Psihoterapeuti savetuju: Brišite bivše partnere sa mreža - 03.06.2022, Sputnik Srbija\nZa mnoge postoji dilema da li u vrituelnom svetu zadržati bivše partnere kao prijatelje i pratioce ili je sasvim u redu izbrisati ih i sa tog spiska. Profesor... 03.06.2022, Sputnik Srbija\n„Društvene mreže nadražuju naše potrebe da neke bivše partnere ili druge osobe koje su nam nekako naudile pratimo i gledamo koliko su oni srećni bez nas ili im je krenulo loše u životu. Tada postoji neka prirodna mala doza zluradosti, koja nije za osudu. Mreže takva iskušenja čine mnogo većim“, napominje dr Tatjana Milivojević.Psihoterapeutkinja dodaje da je u svojoj praksi primetila da su joj se klijenti, koji su posećivali profile svojih nekadašnjih partnera, žalili na osećaj velike opterećenosti. Tu praksu, objasnila je, prekinuli su zbog nagona za samoodržanjem.Onlajn eliminisanje je, takođe korisno zbog toga što ljudi vremenom postanu zavisni od teskobe koje im sopstvena znatiželja donosi. Tako dolazi, dodala je Milivojević, do sve veće anksioznosti i depresije zbog kojih osobe gubi sebe.„Ljudski mozak je stvoren za povezivanje. Svaki prekid veze nas, čak i ako osoba nije bila toliko značajna, boli. Normalno je da pokušavamo da vidimo šta se dešava sa tim ljudima, jer su oni i dalje na neki način deo nas. Proces razdvajanja treba odbolovati, ali ne i iritirati ga stalnim odlaženjem na njihov profil“, naglašava.„Kako misliš nemaš Fejs i Instagram?“Na pitanje koliko je danas društveno prihvatljivo nemati nalog na društvenim mrežama, dr Tatjana Milivojević, koja je i profesor u Visokoj školi socijalnog rada, navodi da su društvene mreže deo socijalizacije, ali i da ta prisutnost zavisi od uzrasta. Primetila je i jedan obrnuti fenomen, koji smatra bi se mogao nazvati i kultivisanim snobizmom.„Čujem mlade ljude koji se hvale kako su ukinuli svoje naloge i vidite da su ponosni na to. Ako nemamo samopouzdanja, ako ne znamo ko smo, nismo sigurni u sebe, onda ćemo biti konformisti i želećemo da idemo za drugima. Ukoliko imamo samosvest, vrednujemo svoje vreme, pravimo prioritete, znamo šta osećamo i svesni smo da nam mreže jedu vreme, onda ćemo ih ukinuti. Ako smo uz to i sujetni, tada ćemo se tim postupkom i hvaliti“, objašnjava prof. dr Tatjana Milivojević, psihoterapeut i filozof, za Radio-Beograd 1.\nCC0 / / Virtuelna ljubav – ilustracija\nZa mnoge postoji dilema da li u vrituelnom svetu zadržati bivše partnere kao prijatelje i pratioce ili je sasvim u redu izbrisati ih i sa tog spiska. Profesor dr Tatjana Milivojević, psihoterapeut i filozof, naglasila je da se iza te dileme zapravo najčešće krije pitanje kako da prestanemo da mislimo na tu osobu i okrenemo novi list.\n„Društvene mreže nadražuju naše potrebe da neke bivše partnere ili druge osobe koje su nam nekako naudile pratimo i gledamo koliko su oni srećni bez nas ili im je krenulo loše u životu. Tada postoji neka prirodna mala doza zluradosti, koja nije za osudu. Mreže takva iskušenja čine mnogo većim“, napominje dr Tatjana Milivojević.\nPsihoterapeutkinja dodaje da je u svojoj praksi primetila da su joj se klijenti, koji su posećivali profile svojih nekadašnjih partnera, žalili na osećaj velike opterećenosti. Tu praksu, objasnila je, prekinuli su zbog nagona za samoodržanjem.\n„Najlakše je izbrisati bivše iz prijatelja. Nismo toliko snažni i ne treba da se junačimo da možemo da odolimo takvom iskušenju, naročito kada smo još uvek u ranjivoj fazi. Brisanje je i simbolični čin – brišete osobu i time zatvarate to poglavlje“, napominje profesorka.\nOnlajn eliminisanje je, takođe korisno zbog toga što ljudi vremenom postanu zavisni od teskobe koje im sopstvena znatiželja donosi. Tako dolazi, dodala je Milivojević, do sve veće anksioznosti i depresije zbog kojih osobe gubi sebe.\n„Ljudski mozak je stvoren za povezivanje. Svaki prekid veze nas, čak i ako osoba nije bila toliko značajna, boli. Normalno je da pokušavamo da vidimo šta se dešava sa tim ljudima, jer su oni i dalje na neki način deo nas. Proces razdvajanja treba odbolovati, ali ne i iritirati ga stalnim odlaženjem na njihov profil“, naglašava.\n„Kako misliš nemaš Fejs i Instagram?“\nNa pitanje koliko je danas društveno prihvatljivo nemati nalog na društvenim mrežama, dr Tatjana Milivojević, koja je i profesor u Visokoj školi socijalnog rada, navodi da su društvene mreže deo socijalizacije, ali i da ta prisutnost zavisi od uzrasta. Primetila je i jedan obrnuti fenomen, koji smatra bi se mogao nazvati i kultivisanim snobizmom.\n„Čujem mlade ljude koji se hvale kako su ukinuli svoje naloge i vidite da su ponosni na to. Ako nemamo samopouzdanja, ako ne znamo ko smo, nismo sigurni u sebe, onda ćemo biti konformisti i želećemo da idemo za drugima. Ukoliko imamo samosvest, vrednujemo svoje vreme, pravimo prioritete, znamo šta osećamo i svesni smo da nam mreže jedu vreme, onda ćemo ih ukinuti. Ako smo uz to i sujetni, tada ćemo se tim postupkom i hvaliti“, objašnjava prof. dr Tatjana Milivojević, psihoterapeut i filozof, za Radio-Beograd 1.


La casa de papel Aka Money Heist S01E01 (2017) sa prevodom Strane serije Vojvodina Net\nLa casa de papel Aka Money Heist S01E01 (2017)\nSue13 (2020-06-16 10:13 AM) [Sadrzaj]\nDošla sam samo da vam kažem da ćete požaliti ako ne pogledate ovu vrhunsku seriju jer ne znate što propuštate!\nStvarno preextra je!\ncontritum (2020-06-16 2:03 PM) [Sadrzaj]\ncontritum (2020-06-03 11:16 PM) [Sadrzaj]\nEeee da mi je neko rekao da ću početi da gledam ovu seriju ne bih mu verovao mrzim kad gomila ljudi nešto potencira i hajpuje, mene to odbija i nemam želju gledati...međutim evo nisam mogao izdržati..prva epizoda me je zainteresovala da nastavim gledati, videćemo dalje\nMala_Mu (2018-11-06 8:19 PM) [Sadrzaj]\nМного добра серија! Давно тражих да је поставите.\nzaz (2018-11-06 3:51 PM) [Sadrzaj]\nSuper uvod u seriju\nbanef70 (2018-11-06 2:07 AM) [Sadrzaj]\nVrh serija !!! Preporuka svima da pogledaju.\nautobus (2018-11-06 2:07 AM) [Sadrzaj]\nOdlicna serija,sa sjajnom akcijom i gomilom zamimljivih likova..velika preporuka..\nRemedy (2018-11-06 1:54 AM) [Sadrzaj]\nJedna od najjacih serija ikada! Preporuka


"Četvorkom" stavljena tačka: Zvezda ubedljivom pobedom završila pripreme u Turskoj | Radio Delta 89.5\n„Četvorkom“ stavljena tačka: Zvezda ubedljivom pobedom završila pripreme u Turskoj\nRazigrani, borbeni, kreativni, požrtvovani, agresivni… Sve te osobine imali su fudbaleri Crvene zvezde u poslednjoj proveri pred povratak u Beograd\nRAZIGRANI, borbeni, kreativni, požrtvovani, agresivni… Sve te osobine imali su fudbaleri Crvene zvezde u poslednjoj proveri na pripremama u Turskoj, pred povratak u Beograd, pa je trećeplasirani tim prvenstva Slovačke, Dunajska Streda, još i dobro prošao sa samo četiri lopte u mreži – 4:0 (3:0).\nDejan Stanković je na teren poslao ekipu koja bi vrlo lako mogla da se pojavi i na prolećnoj premijeri naredne subote protiv Čukaričkog. Od prvog minuta šansu su dobili: Borjan, Gobeljić, Degenek, Milunović, Rodić, Petrović, Jovančić, Ben, Nikolić, Gavrić, Boaći. U nastavku su šansu dobili još: Pankov, Babić, Konotar, Jovičić, Vulić, Garsija, Simić i Pavkov.\n„Streljanu“ pred golom Jedličke otvorio je El Fardu Ben već u trećem minutu, Jovančić je duplirao prednost lepim udarcem glavom u 16, a najlepši detalj viđen je u 29. minutu kada je Njegoš Petrović pogodio rašlje bombom sa 25 metara. U nastavku je pogodio još samo Ričmond Boaći u 57. minutu na asistenciju Rodića.\nPrethodni članakPritvor radniku Spensa osumnjičenom da je fotografisao devojčicu u svlačionici\nSledeći članakJokić plesao uz džez: Srbin brutalnom partijom i novim tripl-dablom uništio Jutu


