Na poziv Federalne privredne komore Austrije, delegacija privrednika iz BIH predvođena predsjednikom Privredne komore FBiH gosp. Mirsadom Jašarspahićem i direktorom Agencije za promociju izvoza Vanjskotrgovinske komore BiH gosp. Enesom Ališkovićem je učestvovala na međunarodnoj konferenciji „Machinery and Plant Engineering" u Beču 28. i 29.11.2017. godine, sa učesnicima i predstavnicima kompanija iz preko 20 zemalja Evrope i svijeta. Bh. privredni subjekti koji su se odazvali i iskoristili ovu šansu su: Deling d.o.o. Tuzla, TTO Sarajevo, Femetall d.o.o. Zenica, Tvornica alata Goražde, PIMS elektrooprema Odžak, Junior-Eko-Termik Jelah.\nKonferencija i B2B razgovori su pružili mogućnosti našim predstavnicima da se upoznaju sa dobavljačima, kupcima i poslovnim partnerima razvijenog i zahtjevnog austrijskog tržišta iz oblasti mašinogradnje, metalne industrije i proizvodnog inžinjerstva. Iskorištena je šansa da se upoznaju budući kupci i dobavljači, usvoje nova saznanja o najaktuelnijim industrijskim trendovima, prezentuju novi projekti, te iniciraju novi prekogranični kontakti.\nZnačajno je napomenuti da je Bosna i Hercegovina jedina zemlja iz regiona koja s Austrijom ima suficit u vanjskotrgovinskoj razmjeni, što je u više navrata istaknuo gosp. Phillippe Kupfer, direktor predstavništva Austrijske privrede u BiH, kao i gosp. Christian Knill, predsjednik Asocijacije metalne industrije u Austriji, koji je ujedno i jedan od austrijskih investitora koji uspješno realizuje investiciju u novi proizvodni pogon u BiH, tačnije u Živinicama u novoj poslovnoj zoni.\nDrugog dana susreta predstavnici firmi su imali priliku posjetiti i značajne proizvodne pogone u okolini Beča po izboru organizatora, a predstavnici PKFBiH i VTK BiH su kao panelisti učestvovali na još jednom značajnom događaju u organizaciji Ambasade BiH u Beču i Federalne privredne komore Austrije, na temu „Promocija investicionih i privrednih potencijala Bosne i Hercegovine", gdje su zajedno sa predstavnicima FIPA-e, Privredne komore RS, te firma koje su primjer uspješnih investicijskih priča u BiH (Austrotherm GmbH i Studen & Co Holding GmbH) pred oko stotinu austrijskih predstavnika na najbolji način predstavili sve mogućnosti i primjere dobre prakse u BiH.\nGosp. Konstantin Bekos, regionalni menadžer Austrijske privrede za Jugoistočnu Evropu i gosp. Phillippe Kupfer, direktor predstavništva Austrijske privrede u BiH, su svim gostima sa velikim poštovanjem napomenuli porast privredne saradnje sa Bosnom i Hercegovinom, otvoreno pozivajući da prate iskustva uspješnih priča sa bh. partnerima.\nDuboko se zahvaljujemo organizatorima na izuzetno pozitivnom predstavljanju bh. privrednika, te uz veliko poštovanje čestitamo osoblju Ambasade BiH, na čelu sa NJ.E. ambasadorom Tomislavom Lekom, na organizaciji i potpori. Ovo je bio primjer kako privrednici, privredne komore, FIPA i diplomatsko predstavništvo na najbolji način predstavljaju i zastupaju svoju zemlju.


Fujifilm FinePix S4200 digitalni fotoaparat cena, cene Srbija, prodaja Beograd Novi Sad Niš\nEPonuda > Fotoaparati & Kamere > Digitalni fotoaparati & Oprema > Digitalni fotoaparati > Prosumer digitalni fotoaparati > Fujifilm Prosumer digitalni fotoaparati\nFujifilm FinePix S4200 digitalni fotoaparat cene\nProsumer digitalni fotoaparat, Efektivan broj piksela oko 14 megapiksela, Maksimalna rezolucija 4.288 x 3.216 piksela, Tip senzora objektiva CCD, Formati slika za snimanje: 3:2, 16:9, 4:3, Podržani formati fajlova: EXIF, DPOF, JPEG, MJPEG, AVI, DCF, WAV, Žižna daljina 24 � 576 mm, Mikro snimak 2cm, Broj programa za snimanje 16... specifikacija\nOcena: 3 ixy, 2013-05-29\nKomentar:Nije najjasnije da li video moze da se snima u h.264 formatu. Negde kod specifikacija stoji da ima MPEG i H.264, ali nigde ne pise kako se podesava u kom formatu snima. Na FujiFilm sajtu stoji samo MPEG.\nCanon PowerShot SX600 HS digitalni fotoaparat\nEPonuda nije internet prodavnica već Vam omogućava da brzo i lako nađete Fujifilm FinePix S4200 digitalni fotoaparat po najjeftinijoj ceni. Naš cilj je da kupci budu što bolje informisani o ponudi Fujifilm digitalni fotoaparat FinePix S4200 na tržištu Srbije. Vrlo lako nalazite željeni proizvod za kategoriju Digitalni fotoaparati cene, ne morate da lutate od sajta do sajta za Fujifilm Digitalni fotoaparati, sve Vam je na jednom mestu. Naši operateri svakodnevno ažuriraju cene ali je potrebno da proverite cenu i dostupnost za Fujifilm FinePix S4200 digitalni fotoaparat sa PRODAVCEM. EPonuda ne može da garantuje potpunu tačnost specifikacije i slika za Fujifilm FinePix S4200 digitalni fotoaparat. Pre kupovine, podatke za Fujifilm digitalni fotoaparat FinePix S4200 proverite na sajtu PROIZVOĐAČA.\nFujifilm Instax WIDE 300 (Crna/Srebrna)Fujifilm Instax mini 8 (Bela)Fujifilm Instax mini 70 (Zlatna)Fujifilm Instax mini 70 (Žuta)Fujifilm Instax mini 70 (Crvena)Fujifilm Instax mini 70 (Bela)Fujifilm Instax mini 70 (Crna)Fujifilm Instax mini 70 (Plava)Fujifilm Instax mini 8 (Crna)Fujifilm Instax mini 8 (Ljubičasta)Fujifilm Instax mini 8 (Pink)Fujifilm Instax mini 8 (Plava)Fujifilm Instax mini 8 (Žuta)\nNikon CoolPix S4150 Bronze digitalni fotoaparat\ncena od 37.710,00 din\ncena od 49.594,00 din


Ubijen bh. državljanin u Njemačkoj: Šerif izgubio glavu prilikom prodaje automobila?! | Banovici-x.com\nBiHCrna hronikaSvijetVijesti 21/01/2020 Urednik\nPolicajci naoružani automatskim puškama imali su problema da smire ogorčene Šerifove rođake, ali tenzije su popustile poslijepodne Njemačka policija primila je u ponedjeljak ujutro...\nPolicajci naoružani automatskim puškama imali su problema da smire ogorčene Šerifove rođake, ali tenzije su popustile poslijepodne\nNjemačka policija primila je u ponedjeljak ujutro dojavu od osobe Bernd Scherler (59), vlasnika snack bara u Blankenfelde-Mahlowu (15 kilometara južno od Berlina) koji je kazao da je upravo ubio čovjeka.\nVlasnik snack bara kazao je bilo riječ o samoodbrani. Kada je policija stigla na adresu Bernd ih je odveo u podrum svog imanja. Tamo je policija zatekla mrtvog čovjeka.\nRadilo se o bh. državljaninu Šerifu G. Prema prvim izvještajima, Šerif je ubije iz vatrenog oružja, piše Berliner Kurier.\nŠerif G. (foto bild.de)\nDok su policajci ispitivali Bernda S., na parkingu nasuprot kuće i poslovne zone okupilo se nekoliko stanovnika, porijeklom iz BiH, koji su u rodbinskim vezama s ubijenim Šerifom.\nIstražioci nisu komentirisali motiv ubistva. Nezvanično, prema njemačkim medijima, rođaci ubijenog bh. državljanina tvrde da je automobil koji je bio predmet prodaje vrijedan oko 40.000 eura.\nNa mjesta zločina rečeno je da je Šerif G. tokom vikenda u lokalu brze hrane sreo Bernda S. kako bi pregovarali o prodaji automobila. Nije poznato ko je od njih prodavao, a ko kupovao automobil. Rođaci su Šerifa posljednji put vidjeli u subotu.\nOsumnjičeni Bernd S. već se pojavljivao na stranicama crne hronike u lokalnim medijima. U maju 2017. godine automobil VW Polo je uletio u njegov lokal, u trenutku kada je Bernd bio u svojoj kući. Bernd S. je govorio o smišljenom pokušaju ubistva, ali istraga je pokazala da je riječ o saobraćajnoj nesreći.


Otkrivena obnovljena mozaik mapa Vranja – Niški.Press – Sa Vama 24h\nHome›Društvo›Otkrivena obnovljena mozaik mapa Vranja\nMapa jedinstvena u Evropi; foto: Grad Vranje\nNakon nešto više od godinu dana obnovljena monumentalna mozaik – mapa Vranja iz 1975. godine, delo akademskog slikara i dizajnera Stevana Čukića, otkrivena je sinoć u okviru obeležavanja Dana oslobođenja Vranja u Drugom svetskom ratu.\nNa rekonstrukciji su prethodna dva meseca radili akademski slikar i mozaičar Nenad Živadinović iz Niša i Nikola Savić iz Vranja, a poslovima je rukovodio Čukićev sestrić, akademski slikar i nekadašnji fakultetski profesor Dragan Gašić, koji je ujaku pomagao tokom izrade mozaika.\nMozaik – mapa je bila jedinstvena ne samo u tadašnjoj Jugoslaviji, već i u Evropi. Čuvajte mozaik – mapu kao jedinstveno kulturno blago – rekao je Gašić u svom obraćanju na otkrivanju mape.\nTrg Republike sa spomenikom ,,Čika Mita” i geografskom mozaik kartom Vranja, kultno je mesto za Vranjance, bez obzira koje su dobi. Međutim, zub vremena učinio je da dođe do znatnog oštećenja delova mape do neprepoznavanja. Zbog toga nam je veoma drago što je baš rekonstrukcija mape, kao jedan od predloga za ulaganje novca koji je grad dobio u igri ,,Uzmi račun i pobedi”, izglasan od strane naših sugrađana. Verujem da bi i autor ove monumentalne mozaik mape, akademski slikar i dizajner Stevan Čukić, bio ponosan na to što su se Vranjanci založili da se njegovo delo rekonstruiše i sačuva od propadanja – rekao je Milenković.\nDonacija Gerontološkom centru u Nišu


VOJAŽ I BRESKVICA IZVREĐALI jutjubere, a sinoć se sami tako predstavili\nMladi izvođači Vojaž i Breskvica na meti su loših komentara već danima unazad zbog ispada koji im se dogodio u emisiji Ami G Show. Prilikom tog gostovanja Vojaž je isprozivao jutjubere i njihovu muziku rekavši da on pevače sa jutjub scene ne stavlja u isti rang sa sobom i drugim pevačima poput Dare Bubamara ili The post VOJAŽ I BRESKVICA IZVREĐALI jutjubere, a sinoć se sami tako predstavili appeared first on Scandal portal.\nIzvor: Scandal.rs, 29.Jan.2020, 21:36\nIako su mnogi smatrali da će nagrada za “Jutjub zvezde” na preksinoć održanoj MAC dodeli ućutkati sve one koji već dve nedelje prozivaju Breskvicu i Vojaža, to je zapravo pokrenulo još jaču reakciju onih kojima je mladi reper “stao na žulj”. Podsetimo, on je u emisiji “Amidži šou”...


Tadić ili Nikolić - odluka o novom predsedniku Srbije u drugom izbornom krugu 3. februara\nPrema podacima RIK-a, kandidat radikala Tomislav Nikolić osvojio je 39,96 odsto glasova u prvom krugu predsedničkih izbora, dok je - na osnovu 98,68 odsto obrađenih rezultata sa biračkih mesta - kandidat Demokratske stranke Boris Tadić osvojio 35,41 odsto glasova.\nNjih dvojica će snage odmeriti u drugom izbornom krugu 3. februara, koji analitičari u Srbiji već vide kao svojevrsan referndum.\n"Ono što očekujemo to je da će glasovi gospodina Mrkonjića, odnosno SPS-a, nekako, u većem procentu da odu ka gospodinu Tomi Nikoliću. Što se LDP-a tiče, najveći deo će da glasa za gospodina Tadića", rekao je za beogradski B92 Zoran Lučić, izvršni direktor CESID-a.\nTrećeplasirani u prvom krugu bio je kandidat Nove Srbije Velimir Ilić sa 7,41 odsto glasova. Socijalista Milutin Mrkonjić dobio je 5,97, a kandidat Liberalno demokratske partije Čedomir Jovanović sa 5,35 odsto. Kandidat Mađarske koalicije Ištvan Pastor dobio je 2,27 odsto glasova.\nIzbornog pobednika i novog predsednika Srbije, kako izgleda, opredeliće podela glasova birača koji su glasali za Velimira Ilića. Istraživanja CESID-a ukazuju da bi taj odnos mogao da bude tri prema jedan za Borisa Tadića, ali su svi pogledi uprti ka premijeru Vojislavu Koštunici, koji je podržao Ilića u prvom krugu.\nAnalitičari smatraju i da će rezultati drugog kruga umnogome zavisiti od toga da li će na izbore izaći još novih birača i koje će stranke podržati jednog od dvojice kandidata.\nProfesor Fakulteta politički nauka Zoran Stojiljković kaže da će pored manjih partija kao što su Liberalno-demokratska strankai Socijalisitčka partija Srbije, važnu ulogu u drugom krugu imati koalicija premijera Vojislav Koštunice koju čine njegova Demokratska stranka Srbije i Nova Srbija.\nBivši šef diplomatije Goran Svilanović izražava nadu da će Vojislav Koštunica podržati kandidata Demokratske stranke Borisa Tadića, a programski direktor Centra za slobodne izbore i demokratiju Zoran Lučić smatra da bi izbore mogli da odluče 800.000 birača koji čine neku vrstu izbornog rezervoara i koji se do sada nisu pojavljivali na glasačkim mestima.\nLučić zatim upozorava da budućnost partija umnogome zavisi kako će se ponašati u ovom trenutku. Važno je, kaže Lučić, da se Vojislav Koštunica i Čedomir Jovanović sami odrede jer od toga, između ostalog, zavisi budućnost i njihovih stranaka a ne samo budućnost dvojice predsedničkih kandidata.\nPredsednik Liberalno demokratske partije Čedomir Jovanović spreman je da razgovara sa predsednikom Demokratske stranke Borisom Tadićem o podršci te partije u drugom krugu predsedničkih izbora, a slično je najavio i predsednički kandidat Mađarske koalicije Ištvan Pastor koji je rekao da će podržati Tadića u drugom krugu pod uslovom da on prihvati program Mađarske koalicije.\nU prvom krugu predsedničkih izbora u Srbiji registrovana je i najveća izlaznost glasača od 2000. godine.


