Ilulissat og Ilimanaq lodge Diskobugten\n6 dage fra 20.970 DKK Inkl. fly København – Grønland t/r Bestil Rejse\nAt vågne op med direkte udsigt til Diskobugten er i sig selv en ”wauw” oplevelse - og så ovenikøbet opleve hvaler! Det er næsten surrealistisk og man tror dårligt sine egne øjne.\nRejsen kort Dagsprogram Pris- og praktisk info\nPå denne rejse oplever du to fantastiske steder i Diskobugten: Ilulissat og Ilimanaq.\nAlene sejlturen fra Ilulissat til Ilimanaq er mageløs. Synet af isbjerge i alle former og størrelser og legende hvaler er med garanti ét, du aldrig glemmer.\nIlimanag ligger lige syd for isfjorden med en betagende udsigt til Diskobugten og er er en af Grønlands ældste og mindste bygder. Ilimanaq Lodge er nybygget fra 2017 og ligger ubeskriveligt smukt placeret ved isfjorden i udkanten af bygden. Her skal du bo. Komforten er i højsædet, men alligevel er det udsigten, de stjæler billedet. Fra bygden er der et væld af oplevelsesmuligheder, så slå dig endelig løs.\nTilbage i byen Ilulissat kan du nyde den mest fantastiske kulisse i form af kolossale isfjelde, der flyder rundt i Isfjorden. I Ilulissat kan du forkæle dig selv med god mad, en tur rundt i den hyggelige by eller tage på udflugter ud i den forførende arktiske natur.\nEn kort pause i hverdagen i de lækreste omgivelser\nSe den UNESCO-fredede Ilulissat Isfjord fra vandet og på land\nMulighed for at spise lækker gourmetmad på Restaurant Egede i Ilimanaq\nNyd lækker gourmetmad og kig på hvaler samtidig\nOplev en bygd og kom helt ned i gear\nMulighed for at se masser af hvaler på sejlture og fra Ilimanaq Lodge\nOplev midnatssolen i juni og juli og lyse aftener/nætter i august/september\nSe en grønlandsk storby, Ilulissat. Grønlands tredje største by\nDag 1. København — Ilulissat via Kangerlussuaq\nFly fra København til Kangerlussuaq og videre med mindre indenrigsmaskine til Ilulissat.\nDag 2. Ilulissat — Ilimanaq og Ilimanaq Lodge\nEfter en enkelt nat sejler du videre med båd til Ilimanaq for indkvartering på Ilimanaq Lodge.\nDag 3. Ilimanaq (Lodge)\nDagen er til fri disposition i Ilimanaq.\nDag 4. Ilimanaq — Ilulissat\nEfter et par dejlige dage i Ilimanaq sejles der retur til Ilulissat.\nDag 5. I Ilulissat. Byrundtur og Sermermiut vandring\nI dag er der 2 guidede udflugter: Byrundtur i Ilulissat og bagefter gåtur/vandretur til det UNESCO-fredede område Sermermiut lige uden for Ilulissat.\nDag 6. Ilulissat — København via Kangerlussuaq\nHjemrejse fra Ilulissat til København via Kangerlussuaq.\nDag 1, mandag. København — Ilulissat via Kangerlussuaq\nTuren begynder med en behagelig flyvetur fra København til Kangerlussuaq på ca. 4 timer og 40 minutter. Servicen ombord er eminent og flyet er med garanti næsten fyldt op. Der er typisk en del information om det at rejse i Grønland i lommen foran dig. Der bliver også vist en lille introduktionsfilm om Grønland ombord.\nI hektiske lille Kangerlussuaq Lufthavn skifter du til et mindre fly. Ca. 40 minutter senere gør det lille fly klar til landing med den smukkeste udsigt over en UNESCO Verdensarvliste-destination: Ilulissat Isfjord\nI Ilulissat Lufthavn bliver du hentet af hotellets bus og kørt til din indkvartering. Velkommen til Ilulissat.\nIlulissat Isfjord blev i 2004 optaget på UNESCO´s Verdensarvsliste. Isfjorden er et af de første områder i Arktis, der har fået plads på listen. Selvom området er fredet, er der særlige tilladelser til at sejle blandt isbjergene og flyve helikopterture.\nDag 2, tirsdag. Ilulissat — Ilimanaq og Ilimanaq Lodge\nDer skal checkes ud af hotellet senest kl. 10. Vi anbefaler en gåtur ned i byen i mellemtiden. Et evt. kig på kunsthåndværkstedet eller museet.\nOm eftermiddagen er der afgang til Ilimanaq. Efter en kort sejltur (1 times tid), befinder du dig nu syd for isfjordsmundingen og i en bygd. Bygd, er nok det vi i Danmark ville kalde for landsby. En bygd i Grønland har typisk et indbyggertal på 30 til 600 sjæle. Alle bygder har som minimum; skole, kirke, bygdehus (vask- og bademuligheder), bank/postkontor, sygeplejestation m.m. Ilimanaq er én af de mindste bygder i Grønland.\nIlimanaq Lodge er ny. Den blev færdig og først taget i brug sommeren 2017 og består af 15 helt igennem fantastisk indrettede hytter beliggende helt ud til vandet. Udsigten er spektakulær — lige ud til isbjerge, hvaler og store vidder. Her skal du være i 2 nætter.\nLodgen udgøres af 15 nye arkitekttegnede hytter, der alle ligger i bygdens nordlige udkant — helt ned til havet. 2* Michelin Restaurant\nDag 3, onsdag. Ilimanaq (Lodge)\nDagen er på egen hånd. Her er forskellige udflugtsmuligheder. Trænger du til at vandre lidt og opleve mere natur eller måske tage til kaffemik hos en grønlandsk familie? Det er op til dig. Hytterne lægger også op til, at man bare kan sidde og fordybe sig i Grønlands smukke natur.\nSe de forskellige udflugter her\nDag 4, torsdag. Ilimanaq — Ilulissat\nSkibet sejler først om eftermiddagen. Nyd evt. en god frokost i den dejlige restaurant eller se vores udvalg af udflugter fra Ilimanaq.\nDer er sørget for transport fra Ilulissat havn til dit hotel, hvor du skal tilbringe de næste 2 nætter.\nDag 5, fredag. Ilulissat. Byrundtur og Sermermiut vandring\nDet er formiddag og vi har arrangeret en rolig guidet gåtur rundt i byen, hvor du får indblik i byen og dets historie og rytme.\nOm eftermiddagen er der ligeledes arrangeret en vandretur til Sermermiut — med udsigt til isfjordsmundingen. Udsigten herfra er lige betagende, om man er der for tyvende gang eller for første gang.\nLæs mere om Ilulissat her\nDag 6, lørdag. Ilulissat — København via Kangerlussuaq\nRejsen er nu slut og det er hjemrejsedag. Et forhåbentligt "på gensyn" til Grønland. Måske venter en anden type rejse og destination i Grønland? Landet har så meget at byde på, og det er der heldigvis flere og flere der har fået øjnene op for.\nFly fra Ilulissat til Kangerlussuaq. Omstigning til atlantflyveren i Kangerlussuaq til København med ligeså god service som på rejsen op.\nSynes du rejsen er for kort og ønsker du at forlænge oplevelsen? Uanset om det er til en anden destination i Grønland, kan du roligt spørge os. Vi har god viden om Grønland og kan nemt og hurtigt vejlede dig.\nKlik her for pris og praktisk info\nPris- og praktisk info\n3 nætter på Hotel Icefiord (Ilulissat) i delt dobbeltværelse inkl. morgenmad\n2 nætter på Ilimanaq Lodge (hytte), v. 2 personer inkl. morgenmad\nUdflugter i Ilulissat: Byrundtur og gåtur til Sermermiut\nRejse— og evt. afbestillingsforsikring\nEnkeltværelsestillæg/hyttetillæg, 4.550 DKK\nBemærk venligst, at prisen på rejsen er en frapris, da der kan være tillæg for en dyrere flybillet type samt en anden hytte-/værelsesstandard, afhængig af hvordan pladssituationen ser ud, når rejsen bookes. Du har selvfølgelig først forpligtet dig til at købe rejsen, EFTER du har bekræftet et evt. tillæg i prisen.\nPå flyvningerne med Air Greenland mellem Danmark og Grønland serveres gratis måltider og drikkevarer ombord. På indenrigsflyvningerne i Grønland serveres typisk en kop kaffe og en småkage.\nHotellet ligger placeret i vandkanten til Diskobugten ganske tæt på isfjordsmundingen - og med havudsigt fra samtlige 30 værelser, giver navnet næsten sig selv - Hotel Icefiord.\nDet er muligt at få opladet batterier til digitalkamera på hotellerne (med egen oplader).\nDer er kun sparsom mobildækning på denne tur. Mobiltelefon kan derfor kun benyttes fra tid til anden.\nRet til ændringer forbeholdes. Vi gør opmærksom på, at en tur som denne er afhængig af godt vejr. Der kan derfor forekomme enkelte ændringer i programmet. Forsinkelser og aflysninger kan forekomme, specielt ved transport med fly og skib.\nDer ydes ikke kompensation eller erstatning for de første 24 timers forsinkelse eller rejseændringer pga. udefrakommende forhold. Vi vil tilstræbe at mindske generne mest muligt og sørge for et alternativt program eller udfylde den ekstra ventetid.\nIlulissat og Ilimanaq - Indhent rejsetilbud\nJa tak, jeg vil gerne modtage det bedst mulige tilbud for ovenstående rejse.\nREJSEPERIODE: JUN - SEP\n6 dage fra 20.970,- DKK\nInkl. fly København - Grønland T/R\nAfrejse ønskes tidligst *\nHjemkomst ønskes senest *\nAntal voksne * Vælg en mulighed 1 2 3 4 5 6 +6 kontakt Greenland by Topas\nAntal børn < 12 år * Vælg en mulighed 0 1 2 3 4 5 +5 kontakt Greenland by Topas\nSpecialønsker til min rejse


