet nägu (magab, suu või nina seina poole) või tervet inimest (mitu suud oli toita, anti üks pirukas nina peale). Puder, supp ja soust erinevad söögilaual, aga kui mujal mingi puder, supp või soust kokku keeta või keerata, on tagajärjed üsna sarnased.\nMaailma sünonüüm võib olla maakera (maailma maad ja linnad), universum (maailma loomine), taevas (spordimaailma tähed), riik (veealune maailm), ringkond (akadeemiline maailm) ning eelkõige nimedes kauplus või selle osakond (Laste Maailm, Toidumaailm). Viimases tähenduses on sünonüümsed ka maailm ja paradiis (Vaibaparadiis, Diivaniparadiis).\nKass ja jänes on aga sünonüümid Hiina loomaaastate arvestuses, samuti härg ja pühvel.


Robootika Kodulabor: 10., 11. ja 12. klass, robootika valikaine – DIGIÕPILOOD\nRobootika Kodulabor: 10., 11. ja 12. klass, robootika valikaine\nÕpilugu „Robootika valikaine Robootika Kodulaboriga“\nAndres Mihkelson, Nõo Reaalgümnaasiumi robootikaõpetaja ja süsteemiadministraator\nRobootika Kodulabor on riist- ja tarkvaraplatvorm robootika õppimiseks. See on üks vähestest robootika õppevahenditest, mida toodetakse Eestis. Komplektis on kõik vahendid, et õppida robootika põhitõdesid: mis on andur, mis on täitur, katsetada kohe, kuidas neid kasutada. Komplekt on kokku pandud nii, et õpilane ise ei peaks elektroonikalahenduse loomisega tegelema, vaid saabki valmis asja kätte, kus on vaja paar juhet ühendada ja kõik toimibki. Põhirõhk on seetõttu just programmeerimisel. Robootika Kodulabori erinevaid komplekte on käesolevalt kolm generatsiooni, esimene tuli välja 2007-2008, viimane paar aastat tagasi.\nNõo Reaalgümnaasiumis on esimese ja teise generatsiooni komplektid, kokku kaheksa komplekti. Need on üsna kallid, ja see on üks põhjus, miks me neid enam väga laialdaselt ei kasuta. Aga ennekõike on Robootika Kodulabor olnud meie robootikaõppe esmane platvorm.\nMa ei ole valikaines seadnud piirangut, mitmes klass sinna tulla võib, ongi huvilised 10. kuni 12. klassini. Võib-olla edaspidi keskendub valikkursus 11. klassile, sest 10. klassis tehakse programmeerimise baaskursust ja siis on kõigil valikainesse tulles ühtlasem taust. Robootika Kodulabor eeldab teksti kirjutamisel põhineva programmeerimise õppimist või varasemat oskust, graafilisi keskkondi selleks tarbeks seni loodud ei ole.\nRobootika Kodulabori kasutamine praktikas\nMina olen mistahes tehnoloogiakomplekti puhul aru saanud, et üle kahe õpilase ühe arvuti taha panna on keeruline. Samas iga õpilase jaoks oma Robootika Kodulabori komplekt osta on liiga kallis. Nii ongi valikaines olnud tavaliselt kuni 16 õpilast, töötatakse paaris 8 komplektiga. Ja ega rohkematele korraga sellist asja õpetada ei saagi, lihtsalt ei jõua kõiki juhendada.\nKomplektid tulevad esialgu kohvrites, kuid kuna kasutame täiendavaid vahendeid ning ribakaablite pidev kokku- ja lahtiühendamine kulutaks neid liigselt, hoiustame komplekte kokku ühendatuna kapis riiulitel. Õpilased saavad tunni alguses sealt komplekti ise võtta, arvutiga ühendada ja toimetama hakata. Tunnis on alati konkreetne teema, näiteks räägime mõnda tüüpi anduritest või hoopiski servomootoritest. Alati teeme teoreetilise sissejuhatuse, kuidas asi töötab, missugune on seos füüsika ja matemaatikaga. Seejärel toimub praktiline programmeerimise pool, kuidas vahendit programmeerida ja kasutada.