Novi američki automat 9mm B&T APC9K za skriveno nošenje - Oružje Online\n04/05/2019 03/20/2021 Branko Bogdanović\t0 Komentara\tAPC9K\nAmeričkiProject Manager Soldier Weapons (grupa zadužena za razvoj, nabavku i podršku vojničkih sistema oružja koji garantuju nadmoć nad protivnikom u borbi) je tokom fiskalne 2017-2018. godine, u okviru Sub Compact Weapon program (Programa za oružje namenjeno skrivenom nošenju, poznatom i kao “džepnim raketama” zbog svoje sposobnosti da se skriveno ali udobno nose ispod gornjih delova uniforme odnosno odeće), raspisala konkurs za novo oružje za skriveno nošenje u kalibru 9x19mm (9mm Sub Compact Weapon), koje bi zamenilo do tada aktuelne automate H&K MP-5.\nSvajcarski SMG APC9\nKomisija je 27. septembra 2018. godine objavila spisak firmi čije oružje je uško u uži izbor. Radilo se o Global Ordnance LLC , Angstadt Arms LLC , B&T USA LLC, Shield Arms, LLC, Sig Sauer, Inc. i Trident Rifles, LLC. Vojna komanda za ugovaranje (U.S. Army Contracting Command) je, naime, 14. septembra iste godine, u ime Project Manager Soldier Weapons, svakoj od ovih kompanija dodelila novčana sredsta (‘’nagrade’’) u visini od $19,529.30 do $33,350, pri čemu je najviša suma pripala Shield Arms-u.\nU suštini, ova ‘’nagrada’’ je predstavljala deo ‘’prelaznog ugovora’’ (Other Transaction Agreements, OTA) koji je dobitnike obavezivao da u roku od 6 meseci izrade do 350 opitnih primeraka svojih modela koji će služiti za obimna uporedna testiranja, sa tim da je postojala mogućnost i potpisivanja ‘’prelaznog ugovora za proizvodnju’’ (Production-Other Transaction Agreement, P-OTA) koji je predviđao mogućnost da se naručena količina oružja proširi do 1000 primeraka.\nSvajcarski 9mm APC9 PRO K\nNa opšte iznenađenje, 1. aprila 2019. je objavljeno da je pobedu odnela kompanija ‘’B&T USA’’ (američka ispostava švajvarske kompanije Brügger & Thomet AG) sa oružjem 9mm B&T APC9K, ted a je dobila ugovor vredan 2.5 miliona dolara!\nSvajcarski APC9 PRO K 1\nKako se još uvek ne znaju karakteristike odabranog 9mm Sub Compact Weapon, pretpostavlja se da je ono zasnovano na modelu APC9 Pro K, koji postoji u katalogu in a sajtu fiirme. Tako donosimo samo karakteristike za ovo oružje.\nAngstadt Arms UDP9\nB&T APC9 PRO K Specifikacije:\nSistem: sa slobodnim zatvaračem, funkcioniše sa zatvorenim zatvaračem;\nDejstvo: poluautomatsko (sa mogućnošću prerade na automatsko);\nUkupna dužina: 345mm\nUkupna debljina: 58mm\nDužina cevi: 110mm\nUkupna masa: 2.6 kg\nOsnovni system nšanskih sprava: Aimpoint Micro TL\nPomoćni system nišanskih sprava: preklopni nišan (u hitnim slučajevima);\nVeza sa prigušivačem pucwa: 3 bradavice i navojna veza;\nOkvir: pd Translucent polimera, kapaciteta 15, 20, 25 ili 30 metaka\n← PIŠTOLJ SISTEMA MAKAROV\nB&T VP9 – kopija Welroda →\nFacebook106TweetPin12LinkedInShares118 Miriomorfoskop je naprava ogledala sa bezbroj slika, zavisi odakle se gleda, pa je ta vrsta kaleidoskopa nekako najpogodnija da


Overwolf je besplatna aplikacija koja vam pomaže da lakše pobedite ali i da imate više zabave u vašim omiljenim igricama. Overwolf to postiže tako što omogućava da korisnik doda na svoj računar neku od preko 300 aplikacija kao što su Replay HUD, LoLWiz, CS:GO statistika i još mnoge druge.\nOverwolf je dizajniran od strane programera i dizajnera koji i sami uživaju u igricama, pa samim tim imaju perspektivu igrača i tačno znaju šta je kome potrebno. Ova aplikacija donosi razne alate koje možete koristiti u vašim igrama na jednostavan način i to bez napuštanja svoje igre. Danas ovu aplikaciju koristi više od milion korisnika.\nOverwolf podržava takozvane 3rd party aplikacije tj. aplikacije napravljene od strane drugih korisnika i igrača, a primer ovakve aplikacije jeste LoLWiz koji ima preko 500 000 korisnika. Overwolf omogućava svim korisnicima da sami naprave svoje aplikacije pomoću svog takozvanog KAIGOS SDK(Software Development Kit).\nPravila kojih se drže kreatori ove aplikacije jesu da se omogući što lakše i zabavnije iskustvo korisnicima. UI (user interface) se najviše bazira na jednostavnosti i fokusiranju da se ne ometa iskustvo igranja.\nOverwolf je potpuno besplatna aplikacija za poboljašnje iskustva u igranju igrica, ali u isto vreme ovaj program zahteva računar sa malo boljim komponentama kako bi radio bez problema.\nMinimalna preporučena računarska konfiguracija:\n50MB slobodnog prostora na hard disku\nPorška u igri: DirectX8, DirectX9, DirectX11 i OpenGL\nCPU – Ako vaš računar može da pokrene igricu može i overwolf.\nRAM – Najmanje 4GB RAM memorije (Preporučeno: 8GB)\n(Ako vaša igra radi savršeno radiće i overwolf bez problema)\nWindows 7 / Windows 8 / Windows 10 (Windows Vista and XP nisu više podržani)\nOznake: Aplikacija igrica Windows


Objavljeno: 18 Januar 2022\nŠtampa na njemačkom piše o "trci u naoružavanju" između Srbije i Hrvatske, iz kojeg se može razviti opasna dinamika.\nDonosi i članak o Kosovu kao Eldoradu za Bitcoin rudarenje.\nŠvicarski dnevnik Neue Zuercher Zeitung piše o utrci u naoružavanju na Balkanu citirajući britanski list Economist koji "zabrinut" ukazuje da se Srbija, koja se proteklih godina „podobro naoružala" ali i ne zaostaje ni susjedna Hrvatska.\n„Sve je počelo 2015. godine kada je Hrvatska zamolila SAD da kupi 16 raketnih bacača M270 sa 300 km dometa. U isto vrijeme se Srbija obratila Kremlju, koji joj je ponudio protuavionski raketni sistem S-300", piše NZZ. Napominje se da nijedna od ove dvije zemlje nije dobila željene rakete, "ali su povećale budžet za naoružanje i nabavile druge vrste oružja i opreme i naizmjenično optužuju jedna drugu za destabiliziraju regiona stalnim naoružavanjem".\n"Mirovnim sporazumom iz Daytona 1995", ukazuje švicarski list, "uvedena je gornja granica za posjedovanje teškog oružja, čime su se ofanzivne sposobnosti Srbije, Hrvatske i oba entiteta BiH jako ograničile." U tekstu se ističe da su sve tri zemlje od tada ukinule vojnu službu i osnovale profesionalnu vojsku. No, "neriješeni konfikti u regionu, poput Kosova i Bosne i Hercegovine, gdje se Srbija i Hrvatska doživljavaju kao zaštitne sile svojih etničkih grupa, su pomutili ovu sliku. Nacionalistička podbadanja i demonstracije vojne sile nižu se u Srbiji i Hrvatskoj, posebno pred izbore i to je oprobano sredstvo za lov na glasove birača", piše NZZ.\nI dok je Hrvatska članica EU, Srbija njeguje dobre odnose sa Rusijom, strateško partnerstvo sa Kinom i istovremeno teži ulasku u EU. Samo u NATO ona neće, pojašnjava list navodeći da Srbija ipak u okviru „Partnerstva za mir" njeguje bliske odnose sa zapadnim vojnim savezom. „Srbija drži sve opcije otvorenim kako bi okrenula Zapad i Rusiju jedne protiv drugih. Ovom strategijom se riskira izazivanje komplikacija, ukoliko se bude zaoštravalo takmičenje između velikih sila", konstatuje NZZ i dodaje kako je ipak za Srbiju i Hrvatsku lakše i jeftinije rješavati konflikte za pregovaračkim stolom.\n„Računica je međutim da se s jakom vojskom i jakim partnerima sporovi poput onog na Kosovu lakše mogu riješiti. Stoga bi bilo pogrešno to što rade Srbija i Hrvatska nazivati trkom u naoružanju ili znakovima nekog nadolazećeg konflikta", ocjenjuje NZZ\nPa ipak, dodaje se u tekstu, način na koji obje zemlje demonstriraju svoju vojnu snagu, ne odgovara dobrosusjedskim odnosima. „Zveckanje oružjem namijenjeno je domaćoj publici ali iz toga se ipak može razviti opasna dinamika. Scenarijima ugroženosti, vlastodršci - kao zaštitnici sopstvene nacije - ne samo što odvraćaju pažnju od pravih političkih izazova već štete napretku u svojoj zemlji – i to bez rata", zaključuje Neue Zuercher Zeitung.\nU članku pod nazivom „Kosovska kripto-kriza" njemački list Frankfurter Allgemeine Zeitung piše kako konflikt sa Srbijom pravi od Kosova zlatni rudnik za „bitcoin-rudare" govoreći o fenomenu „Bitcoin Mining" odnosno rudarenju.\nZimi se, kako FAZ uvodi čitaoce u priču, mnoge zgrade na Kosovu griju klima-uređajima što izaziva veliko opterećenje strujne mreže. "Ali, situaciju sa strujom pogoršava još jedan fenomen: Bitcoin rudarenje virtuelnim valutama koje se obavlja sa učinkovitim i strujom gladnim kompjuterima. Zato je prošle sedmice vlada premijera Albina Kurtija ovo „rudarenje" privremeno zabranila. Službe krivičnog gonjenja su dobile zadatak da nađu takve lokacije i ugase ih. Zabrana se naslanja na odluku kosovske vlade iz decembra, kada je kabinet, ukazujući na energetsku krizu, proglasio vanredno stanje u trajanju od 6 mjeseci."\nFAZ piše kako je to izazvalo kritike, ne samo direktno pogođenih ovom odlukom već i politologa Krenara Gashija koji smatra da se vlada po tom pitanju kreće u „sivoj zoni". "Na Kosovu ne postoji zakon koji regulira to pitanje i predviđa porez za ovu vrstu biznisa, što ga i čini tako atraktivnim, FAZ dalje navodi kako je kosovska policija prije nekoliko mjeseci zaustavila vozača koji je u kolima imao 15 kompjutera za sopstvenu upotrebu. Ali nije mu mogla ništa jer je Državno tužilaštvo ustanovilo da nema razloga za krivično gonjenje. To je ilustracija koja pokazuje kako Zakon o zabrani "rudarenja" u praksi zapravo "nije sprovodljiv", kako tvrdi Gashi. No bez obzira na to, policija stalno govori o novim uspjesima, samo što se sada ne radi o zaplijenjenom heroinu u Rotterdamu ili Hamburgu, već o grafičkim kartama i kompjuterima u Prištini i Prizrenu", ocjenjuje FAZ.\nPoseban aspekt u cijeloj priči, nastavlja njemački list, predstavlja sjever Kosova, u kojem dominiraju Srbi, koji osjećaju "pripadnost Srbiji" i koji su "politički orjentisani na Beograd". Tamo se „generiranje kripto valuta čini posebno atraktivnim". "Naime, struja, koja je najvažnija u „Bitcoin-rudarenju" – je na sjeveru Kosova besplatna. Od kraja rata 1999. kosovske vlasti nemaju mogućnost da tamo naplaćuju električnu energiju. Proglašenje nezavisnosti 2008. po tom pitanju ništa nije promijenilo. Iz političkih razloga se sjever Kosova i dalje snabdijeva strujom, što „bitcoin-rudarima" savršeno odgovara. Ali, to ne znači da je niko ne plaća. Računi se raspodjeljuju na ostatak Kosova. Izjava ministra finansija Kosova Hekurana Muratija koji kaže da „neće dozvoliti ilegalno bogaćenje na uštrb onih koji plaćaju struju" stoga se mora posmatrati u tom kontekstu", piše Frankfurter Allgemeine Zeitung.


PočetnaVestiHardverRačunariPC prodaja u porastu i pored nestašice procesora\n11.10.2019 19:17 | 0 Hardver\nProteklih godinu dana je bilo izazovno za prodaju računara, a na ovo je uticala rastuća konkurencija od strane mobilnih uređaja i trgovinski rat između SAD i Kine, koji je prouzrokovao probleme u lancu snabdevanja. Međutim, uprskos svemu navedenom, izveštaj istraživačke kompanije Gartner pokazuje da je globalna prodaja računala zabeležila mali porast od 1,1 procenat u trećem tromesečju 2019. godine.\nTokom ovog perioda je isporučeno ukupno 68 miliona PC uređaja, naspram 67 miliona koliko je isporučeno u trećem tromesečju 2018. godine. Lenovo je isporučio najviše uređaja, sa učešćem u gotovo četvrtini tržišta, a slede ga HP i Dell. Brendovi sa manje od deset procenata tržišnog učešća uključuju Apple, Acer i Asus.\nProdaja nekih proizvođača je porasla u poređenju sa istim periodom prošle godine, a ovo se odnosi na Lenovo, HP, Dell i Acer. Druge su ostvarile pad u odnosu na prošlu godinu, a među njima su Apple i Asus. Ove brojke uključuju desktop i laptop PC uređaje, ali ne i Chromebookove i iPad modele.\nJedan od većih problema za PC proizvođače bila je nestašica Intel procesora, dok su AMD i Qualcomm uskočili kako bi popunili opvu prazninu. Niske cene RAM-a i SSD-ova su pomogle da se PC industrija održi, dok osvežavanje Windows 10 ciklusa nastavlja da podstiče novu prodaju računara.\n"Ni nestašica Intel procesora ni trgovinski rat između SAD i Kine nisu imali značajan uticaj na PC isporuku tokom trećeg tromesečja 2019. godine", ističu iz Gartnera.\nIsprobali smo Epson EF 100 laserski projektor (video)