Gospodarstvenici blokirali magistralu zbog Crnaje | Ramski Vjesnik\nGospodarstvenici blokirali magistralu zbog Crnaje\nOstale novosti 14.01.2021. 19:23h Uredništvo\nPedesetak osoba okupilo se danas da negoduje zbog rekonstrukcije tunela Crnaja na cesti Sarajevo – Mostar. – javlja Hercegovina.info\nProsvjed već nekoliko dana najavljuju gospodarstvenici iz Jablanice, kako bi ukazali na posljedice koje će za taj kraj prouzročiti blokada Crnaje. Alternativnog pravca nema, što znači da će u kolonama ostati i svi oni koji gravitiraju ka Sarajevu.\nProsvjed se održava unatoč gustom snijegu i niskim temperaturama\nGospodarstvenici traže da im se dostave točan plan obustave prometa i alternativna rješenja za gradnju. Oni su dostavili i dva zahtjeva:\nPrvo se mora riješiti kvalitetna zaobilaznica i u tom kontekstu predlažemo da Vlada FBiH pristupi realizaciji svoje Odluke kojom se obvezala da će za potrebe priključka Jablanice i svih lokalnih zajednica koje se u Jablanici uključuju na M-17 /Prozor-Rama, Gornji Vakuf-Uskoplje, Bugojno, Donji Vakuf, Tomislavgrad…/ izgraditi novu brzu cestu koja će zapravo zauvijek riješiti pitanje kvalitetne povezanosti ovih područja sa koridorom Vc i biti sigurna alternativa za potpuni protok prometa”.\nTraže se i čvrste pismene garancije od JP “Ceste FBiH” i Vlade FBiH o tome koliko će trajati obustava prometa tijekom izvođenja radova\nAhmedin Šabanagić, direktor ‘Autoprevoza’ Mostar, rekao je kako je ova prometnica žila kucavica.\n“Naše poslovanje ovisi od toga, svako kašnjenje duže od 15 minuta nama će značiti duple troškove”, rekao je Šabanagić.\nJusuf Džafić, predsjednik Udruženja gospodarstvenika Jablanica, rekao je nije samo problem jablaničkih gospodarstvenika, već i Konjica i Mostara, koji zajedno predstavljaju njih više od tisuću. .\n“Ako će kašnjenja biti dva sata, onda neka nam to kažu”, zaključio je Džafić.


Kurić: ANU BiH registrovati na državnom nivou – Fokus.ba\nKurić: ANU BiH registrovati na državnom nivou\nMinistar kulture i sporta Kantona Sarajevo Mirvad Kurić posjetio je Akademiju nauka i umjetnosti Bosne i Hercegovine gdje je sa rukovodstvom ove akademske organizacije razgovarao o njenom radu i problemima.\nNeriješeno pitanje registracije na državnom nivou, po riječima predsjednika ANU BiH Miloša Trifkovića, najizraženiji je problem koji osim finansijskih posljedica po Akademiju i njene članove može imati i negativne refleksije na ukupnu naučnu i umjetničku produkciju i očekivanu ulogu Akademije u društvu.\nKako bi se to ispravilo, naveo je, upućena je i apelacija Ustavnom sudu. Istakao je da pojedine ključne oblasti u kojima Akademija djeluje poput lingvistike, ekologije i psihologije trenutno nisu pokrivene vrhunskim stručnjacima zbog nedostatka finansijskih sredstava za njihov angažman.\n– Paradoks je da nas, kao instituciju koja djeluje na nivou države, finansira Kanton Sarajevo. Uprkos tome, uspijevamo održati naučnu produkciju, svakog mjeseca objavljujemo jednu ili dvije knjige, održavamo četiri do šest simpozija godišnje koji se publikuju kao posebna izdanja. Bavimo se i aktuelnim društvenim pitanjima, a u pripremi su i simpozij o klizištima, te prva naučna konferencija o rezultatima popisa u BiH, kao i interakademijski projekt u oblasti medicine sa Slovenijom i Hrvatskom i drugi. Imamo strategiju, otvorili smo se i prema univerzitetima i organizaciono smo spremni da djelujemo – naveo je, između ostalog, Trifković.\n– Uloga ove institucije je od neprocjenjivog značaja za bh. društvo i ne smije se potcjenjivati. Interes Ministarstva kulture i sporta je ojačati njen rad i u segmentu umjetnosti, te smo spremni razvijati saradnju i na tom planu – naglasio je ministar Kurić.\nNajavio je, između ostalog, da će Ministarstvo u skladu s finansijskim mogućnostima izdvojiti novčana sredstva za podršku projektima izdavanja Godišnjaka Centra za balkanološka istraživanja, kao i Monografiju akademika Juraja Nedhardta, te nastaviti finansirati ostale značajne programske aktivnosti i projekte ANU BiH, saopćeno je iz Press službe KS.


Slovenacki poslovni klub | Radni sastanak - Direktor RAS-a Željko Sertić - Slovenacki poslovni klub\nRadni sastanak – Direktor RAS-a Željko Sertić\nDana 19.01.2017. Slovenački poslovni klub je organizovao Radni sastanak u In Hotelu. Gost radnog sastanka bio je direktor Razvojne agencije Srbije Željko Sertić, koji je razgovarao sa prisutnima o uslovima poslovanja u Srbiji, slovenačkim investicijama, kao i planovima vlade za unapređenje privrednog ambijenta.\nSastanku su prisustvovali predstavnici slovenačke Ambasade u Srbiji, na čelu sa Nj.E. Vladimirom Gasparičem kao i veliki broj članova.\nPredsednica Slovenačkog poslovnog kluba, Danijela Fišakov je zahvalivši gospodinu Sertiću na učešću u Radnom sastanku, napomenula da je organizacija ovakve razmene informacija između visokih zvaničnika državnih institucija i privrednika iz slovenačkih kompanija koje posluju u Srbiji najbolji način za poboljšanje poslovnog okruženja u Srbiji i tom prilikom posebno naglasila:\n“Klub će se potruditi da i u ovoj godini bude vaša podrška pogotovo vašem poslovanju ovde u Srbiji. I ako ćete vi biti uspešni i mi ćemo biti uspešni.”\nNJ.E. Vladimir Gasparič je poželeo privrednicima sve najbolje u novoj godini i gospodinu Sertiću i Vladi Srbije da nastave ka uspešnim reformama koje sprovode i poslednje dve godine.\nČlanovi SPK su gospodinu Željku Sertiću postavljali pitanja o planovima koje će vlada preduzeti u cilju podsticanja preduzetništva kao i o naporima koje ulažu u suzbijanju sive ekonomije.\n”To je jedini način da možemo da poslujemo, da širimo, otvaramo naše granice i da kroz to obezbedjujemo mnogo bolji život i standard za sve naše građane”, rekao je Željko Sertić poželevši svim članovima Slovenačkog poslovnog kluba uspešnu godinu.\n"Glavna poruka koju želim da vam prenesem u ime ministra (Gorana) Kneževića i Vlade Srbije je to da vlada nastavlja da podržava privrednike, da ste dobrodošli i da ćete svim mogućim državnim sredstvima biti zaštićeni da ostvarujete svoj profit, da sa njim slobodno raspolažete".\nDirektor kompanije Bisnode Miroslav Ekart je predstavio rezultate sprovedene analize slovenačkih kompanija u Srbiji i tom prilikom naglasio da:\n„U Srbiji posluje ukupno 1.517 slovenačkih preduzeća, od kojih 605 posluje sa pozitivnim poslovnim prihodima, a 717 je sa imovinom preko 10.000 EUR. Za finansijske pokazatelje posmatrani su subjekti koji su poslovali pozitivno ili imaju imovinu veću od 10.000 EUR – takvih je 717 u 2015.god. i 726 u 2014.god. Prema sastavu ima 1510 privrednih društava i preduzetnika i 9 finasijskih institucija, sa prosečnom finansijskom ocenom „C“ i dinamičnom ocenom + (mala verovatnoća ulaska u blokadu), a Bisnode indeks uspešnosti je +1. Bitno je naglasiti da je kod slovenačkih kompanija u Srbiji poslovna dobit rasla čak 48%, dok je prihod porastao 22% (2014/2015).”\nIvana Bezarević, izvršna urednica poslovnog portala eKapija predstavila je rang listu slovenačko-srpskih investicionih priča, koje su izazvale najveće interesovanje i čitanost na eKapiji u prethodnoj godini.\n͈Sumirajući 2016., primetno je da se sve više srpskih kompanija odlučuje da investira u Sloveniji, poput Comtrade-a, AIK banke, Delta holding-a, dok sa druge strane slovenačke firme ostaju među najvećim investitorima i promoterima Srbije. Posebno ohrabruje što slovenačke kompanije koje već posluju u Srbiji nastavljaju da investiraju ovde šireći svoje kapacitete, potvrđujući time da je Srbija za njih dobro poslovno okuženje. Kompanije iz dve zemlje su se angažovale i na zajedničkim projektima, ujedinjenim nastupima na trećim tržištima, a veliku ulogu u osnaživanju ekonomija dve zemlje ima i razmena iskustva – naročito evropsko iskustvo slovenačkih kompanija koje prenose partnerima u Srbiji.”


Medvedev je novi ruski predsednik | Forum Krstarice\n02.03.2008 u 21.28 - Medvedev je novi ruski predsednik\nPrema rezultatima prvih izlaznih anketa, Dimitrij Medvedev odnio je uverljivu pobedu na predsedničkim izborima u Rusiji. Putinov kandidat osvojio je oko 70 posto glasova birača.\n02.03.2008 u 21.33 - Medvedev je novi ruski predsednik\nPutinov kandidat... Kakva farsa. A Putin premijer... Rotacije kao u Slobino vreme. Cirkus 1/1...\n02.03.2008 u 21.36 - Medvedev je novi ruski predsednik\nod prilike tako...\n02.03.2008 u 21.37 - Medvedev je novi ruski predsednik\nPrema poslednjim podatcima i prebrojanih 32,4% glasova,situacija je ovakva.\nI Ruski Ceda tj.Bogdanov-1,4%.\n02.03.2008 u 21.42 - Medvedev je novi ruski predsednik\nPutin ga je predlozio,a narod izabrao.Narod glasa instinktivno za onoga ko ce doneti boljitak u vec jaku Rusiju.\nDa al nije to demokratski,rece demokratski zapad.\n02.03.2008 u 21.49 - Medvedev je novi ruski predsednik\nDobro cemu tuga?????\nGledao sam na HRT-u danas emisiju o Rusiji.Covek je zaista uradio mnogo i za zemlju i za narod generalno.\nA ne ovde kod nas kao demokrate smo a pusimo ga na sve strane.Kao strava imamo "demokratskog" predsednika. Pa sta obican narod ima od toga????\nPonizava ga ko stigne,kriminal na najvisem nivou,korupcija,nezaposlenost....ali bitno je da je "demokratija"\n02.03.2008 u 21.56 - Medvedev je novi ruski predsednik\nU većini tranzicijskih banana država demokracija služi SAMO za zaštitu interesa lopovsko-kriminalne bande na vlasti:\nPutin je to kratko i efikasno sasekao, Svaka mu dala!\n02.03.2008 u 21.58 - Medvedev je novi ruski predsednik\nŠta je sasekao? Pa rusija je zemlja sa najviše milijardera na svetu... A sve na račun koga?\nNišta vi ne kapirate...\n02.03.2008 u 21.59 - Medvedev je novi ruski predsednik\nPa kad narod ovde bude shvatio da je bitno samo to kako on zivi i u kakvom je stanju zemlja a ne ko vlada onda ce se mozda i promeniti nesto na bolje. Dok god se lozimo na te price o "demokratiji" nema nama spasa.Sta nam je donela "demokratija"????\nna racun ISPACENOG naroda !\n02.03.2008 u 22.03 - Medvedev je novi ruski predsednik\nPredsednik će biti i vlasnik rafinerije u Pančevu.\nKod nas se to zove sukob interesa, a kod njih?\nA Montenegro i večiti Milo (za drago) ?\nNarod je sudija. Da je bio loš, sigurno bi i tamo jačali 'njihovi radikali'.\nAl' nije obična demokratija. Naša je....žuta.\n02.03.2008 u 22.04 - Medvedev je novi ruski predsednik\nNi istorija nam baš nije najsjajnija a opet je ne ispuštamo iz usta.\nInače, slažem se sa tobom, ova "demokratija" nam je donela samo obaveze i nikakva prava.\n02.03.2008 u 22.05 - Medvedev je novi ruski predsednik\nKod njih je LJUBAV INTERESA\n02.03.2008 u 22.06 - Medvedev je novi ruski predsednik\nA sta ti kapiras????\nPa normalno da je zemlja sa najvise milijardera kada su se lopovi nakrali za vreme onog alkosa Jeljcina. Mislis da bi u Srbiji nekog bolelo dupe za Miskovica i slicne da je nezaposlenost manja i da ljudi mogu pristojno da zive od svojih plata???\nSigurno Rusija nije Svajcarska ali bar kako je prikazano u emisiji na HRT-u a zaista su je lepo odradili sasvim neutralno narod u Rusiji daleko bolje zivi nego pre dolaska tog Putina na vlast.Znaci za tih 8 godina koliko je vladao generalno je boljitak.\nE onda se vratimo na "demokratsku" Srbiju gde eto "demokrate" vladaju jos malo pa 8 godina.Ima li boljitka???\nRasprodato na namestenim tenderima sve sto je valjalo,krade se kao nikada,od te famozne EU naravno nema nista a bilo je obecanje 2000-e da smo 2007-e u EU , Kosovo ode,nezaposlenost samo takva,kriminal,droga po skolama koliko hoces,zemlja ponizena,narod takodje........\nOn je, za razliku od Srbije, uspeo da naglo razvije Rusiju, znači, ipak je nekima/mnogima onemogućio da sebi prigrabe veliki deo torte.\n02.03.2008 u 22.08 - Medvedev je novi ruski predsednik\nPutin je "samo" uveo konkurenciju Jeljcinovim tajkunima.\nUveo je svoje - Medvedeva npr.\nI ne zaboravite jednu stvar - ko prodje sito i rešeto u toj Rusiji taj je itekako zaštićen i povezan sa raznoraznim institucijama.\n02.03.2008 u 22.11 - Medvedev je novi ruski predsednik\nPutin je ZAUSTAVIO daljnje množenje oligarha, a neke već postojeće je uništio!\n02.03.2008 u 22.12 - Medvedev je novi ruski predsednik\nDa, Putin je zaista razvijao Rusiju a ne Srbiju.\nA mislim i da znam odgovor zašto je tako radio.\n02.03.2008 u 22.14 - Medvedev je novi ruski predsednik\nMa j_ebe mi se sta je bilo. Zanima me sta je danas i sta ce biti sutra. A izgledi da ce biti bolje sutra su ravni nuli.\nNisam nesto lud za Rusima (za ruskinjama da) ali taj Putin je doveo Rusiju u polozaj da vise zapad ne moze da s_ere po njoj,ekonomski je digao na noge a definitivno i narod u Rusiji zivi bolje.Takodje kad uzmes u obzir kolika je to zemlja tu je onda uspeh i veci.\nA pogledaj nas.Gomila mamlaza i lopovcina palamude o demokratiji i patriotizmu.Evo ovaj lopov Dinkic ne skida se sa TV-a zadnjih 7 dana.Sve su ili prodali ili upropastili,garantujem da su svi funkcioneri ovih stranaka sto vladaju zadnjih 8 godina milioneri( naravno i one komunjare pre njih) a narod beda. Ko je imao ludacke srece a takvih je jako malo ili oni koji su imali vezu ubacili su se na neki solidniji posao ( a to je manjina) a ostali ili ne rade ili rade za bedu.Hvale se da su podigli plate a ne kazu koliko su podigli cene.Najskuplja zemlja smo u Evropi. Ali nema veze mi smo "demokratska" zemlja. Imamo "demokratskog" predsednika i vladu .Boli nas za sve.\n02.03.2008 u 22.16 - Medvedev je novi ruski predsednik\nPa tako ti je svuda. Mislis da je u USA i EU drugacije?Pa eto ti demokratske Velike Britanije. Zasto oni kao demokrate ne ispitaju otkud pare ruskim tajkunima koji kupuju engleske klubove.Evo sada je tamo onaj bivsi premijer Tajlanda u skripcu ali nije bilo frke da kupi Mancester City.U Engleskoj je bio bezbedan i niko nije pitao odakle mu milioni.Kako bre to ako je tamo demokratija i zakonje.Kako da ne pitaju te cike odakle im te pare.\n02.03.2008 u 22.17 - Medvedev je novi ruski predsednik\nTacno tako ili sto je krepani Sloba govorio jedared "pored ovakve opozicije ima da vladamo 100 godina " a to se odnosi i na Rusiju i CG ,samo da se ne zalete kao Slobo.\n02.03.2008 u 22.18 - Medvedev je novi ruski predsednik\nNišta ne kapira ni onih 70% ruskih glasača. Sreća te ti kapiraš.\nJoš jedan koji sve kapira. E da se ta Rusija ugleda na nas - pa Bog da ih vidi. Kod nas niti ima sita i rešeta niti nekakve povezanosti sa raznoraznim institucijama. Sve čisto i pošteno....i transparentno. Zato nam demokratska vlast na svakim novim izborima dobija sve veću i veću podršku birača. Evo, sad će na ovim predstojećim parlamentarnim sigurno dobiti najveću u svojoj istoriji.\n02.03.2008 u 22.26 - Medvedev je novi ruski predsednik\nBaš zbog demokracije: Ispitivanje porekla imovine strancima bi bilo mešanje u unutrašnje stvari druge države!?\nNaravno, da neće da pitaju odkuda pare, daj što više!\n02.03.2008 u 22.28 - Medvedev je novi ruski predsednik\nJa sam jedan bivši milijarder što ne može da se pomiri sa petocifrenom platom...\nNemojte mi stajati na muku, molim vas k'o brata...