Vreme 1540 - Plodovi gneva – Korona apokalipsa u Srbiji: Zlo se sprema, dobro biti nece\n7. JULI: Žandarmerija ispaljuje suzavac\nKratka horor priča u Srbiji u utorak uveče glasi: ponovo policijski čas. Da li će važiti za celu Srbiju ili samo za Beograd, još ne znamo, mada je predsednik rekao da bi on voleo da bude u celoj Srbiji i to od petka u 18 do ponedeljka u 5 časova. Konačnu odluku, međutim, doneće Krizni štab. Ali, mi sada već imamo četiri meseca iskustva, pa znamo da ne ide tako. Krizni štab će dati preporuku, a onda ona ide na usvajanje Vladi Srbije i stupa na snagu objavljivanjem u Službenom glasniku. Ako ova odluka bude važila samo za Beograd, koji je, navodno, u najgoroj situaciji, onda je najava policijskog časa izuzetno loš potez. To ne tvrdimo tek onako: u globalnim epidemiološkim krugovima vlada saglasnost da je Italiju, između ostalog, skupo koštala najava zatvaranja Lombardije, jer su se ljudi razbežali po celoj zemlji, usput sejući virus. Dok ovaj tekst nastaje, ispred Doma Narodne skupštine okuplja se masa građana (sa maskama i uz poštovanje distance), koja uzvikuje "robija, robija". Kažu da ne žele opet da budu zatvoreni 59 sati "zbog njihovih izbora, zbog njihovih trubača, igranja kola i slavlja u izbornoj noći, zbog njihovog derbija"... Na Tviteru je njihove argumente sažeo bivši vaterpolista Danilo Ikodinović: "Ti si doneo odluku da se proglasi pobeda nad koronom! Ti si dozvolio da se održe derbi, Kup, turnir, izbori! Ti! Niko drugi! Tada se zarazilo najviše ljudi! I sad mi građani idemo u kuće, a ti i tvoji ćete da se kurčite okolo!"\nNećemo ponoviti Ikodinovićev glagol koji označava slobodno kretanje, ali predsednik u četvrtak ide u Pariz da se sretne sa francuskim predsednikom Emanuelom Makronom, za kog je rekao da je "veliki geopolitičar", ali konferencija za novinare koju je predsednik održao u utorak bila je toliko konfuzna, da nije baš najjasnije što ide, osim što je nešto promrsio oko pregovora sa Prištinom.\nTačno četiri meseca od pojave prvog slučaja korona virusa u Srbiji, predsednik Srbije Aleksandar Vučić resetovao nas je na podešenja sa početka epidemije. Opet imamo navrat-nanos uvođenje mera, opet ne znamo kada će početi njihova primena i kako će biti sprovođene, nije nam jasno da li nam je zdravstvo najbolje u Evropi ili je sistem kolabirao pred brojem obolelih od korone.\nItalija je evropski rekorder u stradanju od novog korona virusa, no, ova zemlja se jednom donetih mera pridržavala. Srbija je izbegla "italijanski scenario", ali lagano grabi ka svom, "srpskom scenariju" čiji kroki izgleda ovako: mere se menjaju svaki čas, nijedna se ne sprovodi do kraja, apsolutno sve u vezi sa epidemiološkom situacijom je netransparentno, nejasno je ko, kako, pa čak i zašto sankcioniše građane koji ne poštuju mere za sprečavanje širenja virusa.\nNikad nije zgoreg podsetiti: Srbija je od 15. marta do 6. maja imala najrigoroznije mere u Evropi, koje je naglo ukinula i ušla u kolektivnu euforiju proglašavajući pobedu nad koronom. Onda smo imali derbi sa 15.000 gledalaca, izbornu kampanju i javna okupljanja, male i velike mature, apsolventske večeri, svadbe, krštenja, babine... I tako smo pobeđivali zaključno sa 21. junom, izbornim danom, da bismo 22. juna ušli u najavu poraza.\nO brojevima više ne vredi pričati. Zvanični podaci sa Batutovog sajta covid19.rs dovedeni su u sumnju kada je procureo tzv. Izveštaj za vladu u kom je broj zaraženih i umrlih višestruko veći od onog koji je prikazivan građanima i, izgleda, čak i kriznom štabu, pošto je član ovog tela Predrag Kon u utorak ujutru najavio da će od premijerke Ane Brnabić zahtevati pun pristup Informacionom sistemu Covid19. Statističari i matematičari ubili su se od pokušaja da na što jednostavniji način objasne Poasonovu distribuciju, po kojoj je, u skladu sa teorijom verovatnoće, preraspodela umiranja po danima koju smo videli nemoguća. Fizičar Milovan Šuvakov objasnio je da su šanse da zvanični podaci budu tačni 1:4.000.000. Da, jedan prema četiri miliona.\nNo, i bez znanja o teoriji verovatnoće i Poasonovoj distribuciji jasno je da nešto nije kako treba. Uzmimo samo ponedeljak, 6. jul, kao primer. Ono što pouzdano znamo jeste da je tog dana u Šumadijskom okrugu objavljen podatak o 126 novozaraženih, od toga 117 sa teritorije okruga, a 99 samo iz Kragujevca. Batutova statistika kaže da je tog dana zabeleženo 289 novih slučajeva zaraze. Istog dana, ministar zdravlja Zlatibor Lončar na konferenciji za novinare u Vladi Srbije ponavlja, treći dan zaredom, da je 80 odsto novozaraženih u Beogradu. Ako od ukupnog broja za celu Srbiju oduzmemo samo one otkrivene u Šumadijskom okrugu, to je 163. A to nije 80 odsto od 289.\nNa dan pisanja ovog teksta, predsednik Srbije unosi novu zabunu sa brojevima: zvanično, imamo 2942 "aktivna slučaja" (što je budalaština po sebi, ali uzaludno je napominjati), a predsednik izlazi sa podatkom o više od 4000 hospitalizovanih. Napomenimo da je Srbija, sa relaksiranjem mera, odustala od "kineskog modela", po kom se hospitalizuju svi pozitivni i da je oko 80 odsto zaraženih u kućnoj izolaciji. Ti ljudi nisu asimptomatski, naprotiv, ali o tome ćemo više kasnije. Sada je važno tek to da Batut sve, i hospitalizovane i izolovane, vodi kao "aktivne slučajeve". Otkud onda 4000 u bolnicama, kako predsednik tvrdi? Najgore je što je, u situaciji kada se podaci drastično razlikuju, verovatnoća, da ne kažemo – istina, po svoj prilici na mračnijoj strani.\nPOČELI SU DA PRIČAJU ISTINU\nGrađane je do pre samo nekoliko dana plašila mogućnost da zvanični podaci nisu tačni. Sada, nakon što je predsednik Srbije rekao da novca više nema (a u maju i junu smo imali "para koliko hoćete"), dok je ministar Lončar priznao da mesta u bolnicama gotovo da nema, građani se plaše da je vlast počela da govori istinu. Samo u ponedeljak ujutru, prema Lončarevim rečima, devet pacijenata iz Beograda prebačeno je u Požarevac, a plan je bio da, ako tokom dana ponestane mesta u tom gradu, počne da se puni bolnica u Smederevu. Prvi pacijenti stigli su u ponedeljak uveče, pa je ova ustanova i zvanično postala kovid bolnica. Istog dana u popodnevnim satima "puštena je u pogon" privremena kovid bolnica u Štark Areni. Tamo su već prebačeni pacijenti koji, prema rečima ministra Lončara "reaguju na terapiju i sad samo treba da nastave sa njom dok se ne oporave". Kako će to funkcionisati, videćemo u narednim danima. Arena je daleko nekomfornija od Sajma na kom su bili asimptomatski pacijenti. Kovid je u pojedinim slučajevima nepredvidiva bolest i može da se naglo zakomplikuje. Smešteni na Sajmu u martu i aprilu žalili su se da teško dolaze do lekara (mahom su tamo dežurali epidemiolozi, koji ne mogu ni da prate stanje pacijenata ni da određuju terapiju). O broju zdravstvenih radnika u Areni nema nikakvih podataka.\nInstitut za ortopedsko-hirurške bolesti Banjica u Beogradu od utorka ujutru vratio se u kovid sistem. Direktor Zoran Baščarević kaže za RTS da je u tu ustanovu za deset sati primljeno 115 pacijenta i da je njihovo zdravstveno stanje teže nego što je bilo stanje pacijenata u martu.\n"Klinička slika je teška, danas imamo srednje teške i teške pacijente, još uvek ne trebaju respiratori, ali im treba terapija kiseonikom", rekao je Baščarević. Koliko je situacija teška govori i podatak da je u martu i aprilu u bolnicu primljeno 220 pacijenta za sedam dana, a u utorak je za 10 sati primljeno 115 pacijenta.\nU utorak ujutru, poslovično letargični RTS emitovao je i izjavu direktora Doma zdravlja u Sjenici koji kaže da je zdravstveni sistem – kolabirao.\nU Sjenici se prošle nedelje dogodilo nešto potpuno jezivo (iako je sve što se ovih dana događa jezivo) – dva muškarca preminula su od kovida, nakon što su vraćeni iz Opšte bolnice u Užicu sa papirom na kom stoji da treba da budu hospitalizovani u Opštoj bolnici u Sjenici. Sjenica nema nikakvu bolnicu, ima stacionar pri domu zdravlja u koji može da stane desetak kreveta. Vlasti se jesu uznemirile oko ovoga, pa će "biti preispitana odgovornost". Za smrt hirurga Miodraga Lazića neće biti preispitivana ničija odgovornost jer je Ministarstvo zdravlja odbacilo prijavu njegove ćerke podnetu 28. maja. U toj prijavi navodi se niz propusta i nepravilnosti u lečenju čuvenog ratnog hirurga. Dobio je minut ćutanja, a glasine o tome da je prerano skinut sa respiratora, te nestručno ekstubiran, do redakcije "Vremena" stigle su dan nakon njegove smrti. Ali, Ministarstvo zdravlja kaže da je sve bilo po proceduri.\nKad smo kod procedura, sve ono što je važilo u martu i aprilu više ne važi. Građani više ne znaju tačne procedure, gde prvo da se jave, pa je gužva ispred Infektivne klinike u Beogradu i bolnice "Dragiša Mišović" konstantna. Oni kojima je naložena kućna izolacija u ozbiljnom su problemu ako im se kod kuće stanje pogorša. Nemaju pojma šta da rade i koga da zovu, Hitna pomoć u pojedinim gradovima ne izlazi na teren jer nema zaštitnu opremu, dok u nekim drugim, pak, one koji još mogu sami da se kreću upućuje da zovu policiju koja ih potom sprovodi do kovid bolnica.\nVanredna situacija proglašena je, do utorka u ponoć u dvadeset gradova i opština u Srbiji. Vanredna situacija proglašena je u Novom Pazaru, Tutinu, Kragujevcu, Vranju, Ivanjici, Beogradu, Šapcu, Čačku, Arilju, Kraljevu, Požegi, Užicu, Priboju, Lučanima, Bogatiću, Vladičinom Hanu, Brusu, Novoj Varoši, Kruševcu i Aleksandrovcu. Na teritoriji opštine Čajetina nije uvedeno vanredno stanje, već su donesene Naredbe o hitnim preventivnim merama u cilju smanjenja rizika od širenja kovida 19, izjavio je Milan Stamatović, predsednik opštine Čajetina i komandant Štaba za vanredne situacije. Istakao je da nema razloga za brigu i širenje panike, jer je situacija u Čajetini i na Zlatiboru sasvim normalna i uobičajena. Međutim, između ponedeljka i utorka u Zlatiborskom okrugu potvrđena su još 94 pozitivna slučaja na kovid 19, od kojih gotovo polovina – 47, u Užicu, koje ima najveći broj obolelih, saopštio je užički Zavod za javno zdravlje. U četiri opštine na severu Kosova i Metohije sa srpskom većinom uvedena je zabrana kretanja svih osoba od 21 sata večeras pa do pet ujutru, odlučeno je na sednici Kriznog štaba. Ta mera važiće u narednih sedam dana.\nNa konferenciji za novinare održanoj u utorak, predsednik Srbije Aleksandar Vučić prognozirao je najžešći udar korone oko 1. novembra. Zato je najavio brzu izgradnju dve nove kovid bolnice – jedne u Kruševcu i jedne na Batajničkom drumu, koje će imati kapacitet od 800 do 1000 kreveta. Pošto se očekuje da otprilike u isto vreme počne i talas sezonskog gripa, Vučić je najavio obaveznu vakcinaciju protiv gripa za više od dva miliona najugroženijih ljudi. Vakcinu će primiti svi zdravstveni radnici, vojska, policija, šalterski službenici, deca od tri do 12 godina, penzioneri i svi hronični bolesnici, rekao je.\nNa jesen će, tvrdi predsednik, biti kupljeno i deset modularnih bolnica koje se lako sklapaju i rasklapaju, mogu da se sele s mesta na mesto i imaju sve što je potrebno za dijagnostiku i lečenje kovid pacijenata. Vučić je naveo da u magacinu u Krnješevcima u rezervi ima 578 respiratora. "Imaćemo ih 1100 u roku od osam dana", dodao je Vučić i rekao da opreme ima dovoljno, ali da je važno da se sačuvaju životi zdravstvenih radnika.\nI opet, kao i prošle nedelje kada se pričalo o testovima, imamo opremu, ali – u magacinima. Šta 578 respiratora radi u magacinu, 16 dana nakon izbora, 15 dana nakon priznanja članova Kriznog štaba da se epidemiološka situacija pogoršava i osam dana nakon prvih naznaka da izmiče kontroli? Na primeru Novog Pazara naučili smo da nemaju sve opšte bolnice centralni dovod i razvod kiseonika, pa je veliko pitanje kuda sa tim respiratorima čak i kad ih konačno sve povade iz Kršenjevaca i raspakuju? Testove više ne pominje niko, iako smo slušali o famoznih 260.000 koji se stalno dopunjavaju, dok se, s druge strane, testiraju samo oni koji već imaju više nego očigledne simptome kovida. Što nas opet vraća na priču o brojevima – zaključno sa utorkom, od početka epidemije testirano je 455.604 osobe, samo u utorak 8287, iako u apsolutno svim gradovima u Srbiji i građani i kovid ambulante prijavljuju nestašicu. U ponedeljak ih u Aranđelovcu nije bilo uopšte, a u Nišu, nezvanično saznajemo, kovid ambulante dobijaju sledovanje od 40 testova dnevno.\nKad smo kod Niša, i tu smo se vratili na početak – novi Klinički centar vraćen je u kovid sistem, ali uprava i dalje ostaje potpuno neprobojna za informacije o broju hospitalizovanih i zaraženih. Revoltirani takvim ponašanjem, niški novinari su se u četvrtak, 2. jula, najavili Kliničkom centru zahtevajući konferenciju za novinare. Tamo ih je dočekao portparol, koji im je rekao da su "došli nepozvani u tuđu kuću". Revoltirani, novinari su objasnili da je Klinički centar javna ustanova, pa samim tim njihova i kuća svakog Nišlije i, na kraju krajeva, građanina Srbije. Samo između ponedeljka i utorka u Kliničkom centru u Nišu u poslednja 24 časa od kovida su preminule četiri osobe, od 13 koliko je preminulo u celoj Srbiji.\nZvanično, u Kliničkom centru u Nišu zbrinuto je 226 pacijenata, od kojih je kod 103 potvrđen korona virus. Dakle, kod manje od pola. Toliko o dovoljnom broju testova. U Nišu se leči i četrnaestoro dece.\nKoliko je situacija ozbiljna pokazuje i pisanje stranih medija o stanju u Srbiji. Grčki mediji izveštavaju o 20 pozitivnih koji su kao takvi brzim testovima "uhvaćeni" na graničnim prelazima. Deo javnosti iznervirao je snimak srpskih turista koji su u ponedeljak uspeli da uđu u Grčku pa se snimali kako euforično skaču i viču "Srbija, Srbija". Sa jedne strane, razumljiva je svačija želja da ode na odmor, pogotovo na more, pogotovo ako je aranžman platio još u januaru. Sa druge strane, donekle je nerazumljiva potreba da se na more ide po svaku cenu, uz rizik da vas tamo izoluju na 14 dana, uz košmar da vas Ivica Dačić odnekud evakuiše... Međutim, potpuno je neumesna i neodmerena dreka i radovanje po prelasku granice. Nije baš da su prešli preko Albanije pa se dokopali Krfa, da vidaju rane. Ljudi umiru. U Srbiji ljudi umiru, odvratno je urlati "Srbija, Srbija" jer će uspeti da osole zadnjice u Grčkoj.\nDrugi jul poseban je dan u epidemiološkom smislu. Srbija je zabeležila 359 novih slučajeva i tog dana bila na slavnom petom mestu po broju zaraženih, ali ubedljivo prva po broju stanovnika.\nIstog dana nemački mediji pišu o ozbiljnosti situacije u Srbiji. "Srbija je bila na dobrom putu. Početkom godne, dok je Evropa sa zabrinutošću pratila razvoj u Italiji, Španiji i Francuskoj – u Srbiji je bilo mirno.\nDelovalo je da je Srbija koronu imala pod kontrolom, koliko god joj je to bilo moguće. Ali, sada se čini da Srbija više ne kontroliše pandemiju, nego da pandemija kontroliše Srbiju", piše "Frankfurter algemajne cajtung".\n"Po opštem mišljenju, to ima veze sa izborima 21. juna i odlukama vlasti u sedmicama koje su im prethodile. Tokom predizborne kampanje, društveni život u Srbiji bio je otvoren do stepena koji se nije mogao videti gotovo nigde drugde na kontinentu. Iznenađujući vrhunac – ili dno razvoja bilo je odobrenje za održavanje većih sportskih događaja sa publikom.\nU međuvremenu su stigli i prvi računi za to što bi se u drugim zemljama moglo nazvati orgijama otvaranja. Događaji u proteklih nekoliko dana pokazuju da je situacija ozbiljna. Međutim, iz ekonomskih razloga, vlada pokušava da izbegne potpuno ‘zatvaranje’ kao u martu i aprilu."\nU svakom slučaju, upadljivo je da, prema izveštajima državnih medija u Srbiji, sve deluje pod kontrolom. Međutim, takve procene su u suprotnosti s velikim brojem video-zapisa i izveštaja na društvenim mrežama koji pokazuju potpuno drugačiju sliku: prepune bolnice u kojima ljudi u hodnicima čekaju na pomoć. Ili gužva u Beogradu ispred hitne pomoći kojoj medicinska sestra govori da nema testova, pa da se vrate posle 15. jula", navodi "Frankfurter algemajne cajtung".\n"Jugoistočna Evropa je na vrhuncu pandemije u Evropi prošla relativno dobro. Da li je to razlog zbog kojeg se pandemija sad vraća punom snagom", pita se "Špigl" i dodaje kako u celom regionu broj novozaraženih naglo raste, "u Srbiji u poređenju s prethodnom sedmicom za 125 odsto, u Bosni i Hercegovini za 75 odsto a u Hrvatskoj čak 232 posto".\nU trenutku kad ovaj broj "Vremena" ide u štampu, u Beogradu kulminiraju neredi ispred Skupštine. Sada dok se to dešava, čini se da je bilo neminovno. Pritisak pod kojim se cela zemlja nalazi mesecima morao je negde da eksplodira. Očekivano je i da se to dogodilo zbog straha od ponovnog višednevnog zatvaranja, nekoliko sati nakon još jednog predsednikovog izdiranja na građane, korišćenja prilike da se opljune po sada i zvanično vanparlamentarnoj opoziciji, posle nedelja i nedelja sumnji u zvaničnu statistiku.