Америчка мека моћ у Трамповој ери - Нови Стандард\nAmerička meka moć u Trampovoj eri\nDžozef Naj 07.05.2019. 18:49 20.01.2020.\nTrampovi branioci tvrde da meka moć nije važna. Ipak, u sve umreženijem svetu, ona je važnija nego ikad\nAdministracija američkog predsednika Donalda Trampa pokazala je malo interesovanja za javnu diplomatiju. Pa ipak, javna diplomatija – napori vlade da komuniciraju direktno sa vlastima drugih država – jedan je od ključnih instrumenata koji kreatori politike koriste za generisanje meke moći, a tekuća informaciona revolucija čini takve instrumente važnijim nego ikada.\nAnkete i Portland indeks meka moć 30 pokazuju da je američka meka moć opala od početka Trampovog mandata. Tvitovi mogu pomoći u postavljanju globalne agende, ali ako nisu privlačni drugima oni ne utiču na povećanje meke moći.\nTrampovi branioci odgovaraju da je meka moć – ono što se događa u glavama drugih – irelevantna; važna je samo tvrda moć sa svim svojim vojnim i ekonomskim instrumentima. U martu 2017. godine, Trampov direktor kancelarije za budžet Mik Malvejni proglasio je „budžet tvrde moći“ koji je skresao sredstva za Stejt Department i američku Agenciju za međunarodni razvoj za skoro 30 odsto.\nSrećom, vojni lideri znaju bolje. Mesec dana pre Malvejnijeve objave, tadašnji sekretar odbrane general Džejms Matis, upozorio je Kongres rekavši: „Ako ne budete u potpunosti finansirali Stejt department, moraću da kupim više municije“. Kao što je Henri Kisindžer jednom istakao, međunarodni poredak ne zavisi samo od ravnoteže tvrde moći, već i od percepcije legitimiteta, koji, u suštini, zavisi od meke moći.\nInformacione revolucije uvek imaju duboke socio-ekonomske i političke posledice – one svedoče o dramatičnim efektima Gutenbergove štamparske prese na Evropu u 15. i 16. veku. Jedna od njih se odnosi na aktuelnu informacionu revoluciju iz šezdesetih godina i pojavljivanje „Murovog zakona“: broj tranzistora na kompjuterskim čipovima se udvostručuje otprilike na svake dve godine. Kao rezultat dobili smo činjenicu da se snaga računara dramatično povećala i da je početkom ovog veka koštala 0,1 odsto onoga što je koštala početkom sedamdesetih godina.\nGodine 1993, bilo je svega 50 veb-sajtova u svetu; do 2000. taj broj je prestigao cifru od pet miliona. Danas preko četiri milijarde ljudi koristi internet, a predviđa se da će taj broj porasti na pet do šest milijardi ljudi do 2020. godine, i da će „internet stvari“ (internet of things) povezivati desetine milijardi uređaja. Fejsbuk ima više korisnika nego Kina i SAD stanovnika zajedno.\nRedovi na dan otvaranja prvog restorana brze hrane Mekdonalds na Puškinovom trgu u Rusiji, Moskva, 31. januar 1990.\nU takvom svetu, moć privlačenja i ubeđivanja postaje sve važnija. Međutim, davno su prošli dani kada se javna diplomatija uglavnom vodila putem radija i televizijskog emitovanja. Tehnološki napredak doveo je do dramatičnog smanjenja troškova obrade i prenošenja informacija. Rezultat je informaciona eksplozija, koja je proizvela „paradoks izobilja“: obilje informacija dovodi do smanjenja pažnje.\nKada obim informacija sa kojima se suočavaju ljudi postane zapanjujući, teško je znati na šta se treba fokusirati. Algoritmi društvenih mreža su dizajnirani tako da se takmiče za pažnju. Reputacija postaje još važnija nego u prošlosti, a političke borbe, zasnovane na društvenim i ideološkim sklonostima, često su usredsređene na stvaranje i uništavanje kredibiliteta. Društveni mediji mogu učiniti da lažne informacije izgledaju verodostojnije ako potiču od „prijatelja“. Kao što je izveštaj američkog specijalnog tužioca Roberta Malera o ruskom mešanju u predsedničke izbore 2016. godine pokazao, upravo to je omogućilo Rusiji da se iskoristi američke društvene medije.\nReputacija je uvek bila važna u svetskoj poltiici, ali je kredibilitet postao još važniji izvor moći. Informacije koje se čine propagandnim ne samo da mogu biti odbačene, već se mogu pokazati i kao štetne za kredibilitet države koja ih širi, što smanjuje njenu meku moć. Najefikasnija propaganda nije propaganda. To je dvosmerni dijalog među ljudima.\nIzgleda da Kina i Rusija to ne shvataju, a ponekad se dešava da i Sjedinjene Države ne prođu test. Tokom rata u Iraku, na primer, tretman zatvorenika u Abu Graibu na način koji nije u skladu sa američkim vrednostima doveo je do stvaranja slike o licemerju koju nije bilo moguće preokrenuti emitovanjem slika muslimana koji žive dobro u Americi. Danas, predsednički „tvitovi“ za koje se ispostavilo da su dokazano lažni potkopavaju kredibilitet Amerike i smanjuju njenu meku moć. Efikasnost javne diplomatije se meri brojem promenjenih mišljenja (što se odražava u istraživanjima javnog mnjenja), a ne potrošenim dolarima ili brojem poslatih poruka.\nDomaća ili spoljna politika koja izgleda licemerno, arogantno, ravnodušno prema stavovima drugih ili je zasnovana na uskom shvatanju nacionalnog interesa može potkopati meku moć. Na primer, u istraživanjima javnog mnjenja sprovedenim nakon invazije na Irak 2003. godine, došlo je strmoglavog pada privlačnosti SAD-a. Sedamdesetih godina mnogi ljudi širom sveta su se usprotivili američkom ratu u Vijetnamu, a nepopularnost takve politike uticala je na američki globalni položaj.\nSkeptici tvrde da takve epizode pokazuju da meka moć nije toliko bitna; zemlje sarađuju zbog vlastitog interesa. Ali ovaj argument izostavlja glavnu poentu: saradnja je stvar dogovora, a na sadržaj dogovora utiče stepen privlačnosti ili odbojnosti.\nSrećom, meka moć zemlje ne zavisi samo od njene zvanične politike, već i od privlačnosti njenog civilnog društva. Kada su demonstranti u inostranstvu marširali protiv rata u Vijetnamu, često su pevali himnu američkih pokreta za građanska prava – „We Shall Overcome“.\nRedovi na dan otvaranja prvog restorana brze hrane Mekdonalds u Vijetnamu, Ho Ši Min, 8. februar 2014.\nImajući u vidu dosadašnje iskustvo, postoje dobri razlozi za nadu da će SAD povratiti svoju meku moć nakon Trampa, iako bi veće investiranje u javnu diplomatiju svakako pomoglo.\nSvetSADdruštvene mrežeinormaciona revolucijameka moćparadoks izobiljaTrampDžozef Naj


Vesti online / Sport / Fudbal / Sergej ostaje u Laciju\nSergej Milinković-Savić, ostaje u Laciju\nMilinković-Savić, koji je na meti gotovo svih evropskih velikana i za kojeg se mislilo da će izvesno promeniti sredinu tokom ovog leta, mogao bi da ostane u Rimu.\nSergej bi, prema informacijama koje stižu sa ‘Čizme’, mogao i narednu sezonu provesti u Laciju, ali uz duplo veća primanja i usmeni dogovor da po završetku sezone i za manje od 150 miliona evra koliko sada traži predsednik kluba Klaudio Lotito može da napusti klub iz Rima.\nLacio je spreman da Sergeju ponudi novi ugovor, iako sadašnji važi do 2022. godine. Srbin bi umesto dosadanjih milion i po, zarađivao tri miliona po sezoni.\nČelnici Lacija su navodno spremni da obećaju Milinković-Saviću da će ga narednog leta pustiti za odgovarajuću sumu, ali to ne bi stajalo u ugovoru.\nOvog leta su za srpskog reprezentativca bili su zaniteresovali Real Madrid, Barselona, Mančester junajted, Pari Sen Žermen i Juventus.\nFUDBAL Lotito: Milinković-Savić nije na prodaju


Faktor | Dan kada je počela: Grad heroj izdržao najdužu opsadu u historiji čovječanstva\nAgresija na BiH i opsada Sarajeva počela je zauzimanjem međunarodnog aerodroma. JNA je u noći sa 4. na 5. april 1992. godine, a završila se 29. februara 1996. godine. Bila je to skoro četverogodišnja blokada glavnog grada, nazvana "Sarajevska opsada", sa 1425 dana, jedna od najdužih u historiji modernog ratovanja, piše Historija.ba.\nSarajevoopsadaPeti aprilhistorijana današnji dan\nZa tri mjeseca u ZDK broj umrlih skoro jednak broju za cijelu prošlu godinu


USKOK odbacio kaznenu prijavu policije protiv šestorke iz Rijeka 2020. - Rijeka Danas - riječki internetski dnevnik\nHome Vijesti USKOK odbacio kaznenu prijavu policije protiv šestorke iz Rijeka 2020.\nUSKOK odbacio kaznenu prijavu policije protiv šestorke iz Rijeka 2020.\nUred za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta (USKOK) odbacio je kaznenu prijavu protiv šestero članova povjerenstva iz tvrtke Rijeka 2020. koji su bili zaduženi za provedbu natječaja i valuaciju pristiglih ponuda na natječaj za najam pozornice i audiovizualne opreme za program otvorenja EPK-a, saznaje Novi list.\nPrevious articleTko stoji iza tvrtke zbog koje u Rijeci pojeftinjuje odvoz smeća?\nNext articleOštetio rampu javnog parkirališta dok je trebao biti u samoizolaciji


Ombudsmeni otvorili šest predmeta u ''slučaju Dragičević'' / Bljesak.info | BH Internet magazin\nOmbudsmeni otvorili šest predmeta u ''slučaju Dragičević''\n''Duboko smo involvirani u ovaj slučaj o kojem policija i tužiteljstvo moraju reći što se dogodilo i moraju da stave točku na taj predmet'', rekao je Mitrović novinarima u Banja Luci.\nVijesti / Politika | 11. 01. 2019. u 11:43 Bljesak.info\nFoto: Fena / Prosvjedna šetnja ulicama Banja Luke\nOmbudsmen za ljudska prava Bosne i Hercegovine Ljubinko Mitrović potvrdio je danas da su otvorili šest predmeta u vezi sa stradanjem banjalučkog mladića Davida Dragičevića, među kojima i one koji se odnose na privođenja i ponašanje policije 25. i 30. prosinca, nakon okupljanja građana u centru Banja Luke.\nPodsjetio je da su po službenoj dužnosti 10. svibnja prvi put otvorili predmet “Dragičević” te da je nedugo zatim inicirao razgovor s ocem stradalog mladića, kao i koje informacije su tražili od policije, tužiteljstva i drugih institucija te naglasio da nastavljaju da prate istragu.\nKada su u pitanju događanja od 25. prosinca 2018.godine, otvorili su, kaže, četiri nova predmeta, od toga jedan po zahtjevu Transparency internationala u BiH, jedan o učešću djece na okupljanju te po pitanju da li su ranije prijavljeni skupovi grupe “Pravda za Davida”, zatim ko je privođen od građana, zadržavan u pritvoru, kakvo je bilo ponašanje prema tim osobama, kao i o informacijama o maltretiranju novinara.\nNakon toga se, kaže, dogodio 30. prosinca, te su Ombudsmeni ponovo otvorili novi predmet i zatražili od nadležnih podatke tko je tada priveden od građana i sve drugo što se dešavalo.\nPodatke su, precizirao je, tražili ponovo i od policije i tužiteljstva.\nPotvrdio je da osim Davora Dragičevića, s kojim su Ombudsmeni inicirali razgovor, njima se nitko nije obraćao iz grupe “Pravada za Davida”.\nOmbudsmenka Nives Jukić potvrdila da se građani BiH i dalje najviše žale da dužinu trajanja sudskih i upravnih postupaka, a njena koleginica Jasminka Džumhura je dodala da je činjenica i da su i mediji u BiH također subjekt napada te dodala da država u kojoj se krše ta i prava na slobodu okupljanja i izražavanja ima ozbiljne razloge za zabrinutost.\nBanja Luka David Dragičević Ljudska prava\nJavio se Davor Dragičević\nZa 'Slučaj Dragičević' kriva Federacija?\nOdvjetnik Davora Dragičevića kontaktirao glavnog tužitelja