\nKolm intensiivset tundi korraga\nKuidas valikaine õppeaasta peale ära jaotada, oleme katsetanud nii ja naa. Eelmisel aastal jõudsime senise parima mudelini, robootika valikaine toimus kolmandiku õppeaasta jooksul. Tunnid olid kord nädalas. 45 minutit enne õhtusööki (Nõo Reaalgümnaasiumis on valdavalt õpilaskodus elavad õpilased) tegin teoreetilise ülevaate, pärast õhtusööki toimus 2x45 minutit praktiline osa. Kokku kolm intensiivset tundi korraga ühel päeval. See toimis hästi, sest kui on korraga ainult 45 minutit, kulub suur osa komplekti välja võtmisele ja tagasi panemisele. Ka ei tohiks tundidele väga pikad vahed sisse jääda, sest programmeerimise osa kipub muidu meelest minema, väljaspool tunde õpilased sellega enamasti kokku ei puutu.\nNõue õpilastele on, et nad peavad kõikide teemadega tutvuma ning neid ka praktikas rakendama ja oma tulemused ette näitama. Valikaine on arvestuslik ja eeldab edukaks läbimiseks kõigi praktiliste tööde juhendajale esitamist. Kõige paremini õpibki nii, et robot lõpuks tõesti liikuma saadakse ja tekib teatav eduelamus. Saad pooleldi liikuma, saad kolme – sellist hindamismudelit ma ei rakenda. Pigem tuleb suunata õpilased ikka murekohtadest õppima ja lõpuni välja minema.\nProbleemid Robootika Kodulabori kasutamisel\nRobootika Kodulabori programmeerimiskeelena kasutatakse C-keelt, mis oma olemuselt on keerulisem kui meil tavatundides õpitav Python. Suuremad raskused õpilaste jaoks tulenevadki sellest, et robootikatunni keel erineb teiste tundide keelest. Ideaalse lahendusena peaks enne robootikat tegema eraldi lühikese C-keele kursuse, kuid selleks kahjuks ressurss puudub.\nKaheksa komplekti on seni enam-vähem terveks jäänud, isegi valesti ühendamiste ja lühiste peale on komplektid jätkuvalt elus. Suur probleem on sellega, et Kodulabori ametlik tarkvaralahendus ei ole kuigi stabiilne. Oleme kurja vaeva näinud, et loodud programme komplektile peale laadida. Lõpuks koostasin ise arenduskeskkonna, millega programme kirjutada ja neid mikrokontrollerile laadida ja olemegi selle juurde jäänud. Olukord on läinud siiski paremaks ka ametliku tarkvaraga, mõned aastad tagasi ei saanud ma seda meie arvutites üldse käima, nüüd toimib enam-vähem probleemideta. Küll aga on enda koostatud minimalistlik lahendus siiski õppetöös end paremini õigustanud ja jätkuvalt kasutusel.\nRobootika on juba oma olemuselt võrdlemisi rakenduslik valdkond, mis tugineb eelkõige matemaatikale, füüsikale ja teistele loodus- ja reaalteadustele. Lõiming üldhariduskoolis võiks toimuda kindlasti füüsikaga, näiteks selgitades ja iseloomustades andurite tööpõhimõtteid või arvutades mootorite puhul, kui suurt jõudu need rakendada suudavad ja millise roboti puhul neid kasutada saab.\nProgrammide kirjutamine põhineb loogikal ja matemaatikal. Komplekte saab kasutada ka kui andmekogujad ja teha mõõtmisi näiteks loodusainetes. Lõpuks ei keela keegi tegemast robotite abil ka kunsti ja nii varieeruvadki lõiminguvõimalused üsna laias spektris.