Kandu.dk - Hvis man tegnede Muhammed glorificeret?\nHvis man tegnede Muhammed glorificeret?\n18-02-15 20:41 : Troldepige\n18-02-15 22:00 : Kaptajn-Tommy\n18-02-15 22:05 : Kaptajn-Tommy\n18-02-15 22:38 : mig-selv\n18-02-15 22:40 : mig-selv\n18-02-15 22:44 : Mosebaek\n18-02-15 23:46 : lgs\n19-02-15 09:40 : EiHaBr\n19-02-15 09:44 : EiHaBr\n19-02-15 12:31 : Mosebaek\n19-02-15 17:35 : bentjuul\n19-02-15 21:41 : Mosebaek\n19-02-15 21:59 : Troldepige\n19-02-15 22:39 : bentjuul\n19-02-15 23:02 : Mosebaek\n19-02-15 23:39 : Kaptajn-Tommy\n20-02-15 11:01 : Mosebaek\n20-02-15 12:50 : Kaptajn-Tommy\n21-02-15 00:43 : Reset\n21-02-15 08:22 : molokyle\n21-02-15 14:08 : Kaptajn-Tommy\n22-02-15 07:31 : molokyle\n22-02-15 13:04 : Kaptajn-Tommy\n22-02-15 14:27 : molokyle\n22-02-15 16:51 : Kaptajn-Tommy\n22-02-15 22:19 : molokyle\n13-05-15 19:01 : Morgensutter\n14-05-15 07:03 : molokyle\nFra : Morgensutter Vist : 576 gange\nDato : 18-02-15 19:12\nJeg tænkte lidt over hvad reaktionerne mon ville være hvis man ikke nedgjorde profeten, men i stedet afbillede ham positivt og glorificeret og smuk og alt muligt.\nSå er hånen væk. Så er der kun afbillede delen tilbage.\nDet ville ikke fornærme shia muslimerne når de godt på afbillede Muhammed. Sufierne ville helt sikkert også være ligeglade (den lidt mere spirituelle udgave af islam).\nMen gad vide hvordan sunni muslimerne ville tage det.\nDer ville nok være færre mordattentater.\nDato : 18-02-15 20:41\nHvorfor den slags overvejelser?\nDato : 18-02-15 22:00\nJeg ser ingen som helst grund til, at vi ikke skulle fortsætte med at tegne profeten, kongehuset, katolikkerne, jøderne, Jesus, Gud, eller hvem det end måtte være.\nMen en anden ting er, om ikke visse muslimer skulle smides på røv og albuer tilbage til det sted de kom fra.\nJeg er åh så forbandet træt af, at en del af mine surt tjente penge skal gå til at understøtte mennesker, der ad hele deres hjerter hader alt hvad der er vestligt....og hermed Danmark.\nEfter det der skete i lørdags, håber jeg inderligt at dansken har fået øjnene op for, hvilket slags menneskesyn, der i hobetal, bliver lukket ind i Danmark. Jeg har læst at tallet skulle være 72.300 mennesker. I runde tal\nLad mig da være ærlig. Konen og jeg sad på café i Schweiz og så i fjernsynet hvad der var sket i vores elskede fædreland. Tårene strømmede ned ad kinderne på os. Da, gik det op for os, hvad danskerne følte den 9. april 1940\nIslam er ikke en religion, Islam er en ideologi, fordi de bunder i en teksttro læsning af Koranen.\nDato : 18-02-15 22:05\n72.300 mennesker. I runde tal\naltså i 2014\nDato : 18-02-15 22:38\nHvordan ´ophøjer´ man en pædofil?\nDato : 18-02-15 22:40\nEller er dét bare at græde med i samme kor? tænker også på filmen.\nDato : 18-02-15 22:44\nDet er desværre en (dødelig) pest. Som EU`s, og ikke mindst vore egne (røde) politikere, har bragt hertil.\nEneste udvej er en "Nordisk forår".\nDato : 18-02-15 23:46\nI og med at de fleste, hvis ikke alle her i forumet, ikke er muslimer - shiaer, sunnier eller sufier eller hvilken afart af en forrykt ideologi, der daterer sig tilbage til 600-tallet, ja så kan vi ikke-muslimer kun gætte på, hvad svaret på dit spm. kan være.\nHvad vi derimod ikke behøver at gætte så meget på, er om hvad blot lørdagens terror kan komme til at koste i kr&øre - jeg orker ikke at opremse alle tiltagene, der berettiget foreslås implementeret, koster. Hvor mange hjemmehjælpstimer og bleskift til ældre, der må spares væk - fortsæt selv listen - p.g.a. en arabisk utilpasset ungersvend, der i en eller anden rus pludseligt skal udleve sin profets kald.\nHvis ikke der rejser sig et massivt folkeligt pres for at sætte proppen i for AL indvandring fra ETHVERT muslimsk land - og jeg mener AL, incl. krigsflygtninge, hvor meget det end byder mig imod - ja så har vi dermed sagt: vi er ligeglade med dette vort land, som vi - sosser og alle andre - kender. Alt andet er tossegod fortsættelse af import af femte-kolonne-individer.\nNår alt dette er sagt, så er jeg selvfølgelig som alle andre her meget berørt af week-end´ens hændelser.\nTiden for den magelige tilbagelænethed eller måske uvilje til klar stillingtagen bør være forbi!\nDato : 19-02-15 09:40\nAlle der begår kriminalitet burde sendes hjem, det er da det første der skal ske. Dernæst kommer spørgsmålet, hvad gør vi ved dem der er født i dk. af indvandrer, man kan jo også høre på udtalelser hvem der burde med, samt de unge mennesker der flyttede blomsterne kan man sikkert tage med, evt. send med et fly hjem, der tilfældig vis får motor stop over Atlanten.\nVi er alt for blødsøden over for den slags mennesker. Stakkels ordens magt der står over for den slags, det gælder for øvrigt også vores egne der er hjernelamme og laver alt muligt "ulykker" .\nDato : 19-02-15 09:44\nNoget andet er vi skal selvfølgelig ikke lave tegninger af den slags når vi kender udslaget af det.\nDisse mennesker er jo 100 eller tusind år bagud i åndeligt udvikling, den slags kan det jo ikke betale sig at provokere, de har jo ingen chance for at tage stilling til noget moderne.\nDem der er meningsdannere går jo hjemme i deres land med sutsko og klæder på og udspreder "glorier".\nDato : 19-02-15 12:31\nVi er alt for blødsøden over for den slags mennesker. Stakkels ordens magt der står over for den slags,\nNu skal vi så yderlig, træde et skridt baglæns,til fordel for det muslimske vælde,og bukke dybt:\nVirkeligheden skal skjules. Og så er der lige igen, bevilget en milliard til "sikkerhed". Tror man virkelig det vil holde galningerne borte. Akja...\nDato : 19-02-15 17:35\nForstår ikke mosebaek at du ikke er blevt minister - du ved lige hvad der skal gøres. Akja...\nDato : 19-02-15 21:41\nDet forstår jeg heller ikke. Jeg ville jo have været, guds (Allahs) gave til folket.\nMen de utaknemmelige skarn, vil jo ikke altid deres egen bedste.\nPs.: Angående ovenstående link, fra Odense kommune. Hørte jeg at de har ændret det. Det var en "misforståelse", hedder det.\nDato : 19-02-15 21:59\nDengang min datter startede i vuggestue, for snart 18 år siden, blev jeg hurtigt bevidst om, at min datter skulle gå i daginstitution, og senere skole, med børn af anden etnisk herkomst (så er det vist både sagt pænt, og politisk korrekt) end hende selv.\nFor ikke at skabe problemer for mine børn stoppede jeg totalt med, at snakke nedsættende om mennesker af anden nationalitet.\nIsær min datter oplevede i sin folkeskoletid flere børn med muslimsk baggrund, som mildest talt opførte sig underligt. Hver gang tacklede jeg det uden at nævne noget om de implicerede børns baggrund.\nMen på et tidspunkt, jeg vil tro omkring 5. eller 6. klasse, udtalte min datter noget i stil med "mor, de der muslimer, de opfører sig altså underligt".\nSå uanset om de danske skolebørn får at vide, at terroristen er muslim eller ej, så skal de kvikke børn nok selv gennemskue hvordan tingene hænger sammen.\nFor nylig fortalte min datter (nu 18,5 år), at flere af de muslimske piger hun kender fra sin skoletid, de bliver gift i en pokkers fart, i den pæneste kjole de nu har i skabet, det skal gå så stærkt, at der ikke en gang er tid til ordentlige forberedelser.\nOg min datter, hun ryster på hovedet.\nDato : 19-02-15 22:39\nJeg tror også ud fra dine holdninger at du ville falde godt ind hos blå blok med deres rødvin og fladbamser. Akja...\nDato : 19-02-15 23:02\nDu er ret skarpsindig. Jeg kan li`alle tre ting du nævner. Dog er det for sjældent med fladbamser.\nNøjes med de billige fra Brugsen. Et sted skal man jo spare.\nDato : 19-02-15 23:39\nDet ser ud til at Bentjuul er krigshumør.\nEr det mon medlems flugten fra A der går ham på..?\nDato : 20-02-15 11:01\nHan er jo nok påvirket af det. Det er jo også forståeligt,hvis man er på det hold.\nMange vil gerne gøre Venstre,og ikke mindst Lars Løkke,synonym med fadøl. Jeg tror nu ikke de ene kan klare,denne enorme omsætning der er af "Bamsene".\nJeg har også en formodning om at selv de røde,er med ved hanerne. F.eks. fagforeningspamperne plejer ikke at sige nej,til et godt glas øl. For at tage den "grimme" smag af whiskyen. Det har jeg selv konstateret. (Husker endnu vores gamle murerformand).\nNå,vi kom lidt væk fra muhammed.