Slaba zaštita svjedoka na suđenjima na Balkanu | Institute for War and Peace Reporting\nSlaba zaštita svjedoka na suđenjima na Balkanu\nDomaći sudovi za ratne zločine ne pružaju adekvatnu podršku ni traumatizovanim žrtvama ni svjedocima.\nBy Rachel Irwin, Velma Šarić\nSudnica u Trebinju u kojoj je svjedočila zaštićena svjedokinja Z.R. (preuzeto iz filma "Bez zaštite";, kojeg je snimio i režirao Mirko Pincelli/Pinch Media)\nSudnica u Trebinju za vrijeme suđenja čovjeku koji je optužen za silovanje zaštićene svjedokinje Z.R. (preuzeto iz filma "Bez zaštite"; kojeg je snimio i režirao Mirko Pincelli/Pinch Media)\nZaštićena svjedokinja Z.R. (preuzeto iz filma "Bez zaštite", kojeg je snimio i režirao Mirko Pincelli/Pinch Media)\nSabiha Husić iz organizacije Medica Zenica koja pruža psihološku i i drugu pomoć žrtvama seksualnog i kućnog nasilja (preuzeto iz filma "Bez zaštite", kojeg je snimio i režirao Mirko Pincelli/Pinch Media)\nIako je od sukoba koji je zahvatio republike bivše Jugoslavije prošlo mnogo godina, suđenja za ratne zločine još traju, ne samo u Haškom tribunalu nego i na sudovima u Srbiji, Bosni i Hercegovini, Hrvatskoj i na Kosovu. Ova su suđenja od ključnog značaja za utvrđivanje činjenica, ali do njih nikad ne bi došlo bez svjedoka - kako žrtava tako i “insajdera” – posebno zbog toga što je materijalne dokaze o zločinima počinjenim tokom rata u nekim slučajevima nemoguće pronaći.\nIpak, unatoč njihovoj važnosti za procesuiranje zločina, oni koji svjedoče na domaćim sudovima i dalje su izloženi prijetnjama, zastrašivanju, nasilnim osvetama i objelodanjivanju njihovog identiteta u javnosti, što nekad čine upravo oni koji bi trebalo da ih štite. U nekim slučajevima, zaštita ili podrška se jednostavno ne pružaju.\nOvo je i dalje gorući problem u bivšoj Jugoslaviji, a izvještaj IWPR-a se odnosi na situaciju u BiH i Srbiji.\nZAŠTITA SVJEDOKA INSAJDERA U SRBIJI\nTokom sukoba na Kosovu krajem 1990-ih, M. je bio pripadnik srpske paravojne jedinice koja je upala u jedno selo, poredala u vrstu desetak albanskih žena i djece i strijeljala ih. Većina nije preživjela.\nM. kaže da se ovoj jedinici nije svojevoljno priključio, te da je svoje saborce pokušao spriječiti u ubijanju ovih civila.\nNakon dugotrajne istrage, oslobođen je krivične odgovornosti u ovom masakru i odlučio je svjedočiti protiv ostalih članova jedinice u postupku koji se vodi pred Specijalnim sudom za ratne zločine Okružnog suda u Beogradu osnovanom 2003. godine. M. je svjedočio pod pseudonimom i njegov lik nikad nije prikazan javnosti. Svi optuženi dobili su dugogodišnje zatvorske kazne.\nKako se M. i dalje plaši za svoju sigurnost, IWPR je pristao ne objaviti njegovo pravo ime, pseudonim koji je koristio u sudnici, kao i druge detalje koji bi mogli otkriti njegov identitet.\n“Jedan [od onih protiv kojih sam svjedočio], možda za četiri ili pet godina, izaći će iz zatvora”, rekao je M. u nedavnom intervjuu za IWPR. “Pitanje je minuta, dana... kada će me neko jednostavno ubiti. Ja sam za njih izdajica.”\nBez zaštite - Dokumentarni film IWPR-a u kojem se pokazuje tretiranje lica, svjedoka na sudjenjima za ratne zločine u Bosni.\nU suđenjima za ratne zločine, koja se često održavaju više godina nakon zločina, svjedočenja očevidaca, kako preživjelih tako i onih koji su bili na strani počinitelja, često su najvažniji dokazi koje tužioci imaju na raspolaganju.\n“U ovim suđenjima ne možete naći mnogo materijalnih dokaza, veoma ih je teško prikupiti, pa su insajderi – pripadnici oružanih snaga koje su učestvovale u ratu – ključni u dokazivanju odgovornosti, jer su akteri ovih događaja i svjedoci”, kaže Sandra Orlović, zamjenica izvršne direktorice Fonda za humanitarno pravo u Beogradu.\nKao što M-ov slučaj pokazuje, svjedoci insajderi često se smatraju izdajicama i suočavaju se sa osvetama zbog svog svjedočenja protiv onih “sa iste strane”.\nSrbija ima Jedinicu za zaštitu svjedoka, JZS, koja ima ovlasti da svjedocima obezbijedi novi identitet i premjesti ih unutar zemlje.\nMeđutim, posmatrači suđenja za ratne zločine, kao i sami svjedoci, kažu da ova Jedinica ne samo da ne pruža adekvatnu pomoć i zaštitu svjedocima, već je u nekim slučajevima tim osobama prijetila i uznemiravala ih, s namjerom da ih odvrati od svjedočenja.\nKako je JZS u nadležnosti Ministarstva unutrašnjih poslova, koje nadzire policijske snage, dešavalo se da svjedoke insajdere, koji su često i sami bivši policajci, štite pripadnici upravo onih snaga, a nekad i baš oni pojedinci, protiv kojih svjedoče.\nU septembru 2011, Fond za humanitarno pravo objavio je izvještaj u kojem se iznose detalji o maltretiranju četiri svjedoka insajdera koji su trebali svjedočiti protiv svojih kolega policajaca. Svjedoci su, zajedno s pet optuženih, bili pripadnici 37. odreda, specijalne policijske jedinice koja je djelovala pod Ministarstvom unutrašnjih poslova Srbije tokom sukoba na Kosovu. Pripadnici ove jedinice navodno su počinili ratne zločine protiv civilnog stanovništva.\nPrema izvještaju Fonda za humanitarno pravo, pripadnici JZS-a pitali su dva svjedoka, koji su bili izmješteni iz svog grada na jugu Srbije 2009, “o detaljima svjedočenja i njihovim motivima, pokušavajući ih odvratiti od svjedočenja i uplašiti ih tvrdeći da će ih Tužilaštvo za ratne zločine [u Srbiji] odbaciti”.\nJedan od svjedoka, označen samo kao broj 2, rekao je Fondu za humanitarno pravo da ga je JZS “nastavio upozoravati da je bolje da povuče svoju izjavu, te da će, ukoliko to uradi, biti prebačen u treću zemlju”.\nJedan drugi svjedok lično je napisao pismo vlastima u aprilu 2011. u kojem traži pomoć.\n“Prilikom svakog susreta ili kontakta, pokušavaju nas zastrašiti i poniziti, te nam je nemoguće preživjeti u ovakvom okruženju”, napisao je svjedok u svom pismu, koje je uvršteno u izvještaj Fonda za humanitarno pravo. “Rade sve što mogu kako bi nas izbacili iz Programa za zaštitu svjedoka, čime me sprječavaju da na sudu progovorim o ratnim zločinima kojima sam svjedočio”.\nNapisao je da su pripadnici JZS-a kojima se obratio za pomoć “počeli omalovažavati“ njegove izjave, tvrdeći da ono što govori “jednostavno nije bilo moguće”.\nJedan drugi službenik mu je rekao da “dobro pazi šta radi”, kako ne bi završio “na nišanu.”\n“Čak i da smo osuđeni na zatvorsku kaznu, moja porodica i ja bismo imali šta da jedemo i bili bismo manje poniženi i zastrašeni”, napisao je ovaj svjedok, opisujući kako mu službenici JZS-a nisu odobrili isplatu mjesečne naknade.\nIWPR je intervjuisao još jednog svjedoka koji se spominje u izvještaju Fonda za humanitarno pravo u Beogradu.\nOvaj svjedok, kojeg ćemo ovdje nazvati B, strahujući za svoju sigurnost, rekao je: “Program zaštite svjedoka postoji samo u teoriji. Ako želite govoriti istinu, onda je u Srbiji grozno živjeti.”\nPrije nego što je ušao u program zaštite u julu 2009, B. je bio načelnik policijske stanice u jednom gradiću u blizini granice s Bugarskom.\nIako nije govorio o detaljima onog što je vidio tokom svog tromjesečnog angažmana na Kosovu krajem 1990-ih, rekao je da neki od zločina počinjenih protiv albanskih civila podsjećaju na “američke horor filmove”.\nRekao je da je “skoro 90% policajaca” iz njegovog grada poslano na Kosovo, i da “svi znaju šta se tamo desilo”. Kolege ga smatraju izdajicom i “srpskim smećem” jer je svjedočio protiv njih.\nKada je postao zaštićeni svjedok, “najsmješnija i najtragičnija stvar” je bila to što su ga “policajci štitili od policajaca”, od kojih je neke poznavao i protiv njih svjedočio.\nKako B. kaže, nakon što su on, njegova supruga i sinčić premješteni na drugu lokaciju u Srbiji, dato mu je da potpiše prazan list papira, a da nije ni vidio tekst sporazuma o zaštiti svjedoka. Tvrdi da su u stanu koji im je dodijeljen bili žohari i drugi insekti, te da mu je sudskom odlukom ukinuta naknada od 300 eura mjesečno na koju zaštićeni svjedoci imaju pravo, s obzirom na to da im nije dozvoljeno da rade.\nOn kaže da su im policajci dolazili nenajavljeni i “ponašali se kao da je stan njihov” i kao da on i njegova porodica “ne postoje”. Često su vikali na njega i plašili njegovo malo dijete, tvrdi ovaj svjedok.\n“Život mi je bio u haosu, bio sam gladan, moje kolege su me mučile i nisam imao novca”, kaže on, prisjećajući se te situacije.\nNakon nekoliko mjeseci, JZS ga je odjednom obavijestio da više nije u programu i vratio se u svoj grad. Još živi tamo i kaže da često sreće ljude protiv kojih je svjedočio, te da svakog trenutka očekuje da će biti ubijen.\n“Ovdje u Srbiji nema sigurnosti”, rekao je. “Svakog dana se može desiti da mi ime osvane na smrtovnici”.\nKada je IWPR tražio od JZS-a da komentariše tvrdnje svjedoka, službenici Jedinice odbacili su optužbe da su njeni pripadnici loše postupali prema nekom u programu, ili da su se na neki drugi način neprimjereno ponašali.\n“JZS nije maltretirao svjedoke niti ih je zvao pogrdnim imenima, i niko nije uticao na njih da odustanu od svjedočenja”, piše u pismenom odgovoru Jedinice IWPR-u. “JZS se ne miješa u nadležnost tužilaštva za ratne zločine, niti ga zanima koga će tužilaštvo izabrati za svjedoka, ukoliko je on/ona valjan svjedok tokom svjedočenja u sudnici. JZS nema razloga da utiče na svjedoke kako bi oni odustali od svojih svjedočenja.”\nSRBIJANSKI TUŽIOCI ZABRINUTI ZA SIGURNOST SVJEDOKA\nNisu samo svjedoci i nevladine organizacije potegli pitanje metoda JZS-a. Učinilo je to i srbijansko Tužilaštvo za ratne zločine.\n“Zaista dobijamo veoma ozbiljne pritužbe na rad te jedinice”, kaže Mioljub Vitorović, zamjenik tužioca za ratne zločine u Beogradu. “Ako vam počnem davati primjere, pričat ću do sutra ujutro.”\nCjelokupna situacija je postala tako ozbiljna, kaže Vitorović, da on svoje svjedoke više ne stavlja u nadležnost JZS-a.\n“Moje svjedoke štiti policija, ali ne mogu reći tačno ko ili koja jedinica. Stvar je u tome da ih ne štite oni koji bi, prema zakonu, trebalo da ih štite. Naravno da ovo nije profesionalno rješenje, ali je bolje nego da ih štiti ona druga jedinica”, kaže Vitorović.\nU svom odgovoru, JZS je ostao pri stavu da su sve optužbe ureda tužioca “neutemeljene”.\nVitorović je slučaj M-a, bivšeg pripadnika paravojne formacije koji je svjedočio protiv svojih ratnih kolega, opisao kao “veoma tužan” primjer onoga što se može desiti svjedoku insajderu koji želi svjedočiti.\nM. je sudskom odlukom ubačen u program zaštite svjedoka, ali je kasnije iz programa izašao, zato što se u njemu nije osjećao sigurnije i zato što se nije mogao nositi sa stalnom izolacijom. Što je najvažnije, kaže da su zvaničnici ignorisali njegove stalne zahtjeve da bude izmješten u drugu zemlju.\nSada živi u jednoj vrsti zatvora, bez mogućnosti da radi, da ljudima kaže svoje pravo ime i da živi bar približno normalnim životom.\nVitorović se slaže da je M-ov život i dalje u opasnosti.\n“Osuđenici će izaći iz zatvora i neko od njih će ga, vjerovatno, ubiti, ukoliko ga ne ubije neko od 150 onih koji su još uvijek na slobodi”, kaže Vitorović.\nIWPR je razgovarao s M-om nekoliko sati uživo, a kasnije i putem telefona. Djelovao je veoma istraumirano događajima iz svoje prošlosti i teško je ostajao fokusiran na temu.\nMeđutim, za razliku od drugih zaštićenih svjedoka s kojima je IWPR razgovarao, M. je rekao da mu policajci koji ga štite ne prijete niti ga maltretiraju, te da je smještaj u koji je prebačen dobar.\nProblem je u tome, kaže, što ima osjećaj da službenike JZS-a nije briga šta će mu se desiti i što se ponašaju kao da ne postoji.\nM. kaže da mu je jedan službenik rekao da “ukoliko želim ostati [u programu], mogu. Ukoliko ne želim, mogu ići.”\nPitao je tog službenika da li postoji neki dugoročniji plan za njega, a odgovor je bio: “Ne, ne možemo uraditi ništa za tebe”.\nTužilac Vitorović dao je svoju procjenu M-ovog stanja, koju temelji na razgovorima koje je s njim obavio.\n“[M.] kaže da je cijela ova situacija na njega veoma uticala i kaže da bi i pas, da ga drže u ovakvim uslovima, nakon nekog vremena razderao svog gazdu u komade kad ga vidi. [M.] je postao skoro poludivlji zbog izolacije i zbog toga što se prema njemu ponašaju kao prema životinji, a ne ljudskom biću”, kaže Vitorović.\nAnalitičari kažu da postupanje Jedinice za zaštitu svjedoka stvara veliku zabrinutost u pogledu suđenja koja su u toku.\n“Ponašanje Jedinice za zaštitu svjedoka dovodi u opasnost svaki predmet koji se vodi na Odjelu za ratne zločine ovdje u Beogradu”, kaže Sandra Orlović iz Fonda za humanitarno pravo. “To pokazuje da naše društvo ne podržava one koji su spremni govoriti o nedjelima.”\n“Možete zamisliti kako smo frustrirani”, dodaje ona. “Imamo situaciju u kojoj se jedna državna institucija – Tužilaštvo za ratne zločine – također žali na rad Jedinice za zaštitu svjedoka, ali se i dalje ništa ne poduzima.”\nDA LI JE PROBLEM KONTROLA MINISTARSTVA UNUTRAŠNJIH POSLOVA?\nKako je JZS u sklopu Ministarstva unutrašnjih poslova, tužilaštvo nema kontrolu nad onim što ona radi niti nad tim kako tretira svjedoke. Govorilo se o prebacivanju JZS-a pod okrilje Ministarstva pravde, ali dosad se to još nije desilo.\n“Da bi se JZS prebacio iz nadležnosti Ministarstva unutrašnjih poslova, mora postojati zakon kojim se to uređuje. Međutim, takav zakon ne postoji i ne znamo hoće li i kada će biti usvojen”, kaže Vitorović.\nJean-Charles Gardetto, koji je kao specijalni izvjestitelj Vijeća Evrope u januaru 2011. napisao izvještaj o problemima zaštite svjedoka na Balkanu, kaže da premještanje JZS-a pod okrilje Ministarstva pravde “danas, čini se, nije prioritet”.\n“Ali to je problem koji treba riješiti, ili na koji vlasti Srbije treba bar redovno podsjetiti. Ako imam priliku da podsjetim Srbe na ovaj problem, uradit ću to, jer nešto se mora poduzeti”, rekao je Gardetto za IWPR.\nDrugi nisu baš uvjereni da će prebacivanje JZS-a iz nadležnosti MUP-a riješiti postojeće probleme.\n“Ukoliko to zaista želite, moguće je imati profesionalnu jedinicu bez ikakvih propusta i rupa. Nisam siguran da ćete išta promijeniti time što ćete ovu jedinicu prebaciti u nadležnost druge institucije”, kaže Milan Antonijević, direktor Komiteta pravnika za ljudska prava u Beogradu.\nVesna Terselić, izvršna direktorica Documente, nevladine organizacije iz Zagreba, napomenula je da je hrvatska Jedinica za zaštitu svjedoka dio policije. Kaže da, iako veoma mali broj svjedoka uđe u program jer su uslovi veoma loši, nije čula za probleme poput onih u Beogradu.\n“Policija je zaista institucija koja svjedocima može pružiti zaštitu”, dodala je Terselićeva.\nPOSVEĆENOST VLADE SRBIJE U PITANJU\nStručnjaci kažu da šire pitanje koje ovi problemi povlače jeste to da li su lideri Srbije 100% posvećeni suočavanju s ratnom prošlošću, čak i sada kada teže pridruživanju Evropskoj uniji.\nSandra Orlović je istakla da je Ivica Dačić, bivši ministar unutrašnjih poslova koji je ovog jula postao premijer Srbije, u martu 2009. rekao lokalnim medijima da je osjećao “nemir i zabrinutost” kada su uhapšeni pripadnici 37. odreda. Dačić je obećao da će “pružiti svu moguću pravnu pomoć, jer je u interesu [Ministarstva unutrašnjih poslova] da dokaže njihovu nevinost”.\n“Koju poruku ovo šalje javnosti?”, pita Orlovićeva. “Da će ministar, policija i institucije uvijek štititi i pružati podršku onima koji su uhapšeni i sumnjiče se za ratne zločine, ali da nikad neće podržati one koji su dovoljno hrabri i savjesni da svjedoče o onom što se desilo.”\nOrlovićeva kaže da “Evropska komisija i međunarodne organizacija... moraju izvršiti razumnu dozu pritiska na novu vladu Srbije”. Ona pojašnjava da je ovo nužno posebno zbog toga što je nedavno izabrani predsjednik, Tomislav Nikolić, do prije samo nekoliko godina bio u savezu s tvrdolinijaškim nacionalističkim političarima.\n“Ovo mora biti prioritet u procesuiranju ratnih zločinaca, jer bez jedinice za zaštitu i još nekih preduslova, ovaj veoma važan proces utvrđivanja odgovornosti za zločine iz prošlosti bit će ugrožen, a ne znam šta će se desiti ako niko ne bude reagovao”, upozorava Orlovićeva.\nAntonijević kaže da vodstvo Srbije mora krenuti od stajališta da svjedoci insajderi “rade nešto što je korisno za Srbiju”, jer su “dovoljno hrabri da ustanu i kažu koja je bila njihova uloga u određenom zločinu, i kakve su zločine ljudi oko njih počinili.”\n“To je zaista nešto što se mora definisati kao moralna vrijednost. Ljudi na ove svjedoke gledaju kao na izdajice, jer su ustali i rekli istinu. Ne, oni su heroji”, dodao je Antonijević.\nBOSNA I HERCEGOVINA : ZAŠTITA SVJEDOKA NAJSLABIJA NA NIŽIM SUDOVIMA\nProblemi u procesu zaštite svjedoka nisu svojstveni samo Srbiji. Zbog velikog broja ratnih zločina počinjenih tokom rata od 1992. do 1995., u Bosni i Hercegovini se svake godine održava mnogo više suđenja, što podrazumijeva i više svjedoka, posebno onih koji se pojavljuju kao žrtve određenog zločina.\nNajveći problem u BiH je to što svjedoci koji se pojavljuju u suđenjima za ratne zločine na lokalnim sudovima – umjesto na najvišem državnom sudu – praktički ne dobijaju nikakvu podršku ili zaštitu.\nU januaru 2012., Bošnjakinja koja je u ratu silovana putovala je četiri sata kako bi se pojavila na sudu u Republici Srpskoj, srpskom entitetu koji, zajedno s bošnjačko-hrvatskom Federacijom, čini BiH. Ovaj predmet je sa Suda Bosne i Hercegovine prebačen na sud u Trebinju.\nTrebala je svjedočiti protiv bosanskog Srbina koji je, kako kaže, silovao, isjekao je nožem, a potom iz vatrenog oružja ubio njenog svekra, svekrvu i zaovu 15. avgusta 1992. u Foči, gradu u istočnoj Bosni koji su, nakon izbijanja rata, zauzeli bosanski Srbi.\nKada je svjedokinja, koju ćemo u ovom izvještaju zvati Z. R., stigla u Trebinje, mirno je sjela na drvenu klupu u prvom redu male sudnice.\nZ. R. je prethodno zatražila da se njen identitet ne otkriva, ali joj sud nije ponudio nikakve mjere kojima bi se sačuvala njena anonimnost, niti joj je iko objasnio šta može očekivati i koja su njena prava.\nDok je čekala početak zasjedanja suda, lokalni novinari su je okružili i počeli fotografisati i snimati, a njeno lice se kasnije pojavilo na državnoj televiziji Republike Srpske.\nDok se ovo dešavalo, optuženi je uveden u sudnicu u pratnji svog advokata, te je sjeo svega nekoliko metara od žene koju je, navodno, silovao.\nU intervjuu koji je kasnije dala IWPR-u, Z. R. je rekla da je bila “u šoku” dok su joj blicevi fotoaparata sijevali u lice.\n“Bilo je grozno”, kaže ona.\nTek 15 minuta kasnije u sudnicu su ušla tri suca. Novinar IWPR-a koji je bio prisutan u sudnici čuo je jednog od sudija kako govori fotografima: “Jeste li dobili dovoljno?”\nTek su tada sudije zatvorile suđenje za javnost zbog toga što su Z. R. i još jedna žrtva silovanja “zaštićeni” svjedoci. Nikad nije objašnjeno zašto je fotografima uopće bilo dozvoljeno da uđu u sudnicu.\nDruga svjedokinja je kasnije pala u nesvijest i morala je biti iznesena iz sudnice.\nOvo se desilo u prisustvu službenika obezbjeđenja i psihologa, koje je na suđenje poslala Državna agencija za istrage i zaštitu. Ovo je bila iznimna mjera, jer je uloga agencije obično pružanje pomoći i zaštite samo svjedocima na Sudu BiH u Sarajevu.\nZ. R. je rekla da su te osobe stajale izvan sudnice i da nisu učinile ništa kako bi zaustavile fotografe. Nisu ponudili ni savjetovanje kada je sjedila blizu osumnjičenog nekoliko minuta prije nego što su suci ušli.\nTokom intervjua za IWPR održanog u njenom malom opštinskom stanu izvan Sarajeva, Z. R. nam je pokazala malu umjetničku sliku na zidu na kojoj je lijepa bijela kuća sa smeđim krovom, okružena zelenilom. Bila je to kuća roditelja njenog supruga u Foči, a sliku je prije rata naslikala jedna od njenih zaova.\nNakon što je Z. R. uspjela pobjeći optuženom, on je do temelja zapalio kuću u kojoj su bila tijela ubijenih članova njene porodice.\nAli u sudnici tog januarskog dana, dok se pripremala da svjedoči, imala je osjećaj da je ona ratni zločinac, a ne on.\n“Najteže mi je bilo kada su ga stavili tako blizu mene u sudnici”, nastavila je. “Za mene nije više bila 2012. godina, nego 1992.”\nSUĐENJA PRENESENA S DRŽAVNOG NA LOKALNI NIVO\nIskustvo svjedokinje Z. R. se može, bar djelomično, pripisati izuzetno kompleksnoj strukturi vlasti uspostavljene Dejtonskim mirovnim sporazumom kojim je 1995. godine okončan rat.\nIako se zločin čija je žrtva Z.R. bila desio u Foči, za ovaj predmet je nadležan sud u Trebinju, gradu udaljenom približno 95 kilometara. Oba grada su u Republici Srpskoj, dok Z. R. trenutno živi u Sarajevu, dijelu bošnjačko-hrvatske Federacije.\nOva dva entiteta osnovana su Dejtonskim mirovnim sporazumom i uživaju znatan stepen autonomije.\nPosmatrači i udruženja žrtava kažu da je jedan od najvećih problema u BiH to što preopterećeni Sud BiH - koji je osnovan uz međunarodnu pomoć 2005. – prebacije stotine predmeta ratnih zločina na lokalne kantonalne, opštinske i entitetske sudove, iako većina njih nema potrebne objekte i resurse da zaštiti svjedoke i pruži im podršku.\nTo je nešto što i sami lokalni sudovi otvoreno priznaju.\n“Mislim da nismo dovoljno opremljeni da bismo adekvatno procesuirali ratne zločine jer nemamo, niti možemo imati, posebnu prostoriju za svjedoke i posebne prostorije za zaštićene svjedoke u kojima možemo primjenjivati tehniku distorzije lica i druge vidove zaštite svjedoka koje nalaže zakon”, kaže Bojan Stević, predsjednik Okružnog suda u Trebinju.\nOvi problemi traju godinama. Izvještaj OSCE-a u BiH iz 2010. govori o “sistematskom propustu da se osigura zaštita svjedoka i njihovih prava”.\n“Ovo je osnovni problem zbog kojeg se pravda ne može postići a da se ne povrijede ljudska prava žrtava zločina”, navodi se u izvještaju.\nOvi problemi su još uočljiviji zbog toga što Strategija za ratne zločine iz 2008., koju je usvojilo Vijeće ministara BiH, govori upravo o izostanku zaštite svjedoka i kapaciteta za podršku na entitetskim i kantonalnim sudovima, te nudi preporuke za rješavanje ovog problema, poput proširenja mandata Državne agencije za istrage i zaštitu.\nU strategiji se navodi da su “svjedočenja dokazi koji se najviše koriste na suđenjima... [i] veoma je važno stvoriti atmosferu u kojoj će svjedoci davati iskaze bez straha, prijetnji i pritisaka”.\nPrema riječima Francesca Carusa, pravnog savjetnika za ratne zločine i vladavinu zakona pri Misiji OSCE-a u BiH, više od četiri godine nakon usvajanja Strategije za ratne zločine, na entitetskom nivou “nema mnogo predmeta u kojima su primijenjene čak i najjednostavnije mjere zaštite svjedoka”.\n“Ukoliko postoje slučajevi u kojima je neophodna primjena zaštitnih mjera, a oni se prebace na sudove koji ne mogu osigurati te mjere, to će predstavljati veliki problem i negativno uticati na žrtve, koje na taj način dva puta proživljavaju istu torturu”, dodao je.\nUprkos ovoj manjkavosti sistema, svjedoke u BiH na svjedočenje obavezuje zakon. Ukoliko odbiju dati iskaz na sudu, moraju platiti kaznu višu od 2.000 eura, što je za većinu Bosanaca ogromna suma, posebno za žrtve rata koje često sebi i svojim porodicama jedva da mogu pružiti i ono najosnovnije.\nCaruso je istakao da većina svjedoka u BiH ne treba, niti želi, promjenu identiteta i izmještanje u drugu zemlju. Ali mnoge su žene “počele nove živote i ne žele da njihovi muževi znaju [šta im se desilo], da njihova djeca znaju, a to je veoma legitimno očekivanje”.\n“Mislim da biste zabranom objavljivanja imena te osobe, zabranom pokazivanja lica te osobe, u većini slučajeva vjerovatno osigurali zaštitu koju ti ljudi žele”, kaže Caruso.\nOvo je istina, kažu drugi, iako zakon nalaže da se identitet svjedoka obznani optuženom i njegovim advokatima. Ta osoba može, također, biti poznata stanovnicima gradića ili sela u kojem se zločin desio.\n“Ako ne možete zaštititi žrtvu od [navodnog] zločinca, jer će on saznati o kome je riječ, možete je bar zaštititi od javnosti”, kaže Selma Korjenić, službenica za ljudska prava u sarajevskoj nevladinoj organizaciji “Track Impunity Always“, ili skraćeno TRIAL.\nU nekim slučajevima, svjedocima se prijetilo do te mjere da nisu vidjeli smisao u pokušavanju da sakriju svoj identitet.\nAvdo Popara, koji je 1993. bio zatvoren i mučen u jednom hrvatskom zatvoreničkom logoru u srednjobosanskom gradu Kreševu, od kraja rata je svjedočio tri puta – jednom na Kantonalnom sudu u Zenici 2000. godine, drugi put 2002. u Novom Travniku, a potom na Sudu BiH 2008.\nKada je Popara svjedočio prvi put, u Zenici, to je trebalo da učini anonimno, ali kada je doveden u sud, smješten je, kako kaže, u mali ured u kojem su bili optuženi, njegov brat i prvi rođak.\nPopara kaže da su, kada je ulazio u sudnicu, “novinari ulazili sasvim normalno”, te da su narednog dana mediji objavljivali priču o zaštićenom svjedoku A.P, što su upravo njegovi inicijali.\n“Od tog dana više nikad nisam želio biti zaštićeni svjedok”, rekao je u intervjuu za IWPR u Sarajevu, gdje sada živi.\nKaže da ga je nakon svjedočenja na sudu u Zenici pratio rođak optuženog i vjeruje da bi ga i pokušao ubiti da policija nije intervenisala.\nKada je pozvan da svjedoči u Novom Travniku, Popara nije ni tražio mjere zaštite.\nKaže da mu one nisu ni ponuđene kad je svjedočio na Sudu BiH. Popara je opisao incident koji pokazuje koliko je problematična sigurnost svjedoka čak i na najvišem sudskom nivou. Naime, mjesec dana prije postupka na Sudu BiH, kontaktirao ga je prijatelj optuženog, policajac iz Kreševa, tražeći da “ne kaže ništa loše” u svom svjedočenju.\nKaže da je ovo prijavio Tužilaštvu, ali da nikad više nije čuo ništa o tome.\nKad je stigao u Sud BiH da svjedoči, pred zgradom je vidio ljude koji su došli podržati optuženog.\n“Na osnovu svog cjelokupnog iskustva, ne vjerujem da me sud može zaštititi”, rekao je. “Bolje mi je da idem sam.”\nNEADEKVATNA ZAŠTITA SVJEDOKA\nVećina preživjelih žrtava ratnih zločina i analitičara intervjuisanih za ovaj članak naglasila je da, osim adekvatnih mjera zaštite, svjedoci trebaju i jake mehanizme podrške prije, tokom i nakon svjedočenja. Oni mogu obuhvatati različite mjere, od psihološkog savjetovanja u svim fazama procesa do logističke i finansijske pomoći prilikom putovanja do suda, te objašnjavanje samog procesa svjedocima i njihovih prava.\n“Podrška svjedoku je u mnogim pogledima jednako važna, ako ne i važnija od zaštite svjedoka”, kaže Refik Hodžić, koji je nekad radio kao koordinator Outreach programa Haškog tribunala za BiH, a koji je danas direktor komunikacija u Međunarodnom centru za tranzicijsku pravdu u New Yorku. “Ako krenemo od pretpostavke da su lokalne zajednice male, da će u slučaju mnogih žrtava i svjedoka optuženici i timovi odbrane, bez obzira na to kakve se mjere zaštite primjenjuju, znati o kome je riječ, podrška svjedocima dobija dodatnu važnost.”\nDragan Mutabdžija, koji vodi udruženje bivših logoraša u Republici Srpskoj i koji je javno svjedočio na Sudu BiH, kaže da se u mnogim slučajevima svjedoci u sudnici pojavljuju prvi put. Ne znaju šta da očekuju i brine ih da li će biti “dovoljno dobri”, kaže on.\n“Zato je važno svjedocima pružiti psihološku pomoć, posebno onima koji su neobrazovani”, nastavlja Mutabdžija. “Za suđenje je svjedok ključni element. Bez živog svjedoka i materijalnih dokaza suđenja nema.”\nŽrtve seksualnog nasilja i torture izložene su posebnom riziku da će prilikom svjedočenja ponovo proživjeti svoju ratnu traumu, te njima posebno trebaju dobri sistemi podrške.\n“Kad god svjedoče, prolaze kroz svoju traumu koja će ih obilježavati do kraja života”, kaže Irena Antić, novinarka na Federalnom radiju u Sarajevu koja pomno prati ova pitanja. “U mnogim situacijama čak ni najbliži članovi njihovih porodica ne znaju šta im se desilo. Naše društvo, koje je još uvijek konzervativno, ne pruža im neophodnu pomoć. A ono što naše društvo ne shvata jeste da ove žene trebaju pomoć na svakom nivou, a na neki način to je još uvijek stigma.”\nHasija Branković, zamjenica predsjednice ženskog odjela Centra žrtava torture, koja je i sama preživjela masovno silovanje tokom rata u Rogatici, kaže da žrtve seksualnog nasilja imaju posebnu potrebu za “moralnom podrškom” kad moraju svjedočiti na sudu.\n“Moraju biti psihološki pripremljene jer su izložene stresu”, kaže Branković za IWPR. “Ja lično mislim da je najvažnije da znaju šta da očekuju. Jer kad dođete da svjedočite, uplašeni ste i zbunjeni.”\nPODRŠKA SVJEDOCIMA NA SUDU BiH\nSud BiH, smješten u renoviranoj zgradi boje breskve u Sarajevu, bolje je opremljen za zaštitu i podržavanje svjedoka nego i jedan drugi sud u zemlji.\nIma specijalnu čekaonicu za svjedoke, posebne ulaze za one koji svjedoče anonimno, te tehnologiju za distorziju slike i zvuka u sudnici. Osim toga, ugroženi svjedoci mogu svjedočiti iz zasebne prostorije ukoliko ne žele boraviti u prisustvu optuženog.\nTu je i Državna agencija za istrage i zaštitu, SIPA, čiji je posao da osigura bezbjednost zaštićenim svjedocima. SIPA ima ovlasti da izmjesti svjedoke i promijeni njihov identitet, iako to dosad još nije uradila.\nAlma Taso-Deljković, koja pri Sudu BiH vodi mali ured za pružanje podrške svjedocima, rekla je za IWPR da njena jedinica svjedoke počne kontaktirati čim se optužnica potvrdi kako bi im objasnila proces i procijenila njihove potrebe. Svjedoka potom kontaktiraju sedam do deset dana prije zakazanog svjedočenja, kako bi riješili eventualne logističke probleme.\nDeljkovićeva kaže da zaštićene svjedoke dovodi osoblje SIPA-e, te da oni i optuženici u zgradu suda ne ulaze na isti ulaz.\n“Javni” svjedoci ulaze na regularni ulaz, ali im se savjetuje da dođu ranije kako bi izbjegli susret s prijateljima i porodicom optuženog.\n“Ukoliko to žele, ugroženi svjedoci mogu tražiti da član jedinice za podršku ostane s njima u sudnici“, kaže Deljkovićeva.\nNakon svjedočenja, svjedoci prime telefonski poziv i dobiju kontakt informacije nevladinih organizacija koje bi im mogle pomoći. Deljkovićeva kaže da se tu obično završava podrška koja se pruža nakon svjedočenja.\n“Podrška koja se pruža nakon svjedočenja mogla bi biti bolja”, kaže ona. “Stvari se uvijek mogu poboljšati.”\nPosmatrači također ističu da, iako zakonodavstvo poziva centre za socijalnu pomoć koje finansira vlada da podrže ugrožene svjedoke, ove institucije uglavnom ne raspolažu resursima potrebnim čak ni za osnovni nivo pomoći.\nDeljkovićeva priznaje da se može uraditi više, poput osiguravanja da nevladine organizacije i vladine institucije na državnom i lokalnom nivou nude svjedocima svu podršku koju nakon svjedočenja trebaju. Ali ovo je pitanje koje treba da riješi vlada BiH, dodaje ona.\n“Ovo je, u principu, problem države, ne suda”, kaže ona. “Naš primarni cilj je pomaganje svjedocima dok su ovdje.”\nVeć postoje primjeri mogućnosti funkcionisanja jedne takve mreže podrške. U dvije skromne kuće smještene u brdima iznad Zenice, 70-ak kilometara od Sarajeva, Sabiha Husić vodi organizaciju Medica Zenica, koja pruža psihološku i drugu pomoć žrtvama seksualnog i nasilja u porodici.\nUz čaj u njenoj kancelariji, Husićeva nam objašnjava da njena organizacija godinama radi sa žrtvama silovanja, te da je svoje usluge pružila mnogima koji su svjedočili na Haškom tribunalu.\nMedica Zenica sada pomaže ženama koje su pozvane da svjedoče na Sudu BiH i onom u Zeničko-dobojskom kantonu u kojem se njena organizacija nalazi.\nIako njena grupa ima dobar profesionalni odnos s Kantonalnim sudom u Zenici, Husićeva kaže da, kao i većini sudova u BiH, i ovom nedostaje odvojeni ulaz za svjedoke i oprema za distorziju slike i zvuka.\nHusićeva je nedavno pomogla u sačinjavanju nacrta ugovora koji je potpisalo 17 nevladinih organizacija i institucija u Kantonu, uključujući sud i četiri ministarstva, čime se obavezuju na poboljšanje komunikacije i pružanje pomoći koja je bolje organizovana i koja slijedi prihvaćene smjernice.\nMeđutim, Husićeva kaže da je njen pokušaj da sličnu mrežu uspostavi u drugom kantonu, Srednjobosanskom, naišao na negativan odgovor tamošnjeg tužilaštva, koje je odbilo potpisati ugovor.\nKao i Deljkovićeva, ona smatra da vlada mora aktivno učestvovati u sistematizaciji ovih napora, kako tužioci i drugi ključni akteri ne bi mogli jednostavno odlučiti da ne sudjeluju.\n“Kada govorimo o svojoj zajednici, ne možemo očekivati da podršku pruže samo nevladine organizacije”, kaže Husićeva. “Tako sam ljuta kad razgovaram s raznim ministarstvima i institucijama. Uvijek kažu kako nemaju novca, ali imaju odlične plate i mnogo novca za svoje automobile, mobilne telefone, za putovanja. Zaista moraju preuzeti veću odgovornost za ugrožene kategorije, poput žena koje su silovane u ratu i koje o tome svjedoče.”\nKOPIRANJE HAŠKOG MODELA?\nKako je Sud BiH osnovan uz pomoć Međunarodnog tribunal za bivšu Jugoslaviju (ICTY), pokušao je usvojiti najbolju praksu Haškog tribunala, uključujući njegov sistem za zaštitu i podršku svjedoka, koji se smatraju uzornim.\nLogičan korak bi bio da se na entitetskim, kantonalnim i okružnim sudovima u BiH podstiče primjena mjera i procedura koje ICTY trenutno koristi ekstenzivno, a Sud BiH u nešto manjem obimu.\nMeđutim, stručnjaci kažu da, u stvarnosti, finansijska i druga ograničenja dovode do toga da je malo vjerovatno da će brojni sudovi nižeg ranga u BiH dosegnuti iste standarde, čak i ako volja da se to uradi postoji.\nHelena Vranov-Schoorl, savjetnica za podršku svjedocima Službe za žrtve i svjedoke Međunarodnog suda za bivšu Jugoslaviju, kaže da se lokalni sudovi “bore da pruže čak i osnovnu podršku”.\nMnogi svjedoci koji su prošli kroz sistem Haškog tribunala kasnije svjedoče i na sudovima u BiH, a Vranov kaže da “s obzirom na model koji postoji ovdje, očekuju isto kad svjedoče na lokalnim sudovima”.\n“Riječ je o očekivanjima”, objašnjava ona.\nIstakla je da je bilo potrebno mnogo vremena da se uspostave svi sistemi koje ICTY danas ima.\n“Model podrške koji imamo ovdje pravljen je godinama i nije bilo lako postići ovo što sada imamo”, kaže ona.\nVranov-Schoorl objašnjava da je tek 2009. godine ICTY kao standardnu uveo praksu da poziva svjedoke nakon svjedočenja, obično četiri do šest sedmica kasnije. Ovo je uvedeno zbog svjedoka koji su se osjećali “zaboravljenima” nakon što ih sud više nije trebao radi svjedočenja.\n“Toliko smo se borili da napravimo model podrške tokom svjedočenja, a sad vidimo da je podrška jednako važna prije svjedočenja i poslije njega, posebno za one koji će svjedočiti ostatak svog života”, kaže ona.\nPOLITIČKE PREPREKE PROMJENAMA\nAnalitičari kažu da su prepreke uvođenju boljih procedura u lokalnim sudovima kako političke tako i finansijske prirode.\n“Mislim da u mnogim slučajevima problem nije riješen zato što to košta, a istina je da je problem i politička volja”, kaže Caruso.\n“Kada je riječ o podršci za svjedoke ili njihovoj zaštiti, tu je napredak, u smislu pažnje javnosti, manje vidljiv nego povećanje broja obrađenih slučajeva. To je političko pitanje, ali indirektno.”\nKompleksna državna struktura BiH pati od “manjka kohezije”, posebno između Republike Srpske i Federacije, a to predstavlja prepreku jedinstvenom pristupu reformama, kaže Jean Charles Gardetto, koji je sačinio izvještaj o zaštiti svjedoka na zapadnom Balkanu za Vijeće Evrope.\n“Veoma je teško donijeti odluke koje su primjenjive u cijeloj BiH. Ustav... je trebalo da zaustavi ratna dejstva, ali ne i da gradi zemlju”, rekao je.\nGardetto je objasnio da Sud BiH dobija međunarodnu podršku i finansiranje, ali “kada je riječ o drugim sudovima, postoji veliki problem zbog nesposobnosti države da upravlja sama sobom na političkom nivou”.\nZamoljen da komentariše nepostojanje adekvatne zaštite i pružanja podrške svjedocima na lokalnom nivou, Sadik Ahmetović, donedavni državni ministar sigurnosti, rekao je IWPR-u u dopisu da “BiH ima program zaštite svjedoka koji ima mnogo mana i problema u primjeni.”\nRekao je da je Ministarstvo sigurnosti predložilo neke izmjene Zakona o zaštiti svjedoka, koje će, kako se nada, biti usvojene u izvršnom tijelu državne vlasti, Vijeću ministara.\n“Ministarstvo sigurnosti smatra da će usvajanje ovih izmjena Zakona o zaštiti svjedoka dovesti do postizanja evropskih standarda u ovoj oblasti. Agencije za zaštitu će potom biti zadužene za provođenje novog zakona”, kaže Ahmetović.\nNije dao detalje o prirodi izmjena niti kako će one promijeniti trenutno stanje.\nMeđunarodne organizacije su svjesne neusklađenosti državnih i lokalnih sudova, te pokušavaju riješiti neke od problema.\nS obzirom na to da se predmeti ratnih zločina prebacuju s državnog na druge sudove, Thomas Osorio, savjetnik za vladavinu prava i ljudska prava UNDP-a u BiH, pita da li su “entitetski, okružni i kantonalni sudovi spremni da prihvate ove slučajeve u kontekstu zaštite i pružanja podrške ugroženim osobama. Mislimo da nisu i stoga usmjeravamo sve svoje snage na pružanje podrške svim sudovima i tužilaštvima u BiH”.\nUNDP je uspostavio pilot program podrške svjedocima kojim se pokrivaju Sarajevo, Istočno Sarajevo i Banja Luka, s tri ureda u svakom od sudova u ovim gradovima i tri u svakom tužilaštvu. Očekuje se da će se u narednih 18 mjeseci otvoriti još dva ureda, u Bihaću i Travniku.\nOsorio kaže da je cilj uspostaviti urede za podršku svjedocima u svakom sudu i tužilaštvu u BiH, te da se sudnice redizajniraju tako da svjedoci mogu svjedočiti anonimno i ulaziti na poseban ulaz.\n“Najvažnija osoba je taj službenik za podršku svjedoku koji sarađuje s policijom, tužilaštvom i glavnim tužiocem kako bi se osiguralo da se s tom osobom postupa dostojanstveno i da joj se pruža sigurnost”, dodao je.\nIako projekt UNDP-a ne uključuje “stroge” mjere zaštite poput fizičkog osiguravanja i premještanja, Osorio navodi da on ipak “pruža određenu vrstu zaštite, jer zaštita identiteta žrtava i svjedoka je, naravno, najvažniji aspekt zaštite.”\n“Ovaj se projekt tiče zaštite podataka i, kako mi to kažemo, zaštite integriteta procesa”, dodao je.\nU Hrvatskoj je UNDP već uspostavio sedam ureda za podršku.\nJedna od najvećih strepnji kada su u pitanju projekti koje finansiraju međunarodne organizacije jeste da li će oni biti održivi. Osorio kaže da je to ugrađeno u dizajn projekta.\n“Moraju biti održivi. Ne zanima nas samo isplata plaća. Nemamo ništa protiv toga da uposlimo jednu osobu u tom uredu, ali očekujemo da će plaćanje te osobe biti riješeno u sljedećem budžetskom ciklusu [vlade BiH]”, kaže Osorio.\nU isto vrijeme, napominje on, pilot program zavisi od budućih donatorskih sredstava, a zasad “niko nije ništa obećao”.\nKada je IWPR Osoriju prenio priču o Z.R, žrtvi silovanja koju su novinari fotografisali u sudnici u Trebinju i koja je bila primorana da sjedi nekoliko metara od optuženog, rekao je da je “užasnut” spoznajom da se takve stvari još događaju.\n“Mislim da je veoma važno dati konkretan primjer nefunkcionisanja sistema pravosuđa, jer će neko pročitati ovaj članak i reagovati”, rekao je.\nRachel Irwin reporterka IWPR-a u Den Hagu. Velma Šarić je reporterka IWPR-a u Bosni i Hercegovini.\nOvaj izvještaj je dio programa IWPR-a za Zapadni Balkan i ICTY, koji finansira Ministarstvo vanjskih poslova Kraljevine Norveške.\nPDF verzija izvjestaja.\nBalkans, Bosnia and Herzegovina, Serbia\nTRI Issue 766\nBosna i Hercegovina: Budući novinari bave se tranzicionom pravdom\nSrpske snage su „namerno gađale“ mesta na kojima su se okupljali civili – tvrdi svedok\n„Niko mi ništa ne može“ – tvrdio je lider srpske paravojne formacije