Поносни црви | Унија синдиката просветних радника Војводине УСПРВ\n20. decembar 2017. Obrazovanje Nema komentara\nJedini cilj škole trebalo bi da bude jednostavna aritmetika, najviše do 500, pisanje vlastitog imena, te doktrina da treba biti častan, marljiv i dobar i pokoravati se poslodavcu. Čitanje nije uslov. Druge škole ne treba da postoje. – Iako liče na ono što smo slušali u domaćem parlamentu, prethodne rečenice nije izgovorio nijedan član vladajuće većine u raspravi o Zakonu o dualnom obrazovanju. Izgovorio ih je, u nešto drugačijem obliku, 1941. godine Hajnrih Himler kao uputstvo za nacističke obrazovne politike na okupiranim teritorijama.\nU prevodu, te rečenice glase – „jedini cilj ove škole morao [bi] biti: jednostavna aritmetika, najviše do 500, pisanje vlastitog imena, doktrina da je božansko pravo pokoravati se Nijemcima i biti častan, marljiv i dobar. Mislim da čitanje ne bi trebao biti uvjet. Osim ove škole na cijelom istoku ne treba više škola“. Takvo školovanje bilo je deo jedne šire politike negiranja kulture porobljenih naroda. Ova politika videla je univerzitete kao čisti višak: dopuštala je samo osnovno i strukovno obrazovanje.\nJeste preterano vući paralele između današnje Srbije i onovremenih okupiranih zemalja Istočne Evrope. Nije umesno porediti tekući režim sa ondašnjim okupacijskim vlastima. Ako ništa drugo, za ovaj naš režim ljudi su slobodno glasali na izborima od pre pet godina, te o okupaciji ne može biti reči. U Srbiji danas nema ni koncentracionih logora; a poređenja između današnjih fabričkih hala i nekadašnjih kampova za istrebljenje jesu neumesna, iako se mogu opravdati kao dobronamerna provokacija i skretanje pažnje na brutalna kršenja prava radnika.\nIpak, neke sličnosti između dve obrazovne politike dovoljan su razlog za strepnju. Svaki razgovor o obrazovanju uvek je i razgovor o tome u kakvom društvu želimo da živimo. Šta nam, dakle, nedavno usvojeni zakoni o dualnom obrazovanju i visokom obrazovanju govore o viziji zakonodavca i izvršne vlasti – kako Srbiju vide parlamentarna većina i izvršna vlast?\nOd kritika se novi zakon u parlamentu branio naizgled zdravorazumskom tvrdnjom da će učenici zahvaljujući dualnom obrazovanju naučiti posao, postati marljivi i uz sve to – razviti još i preduzetnički duh. Ako se izuzme preduzetnički duh, „marljivost“ i „struka“ tu jezivo podsećaju na frazu od pre više od pola veka – „časni, marljivi i dobri“. Nažalost, sam „preduzetnički duh“, iako je tu, ne pravi razliku, jer se on u dualnom obrazovanju naprosto ne može razviti. Nije to zaključak izveden isključivo na osnovu utemeljene spekulacije, to pokazuje iskustvo iz zemalja na koje se ovdašnji zakonodavac ugledao – pre svega iz Nemačke.\nPreduzetnički duh podrazumeva sposobnosti (prilagodljivost, preduzimljivost, pronicljivost, hrabrost da se preuzme odgovornost), znanje (opšte i posebno) i kreativnost. Malo šta se od svega toga može razviti ili steći na praksi u fabričkom pogonu ili u supermarketu. Stvari stoje još gore jer ta praksa, po zakonu, traje neuporedivo duže od vremena koje deca provode u školi. Drugim rečima, deci se oduzima vreme za odrastanje upravo u uzrastu kada treba da se formiraju kao zrele osobe.\nAli, ne gubi se samo preduzetnički duh u dualnom obrazovanju. U ključnim formativnim godinama, kada su spremni da se osposobe za kritičko mišljenje i preispitivanje svega što se uči u školi, deca se dualnim obrazovanjem isteruju iz učionica na radna mesta gde se od njih ne traži da kritički misle niti da preispituju svoje radne zadatke. Kritičko mišljenje je preduslov ili – budimo patetični – ključna građanska vrlina bez koje nema kompetentnog učešća u demokratskim procesima za sklapanje pravednih društvenih aranžmana.\nIspada tako da ni preduzetnički duh ni kritičko mišljenje nisu svojstva poželjna u Srbiji kakvu priželjkuju i oblikuju zakonodavac i izvršna vlast. Kao što nisu bili poželjni ni pre više od pola veka, iz ugla okupacionih vlasti. Kao onda, ni univerzitetima se danas ne piše dobro: novim zakonom oni su stavljeni pod direktnu kontrolu izvršne vlasti – a to je prvi korak ka smanjivanju i promeni njihove svrhe. Iz ugla dualnog obrazovanja, ili strukovnog obrazovanja, ili vokacionog obrazovanja, ništa drugo pored konkretne obuke za konkretni posao nije potrebno, što podseća na onu aritmetiku do 500 i na pisanje vlastitog imena: čitanje već otpada, što je uvod u otpisivanje kritičkog mišljenja i preduzetničkog duha.3\nS dualnim obrazovanjem, manjim brojem gimnazija i prenamenom fakulteta (u skladu s razvaljenim i jeftinim domaćim tržištem rada) dobijaju se upravo efekti kojima su težile okupacione vlasti u porobljenoj Istočnoj Evropi. Uz jedan izuzetak – kultura će se negirati na jedan specifičan način. U skladu sa strategijom obrazovanja, koju – treba to reći – nisu pravile ove vlasti, naglasak u školama stavlja se na očuvanje nacionalnog identiteta i izlaženje u susret tržištu rada. Pošto će srednje škole obučavati samo za posao, osnovne škole služiće kao odbrambeni bedem za naopako shvaćeni kolektivni identitet.\nU osnovnoj školi deca još nisu u stanju da kompetentno prosuđuju ili sumnjaju u ono što im se kurikulumom nameće kao kolektivni identitet. To pravi prostor kreatorima nastavnih programa da nametnu svoju verziju kolektivnog identiteta, koju deca kasnije neće imati priliku da preispitaju. Tako se sve sklapa u čvrsto zatvorenu celinu. U osnovnoj školi đaci dobijaju laži o nacionalnoj istoriji i veličini. U srednjoj postaju „časni, marljivi i dobri“, sposobni samo da se potpišu. Drugim rečima – ponosni crvi: tako ova vlast zamišlja građane Srbije. Ironija je istorije to što se dualno obrazovanje ovde uvodi uz finansijsku pomoć vlade Nemačke.\nIzvor: Peščanik.net, 10.11.2017.\nDanašnja poseta: 60\nMesečna poseta: 36320\nGodišnja poseta: 360275


Kako su Gačani pomrsili konce Trebinjcima? Izbila tuča tokom licitacije u Trebinju? - Vijesti Srpske | Republika Srpska | Banjaluka | Najnovije\nNaslovna Izdvajamo Kako su Gačani pomrsili konce Trebinjcima? Izbila tuča tokom licitacije u Trebinju?\nKako su Gačani pomrsili konce Trebinjcima? Izbila tuča tokom licitacije u Trebinju?\nPrema saznanju Vukanovića, zemljište je unaprijed bilo namješteno jednom „investitoru“ iz Trebinja bliskog vladajućem SNSD-u, ali su se neočekivano u posljednjem trenutku na licitaciju prijavili i neki privrednici iz Gacka, što je dovelo do problema jer se zemljište nije moglo kupiti po početnoj i dogovorenoj cijeni.\nPrije dva dana u prostorijama Gradske uprave i Skupštine grada Trebinja trebala je da se održi licitacija za kupovinu gradskog građevinskog zemljišta na prostoru bivše kasarne „Luka Vukalović“ Vojske Republike Srpske u centru grada, ali je ona prekinuta nakon tuče i incidenta.\nOvo na svom blogu piše poslanik Nebojša Vukanović, koji navodi da su navodno učesnici licitacije sa sobom u gradsku upravu poveli i ekipu mladića, pa je nakon verbalnog prepucavanja i međusobnih uvreda došlo i do fizičkog sukoba u kome su dvije osobe zadobile lakše tjelesne povrede, a moralo je intervenisati obezbjeđenje grada i policija.\nNajviše se, kako navodi Vukanović, uplašio načelnik Odjeljenja za urbanizam grada Trebinja Vedran Furtula, desna ruka i vjerni poslušnik Luke Petrovića koji istovremeno obavlja više funkcija i direktor je javnog preduzeća u elektro-energetskom sektoru.\nNakon sjevanja prvih pesnica Furtula je iskusno „zalegao, a potom se stoički i vješto neopaženo izvukao sa papirima iz prostorije, jer su ga kumovi Luka i Miko, koji su sve dogovorili, ostavili u neobranom grožđu i gurnuli u vatru“.\nDa ne bismo nagađali, kaže Vukanović, šta se dogodilo, gradonačelnik dr Mirko Ćurić i načelnik urbanizam drug Furtula trebali bi izaći u javnost i pojasniti šta se to na Petrovdan događalo u gradskoj upravi, kome su šta namještali i koliko su novaca planirali staviti u svoj džep, zašto je došlo do tuče i sukoba i zašto je intervenisala policija?


Da li će Bejl biti glavno oružje Žozea Murinja u finišu sezone? | Engleski fudbal\nHome Vesti Premijer liga Da li će Bejl biti glavno oružje Žozea Murinja u finišu sezone?\nDa li će Bejl biti glavno oružje Žozea Murinja u finišu sezone?\nVelšanin konačno počeo da igra onako kako se od njega očekivalo.\nDošao je početkom oktobra. U oktobru je bio povređen, dok je novembar, decembar i januar prespavao. Geret Bejl je tek u februaru počeo da igra fudbal kakav zna da igra i nekim svojim potezima je podsetio na slavne dane na Vajt Hart Lejnu i Santijago Bernabeu.\nU poslednje dve-tri nedelje Geret Bejl igra fenomenalno. Ušao je sa klupe u porazu od Mančester Sitija i za samo 20 minuta na terenu bio je ubedljivo najbolji pojedinac Sparsa u tom veoma lošem meču. Na gostovanju Volfsbergeru u Austriji postigao je gol i upisao asistenciju, da bi sa dobrim izdanjima nastavio i na gostovanju Vest Hemu. Ušao je na startu drugog dela, upisao asistenciju, pogodio prečku, probudio ekipu i ponovo je bio najbolji pojedinac u Totenhemu. U četvrtak protiv Austrijanaca u revanšu bilo mu je dovoljno samo pet minuta da se još jedom upiše u strelce, a kruna dobre forme u poslednje vreme bio je meč sa Barnlijem. Velšanin je radio sve ono što je radio u prethodnom mandatu u dresu Totenhema. Pretrčavao igrače, driblao, postigao je dva gola, ulazio u šanse, odlično pasovima pronalazio svoje saigrače i upisao asistenciju. Na kraju je zasluženo poneo priznanje za igrača utakmice.\nTotenhemu čitave sezone nedostaje taj treći strelac u napadu. Ono što je nekada bio Dele Ali. Sve pada na leđa Sona i Kejna i kada je Kejn kratko bio povređen, a Son u padu forme, igra Pevaca se raspala. Stiven Bergvajn, Erik Lamela i Lukaš Mura nisu uspeli da se nametnu kao dobre opcije koje bi pomogle Englezu i Korejcu u napadu. Bejl je igrama u poslednje vreme najavio da bi on mogao da bude taj. Generalno, zbog toga je i doveden.\nNe postoji menadžer na svetu koji ne bi pružio šansu Geretu Bejlu kada je spreman. On donosi nešto drugo ovom timu. Igrao je veoma dobro i njegova kondicija je veoma dobra. Izjavio je Žoze Murinjo posle pobede nad Barnlijem.\n💥 One touch and 𝗕𝗔𝗡𝗚. #THFC ⚪ #COYS pic.twitter.com/l1Xws1S5OF\nPred Totenhemom je najvažniji period sezone. Borba za dva trofeja u Ligi Evrope i Liga kupu. Premijer liga je možda i najmanje bitna u ovom momentu, jer je plasman u top 4 teško ostvariv. Nije nemoguć, ali ekipa bio morala da odigra poslednja tri meseca na vrhunskom nivou da bi se dokopala četvrtog mesta. U druga dva takmičenja trofeji su daleko bliži. Naredna prepreka u Ligi Evrope je Dinamo Zagreb. Ukoliko Geret Bejl nastavi sa ovakvim partijama, Dele Ali se pokaže kao dobra opcija sa klupe, što je i pokazao u prethodnih par nedelja, uz oporavljenog Đovanija Lo Selsa i Serđa Regiljona, Sparsi bi imali sve resurse da se bore bar za jedan trofej do kraja sezone.\nPrevious articleNestvaran februar za Džonsona Klarka-Herisa\nNext articleStiv Koteril ponovo u bolnici