\nDato : 20-02-15 12:50\nJa, spørgsmålet lød jo i al sin enkelthed:\nmen i stedet afbillede ham positivt og glorificeret og smuk og alt muligt.\nHer kunne jeg godt tænke mig at spørge Morgensutteren, om der skulle være noget som helst positivt og glorificeret ved Muhammed?\nFor mig at se, er han den største djævel - der indtil nu, er tilbedt på denne jord.\nJeg ville hellere dø i kamp mod ham, end jeg ville underkaste mig ham.\nDato : 21-02-15 00:43\nEr bare så enig med dig Kaptajn. Mere usædvanligt er det dog, at jeg skulle blive enig med den korsslæbende Moses Hansen, men det er jeg her når han skriver:\nVores ansvar og pligt\nDet er ethvert godt menneskes ansvar, ethvert sandhedssøgende menneskes pligt, at afsløre Mohammed som en falsk profet, et ondt menneske med en syg idé om, at han var en profet!\nDet er vores ansvar og pligt at afsløre, at muslimerne kæmper for udbredelsen af en falsk, dæmonisk religion, som binder mennesker i et religiøst system af trældom, vold og frygt.\nDet er vores ansvar og pligt at forkynde for dem, at Jesus Kristus er Guds Søn og også deres Frelser, Herre og Messias.\nModtaget 39 point\nDato : 21-02-15 08:22\nNæeh... hør nu:\nDer er i enhver sammenhæng blasfemisk at afbilde Profeten Muhammed i en rettroende sunni-muslims øjne (80% af muslimer er sunni !). Om det er med eller uden 'hat':\nDato : 21-02-15 14:08\nMoses er for mig - som for dig, en halvrabiat skørbuk. Men, som det gamle ord siger; " Selv en blind høne kan finde korn" Må jeg give dig ret i, at Moses for én gang skyld har fundet det berømte korn.\nDet er så sandt så sandt - og på det punkt - og en del andre - har jeg lagt mærke til, at vi også er enige...Og det glæder mig.\nDato : 22-02-15 07:31\nMoses Hansen tager for så vidt ikke fejl, men hans argument kan bruges med samme vægt og pointe, hvis man udskifter ordet muslim med ...religiøs:\nVores ansvar og pligt.\nDet er ethvert godt menneskes ansvar, ethvert sandhedssøgende menneskes pligt, at afsløre en falsk profet, et ondt menneske med en syg idé om, at han var en profet!\nDet er vores ansvar og pligt at afsløre, at religiøse kæmper for udbredelsen af en falsk, dæmonisk\nreligion, som binder mennesker i et religiøst system af trældom, vold og frygt.\nDet er vores ansvar og pligt at forkynde for dem, at demokrati, oplysning og videnskab er deres frelse.\nDato : 22-02-15 13:04\nJa ja Molo, eller ordet Nazist, Kommunist, Jøde, - eller what ever.\nDato : 22-02-15 14:27\nTommy -> Jeps...\nSlut med selvudnævnte Store ledere:\nDespoter, Diktatorer, Enevældige, Dronninger & Konger, Præsidenter, Partiledere, Direktører..\n..og hva' har vi?\nFra NU af?\n..er der kun mig!\nDato : 22-02-15 16:51\nJeps........ MOLO ER ALLAH! Molohu Molohu Molohu MOLO\nNå for filan, nu har jeg nok en dødsdom hængende over hovedet.\nDato : 22-02-15 22:19\nDu kan bli' min første proselyt Tommy ...med ret til at bære; Høj hat, Lange underbukser og Sabel !\n</MOLO ER GUD>\nDato : 13-05-15 19:01\nDato : 14-05-15 07:03\nIndlæg : 6383651


Statistik om bløddelssarkomer - Kræftens Bekæmpelse\n» Om kroppens bløddele» Årsager» Symptomer» Undersøgelser» Diagnose og stadieinddeling» Behandling» Kontrol og tilbagefald» Ny hverdagStatistik» Links\nStatistik om bløddelssarkomer\nHer kan du se statistik for, hvor mange der får bløddelssarkomer hvert år, hvor mange der lever med sygdommen, og hvor mange der dør af den. Statistik siger ikke alt om den enkeltes risiko.Statistik er baseret på gennemsnit beregnet ud fra store patientgrupper og er et vigtigt værktøj til sundhedsplanlægning og valg af behandling. Men den enkeltes risiko for at få kræft eller chance for overleve en kræftsygdom kan afvige meget fra gennemsnittet. Spørg din læge\nTal med din læge, hvis du vil vide mere om risikoen ved din egen sygdom. Chancerne for helbredelse afhænger både af, hvilken kræftsygdom det drejer sig om, hvor udbredt sygdommen er, hvilken behandling man har fået og af ens almene helbredstilstand. Bløddelssarkomer forekommer lige hyppigt hos mænd og kvinderBløddelssarkomer ses i alle aldersgrupper med stigende hyppighed fra ca. 25-års-alderen. Sygdommen forekommer noget hyppigere hos mænd end hos kvinder. Antallet af nye tilfælde pr. år har været stigende de sidste cirka 25 år, mens antallet af personer, der overlever diagnosen, næsten er uændret.\nDanske nøgletal om bløddelssarkomer:\nAntal nye tilfælde pr. år (2007-2011)\nAntal personer, som lever med diagnosen ved udgangen af 2011.(Dvs. både personer, som er i behandling eller går til kontrol, og personer, som er på så lang afstand af deres sygdom, at de må betragtes som raske).\nDødsfald pr. år (2007-2011) 25\nRisiko for at udvikle sygdommen – årlig ændring de sidste 10 år +7,8 pct.\nRisiko for at dø af sygdommen – årlig ændring de sidste 10 år\n-2,5 pct. Hvor mange overlever sygdommen?Relativ overlevelse for patienter diagnosticeret 1999-2003:\nDen ’relative overlevelse’ er et skøn over, hvor mange der overlever en bestemt kræftsygdom i f.eks. et eller tre år efter diagnosen. Tallet tager højde for, at man kan dø af andet end den pågældende kræftsygdom, f.eks. hjertetilfælde eller trafikuheld. Den ’relative overlevelse’ svarer altså til overlevelsen, hvis døden kun skyldes den konkrete kræftform. Bemærk, at tallene er gennemsnitstal baseret på store patientgrupper. Der er ikke er taget højde for, hvor udbredt sygdommen var, da den blev konstateret (stadie) eller andre forhold, der har betydning for sygdommens forløb og chancerne for overlevelse.\nFigur 1: Antallet af nye tilfælde pr. år har været stigende de sidste cirka 25 år, mens dødeligheden er næsten uændret. Tallene er opgivet i antal tilfælde pr. 100.000 personer. Figur 2: Bløddelssarkomer ses i alle aldersgrupper, med stigende hyppighed fra cirka 25-års-alderen. Sygdommen forekommer noget hyppigere blandt mænd og kvinder.\nPrint pdf-fil med grafer og nøgletalPdf-filen opdateres løbende med tal fra databasen NORDCAN. Talgrundlaget for beregningerne på denne side stammer fra: Det danske Cancerregister i Statens Serum Institut Det danske Dødsårsagsregister i Statens Serum Institut Befolkningsoplysninger fra Danmarks Statistik Alle disse data er bearbejdet og samlet i NORDCAN. Databasen NORDCAN NORDCAN er en database, der indeholder data om nye kræfttilfælde fra de nordiske cancerregistre samt data om kræftdødsfald fra de nationale dødsårsagsregistre. Data i NORDCAN findes fra registrenes start til de nyeste publicerede tal.Man kan i NORDCAN finde mindre afvigelser fra de nationale publicerede data, da diagnoser i NORDCAN er konverteret til en international klassifikation (ICD-10), så man bedre kan sammenligne tallene mellem de nordiske lande. Nye tal offentliggøres hvert år Hvert år offentliggøres nye tal med lidt over et års forsinkelse. Forsinkelsen skyldes, at der foretages en nøje kontrol af alle informationer blandt andet ved hjælp af registeret over dødsårsager i Danmark. Ved slutningen af et år publicerer Sundhedsstyrelsens data fra det foregående år. Et par måneder senere er de færdigbehandlet og publiceret i NORDCAN. Aldersstandardiserede tal Tallene i Figur 1 er aldersstandardiseret med World Standard Population (W). Det betyder, at tallene er korrigeret for forskelle mellem aldersfordelingen i Danmark og i verden. Standardisering er nødvendig for, at man kan sammenligne data mellem forskellige lande, idet aldersfordelingen i de enkelte befolkninger ikke er ens, og fordi risikoen for de fleste kræftformer stiger kraftigt med højere alder. Standardisering er også nødvendig for at kunne sammenligne data fra samme land over en årrække, fordi aldersfordelingen ændrer sig, og når man ønsker at sammenligne forekomsten mellem mænd og kvinder.\nLæs mere: Kræft i Danmark – en opslagsbogBogen henvender sig til læger, sygeplejersker, journalister og studerende, der ønsker kort og præcis information om kræft i Danmark\nNORDCAN – database med kræfttalNORDCAN er en database med detaljerede oplysninger om forekomsten af kræftsygdomme i Norden. Du kan lave udtræk fra databasen og få resultaterne præsenteret i grafer og tabeller. Tallene opdateres løbende. Til top Tilbage Tekst: Mette Tandrup Hansen og Jos Grønkjær van EsKilde: Seniorstatistiker Gerda Engholm\nSidst ændret: 23-10-2012\nDu er her: Forside › Hjælp og viden om kræft › Kræftformer › Kræftsygdomme › Bløddelssarkomer › Statistik