BIC Commerzbank, Niederkrüchten (Nemačka) (SWIFT kod).\nBIC Commerzbank, Niederkrüchten (Nemačka) (SWIFT kod)\nBIC za Commerzbank u gradu Niederkrüchten je COBADEFFXXX. Skraćenica BIC označava 'poslovni identifikacioni kod' (ranije 'bankovni identifikacioni kod'). Ovo je međunarodno standardizovani kod za identifikaciju filijala u platnim transakcijama. Koriste ga kreditne institucije, brokeri i slične kompanije širom sveta i on na jedinstven način identifikuje svakog partnera koji direktno ili indirektno učestvuje u platnim transakcijama. BIC/SWIFT BIC se u platnim transakcijama koristi u kombinaciji sa IBAN-om (= međunarodni broj bankovnog računa), pri čemu BIC identifikuje banku, a IBAN identifikuje relevantni račun koji se tamo nalazi.\nNa primeru fiktivnog broja računa 777772429 i šifre banke 31040015, rezultat će biti IBAN sličan ovome: DE99 3104 0015 7777 7242 9. Da bi se poboljšala čitljivost IBAN-a, on se obično deli na blokove od po četiri znaka. IBAN može da sadrži i do 34 znaka, ali je u većini zemalja kraći od toga.\nSedište banke je Commerzbank u gradu Niederkrüchten. Shodno tome, Niederkrüchten se nalazi u zemlji Nemačka.


Iako su vlasti tvrdile da je proizvodnja droge u ovom gradu iskorijenjena u njemu se i dalje lako dolazi do narkotika, posebno kristalnog meta, ali i oružja i ukradenih automobila. Hotelske sobe su pune reklama za “novopridošle djevice“, “majka-kćerka kombinacije“ i “bezobrazne maloljetnice sa velikim grudima“, dok televizije prikazuju japansku pornografiju.\n[pull_quote_left]Mentalitetu ovog pograničnog grada očigledno ni vlasti ne mogu ništa, a u posljednje vrijeme se ni ne trude puno da ga poromijene što ga čini pravim mjestom za one željne nevolja[/pull_quote_left]\nOvaj grad je navodno zaradio 9,6 miliona dolara od turizma u 2002. godini, a posjetioci su uglavnom Kinezi koji ne odlaze dok ne prokockaju nekoliko desetin hiljada u nekoj od kockarnica.\nGrad je nekada bio poznat i po trgovini delova tijela ugroženih divljih životinja, pa su se tako prodavali i žuč od medvjeda, tigrove šape i slonovača, ali je nedavno gostujući novinar „Daily Bista“ rekao da se sada uglavnom prodaju lažni eksponati.\nPre 20 godina Ujedininjene nacije su u Mong La sprovele pijaću vodu, a Kinezi su obezbijedili struju i telekomunikacione sisteme nekoliko godina kasnije. Ipak, Kina je brzo odustala od pokušaja da unapredi ovaj grad u kojem vlada bezakonje, pa su čak poslali vojnike da zatvore kockarnice.\nGradski vođa Leun je jednostavno pomjerio kockarnice 16 kilometara južnije i ostavio napuštena kazina i kockarnice po brdima iznad grada, te nastavio s radom.\nRat lokalnog vođe i kineskih vlasti se nastavio, a Kinezi su čak u jednom trenutku isključili mobilne mreže u nameri da spreče online kockare iz Šangaja i Pekinga da doprinose rastu ovih kockarnica. Vlasnik kazina je ponovo dobio bitku tako što je kupio satelitske antene i riješio problem.\nMentalitetu ovog pograničnog grada očigledno ni vlasti ne mogu ništa, a u posljednje vrijeme se ni ne trude puno da ga poromijene što ga čini pravim mjestom za one željne nevolja.