VELIKO OTKRIĆE POLJSKIH NAUČNIKA: Pronađen gen koji udvostručuje rizik od teškog Covida | Slobodna Bosna\nDruge studije također su pokazale važnost genetskih faktora u tome koliko se ozbiljno razvija COVID-19.\nPoljski naučnici pronašli su gen koji više nego udvostručuje rizik od teškog obolijevanja od Covida, što je otkriće za koje se nadaju da bi moglo pomoći ljekarima da identificiraju osobe koje su najviše izložene riziku od te bolesti, javlja Hina.\nS obzirom na to da je neodlučnost u pogledu vakcinisanja glavni čimbenik visoke stope smrtnosti od koronavirusa u srednjoj i istočnoj Evropi, istraživači se nadaju da će ih identificiranje osoba s najvećim rizikom potaknuti na vakcinisanje i omogućiti im pristup intenzivnijim mogućnostima liječenja u slučaju infekcije.\n"To znači da ćemo u budućnosti moći... identificirati ljude s predispozicijom da ozbiljno pate od Covida", dodao je.\nNaučnici s Medicinskog univerziteta u Bialystoku otkrili su da je gen četvrti najvažniji čimbenik koji određuje koliko ozbiljno osoba pati od Covida, nakon dobi, težine i spola.\nGen je prisutan u oko 14 posto poljske populacije, u usporedbi s 8-9 posto u cijeloj Evropi i 27 posto u Indiji, rekao je Marcin Moniuszko, profesor zadužen za projekt.\nU novembru su britanski naučnici objavili da su identificirali verziju gena koja bi mogla biti povezana s dvostrukim rizikom od zatajenja pluća prilikom oboljenja od koronavirusne bolesti COVID-19.