DK Thaimassage - Odense -\nForsideKliniknetværkDK Thaimassage – Odense\nDK Thaimassage – Odense\nVi er 3 professionelle massører som tilsammen har mere end 25 års erfaring. Vi har taget mange forskellige kurser både i Danmark og Thailand Behandlingen foregår efter traditionen på en fast madras anbragt på et tykt behageligt tæppe i det specielt indrettede thaimassage rum i vores nybyggede klinik. Da massagen udføres på gulvplan kan massøren foruden hænder og albuer anvende knæ og fødder til at massere med. Det lyder måske voldsomt, men traditionel thaimassage udføres i et roligt og afbalanceret tempo af vores meget erfarne massører uden unødigt ubehag for klienten.\nAdresse : Albanigade 7, St, Odense ,\nTelefon : 36957787\nEmail : Wanna_nit@hotmail.com\nWeb : dkthaimassage.dk\nAndre BehandlingerThai massageVelvære massageZoneterapi\nTirsdag 10:00 - 19:30


Ny Executive MBA-uddannelse - Copenhagen Business School\nNy Executive MBA-uddannelse\nFra september 2012 udbyder CBS en relanceret Executive MBA-uddannelse\nUddannelsen er blevet fagligt fornyet for at kunne imødekomme de øgede krav til erhvervsledere i et turbulent, internationalt miljø. Det er sket på baggrund af en tæt dialog med tidligere deltagere og dansk erhvervsliv, og det betyder bl.a., at CSR, innovation og entrepreneurship nu indgår i uddannelsen. Den løbende styrkelse af uddannelsen er et vigtigt strategisk tiltag for CBS, og bestyrelsesformand Peter Schütze udtaler: ”Med vores nye Executive MBA skal vi ud og præsentere det, CBS er allerbedst til. Vi skaber uddannelser i verdensklasse, der bringer forretning, ledelse og forskning i samspil i kreative læringsmiljøer, som udvikler og udfordrer ledere i Danmark, Norden, Europa og resten af verden. På CBS har vi gennem 20 år udbudt Executive MBA-uddannelser med stor succes; vi ved, hvad der kræves, og vi har med den nye uddannelse trukket på alle vores erfaringer for at styrke det, vi allerede havde”.\nDansk og international kvalitetssikring\nUddannelsen har CBS’ internationale akkrediteringer i ryggen. Det vil sige Triple Crown-akkrediteringerne (EQUIS, AMBA og AACSB), som kun indehaves af 55 business schools i verden. Uddannelsen er desuden godkendt af den danske akkrediteringsinstitution ACE Danmark, der akkrediterer universitetsuddannelser på bachelor-, kandidat- og masterniveau. Den anerkendte økonom, professor Jesper Rangvid bliver studieleder for MBA-uddannelsen og bidrager med en meget stærk forskningsprofil og stor undervisningserfaring.\nFakta om Executive MBA\nCBS har udbudt Executive MBA-uddannelsen siden 1993, og uddannelsen er dermed den længst udbudte Executive MBA-uddannelse på det danske marked.\nAdgangskravene til at blive optaget på uddannelsen er, at ansøgeren har en bachelorgrad, minimum fire års ledelseserfaring og er tilknyttet en virksomhed. Deltagerprofilen har gennemsnitligt 15 års erhvervserfaring og 8 års ledelseserfaring, og gennemsnitsalderen er omkring 39 år. Kvinder udgør 20 % og internationale deltagere 15 % af holdet.\nLæs mere om Executive MBA.\nKontaktperson: Christian Tangkjær, Vice dean Master/HD, ct.ioa@cbs.dk, tlf: 2460 6050


For at få en god nats søvn, kan det ikke svare sig at hoppe over, hvor gærdet er lavest, fordi det er vigtigt at have de rigtige ting, hvis man gerne vil have en bedre søvn. Norland Lux springmadras VB 180X200 er af rigtig god kvalitet, der løfter kvaliteten af din søvn. Er du ude efter en ny topmadras eller kontinentalseng, er du kommet til det helt rigtigt sted, her er flere tusinde varenumre indenfor de ting, der kan forbedre din søvn. Nogle af de forhold der spiller ind, er ikke så underligt din vægt, og husk at det er vigtigt at dine produkter er gode og passende.\nNorland Lux springmadras VB 180X200 er ret populær blandt alle vores varer i onlineshoppen i den altid eftertragtede varekategori Springmadras. Vidste du, at du også får hele 30 dages fortrydelsesret der giver dig en god sikkerhed, hvis du alligevel ikke skal bruge din vare. Her i Danmark er der mange, der køber deres Norland Lux springmadras VB 180X200 fra den meget brugte forhandler Sengetid, som ofte har gode tilbud og sørger for du sparer gode penge. Det store vareudvalg giver en stor pulje af varer, og her går mange på jagt efter deres mål, deriblandt også det produkt på denne side. Når der handles i webshop sparer du penge- fordi webshoppen ikke har udgifter til en fysisk butik.\nDu skal have i tankerne, når du handler online, giver de dig lidt bedre rettigheder, som du ikke nødvendigvis får i fysiske butikker. Dansk lov kræver af webshoppen, at de skal give dig 14 dages returret. efter du har købt dine varer, og du kan finde webshops der giver mere end de 14 dage, de er forpligtet til. Når webshops ligger online, får du med et par klik et stort udvalg , og det bevirker, at du med få klik kan finde det bedste tilbud, når man kan se de forskellige shops priser med det samme. For at det ikke skal være løgn, kan du endda lave en prissammenligning fra mobilen eller en tablet uden brug af en computer. Ved at købe dine varer online, slipper du for, at du ikke kan bære alle din varer på én gang og skal gå flere gange frem og tilbage til bilen. Når du har købt dine varer, sendes de til din adresse, alternativt kan de sendes til dig arbejde, så du kan frit vælge den løsning, der er bedst for dig. Den irriterende kassekø undgår du ved at handle online så gå let og ubesværet direkte til kassen, når du er færdig med at handle, så spilder du ikke din tid på at vente på fru Hansen, der lige skal spørge om, hvad hver enkelt ting koster.\n82 reviews for Norland Lux springmadras VB 180X200


JobOgLedelse.dk › Ansættelser og rekruttering af medarbejdere › Vær grundig med referencerne\nSend til en ven Udskriv24/6 2011 kl. 11:52\nVær grundig med referencerne\nUnder en rekrutteringsproces kan man blive så varm på en kandidat, at referencetagningen bliver taget mindre alvorligt - Undgå at falde i den fælde.\nDet er bedre at begynde forfra i rekrutteringsprocessen frem for at rekruttere en kandidat, der falder igennem i jobbet på din grund af din manglende indsats med at tage referencer.\nReferencetagning ligger til allersidst i rekrutteringen, når man næsten er nået i mål. Ikke desto mindre er det en afgørende del af processen og skal gøres med omhu.\nMange gange kommer en kandidat med referencepersoner, som han/hun er sikker på vil sige noget godt. Det kan være kolleger eller andre i netværket. De mest værdifulde referencer er imidlertid de nærmeste overordnede i de tidligere jobs.\nHvis der søges fra en uopsagt stilling, så kan det være svært at tage referencer fra den seneste chef, så i sådanne tilfælde må der udvises kreativitet.\nSkarpe spørgsmål til referencepersonerne\nDet er vigtigt, at spørgsmålene er velforberedte, præcise og ikke er ledende. Lav et skema på forhånd, som blot skal udfyldes. Skemaet skal dog give mulighed for, at der kan nedskrives relevante bemærkninger og observationer i løbet af samtalen.\nAt tage referencer er en kunst, der kan forfines. Det gælder nemlig mange gange om, ikke at kun høre hvad der bliver sagt, men også "høre" det der ikke bliver sagt. Langt de fleste referencepersoner vil nemlig gerne være flinke og ikke ødelægge noget for en kandidat.\nEt vigtigt spørgsmål til en tidligere overordnet er: ville du ansætte kandidaten til samme stilling igen?\nSkulle en referenceperson komme med input, der ikke kun er positive, så er det vigtigt at være nøgtern og bedømme ud fra det job, der skal ansættes til. Der kan således være andre omstændigheder, og der kan være forskellige værdiopfattelser.\nDet er vigtigt at tage flere referencer, hvis der opstår nogle mindre positive udmeldinger om kandidaten. En vigtig ting er dog altid, at kandidatens version passer med referencepersonens. Dvs. at kandidaten på forhånd er opmærksom på, hvilke udsagn der kan komme og kan forklare, hvorfor de måske ikke er positive.\nKan de dårlige referencer ikke forklares eller opvejes af andre positive referencer, så kan jeg kun anbefale at stoppe rekrutteringsprocessen og gå videre med en anden kandidat.\nVigtigt tip ved en rekruttering\nHvis du er i tvivl om, hvorvidt du skal ansætte en person, så er du ikke i tvivl!