U Federaciji BiH problematična otplata kredita od skoro milijardu KM - Tomislav City\nNaslovnica Gospodarstvo U Federaciji BiH problematična otplata kredita od skoro milijardu KM\nGrađani i kompanije u Federaciji BiH imaju problema s otplatom skoro milijardu maraka kredita! Točnije, kreditni portfolio u nivou kreditnog rizika 3, kako Agencija za bankarstvo FBiH (FBA) službeno karakterizira nekvalitetne kredite, zaključno sa 31. prosincom 2020. godine, iznosi 982,9 milijuna KM.\n“Od ukupnih kredita plasiranih pravnim osobama, na nekvalitetne kredite odnosi se 543,8 milijuna KM ili 6,8 posto, dok za sektor stanovništva nekvalitetni krediti iznose 439,1 milijun KM ili 6 posto ukupnih kredita plasiranih stanovništvu”, objasnili su u agenciji.\nNa pitanje koliko je građana koristilo ili koristi moratorij, u FBA navode da izloženosti obuhvaćene nekom od posebnih mjera u ukupnim kreditima s 31.12.2020.godine imaju udjel od 6,7 posto.\nU segmentu stanovništva radi se o udjelu od 1,8 posto u ukupnim kreditima u toj kategoriji, dok 11,2 posto u ukupnim kreditima pravnih osoba ima neku od posebnih mjera.\nPrethodni članakRadni sastanak na temu “Kurikularna reforma”\nSljedeći članakZnačajne promjene za useljenike u Njemačku, pripremaju se novi uvjeti rada u pet faza\nElektroprivreda HZ HB Evo zašto su računi za struju u travnju...


Apartmani Vodice - Apartmani Zoric | Apartmanija.hr\nApartmani Zoric - Vodice - Šibenik i okolica\nApartmani Zoric se nalaze se u predjelu Lovetovo, udaljenom od centra Vodica 15 minuta šetnjom uz more. Apartmani se nalaze u tišini zelene površine od 900 m2, svega 100 metara udaljeni od šljunčane plaže. Svi su apartmani su klimatizirani i imaju terasu ili balkon. Za goste su na raspolaganju parking sa 10 parkirnih mjesta, grill i trampolin u dvorištu objekta, te bovu za gumenjak. Nudimo Vam ugodan smjestaj u mirnom okruzenju.\nRezervacije se vrse putem emaila. Potvrda rezervacije se smatra uplatom akontacije od 30%. Preostali iznos gost placa domacinu prilikom dolaska u apartman. Check in 16:00 Check out: 10:00\nTočke od interesa u blizini smještaja Apartmani Zoric\nOglas Apartmani Zoric je pregledan 30324 puta od 18.04.2018.\nDiana Zoric Oglašivač od 2018\njedinica: --------- A4+1 (ID:57995) A4 (ID:57996) A2+1 (ID:57997) A4+1 (ID:57998) A4 (ID:57999) A2+1 (ID:58000)\nSmještajna jedinica: --------- A4+1 (ID:57995) A4 (ID:57996) A2+1 (ID:57997) A4+1 (ID:57998) A4 (ID:57999) A2+1 (ID:58000)


Possible Answer\tJebanje sa domacim zivotinjama free download 1–20 of 34311. ... Scoreboard Pack sa domacim TV stanicama za JSL patch by Johny s jednim n. ... Jebanje Zena Sa Crncim ... - read more\nJebanje Zena Sa Domacim Zivotinjama -...Jebanje Zena Sa Domacim Zivotinjama: Advertisement. Online Games. Ninja Turtles – The Return Of King. Just Park It 8 . Nuclearoids. Bubble Shooter Level Pack 2 ... Ciga - Sex sa zivotinjama!!! - YouTubeFeb 19, 2014 · Ciga - Sex sa zivotinjama!!!Smesno. Ciga - Sex sa zivotinjama!!!Smesno ... Zena Se Jebe Sa Domacim Zivotinjama - Mini PlayEnjoy zena se jebe sa domacim zivotinjama games. Games; All Games; Zena Se Jebe Sa Domacim Zivotinjama: Advertisement. Free Games. Snow Truck. Dune Buggy Racing ... seks sa domacim zivotinjama - Forum KrstariceDivlji seks sa domacim zivotinjama "Jednog lepog, suncanog dana otisla sam kod dede na selo. Dan je bio prelep, sunce je jako sijalo a vrelina me je uzbudjivala. sex sa zivotinjama :: www.domaci.dePostavljena: Sre Jul 18, 2007 10:40 pm Naslov poruke: sex sa zivotinjama: Jebanje sa zivotinjama: Pornici sa zivotinjamaAug 07, 2012 · Jebanje sa zivotinjama, seks sa zivotinjama, pornici, seks sa konjem, jebanje sa psom, magarac, svinja erotske price sa zivotinjama, porno prica pas, ... sex sa zivotinjama (strana 7) :: www.domaci.de... Da zensko padne tako nisko i da vodi ljubav sa zivotinjama!!!!! ... jedino me zanima kako?kako moze zena da ima sex sa psom? koja poza? ok, ... humor sa zivotinjama - YouTubeMay 18, 2007 · ovaj snimak je nastao slucajno sve je izmisljeno. View More Resources\n"Besplatni Porno Filmovi Sa Zivotinjama Za...Besplatni Porno Filmovi Sa Zivotinjama Za Gledanje ... film besplatno gledanje seksa zena sa zivotinjama Amateur Couple Film Themselves Fucking On ... Jebacina S Zivotinjama Free MP3 Download -...... MP3 Search, Jebacina S Zivotinjama - Free Mp3 Downloads, songs, mp3, index of mp3 ... Jebacina S Zivotinjama - MP3 Search, Jebacina S Zivotinjama - Free Mp3 ... zoo strani seks zena sa domacim zivotinjama sa...zoo strani seks zena sa domacim zivotinjama sa kerom : Web; Blogs; News; Wikipedia; Downloads; gotcached; Gasp! No matching items! O domacim zivotinjama i Dobojlijama: Ljilja...O domacim zivotinjama i Dobojlijama: ... zena je odlucila dovoditi pse nocu u svoj stan. ... Udruzenje zahtijeva i apeluje na humano postupanje sa zivotinjama, ... Jeazzmovie maria orizawa...jebanje sa domacim zivotinjama. crimson cult. jeb_loy_nichols_long_time_traveller_rapidsharewmv. ... jebanje starih zena. jeany pantypooping. jebacina u srednjim skolama. Seks sa zivotinjama - Forum Krstarice... Seks sa zivotinjama ... Ali me zanima zasto svaka zena kad naziva muskarca nekom zivotinjom ... seks sa domacim zivotinjama. Autor latica u forumu ... Najveći tabu: seks sa životinjama | Kult PortalSeks sa životinjama je proglašen nelegalnim u većini zemlja, baš kao i snimanje, produkcija i distribucija takvog sadržaja. Međutim, zemlje poput Njemačke, ... Nećete verovati sa čim su sve ovi ljudi imali seks...Seks je obično odnos između žene i muškarca. Dobro, u nekim slučajevima i između dve osobe istog pola. Međutim, očigledno je da na svetu ima ljudi sa čudnim ... strani filmovi jebanje sa domacim zivotinjama sa...strani seks zena sa domacim zivotinjama sa kerom; strani pornici sa domacim zivotinjama zeks zena sa kerom; strani seks jebanje sa domacim zivotinjama sa nerom; Žene uzbuđuje i seks među životinjamaMjerili su spolnu uzbuđenost sudionika za vrijeme emitiranja različitih filmova sa seksualnim sadržajem, seks dvoje ljudi (homoseksualni par, heteroseksualni ... besplatni porno filmovi sa zivotinjama | Search...0 search results found for “besplatni porno filmovi sa zivotinjama”. 55,483. followers. 169,158. fans. 9,097. subscribers. 0. people. 1452. Hip Hop Music 7781 ... Devojke za sex uzivo | Sex Uzivo Sa Domacim...Devojke za sex - SexUzivo.rs! Domaće devojke za sex pred web kamerama - uživo! Sada, za isto para, dobijate duplo više kredita nego ranije. 2783_1021215931_200-strana-sa-vicoviScribd is the world's largest social reading and publishing site. Horse dickGledao sa dosta pornica gde su devojke imale sex sa domacim zivotinjama i pitao se kako ... zena od 40 godina koja ... Dugo vremena se ona zabavljala sa ... besplatni pornici sa zivotinjama za gledanje...besplatni pornici sa zivotinjama za gledanje : Web; Blogs; News; Wikipedia; Downloads; gotcached; ... Otpuštaju ga sa posla u prodavnici, ... igre sa psima i konjima - Home - Nesat.netHi and welcome on PlayZombie.net, this is our collection of: Jebanje Zena Sa Zivotinjama, ... Divlji seks sa domacim zivotinjama "Jednog lepog, suncanog ... close ×