Zašto je odnos 2 državnika kao MINSKO POLJE\n10:53 - 15 Oct 2020\nRuski predsednik Vladimir Putin krije svoja prava osećanja o Turskoj u sklopu jedne strategije, tvrdi politički analitičar Kerim Has. Tvrdi da je odnos dva državnika "minsko polje".\nGeneralni direktor Saveta za ruske spoljne poslove, Andrej Kortunov, izjavio je početkom oktobra da je odnos između Redžepa Tajipa Erdogana i Putina “minsko polje”, i istakao da je prvi čovek Turske prešao crvenu liniju zbog mešanja u sukobe u Nagorno-Karabahu.\nOdnos Putina i Erdogana je veoma delikatan.\n"Iako crvena linija” još nije prekoračena, Erdogan ozbiljno ide Putinu na živce", kazao je Has i dodao da su odnosi dva lidera bili su napeti i pre 27. septembra kada su ekskalirali sukobi u tom području.\nFOTO: EPA / AZERBAIJAN DEFENCE MINISTRY\nRusija i Turska uspele su da formiraju odnos koji je koristan za obe strane, ali su se suočavale sa komplikacijama koje su nastajale tokom sukoba u Siriji i Libiji, gde su te dve zemlje podržavale suprotne frakcije. Kako smatra Has, oni su strateški partneri i takmičari u jednom pogledu, odnosno, direktni opotentni u drugim slučajevima.\nMeđutim, kako ocenjuje ovaj analitičar, Nagorno-Karabah je od velike važnosti za Rusiju. Obe zemlje slale su svoje vojne savetnike, plaćenike i vojnike u Siriju i Libiju, ali slični postupci Turske u tom regionu koji je blizu Rusije mogao bi da dovede od nenamerne eskalacije i trajnog narušavanja partnerstva dve države.\n"Putin neće dozvoliti da se u većoj meri Turska meša u dešavanja u Karabahu, koji je poznat po tome da predstavlja “rusko dvorište”, kaže Has.\nKako navodi analitičar, Putin krije prezir prema Turskoj i kako bi kaznio jermenskog premijera Nikola Pašinjana jer je on svojevremeno, u predizbornim obećanjima, govorio kako treba smanjiti zavisnost Jerevana od Rusije.\nHas smatra da Putin uspešno koristi fobiju koju Jermenija ima od Turske kako bi uspostavio kontrolu nad državom.\n"Pašinjanov flert sa Zapadom naterao je Moskvu da pretnje Azerbejdžana posmatra iz drugog, dobitnog, ugla", kaže.\nTakođe, Erdoganova nedavna testiranja sistema S-400 mogu da se vide kao pokušaj da umiri odnose sa Putinom.\nTurska, sa druge strane, nije krila otvorenu podršku prema Azerbejdžanu pošto te dve države gaje dugogodišnje kulturološke, istorijske i ekonomske veze. Ankara je pružila vojnu podršku zvaničnom Bakuu u sukobima koji su 27. septembra eskalirali između Jermena i Azerbejdžanaca.\nJermenija, Rusija, Francuska i Iran optužile su Tursku da je poslala borce iz Sirije u Azerbejdžan. Ministarstvo spoljnih poslova Rusije saopštilo je prošle nedelje da je “vrlo zabrinuto” zbog angažovanja sirijskih i libijskih plaćenika u regionu Nagorno-Karabah.