Србија ће морати мало да се угледа на Српску - Јадовно 1941. - КУЛТУРА СЈЕЋАЊА\nSrbija će morati malo da se ugleda na Srpsku\nMoram da kažem da odavno nisam prisustvovao debati koja se toliko držala teme i obrađivala je iz različitih uglova. Većina nas ovde ide često po nekim sličnim skupovima, seminarima i debatama, i znamo kako te debate uglavnom izgledaju. Ovoga puta, da li zbog mesta ili zbog teme, kao da smo svi osećali dodatnu obavezu i nastojali da sa više odgovornosti i pijeteta progovorimo o temi koja je očigledno prevelika da bi se mogla iscrpeti čak i u jednoj ovako intenzivnoj debati kakva je danas vođena.\nZato ja današnji skup shvatam samo kao početak priče na ovu temu. I stoga ću samo markirati par važnih tačaka koje do sada možda nisu dovoljno istaknute, iako smo već čuli mnogo toga i onaj ko je pažljivo slušao ovu debatu zaista je mogao dosta da nauči.\nIako verovatno spadam među politički obaveštenije ljude u Srbiji i na prostoru bivše Jugoslavije, moram priznati da dosta od onoga što smo danas čuli iz izlaganja predsednika Vlade i predsednika Republike Srpske meni uglavnom nije bilo poznato. A ako ja to prvi put čujem, mogu pretpostaviti koliko je tek nepoznato široj srpskoj javnosti. To nije samo autobiografska stvar ili neki sporedan detalj, nego to, čini mi se, govori o tome koliko se u suštini slabo poznajemo i koliko još mora da se radi ne samo na uspostavljanju institucionalnih, političkih i ekonomskih veza između Srbije i RS (mada one jesu osnova i podloga svih drugih), nego i na svakodnevnoj uzajamnoj komunikaciji i informisanju, pored ostalog, i kroz formu ovakvih dijaloga.\nHoću da kažem da se o Republici Srpskoj u današnjoj Srbiji strašno malo govori i još manje zna. Za nju se veoma malo, i u svakom slučaju nedovoljno zanimaju čak i naše kolege iz medija i akademskih krugova, a odgovornost za to leži gotovo podjednako na svima, odnosno, kako na onima koji su u Beogradu vladali krajem 90-ih, tako i onih koji su na čelu Srbije bili tokom ove poslednje decenije.\nTek poslednjih godina se u tom pogledu nešto počelo menjati. Delom, možda, iz iskreno patriotskih, a nekada više iz marketinških i dnevnopolitičkih razloga, ali je Banjaluka sada postala česta i sve omiljenija destinacija srpskih političara, kako onih iz vlasti, tako i iz opozicije, i to je, nezavisno od motiva, dobra i pozitivna promena, koju treba istaći. Kao što treba istaći i činjenicu da to najmanje deset, pa i više godina posle Dejtona nije bio slučaj.\nU čitavom tom periodu, srpski mediji se Republikom Srpskom nisu bavili mnogo. Čak ni ovi relativno nacionalniji mediji, a jasno je da tek one koji su u vlasništvu ili pod kontrolom stranog faktora to pogotovo nije zanimalo. I kad su se bavili Republikom Srpskom i prekodrinskim temama, beogradski mediji su se uglavnom bavili temama kao što je Srebrenica, genocid, ratni zločini i slično. Naravno da i o tome treba da se govori i piše, ali je u ovom slučaju očigledno u pitanju bila planska stigmatizacije srpskog naroda, a naročito Republike Srpske, što je i vama ovde sigurno dobro poznato.\nZašto ovo naglašavam i izdvajam iz mnoštva veoma važnih i značajnih tema koje se tiču sudbine posdejtonske Bosne i Hercegovine i perspektiva Republike Srpske? Pa zbog toga što sam, bez imalo preterivanja ili želje da dramatizujem situaciju, duboko uveren da se i ova bitka, kao i neke prethodne, vodi u Republici Srpskoj, ali se, na kraju krajeva, zapravo dobija ili gubi u Beogradu. I zbog toga bih malo vremena posvetio upravo tom aspektu, dakle, beogradskoj politici i beogradskoj odgovornosti za sudbinu, opstanak i perpektive Republike Srpske.\nVi koji ste odavde dobro poznajete stanje u Republici Srpskoj, znate bolje ovdašnje političke i socio-ekonomske prilike i neumesno bi bilo da vas ja koji dolazim iz Beograda tome poučavam. Ali osećam potrebu da naglasim ili izrazim svoje uverenje da Beograd, uključujući praktično sve vlade u ovom postdejtonskom periodu, nije dovoljno činio i ne čini ni danas dovoljno za Republiku Srpsku, iako za to, kao potpisnik i garant Dejtonskog sporazuma, ima i formalnopravne obaveze, a da i ne pominjemo etničke, istorijske, religijske, emotivne i sve druge razloge.\nOsećam potrebu da naglasim ili izrazim svoje uverenje da Beograd, uključujući praktično sve vlade u ovom postdejtonskom periodu, nije dovoljno činio i ne čini ni danas dovoljno za Republiku Srpsku, iako za to, kao potpisnik i garant Dejtonskog sporazuma, ima i formalnopravne obaveze, a da i ne pominjemo etničke, istorijske, religijske, emotivne i sve druge razloge.\nMilošević je potpisavši Dejtonski sporazum prosto zaklopio tu stranicu i nije joj se više vraćao. Kosovo je naravno iskočilo u prvi plan, ali mislim da su za ovo svojevrsno okretanje glave od Republike Srpske postojali i neki drugi razlozi. Naime, ostala je dilema, barem tada u 90-im godinama, da li je Dejton pobeda ili poraz, da li je to kapitulacija ili ipak maksimum mogućeg koji se u datim okolnostima mogao izvući? Oko toga nije bilo konsenzusa ni u samoj Srbiji, a ni ovde u Republici Srpskoj. Na Dejtonu je ostala senka svega onoga što mu je neposredno prethodilo i onoga što mu je sledilo. Ostala je senka unutarsrpske nesloge, ratnog haosa, Srebrenice, blokade na Drini, gubitka života i teritorije. (Druga je stvar i tema za posebno razmišljanje to što se ono što je 1995. u srpskoj javnosti bilo doživljeno kao kontroverzna i diskutabilna stvar, danas slavi kao jedan od malobrojnih nacionalnih uspeha.)\nS druge strane, posle 5. oktobra i smene Miloševića, hit-tema je postala Evropa, reforme, integracije, privatizacije, liberalizacije i pogotovo tada opštenacionalne teme nisu mnogo zanimale srpski politički i medijski establišment. I tako smo došli do današnjeg stanja, kada se klatno opet donekle pomerilo i kada Republika Srpska ponovo polako ulazi u vidokrug političkog Beograda, premda to još uvek nije ni dovoljno ni zadovoljavajuće.\nPotpuno je jasno da Beograd sve ovo vreme nije imao dovoljno jasan stav, niti pruža Republici Srpskoj dovoljno snažnu podršku. Naravno da predstavnici Republike Srpske to neće ovako otvoreno reći (mi ne znamo šta se dešava iza zatvorenih vrata), ali mislim da je prilično očigledno da formulacije tipa: „Srbija – odnosno Beograd – podržava svaki dogovor tri konstitutivna naroda u Bosni i Hercegovini u oba entiteta“ deluju prilično bledo, a ponekad čak i licemerno. Pogotovo ako pogledamo i uporedimo šta u isto vreme govore i kako se ponašaju drugi spoljni akteri Be-Ha priče.\nNema dovoljno vremena da bi se citirale samo poslednje izjave odlazećeg hrvatskog predsednika Stjepana Mesića o Republici Srpskoj, Srbima i Srbiji. Prosto je neverovatno koliko tu ima cinizma, grubosti, pa i direktnog ljudskog i političkog bezobrazluka. I pri tome je stalno paska na Beogradu, stalno je fokus na tome da li Beograd ili Republika Srpska destabilizuje BiH.\nNema dovoljno vremena da bi se citirale samo poslednje izjave odlazećeg hrvatskog predsednika Stjepana Mesića o Republici Srpskoj, Srbima i Srbiji. Prosto je neverovatno koliko tu ima cinizma, grubosti, pa i direktnog ljudskog i političkog bezobrazluka. I pri tome je stalno paska na Beogradu, stalno je fokus na tome da li Beograd ili Republika Srpska destabilizuje BiH. A oni koji govore i zahtevaju likvidaciju Republike Srpske, oni koji govore o Republici Srpskoj kao „republici šumskoj“, „genocidnoj tvorevini“, a Srbe tretiraju kao „remetilački faktor“, oni koji pokušavaju da na silu boga od Bosne i Hercegovine naprave unitarnu državu, e, oni nisu sumnjivi i oni ne ruše Dejton i ne ugrožavaju stabilnost Bosne i Hercegovine.\nTek kada pogledamo šta govore, na primer, Stjepan Mesić, Haris Silajdžić, i Mustafa Cerić, ili turski ministar spoljnih poslova Ahmet Davutoglu, i ako bismo to uporedili sa ovim stidljivim izjavicama naših vladajućih političara, tek onda se može steći prava slika o razmerama neadekvatnosti političke podrške koju iz Beograda dobija Republika Srpska.\nSrbija, dakle, da zaključimo, nema razloga, a nema ni prava da zatvara oči pred ovim što se dešava u Republici Srpskoj i pred pritiscima kojima je Republika Srpska izložena. Ni Kosovo, ni ekonomska kriza, ni evro-integracije, ni strah od optužbi za „mešanje u unutrašnje stvari BiH“ za to ne smeju biti izgovor.\nSkrenuo bih pažnju na nešto s čime je gospodin Dodik završio svoje nedavno predavanje na skupu u Kragujevcu, a to je odnos političke vere, odnosno uverenja i politike. Dakle, postoje neke objektivne okolnosti, gde su zadati neki ekonomski, politički i geopolitički faktori, ali postoji uvek i taj subjektivni, ljudski, individualni element, koji se nipošto ne može i ne sme isključiti i zanemariti.\nTi objektivni faktori su zaista protivrečni i ambivalentni. Među njima ima i elemenata za ohrabrenje, o tome je govorio profesor Stojanović na početku ove sesije, dok neki drugi daju razloga za brigu. Ali kada je u pitanju onaj subjektivni element, moramo se složiti da se tu nešto menja i da se menja u pozitivnom smeru, a to je, pre svega, promena u stavu kako građana, tako i rukovodstva Republike Srpske.\nI ja se iskreno nadam da bi to moglo da bude model i za Beograd, odnosno za političke predstavnike Beograda, da se ovoga puta, za promenu, i oni malo ugledaju na mlađeg brata, odnosno na Banjaluku, makar onoliko koliko Banjaluka, razumljivo, ali nekad i bez dovoljno razloga i bez adekvatnog odgovora s druge strane, neprestano gleda u Beograd.\nKao što rekoh, ja već nekoliko godina povremeno dolazim ovde u Banjaluku i već se i golim okom može primetiti koliko je tu sada više optimizma, više odlučnosti i spremnosti da se odupre pritiscima. A to onda povratno utiče i na političke predstavnike da ni oni ne mogu da idu ispod neke crte i minimuma narodnih očekivanja. A još pre samo par godina, prilikom gostovanja u raznim TV emisijama, bilo je mučno gledati kako se predstavnici vlasti i institucija iz Republike Srpske povijaju, uvijaju i izvinjavaju pred bahatim sagovornicima iz Sarajeva i Zagreba, kojima je svaka druga reč bila „Hag“, „genocid“, „zločin“, „takozvana RS“. No, to je sada prošlost. I samo na prvi pogled paradoksalno, ovaj malo samouvereniji stav ne samo da nije pogoršao, nego je naprotiv, čak popravio poziciju RS i njenog rukovodstva, što se, pored ostalog, vidi i po tome što, bez obzira na prozivke i kritike, više nikome ne pada na pamet da, recimo, smenjuje izabrane predstavnike RS, što je doskora bila česta pojava i to za mnogo sitnije „grehe“ nego što su ovi gospodina Dodika. Hoću da kažem da vas, kada pokažete malo kičme i čvrstine, onda i protivnici više poštuju, nego kada se povlačite i ponižavate. I ova porasla nacionalna samosvest se danas vidi na gotovo svakom koraku u Banjaluci i Republici Srpskoj, a to je ono što nam, nažalost, bolno nedostaje u Beogradu i Srbiji.\nKada pokažete malo kičme i čvrstine, onda i protivnici više poštuju, nego kada se povlačite i ponižavate. I ova porasla nacionalna samosvest se danas vidi na gotovo svakom koraku u Banjaluci i Republici Srpskoj, a to je ono što nam, nažalost, bolno nedostaje u Beogradu i Srbiji.\nNeću sada da raspravljam o tome čija je to zasluga, a nije ni toliko važno. Pogotovo se moramo kloniti onog koliko jalovog, toliko i opasnog prepucavanja o tome ko su, tobože, više, a ko manje „kvalitetni Srbi“. Mislim da je od presudnog značaja svakako mnogo manje bila „genetika“, a više traumatično iskustvo koje su građani RS preživeli tokom poslednje dve decenije i koje im je omogućilo da steknu jedan zdraviji, normalan i racionalan stav, koji Srbima u Srbiji često nedostaje. Oni su videli i iskusili sve strahote građanskog rata, kao i „čari“ meke okupacije, građanizma i multikulturalnosti, i uglavnom nemaju više iluzija.\nMislim da rukovodstvo Republike Srpske za sada dosta dobro uspeva da balansira (druga je stvar da li će i koliko će u tome uspeti, ali, bar za sada, to dosta dobro čini), na samoj ivici noža i demonstrira jedan zdrav i odlučni patriotizam, istovremeno pokazujući meru racionalnosti i pragmatizma u rešavanju pojedinih pitanja. Neću da idealizujem, niti baksuziram. Ali poenta je da Srbima u Srbiji danas taj balans nedostaje i zato su skloni ili da se preterano olako ophode prema nacionalnim temama ili da podležu pričama tipa „manimo se prošlosti“, „ovo je 21. vek“, „koga to još zanima“, „idemo u Evropu i onda će tamo svi naši problemi biti rešeni“.\nDakle, imamo, sa jedne strane, zavodljivost te evropske mantre, a sa druge, opet, sklonost da se olako upadne u jedan nacionalni defetizam tipa „sve je gotovo“, „sve je propalo“. Ja sam to iskusio na svojoj koži, nedavno, kada je bila reč o Vojvodini. Kada sam nekim svojim kolegama, čast izuzecima, govorio o opasnostima od autonomaštva u Vojvodini, a oni mi kažu – nemoj da preteruješ, nema to veze, pa Srba je tamo 70, 75, 80, odsto. (Na stranu što ih nema toliko – prema poslednjem popisu tek nešto preko 65%, iako se nadam da će taj procenat sada biti nešto veći – niti se vojvođansko pitanje uopšte može svesti samo na etničke brojke.) Znači, problem se najpre ignoriše i bagateliše, a u sledećem trenutku, kada se dogodi nešto kao što je bio ovaj statut Vojvodine, pa nas to lupi po glavi, onda se ode u drugu krajnost i kaže: jao, gotovo je, sve je propalo, nema spasa – ode Vojvodina! A ni jedan ni drugi stav nisu ni tačni niti konstruktivni.\nTo je ta pogubna, mazohistična klackalica kojoj smo, kažem, malo i mentalitetski skloni, naročito ljudi u Srbiji, i zato onda oni ili sebi dopuštaju jedno neodgovorno nacionalno alakanje (nemam neki bolji i advekatnije izraz), ili završavaju u potpunoj malodušnosti i bežanju od nacionalnih tema. U razgovoru sa običnim ljudima iz Republike Srpske, kao i u razgovoru sa političkim predstavnicima Republike Srpske, kako onim iz vlasti, tako i iz opozicije, primetio sam da ovde gotovo da nema tog nacionalno neodgovornog bahaćenja, tipa „ne može nam niko ništa“, ali nema ni onog kapitulanstva, defetizma i malodušnosti, koje tako često nalazimo u krugovima beogradske političke, kulturne i medijske čaršije. I to je vaša komparativna prednost.\nPoslednja stvar koju bih hteo da kažem i da na nju skrenem pažnju tiče se jedne opasne i lukave zamene teza. U poslednje vreme, u diplomatskim i medijskim krugovima, pogotovo u Briselu i u tzv. „regionu“, ali i u srpskim medijima, pozicija RS, a posebno gospodina Dodika, redovno se predstavlja kako neka ekstremistička, radikalna pozicija, u smislu – eto, to je sada jedan ekstrem, pa hajde onda da nađemo neku umerenu i razumnu „sredinu“.\nPozicija srpskog rukovodstva u RS je, zapravo, minimalistička i vrlo umerena. Ona je poslednja linija odbrane nečega što je preostalo kao minumum državotvorne supstance Republike Srpske, koja je izložena permanentnom čerupanju i pritisku da bude svedena na neki „evro-region“ unutar jedinstvene Bosne. Dakle, nešto što je minimum insistiranja na elementarnim nacionalnim interesima i pravima srpskog naroda u BiH predstavlja se kao neki teški ekstremizam.\nMoj utisak iz onoga svega što smo čuli danas, kao i onoga što sam u poslednje vreme saznao o kontinuiranom radu na likvidaciji Dejtona i RS jeste upravo suprotan. Pozicija srpskog rukovodstva u RS je, zapravo, minimalistička i vrlo umerena. Ona je poslednja linija odbrane nečega što je preostalo kao minumum državotvorne supstance Republike Srpske, koja je izložena permanentnom čerupanju i pritisku da bude svedena na neki „evro-region“ unutar jedinstvene Bosne. Dakle, nešto što je minimum insistiranja na elementarnim nacionalnim interesima i pravima srpskog naroda u BiH predstavlja se kao neki teški ekstremizam. No, to što se sada dešava sa Republikom Srpskom i kako se u zapadnim medijima, a, nažalost, i u jednom delu srpske, odnosno beogradske medijske i političke javnosti, predstavlja pozicija rukovodstva RS, tako se već godinama predstavlja svaka pozicija koja iole pokušava da vodi računa o srpskim nacionalnim i državnim interesima. To je jedan opasan mehanizam proizvodnje radikalizacije i ekstremizacije, odnosno, preventivnog javnog i političkog žigosanja, po kojem će svaki stav i svaka teza koja nije unapred defektička i kapitulantska i koja ne prihvata apriori naivnu evro-antlantsku mantru, pre ili kasnije biti proglašeni za „ekstremizam“, „nacizam“, „nacionalizam“, „fašizam“ ili kako već kome u kom trenutku odgovara.\nStalni strah da ćete biti na ovaj ili neki sličan način žigosani, proskribovani, marginalizovani ili eliminisani iz političkog života delotvorniji je i pogubniji od stvarnih smena i represije. Međutim, danas u Republici Srpskoj, za razliku od pre nekoliko godina i za razliku od prilika u Srbiji, tog straha više nema i zato Republika Srpska nema svoj pandan LDP-u, „Drugoj Srbiji“ i „Helsinškom odboru“ Sonje Biserko. Republika Srpska nema svog Čedu Jovanovića, nema svoju „drugu Republiku Srpsku“, nema odrođenu i otuđenu intelektualnu elitu i političare sa kompleksom inferiornosti prema svemu što dolazi sa zapada. I zato verujem da Republika Srpska, ukoliko istraje na ovom političkom kursu, uprkos svim problemima i neposrednim opasnostima kojima je izložena, ipak ima budućnost i perspektivu.\n(Tekst izlaganja autora na skupu „Republika Srpska: stanje i perspektive“, koji će biti objavljen u zborniku „Petnaest godina Dejtonskog mirovnog sporazuma i budućnost Republike Srpske“).