Engelsk Lakrids - Temaer\nEngelsk lakrids har været kendt i årtier i Danmark, Engelsk Lakrids er et meget simpelt og ærligt produkt, det er i sandhed den rene vare, det er dybest set lakrids saft der senere er inddampet til en fast formbar masse og absolut intet andet.\nKøb Engelsk Lakrids HER\nSå når du sætter tænderne i eller sutter på et stykke Engelsk Lakrids så er det det mest rene og ærlige produkt i slikkens verden du kan sætte tænderne i, her er absolut intet tilsat, og når du læser indholdsfortegnelsen på min Engelske Lakrids står der kun EN ting: Indeholder Lakrids! Hvabehar!?, hvornår har du sidst set et stykke slik der ikke indeholder alle mulige suspekte ting?, så hører du til de der gerne vil vide hvad du spiser og er på evig jagt efter gode rene råvarer så er Engelsk Lakrids et godt sted at starte\nEngelsk Lakrids kan smagsættes med olier der også er helt rene og nærmest ingen kalorier tilfører, så selv som smagssat Engelsk Lakrids kan det spises med god samvittighed hvis du tæller kalorier, smagssat Engelsk Lakrids giver også lidt spræl til den Lakrids der ellers kan blive lidt ensformig i længden, vi har valgt at have 2-3 smagsvarianter, Pt har vi Ren, Mint og Eucalyptus, både Mint og Eucalyptus er friske smage der pepper lakridsen op og kan give lidt luft i næsen.\nLakrids bruges af mange til lindring og fornøjelse, til lindring bruges lakrids som en ingrediens i diverse hostesafte og mixturer, Lakridsen siges at have positiv indvirkning på hoste og maveonder, nogengange er den Engelske Lakrids med som virksom ingrediens, andre gange som "smagsskjuler" der skal camouflere en uheldig smag fra andre indgredienser.\nNår Engelsk Lakrids er en del af en opskrift til fornøjelse kommer Lakridsen rigtig til sin ret, de gode kendte klassikerer er ting som Porter, Lakridsporterer, Nordsøolie( udgået af produktion, så nu må du lave den selv af vores Engelsk Lakrids stænger) Lakrids is, Lakrids sirup, Lakrids bolcher, diverse krydersnapse opskrifter, Lakridssnørrebånd, Lakridspastiller.\nOgså i det moderne køkken optræder Engelsk Lakrids, feks kan du nu lave svinekæber med Lakrids, kold agurkesuppe med et strejf af lakrids og kolde og varme drikke med et strejf af Lakrids, personligt er jeg mest til de kendte klassiker med Lakrids; en god porter med ekstra fylde fra Lakrids er bare herlig på en god udsigtsplet i solen, en god is med Lakridssirup er også en favorit, alternativt kan en god is der er fyldt med hård hjemmelavet Nougat skudt ind med nougatgevær(lillebroren til Rosingeværet der bruges når der bages rosinboller) også være helt iorden, dryppet med et par dråber cognac har man en rigtig velsmagende dessert\nHvor kommer Lakrids fra?\nLakrids stammer fra Lakridsroden, det er fra Lakridsroden at vi får den saft der siden bliver til forskellige former for nydelsmidler indeholdende lakrids\nLakridsroden dyrkes i middelhavsområdet hvor den kan findes vildt groende, det er den tørrede rod fra planten Glycyrrhiza glabra der høstes efter minimum 3 år, den gror på ca 1 meters dybde, de store producentlande er Italien, Tyrkiet og til dels Iran, Rusland og Kina\nLakridsrodens saft indtørres og bliver til Lakrids i sin reneste form, Engelsk Lakrids,\nUd over som ren Lakrids indgår lakrids også på andre måder i konfekture, som indgrediens i Porter Øl, som del af urteblandinger, i medicin, i urtethe.\nLakridsrod, Glycyrrhiza glabra\nLakridsrod vokser vildt i det sydøstlige Europa og det sydvestlige Asien. Lakridsroden har et indholdsstof, som er 50 gange sødere end sukker og derfor populært som slik.\nFår yndige hvide blomster og er flerårig, men tåler ikke hård frost.\nDu kan købe Lakridsrods planter hos førende gartnerier i DK\nLæg mærke til bonusinformationen, at Lakrids er 50 gange sødere end sukker, det er info der kan bruges når der laves desserter til diabetikere


Der er stadig billetter til Cirkus Summarum i Aarhus\nForside Nyheder Stadig billetter til Cirkus Summarum i Aarhus\nStadig billetter til Cirkus Summarum i Aarhus\nFoto: Foto: Agnete Schlichtkrull / DR\nCirkus Summarum på Tangkrogen er altid et tilløbsstykke, og som oftest går der ikke mere end et par timer, før billetterne er sat til salg, før der må meldes totalt udsolgt.\nBilletterne blev sat til salg i morges klokken 9, men her torsdag eftermiddag den 22. marts, er der stadig ledige billetter at få, hvis du og ungerne drømmer om at komme ind og møde Bamse, Hr. Skæg, Kristian og Motor Mille.\nIngen af forestillingerne er nemlig udsolgt endnu – omend, de bedste pladser til årets forestillinger på Tangkrogen, der ligger i dagene mellem 20. juli og 7. august, er taget.\nKig selv ind forbi, hvis du ikke allerede har sikret dig billetter.\nDet er Muskelsvindfonden, DR Ramasjang og DR Big Band, der arrangerer Cirkus Summarum, derfor går alt overskud fra billetsalget og salg på pladsen til Muskelsvindfondens arbejde for at styrke børn og unge med muskelsvind.\nCirkus Summarum fylder 10 år til sommer, så der er lagt op til en magisk cirkusforestilling med ekstra fest, farver og ballade med dine helte fra Ramasjang.\n10 års jubilæumsfesten er startet på Tangkrogen


Søg USA›Massachusetts (MA)›Gardner›Restauranter i Gardner›Dunkin' Donuts\nNr. 1 af 4 Bageri i Gardner Nr. 19 af 43 Spisesteder i Gardner Gem\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Tilbage til kortet Få rutevejledning 372 Timpany Blvd, Gardner, MA 01440-5200 +1 978-630-1185\n372 Timpany Blvd, Gardner, MA 01440-5200 Placering:\nRetningslinjer for indlæg Få meddelelser om nye svar på dine spørgsmål. Spørg Ofte stillede spørgsmål: Er der mulighed for retter uden gluten? Er der krav til påklædning? Er hunde tilladte på den udendørs terrasse? I nærheden af Dunkin' Donuts Bedst bedømte seværdigheder i nærheden 35 anmeldelser Priscilla Candy Shop\nGennemse alle seværdigheder Bedst bedømte restauranter i nærheden 41 anmeldelser Sawa Asian Cuisine and Lounge


Kimene til mit forfatterskab har sikkert ligget både i min natur og mine omgivelser i barndommen. Jeg legede med andre børn som enhver anden dreng, men skjulte mig også nu og da i et hjørne af den store, tætte have ved Vester Vedsted Præstegård, hvor jeg blev født. Der legede jeg fantasilege med pinde, som repræsenterede mennesker. De var givetvis mine romanfigurers forfædre. – Desuden var den to hundrede år gamle præstegård, kirken, kirkegården og landsbyen med dens huse og særprægede mennesker et miljø, som nærede fantasien. Nogle af de gamle kunne fortælle stedets sagn, og i alt fald havde de altid meget at sige til et barn, som gad lytte.\nSproget lærte jeg især hos mor og far. Der blev tidligt talt med mig, så jeg fik et rigt ordforråd. Allerede som toårig kunne jeg sige et vanskeligt ord som stiftsprovst. Mor sang med mig og læste bl. a. H. C Andersens eventyr højt. Far havde bevaret sine gamle læsebøger, og jeg fik ham til at læse Hjorteridtet fra Blichers Røverstuen for mig, før jeg kom i skole. Den historie begejstrede mig.\nI fars studereværelse hang der to billeder af Brorson, som engang havde holdt opbyggelige møder netop her. På det ene billede stirrede han på en isrose på ruden; den gav ham inspirationen til Den yndigste rose er funden. Min far skrev også vers og fik dem trykt i avisen. Fru pastor Salling på Mandø var datter af Christian Richardt, som havde skrevet de morsomme digte, hun læste højt eller reciterede for mig. At digte var noget ganske særligt.\nI en af fars læsebøger var der et billede af Oehlenschlæger, som med store armbevægelser læste Guldhornene for Henrik Steffens. Jeg fik far til at læse digtet højt. Jeg fattede ikke et suk og begreb samtidig det hele. Vokalerne, rytmen, de gådefulde ord, alt gik op i en musikalsk helhed, som berusede mig. Dette var i sandhed magi.\nSå lærte jeg at læse, og en vidunderlig verden åbnede sig med Grimms eventyr, men jeg læste også tidligt mere voksne bøger. En bog som Gøngehøvdingen har jeg læst talløse gange, og Carit Etlar blev en af mine yndlingsforfattere..\nI Tyskland begyndte jeg på et par barnlige eventyrspil, men de blev aldrig skrevet færdig. Digteriet forblev ved uforpligtende fantasier indtil den 27. juni 1955, hvor jeg hørte i radioavisen, at forfatteren Martin A. Hansen var død, kun femogfyrre år gammel. Det rystede mig. Jeg havde ikke vidst, at han var syg, men troede, at han var lige så stærk, som han så ud til, og skulle skænke verden mange værker endnu.\nNu kunne det ikke udsættes længere. Jeg vidste ikke, hvor lang tid jeg selv havde tilbage, selvom jeg kun var nitten. Og det kunne desuden være farligt at fantasere uforpligtende. Hjalmar Ekdal i Ibsens Genganger havde sat en skræk i mig med sine ”studier” på sofaen til sin store opfindelse. Livsløgnen! Nu måtte det briste eller bære.\nJeg var seminarieelev og opholdt mig den dag hos købmand Kristian Sørensen i Hovedgård. Dagen lang malede jeg hans vinduer for at tjene lidt til lærerstudiet. Klokken ti gik jeg i seng under påskud af, at jeg havde hovedpine. Der var intet bord på værelset, så jeg skrev liggende i sengen. Det blev begyndelsen til en novelle om en livsuduelig præstesøn, der gerne vil i kontakt med kammeraterne. En aften ved landsbyens ishus lader han sig provokere til at gå ind i den mørke kirke for at vise sit mod. Men hans svage hjerte brister af skræk derinde.\nNovellen kom til at hedde Helhesten. Den, som ser helhesten, må dø, sagde overtroen. Helhesten stod i novellen som symbol for alt det uoverkommelige i livet. Ensomheden. Den fysiske svaghed. Kammeraternes spot. Pigernes afvisning. Frygten for fremtiden. Alt hvad en følsom, umoden ung mand kan have at slås med. Sproget var tilsvarende svulstigt med knudrede sætninger, forskruede tillægsord og masser af udsagnsord i nutids tillægsmåde. Jeg har gemt dette håbløse ungdomsforsøg, men ikke læst det i utallige år.