MyCity » Zaštita od zlonamernih programa -> Zaštitni programi » za distrib. KAV-a...\nPoslao: 07 Nov 2005 16:40\nsta ima novo od KAV personal-a? dajte neki link za skidanje...\nPoslao: 07 Nov 2005 19:32\nPoslao: 07 Nov 2005 20:07\nPoslao: 08 Nov 2005 00:37\nPa evo neki dan sam pisao da sacekate jos malo jer ce biti jos verzija Beta,za sada se drzite verzija 5.0.xxx a ove su jos uvek na probi, moje licno misljenje da ce do nove godine biti gotova Prava,a mozda i pre\nPoslao: 08 Nov 2005 12:44\nUkupno su 900 korisnika na forumu :: 72 registrovanih, 10 sakrivenih i 818 gosta :: [ Administrator ] [ Supermoderator ] [ Moderator ] :: Detaljnije\nKorisnici trenutno na forumu: -[CoA]-, _Rade, acatomic, AleksSE, awathorn, bladesu, Boter, cavatina, Chainsaw, dekan.m, draganca, Drug pukovnik, Frunze, Gama, goran.vvv, GORDI, ikan, Joja, Jovan Nenad, kairos, kaptain, kovinacc, ladro, larisadanilenko, LUDI, mercedesamg, mgolub, Milos ZA, miodrag, misa2, mkukoleca, mnn2, mushroom, ofbeyond, opt1, Outis, Panter, Parker, PEGIN, pein, pera12345, Polemarchoi, proka89, raskoljnikov, repac, rkekoke, RobinHood12, Sale.S, savaskytec, Shilok, Snorks, stemark, stug, Stuka76, styg, t84dar, Tas011, theNedjeljko, tubular, vathra, virked, VJ, Vlad000, Vlada1389, vladulns, vukdra, Vule, wizzardone, wolf431, zxstole, šumar bk2, Čivi


Dačić: Teško do dogovora ako je to priznanje Kosova - BIGportal.ba\nDačić: Teško do dogovora ako je to priznanje Kosova\n2 Marta, 2019 070\nAko postoji politička volja za rešavanje problema, svaki problem je moguće rešiti, a Srbija želi da se postigne dogovor sa Prištinom, izjavio je ministar spoljih poslova Ivica Dačić u Delfima.\nIvica Dačić je istakao da je Srbija spremna za kompromise, ali da će teško doći do dogovora ako albanska strana misli da je kompromis u tome da mi priznamo njihov jednostrani akt, tzv. nezavisno Kosovo.\n“Ako neko očekuje da je rešenje problema da Srbija prizna nezavisnost Kosova, a ne da se u Prištini stvori dovoljna politička mudrost da se ide u kompromise, kao što je slučaj sa Atinom i Skopljem, tu će verovatno teško biti dogovora”, rekao je Dačić sinoć učestvujući na četvrtom Ekonomkom forumu u Delfima.\nUpozorio je i na ideju da se formira “velika Albanija”. “U Prištini ima 100 puta više albanskih zastava nego kosovskih. Sami prištinski lideri kažu da im se ne sviđa kosovska zastava, da je albanska zastava njihova zastava. Nemojmo da se pravimo naivni da će Kosovo i Albanija biti dve države. Mi nismo deca”, rekao je Dačić.\nIstakao je da Albanci ne mogu biti narod u Evropi koji će imati dve države ili neko misli da je to moguće. “Da budemo realni, oni hoće ”veliku Albaniju” neka je stvaraju, ali ne sa Srbima. Mi nećemo preduzimati ništa što bi remetilo dijalog”, rekao je Dačić.\nPonovio je da Srbija želi kompromis, ali je zapitao koji je to kompromis. “Neka svako uzme svoju zemlju, pre nego što održi lekciju Srbiji. Neka uzme svoju zemlju i neka vidi da li neka nacionalna manjina može da proglasi državu i da ćete vi da aplaudirate tome. Ne verujem da će iko to da uradi”, istakao je Dačić.\nUkazao je da je reč o istorijskom identitetu srpskog naroda. “Na Kosovu se nalazi Patrijaršija Srpske pravoslavne crkve – tamo je nastala i tamo je napravljena. Koji to Srbin može da kaže da prihvata da je to albansko”, ukazao je Dačić.\nPodsetio je da je on započeo pregovore sa kosovskim predsednikom Hašimom Tačijem i potpisao Briselski sporazum 2013. godine, ali ukazuje da mnoge obaveze nisu ispunjene, kao što je to slučaj sa ZSO ni šest godina kasnije.\n“Nakon toga, Kosovo donosi odluku da formira vojsku iako su rezolucijom SB UN jedine vojne snage – snage KFOR-a i NATO-a. Da bi na kraju Kosovo uvelo takse od 100 odsto na proizvode iz Srbije i BiH zato što Srbija nije priznala nezavisnost Kosova”, rekao je Dačić.\n“Etničko čišćenje Srba kroz vekove”\nMinistar se osvrnuo na, kako kaže, ne tako daleku istoriju kada je Prizren bio prva srpska prestonica, a da je došlo do “etničkog čišćenja kroz vekove.\n“Sukob između Srbije i Turske bio je na Kosovu, jer je to bio centar Srbije, Beograd je bio periferija. Srbi su proterivani tokom turske okupacije, stanovništvo je islamizirano i naseljavani su Albanci. U tom prvom srpskom glavnom gradu Prizrenu iz 14. veka danas živi svega 25 Srba. To je posledica etničkog čišćenja kroz vekove”, naglasio je Dačić.\nSkrenuo je pažnju i na to da je u bivšoj Jugoslaviji Kosovo bilo pokrajina u sastavu Srbije. “To pravo da neka nacionalna manjina koja na nekom delu teritorije čini većinu može da stvori svoju državu bez saglasnosti zemlje od koje želi da se otcepi je veoma problematično i vi to dobro znate”, rekao je Dačić u svom govoru.\nIstakao je i primer Katalonije, za koji kaže da pokazuje dvostruke standarde. “Kada Katalonija želi da uradi jednostrane poteze to je za Evropsku uniju neprihvatljivo, a za neke zemlje EU je bilo prihvatljivo da prihvati jednostrane poteze Kosova”, navodi ministar.\nLotito napao “državnu mezimicu” Romu\nDF se dvoumi o koaliciji sa SDA\n“Entoni Dejvis? MVP”\nU Kantonu Sarajevu 150 novih slučajeva korone, preminulo šest osoba\nDačić: Narednog mjeseca zajednička skupština Srbije i Srpske u Beogradu


Društvo i ekonomija: Nedimović: Otvoreni Balkan ubrzao uvoz i izvoz - BalkaniYUm.TV '); } //]]>\nNedimović: Otvoreni Balkan ubrzao uvoz i izvoz\nGlavna dobit za poljoprivredu od sporzuma Otvoreni Balkan jeste to što su laboratorijske procedure između Srbije, Albanije i Severne Makedonije usklađene i što više nema čekanja kamiona na granicama zbog fitosanitarne i veterinarske kontrole, izjavio je za današnju „Politiku“ ministar poljoprivrede Branislav Nedimović.\nOn je, komentarišući sporazume potpisane na trilateralnom skupu u Albaniji, rekao da su rezultati u poboljšanju trgovinske razmene već vidljivi i da je ove godine izvoz iz Srbije u Severnu Makedoniju povećan za 15 odsto, a u Albaniju za 19 odsto.\nNedimović je objasnio da će ubuduće veterinarske i fitosanitarne inspekcije uskalditi rad svih sedam dana nedeljno, a za poljoprivrednike je vžno da su laboratorijske analize usklađene, ta tako uzorci uzetiu Skoplju, važe Beogradu i Elbasanu ili bilo gde drugde.


To što Priština kaže da nema pojma za šta da goni uhapšene... VUČIĆ OTKRIO KO STOJI IZA AKCIJE NA KOSOVU! | Vestinet.rs\nPočetna TEMA DANA\tTo što Priština kaže da nema pojma za šta da goni uhapšene… VUČIĆ OTKRIO KO STOJI IZA AKCIJE NA KOSOVU!\nTo što Priština kaže da nema pojma za šta da goni uhapšene… VUČIĆ OTKRIO KO STOJI IZA AKCIJE NA KOSOVU!\nPredsednik Aleksandar Vučić kaže da je portparol KFOR-a Vinčenco Graso najnovijom izjavom potvrdio da KFOR nije obavestio Beograd o tome šta se sprema i događa.\nGraso je rekao da je o akciji hapšenja na severu KiM bio obavešten svako ko čita novine.\nDa, ja sam kao predsednik Republike upozorio celokupnu javnost na to što će da se zbiva na KiM, da, to su sve novine prenele ili najuticajnije i najvažnije dnevne novine, svi su mogli da pročitaju, sve je tačno, a onaj koji je trebalo da spreči, a to jeste Kfor i NATO i EU, i SAD, oni to nisu sprečili zato što su se pravili da ne znaju da ovo nema nikakve suštinske veze sa korpucijom i kriminalom, rekao je Vučić u telefonskom uključenju za Pink TV.\n„Dakle, svako izmišlja šta god mu padne na pamet, jedino što je važno bilo je otpužiti Srbiju“, primetio je Vučić i dodao:\n„I kad me napada Jutarrnji list hrvatski i kad me napada sarajevski Avaz sa istom pričom sa kojom je to Rada Trajković učinila da je Vučić morao da podrži Albance, a ne Srbe, jer ti Srbi su korumpirani, moja poruka je sledeća, pre svega srpskom narodu na KiM: biću uz srpski narod, biću uz istinu i pravdu, a ne uz kriminalce i zločince i nikada neću da podržim kriminal“, istakao je Vučić.\nPričali su o akciji na celoj teritoriji Kosova, a sve se to vodi, istakao je, samo zbog upada na sever Kosova i sa ciljem da se skloni deo ljudi koji želi da im se suprotstavi.\nVučić je istakao da je Mađarski kontingent KFOR-a hteo da postupi drugačije, i na tome im se još jednom zahvalio.\n„Hoću da se zahvalim našim mađarskim prijateljima i ta informacija je dobrim delom tačna i želim da im kažem veliko hvala na brizi za srpski narod i za sve ono što se zbiva na KiM..