Milena Raduloviæ podržala žrtve iz Petnice: "Hvala im, zaštitile su neke nove devojèice" - Komentari -Život - B92.net\nIzvor: B92 èetvrtak, 24.06.2021. | 15:42\n@Igor, bas tako. Sve objasnjeno do u tancine, ali dzaba ovim nasim "domacinima" objasnjavati bilo sta\n(Same su krive sto su.., 26. jun 2021 17:27)\n"da li je neka devojka mozda imala neka ocekivanja ili ne"\nJe l' znas ti, druze, da ako je neka ucenica i imala "ovekivanja" kako ti insinuiras, cak i da je pristala na nesto s njim da bi dobila dobru ocenu, da on NE SME, po zakonu, da na taj nacin zloupotrebljava svoj polozaj?? Znaci, nema "ona je htela, ja nisam kriv" kad su u pitanju i maletnici i odrasli ako neko nesto ocekuje od tebe a ti zauzvrat kazes hocu, ali prvo polne radnje! Jedino se razlikuju visine kazne. Ko zloupotrebom svog polozaja navede na obljubu lice koje je podredjeno (i kad je punoletno) - do 3 godine. Nastavnici, vaspitaci, staraoci -10 godina (i kad su polaznici punoletni). Ako je dete 12 g. Znaci, nema mozda je ona imala ocekivanja. To ne postoji! Sram da vas bude!! Prvo nadjite u sebi mrvicu ljudskosti a onda se i informisite!\n(Igor, 26. jun 2021 14:26)\n@Za citace naslova - mozda jer je devojkama od strane osoblja i drugog profesora savetovano pre vise godina da kod ovoga idu iskljucivo u grupama jer su vec tada znali kakav je covek, jer su se polaznice vec zalile... Zasto vi nikad ne verujete onima koji kazu da su zlostavljani??? Sta je to u vama da odmah odbacite mogucnost da postoje osobe na pozicijama moci koji na takav nacin koriste devojke i decu oba pola i da stanete na stranu zlostavljaca??? Meni se namece jedan zakljucak, ali voleo bih da cujem odgovor...\n(Igor, 26. jun 2021 07:14)\n@Gasenje bruke - ne p.di, majke ti. Bukvalno svaki tinejdzer proba alkohol, cigarete i travu zato sto ga njegova okolina nagovori. Koliko smo puta rekli nekome ko nece da pije nemoj da si p... I nije poenta u napijanju. Mogle su da budu i trezne ili da se napiju bez njega pa da ih slika, pipka, gleda, salje te slike nekima kao on... A i juce rece onaj iz uo - doslo je i do njih, vec neko vreme znaju!!\n(Vlado, 26. jun 2021 06:55)\n@Gasenje bruke - jeste, sramota ih sto su se napile... Opet, zar je veci problem sto se klinci napajaju od toga sto imas matoru drtinu, profesora, koja pokusava da napije devojke da bi ih slikao bez brusa ili radio ko zna sta slikama ili sa njima?? Sta, mogao je i da ih ne napija... Saceka ih da se sami obeznane i onda uzme pa islika devojcice koje mu se "svidjaju" za svoj uzitak. Je l' bi tad bilo sve ok?? Je l' bi ti svoje dete sad poslao kid njega na casove? Ima 17, ne pije... Je l' bi je poslao kod njega i zasto ne??\n(Luka, 26. jun 2021 06:50)\n@Za citace naslova\nJesi li poslusao intervju juce? Coveka iz upravnog odbora? Znaju vec neko vreme i bas su bili u fazi provere sumnje. Covek je samo sklonjen jer se nije zelelo da se kalja ime ustanove!!! Eto, ni kolege ne znaju uvek da prepoznaju ponasanje seksualnog predatora pa im treba oprostiti sto nisu jace reagovali!!! Zasto uporno branite napastvovanje? To je pravo pitanje? Ove devojke bar ne jure slavu, sta vam je sad izgovor da ih napadate???\n(Luka, 26. jun 2021 06:41)\n(same su krive sto su isle u Petnicu) -\nvi nemate pojma o pravnom poretku. Milena nije nista pozitivno pokrenula, jer novine nisu mesto gde se odlucuje o necijoj krivici. Postujte pravne institucije kao sto su policija, tuzilastvo, sud i ne osudjujte nikoga na osnovu necije reci i bez dokaza. Sve ostalo su spekulacije, jer ne znate vi sta se stvarno dogodilo i da li je neka devojka mozda imala neka ocekivanja ili ne. Predpostavljam da niste bili na licu mesta. Ovde se ipak radi o tome da li je netko kriv ili ne. A o tome ne odlucuje ni Milena niti novine koje je podrzavaju.\n(naivno, 26. jun 2021 00:02)\n@Buducnost - pa sta ako bi i bila ginocentricna, pcelinja drustva su takva, najsavrsenija i najefikasnija drustva na planeti.... samo primecujem\n(Maja, 25. jun 2021 23:05)\n@Buducnost - ispraznost i konformiz za devojcice koje su dosle da se obrazuju u istrazivavkom centru??? Problem nije profesor sa ozbiljnim poremecajem i to sto Petnica nije reagovala nego ga samo udaljila s posla nego ucenice koje hoce paznju pa izabrale bas ovo??? Je li to ti nama pricas???\n(Milan, 25. jun 2021 19:24)\nVeæina od vas ne shvata da je Srbija odavno postala ginocentrièna zemlja i nacija. Ženama se sve ugadja,veruje, prihvata i u svakoj prilici one imaju zadnju reè, a njihov modernistièki i konformistièki way of life i ispraznost, su dominantna kultura. Tu pravda i istina ne stanuju.\nNajtragiènije od svega, sistem ekonomija i obièajno pravo po novom su napravljeni za ove utegnute koje bulje u telefone i svaki èas gledaju koliko im je fanova i ponuda stiglo.\nPosledice æe biti razorne, Srbija èe spasti na svega par miliona duša a penzioni sistem biti uništen. Doseliæe se neki novi ljudi.\nIpak to je izbor srpskih oèeva æerki, i tako æe biti.\n(buduænost, 25. jun 2021 18:02)\nA ko je namestio Petnicu? Evo sad i oni kazu da su samo prekinuli ugovor ovom coveku, jer nisu hteli da ruse ugled ustanove. Bilo je devojcica koje su prijavljivale, i receno im je da su pogresno shvatile situaciju. Eto, tako to sve izgleda. Bitno da uvek onaj koji prijavljuje ima zadnju nameru...\n(@Dejan, 25. jun 2021 10:43)\n*isle same u petnicu\n@Naivno, pokrenula je da ovaj jedan bude prijavljen, recimo. Ili mislis da i ove devojke iz Petnice zele da postanu poznate preko noci pa da su ispricale sve ovo radi popularnosti?\nZasto toliko verujete tim devojkama? Pa one su sve annonymusi koji svojim ponasanjem nisu bas ostavili utisak zrelih i odgovornih osoba.\nZasto Milena kaze "Ne treba zrtvi postavljati glupa pitanja?" Znaci mi moramo slepo verovati u neku njenu pricu?\nEvo neko pametan je ovo napisao (ja samo kopiram):\n"Moramo se kao drustvo odupreti ovome.\nOvde se redefinise pravo i pravda. Istina je iznad svega i apsolutno mora izaci na videlo. To sto je neko optuzen ne znaci i da je kriv.\nOvaj narativ nas vraca u srednji vek".\n(za citace naslova, 25. jun 2021 09:48)\nVelika je sramota koliko ljudi ne vidi ikakav problem da im neki matori profan skida i slika cerke i da im je najveci problem sto je osoba koju oni ne vole rekla - neka ste prijavile! Kako smo postali ovako zatucani, ako ovoliko ljudi nema problem s tim, kakvi su to ljudi i kolikojos ima ovakvih "profana"???\n(Luka, 25. jun 2021 08:12)\n(same su krive sto su isle u Petnicu, 24. jun 2021 23:26)\nProradila im je sramota. Da li smo svi mi toliko matori da poverujemo da u 17 godina neko moze da te napije ili da ti da drogu protiv svoje volje... Ako im je bio profesor nije smeo na taj nacin sa njima da se zabavlja, ali ne bi on to mogao ni sa svakom sigurno. Niko na silu ne moze da te napije.\n(Gasenje bruke, 25. jun 2021 01:13)\nDo penzionerskih dana glumece heroinu zato sto je visestruko spavala sa profesorom pa je jedan dan zakljucila da ona to nije zelela vec je zapravo bila silovana. Mogla nam je ispricati da je samo spavala jer on je time vec prekrsio svoju profesorsku duznost, ali tada ona ne bi bila heriona. Posle njenih penzionerskih dana oticice, tamo gde cemo otici svi mi, i dati svoj poslednji iskaz. Steta sto mediji odavde to nece moci da proprate.\n(zero, 25. jun 2021 00:47)\nSamo još o ovoj našoj zaglupljenoj Srbiji ima da neko brani silovatelje i predatore. Zašti niko ne veruje zrtvama? Znate li koliko je tesko njima da o tome pricaju? Za vas zatucane sve je podvala i neka urota protiv finih ljudi! Nisu fini! Silovatelji su!\n(djole, 24. jun 2021 22:39)\n"Mileni kapa do poda sto je ovo pokrenula.\nSta je to ona dobro pokrenula? Masovnu histeriju i kolaps pravosudja. Da je prvo dobila slucaj na sudu onda bi bilo jos i ok da prica o tome. Ovako je samo izvrsila pritisak na javnost, da bi njen slucaj bez dokaza prosao...jer svi ovi novi slucajevi neverovatno su slicni i svi u isto vreme?!Bas cudno\n(Naivno, 24. jun 2021 22:27)\n(Washington, 24. jun 2021 17:58)\nIma veze. Recimo Merima Isakovic živi i radi u liberalnom Novom Zelandu i ima legitimno pravo da to potencira sviðalo se nekom to ili ne.\n(Aron, 24. jun 2021 21:11)\nMala je namestila Aleksiæa ,a uporedo sa njenim optužbama jedan poznati glumaèki par je registrovao školu glume. Organizovano, pokriveno u medijima, Karanoviæeva razvezala jezik, meni to izgleda kao da je tajna služba umešala prste da se blati i uništi Aleksiæeva škola,i sam on.\n(Dejan, 24. jun 2021 19:30)\nOna je sad neki ekspert za seksualno zlostavljanje, jel?\nI mene je udario automobil pa me niko ne zove da dam intervju kada nekog drugog zgaze.\n(egiptolog, 24. jun 2021 19:19)\nMilena Raduloviæ je najveæi licemer na svetu. Glumi i živi u konzervativnoj Rusiji a ovamo gura "Me Too" prièu.\n(Aron, 24. jun 2021 15:56)\nKakve veze ima konzervativno drustvo sa "Me Too" pricom? Pa Kalifornija je najliberalnije mesto na planeti i gle cuda, tamo se najvise sra--a i desilo sto se tice Me Too.\nA šta je sa pretpostavkom nevinosti?\nKad se neko optuži pre konaène presude je zabranjeno da je se objavljuje njegova slika, puno ime i prezime...itd\nOvako mediji presudjuju u startu to nema veze sa pravdom.\nPogledajte sluèaj Kevina Spejsija koji je lažno otpužen i izgubio je sve što je imao...\n(mare, 24. jun 2021 17:04)\nA sta sa devojcicama koje nisu zastitile svojim cutanjem skoro 2 decenije?\nZakon ne prepoznaje razliku izmedju zrtve i saucesnika u ovim situacijama\n(Lola, 24. jun 2021 17:02)\nBilo bi lakše da se javi ta šaka devojaka/žena koje nisu zlostavljane i silovane.\n(neshKO, 24. jun 2021 17:01)\nJe li moguce da jos uvek nisu nagrnuli sa "zele slavu preko laznih prica o zlostavljanju; sto su cutale; bile su one svesne svega" i sa ostalim genijalnim propitivanjima???\n(Sly, 24. jun 2021 16:53)\nШта, треба сви да скачемо са изливима подршке само ако чујемо тврдње да је неко силован? Као Бранка Катић у филму "Ми нисмо анђели" запали цигар и галами на сред улице "силовањеееее". Да неко из комшилука затражи помоћ у то моменту, мислим да силоватељу не би помогла ни држава ни суд, то је наш менталитет, а ова наводна силовања од пре не знам колико су неозбиљна. Па то смо имали пре 1000 година скупи се 20-30 неких и оптужи неког за нешто да није ни требало доказа па се линчује .Зато се и смислио правни систем базиран на чврстим доказима. Ово што се ради по медијима у Србији у задњих 10 год. је циркус.\n(Богдан, 24. jun 2021 16:42)\n(Mikicqa, 24. jun 2021 16:34)\nNemoj ti samo da se guraš... niko te nije zvao i provaljena si odavno.\n(Malo stariji basketaš, 24. jun 2021 16:27)\n(o_o, 24. jun 2021 16:04)\nKolko je ona lepa devojka, ali sa totalno sumnjivom prièom.\n(Milan, 24. jun 2021 16:03)\nТо ова мала што ћутала 10 године о силовању, што се оставља суду да утврди ли се тако нешто догодило или не.\nНешто је Срби не зову да глуми, можда је Холивуд позове или опет Руси, мада имају они тако те њихове које причају о силовању и то у САД-у се и догађа као масовна појава. А овде код нас то "ниси сама" и остале глупости не пролазе, јер Срби нису такав народ да силују и раде што се по Западу раду, па после се љуте када им баш не верујемо. А и кад се десила силовања што нису одмах то пријавиле него ћутале и гледале корист нека улогица или слично па кад нема тога силоватељ.\nРужно је силовање, а још ружније што се та прича гура да су Срби баш ето поред свега још и силоватељи...\n(Srbin, 24. jun 2021 16:02)\nèuj mlaðe punoljetnice,moja se baba udala sa 15 godina a do 18 rodila dvoje dece\n(zole, 24. jun 2021 15:54)\nMileni kapa do poda sto je ovo pokrenula.\n(asdf, 24. jun 2021 15:52)