\nJeg skrev flere noveller i seminarietiden, men de blev ikke meget bedre og er alle tilintetgjort. Først da jeg var midt i trediverne, lykkedes det mig at få skik på novellerne. Den første, der lykkedes helt, var Vandring på vaderne. Hemmeligheden var sikkert, at jeg skrev om noget, jeg kendte godt fra min barndom: Vadehavet med ebbevejen til Mandø, heste og hestevogn, ebbe og flod, tåge – samtidig med at jeg krøb ind i bonden Grejs Bjerrum, et menneske, der slet ikke lignede mig. Mit problem hidtil havde været, at jeg ikke havde haft tilstrækkelig afstand til mig selv og mine personlige problemer.\nDet havde været en god stilistisk øvelse at skrive talrige kronikker til dagbladene. Når man skal udtrykke sig på bare fire ark A 4, må man være kortfattet og præcis.\nDa jeg senere ordnede mine noveller kronologisk til samlingen Havet omkring Jorden, dannede de en symfonisk helhed med Her vil ties (om Brorson) som forspil og Båd i solen som efterklang. Som den midterste novelle står Vandring på vaderne øverst på den symfoniske brobue.\nVandring på vaderne lærte mig senere noget om min særlige fabuleringsmåde, brugen af eksakt fantasi. Efter en højtlæsning på Den frie Lærerskole i Ollerup kom en ung pige hen til mig og fortalte, at historien havde skræmt hende. Hun var engang gået vild i tågen i Vadehavet og havde oplevet kampen for at overleve på samme måde som Grejs Bjerrum i novellen. Men nået til det punkt, hvor hun gav totalt op ligesom han, var hun blevet reddet. Hvordan kunne jeg vide, at det hele var nøjagtig sådan?\nJeg havde ikke vidst det før nu, men bare regnet det for fantasi. Men fantasien kan altså finde frem til sandheder, når man bruger den objektivt.\nJeg har altid behøvet et konkret, afgrænset sted, jeg kendte i virkeligheden, som skueplads: et hus, en ø, en landsby. Der kan personerne så udfolde sig og handle frit. Lokaliteten kan nu og da genkendes, men modeller til personerne er oftest hentet fra andre steder, tit endda ud af min fantasi.\nDe første noveller og romaner blev skrevet i hånden i første kladde og derpå renskrevet på skrivemaskine. Da jeg skriver om og om igen, blev siderne hurtigt præget af overstregninger. Halve sider blev klippet af og sedler klistret på i stedet. Til slut måtte det hele skrives rent en ekstra gang – for hurtigt at ende i den samme uoverskuelige tilstand igen. Her har computeren betydet en stor lettelse og sparet mig for en masse molboarbejde.\nJeg begyndte med noveller, fordi de er til at overskue; men jeg havde heller ikke tiltro til, at jeg ville kunne hitte på ret meget. Når jeg så, at en forfatter havde udgivet otte bøger, tænkte jeg: Så meget kommer du i hvert fald aldrig til at skrive. Men så begyndte jeg at skrive romanen Løv som vinden jager, og pludselig gik det helt af sig selv. Min viden om Læsøs historie, mit kendskab til øens natur og mine følelser smeltede sammen og skabte indre billeder.\nDe blev især til om natten, når jeg lå halvvågen. Så havde fantasien ingen blokeringer at overvinde. Om morgenen kunne jeg huske billedet og stemningen og levede mig ind i dem. Så sprang jeg over på den anden side af delestregen i mit sind, hvor ordene og logikken lå, og prøvede at udtrykke det oplevede så præcist som muligt i ord. Og derpå atter tilbage til billedet og stemningen. – Senere er jeg blevet klar over, at jeg flytter bevidstheden fra den ene hjernehalvdel til den anden. Det er kun tilsyneladende en skizofren proces, for det er jo mit jeg, der beslutter flytningerne.\nJeg vidste, at bogen skulle handle om en kvinde, der levede på Læsø mellem 1652 og 1722, fra den sidste saltkedel blev slukket, til affolkningen efter sandflugten fik Hals Kirke lukket, og at hun skulle blive fører for øens kvinder, og jeg begyndte med Gertruds dåb, hvor hendes bedstemor, Barbara, sidder med hende i Hals Kirke. Og så gik det pludselig op for mig, at Barbara stadig tilbad Jomfru Maria, og at Læsø i middelalderen blev kaldt Vor Frue Land, en vigtig baggrund for kvindekampen. Sådan begyndte Barbara at stjæle billedet. Bogen skulle imidlertid ikke handle om et gammeldags, mytepræget menneske, men om et moderne, ”afmytologiseret”, så jeg var nødt til at slå hende ihjel. Men det var svært og tog sin tid, hvilket læserne kan overbevise sig om.\nNetop på den tid var jeg inde i en svær tid på min skole, og bogen reddede mig fra at bryde sammen. I juleferien vandrede jeg ud over markerne sammen med min datter Idas hund Dys. Der i snefoget befandt jeg mig på Læsø mere end tre hundrede år tidligere sammen med Barbara, Gertrud og de andre personer.\nJeg havde bogens begyndelse og slutning fra begyndelsen, men vidste ikke, hvad der ville hænde imellem dem. Det var som at sejle ned ad Kongo, dengang man kun kendte dens udspring og munding, men ikke anede, hvad der ventede én undervejs imellem dem..\nDa bogen var færdig, så jeg, at den handlede om min egen tid, selvom alt var historisk og lokalhistorisk korrekt. Ødelæggelse af naturen, miljøkatastrofe, kvindekamp, religiøs fanatisme og politisk centralisme, det var der alt sammen. Og det stod mig klart, at forfatteren aldrig flygter fra sin egen tid. Det er simpelthen umuligt. Han skriver ud fra den og ind i den.\nMin ven og strenge kritiker Rolf Dorset sagde god for bogens kvalitet, og jeg troede i min naivitet, at forlagskonsulenterne omgående ville øjne dens aktualitet. Og jeg sendte den selvfølgelig først til det største og fornemste af alle forlag, Gyldendal. Men bogen kom tilbage, betegnet som nærmest talentløs. I tyve minutter var jeg knust. Så vågnede min tænkeevne igen. I dag var det torsdag, og jeg havde sendt bogen i mandags. De måtte have modtaget den tirsdag og afsendt den onsdag. Ergo havde konsulenten nok ikke læst meget i den og da næppe fattet dens komposition.\nBogen vandrede fra forlag til forlag og blev afvist alle vegne, i alt elleve steder, men med vidt forskellige begrundelser, så dem blev jeg ikke klogere af. Da bogen havde været raden rundt, sendte jeg den til Gyldendal endnu engang, nu under titlen Sandflugt og med Edith Jensen, min hustru, som forfatter. Den samme konsulent behandlede den. Dog kom afslaget til den ”kvindelige” forfatter knap så hurtigt og var også høfligere end det første til mig personligt. Der havde åbenbart ikke været tale om genkendelse af noget som helst. Min mistanke til konsulentens grundighed blev bekræftet.\nSå opgav jeg indtil videre at få Løv som vinden jager udgivet. Men i de tre års ventetid havde jeg været flittig. Romanerne Tårnet i Atlantis og Frosten i hjertet var blevet færdige.\nTårnet i Atlantis er på flere måder omgivet af mystik. Den blev mig givet, og jeg skrev den så at sige som en art medium.\nDa jeg i januar 1981 skulle til Ægypten, stak jeg en lille bog i lommen for at have noget at læse i flyveren. Den hed Invisible Horizons og handlede om utrolige, men sande hændelser til søs. Kun en af dem foregik ikke på et skib, men på en ø, som dog ikke var større end en stor damper.\nVed årsskiftet 1899-1900 forsvandt de tre fyrpassere fra klippeøen Eilean Mor i Atlanterhavet vest for Skotland. De havde ingen båd, og der var ingen tegn på kamp bagefter. De efterlod sig en gådefuld logbog, hvori de nævner en tredages orkan, som man ikke observerede andre steder, og under uvejret havde de tre råbarkede sømænd grædt og bedt til Gud. Men da de forsvandt, var det stille vejr igen, og de sidste, mærkelige ord i logbogen lyder: ”Stormen forbi. Havet roligt. Gud overgår alt.”\nDe ord slog ned i mig som et lyn. Jeg så slutningen for mig som et levende billede. Men hvorfor opførte de tre mænd sig så mærkeligt? Det fandt jeg ud af i de lange, ensomme aftener på mit hotelværelse i Kairo, hvor jeg lå oven på min seng og levede mig intenst ind i sømændene. Jeg forstod også, at ruinen af en eneboers kapel (omtalt som gådefuldt af den overlevende fyrpasser, der havde haft landlov) spillede en væsentlig rolle. Sådan nåede jeg baglæns fra slutningen frem til begyndelsen. Da jeg kom hjem, kunne jeg skrive det hele ned og behøvede ikke at rette meget i det. Bogen blev ret hurtigt færdig i modsætning til mine andre bøger, som har været bearbejdet igen og igen. Vandspejlet er skrevet igennem 15 gange, men Glasvæggene har rekorden med 22 gange.\nDa bogen var udkommet, sagde flere læsere til mig, at jeg nok havde set Maxwell Davies’ opera The Lighthouse; men jeg kendte hverken ham eller den. Nogle år senere blev den opført i Odense og gav mig et chok. Bortset fra, at han – uhistorisk – lader de tre mænd blive opslugt af orkanen, var vi enige om deres psyke, skønt de bare er navne i en retsprotokol. Vi mener endog begge, at den lille, hidsige har myrdet en luder.\nDette er lige så gådefuldt som de tre mænds forsvinden. Gik der ubevidste tanker gennem rummet mellem Maxwell Davies og mig? Hentede vi inspiration fra det samme ukendte sted over os? Eller havde vi kontakt med de tre fyrpassere, som omsider ville have historien om deres forsvinden fortalt?\nDen næste bog i rækken blev Frosten i hjertet. Kimen til den opstod, da jeg i otteårsalderen læste en legende om Ingemann i et julehefte. Den gamle digter sad en aftenstund på en bænk ved Sorø Sø og digtede, da en undsluppen tugthusfange sneg sig bag på ham med en økse i hånden. Men pludselig så forbryderen en engel stå ved siden af digteren. Han blev grebet af skræk, smed øksen fra sig og løb hen og meldte sig.