Genijalna štala - kako spakovati krave, po meri, u krivu štalu? - Bolja Zemlja\nGenijalna štala – kako spakovati krave, po meri, u krivu štalu?\nEkipa emisije Bolja zemlja je, u toku prošle nedelje, posetila izvrsnog stočara u okolini Gornjeg Milanovca. Ivan Bojović i njegova porodica se 25 godina bave govedarstvom.\nIz štala ove porodice, i to ne makar kakvih, izašlo je do sada preko 23 bikova. Nikada se nije štedelo, ni za osemenjivanje, ni za izgradnju štale, ni za uzgoj krava . Međutim, zašto Bojovići polako odustaju od stočarstva i zašto Ivan smanjuje broj krava u tako izvrsnoj štali? – više u prilogu iznad teksta.\nZdrava krava, srećna krava! Foto: screenshot iz emisije BZ\n,,Krave kao krojene po ležištu”\nOno što smo iz ovog video priloga izdvojili kao srž priče, jeste požrtvovanost i briga Ivana Bojovića za krave. S pravom možemo reći da u štali, kao što je Ivanova, krave žive kao princeze.\nZanimljivo je to da u ovoj štali ni ležište nije pravljeno po kravama, a ni krave po ležištu! Nego je cela štala kriva, i to sa namerom.\nIvan je počeo od kratkog ležišta (u početku je to bilo svega 180cm) i onda je celu štalu izgradio ukoso – od kratkog do dugačkog ležišta.\nNa taj način Ivan je dobio 30 mesta za krave i ni jedno mesto nije iste dužine. A krave raspoređuje u štali po ,,zasluzi”, odnosno po tome koja najbolje pase.\n,, Ležišta sam mnogo pratio, posmatrao i došao do zaključka da ležišta ne trebaju da budu u staji svuda iste dužine. Meni, recimo, počinje sa 160 cm, a završava se na vrhu štale na 185 cm. Znači, pakuju se prema dužini grla, prema ležištu, a svaka je krava čista kao što se može videti.” – objasnio je Ivan za sve gledaoce emisije Bolja zemlja.\nInteresantno je i to da se zimi (do -15 stepeni) spuštaju celofani na štali, kao i u plasteniku. Na taj način, sunčeva energija se privlači, zadržava i greje celu štalu.\nViše o ovoj fantastičnoj priči pogledajte i poslušajte u prilogu iznad, ili pogledajte celu ovonedeljnu epizodu emisije Bolja zemlja klikom OVDE.\nstocarstvo u Srbiji\nPrethodni tekstLegalna prevara Ugovor o zakupu – odgovor advokata\nSledeći tekstMinistarstvo: adresa za zahtev malinara nije država, već tržište!


Pokrenuta inicijativa za izgradnju bine u dvorištu Doma omladine - Bor 030\n24. septembra 2021. | 20:14\nNaslovna Vesti Društvo Pokrenuta inicijativa za izgradnju bine u dvorištu Doma omladine\nAktivisti Doma omladine Bor pokrenuli su inicijativu pod nazivom “Pokreni avanturu – doniraj za izgradnju bine za kulturu” koja poziva sve ljude dobre volje da se priključe u prikupljanju novčanih sredstava.\nUčešćem na treningu, jednom od mnogobrojnih ove godine, o crowfunding-u u organizaciji predstavnika mnogih uspešnih platformi za prikupljanje novca, aktivisti Doma omladine ohrabreni rečima i podrškom Ministra za tehnološki razvoj i inovacije došli su na ideju da na ovaj način poboljšaju još jedan element za drugačiji život omladine u gradu.\nNakon uklanjanja radničkog kontejnera u samom dvorištu Doma, ostao je prazan prostor koji je označen kao idealno mesto za postavljanje bine kojom bi se stvorili uslovi za još kvalitetniji kulturno-umetnički program ove nevladine organizacije.\nIzgradnju bine možete pomoći uplatom na broj računa Doma omladine Bor: 275-20221657967-35.\nU dosadašnjem periodu u samom dvorištu Doma omladine Bor održano je nekoliko različitih događaja: humanitarni koncerti, Veče satire, predstave, filmske projekcije na otvorenom, a glavni cilj izgradnje nove bine je pružanje mogućnosti umetnicima Bora da svoj talenat i rad prikažu na još kvalitetniji način.\nVladan Vučković Paja gost omladinske emisije “Šta ima?”


GLAVNI TUŽILAC UKRAJINE PRIZNAO: Prorusi nemaju raketne sisteme „BUK“ sa kojima je oboren malezijski avion\nGLAVNI TUŽILAC UKRAJINE PRIZNAO: Prorusi nemaju raketne sisteme „BUK“ sa kojima je oboren malezijski avion\nGlavni tužilac Ukrajine Vitalij Jarema saopštio je danas da proruske snage u Donjeckoj i Luganskoj oblasti ne poseduju ukrajinske raketne sisteme BUK i S300.\n„Nakon što je oboren putnički avion, predstavnici vojske su izvestili predsednika države da teroristi nemaju naše raketne sisteme BUK i S300“, rekao je Jarema, prenosi Itar-tass.\nMinistar unutrašnjih poslova Ukrajine Anton Geraščenko je ranije izjavio da je avion malezijske kompanije oboren raketnim sistemom BUK, a predsednik Ukrajine je obaranje aviona okarakterisao kao „teroristički akt“, optuživši proruske snage u Donjeckoj oblasti.\nOni su , medjutim, odgovorili da su malezijski putnički avion oborila dva ukrajinska vojna aviona koja su nadletala region u poslednjih nekoliko dana, navodi BBC.\nPredsednik Rusije Vladimir Putin izjavio je juče da su ukrajinske vlasti odgovorne za pad putničkog aviona „Malezija erlajnsa“ iznad istočne Ukrajine, istakavši da se to ne bi dogodilo da Kijev nije ponovo pokrenuo vojnu ofanzivu protiv proruskih snaga na istoku zemlje.\nMINISTRASTVO ODBRANE RF: Ukrajinu u zoni katastrofe ima 27 sistema „BUK-M1“\nTvrdnje Kijeva da zenitni raketni sistemi ili avioni Ratnog vazduhoplovstva Ukrajine 17. nisu gađali vazdušne ciljeve izazvale su ozbiljne sumnje u Ministarstvu odbrane Rusije, prenosi ITAR-TASS.\nPrema informacijama ovog ministarstva, u zoni katastrofe nalazile su se Oružane snage Ukrajine koje imaju zenitno-raketne sisteme „Buk-M1”.\n„Na severozapadnom kraju Donjecka nalaze se divizioni 156-og zenitno-raketnog puka Oružanih snaga Ukrajine sa 27 sistema „Buk M1” – preciziralo je Ministarstvo odbrane RF.\n– Ti sistemi su po svojim taktičko-tehničkim karakteristikama sposobni da otkrivaju vazdušne ciljeve na udaljenosti do 160 km i da ih pogađaju na visinama većim i od 30 kilometara”.\n„Osim toga, u nebu iznad Donjecke oblasti stalno se nalaze avioni Ratnog vazduhoplovstva Ukrajine, koji su opremljeni različitim vrstama raketa. To je neosporna činjenica” – dodalo je Ministarstvo.\nPovodom pojave različitih insinuacija, koje se tiču dejstava Oružanih snaga RF u pograničnim oblastima na granici s Ukrajinom, Ministarstvo odbrane RF je saopštilo:\n„Sredstava protivvazdušne odbrane Oružanih snaga Rusije 17. jula nisu delovala u tom rejonu.\nAvioni Ratnog vazduhoplovstva Rusije u oblastima koje se graniče s Donjeckim regionom 17. jula nisu izvodili letove.\nTe informacije potpuno potvrđuju sredstva objektivne kontrole”.\nU Ministarstvu ističu da je malezijski Boeing 777 leteo van zone delovanja PVO RF i da se nalazio u vazdušnom prostoru Ukrajine pod upravom njenog sistema organizacije vazdušnog saobraćaja.\nMinistarstvo odbrane Rusije je istaklo da je u cilju sprovođenja objektivne istrage avio katastrofe aviona Boeing 777, koji se srušio na teritoriji Ukrajine, potrebno sprovesti temeljnu istragu, uz angažovanje predstavnika svih zainteresovanih međunarodnih organizacija.


JSO - POSLEDNJI ČIN: Kako je Legija oslobođen optužbi? | Najnovije vesti - Srbija danas\n26.06.2019. • 08:21 Srbija Danas/Blic\nZavršeno suđenje pripadnicima JSO\nOSLOBOĐENI LEGIJA I ZVEZDAN!\nTAJNE AKCIJE LEGIJE NA KOSOVU: JSO likvidirao najvećeg krvnika OVK! Skrivali se u kućicama za pse!\nOno što je prošlog leta Specijalni sud najavio svojom prvostepenom presudom, Apelacioni je potvrdio sredinom ovog meseca: Milorad Ulemek, Zvezdan Jovanović, Veselin Lečić, Mićo Petraković, Dragoslav Krsmanović, Dragiša Radić i Vladimir Potić nisu krivi za oružanu pobunu Jedinice za specijalne operacije iz jeseni 2001. godine. Ovim je, ujedno, okončana i pravosudna priča o JSO, s obzirom da su svi (poznati) zločini jedinice procesuirani.\nApelacioni sud se u ključnim interpretacijama incidenta iz 2001. godine složio sa Specijalnim sudom. Oslobađajuća presuda bazira se na nekoliko odlučujućih činjenica. Najpre, u obrazloženju se navodi da su izjave svedoka opovrgle tvrdnju tužilaštva da je Legija faktički upravljao Jedinicom, da je naredio njeno okupljanje ispred Sava centra, i na koncu povlačenje u centar u Kuli. Svi okrivljeni su potvrdili da je to uradio zvanični komandant JSO Duško Maričić Gumar. Sud je zatim ocenio da - iako su pripadnici JSO pred Gazelu izašli sa dugim cevima, u uniformama i sa “hamerima” - nije bilo očigledno da su spremni da to oružje i opremu upotrebe. Takođe, u presudi se kaže da zahtevi Jedinice - smena ministra unutrašnjih poslova Dušana Mihajlovića i odbijanje saradnje sa Haškim tribunalom - nisu uslišeni. Kao “krunski” dokaz navodi se to što protiv JSO Vlada Srbije nakon okončanja “protesta” nije preduzimala nikakve mere.\n- Najodlučnija je činjenica da Vlada nije proglasila vanredno stanje, što bi, ukoliko je u pitanju oružana pobuna, bio logičan sled stvari, kao i da službe bezbednosti nisu stavljene u borbenu gotovost - navodi se u obrazloženju presude.\nSud nije uzeo u obzir kompleksnu političku situaciju u Srbiji u tom trenutku. Sam premijer Đinđić - koji će nepunih godinu i po dana kasnije biti ubijen od strane jednog od ključnih pripadnika Jedinice koji je i učestvovao u “protestu” - u intervjuima nakon okončanja krize, otvoreno je govorio:\n- Tačno je, mogli su da odrade i nešto žešće. Naravno da nisu pod kontrolom. Tu nema nikakvog spora. Tačno je da je to bila situacija na ivici - rekao je Đinđić u intervjuu za “PG Mrežu” krajem 2001. godine. Njegovi pokušaji da minimizira taj događaj bili su - i tada je to bilo očigledno - deo političkog manevra, a ne izostanka realne opasnosti. Istovremeno, drugi najvažniji politički akter u zemlji, predsednik SRJ Vojislav Koštunica (pod čijom je ingerencijom i vojska koja je mogla da uguši oružanu pobunu) ovako je komentarisao “protest”:\nLikvidacija agenta DB koje je znao SVE TAJNE službe! Bio je KLJUČNI SVEDOK, a onda je počeo da priča...\n- Znate, radi se o ljudima koji po meni nisu, sem možda kada je reč o funkcionisanju saobraćaja, ni na koji način ugrozili bezbednost zemlje. Posao koji oni obavljaju jeste takav, a neko od njih je i rekao, da nemaju druge uniforme od onih koji imaju. Oni su se pojavili u onome što je njihova radna i svakodnevna odeća. Znači, recimo, protestuju lekari oni izađu u belim mantilima, protestuju pripadnici JSO oni izađu u svojoj opremi i svojim vozilima - rekao je Koštunica.\nZA ŠTA JE JSO ODGOVARAO?\nPripadnici Jedinice učestvovali su u ubistvu na Ibarskoj magistrali i pokušaju ubistva Vuka Draškovića u Budvi.\nJSO stoji iza otmice i likvidacije Ivana Stambolića na Fruškoj gori.\nPripadnici Jedinice za specijalne operacije učestvovali su u organizaciji i atentatu na premijera Zorana Đinđića.\nJSO Zvezdan Jovanović Milorad Ulemek Legija pobuna Zoran Đinđić\nLAZOVIĆ IZ CRNOGORSKE POLICIJE ŠALJE ŠIFROVANE PORUKE NEVOLJI Bahati se sa ekipom: "Eto nismo u Knezu!" (FOTO)\n26.02.2021. • 18:11\nŠTA SE DEŠAVA SA MELANIJOM TRAMP? Florida ne služi samo za uživanje - bivša prva dama ima velike planove\n26.02.2021. • 18:54\nOPOZICIJA POZVALA VOJSKU NA POBUNU: Pašinjanu se odbrojavaju sati, vlast mu klizi iz ruku (FOTO/VIDEO)\nPUTIN SE DOGOVORIO SA KURCEM: Austrija spremna da primi prvi kontigent ruske vakcine, sve zavisi od jedne stvari\n26.02.2021. • 18:45\n"BAŠ TEBE BRIGA ZA NJU, IMAŠ PREČA POSLA!" Sestra joj prolazi kroz jedan od najtežih perioda u životu, a ona provocira bez trunke srama (FOTO)\n"JEDVA ČEKAM DA SE DRUŽIMO!" Nakon JAVNIH PRETNJI BATINAMA oglasio se Nikola! Evo šta je NAJAVIO\nUPALJEN CRVENI ALARM: Ujedinjene nacije na nogama, preti velika opasnost, potrebna hitna akcija


12/06/2017 | 19:29 ⇒ 19:32 | Izvor: RTRS\nDjeca koju majke ne doje ili prestanu to da rade u prvih šest meseci na taj način povećavaju šansu od nastajanja bezalkoholne bolesti masne jetre kod dece za 40 odsto u kasnijem životu, pokazala su nova istraživanja.\n"Ova studija ima za cilj da podstakne zdraviji stil života pre i za vrijeme trudnoće, ali i da sugeriše duže dojenje budućih generacija", rekao je doktor Ojekoja Ajonrind sa Univerziteta u Zapadnoj Australiji.\n"Majčino mlijeko je zaista složenog sastava. Normalna težina majke, kretanje i upornost u dojenju može biti od značaja za zdravlje jetre njihove dejce. Važnost djelovanja majke, kada je u pitanju zdravlje njihove dece, ne treba potcjenjivati", dodaje doktor.


Muški Sat Bigotti (BGT10022-6) | WATCH-A-PORTER\nPočetna Muški Satovi Muški Sat Bigotti BGT10022-6\nMuški Sat Bigotti BGT10022-6\nBGT10022-6 Satovi Bigotti\nBigotti muški sat BGT10022-6 je s razlogom jedan od najpopularnijih proizvoda iz Bigotti kolekcije. Predivan muški sat na kojem dominira siva boja kućišta te siva boja brojčanika. Nehrđajući čelik i siva boja remena doista su odlična kombinacija. Ovaj prekrasan Bigotti muški sat pokreće quartz mehanizam.