Primož Krašovec - Evropska politika i (neo)fašizam | Gerusija\nPrimož Krašovec – Evropska politika i (neo)fašizam\nEVROPSKA POLITIKA I (NEO)FAŠIZAM\nKako misliti uspon nove ekstremne desnice i neofašizma u današnjoj Evropi čini se kao suvišno pitanje, budući da su stvari naizgled jasne: očigledna je činjenica da ekstremna desnica beleži izniman rast izborne podrške; da nasilje nad Romima, migrantima i muslimanima nije stvar izolovanih incidenata, već je sistemska pojava; da ne samo da su rasistički i šovinistički diskursi prisutni u javnom prostoru, već su rasistički i šovinistički stereotipi postali politički legitimni obrasci interpretacije društva i istorije. Uporedo s postavljanjem spomenika domobrancima u Sloveniji, mađarske uniformisane jedinice za društvenu higijenu pretresaju privatne kuće i proganjaju nemoralne oblike života, dok Italija deportuje Rome, a oružane divizije Zlatne zore u Grčkoj tuku i maltretiraju migrante. Očigledno je da danas u Evropi imamo neku vrstu (neo)fašističkih ideologija i prakse, i takođe je jasno da one neće nestati same od sebe, već da je potrebna neka vrsta otpora odnosno antifašističke borbe za 21. vek.\nIstovremeno sa ovim, uzroci neofašizma i metode borbe protiv njega su manje očigledni. Ustaljene (kritičke) interpretacije fašizma možemo, donekle pojednostavljeno, podeliti na dve osnovne vrste. Prva fašizam vidi kao društveni meteor, nezamislivo zlo koje ipak udara samo u određenim društveno-istorijskim okolnostima – na primer, u trenucima krize i opšte društvene opustošenosti i kada je levica suviše slaba da bi ponudila ozbiljnu i opšteprihvatljivu alternativu. Kada i ako je ta situacija (a danas u Evropi jeste), ekstremna desnica koristi dati politički manevarski prostor i preusmerava bes i razočarenja masa na žrtvene jarce poput jevreja, muslimana i/ili migranata te putem demagoške propagande mobiliše mase za teroristički, totalitarni i istrebljivački politički projekat. U ovoj tački dolazimo i do drugog preovlađujućeg načina interpretacije neofašizma – u samim masama ljudi postoji nešto opasno, sumnjivo i barem potencijalno fašistoidno i potrebno je nekako ne samo omesti uticaj fašističke demagogije i propagande na masu, već i sprečiti (preveliki) uticaj mase na politiku, budući da taj fašistoidni potencijal, koji samo čeka svoj propagandni trenutak, leži u njoj samoj.\nUpustva za borbu protiv neofašizma slede neki od ova dva oblika interpretacija, pa stoga glase: pod budnim okom stalno pratiti („monitoring“) medijski i druge javne prostore kako bismo na vreme mogli da uočimo povećanu koncentraciju govora mržnje, a putem toga i rizik od eksplozivnog susreta fašističke demagogije i potencijalno fašistoidne mase; uspostavljanje higijenske tampon zone između politike i ljudi, gde bi posebne institucije (NVO, akademija, kulturne institucije) mogle držati mase ljudi na odstojanju i filtrirati neprimerene oblike diskursa i političkog ponašanja; posvećenost političkoj kulturi i higijeni na nacionalnom nivou; i konačno, ulagati napor u jačanje ideje Evrope i kosmopolitizma nasuprot nacionalizmu (koji je prethodnica fašizma).\nU nastavku ćemo, putem kratke analize kako istorijskih tako i savremenih oblika fašizma kao istorijskih promena evropske politike, pokušati da pokažemo da ovakve interpretacije ne uspevaju ni da pojasne današnji (neo)fašizam ni da predlože učinkovite metode borbe protiv njega.\nDruštveni sadržaj i politički oblik istorijskog fašizma\nPočnimo sa istorijskim fašizmom, ili tačnije, popularnom slikom o njemu. Istorijski fašizam bi tako bio napad na liberalnu demokratiju ili na kapitalizam, užasno ekcesan, nasilan i zločinački pokušaj negacije modernog društva koji je, kao takav, potpuno spoljašnji samom društvu, potpuno iracionalni proizvod istorijskog razvoja. Kad fašizam vidimo ovako, onda osuđujemo njegovu istorijsku prošlost i plašimo se njegovog ponavljanja u sadašnjosti, a da ga ne moramo ni pojasniti ni razumeti; on ostaje meteor.\nMetod koji je za proučavanje istorijskog fašizma predložio Landa (2010) je, suprotno ovome, njegova „deegzotizacija“. Uslov te deegozizacije (i stoga stvarnog razumevanja) fašizma je da mu ne verujemo na reč onda kada govori o sebi, tj. fašističkoj ideologiji, već da se bavimo stvarnim istorijskim procesima koji su doveli do fašizma te njegovim stvarnim društvenim i političkim praksama.\nLanda (2010) navodi da fašizam nije bio antiliberalni, već antidemokratski i (pre svega) antikomunistički politički projekat. Liberalizam kao politička doktrina ne pretpostavlja nužno demokratiju, već prvenstveno zaštitu privatne svojine i prava privatnog vlasnika da svojom svojinom slobodno raspolaže. Da bi to bilo tako, mora postojati formalna jednakost privatnih vlasnika pred zakonom i odgovarajuće institucije koje bi održavale takav poredak i kažnjavale njegovo rušenje (sudstvo, policija). Ovaj poredak takođe omogućava uspostavljanje i reprodukciju kapitalističkih proizvodnih odnosa – svojinska nejednakost se na tržištu rada razlikuje u klasnom odnosu između kupaca radne snage, kapitalista, i njenih prodavaca, radnika.\nLiberalizam ne samo da nije isto što i demokratija, već joj je ponekad u potpunosti suprotstavljen. Moderna demokratija je rezultat političkih borbi i revolucija koje nadilaze okvire liberalizma. Težnja borbi za demokratiju je zaista rezultirala ograničavanjem političke moći i uspostavljanjem privatnih društvenih prostora, u kojima se mogla razviti kapitalistička ekonomija, međutim, borba za slobodu nije bila borba za slobodno raspolaganje privatnom svojinom, u koje politika ne sme zadirati, već borba za opštu političku emancipaju i mogućnost da svako može da učestvuje u političkom odlučivanju.\nU ovoj tački nailazimo na protivrečnost između liberalizma i demokratije, između borbe za slobodu od politike i slobodu političkog učestvovanja. Osnovna problematika liberalizma je da se ograniče državne ingerencije tako da ne ometaju slobode pojedinca (kao osobe i kao preduzetnika), dok je težnja demokratija (barem potencijalno) ekspanzivna, težnja da se svi ljudi uključe u političko odlučivanje i da se prošire domeni demokratske politike (uključujući i područja koja su iz perspektive liberalizma privatna i time nedostupna političkom uplitanju).\nOva protivrečnost je bila glavna preokupacija fašističkih pravnih i političkih teoretičara. Po Šmitu, demokratski sistem, koji kao takav dopušta učestvovanje masa u politici, onemogućava autonomiju političkog, mogućnost države da autonomno donosi odluke, tako da država postane talac posebnih interesa, tj. zahteva mase za većim društvenim blagostanjem. (Bonefeld, 2005) Ove političke težnje i zahtevi odnosili su se na državnu preraspodelu bogatstva i na državnu intervenciju u prostor ekonomije, odnosno njenu politizaciju. Ali ne samo intervenciju – u konkretnom istorijskom kontekstu uspona fašizma, koji je usledio nakon uspešne sovjetske revolucije kao i neuspešnih komunističkih ustanaka u srednjoj Evropi, demokratija je predstavljala rizik jer bi mogla da dovede do socijalističkog ili komunističkog preuzimanja vlasti, koje ne bi samo značilo negativne posledice po slobode pojedinaca kao privatnih vlasnika/preduzetnika, već njihovo ukidanje.\nKonkretno fašističko odnosno nacističko političko rešenje ove dileme je bilo ukidanje demokratije (slobode izbora, višestranačkog sistema, političkih sloboda, slobode govora i štampe, demokratskih prava), ali ne i same liberalne države, jer kapitalistička država može biti liberalno demokratska, ali i liberalno diktatorska. Fašistička država je bila ovo drugo – privatna, preduzetnička sloboda nije bila ukinuta, već je, usled postojeće opasnosti od komunizma, dodatno zaštićena i ojačana. Nacistička Nemačka je zaista planski intervenisala u ekonomiju, ali putem saradnje sa krupnom industrijom, a ne eksproprijacijom nje (Sohn-Rethel, 2012) – istovremeno je, s privatizacijom mnogih socijalnih službi, u evropski ekonomski rečnik ušla sama reč „privatizacija“. (Bel, 2010) Doduše jeste ostvarila punu zaposlenost, ali ne putem unutrašnje transformacije ekonomije, već smanjenjem radničkih prava i prekarizacijom radnih odnosa. (Siegel, 1985)\nFašizam nije bio ni antiliberalan ni antikapitalistički. Upravo suprotno, pored povremene kvazi antikapitalističke retorike (Centrih, 2012), štitio je liberalnu državu i kapitalizam od potencijalne pretnje komunizma. Sredstva odbrane od komunističke pretnje bila su politički terorizam, ukidanje demokratije te pokušaj da se goruće klasne protivrečnosti prevaziđu uspostavljanjem, u slučaju nemačkog nacizma, harmonične nacionalne zajednice, ujedinjene u borbi istovremeno protiv kako unutrašnjeg tako i spoljašnjeg rasnog neprijatelja (judeo-boljševika), ili, u slučaju italijanskog fašizma, korporativističke, strogo hijerarhijske države. Ali je u oba slučaja ukidanje demokratije istovremeno bilo uspostavljanje oblika društveno-političke organizacije koja bi ukrotila klasne protivrečnosti istrovremeno ostavivši kapitalističku proizvodnju netaknutom. Nemačka Volksgemeinschaft i italijanski organski korporativizam bili su halucinacija kapitalizma bez klasne borbe.\nFašizam nije bio prosto reakcija na društveno opustošenje velike depresije, već pre svega pokušaj da se spreči da se kriza kapitalizma reši komunističkim putem, što je zahtevalo kako ukidanje demokratije (da do ukidanja kapitalizma ne bi došlo reformskim putem), kao i politički terorizam (ukidanje revolucionarnih levih organizacija), te istovremeno ograničenje državne politike (odnosno da ne zadire u osnovni kapitalistički način proizvodnje) i proširenje njene represivne dimenzije (kontrola populacije, cenzura, povećanje policijskih ovlašćenja, politički atentati i zatvaranja).\nRasna odnosno rasistička dimenzija fašističke politike je bila pokušaj da se da novi (doduše, na ideološkoj ravni, na mitskoj prošlosti zasnovan) temelj političkog uređenja kapitalističkog društva, koje nije demokratsko, već, u fašizmu, sluša poklič krvi, sledi ratnički instinkt, itd. S druge strane, fašistički državni rasizam u svojoj praksi nije bio arhaičan, već posve moderan i visokotehnološki, medicinsko-higijenski. Stvarne prakse državnog rasizma su u nacističkoj Nemačkoj, na primer, uključivale pooštreni administrativni nadzor stanovnišva (Aly in Roth, 2004), eugeniku, sterilizaciju i eutanaziju nosioca hroničnih i naslednih bolesti, duševnih bolesnika i drugih „degenerisanih“, selektivno razmnožavanje, izručenje (telesno i/ili moralno) nezdravog dela populacije koncentracionim logorima te njegovo masovno ubijanje. (Mayer, 2012) Ukratko, rasa, barem u nacizmu (u italijanskom fašizmu rasistički momenat nije bio toliko izražen), nije bila toliko ponovno uspostavljanje predmodernih odnosno predliberalnih oblika društvene segregacije, već predmet društvenog samoozdravljenja, čiji je ključni kriterijum bila (posve moderna, kapitalistička) produktivnost. Tako su intelektualci, jevrejski bankari, duševno ili telesno oboleli i homoseksualci za naciste predstavljali problem jer nisu bili produktivni, nisi radili ni gradili novu rasnu zajednicu, već su apstraktno filozofirali, skupljali kamatu, širili bolesti ili se bavili nereproduktivnim seksualnim praksama.\nDa rezimiramo, istorijski fašizam nije bio iznenadna erupcija iracionalnog totalitarnog zla, koje bi prekinulo mirni razvoj i napredak liberalno-demokratskog društva, već politički projekat samoodržanja liberalne države u istorijskom trenutku opšte ekonomske i političke krize, koji je protivrečnost između demokratije i liberalizma rešio ukidanjem prve, komunističku pretnju uništio političkim terorizmom, a kao rešenje klasne protivrečnosti ponudio organsku, harmoničnu i strogo hijerarhijsku rasnu zajednicu (koja je, da bi stvarno postala organska i harmonična, morala odstraniti i uništiti svoje nezdrave, neproduktivne i kancerogene delove). Istovremeno, fašizam dakle nije bio posledica uticaja demagoške propagande na navodno pasivne mase u istorijskom trenutku društvenog opustošenja, masovne nezaposlenosti i osiromašenja – da je propaganda bila dovoljna, onda ne bi bile potrebne paradržavne fašističke bande, cenzura i politički atentati. Ova izuzetna represivnost i nasilnost fašističkih režima ukazuje na to da je učinkovitost fašističke propagande bila ograničena, da do fašizma ne dolazi kada se dosegne kritična masa govora mržnje u medijima, već kad su suprotne političke snage potpuno razbijene i uništene. Istovremeno, otpor levih političkih organizacija kao i običnih ljudi prema fašizmu (Bologna, 2005) ukazuje da mase nisu tek inertni, pasivni objekat političke propagande (bila ona Gebelsovi govori ili radionice o toleranciji), već politički subjekt, i da lekcija istorijskog fašizma o metodi današnje borbe protiv neofašizma glasi da ona nije konkurentsko takmičenje između fašističke (odnosno ekstremno desničarske) propagande s jedne strane i liberalnog propagiranja tolerancije i denuncijacija govora mržnje s druge, odnosno da nije borba između dva konkurentna oblika političke propagande, već je pitanje političke subjektivizacije samih masa, tj. nije tehničko pitanje propagande, već političko pitanje demokratije.\nNovi oblici samoodbrane liberalizma od demokratije i novi sistemski rasizam\nAko razmišljanje o savremenim oblicima fašizma počnemo pitanjem demokratije, ubrzo ćemo uvideti da je veći deo „opasnosti“ od demokratije, koja je mučila Šmita i druge fašističke odnosno nacističke mislioce iz prve polovine dvadesetog veka, danas, ako se ograničimo na Evropsku uniju, više ili manje uklonjena. U okviru evrozone, monetarna politika je stvar Evropske centralne banke, koja je nezavisna od politike, tj. nedemokratična, izvan dometa demokratske politike. Fiskalna politika pojedinačnih država članica EU je i dalje u njihovim nadležnostima, ali je pod strogim nadzorom još jedne nedemokratske nadnacionalne institucije – Evropske komisije, pa podleže strogim kriterijumima iz Mastrihta, koji ograničavaju budžetski deficit i visinu javnog duga. Ekspanzivna kejnzijanska ekonomska politika, materijalni osnov klasičnih država blagostanja, danas je u Evropi doslovno nelegalna. Preostale države članice EU, usled zaoštrene međunarodne konkurencije, povećavaju svoju konkurentnost smanjenjem nivoa visine plata i pritiskom na radna prava. Socijalna i radnička politika pojedinačnih država nije direktno diktirana od strane nadnacionalnih institucija, ali je njen manevarski prostor drastično smanjen.\nOve procese evropskih integracija možemo da shvatimo kao savremeni oblik samoodbrane liberalizma (ekonomskih odnosno tržišnih sloboda, preduzetničke slobode pojedinca) od potencijalno zapaljivih efekata demokratije kao politike masa, gde bi mase, bilo putem protesta i štrajkova, bilo putem izbora gde bi izabrale levo orijentisane partije, ugrozile liberalni režim koji podređuje državu svom „posebnom interesu“, time što bi zahtevale socijalnu pravdu, što bi značilo realizaciju državnih intevencija u ekonomiju, egalitarnu preraspodelu bogatstva i političko ograničenje preduzetničke slobode.\nU poređenju sa savremenim institucionalnim uređenjem EU, istorijski fašizmi su se pokazali kao previše glomazni i neučinkoviti, prekomerno nasilni i autodestruktivni oblici ograničavanja demokratije. Istorijski fašizmi su ukinuli demokratska prava i političke slobode najviših stranačkih kadrova, dok današnje uređenje EU ostavlja demokratske političke institucije i demokratska prava pojedinaca na nacionalnom niovu netaknuta, ali se nacionalni parlamenti i vlade povlače iz onih polja moći (monetarne i fiskalne, kao i socijalne i radne politike) koja bi mogla da ugroze preduzetničku slobodu i neometanu akumulaciju kapitala.\nUmesto policijskog terora nad celokupnim stanovništvom, njemu su sad izloženi stranci iz „trećih zemalja“, ilegalni migranti, siromašni i kriminalci. Novi oblici društvene segregacije nemaju (osim u slučaju ekstremnih neodesničarskih vlada, na koje ćemo se vratiti) eksplicitno rasističke ideološka odore i nisu praćeni kičastim fašističkim folklorom (izvršioci slovenačkog “izbrisa” leta 1992. nisu marširali u fašističkim uniformama niti pevali vojne marševe), već su pravno-politički i predstavljaju se kao rešenje problema bezbednosti i sprečavanje kriminala, i delimično (u slučaju policijskog nadzora nad muslimanskim zajednicama u Evropi) terorizma.\nKako piše Tamaš (2012), imenujući nove oblike društvene segregacije postfašizmom, oni nisu, kao što je bio slučaj istorijskih fašizama, za ukidanje demokratije i pokušaje da se demokratske zajednice slobodnih i jednakih pojedinaca zamene organskim, strogo hijerarhijskim zajednicama nacija ili rase, već su za, s jedne strane, ograničavanje nadležnosti i ovlašćenja nacionalnih demokratskih institucija (nadležnosti i ovlašćenja koja se sa nacionalnog nivoa prenose na Evropsku centralnu banku, Evropsku komisiju, trojku), i, s druge strane, za ograničenje mogućnosti pristupa građanskim pravima (i s tim pristupa stalnom zaposlenju, državnim socijalnim službama, političkom učešću), čime se evropska društva razdvajaju na tri strogo odvojena dela.\nNa vrhu su nadnacionalne, nedemokratske i svakom narodu odgovorne nadnacionalne političke institucije; u sredini su pojedinačna evropska društva, koja su formalno još uvek demokratska, ali je pristup takvim demokratskim politikama kao i materijalnom blagostanju unutar njih dostupan samo etničkim i moralno prihvatljivim državljanima; na dnu se nalazi ono što su Buckel i Wissel (2010) nazvali nevidljivom policijskom državom, u kojoj žive oni bez državljanstva i papira, samim tim – neslobodni ljudi, podvrgavani neposrednom policijskom nadzoru i represiji izvan okvira pravne države, koja, inače, pojedincima sa državljanstvom garantuje ličnu slobodu i autonomiju te zaštitu od proizvoljnog policijskog nasilja.\nOvaj proces društvenog isključivanja i segregacije – evropski aparthejd – u nekoliko tačaka svakako podseća na nacistički državni rasizam, posebno kad uzmemo u obzir opasnost, koja se u slučaju migranata predstavlja u vidu medicinske pretnje, izražene kao opasnost od egzotičnih prenosnih bolesti kojima bi stranci mogli inficirati zdravo evropsko društveno tkivo. (Krašovec, 2004) Međutim, s druge strane, između njih postoje i značajne razlike. Nacistički rasizam je bio stvar države, državne politike društvene segregacije, medicinskih pregleda i nadzora stanovnišva, pompezne državne ideologije rasne superiornosti i jevrejske pretnje. U trenutku evropskog aparthejda, rasistička politika odnosno sistemski rasizam se prenosi na nadnacionalni nivo. Nedemokratske nadnacionalne institucije ne odlučuju samo o monetarnoj i fiskalnoj politici, već i o migracionim i graničnim politikama EU. U slučaju granične politike pojedinačnih država EU na njenim krajevima, odnosno njenim spoljašnjim granicama, policijski aparati tih država su izvršioci direktiva i naredbi nadnacionalnih institucija, koje određuju šengenski granični režim do detalja: od sistemskog elektronskog nadzora granica, preko organizacije centara za strance u kojima policija posebnih država zatvara ilegalne migrante, dok se kriterijumi za deportaciju ili (selektivnu i/ili delimičnu) društvenu integraciju, donekle još u ingerenciji pojedinačnih država, tek sada (2015) postepeno prenose na evropski nivo putem rasprava o izbegličkim kvotama.\nTaj novi, nadnacionalni, sistemski rasizam, kao prvo, ne operiše jasno određenim konceptom rase i podelom na superiornu (arijevsku ili neku drugu) rasu s jedne i inferiornu rasu ili rase (crnu, jevrejsku ili neku treću) s druge strane, već je tehnokratsko-policijske vrste. Balibar (2004) ga zato određuje kao neorasizam ili rasizam bez rase. Osnovna karakteristika neorasizma je da deluje u okvirima zaštite određene zajednice – evropske demokratske liberalne zajednice – od spoljašnjih pretnji, od pretnji bolestima, kriminala, terorizma, kao i od pretnje od invazije određenih kulturnih i političkih oblika života (što vidimo na primeru progona muslimana kao „islamofašista“, navodno nepopravljivih verskih fundamentalista koji niti mogu niti žele da prihvate evropske republikanske vrednosti i način života), koje bi bilo nemoguće integrisati a da se ne ugrozi samo postojanje evropske demokratske liberalne zajednice.\nDrugo, novi nadnacionalni sistemski rasizam, ponovo za razliku od istorijskih fašizama, nema eksterminacijske težnje, on ne želi da istrebi niže rase, već ih pokušava policijskih nadzirati i kontrolisati, a uslov za to je da im se odreknu prava državljanstva. Za razliku od slobodnih državljana koji u savremenim buržujskim državama imaju prava na demokratsku političku participaciju i, ako ne krše zakone, pravo na privatan život nezavistan od države (kao instance koja poseduje monopol nad nasiljem i represijom), ilegalni migranti, ljudi bez papira, nemaju ništa od ovoga. Ne mogu učestvovati u političkom životu i takođe su podvrgnuti neposrednom policijskom upravljanju. Samo njihovo postojanje je ilegalno, kriminalizovano – da bi postali predmet policijske represije oni ne moraju ni da prekrše zakon, zato što su već izvan zakona. Samim ilegalnim prelaskom granice u EU, njihov život takođe postaje ilegalan. Takav ilegalan status bez državljanstva, naravno, omogućava i ekonomsku hipereksploataciju migranata – kako se ne radi o slobodnim osoboma, tako ne postoji sloboda sklapanja (ili prekidanja) ugovora, i stoga ih većina radi na crno i u odnosima direktne lične zavisnosti (prostitucija, lične službe, fizički radovi na građevini ili na pristaništu, privremeni, sezonski poljoprivredni radovi, itd.).\nInstitucionalne uredbe EU, koje ključne nadležnosti za ekonomsku politiku prenose na nadnacionalni nivo i tako drastično smanjuju prostor za socijalnu politiku, predstavljaju znatno učinkovitiji oblik samoodbrane liberalizma od demokratije, učinkovitiji od istorijskog fašizma. Novi, nadnacionalni oblik institucionalnog rasizma je takođe dosta efikasniji od fašističkog – ne zahteva ukidanje demokratskih prava niti uvodi policijski teror nad čitavim stanovništvom, već uskraćuje demokratska prava i vrši policijski teror samo na nebezbednom i nezdravom delu stanovnišva, što znači da je taj oblik institucionalnog rasizma politički mnogo stabilniji i, u termininologiji EU, održiviji od istrebljivačkog i samodestruktivnog rasnog delirijuma istorijskog fašizma. Opasni delovi stanovništva se tako nalaze pod delotvornim nadzorom, a subverzivni potencijali demokratije su uspešno neutralizovani – neoliberalno ekonomsko-političko uređenje je po pitanju održanja liberalizma dosta efikasnije i uspešnije nego što su to bili istorijski fašizmi. Međutim, ako ostanemo na ovome, ne možemo direktno objasniti uspon nove ekstremne desnice koja se, barem u nekim evropskim državama, otvoreno odnosi na i imitira retoriku i ikonografiju istorijskog fašizma. Ako su, opet rečima EU, globalni izazovi, koje je neuspešno pokušao rešiti istorijski fašizam, danas uspešno kontrolisani drukčijim, neoliberalnim sredstvima, kakva je onda politička racionalnost ove nove, nostalgično fašističke, staromodno rasističke i protivevropske ekstremne desnice?\nZagonetka nove desnice i neofašizam\nNa analitičkom nivou možemo napraviti razliku između postfašizma, kao političkog procesa koji ukida državljanstvo kao univerzalno pravo i pretvara ga u privilegiju, tj. procesa koji ograničava politička ovlašćenja demokratskih institucija time što delu stanovništva onemogućava pristup, ili čak ukida politička i socijalna prava, i neofašizma. Postfašizam nije ograničen samo na EU, mada u njoj, usled njene posebne institucionalne arhitekture, poprima posebne oblike. Neofašizam je, s druge strane, specifično evropska pojava i nije verzija postfašizma, već jedan drugačiji politički proces.\nNeofašizam je uskrsnuće oblika političkog diskursa i prakse koja nostalgično imitira istorijski fašizam. Naročito se odnosi na simboličku politiku i kulturu sećanja – uništavanje jevrejskih grobova s jedne i postavljanje spomenika fašističkim kolaboratorima s druge strane, nošenje retrofašističkih uniformi, zastava i simbola, upotreba retrofašističke političke retorike, ponovno otkrivanje fašističkih političkih ideja (i rasnih teorija), revizionistička istoriografija i ulično nasilje nad homoseksualcima i manjinama, koje sprovode bande, ponekad uz prećutnu ili eksplicitnu podršku ekstremno desnih političkih partija.\nS druge strane, neofašizam nema, za razliku od istorijskog fašizma, čak ni retoričke (kontra)revolucionarne ili antikapitalističke ambicije. Povezan je s usponom novih ektremno desnih partija i pokreta, koje ne pokušavaju da ukinu liberalnu demokratiju, već učestvuju u borbi za vlast. Na primer, kada neka ekstremna desnica preuzme vlast (kao što je to slučaj u Orbanovoj Mađarskoj), neofašistička retorika i ikonografija iz političke subkulture postaju deo zvaničnog državnog političkog folklora: manjine, Romi, homoseksualci i kritički intelektualci se organizovano gone, istorijski revizionizam postaje državna ideologija, neofašističke bande zvanično priznate ili barem javno tolerisane parapolicijske jedinice. Planovi za etničko čišćenje, deportaciju Roma i drugih rasno „neprimernih“ manjina i rasističko shvatanje politike se normalizuju, postaju deo uobičajenog sprovođenja državne politike.\nAli, uprkos nekim sličnostima, neofašizam nije naprosto ponavljanje istorijskog fašizma.\nPrvo, ponavlja se samo kad postoji istorijska tradicija fašizma ili kolaboracije sa fašizmom u toku Drugog svetskog rata, tj. tamo gde je moguće aktiviranje nostalgije (istovremeno sa simboličkim pronalaskom fašističke tradicije) odnosno ne radi se o novoj društveno-političkoj sili, već nostalgičnoj politici ili politici kulture sećanja.\nDrugo, kao što je napomenuto, neofašizam nema antidemokratske i antikapitalističke ambicije i planove. Neofašističke stranke u Italiji, Grčkoj, Mađarskoj, Francuskoj itd, poštuju pravila igre parlamentarne demokratije, koja je sad, u okviru EU, dovoljno ograničena da ne predstavlja opasnost osnovnom postulatu kapitalizma. Pored toga, danas ne postoji Sovjetski Savez, niti revolucionarne komunističke partije, pa time ni stvarna „crvena opasnost“ od ostvarivanja svetske „judejsko-boljševičke zavere“ i ekstremnoj desnici nije ni potrebno da ideološki kamuflira svoje političke namere kao alternativnu borbu protiv kapitalizma. Predmet denuncijacije ekstremne desnice su tajkuni i kompradori, tj. nesposobni i pohlepni privrednici s jedne, te sluge međunarodnog finansijskog kapitala s druge strane, tj. oni koji ugrožavaju uređenje i konsolidaciju zdravog i jakog nacionalnog kapitalizma – državni kapitalizam, u kojem preduzetnici i radnici zajedno rade i odriču se u ime nacionalnog interesa, dok su propalice, neradnici, društveni paraziti i neproduktivni svih vrsta meta političkog i policijskog progona, ideal je nove ekstremne desnice.\nTreće, neofašizam nije samo drugačiji od postfašizma (koji se odvija na nadnacionalnom nivou i tako uspešnije ispunjava ciljeve istorijskog fašizma koje on sam nije mogao), već je, na neki način, reakcija na njega. Prenos određenih političkih nadležnosti evropskih država na nadnacionalne institucije takođe znači nešto što se na ideološkom nivou ogleda kao gubitak nacionalne suverenosti – pri čemu nije vidljivo da prenos monetarne i fiskalne politike na nadnacionalni nivo, tehnokratski određen, direktno omogućava zauzdavanje klasnih antagonizama koji bi mogli, nakon raspada fordističkog klasnog kompromisa, za neke nacionalne vlade da postanu suviše goreći i nekontrolabilni. (Bonefeld, 2002) Neofašizam je takođe jedan od pokušaja političke artikulacije teskobe zbog gubitka nacionalne suverenosti i političke moći nacije, koji se nadoknađuje otvorenim rasističkim diskursom i progonom rasnih i etničkih manjina. Tako i neofašističke maskarade i parade možemo videti kao posrednu simboličku kompenzaciju za realnu nemoć ekstremno desnih vlada, koje, poslušno ispunjavajući mastrihtske kriterijume, mogu samo da paradiraju i izazivaju na nivou političke simbolike i retorike. Strah od gubitka nacionalne suverenosti se eksplicitno izražava u antievropskoj i evroskeptičnoj retorici ekstremnih desnih stranaka. One se temelje na afirmaciji nacionalnih, parohijalnih identiteta protiv nadnacionalnih, kosmopolitskih identiteta evropske zajednica, kroz pozive na konsolidaciju nacionalne kulture, običaja i tradicije. Takva politika je u stvari protivevropska samo u ograničenom smislu: ne dovodi u pitanje same političko-ekonomske temelje EU integracija nego pokušava ublažiti njihove učinke na nacionalnu kulturu i identitet.\nČetvrto, neofašizam nije masovni politički pokret, već elitistični, stranački i na državnu vlast ciljajući politički projekat, koji ne uključuje u sebe političko učešće masa. On je deo šireg procesa političke transformacije unutar EU i predstavlja pokušaj prilagođavanja evrointegracijama na nacionalnom nivou. Dok klasične socijaldemokratske, liberalne i konzervativne stranke i dalje, barem ponekad i donekle, pokušavaju da deluju na tradicionalni način, da budu prisutne u bazi, organizuju masovne događaje itd., nove stranke na nacionalnim političkim scenama u EU potpuno su prilagođene novoj političkoj stvarnosti i onda, premda su po svom formalno-pravnom statusu i dalje stranke, po svom delovanju su tehnokratski politički projekti, specijalizovani za tehničko upravljanje nacionalnom državom u trenutku kada se o osnovnim pitanjima državne politike ne odlučuje više demokratski, kroz odnos sa ljudima, tj. predstavljanje naroda gubi značaj u poređenju sa tehničkim kompetencijama za izvođenje direktiva EU. Nove stranke s narodom komuniciraju isključivo preko propagande i političkog marketinga (figure, lica, vrednosti, tehničkog know-how) i nemaju nikakvih velikih ambicija ili pretenzija. Tako ni nova ekstremna desnica ne gradi masovni pokret, već pokušava da politički aktivira muku i resantiman političko desocijalizovanih i desubjektivizovanih pojedinaca tako što će ta osećanja kanalisati u lako prepoznatljive tačke: tajkune, korumpirane, sluge tuđeg/finansijaskog kapitala, neradnike, parazite na socijalnoj pomoći, ljudi bez vrednosti i morala, strane objekte u narodnom telu… Istovremeno gradi fantaziju o organskoj zajednici, ali samo na virtualnom nivou, na nivou oživljavanja vrednosti – vrednost porodice, nacije, vere.\nPeto, kada je na vlasti odnosno kada ima realnu političku moć, nova ekstremna desnica tu moć upotrebljava za onaj deo politike, koja još ostaje u okviru pojedinačnih nacionalnih država, pre svega simbolička politika (istorijski revizionizam, retrofašistički politički folklor i ikonografija) s jedne, i porodična politika s druge strane. Karakteristike neofašizma su jaka denuncijacija i progon feminizma, ženske emancipacije, nemoralnih/neproduktivnih oblika seksualnog ponašanja, netradicionalnih oblika ljubavi i zajedničkog života, kampanje za duhovno i telesno ozdravljenje nacije, pokušaji zabrane abortusa i ograničavanje upotrebe kontracepcije, kao i pokušaji normiranja porodičnog života, zbog čega je neofašizam naglašeno invanzivan jer ulazi u i ometa svakodnevni i intimni život stanovništva, tj. područje privatnog života pojedinca, koje bi načelno trebalo da bude nedostupno vlasti. U Mađarskoj, recimo, posebna neofašistička milicija proverava moralnost života u pojedinačnim domaćinstvima i proganja i javno sramoti one koji krše vrednosti tradicionalne porodice i moralne vrednosti. Neofašizam proizvodi političku kulturu sumnjičavosti, nadzora i malodušnosti, osećaja srama s jedne, te moralne superiornosti s druge strane.\nKakvi bi onda, u ovim okolnostima, bila antifašistička borba?\nPrvo, alternativa lokalnom nacionalnom neofašizmu ili proto-neofašističkim težnjama ne može da bude ideja navodno demokratske i kosmopolitske Evrope, jer je stvarno postojeća Evropa danas samo sprovodnik sistemskog rasizma i ograničavanja demokratije. Drugo, borba protiv fašizma danas ne može biti medijsko/propagandna borba, jer nije neka opšta sklonost masa ka fašističkoj propagandi ono što omogućava neofašizam, već je to naša asocijalna, privatna egzistencija, privacija mogućnosti političkog delovanja, redukcija naroda na skup privatnih pojedinaca koji politiku prate preko TV ekrana. Samo depolitizovani privatni pojedinac je idealni primalac političke propagande – i ako zamenite samo njen sadržaj, to ne rešava ništa. Borba protiv neofašizma je istovremeno borba za nove javne prostore, mogućnost političkog govora i delovanja, borba za mogućnost neposredne političke socijalizacije pojedinca – što takođe znači i borbu protiv trenutne Evrope koja ograničava demokratiju. Fašizam nisu samo njegove najekstremnije i nasilne manifestacije; one su samo povremeni, političko regresivni i destruktivni pokušaji načina rešavanja dublje kontradikcije između narodnih političkih težnji ka boljem životu – koje se mogu ostvariti s povećanjem političkih mogućnosti masa – i kapitalističke stvarnosti.\nPrevela sa slovenačkog: Andrea Jovanović\nAly, Götz in Karl Heinz Roth (2004) Nazi Census. Philadelphia: Temple University Press.\nBalibar, Etienne (2004) Ali obstaja “neorasizem”? Časopis za kritiko znanosti, l. 32, št. 217-218, str. 115-125.\nBel, Germa (2010) Against the Mainstream. The Economic History Review, l. 63, št. 1, str. 34-55.\nBologna, Sergio (2005) Nazism and the Working Class. Dostopno na:\nhttps://libcom.org/library/nazism-and-working-class-sergio-bologna (5. april 2015).\nBonefeld, Werner (2002) Class and EMU. The Commoner, št. 5. Dostopno na:\nhttp://www.commoner.org.uk/bonefeld05.pdf (5. april 2015).\nBonefeld, Werner (2005) On Fascism. Dostopno na: https://libcom.org/library/on-fascism-bonefeld (5. april 2015).\nBuckel, Sonja in Jens Wissel (2010) State Project Europe. International Political Sociology, l. 4, št. 1, str. 33-49.\nCentrih, Lev (2012) Fašizem v današnji družbenopolitični problematiki (spremna beseda). U: Alfred Sohn-Rethel, Ekonomija in razredna struktura nemškega fašizma. Ljubljana: Sophia.\nKrašovec, Primož (2004) Čeprav to še ni dokazano. Družboslovne razprave, l. 20, št. 46-47, str. 207-217.\nLanda, Ishay (2010) Apprentice's Sorcerer. Leiden, Boston: Brill.\nMayer, Arno (2012) Why did the Heavens not Darken?. London: Verso.\nSohn-Rethel, Alfred (2012) Ekonomija in razredna struktura nemškega fašizma. Ljubljana: Sophia.\nTamas, Gaspar Miklos (2012) Postfašizem. Časopis za kritiko znanosti, l. 39, št. 247, str. 168-180.\nadmin Posted in Tekstovi\tTagged antifašizam, demokratija, Evropska unija, fašizam, liberalizam, liberalna ideologija, neofašizam, nova desnica, primoz krasovec, rasizam\n← Promocija publikacije „Strane direktne investicije u Srbiji“ Ivana Radenkovića\nAntonio Gramši – Skupštinska polemika 1925 →\nMaja Solar Aleksandar Stojanović LEVICA U SRBIJI: ELEMENTI ZA IZGRADNJU POLITIČKE POZICIJE Alpar Lošonc antifašizam Đorđe Hristov Zakon o radu obrazovanje studentski protest sasa hrnjez gerusija ivan radenkovic Protiv novog zakona o radu Andrea Jovanović radikalne teorije fašizam marksizam Stvar primoz krasovec feminizam