\nDa Ole Kollerøds erindringer udkom, gjorde de et dybt indtryk på mig. Nu vidste jeg, hvordan sådan en tugthusslave havde haft det. Men Ingemann var alt for from en skikkelse at sætte op mod Ole. Her passede Ingemanns ven Carsten Hauch bedre. Han havde været forvoven som dreng, havde senere udkæmpet en duel, fik et ben amputeret uden bedøvelse og forsøgte at skyde sig bagefter.\nMen hvordan kunne jeg få bøgerne udgivet?\nEn dag skulle jeg bestille nogle bøger til skolens bibliotek og ringede til det lille forlag Brage. Forlægger og bogtrykker Jørgen Fallesen gav sig god tid, og i samtalens løb spurgte jeg ham, hvorfor han ikke udgav skønlitteratur. Svaret lød:\n”Fordi ingen har sendt mig noget. Har du da noget liggende?”\nJeg fortalte ham, at jeg havde hele tre romaner, og beskrev dem.\nHan sagde, at han ville udgive den mindste, for så tabte han færrest penge, hvis det gik galt. Og i 1983 debuterede jeg omsider med Tårnet i Atlantis. Da var jeg 47 år, havde ”øvet mig” i 25 år og ventet på en forlægger i tre. Man kan altså roligt sige, at jeg ikke hørte til de lodrette startere.\nTårnet i Atlantis fik en god anmeldelse i Fyens Stiftstidende af Johannes Nørregaard Frandsen, som har fulgt mig indlevende lige siden. Flemming Chr. Nielsen i Jyllandsposten var også meget positiv. Til gengæld var Indbindingscentralens lektør helt uforstående. Følgen blev, at bibliotekerne kun købte 98 eksemplarer, to for lidt til at udløse bibliotekspenge. Men Jette Lond på Søndags BT blev opmærksom på bogen, og den blev trykt i bladet, dog i noget lemlæstet form efter krav fra chefredaktøren. Her fik jeg et honorar, mit første. Hos forlaget Brage måtte jeg være glad for at få bøgerne udgivet uden at skulle betale for det.\nDa Tårnet i Atlantis tyve år senere blev oversat til fransk, var modtagelsen en ganske anden. To af de mange positive kritikere sammenlignede mig ligefrem med Joseph Conrad.\nJørgen Fallesen var tilfreds med anmeldelserne og salget og sagde, at nu skulle vi udsende Løv som vinden jager. Han trykte altid kun hundrede eksemplarer af gangen, og på den måde udkom Tårnet i Atlantis i 800 eksemplarer i forlaget Brages levetid. For Løv som vinden jagers vedkommende blev det efterhånden til cirka 2200 eksemplarer. Den udkom i 1984, fik adskillige anmeldelser i provinspressen, og bibliotekerne købte mange eksemplarer denne gang. Men de fleste er nok blevet solgt på Læsø eller til læsøboer uden for øen. Læsøboerne har i særlig grad taget denne bog til deres hjerte.\nLøv som vinden jager var den første af mine bøger, der blev anmeldt i København. Ejgil Søholm gav den en forstående anmeldelse i Information. De andre dagblade derovre forblev tavse. Man har ikke store chancer for at blive anmeldt, når éns bøger ikke udkommer på et anerkendt forlag.\nOgså Frosten i hjertet nåede at udkomme i 1986, inden Brage gik fallit første gang. Nu måtte jeg atter ud at slås med forlagskonsulenterne, denne gang om den lille roman om min barndom, Det sunkne land. Det hjalp mig ikke, at jeg nu havde fået udgivet et par bøger. Særlig mindeværdig er Borgens behandling af bogen. Dette forlag har altid haft min kærlighed, men den forblev ulykkelig livet igennem. Man fandt, at fortællersynsvinklen var forkert. Jeg havde valgt at krybe ind i en femårig dreng, men burde have valgt at lade en voksen fortælle om sin barndom – eller måske hellere have skrevet en børnebog.\nAtter var Rolf Dorset mig en hjælp. Ved Løv som vinden jager bestyrkede han mig i, at jeg havde valgt det rette sprog. Nu sagde han, at jeg i Det sunkne Land havde valgt den eneste mulige synsvinkel. Kun set med et barns øjne virkede det troværdigt, at der optrådte engle og spøgelser. Med en voksen fortæller ville der komme ironisk distance ind i bogen.\nNår en tekst omsider havde fundet nåde for Rolfs ubestikkelige blik, kunne jeg stole på, at den holdt, så jeg besluttede, at jeg intet ville rette. Og skæbnens svar kom næsten omgående. Mogens Ellitsgård, forlaget Brages bogbinder, ringede og sagde, at han havde oprettet forlaget Trio, som ville udgive Det sunkne Land.\nJørgen Fallesen fik Brage på benene igen ved hjælp af en økonomisk indsprøjtning fra sin far. I 1990 udkom novellesamlingen Havet omkring Jorden. Atter var Ejgil Søholms anmeldelse i Information dybt indlevende. Han var en anmelder, der forstod mig, men desværre døde han alt for tidligt.\nJørgen Fallesen var blevet opmærksom på, at forfatteren og fjernsynsmanden Jørgen Thorgaard læste mange bøger, og sagde, at jeg skulle sende ham mine, og det gjorde jeg under protest. Hvad skulle det dog føre til? Mit brev blev skrevet i februar og virkede ret mut. Du kender mig ikke, men her har du fem bøger. Prøv at læse Løv som vinden jager. Hvis du magter en til, så læs Havet omkring Jorden.\nJeg regnede med, at jeg aldrig ville høre noget; men fem måneder senere fik jeg alligevel et brev fra Thorgaard. Om jeg ville optræde i et nyoprettet bogprogram, som han skulle forestå til september. Jeg sagde ja og tog fri fra skolen. Mange advarede mig imod ham, men han modtog mig uhyre venligt og virkede beroligende. Og så optrådte jeg da sammen med ham i fjernsynet i otte minutter. Han havde indhentet en ekspertudtalelse, fordi han selv var blevet alt for begejstret, men hans konsulent (forfatteren Bo Green Jensen) var enig med ham. Og nu blev jeg rost for åben skærm, så jeg var nær ved at trille ned af stolen. Jeg var på højde med ingen mindre end Karen Blixen, William Heinesen og Martin A. Hansen.\nDet gjorde mig landskendt i fjorten dage. Så havde nye navne lagt sig oven på mit. Men Danmarks Radio havde i nogle dage en person siddende ved telefonen udelukkende for at besvare spørgsmål om, hvordan man kunne få fat i mine bøger. Det gav mig mange nye læsere, men skadede mig til gengæld hos en del anmeldere, som ikke brød sig om Thorgaard. (Han og jeg bevarede en sær gensidig sympati, og jeg fik flere hilsner fra ham, også i dagspressen, indtil hans tragiske, selvvalgte død. Jeg sørgede dybt over ham.)\nThorgaard opfordrede mig til at skifte forlag, men det ville jeg ikke. Jørgen Fallesen havde hjulpet mig frem, da ingen andre forlag ville have med mig at gøre. Man svigter da ikke sine venner.\nI 1991 udkom min fortælling Øen bag synsranden på Brage med akvareller i sort og hvidt af min datter Karen. Den skulle egentlig have været en del af samlingen Havet omkring Jorden, men fyldte for meget i forhold til de andre tekster. Samme år udkom digtsamlingen Den truede lykke, som var blevet til i Italien. Jeg havde haft et legatophold på San Cataldo ved Amalfi om sommeren og følt mig ung igen. De nye omgivelser fik atter poesiens kilde til at springe.\nPå San Cataldo havde jeg været sammen med maleren Hans Tyrrestrup, som lavede en del pennetegninger fra stedet og omegnen. Han foreslog bagefter, at vi skulle slå vore resultater sammen. Bindet blev en farvestrålende plakat fra en af hans udstillinger. Plakaten kunne deles i tre dele, så der fremkom tre forskellige udgaver af bogen. Takket være Hans Tyrrestrups tegninger blev den solgt i 600 eksemplarer, det dobbelte af en normal dansk digtsucces. – Selveste Per Højholt var i Jyllandsposten godt tilfreds med digtene\nNu opnåede jeg for første gang en anmeldelse i Politiken ved Søren Vinterberg, en samlet bedømmelse af Øen bag synsranden og Den truede lykke. Den var positiv.\nJeg havde nu skrevet romanen Vandspejlet. Den havde haft en lang og besværlig tilblivelseshistorie. Da jeg boede hos mine bedsteforældre i Bederslev på Nordfyn, mens jeg gik i gymnasiet i Odense, fortalte min mormor mig om en skolekammerat, der var blevet plaget sådan af deres lærer, at han gik ud i skoven og druknede sig i et vandhul. Det blev til en novelle, hvor sagen blev set fra drengens synspunkt. Da jeg tog den frem nogle år senere, fandt jeg den for ensidig. Den blev nu til en dobbeltnovelle, hvor både drengen Holger og lærer Søndergaard fortalte, og handlingen rykkede op i min egen tid, men ikke længere end at det virkede sandsynligt, at Holger ikke blev sendt til en skolepsykolog.\nLærer Søndergaard stod mellem to kvinder, gårdmandskonen Lone og den ugifte bondedatter Malene. I næste version kom de to også med som fortællere. Men i Holgers hjem var forholdene heller ikke enkle. Hans forældre måtte høres, og dermed blev også disse to til fortællere næste gang. Også sognepræsten blev trukket ind i fortællergalleriet. Til sidst var der hele syv berettere. Sådan udviklede min fortælleteknik sig helt af sig selv fra version til version af bogen. Det var personerne, der bestemte handlingen, samtidig med at jeg måtte betragte hændelserne fra stadig flere sider. Jeg var omsider ved at kunne skildre personerne objektivt og komme bort fra mine skæmmende personlige vurderinger.\nI begyndelsen brød jeg mig ikke særligt om præsten og Lone, men da jeg krøb ind i dem, kom jeg efterhånden til at forstå dem. Lone opfattes endda af mange som en af mine smukkeste kvindeskikkelser. Sådan kan litterær virksomhed udvikle sig til en slags erkendelsesproces.\nDa Vandspejlet var færdig, brød forlaget Brage endnu engang sammen, og jeg måtte atter i kamp med forlagskonsulenterne. Jeg troede, at det ville blive lettere at trænge igennem denne gang, fordi jeg havde pæne salgstal og heller ikke var helt ukendt mere. Det litterære establishment havde set Thorgaards udsendelse. Men den eneste forskel fra tidligere bestod i, at man nu var længere tid om at sende de meget forskelligt begrundede afslag.