Skerlićev pesimizam čekićem - Nedelja - Dnevni list Danas\nPočetna » Nedelja » Skerlićev pesimizam čekićem\nJovan Skerlić je od 1912. do smrti 1914. imao snažno naslućivanje da se država približava katastrofi i javno je upozoravao u skupštini.\n5Piše: Momčilo Đorgović 17. maja 2020. 11.17\nNjegovi strahovi su se obistinili. Ratna politika Nikole Pašića i radikala izložila je državu osveti i kaznenim ekspedicijama velikih sila, razbijena je, satrta je trećina stanovništva, od tog poraza do danas Srbija se nije demografski oporavila, i ostala je neuspešna i zaostala država.\nPesimizam nad srpskim bivstvovanjem prati Skerlića kao senka, uprkos njegovom nacionalnom zanosu.\nBespoštedno je kritikovao ljude i njihova dela i nedela, i u kulturi i u politici. Kritika je često bila kao malj, onesvešćivala je umesto da podstakne.\nMnoge je čudila njegova averzija prema pesimističkom i melanholičnom tonu srpske moderne, pa ko bi drugi nego on, kao modernizator, trebalo da taj ton razume?\nParadoks je uočio Radomir Konstantinović – „ovaj zakleti Evropljanin bio je u času pune naše literarne evropeizacije veliki njen protivnik“. Nije slučajno Konstantinović istakao kurzivom literarne, jer druge evropeizacije nije bilo.\nZbog te parcijalne evropeizacije Skerlić je bio očajan. On je želeo evropeizaciju društva i privrede, dakle totalnu, ne parcijalnu evropeizaciju, jer samim tim što je parcijalna nije istinita.\nSva zaostalost i glupost u toj dućandžijskoj varoši probijala je odasvud poput memle i da bi se odbranio od plesni, da bi otvorio perspektivu, on intonira stav mađarskog rodoljuba – „Srbije nema, Srbije bi tek trebalo da bude!“ Ona je zadata, još ne postoji!\nNa vrhuncu njegovog pesimizma, istovremeno probija i borbeni poklič da se prevlada, otud su mu, pretpostavljam, smetale literarne suze, bodlerovski splin i cveće zla. Još i ta emocionalna memla!\nA sve oko nas je već orijentalno malaksalo. Pokazivao je na Zapad. Ali, ne da bi se podvrglo zapadnim politikama kao što se Pašić stavio u službu ruske politike.\nTrebalo bi se opredeliti za razum Zapada po kojem se izvodila industrijska revolucija, prihvatiti logiku inženjera, i otvoriti prostor za kreativnu, socijalnu i emotivnu inteligenciju.\nFunkcija države nije da zajmovima pljačka seljake, već da omogući stasavanje našeg homo fabera, kao što je i Tucović zahtevao industrijalizaciju da bi se ondašnji seljaci razvili u višu fazu, u proletarijat.\nSkerlićevo Tamo daleko jeste Zapad koji stvara, koji misli, koji živi punim i intenzivnim životom, jedinim dostojnim da se nazove ljudskim životom. Skerlić je aktuelan, i danas drži taj dignuti prst-putokaz, jer to Tamo daleko je još uvek tamo daleko.\nNjegova sestra Jelena je pokušala da ga objasni – „preko poluprimitivnog oca on je primio slobodoumlje državotvorne Šumadije, svest o celini narodnoj i dužnostima koje su nam pale u deo. Preko majke primio je radnu energiju kulturnog Zapada, nagon da se uvek gleda unapred, da se kida sa teškom ostavštinom Istoka, odbace naslage koje nas još potiskuju“.\nOd kolotečine srpske populističke svakodnevice u kojoj je hteo otac da ga zadrži, spasla ga je majka. Skerlićevom ocu je suprotstavila imperativ – „Moj sin će svršiti školu!“\nMajka je imala austrougarsko vaspitanje i obrazovanje, bila je preduzimljiva, dosledna, disciplinovana, nepopustljiva i iznad svega radna, došla je iz Pešte u Beograd, i iz ničega stvorila sve – izrodila decu, stvorila porodicu, podigla ozbiljan i otmen šeširdžijski biznis, sagradila kuće, formirala svoju biblioteku nemačkih knjiga, napravila u centru varoši vrt na evropski način, stvorila ušteđevinu, muža lako-ćemo uzdigla u gazdu, decu usmerila ka evropskoj kulturi i životu, uspostavila poslovne veze sa industrijama iz Austrougarske i Francuske, nekoliko puta godišnje putovala u Beč i Pariz proučavala tržište, pratila modu i donosila hit-modele u Beograd, toliko je brzo živela da je i prerano umrla, što će gotovo sve ponoviti i njen sin, samo u drugoj disciplini.\nI posle njene smrti, sve je propalo, otac je zakačio sifilis i završio u bolnici, u Lazi. Da je poživeo možda bi nam Skerlić ostavio više podataka o ovoj izuzetnoj i jedinstvenoj ženi, Persidi Mirković, koja je i njega stvorila, i telesno i duhovno, a u srpskoj kulturi ostala potpuno nepoznata. Svakako je zanimljiva i za hroniku Beograda, među prvim je ženama-preduzetnicama, unela je nemačku preduzetničku etiku i zapadnoevropski way of life.\nSudeći po Skerlićevim pismima iz Lozane, njegov duhovni otac je bio profesor francuske književnosti Žorž Renar, koji ga je uvrstio u člana svoje porodice, s kojim je razgovarao satima, danima i nedeljama, pokazao mu evropsku društvenost na delu, naučio ga dugim i celodnevnim šetnjama po prirodi. Od njega je Skerlić primio kosmopolitizam i širinu zahvata u istraživanjima, a od majke pesimizam prema zatečenom i optimizam volje da se to promeni.\nHajde da vidimo iz 2020, iz grada sa više od dva miliona stanovnika, u kakvoj je atmosferi živeo Skerlić, recimo, 1905, u gradu od 90 hiljada stanovnika i nemojmo se iznenaditi ukoliko pronađemo neke sličnosti s našim vremenom. Hajdemo u vreme koje je po mnogim patrijotama jedno od najslavnijih u srpskoj istoriji. A ono je prema Skerliću bilo utonulo u opštu neprosvećenost i klonulost. Kakva je javnost bila?\nU nekoliko tekstova raznim povodima Skerlić je konstatovao da se u Beogradu štampa mnogo raznih listova. Godišnje se samo u Beogradu potroši devet miliona listova, a 1910. srpska pošta je distribuirala oko 33 miliona raznih publikacija, a među njima knjiga zanemarljivo malo.\nZanimljivo da je nepismen narod mnogo čitao!? Proizilazi da je na svakog stanovnika bilo po deset listova godišnje.\nJavnost je bila prezagušena novinama, a stanovnici prezagušeni i predozirani informacijama. Ali, kakvim informacijama? Skerlić svedoči: „Puno ljudi čitaju večernje listove samo zato što im tu ne treba nikakav duhovan napor, što nepismeni stil tih listova na visini je njihove književne kulture, što im gode prostačke grdnje, gnusan kavanski rečnik, niske misli, skaradne aluzije, niz privatnih skandala, što njihovi zaprloženi duhovi nalaze uživanja u tom blatnjavom, surovom, varvarskom novinarstvu, koje bolje no išta pokazuje moralan pad naše zemlje“. Takvi su bili uglavnom svi čitaoci novina koje je tada Srbija imala, sa novinarima koji se nisu ustručavali da zadovolje takve potrebe. A listovi su bili – „revolverski i niču kao pečurke i napreduju kao korov“. Uprkos tolikom čitanju građani Srbije su bili slabo obavešteni, dezorjentisani lažnim vestima, a njihova kritička moć suđenja bila je limitirana.\nVlasnici listova, koji su istovremeno bili i političari, vodili su svoje interesne kampanje koje su dezinformisale građane i stvarale im omraze i predrasude, s jedne strane, austrofobiju, s druge, rusofiliju.\nTlo na koje je „moralno pala naša zemlja“ bio je – nihilizam. Na njemu je sve poništeno i vrednosti su pervertirane, jednostavno – sve „ništa ne vredi“ i „niko ne vredi“ i „niko ne radi ništa“, to je domanovićevsko mrtvo more u kome se lako „mediokritet prošvercuje na mesto značajnog čoveka“. I samo mediokritet u njemu može biti značajan čovek, jer on ne talasa „nepomičnu trulu masu mrtvog mora“, ništa ne menja, on nihilizam vodi njegovim logičnim konsekvencama – do pogibelji i smrti.\nA tog mediokriteta je Kosta Stojanović pronašao u Nikoli Pašiću. U mrtvom moru, kako Domanović opisuje, duševna hrana društva je da ogovara, da omalovažava, da naruži, da svakog ismejava, da nadmoćno sažaljeva slom svakog entuzijazma i svakog pokušaja da se izađe iz žabokrečine. Čim je pokazao svoje izuzetne sposobnosti, Skerlić je u toj beogradskoj avliji, postao meta podlih napada. Organ tog društva su listovi, a džebana su informacije, a cilj je saplitanje onog ko iskorači. Ko god preduzme bilo kakav posao, bilo kakav rad, bilo da je gvožđara ili fabrika, jeste budala. Kad neko ode u Evropu da se obrazuje, otišao je da se „mlati negde po svetu“ i šta mu to vredi kada ga „znamo svi: i ko je i otkuda je i čiji je sin i šta jede u kući“. Tek kad neko propadne postane „pametan, ozbiljan čovek, ne zanosi se kao pre, ne druži se ni sa kim, živi sam i u sirotinji“, a što je propao – „sam je kriv“.\nKao što je i Zoran Đinđić sam kriv što su ga ubili neprijatelji srpskog naroda, a taj narod nije se potrudio ni nalogodavce ubistva da pronađe, a najgore se ponela njegova Demokratska stranka kojoj je mrtav omogućio izbornu pobedu, a ona je odustala od borbe, htela je da vlada i izmirila se sa onima protiv kojih se Đinđić borio i pobedio ih, a DS ih je uzdigla, izmirila bolove, i od njih stvorila političku konfiguraciju za budućnost koja će je tresnuti o zemlju.\nTakvo je bilo stanje svesti, takva je bila javnost koju je Nikola Pašić sa Nikolajem Hartvigom, ruskim poslanikom, bez obaveštavanja i odobrenja narodne skupštine, bacio u balkanske ratove, zajmovima i porezima odrao kožu s leđa inače siromašnom stanovništvu, zadužio je državu i narod sa više od milijardu dinara, što je prevazilazilo četiri godišnja budžeta.\nNi do danas se ne zna u šta je toliki novac potrošen, svaki pokušaj ispitivanja se blokirao objašnjenjem da je kupljeno „oružje za slobodu“, mada su zajmovi uveliko prevazilazili te vojne iznose. Nije bilo malo onih koji su smatrali da narod nije dobio vidljivu ekvivalentnu vrednost za toliki oteti novac. Svi stanovnici su bili, kao i danas, apsolutno nepismeni u pogledu javnih finansija.\nI uspon Zapada pri kraju 19. i početkom 20. veka pratila je pesimistička ideja propasti Zapada. Tehnološki napredak nije kod svih izazivao oduševljenje. Veliki intelektualci imali su crne slutnje. Skerlićev pesimizam, međutim, nije imao nikakvu dodirnu tačku sa ovakvim pesimizmima. Drastična je razlika između onog koji prati razvijeno, i onog koji prati nerazvijeno društvo. Kritika obilja je besmislena tamo gde se jedva preživljava, kao i prorokovanje propasti tamo gde je sve zaostalo i liči na propast.\nIza Skerlićeve plahovitosti, krilo se jedno veliko očajanje, slutio je i Radomir Konstantinović, a iza nje je pronašao jednu unezverenu usamljenost. A ko od pametnih, radnih i preduzetnih od vajkada u Srbiji nije usamljen?\nUsamljeni nisu samo oni koji su u zaverama, sa društvancetom u kafani u uglu za stolom, ili bačeni u rovove i na polja smrti. Sam Skerlić je primetio da mi ne znamo da se družimo, i da bi trebalo da se naučimo društvenosti i da imamo i da poštujemo opšti cilj. Trebalo bi da se naučimo i ljubaznosti, a ne da, kada vozom pređemo Savski most, srećemo lica unakažena zlobom, „kazamatski mračna“, „ljudi izgledaju mračni i zli i sve je tromo i dosadno“, žali se sestri u decembru 1911. Dokle ćemo biti odmetnici, hajduci, boemi-baš-me-briga, moramo naučiti da budemo članovi društva. Moramo da naučimo da vladamo svojim osećanjima, maštom, moramo u sebi da razvijamo društvene instinkte.\nNije se ustručavao Skerlić da opiše svoju poziciju i esej o Milovanu Đ. Glišiću počinje kao iz topa: „U zemlji gde je priznatih i nepriznatih genija kao na gori lista, i gde se jubileji velikih ljudi jednoliko nižu kao božiji dani u godini… u doba vašarskih reklama i u zemlji gde nametljivi i grlati otačastveni geniji probijaju uši celom svetu o svojim zaslugama, uveravajući da zemlja postoji pomoću njih i radi njih, traže sve i uzimaju sve“, eto, gde on živi, a i mi danas, ništa drugačije. Svi su oko njega samo iščekivali da „razviju barjak, kad kucne čas“, a on je posle života i obrazovanja u Lozani, Parizu, Minhenu, sa suprugom Klarom Šmidlin, koleginicom sa studija, stigao da pokuša duhovno dizanje Srbije, što mu, naravno, nije uspelo. U toj Srbiji on je sevnuo i nestao, bljesak je u njegovim knjigama, a da se zapravo i ne zna mnogo o samom njemu. Konstantinović pretpostavlja da se pred usamljenošću borio strahovitim radom, akcijom, a da ga ne bi savladali mračni opijati lokalnog romantizma, tražio je da sve bude pošto-poto jasno po modernim pozitivističkim naukama. Ne uspevajući da se uživi u Skerlića, da uhvati njegovu melodiju i ritam, što i sam priznaje, resko Konstantinović završava s njim – hteo je Skerlić s glumom da pobedi smrt.\nEfektno napisano, ali da li je tačno?\nPrvo, Skerlić još nije bio gotov, da bi se o njemu doneo konačan sud. Tek je bio na početku, sasečen je i prekinut. Bogdan Popović, Skerlićev intimisimus, otkriva da je bio „bez poze, skroman, nepokolebljiv“. Popović ga je uvrstio u galeriju novog Srpstva. I zaklinje se: „svedočim pred svojim narodom, da nisam video, po neki put pod nešto oporijom spoljašnošću, čistije srce, praviju dušu, smelijeg, neustrašivijeg borca za pravdu i istinu od njega“.\nKad mu je Dučić pokazao na Nebojšinu kulu i da mu je Skerlić pričao kako je njegov praded iz tamnice pobegao tako što je s vrha skočio na zemlju, i da ima utisak i da bi Skerlić to uradio, Popović mu je odgovorio: „Varate se, Dučiću. Skerlić je odmeravao bi li mogao skočiti sa zemlje na kulu“. Silovita vulkanska energija je bio taj Skerlić, iako uvređena, divila mu se Isidora Sekulić, sa uverenjem da nije mogao drugačije ni da postoji. Nije glumio. Ma koliko sve bilo zaostalo i obesmišljavajuće Skerlić se držao nauka i primera svoje majke – nada je u radu. U radu je nalazio najtvrđi oslonac, svedoči sestra Jelena, i smatrao ga je svojom dužnošću.Profesija kao Veberovski poziv, kao dužnost – teško se to prima kod nas.\nSkerlić se preispitivao da li uopšte ima smisla njegovo pisanje i angažman u Beogradu, u Srbiji, takvim kakvi jesu – istočnjačka indolencija, ljudi zle volje koji mrze svaki rad za opšte dobro, sa „duhovnom i moralnom fukarom koje nigde više nema no u Srbiji“. Da li vredi donkihotovski ispravljati krivu Drinu, pita se? Da li se prsiti pred prljavom bujicom koja nosi blato u sebi i šljam na sebi? Da li se izmaći iz tog vrzinog kola i kao Volter obdelavati svoj vrt i čekati bolje i pametnije doba i pokoljenje? Sve su ovo pitanja sa početka 20. veka aktuelna i danas u Srbiji u 21. veku. Postavljaju se s vremena na vreme, odgovor uporno izostaje, Srbija je okamenjena.\nMalodušnost Skerlić nije prihvatio, hteo je da bude soldat istine kome je dužnost ostati na svom mestu i u svom vremenu, a nijedan i najmanji napor nije izgubljen da se izađe iz mrtvog mora. Dezertirati? To bi bila pobeda truleži i rđavštine. Bio je ubeđen da „zdrav razum mora najzad pobediti“. Odlučio je da aktivno živi u svom vremenu, ako je već bačen u svet, spojiće Biti i Vreme.\nU Skerlićevom zalaganju za razum i praksu, Konstantinović je uočio skriveni, ali duboki pesimizam. Razum je jedino svetlo u moru mraka oko nas, i iz tog fatalizma i te istočnjačke omamljenosti, spasava nas, po Skerliću „obična logika, logika ljudi kod kojih postoji razlika između stvarnosti i sna“. Konstantinović podseća da je ova opomena izrečena 1911. pred balkanske ratove, „u času kad je on osećao da se obistinjuje san koji romantičarska omladina nije ostvarila baš zato što nije bila trezvena, što je, poneta svojim zanosnim snovima, izgubila smisao za akciju i realnost“.\nTa mašta se mora staviti pod kontrolu bičnom logikom koja sprečava da se sa špricerom pomešaju san i stvarnost. Skerlić nije bio oduševljen balkanskim ratovima, pogotovu, kao i Dimitrije Tucović, pohodom na Albaniju. Tu i tamo u skupštini je na početku pomenuo velike pobede, ali u pismima upućenim u Mostar, sestri i zetu Ćoroviću – „sad u Beogradu ima 19 bolnica, sa 3.000 ranjenika, i još stižu… Beograd je veliki lazaret; crnina na svakoj trećoj-četvrtoj ženi. Ne bih želeo da vidim još jedan rat“.\nPrvi je u skupštini upozoravao da se rat otima kontroli i tražio je da Pašić podnese izveštaj. Nad opštim trijumfovanjem, on je bio pesimista.\n„Svi su pesimisti jednaki“, napisao je Skerlić, i odredio – od Solomona do Šopenhauera, a tako je mislio i Niče.\nTi pesimizmi su moralizatorski pesimizmi, okrenuti su prošlosti i smrti, i po njima sve je uzalud, ostaje nam samo da jecamo nad našom egzistencijom, nad protokom vremena, bolesni od prolaznosti, bolesni na smrt. Takvu malodušnost Skerlić nije prihvatio.\nI Niče je odbacio Šopenhauerov moralizatorski pesimizam što završava u rezignaciji i sebe je nazivao dionizijskim pesimistom.\nVerovatno Skerlić nije čitao Ničea, ali Ničeovom koncepcijom pesimizma, čini mi se, može se objasniti Skerlićev angažman. Pesimizam je mnogo stariji od optimizma. Optimizam polazi od stava da postoji red u svetskom događanju, dok je pesimizam, po Ničeu, „posledica znanja da svetski poredak apsolutno nije ni logičan, ni nelogičan“. On je haotičan i van naše logike.\nNormalno je da se oseća patnja nad tim ambisom događanja, kao što je normalno da je ono što je prošlo zaslužilo da prođe. Ničeov dionizijski pesimizam se okreće budućnosti, i on je pesimizam snage, i deluje kao čekić koji kritikom razara tradicionalne načine mišljenja. To razaranje je zdravo, ono omogućava da ponovo gradimo, da otvaramo čitavu arenu novih mogućnosti i tehnika novog života. Setimo se da je Skerlić pisao „Srbije nema, Srbije bi tek trebalo da bude“.\nKovač razara celinu na delove, ali od njih pravi nove oblike. I tako se bol nad prolaznim, kompenzuje srećom i radošću stvaranjem novog. Zato je taj pesimizam dionizijski, vesela je igra nad prolaznim, nad onim što mora da propadne.\nPesimizam je i za Ničea i za Skerlića oruđe kojim se razbijaju okovi i iskiva novi par krila za navigaciju i let nad tokom postojanja. Zahtev je to za famoznim prevrednovanjem svih vrednosti, da se prestane sa pričanjem starih priča, da prestanemo da lažemo sami sebe.\nUpravo bi tako trebalo da se razume i Skerlićevo principijelno suočavanje sa našom jadnom egzistencijom, pa njenim imenovanjem ona postaje još strašnija. Ali Skerlićev pesimizam ne predstavlja kraj puta i zatvaranje horizonta, nije izdajnički prema svom narodu, kako već mnogi jedva čekaju da optuže svaku kritiku svog naroda. Poziv je da se krene u novo kritičko istraživanje sveta i istorije, da se za našu egzistenciju formulišu novi ciljevi i iskuje novi par krila, jer – „Srbije bi tek trebalo da bude“. Zato se prihvatio da bude poslanik, da bude čekić u skupštini.\nO toj njegovoj aktivnosti se najmanje pisalo, i ne slučajno, jer je u skupštini raskivao ono što će kasnije da postane mit – Pašić, balkanski ratovi, zlatno srpsko doba i najslavniji mirnodopski period srpske istorije.\nOptimizam je statičan i neprirodan, traži zadovoljstvo i sreću odmah i zauvek, međutim, smatrao je Skerlić, čovek je na zemlji da radi, da stvara, a ne da bude srećan. U radu i u vršenju dužnosti treba tražiti spokojstvo, a sreća, kategoričan je Skerlić – ne postoji. „Pravo na sreću“ je jedna od najkobnijih romantičarskih ideja.\nNajbolji lek za čamotinju i melanholiju nije traganje za srećom, ono još više ubija i čini nas sve nesrećnijim, jer – sreće nema. Lek je – rad. I to je čekić dionizijskog pesimizma sa kojim jedino možemo da živimo, da izbegnemo smrt. I poverava se u pismu sestri: „Kad bih ja poklecnuo pod mojim teretima, kad se svim silama ne bih odupirao nevoljama, kad ne bih radio, šta bi bilo samnom!?“ Jedino rad, čekić, donosi mir, skladnost i vedrinu duši!\nAli, pre mira mora biti nemir, borba. Prihvatio je kao ličnu obavezu da zaustavi propadanje društva pod vlašću Nikole Pašića i radikala. S jedne strane, želeo je da radi, da napiše još dve-tri knjige koje je već nosio u sebi, a s druge strane „moj temperament me vuče u borbu, c’est plus fort que moi, i držim da bih bio koristan na tom poslu“.\nNije mogao da odoli, a da se ne isprsi pred korupcionaškim vrtlogom srpske države, pred svim tim tipovima sa oreolom naših velikih ljudi koji su se u upravnim odborima banaka i novčanih zavoda otimali za svoju ćar, a gurali narod i državu u propast.\nKao prvu, hitnu meru, Skerlić je od poslanika tražio da ne stvaraju kult od Nikole Pašića, i da Pašić skupštini položi račune o svojoj unutrašnjoj, spoljnoj, finansijskoj i ratnoj politici, da prizna s kim je vodi, i da ode, jer je opasan za budućnost Srbije.\nA kad se razbiju partokratija i njen lider, zahtevao je da se krene u razvijanje preduzetništva, u industrijalizaciju, da se zaustavi rat sa susednim narodima i krene u Evropu. Nije se razvilo ni preduzetništvo, niti izgradila industrija, populizam je uspostavljao carstva partokratija i lidera, jedne za drugim. U nizu oslobađanja i zarobljavanja od oslobodioca, prebiva se na uvek istom, zaostalom, nivou na domak Evrope. Prema proceni Evropske banke za obnovu i razvoj iz 2019, Srbiji je potrebno 200 godina da bi dostigla prosečan nivo prihoda Evropske unije.\nJovan Skerlić, Momčilo Đorgović\n17. maja 2020. u 12.28\nSvaka sličnost sa pomenutim narodom je slučajna.\n17. maja 2020. u 13.13\nPošto je „sadašnji Pašić“ u istom fazonu kao i ondašnji, s tim što sadašnje tehnologije omogućavaju veoma brzo širenje istina i laži, savetujem Vožda da umesto svog govora svojim pristalicama svakodnevno čita ovaj tekst! I ne samo ON.\n17. maja 2020. u 14.59\nNeverovatno kao se neke stvari u Srbiji nikad ne menjaju. Ljudska podlost, pakost, zloba, zavist prema boljim od sebe, uskogrudost i ćiftinstvo isti su kao i onda što su bili.\nDeo o ondašnjim tabloidima (i njihovim čitaocima) bez ikakve izmene može se napisati i za današnje srpske tabloide. I njihove čitaoce, naravno.\nIsto kao i ondašnji odnos prema darovitim i učenim ljudima u Srbiji.\nmoralno dno kaže:\n17. maja 2020. u 22.33\nU Srbije uvek neki Pašići uspevaju. Zašto je to tako?\n18. maja 2020. u 16.43\nDivan tekst. Divan tekst. Ovako se vaspitava omladina i raste do pravih vrednosi u nacionalnom odlicju. To u sintetickom obliku najbolje i objasnjava istoriju. Skerlic kao kriticar briljantan. I danas nepogresiv. Bolno je pitanje da li je Srbija mogla da izbegne personifikaciju najlosijeg perioda po nju samu i zbog cega jos vida rane. Uocavanje konstruktivne destrukcije kao motor u kretanju je pun pogodak.Trebalo bi vise pouka ovakvog znanja i znanja o ovakvim ljudima jer bi to bila zdrava prolecna kisa, da bi konacno Srbija pocela postojanje. Ali ne vracanje u mrak formalnih resenja iz tog perioda. Zivot i drustvo moraju imati novo u kretanju. Zar je malo znanja ponudila zapadna civilizacija do ovog trceceg 21. veka.