Redakcija TV Subotica | 30. mart 2020. | 15:06 | Društvo\n„Po nalogu Gradskog štaba za vanredne situacije Grada Subotice, Sekretarijat za finansije Gradske uprave Grada Subotice otvorio je namenske račune za uplatu donacija fizičkih i pravnih lica u borbi protiv epidemije virusa.Obaveštenje o otvorenim namenskim računima i instrukcije za uplatu donacijskih sredstava u dinarima i evrima objavljeno je na zvaničnom sajtu Grada Subotice u okviru linka Vanredno stanje.Svi koji žele da uplate donaciju za pomoć u borbi protiv epidemije virusa COVID-19 i imaju pitanja u vezi uplata mogu se obratiti mejlom na adresu gufinansije@subotica.rs ili telefonom na brojeve 626-773, 626-811. Pozivamo sve subotičke privrednike da ovim putem pokažu društvenu odgovornost i pomognu u borbi protiv suzbijanja epidemije u državi i gradu Subotici.\nUz već postojeći kontakt centar formiran u okviru Gradske uprave koji je otvoren od 8 do 16 časova, i kontakt centar Doma zdravlja, grupa lekara, najvećim delom iz Privatne lekarske prakse, Kriznom štabu grada Subotice ponudila je pomoć te je formiran još jedan kontakt centar, za konsultacije građana po pitanju njihovog zdravstvenog stanja, i to u vremenu od 18 – 22 časa.\nKonsultovanje lekara u vezi zdravstvenih problema građana podrazumevalo bi, pre svega, pitanja u vezi njihovih hroničnih nezaraznih bolesti (bolesti srca i krvnih sudova, dijabetes, hronične plućne, reumatske, imunološke bolesti....), kao i pitanja vezana za svoj aktuelan zdravstveni status i eventualnu vezu sa infekcijom korona virusom.\nDežurnim lekarima građani se od sutra. 31.marta, u periodu od 18 –22 časa, mogu obratiti na sledeće brojeve telefona :\ndr Biljana Ivošević, specijalista plastične i rekonstruktivne hirurgije 066-535-5530;\nNapominjemo da su Opšta bolnica, Dom zdravlja i Zavod za javno zdravlje - Subotica opremljeni svim potrebnim materijalom i zaštitnim sredstvima za aktivnosti koje su im zadate. Za tačan broj obolelih i hospitalizovanih građana, jedini relavantan izvor informacija je Ministarstvo zdravlja.\nApelujem i na sve Subotičane koji imaju starije komšije i članove porodice da pomognu u pogledu nabavke onoga što im je potrebno, kako ne bi izlazili iz kuća.\nJoš jednom molimo naše sugrađane da budu maksimalno savesni i odgovorni, i da se striktno pridržavaju svih preporuka u cilju zaštite zdravlja.\nPoštujte odluke Vlade i Gradskog štaba i ne izlažite se nepotrebnim rizicima. Bez obzira o kom broju obolelih ili potencijalno obolelih se radi, svi treba da se osećamo kao da nam je prvi komšija zaražen i da u skladu sa tim ostanemo u svojim kućama i izbegavamo što više socijalne kontakte.\nOstanite u svojim kućama, da bismo sačuvali život."