Prodaja stan, 116m² 267.000€ Beograd, Savski Venac, Dedinje, Velisava Vulovića • Moj KVADRAT Nekretnine Srbija\nBeograd, Vračar, Južni bulevar, Južni bulevar\nBeograd, Zemun, Centar (Zemun), 22. oktobra\nBeograd, Stari grad, Centar (Stari grad), Višnjićeva\npregled nekretnine ID: 236913\nBeograd, Savski Venac, Dedinje, Velisava Vulovića\nObjavljen: 25.03.2018. / Izmenjen: 17.12.2018.\nUlica: Velisava Vulovića\nSavski venac, Dedinje - Velisava Vulovića 116m2


I posle najkasnijeg ima kasnije - Istinomer\n„Cilj je da do kraja ove (2010.), a najkasnije do polovine sledeće (2011.) godine, za vreme belgijskog predsedavanja EU, dobijemo status kandidata.“\nPotpredsednik Vlade Srbije je i ranije najavljivao status kandidata za kraj 2010. godine, ali se to nije dogodilo.\nNakon godinu dana, kada je bilo jasno da je taj cilj bio preambiociozan, vicepremijer je umesto „najkasnijeg“ ponudio novi rok – kraj 2011.\n„Srbija je predajom Upitnika napravila ogroman korak ka EU, ali prava bitka tek počinje – da do kraja godine dobijemo status kandidata i, ako je moguće, datum za početak pregovora o članstvu. Šanse za to su velike i sada sve od nas zavisi.“\nVečernje Novosti, 1. 2. 2011. godine\nU junu je potpredsednik Vlade Srbije ponovio da je cilj dobijanje statusa kandidata u decembru, dodajući da je proleće 2012. vreme da se otpočnu pregovori.\n„Potpredsednik Vlade zadužen za evropske integracije Božidar Đelić izjavio je juče u Evropskom parlamentu u Briselu da je cilj Srbije da od lidera EU u decembru dobije status kandidata i da se odredi da pregovori o članstvu počinju u proleće 2012. Đelić je izrazio očekivanje da EU neće biti nepravedna i postavljati nove ‘obeshrabrujuće prepreke’.“\nDanas, 17. 6. 2011. godine\nBudući da je u relativno kratkom roku različito govorio o ciljevima za dobijanje statusa kandidata, izjavu Božidara Đelića ocenjujemo kao nedoslednu.


KAŽU DA JE TAČNO! Evo šta otkrivaju poslednje TRI CIFRE vašeg broja! - Informer\nAura.ba | 02. 03. 2021.\nzabava zanimljivosti broj telefona broj\nPRIČA KOJA OPSTAJE KROZ ISTORIJU! Na pitanje: KOJI VAM JE OMILJENI BROJ, SVI ĆE REĆI ISTO!\nIZABERITE JEDAN BROJ! On će vam otkriti KAKVA VAS SUDBINA OČEKUJE!


Kako stoje stvari sa cenom brašna u Srbiji: Da li je bilo prijava i kazni? - Biznis Telegraf.rs\n05/12/21 | 12:35\nTrideset hiljada tona brašna je kroz robne rezerve izdvojeno za podršku mlinovima i pekarima\nMinistarka trgovine, turizma i telekomunikacija Srbije, Tatjana Matić, izjavila je danas da je prilikom kontrole Uredbe Vlade o ograničavanju cene brašna, odnosno za maksimalnu cenu hleba tip-500, bilo nešto više od 200 prijava i prekršajnih kazni.\nOna je za RTS kazala da je, kada je reč o novoj uredbi koja se odnosi na širi spektar - pet životnih namirnica, još u toku priprema velikih trgovačkih lanaca za primenu te mere jer ona se odnosi na to da se cene moraju vratiti na nivo od 15. novembra.\n- Videćemo od sledeće nedelje kako će se stvari razvijati. Ono što je praksa pokazala jeste da uglavnom veliki trgovački lanci odmah primenjuju meru bez većih kršenja. Dešava se u nekim manjim radnjama u unutrašnjosti Srbije - rekla je ministarka.\nGovoreći o proizvođačima, navela je da država ima mehanizme i da je ona i delovala i u smislu podrške proizvođačima.\n- Trideset hiljada tona brašna je kroz robne rezerve izdvojeno za podršku mlinovima i pekarima i u tom smislu mi ćemo i dalje pratiti situaciju na terenu, i ako bude potrebno, i sa drugim merama ćemo ići ka proizvođačima, kako bismo im olakšali i da ne bi oni bili ti koji će poneti najviše ili platiti cenu ovih mera. Mislim da se to nikako neće desiti - istakla je Matićeva.\nNa pitanje da li potrošači treba da brinu nakon isteka tih 60 dana, odgovorila je da "ne treba da brinu". Podsećamo, Vlada Srbije je početkom nedelje ograničila cene pet namirnica na 60 dana, zarad stabilnosti na tržištu.\n5. decembar 2021 | 15:38\nSvako ktšenje zakona sankcionisati nema tu mnogo rasprave!\n5. decembar 2021 | 14:13\nGde se prodaje hleb sa cenom od 45-50 rsd?Gde kupiti šećer po nižoj ceni od 89 rsd,ulje od 180 rsd,meso sa cenom od 500 rsd do 900 ?Postoji li i šta radi republička inspekcija ako lokalna praktično već ne postoji !\nА јесуу и вратили,брука


Većina najinteresantnijih astronomskih objekata – od malih, potencijalno opasnih asteroida bliskih Zemlji, pa sve do najudaljenijih kvazara – veoma su retke pojave. Potraga za njima je slična traženju igle u plastu sena. Najveći teleskopi kao što je Veoma veliki teleskop u ESO-u ili NASA/ESA svemirski teleskop Habl, mogu da proučavaju veoma male delove neba odjednom, dok su VISTA i VST dizajnirani tako da slikaju velike površine brzo i detaljno. Ovi teleskopi će provesti pet godina proučavajući ukupno devet pažljivo isplaniranih programa pregleda neba tokom kojih će napraviti ogromne arhive slika i kataloge objekata, čije će plodove rada ubirati astronomi tokom decenija koje dolaze. Teleskopi za preglede neba imaju bitnu ulogu u pripremanju i popločavanju puta za buduće teleskope kao što su Evropski izuzetno veliki teleskop (engl. Extremely Large Telescope, ELT), kao i za Džejms Veb svemirski teleskop. (engl. James Web Space Telescope, JWST).


Zašto Mala Princeza neće da pere ruke? - Propolisbooks\nMala Princeza može da bude bilo ko. Možda je to zaista princeza, ili Princeza, mala, velika ili umišljena princeza. Devojčica iz kraja. Možda čak dečak, princ ili neko drugi! Ona je, prosto, lik koji je tu da predstavi i zastupa decu kao takvu, znatiželjnu, obuzetu igrom, ali često sateranu u ćošak usled mnogobrojnih „odraslih” pravila, koja su ponekad zaista neobjašnjiva. Jedno od tih pravila je i pranje ruku.\nMaloj Princezi neće biti jasno zašto mora da opere ruke posle igranja u blatu, pre jela, nakon igranja sa životinjama, posle sedenja na noši ili kijanja. Roditelji će joj odgovarati da je to prosto neophodno, a Princezi neće biti lako da shvati poentu ovog posve neobičnog pravila sve dok joj ga služavka ne bude objasnila na vrlo slikovit i za decu prijemčiv način. Tada će imati i nekoliko novih pitanja, ali će naučiti zašto je važno prati ruke posle određenih radnji.\nOstatak teksta pročitajte klikom na link: https://plavizvoncici.rs/zasto-mala-princeza-nece-da-pere-ruke/\nAutorka teksta: Milena Ilić Mladeonović, saradnica vrtića Plavi zvončići


Урбанистички крах Новог Сада - Доста је било\nLOKAL • Autorski tekst\nUrbanistički krah Novog Sada\nNa poslednjoj sednici Skupštine Grada Novog Sada usledio je nastavak uništenja Novog Sada kroz usvajanje urbanističkih planova, koji benefit donose samo malom broju ljudi, a na štetu većine građana.\nNakon burne rasprave koja je tekla u prethodnom periodu oko urbanističkog plana Limana, a na koji je stiglo više hiljada primedaba građana, odbornici vladajuće većine ipak su usvojili sporan plan.\nPored ovoga, na dnevnom redu je bilo još 20 planova generalne i detaljne regulacije koji bitno utiču na kvalitet našeg života. U većini se investitoru dozvoljava da radi šta hoće, bez obzira na potrebe građana i javni interes koji se ugrožava.\nProblemi naselja Liman nisu nastali u poslednjih par godina. Oni su posledica nemara u planiranju grada u poslednjih 30 godina. Krivicu snose i ova vlast, kao i ona prethodna i ona pre nje. Svi oni zajedno. A mi, građani, osećamo posledice već na Grbavici i Detelinari, ali uskoro ćemo osetiti i na Telepu i Adicama. Princip u urbanističkom projektovanju je ostao isti. Kolektivni interes se zanemaruje pred interesom grupe ljudi, bliskih vladajućim strankama, koje upravljaju gradom u tom momentu. Cilj je, dakle, da investitori dodatno zarade, te da tu zaradu podele sa ljudima u vlasti. Jednostavan koncept.\nMeđutim, problemi izazvani kompromisima u urbanom planiranju u prethodnih 30 godina, dolaze polako na naplatu. Liman će prvi osetiti te posledice, koje izaziva potpuno neplanska ekspanzija grada. Ovo je veoma važno saznanje, jer smo svi pogođeni posledicama ovakvih odluka, bilo da vam treba sat vremena da nađete parking mesto, 15 minuta da skrenete levo kod Merkatora ili da autobusu broj 8 treba sat vremena od Novog Naselja do Štranda za razdaljinu od 6 km.\nOdbornici vladajuće većine ne žele da čuju svoje sugrađane i po komandi usvajaju sve planove koji su u interesu pojedinaca iz SNS-a i ljudi bliskih njima.\nOno što je ključni problem, međutim, jeste činjenica da problemi nastali ovakvim potezima, trajno narušavaju kvalitet života građana našeg Novog Sada.\nTo se, na žalost, neće promeniti ni smenom vlasti. Posledice su trajne. Ljudi će otići nepovratno, krivci će biti zaboravljeni i amnestirani, a budućim generacijama ne ostavljamo velegrad, kako ga nazivaju, već betonsku džunglu sa saobraćajnim haosom.\nŽivot se nastavlja i nakon mandata. Ključna stvar koju su oni na vlasti zaboravili.\nUništen urbanizam jednog grada je večan. Upamtimo to.\nmast. inž. arhitekture, odbornik Dosta je bilo-Novi Sad\nAutorski tekst • Obrazovanje • Saopštenje • Šumadija\nKako do ozdravljenja obrazovnog sistema?\nPandemija iz ugla kamiondžije\nStatus Kosova i Metohije rešen je Rezolucijom 1244\nZašto DJB toliko priča o bankarskom globalizmu


Sjednica Administrativnog odbora: Škrelja na zamjeničkom mjestu? | indeksonline.me\nHome Politika Sjednica Administrativnog odbora: Škrelja na zamjeničkom mjestu?\nSjednica Administrativnog odbora: Škrelja na zamjeničkom mjestu?\nČlanovi Administrativnog odbora danas bi, na prvoj sjednici, trebalo da izaberu zamjenika predsjednika tog tijela. Mjesto zamjenika predsjednika Odbora trebalo bi da pripadne DPS-u kao najjačoj opozicionoj partiji u parlamentu, a prema nezvaničnim najavama, to bi mogao biti Luiđ Škrelja, koji je predsjedavao Odborom u prošlom sazivu.\nIz DPS-a, međutim, nijesu Pobjedi potvrdili tu informaciju, već su kazali da se do sjednice Odbora neće oglašavati ovim povodom.\nOsim Škrelje, u Odboru iz DPS-a su Daliborka Pejović i Suzana Pribilović.\nOdbor bi danas trebalo da počne postupak za utvrđivanje kandidata za sastav stalnih odbora u Skupštini, kao i da donese rješenja o prestanku prava na zaradu, zbog prestanka funkcije poslanika.\nRazmatraće i zahtjeve pojedinih poslanika prošlog saziva za ostvarivanje prava na nadoknadu nakon prestanka funkcije.\nNadoknadu je tražilo 17 poslanika.\nKako su mediji objavili, to su: Nada Drobnjak (DPS), Zvonko Vuković (DPS), Mirsad Murić (DPS), Branka Tanasijević (DPS), Maja Bakrač (DPS), Filip Vuković (DPS), Sanja Pavićević (DPS), Milorad Vuletić (DPS), Nada Nenezić (DPS), Ana Nikolić (DPS), Žana Filipović (DPS), Momčilo Martinović (DPS), Ranko Krivokapić (SDP), Džavid Šabović (SDP), Budimir Aleksić (DF), Aleksandra Vujičić (DF) i Ljiljana Đurašković (DF).\nOdbor će, kako je najavljeno, donijeti rješenja o zaradi za poslanike u Skupštini Crne Gore novog saziva, koji profesionalno obavljaju funkciju.\nPredviđen je i dogovor o zakazivanju posebne sjednice u vezi sa ostvarivanjem poslovničkih nadležnosti, metodu rada i o različitim gledištima poslaničkih klubova na ulogu i funkciju Administrativnog odbora.\nSkupština je za predsjednika Administrativnog odbora izabrala Miluna Zogovića iz DF-a.


Sindikat lekara demantovao Vučićeve navode | Novosadski informativni portal 021\nInfo 05.07.2020. | 21:56\n"Fotografije na kojima su prikazani ventilatori su fotografije od 6. aprila, kada je predsednik lično dostavio ventilatore. Nijedna od prikazanih fotografija ne pokazuje ventilatore u funkciji, niti se na tim fotografijama može prebrojati 10 kliničkih ventilatora", navodi se u demantiju sindikata, prenosi nova.rs.\njel u tom sindikatu nisu lekari heroji, ili su ipak to djilasovi placenici jer imaju svoje ja ?\n06.07.2020 • 08:30\nE, ovako izgleda kada svoju vladavinu zasnivas na lazi i zadesite pandemija.\n06.07.2020 • 07:40\nLaz je model koji ovu vlast drzi na politickosceni. Problem je sto sada te lazi ugrozavaju zivote gradjana i ni samo politicki folklor.\n06.07.2020 • 00:44\nPrecednik laže? To nije moguće, zapalite bogohulnike!


Armin Muzaferija pred koncert karijere: Na sceni će biti 15 muzičara – Visoko.ba\nArmin Muzaferija pred koncert karijere: Na sceni će biti 15 muzičara\nKoncert u Domu mladih počinje u 20:30 sati, a trajat će oko dva sata.\n“To je interval koji je po mom mišljenju dovoljan, što bi rekli naši ljudi taman da ugodimo svačijoj emociji i temperamentu. Ne želimo pretjerivati i hoćemo da ostavimo nešto i za drugi put. Drago mi je da sam uspio da završim svoj prvi duet i prvu ilahiju ‘Tvom Resulu’ sa hafizom Azizom Alilijem prije ovog koncerta i ramazana, a pričinjava mi zadovoljstvo da ćemo ilahiju prvi put izvesti baš na ovom koncertu”, poručuje Muzaferija.\n← Aktiv žena džemata Buci – Predavanje za žene u srijedu 09.05.2018. u 19:00\nSamostalna izložba slika Midhata Oruča →\nRasim Zukan skromnošću i upornošću do finala muzičkog showa …