Polovni Roncari skladišna oprema oglasi za prodaju - Srbija - Mascus Srbija\nNalazite se ovde: Mascus Srbija > Skladišna oprema > Roncari\nPolovna Roncari skladišna oprema na prodaju\nOvde je kompletna lista polovnih Roncari skladišna oprema oglasa za prodaju na Mascusu. Roncari skladišna oprema oglasi se mogu sortirati po ceni, godini proizvodnje ili zemlji. Koristite levu navigaciju da biste suzili pretragu ili pročitajte više o Roncari skladišna oprema u odeljku Brendovi.\nRoncari KlämaggregatOpšte stanje (1-5): 5, Tip motora: Ostalo, Nosač vila: Spojevi\nMascus pruza svojim korisnicima najbolju priliku za pretragu i pronalazak polovnih mašina u kategoriji Roncari skladišna oprema i druge opreme\nOvde je kompletna lista polovnih Roncari skladišna oprema za prodaju. Mozete da dodate strane među svoje omiljene strane ili upoređujete zanimljive proizvode klikom na polja za potvrdu pored polovnih/og Roncari skladišna oprema koji su Vam zanimljive, uz korišćenje opcija koje se nalaze iznad. Ako zelite da promenite pretragu, vratite se na vrh strane i koristite opciju “nova pretraga”. Izaberite brend, model, cenu i/ili lokaciju da vidite dostupne mašine u kategoriji Roncari skladišna oprema.


Ekološki: Popularni viski u kartonskoj ambalaži | Svet\nEkološki: Popularni viski u kartonskoj ambalaži | Mondo Portal\n15. maj, 01:53\nEkološki: Popularni viski u kartonskoj ambalaži 0 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\n14.07.2020. / 07:28 07:35\nAutor Ksenija Jelesijević 14.07.2020. / 07:28 07:35\nJedna od najpoznatijih marki viskija – Džoni Voker, uskoro će biti pakovan u novo ekološko kartonsko pakovanje.\nIzvor: Twitter/Diageo News\nMultinacionalna kompanija za proizvodnju pića Diageo stvorila je prvu prvu na svetu kartonsku flašu za alkoholna pića, koja je u potpunosti bez plastike.\nKompanija je najavila da će početkom naredne godine probno ponuditi novo pakovanje na tržištu jedne zemlje, a posle toga i širom sveta, prenose mediji.\nČašicu viskija platio 8.733 evra!?\nFlaša je napravljena od drvene pulpe, u saglasnosti je sa međunarodnim standardima za hranu i piće i može u potpunosti da se reciklira. Unutrašnjost je zaštićena tankim filmom od smole, koji je potpuno razgradiv. Čep će biti pravljen od aluminijuma.\nMnoge kompanije za proizvodnju pića razvijaju papirne ambalaže kako bi pokušale da smanje zagađenje i učine proizvode održivijima. Međutim, Koka kola je u januaru saopštila da se neće odreći jednokratne plastične ambalaže jer je potrošači i dalje žele.\nIako se najveći deo Džoni Voker viskija pakuje u staklene flaše, Diageo je saopštio da traži načine da koristi što je manje plastike u svojim pakovanjima, a osim toga pravljenje stakla takođe troši energiju i stvara emisije ugljen-dioksida.\nToday we announce we’ve created the world’s first ever 100% plastic free paper-based spirits bottle, made entirely from sustainability sourced wood. The bottle will launch with@johnniewalker_whisky in early 2021#paperbottle. Take a look:https://t.co/kyD2RjP1Cnpic.twitter.com/eaLIWjscQP\n— Diageo News (@Diageo_News)July 13, 2020\nZa viski iskeširao 6.800 evra?!\nSrbin pravio "Džek Denijels", "Balantajns"...