Crater VFX Training Center | Bili smo i ove godine deo konferencije i sajma "Nove tehnologije u obazovanju"!\nBili smo i ove godine deo konferencije i sajma "Nove tehnologije u obazovanju"!\nAtmosfera je bila odlična, kao i druženje sa vaspitačima, nastavnicima i profesorima,učenicima, predavačima i predstavnicima različitih kompanija. Nadamo se da ćemo početkom nove školske godine ostvariti saradnju sa mnogima od vas i pružiti priliku mladima da ostvare svoje snove.\nAnita Dakić, učenica Elektrotehnička škola „N. Tesla”, je na sajmu razgovarala sa našom koleginicom Jelenom Vučković, i njenu izjavu objavila za redakciju portala Pančevo city.


БОРБА ЗА ВЕРУ - Још један важан корак на екуменском путу\nNa susretu sudjeluje i katoličko izaslanstvo te, kao predstavnik pape Benedikta XVI., kardinal Andrea Cordero Lanza di Montezemolo, nadprezbiter Bazilike svetoga Pavla izvan zidina.\nOvaj simpozij, sazvan u ime apostola Pavla, može doprinijeti približavanju pravoslavnih Crkvi – istaknuo je predsjednik Turske biskupske konferencije biskup Luigi Padovese, koji se nalazi u katoličkome izaslanstvu pozvanome na ovaj skup. Biskup je posebice istaknuo kako je vrlo važna prisutnost u Istanbulu patrijarha Moskve i cijele Rusije Alekseja II.. Lik svetoga Pavla, kojega je Sveti Otac nazvao „putujućim Kristovim poslanikom“ i „evangelizatorom narodâ i kulturâ“, tako postaje novi simbol jedinstva u šarolikome ekumenskom mozaiku. Skup u Istanbulu – dodao je msgr. Padovese – može imati pozitivan utjecaj i na dijalog između katolika i pravoslavaca. Posljednja poglavlja toga dijaloga obuhvaćaju nazočnost Bartolomeja I., zajedno s Benediktom XVI., u Bazilici svetoga Pavla izvan zidina, 28. lipnja ove godine, u prigodi svečane Večernje na početku Pavlove godine, dok sudjelovanje kardinala Cordera Lanze di Montezemola, kao Papina predstavnika, na ovom simpoziju, predstavlja još jednu stranicu ekumenskoga dijaloga. U tom je smjeru upravljen i Simpozij o svetome Pavlu, koji je započeo 11. listopada popodne u patrijarhalnoj crkvi Svetoga Jurja, dok će se nastaviti na drugim mjestima vezanima uz svetoga Pavla, među kojima u Smirni, Efezu, te na Rodosu i Kreti.


Rumuniju je zahvatila politička kriza posle odbijanja predsednika Trajana Baseskua da potpiše dekret o imenovanju ministarke pravde Noriku Nikolaj koju je premijer predložio pre mesec dana.\nPremijer Kalin Popesku Taričeanu pozvao je večeras Baseskua da hitno potpiše dekret o imenovanju Norike Nikolaj na dužnost ministarke pravde jer je to njegova ustavna obaveza.\n"Rumunija ne može da sebi dozvoli da gubi više nedelja u očekivanju imenovanja ministra pravde", rekao je Taričeanu, naglasivši da se sa svakim danom "neopravdanog odlaganja, smanjuju šanse za povoljan izveštaj Evropske komisije o Rumuniji".\nTaričeanu je naveo da je ustavom predviđeno da premijer imenuje ministre i da to nije predmet pregovora premijera i predsednika države, koji ima obavezu da potpiše dekret o imenovanju.\nPosle mesec dana ćutanja Basesku je uputio premijeru otvoreno pismo u kojem je naveo da ne može da potpiše imenovanje Niroke Nikolaj za ministra pravde jer ona nema "profesionalni i moralni" autoritet za tu funkciju.\nPremijer je te optužbe odbacio kao subjektivne, nepouzdane i nedokazane.\nBasesku je, međutim, na sednici Vrhovnog saveta magistrata (CSM) ponovo izjavio da on neće potpisati imenovanje Norike Nikolaj za ministra pravde.\nNorika Nikolaj je pravnik, radila je više godina kao tužiteljka, a sada je senator u rumunskom parlamentu i jedan je od zamenika predsednika u Taričeanuovoj Nacionalnoj liberalnoj partiji (PNL).\nPredstavnici PNL i analitičari ocenjuju da se predsednik Basesku protivi da Norika Nikolaj bude ministar pravde zbog toga što je član Taričeanuove partije.\nIrački predsednik ODBIO DA IMENUJE kandidata za premijera