Ariana Grande o albumu "Moonlight": Nadmašiću sve što sam snimila do sad! (video) - Famoza.net\nAriana Grande o albumu “Moonlight”: Nadmašiću sve što sam snimila do sad! (video)\n06/11/2015 06/11/2015 Vladimir (Famoza.net) 140552 Commentshttps%3A%2F%2Fwww.famoza.net%2Fariana-grande-o-albumu-moonlight-nadmasicu-sve-sto-sam-snimila-do-sad-video%2FAriana+Grande+o+albumu+%22Moonlight%22%3A+Nadma%C5%A1i%C4%87u+sve+%C5%A1to+sam+snimila+do+sad%21+%28video%292015-11-06+12%3A00%3A42Vladimir+%28Famoza.net%29http%3A%2F%2Fwww.famoza.net%2F%3Fp%3D14055\nNedelju dana nakon izlaska singla “Focus”, Ari nas uverava da će ostatak novog materijala zvučati totalno drugačije od njega!\nKako se ispostavlja, prva pesma kojom je Ariana Grande najavila svoj treći studijski album Moonlight, neće imati mnogo veze s onim što ćemo na njemu čuti.\n“Zbog toga sam prvo i objavila ‘Focus’, jer je to jedina pesma na albumu koja tako zvuči,” objašnjava Ari na britanskoj radio-stanici KISS. “Postavljala sam tu i tamo neke isečke na mom Snepčet nalogu, ali ne smem puno toga da vam otkrivam jer album još nije gotov.”\nMlada pop zvezda dalje objašnjava da se veoma raduje što će tokom naredna dva meseca moći da se fokusira na ostatak materijala za Moonlight, i pritom tvrdi da će novi album nadmašiti sve što je snimila do sad.\n“Radila sam na njemu tokom proteklih godinu dana ali sam istovremeno bila i na turneji. Uzbuđena sam, ne samo zato što ću u naredna dva meseca završiti album, već i stoga što ću svo to vreme moći da se fokusiram isključivo na stvaranje muzike,” kaže Ari. “Stvarno sam prezadovoljna materijalom koji smo do sad uradili, ali kada konačno nađem vremena da se stopostotno posvetim albumu, mislim da ću nadmašiti sve što sam do sad snimila. Možda.”\nPrva u istoriji: Ari uspela ono što nisu Sel, Biebs, 1D,…\nAriana Grande tvrdi: Nemam nameru da pišem pesme o raskidu!\nFamoza otkriva: Šta sve znamo o Arianinom albumu…\nČekanju je kraj: Ariana Grande objavila spot za pesmu…\nAriana Grande pazi na kvalitet: Ne prihvatam svaku pesmu…\nDove Cameron: Luda za pitom od jabuka!\nFamoza music chart #14\n2 thoughts on “Ariana Grande o albumu “Moonlight”: Nadmašiću sve što sam snimila do sad! (video)”\nKada izlazi album msm koji dan i mesec\n06/11/2015 at 15:41\nNe zna se još 🙂


Osnovana Udruga poljoprivrednika BiH | ljubuski.info\n13. rujna 2019. 08:41:24\nTo je prije svega pitanje PDV-a, plavog dizela, vanjskotrgovinskog režima, opstanka i demografije na selu, proizvodnje hrane. Mislim da smo pokazali na skupštini jedno jedinstvo jer je sve prošlo uz korisnu raspravu i jednoglasno usvajanje. Mislim da smo pokazali da ovdje u BiH nije do naroda, ipak da je veliki problem politika. Ne želimo se miješati u politiku i ne tražimo državno ministarstvo jer imamo 5.000 zaposlenih u raznim agencijama, ministarstvima, općinama u sektoru poljoprivrede. Ne mislimo da bi nam ministarstvo poljoprivrede na razini BiH donijelo nešto novo , dodao je Usorac napominjući važnost suradnje s entitetskim ministarstvima poljoprivrede.\nMoramo jedinstveno nastupati posebno kada je riječ o plavom dizelu, zaštiti domaće prioizvodnje, PDV-u na poljoprivredne proizvode... Okupili smo uznačajan broj poljoprivrednih proizvođača, a vrata udruge poljoprivrednika BiH su svima otvorena , istakao je Pavlović.\nSada je samo do procedura u ministarstvima kojim će tempom ići registracija , dodao je Bićo.\nBiH se ne može gledati zasebno, nego uz okruženje koje je prvenstveno EU i u tom kontekstu prvi zaključak koji se nameće je da bh. poljoprivreda nije konkurentna. A ono što nije konkurentno, samo je pitanje dana kada će nestati, tako da mislim da je svima nama i poljoprivrednicima primarni cilj podignuti bh. poljoprivredu na jedan konkurentnu razinu , istaknuo je Omazić.\nPadobranac 2 - prije 31 minuta 58 sekundi\nkinez - prije 1 sat 53 minute\nBiti ili ne biti - prije 1 sat 57 minuta\nnu slipotine pavkovića - prije 2 sata


Foto: Animal rescue Serbia / screenshot\nOpština Vračar zajedno sa organizacijom Animal Rescue Serbia (ARS) sprovešće besplatnu teoretsku i praktičnu obuku za spasioce životinja. Svi zainteresovani se mogu informisati o obuci sutra od 11 sati na platou ispred Gradske opštine Vračar.\nKroz teoretski deo obuke moći će da prođu svi prijavljeni, dok će kroz praktičnu obuku proći pet spasilaca.\nJedan od glavnih ciljeva organizacije Animal Rescue Serbia jeste da u svakoj opštini u Srbiji ima spasilačke timove, koji će u svojoj lokalnoj sredini spasavati životinje, ali ako zatreba i ljude.\nNakon tri godine širenja ove ideje, 14. maja ove godine potpisan je prvi ovakav ugovor sa Gradskom opštinom Vračar, koja je ujedno i prva "pet frendli" opština u Srbiji.


RTCG - Radio Televizija Crne Gore - Nacionalni javni servis :: Podgorica :: Postaviće kapiju na brdu Ljubović\nGRADSKE VLASTI 12. 08. 2017. 08:30 >> 08:07 0\nPostaviće kapiju na brdu Ljubović\nPeticija mještana Mjesne zajednice Ljubović da se na brdu Ljubović postavi kapija, kako se ne bi automobilima nekontrolisano prolazilo šetalištem, bi mogla uroditi plodom, s obzirom na to da su iz Agencije za stanovanje juče saopštili da je Glavni grad već pokrenuo tu proceduru.\n"Glavni grad, u saradnji sa privrednim društvima Zelenilo i Agencijom za stanovanje ima namjeru da izradi i postavi kapiju na brdu Ljubović, ali uz poštovanje propisa i procedura za šta je neophodno određeno vrijeme. Neophodne aktivnosti su već preuzete i radi se na izradi neophodne dokumentacije i dobijanje potrebnih saglasnosti", saopšteno je iz Agencije za stanovanje.\nKako su naveli, odmah po dobijanju saglasnosti Glavnog grada, Agencija za stanovanje će izraditi i postaviti kapiju.\n"Kapija će biti iz dva dijela i to pješačka koja će biti uvijek otvorena i kapija za vozila koja će biti zaključana i od koje će ključeve imati gradske službe kako bi mogle realizovati planirane aktivnosti i intervencije na brdu Ljubović", saoštili su iz Agencije.\nMještani su peticiju poslali krajem marta ove godine jer više nisu znali kako da se izbore sa ogromnim brojem vozila koji je svakodnevno saobraćao do vrha brda i tako nepotrebno zauzimali pješačku stazu.\nDopis je proslijeđen prvo Komunalnoj inspekciji, a potom i na adresu Glavnog grada, službi nadležnoj za taj problem.\nZatvoreni bazen koristilo 14.500 građana\n19. 07. 2018. 0\nBejbi karte koristi samo 20 trudnica\nKad u Podgorici ugrije, džaba se i klima pali\n15. 07. 2018. 4\n13. 07. 2018. 4


Oprez: Vrebaju zaraženi krpelji - kako se zaštititi\nOprez: Vrebaju zaraženi krpelji – kako se zaštititi\nA. J. 23. maja 2020. 18:48\nDoktor ističe da je najbolja zaštita od krpelja u prirodi nošenje dugih rukava, i pokrivanje glave. Nakon svakog boravka u prirodi neophodno je detaljno proveriti da li se krpelj zakačio za kožu:\nPrema analizi Zavoda za biocide i medicinsku ekologiju, u Beogradu krpelja nema na Tašmajdanu, Kalemegdanu i Pionirskom parku zbog toga što im ne odgovara tamošnja niska trava, ruže i ostale biljke koje se sade. Na Košutnjaku je prema aprilskom uzorku ustanovljeno da je 40 posto krpelja zaraženo bakterijom koja prenosi lajmsku bolest, a na Adi ciganliji taj procenat je iznosio 20 posto zaraženih. Kako kaže sagovornik Sputnjika, ovi podaci su slični svake godine i menjaju se iz meseca u mesec.\n„Mi smo sada u vrlo specifičnom periodu. Da nije bilo korone ljudi bi već bili po parkovima, lepo je vreme bilo u aprilu, i oni bi već krajem marta počeli da pristižu. Međutim, kako se nisu kretali po prirodi, nama tek sada pristižu pacijenti. Kako su počele šetnje i boravak u prirodi tih će pacijenata biti još više. Nema sumnje da će se taj broj značajno povećati“.


Frescobaldi Nipozzano Riserva Magnum\nFrescobaldi (Više o proizvođaču)\nFrescobaldi Nipozzano Riserva Chianti Rufina DOCG je izuzetno sofisticirano suvo crveno vino koje dolazi iz srca Toskane. Decanter 2021 zlato za Nipozzano i jedan od najboljih odnosa cena-kvalitet!\nCastel Nipozzano je najstarije uporište porodice Frescobaldi. Posed i dvorac se nalaze nekoliko kilometara od same Firence, između dve reke, na nadmorskoj visini od 350m, što uz umerenu mediteransku klimu daje idealne uslove za proizvodnju vrhunskog grožđa.\nŠifra proizvoda 8007425001867-1\nNaziv proizvoda Frescobaldi Nipozzano Riserva Magnum\nVrsta sudova za odležavanje Odležavalo minimum 24 meseca u drvenim sudovima, i dalje je zadržalo elegantnost i prefinjenost koju dosnosi sama sorta Sangiovesse.\nOpis vrste suda inox, barik\nSa sedam vekova iza sebe i osam legendarnih pozicija vinograda u vlasništvu, vinska kuća Frescobaldi predstavlja esenciju onoga na šta pomislimo kad je Italija, renesansa i vino u pitanju. Konkretno kod ove etikete je najvećim slovima i s ponosom istaknuto Nipozzano, ukazujući da je grožđe i vino stasalo u okrilju legendarnog zamka Nipozano, udaljenog svega nekoliko kilometara od Firence na verovatno najdaljoj severoistočnoj koti oblasti Rufino i Kjantija uopšte. I svaki će vam poznavalac vina reći, umetnost vinarenja sabijena u ovu bocu simbol je vinske tradicije Toskane kao neraskidiva veza sunca, grožđa, zemlje i ljudi. Teroara...\nUz arome zrelih šljiva, crvenog bobičastog voća, ljubičica, pa i naznaka drveta, vanile, te pečenog lekovitog bilja koje su pojedini degustatori opisali, vino pred nama daleko je sofisticiranije. Nežne crvene šljive prepliću se na mirisu sa šumskim jagodama a sve prate arome krvi tipične za sanđoveze sortu i zemlje koje se definitivno i veoma jasno pretaču i na ukus. Na nepcu Nipozzano definitivno želi da ostane trajno upamćen. Nakon juriša ekstremno sočnih kiselina koje su orden na reveru ovog vina i aromatska naznaka zrelih citrusa, snažni ali izbrušeni tanini „muški“ prianjaju kako bi se u završnici razvile reminescencije na kamen iz koga lagano ali dugotrajno izvire neke novo probuđeno crveno voće. Ovo vino se može kobinovati sa raznom kuhinjom, jer zbog svoje strukture i srednjeg tela, neće preovladati ukuse samog jela, već će mu biti odlična potpora i upotpuniće senzaciju uparivanja hrane i vina.\nOvo vino se može kobinovati sa raznom kuhinjom, jer zbog svoje strukture i srednjeg tela, neće preovladati ukuse samog jela, već će mu biti odlična potpora i upotpuniće senzaciju uparivanja hrane i vina.


IKARBUS - ISPORUČENI AUTOBUSI ZA JKP ATP PANČEVO\nNovi autobusi za gradski i prigradski saobraćaj\nJKP ATP Pančevo danas je preuzelo 12 novih autobusa IK-112LE, od kojih je 5 autobusa namenjeno prevozu putnika u gradskom, a 7 autobusa u prigradskom saobraćaju. Autobusi su klimatizovani, prilagođeni ulasku slabo pokretnih osoba i osoba sa invaliditetom (samo gradski) i zadovoljavaju Euro 5 normu izduvne emisije.\nKupac se opredelio za tapacirana sedišta sa debljim slojem sunđera u prigradskoj varijanti (45 sedišta) i za plastična sedišta u gradskoj varijanti (33 standardna sedišta i 2 proširena sedišta za osobe sa decom). Prigradska varijanta ima dvoja vrata (2-2-0), dok gradska varijanta ima troja vrata (2-2-2) i rampu za invalidska kolica na drugim vratima. Od opreme imaju audio sistem, klima-uređaj sa opcijom krovnog grejanja, zatamnjena stakla, elektropomični krovni lufter, LED displeje...itd.\nKao i ostale IK-112LE, pogoni ih Mercedesov motor snage 220 kW (299 KS) uparen sa automatskim menjačem ZF EcoLife. Novina je to što ova serija poseduje menjače sa unapređenom elektronskom upravljačkom jedinicom koja pruža više mogućnosti u pogledu optimizacije promene stepena prenosa i potrošnje goriva. Od elektronskih sistema poseduje EBS i ECAS, kao i sistem protiv zaglavljivanja putnika u vratima, povezan sa automatskom staničnom kočnicom.\nU proizvodnji novi autobusi za Novi Sad\nNa proizvodnoj liniji trenutno se nalazi 5 niskopodnih autobusa IK-112N za JGSP Novi Sad, a sledeći na redu su 10 niskopodnih zglobnih autobusa IK-218N, za istog kupca. Razvojni tim IKARBUSA unapredio je ovaj model u odnosu na prethodnu seriju, pre svega u pogledu ugradnje novog motora MAN D2066 koji zadovoljava Euro 5 normu izduvne emisije. Da podsetimo, poslednja serija od 25 autobusa IK-218N, sa Euro 4 motorom, isporučena je 2012. godine kupcu JKP GSP Beograd.


BY DANIJELA: Praznicni manikir #3 Crveno bela lizalica (Candy canes) + video tutorijal\nPraznicni manikir #3 Crveno bela lizalica (Candy canes) + video tutorijal\nZadovoljna sam manikirom ali ne i video tutorijalom, kojeg sam snimala dva puta, jednom preko dana, a drugi put uveče i oba puta rezultat je razočaravajuć. A s obzirom da nisam raspoložena da i po treći put gubim svoje vreme, zadovoljiću se ovim "kvalitetom" snimka (mada vištim u sebi od očaja). Inspiracija za praznični manikir #3 stigla je sa sajta Pinterest, prvi put sam radila čuvene tvrde crveno-bele lizalice Candy canes na noktima (ili kako Nemci kažu Polkagris), i zadovoljna sam, s obzirom da ovaj manikir nije ni malo lako uraditi, iako deluje jednostavno. (But, it`s not trust me!)\nBaza je Flormar #310, nakon njega se stavljaju trakice za nail art, a ceo potupak je prikazan u video tutorijalu ispod. Odmah nakon trakica namazan je Nicole by OPI - Redy to runaway love? (originalno prva reč je: Red-y) (deo "The One Less Lonely Girl" by Justin Bieber kolekcije), dobijen iz inostranstva. Pre skidanja trakica dizajn je dodatno ukrasio i istakao ova crvena gliter lepota, od meni nažalost nepoznate kompanije PEPA cosmetics, koja je napravila ovu divnoću od laka. Moraću malo da pauziram sa njegovim trošenjem ili bar da probam da nabavim rezervu. Kupila ga je moja sestra u Delta city-ju, i to je sve što znam o njemu, ako je neko od vas video ove lakove, javljajte gde! Sve fotografije su sa jednim slojem Seche Vite brzosušećeg nadlaka, na dnevnom svetlu, po jako tmurnom danu zabeležene, ali nadam se da sam uspela da prenesem dizajn na dobar način.\nI za kraj, pridružite se blogerskoj akciji prikupljanja manikira sa prazničnom tematikom! Sve što je potrebno je da postavite svoju fotografiju noktiju na Inlinkz ispod, i jedino pravilo je da manikir ima Novogodišnje/Božićne motive!\nLabels: bela, crvena, flormar, gliter, linije, nail art, novogodišnji nokti, OPI, pepa, praznični nokti, šljokice, tutorijal, video, youtube


Igre oko nove Vlade KS – Ekran\nHome / VIJESTI / BOSNA I HERCEGOVINA / Igre oko nove Vlade KS\nIgre oko nove Vlade KS\nEkran Oktobar 16, 2020\tBOSNA I HERCEGOVINA, VIJESTI Leave a comment 173 Views\nDa nova Vlada KS nije potpuno izvijesna, pokazuju i informacije kako u SDP nisu baš svi za ulazak u vlast navrat-na-nos sa čuvenim Elmedinom Dinom Konakovićem. Prema informacijama do kojih smo došli od izvora iz vrha SDP BiH, kantonalna zastupnica Segmedina Srna-Bajramović nije za ulazak u vlast na način kako se to sada radi. Naš izvor navodi da je rušenje Nenadićeve vlade od strane SDP isključivo odluka Nermina Nikšića. Međutim, kako sada stvari stoje, ta odluka je sve bliže preispitivanju i od samog predsjednika SDP.\nSve više postaje jasno da je rušenje sadašnje vlasti nošeno gorljivom željom Konakovića da se obračuna sa oligarhijom Izetbegović. Za Konakovića nije bitno šta će se uraditi nakon što padne sadašnja vlast, nego je u njegovom fokusu isključivo svojevrsna osveta Izetbegovićima. Zato je za njega imperativ rušenje Vlade KS i uspostavljanje novog sistema u kojem bi se mogao obračunati sa samovoljom Sebije Izetbegović, ali i drugih oponenata u SDA.\nTakvi motivi i “grlom u jagode“ uspostavljanje vlasti, postaju prepoznati u SDP kao moguće velika predizborna greška. Suviše je problema, a premalo vremena za njihovo rješavanje, jer je do kraja tekućeg mandata vlasti ostalo manje od dvije godine. U takvim relacijama je mnogo bolje ostati u opoziciji i napadati katastrofalnu vlast, nego preuzeti njihove reške i nastojati ih ispravljati u “sudijskom vremenu“. Zato ostaje da se vidi kako će se stvario sa sadašnjom Vladom KS okončati. Pitanje je samo da li će gorljiva želja čuvenog Elmedina Dine Konakovića biti jača od zdravog razuma njegovih partnera.\nPrevious Konaković najavljuje novu Vladu KS!\nNext Evo kako obavještajne agencije stvaraju javne ličnosti


Vesti online / Vesti / Ex YU / "Mnogi kuju planove da zapale BiH"\nStručnjak za bezbednost Predrag Ćeranić upozorio je da "oni koji nemaju miran san" posle pobede Donalda Trampa na predsedničkim izborima u SAD kuju tihe planove da "zapale" BiH, a alat su im mreža paradžemata i povratnici sa sirijskog ratišta kao prvi ešalon.\nMnogi nemaju miran san posle pobede Donalda Trampa\nĆeranić ističe da je vidljivo da se posle sankcija odlazeće američke administracije protiv predsednika Republike Srpske Milorada Dodika oštrica sarajevske obaveštajne kuhinje usmerila prema ministru unutrašnjih poslova Draganu Lukaču i, uopšte, policiji Srpske.\n* "Niko u Srbiji ne traži otcepljenje Republike Srpske"\n* "Dajte Hrvatima federalnu jedinicu, ali Srpku da niko nije dirnuo"\n- Počele su da pljušte optužbe da se MUP Srpske pretvara u vojsku koja treba da razgradi Dejton, odnosno da bude u funkciji secesije Srpske od BiH. Učestali su napisi da u MUP-u postoji paraobaveštajna služba, Dodikova udba koja ga, eto, održava na vlasti i zbog koje vehabije i opozicija nemaju miran san - naveo je Ćeranić u tekstu za "Fond strateške kulture - ocenivši da medijski udari na MUP Republike Srpske treba da ohrabre infrastrukturu "Islamske države" u BiH.\nParalelno, kaže on, isti proces se odvija na Kosovu. "Upozorenja da bi vojne snage Albanaca mogle izvršiti upad na sever Kosova i isprovocirati sukobe na jugu Srbije nisu bez osnova. I Prištini je Tramp noćna mora. Snage koje se osećaju poraženima nakon njegove pobede ne žele da američki predsednik razvije politiku koju je najavio već da trči za njihovom", smatra Ćeranić.\nStoga, kaže on, treba jačati bezbednosne kapacitete Srpske, intenzivirati preventivni rad policije i insistirati na kontroli sektora bezbednosti u BiH, posebno kad je reč o radu OBA i Sipe.\nPrema njegovom mišljenju, u američkim medijima treba objavljivati tekstove u kojima će biti predočena realna slika o BiH, te ostvariti kontakte sa ljudima iz Trampovog okruženja.\nSreda 08.02.2017. 20:26\nNe bojte se, tu je vojska BiH, sila nad silama!\nUživo: Srbija-Holandija (drugi set u toku)


RTS :: Vaskrs u Lazarici\nSrbija danas Vaskrs u Lazarici\nponedeljak, 09. apr 2018, 16:30 -> 17:01\nSrpska pravoslavna crkva danas praznuje drugi dan Vaskrsa. Svečano je bilo i u Eparhiji kruševačkoj. U porti pridvorne crkve stare srpske prestonice organizovana je manifestacija "Vaskrs u Lazarici".\nPozivu kruševačke eparhije, Turističke organizacije i Kulturnog centra grada da učestvuju u proslavi najvećeg hrišćanskog praznika, treću godinu zaredom odazvale su se i članice Udruženja sunarodnika i prijatelja Rusije "Sveslavica".\nDuže od decenije aktivne su u Kruševcu, Vrnjačkoj Banji i Paraćinu.\n"Cilj Udruženja je promovisanje ruske kulture, umetnosti, ali i zbližavanje ruskog i srpskog naroda", naglašava Irina Miljković, iz Udruženja "Sveslavica". "Želja je da pokažemo da su naše tradicije, običaji, naši jezici vrlo slični, da smo mi dva slična, bratska naroda."\nVaskršnje farbanje jaja deo je zajedničke tradicije, a poslastice koje se samo u Rusiji prave predstavljene su Kruševljanima.\n"Za Vaskrs pravimo kolač koji se zove kulič", objašnjava Irina Prehanova Cvijović. "Može biti raznih oblika i predstavlja crkvu, napredak u kući, porodici u njivi. Kulič se pravi od jaja i voća, i veoma je ukusan, baš kao i pasha koju za ovaj praznik pravimo od voća i sira."\nVećina članica Udrženja "Sveslavica" iz rodne Rusije u Kruševac, na put dug preko 2.000 kilometara povelo je srce. Lara je u braku već dve decenije. Prvih deset godina živela je u Moskvi, a poslednjih deset u rodnom gradu svog supruga.\n"Nisam posebno osećala neku nostalgiju. Jezici su slični, tradicije su slične, a kuća ti je tamo gde je porodica", kaže Lara Radulović. "Otadžbina mi je Rusija, domovina mi je Srbija."\nJelena Miljković je sa suprugom živeli u Moskvi, tamo su im se rodila deca:\n"Zato što smo smatrali da je ovde bolji život za decu, da su slobodnija i da mogu da uživaju, odlučili smo da dođemo u Srbiju. Krenuli su u školu i sada svi uživamo. Otvorili smo i prvu rusku prodavnicu i veoma sam zadovoljna kako Kruševljani reaguju na ponudu naših tradicionalnih proizvoda."\nPrijateljstvo sa Srbima u Rusiji uticalo je i da porodica Žundrikov zauvek napusti rodni kraj i zbog toga se ne kaju. Sergeju, njegovoj supruzi i sinu, nedavno se pridružila i snaha Ruskinja.\n"Dobri su ljudi, dobra je klima, toplo je, sve je lepo. Dobra je i voda, vazduh, sve", naglašava Žundrikov. "Živimo ovde više od tri godine i živećemo još dugo, dugo ja mislim."\nNa radost najmlađih Kruševljana, vaskršnje darove s ljubavlju pripremljene ruski prijatelji podelili su u porti crkve Lazarice i na Dečjem odeljenju kruševačke bolnice.


Dugme „otkopčalo“ novu 2018. pred više od 20000 posjetilaca u Budvi (FOTO) - Vijesti | Radio Televizija Budva - Budva Crna Gora\nRadio Budva Live: Nika Turković - U Mraku\nDugme „otkopčalo“ novu 2018. pred više od 20000 posjetilaca u Budvi (FOTO)\nPrema procjenama organizatora - Turističke organizacije opštine Budva i Odjeljenja bezbjednosti Budva, na Trgu ispred Starog grada sinoć je bilo više od 20.000 posjetilaca koji su najatraktivniju ljetnju destinaciju izabrali u mnoštvu ovogodišnjih ponuda.\nDo sada najljepša i najspektakularnija bina koja je postavljena ispred zidina drevnog budvanskog grada, bila je sinoć dovoljno velika da primi više od 60 muzičara sastava "Queen Symphony - Real tribute" ,zaljubljenika u stvaralaštvo britanskog rock sastava “Queen”, koji je tokom postojanja prodao više od 300 miliona primjeraka svojih albuma širom svijeta.\nSjajni kostimi prošiveni šljokicama, izuzetno dobra izvođenja pjesama “Bohemian Rhapsody”, “Don’t Stop Me Now”, “I Want to Break Free”… osvojili su publiku koja je uživala u fenomenalnoj atmosferi koju je priredio beogradski bend koji je sa ovim repertoarom nastupao širom svijeta.\nOsim izuzetne svirke, njihov sinoćnji nastup je uključio i upečatljive kostime kakve su nosili članovi Queen-a, strastvene izlive emocija Ivana Ristanovića, pjevača koji je izgledao kao dvojnik legendarnog Freddie Mercury-ja, pa čak i gitaru identičnu onoj koju je Brian May svirao kovanim novčićem.\nNajmoderniji svjetlosni efekti i zvuk čist kao suza doprinjeli su da cjelokupan doživljaj svima koji su željeli da se vrate u zlatno doba rocka - bude savršen!\n„Happening“ je nastavljen posla sata prije ponoći izlaskom na scenu nekada najpopularnijeg jugoslovenske rock grupe - Bijelog dugmeta. Muzički „vršnjaci“ sastava „Queen“ nastavili su u već dobroj atmosferi da ređaju hitove dobro poznate svim generacijama: „Kad bi bio bijelo dugme“, „Na zadnjem sjedištu moga auta“, „Lipe cvatu“, „Ðurđevdan“, „Ružica si bila“, „Napile se ulice“, „Doživjeti stotu“, „Hajdemo u planine“… Uz Gorana Bregovića i njegov orkestar, uz raspjevanu i raspoloženu publiku bili su Alen Islamović do ponoći i vatrometa koji je već decenijama prepoznatljivi znak raspoznavanja na svim novogodišnjim fotografijama iz Budve i Mladen Vojičić Tifa u novoj, 2018. godini, sve do kraja koncerta.\nBudvanski trg je bio popunjen do poslednjeg mjesta, posjetioci veseli i razigrani, sve je prošlo bez incidenata i u atmosferi kakva praznicima i dolikuje. Caffe-i i restorani su bili puni, a nakon konceta „Bijelog dugmeta“ slavlje se preselilo u diskoteke i kafiće unutar Starog grada.\nPrema procjenama organizatora - Turističke organizacije opštine Budva i Odjeljenja bezbjednosti Budva, na Trgu ispred Starog grada sinoć je bilo više od 20.000 posjetilaca koji su najatraktivniju ljetnju destinaciju izabrali u mnoštvu ovogodišnjih ponuda. Broj posjetilaca koji su su tokom poslednjih dana boravili duže ili kraće u Budvi svakako je znatno veći, ali program se ulaskom u Novu, 2018. još ne završava.\nU 14 sati će na impozantnoj sceni nastupiti Mediteranski simfonijski orkestar, ove godine u proširenom sastavu, pod dirigentskom palicom Radovana Papovića sa renomiranim solistima: Jadrankom Jovanović, Jovanom Kolundžijom, Markom Kalajanovićem, Marijanom Šovran, Lana-Asijom Dabović i Vilijem Ferdinandijem. U večernjim satima od 21 sat nastupiće budvanski bend „Mazzom u fugazzu“, od 22 h zagrebački hip-hop sastav „Elemental“, dok će poslednjim nastupom ovogodišnju svečanost u Budvi obilježiti popularni bend iz Bosne i Hercegovine koji se ne može žanrovski jednostavno odrediti - Dubioza kolektiv.\n(VIDEO) Mini vremeplov: Ljeto 2018. u Budvi\n2018. BUDVA - BIJELO DUGME\nIzvještaj o javnoj raspravi u vezi sa Nacrtom odluke o budžetu opštine Budva za 2018. godinu\nMetubes krajem marta u Budvi\nRuska olimpijka nosila majicu "ne dopingujem se" pa pala na doping testu\nKonferencija o epidemiološkoj situaciji u 10h\nU Budvi 176 inficiranih koronavirusom\nRižoto sa spanaćem i parmezanom\nMlađih od 30 duplo više nego prije godinu: Broj nezaposlenih skočio na 54.000\nPrilagoditi vožnju uslovima na putu


Raspored - Radio Slobodna Evropa, Subota 23 januar/siječanj 2016\nInfo plus: U brojnim bh gradovima danas održana Šetnja za Mahira, kojom građani žele poručiti da ne odustaju od istine i traženja kazne za odgovorne, kao i da ne odustaju od borbe za uspostavljanje sistema kojim će se stati u kraj vršnjačkom nasilju. Zatim, iz regije za ovo jutro biramo priču iz Hrvatske o riječkom komičaru Davoru Jurkotiću i njegovoj emisiji koja se zove - U zdrav mozak. Jurkotić već nekoliko godina lažnim pozivima političarima nasmijava javnost, a meta su mu i političari iz država regiona. U Behalend-turističkom magazinu poslušajte priče o Zdravstveno-turističkom centru Banja Vrućica, razvoju ruralnog turizma na području hercegovačko-neretvanskog kantona, zimskoj turističkoj sezoni na Kozari te zanimljivu priču o kulturno-istorijskom naslijeđu Teočaka. Redovna rubrika Aktiviraj se, volontiraj ovo jutro predstavlja akciju Jedan slatkiš, jedno dijete koja je postala zaštitni znak Mreže Vijeća učenika BiH