\nInteressantest var forholdet til min ulykkelige kærlighed, Borgen. Forlagsredaktøren sendte mig et høfligt afslag med bilag, en udtalelse fra en ikke navngiven konsulent. Den gik ud på, at Vandspejlet savnede de naturbeskrivelser og den sammensmeltning af natur og menneskesind, som havde kendetegnet Havet omkring Jorden og Løv som vinden jager – der her blev betegnet som en af de ti bedste danske romaner fra firserne. Det var pudsigt nok netop de to bøger, som Bo Green Jensen havde været så begejstret for, da han var konsulent for Thorgaard.\nJeg tyggede på den melding i nogen tid, før jeg svarede. Så skrev jeg et brev med adskillige fotokopier som bilag. Jeg vidste godt, at det ikke var almindeligt at sende en bog til et forlag endnu engang i urettet stand; men dette gjorde jeg, fordi jeg anså afslaget for at være forkert begrundet. Jeg havde ikke nogen anden til at forsvare mig efter Thorgaards død, så det måtte jeg gøre selv. Og jeg hadede at anvende litterære pegepinde på egne tekster, men det blev jeg desværre nødt til nu.\nFørst takkede jeg for, at man vurderede Løv som vinden jager så højt i dag. Det havde forlaget imidlertid ikke gjort tidligere, se bilag nummer 1! Dernæst henviste jeg til bilag nummer to, Borgens bedømmelse af Det sunkne land. De næste bilag var anmeldelser, der roste mig for netop det, som Borgen ville have mig til at ændre. Og jeg spurgte, om forlaget ikke kunne have taget fejl for tredje gang med Vandspejlet.\nDerpå skrev jeg, at bogen efter min mening ikke manglede natur, eftersom strukturen i første halvdel var en storm og i anden halvdel et tordenvejr. Og med henblik på sammensmeltningen af natur og menneskesind anførte jeg, at man kunne diskutere, om læseren i bogens slutkapitel befandt sig uden for eller inde i lærer Søndergaard.\nRedaktørens svar lød, at jeg jo ikke var en herr hvem som helst og havde argumenteret godt for min sag, så nu ville han læse bogen igen.\nEfter at have læst bogen svarede han, at han var uenig med sin konsulent, men ikke troede på bogens salgsmuligheder.\nDa forlagene var blevet så uendeligt længe om at komme med deres afslag – ofte mange måneder – tillod jeg mig at sende et manuskript til flere forlag af gangen. Ellers kunne jeg jo blive hundrede år, inden jeg var færdig med forlagsrunden. Til sidst havde jeg hele fire manuskripter ude, men lige lidt hjalp det.\nAtter gav Jørgen Fallesen mig et råd, som jeg ringeagtede, men dog fulgte, og efter nogen tid skulle det vise sig, at det endnu engang var godt. Han bad mig sende bogen til Tiderne Skifter, et forlag som jeg troede meget lidt på ud fra dets hidtidige udgivelsespraksis. Det var ikke bøger som mine, man prangede med. Jeg hørte da heller intet derfra og regnede med, at man havde glemt mig.\nI Bogmarkedet skrev man om mine vanskeligheder, og direktør Johannes Riis fra Samleren, kort efter Gyldendal, skrev til mig og bad om et manuskript, men det kom der heller intet ud af. Til sidst blev jeg så desperat, at jeg oprettede mit eget forlag. Da jeg var født i Tyrens tegn, kom det til at hedde Taurus, det latinske navn for tyr. Forlaget var allerede momsregistreret, da jeg ved årsskiftet 1993-94 kom i tanke om det manuskript, som havde henligget hos Tiderne Skifter siden februar. Den 3. januar ringede jeg til forlaget og fik forlægger Claus Clausen i telefonen. Han havde lige læst manuskriptet og ville tale med mig ved lejlighed. Jeg sagde så, at jeg sjældent kom til København og skulle begynde i skolen den 6. januar, så jeg fik lov at komme den 5. januar.\nDer var sket det, at Tiderne Skifter skulle fusionere med Gyldendal, og så havde han bedt sine sekretærer sende alle manuskripter tilbage til forfatterne, men ved en uforklarlig fejl var Vandspejlet blevet sendt ned i stueetagen til Gyldendal. De opdagede omsider, at de havde haft – og afvist – bogen, og ved juletid kom den op til Claus Clausen igen. Han havde intet andet at læse, og voila …\nHan sagde, at bogen havde en dejlig langmodig tone, og de ord har jeg altid holdt af ham for. De røbede, at han havde organ for det inderste i min digtning. Han sagde også, at hvis han udgav Vandspejlet, antog han dermed et helt forfatterskab. Til gengæld håbede han så, at jeg blev hos ham og ikke flakkede fra forlag til forlag. Jeg svarede, at det ikke var min natur at flakke. Jeg havde nu været gift med den samme kvinde i over tredive år.\nVandspejlet blev antaget, og så oprandt omsider den dag, hvor bogen udkom, den 28. oktober 1994. Der var adskillige rosende anmeldelser allerede på dagen. Den mest forbløffende kom fra John Chr. Jørgensen i Politiken, som skrev, at han ganske vist havde oplevet Thorgaards lovprisning af mig i fjernsynet, men havde troet, at det var Thorgaards sædvanlige ordgyderi. ”Nu må jeg sige undskyld til Thorgaard i hans himmel, læse Vagn Predbjørn Jensen fra en ende af og indstille ham til årets kritikerpris.”\nDa græd jeg af glæde.\nKritikerprisen fik jeg ikke, men masser af omtale, og enstemmigt rosende. Omsider var jeg brudt igennem. Vandspejlet solgte godt og udkom senere også som paperback. Den banede vejen for en paperback-udgave af Tårnet i Atlantis, og det var ikke svært at få Isblomsten udgivet i 1995.\nIsblomsten har sin oprindelse i H.C. Andersens selvbiografier, hvor han fortæller om sin konfirmationsforberedelse i Odense. Alle de fornemme konfirmander overså ham. Kun en enkelt viste ham venlighed, tilmed den fornemste af dem alle, og hun forærede ham oven i købet en rose. Hun hed Laura Tønder Lund.\nRosen optræder i 40 af Andersens 156 eventyr og betyder ofte noget særligt, f. eks i Snedronningen og Verdens dejligste Rose, hvor den repræsenterer uselvisk kærlighed. Jeg måtte vide mere om denne pige, som han knyttede sammen med rosen. Og en mærkelig, overset skæbne tonede frem. Hun var faderløs og digterisk begavet som han, og hun hjalp ham i hans vanskelige tid i København. Da han kom til Slagelse, rejste hun til Norge. Her blev hun syg og døde, kun 28 år gammel, til det sidste optaget af hans skæbne. I et af sine sidste breve til søsteren i Danmark skriver hun: ”Så skulle jeg alligevel få hæder og ære af min dreng.” Besynderlige ord. Som en mor eller søsters.\nIsblomsten har især vundet mange kvindelige læsere for forfatterskabet.\nI 1996 blev min bog Dyrlægens Johannes om Johannes V. Jensen udgivet af Farsø Bibliotek. Claus Clausen ville egentlig have været med i projektet, men sprang fra. Stoffet til bogen havde jeg samlet i Farsø og omegn, da min far blev hjælpepræst i Farsø. Midt i tresserne levede der endnu gamle mennesker, som vidste en del om digterens barndom og ungdom, men det var på høje tid at indsamle stoffet. Jeg havde dengang skrevet nogle kronikker om det, men ikke regnet med, at nogen ville have en bog om emnet fra min hånd. Nu var meget anderledes, fordi mit navn var blevet kendt.\nIkke alene havde jeg fundet en del stof om baggrunden for Himmerlandshistorier. Det var også lykkedes mig at trænge ind i digterens synske og spiritistiske barndomsmiljø, som havde været mørkelagt hidtil. Det viste sig, at han havde været mere indblandet, end han senere ville være ved. Hvor søsteren Thit Jensen gennemgående talte sandt, når det gjaldt fakta, fortav og forvanskede Johannes V Jensen dem, når de ikke passede ind i det billede, han ønskede at tegne af sig selv.\nDen næste bog, Solkysten, udkom på Tiderne Skifter 1997. Den handler om Lars Løgum fra Det sunkne land. Nu er han en desillusioneret tandlæge på cirka tres år og ønsker at gense Vigø (hvor han tilbragte nogle år i den sene barndom), før han slår sig ned ved Costa del Sol. Han er fraskilt og har ingen kontakt med sine børn. Lars Løgum er mig, sådan som jeg ville være blevet, hvis bitterheden havde sejret, og alt i mit liv var gået galt.\nPå Læsø vakte bogen en del vrede. Jeg var ikke klar over, at man gik op i andre af mine bøger end Løv som vinden jager deroppe, og jeg havde jo forandret øens geografi i bogen en hel del. Men jeg havde åbenbart været for naiv. Søndermarsken blev genkendt som Rønnerne. Ved en forfatteraften med 60 deltagere i Havnebakken i Vesterø fik jeg imidlertid sat tingene på plads.\nJeg forklarede, at jeg var gået tæt på min egen familie, men at de fleste andre modeller intet havde med Læsø at gøre. Jeg havde gjort som så ofte før, at lade mine oftest opdigtede figurer optræde på en scene, som jeg kender i virkeligheden. Lars Løgums kærester er frit opfundne, Familien uldspinder Hansen vil man lede forgæves efter i bogen, Ballonen hører ikke til på Læsø, og frem for alt er Kongen og fru købmand Askholm ikke identiske med sognerådsformand Birch Nielsen og hustru, som man troede. Modellerne er et afdødt sønderjysk præstepar. Og sønnen Arne Birch Nielsen har heller ikke været model til Askholm junior. – Mødet sluttede i fred fordragelighed, og jeg solgte 27 dedikerede eksemplarer af Solkysten.\nGlasvæggene udkom i 1998. Stoffet stammer fra min barndomstid i Tyskland. Jeg havde tegnet en plan over Pension Hipfel og anbragt personerne i de forskellige rum, så jeg havde nøje rede på forholdene. Ejgil Søholm påpegede i Jyllandsposten den bedrift, at jeg formåede at fastholde to parallelle spændingsforløb til sidst. I det hele taget var kritikken blevet mig god. Jeg opnåede nu anmeldelser i alle aviser, oftest rosende.\nEn af dagene udkom i 2000. Ved hovedpersonen, Christian Lyngsaa, er jeg gået ud fra min afdøde ven, maleren Valdemar Secher fra Skagen, men de eneste genkendelige fakta er hans tunghørhed, hans senile hustru og huset, hvor han boede. Alt andet havde forandret sig, mens jeg skrev. Maleren var blevet 40 år yngre og frihedskæmper, havde fået en søn, en elskerinde osv. Intet af det passede på Valdemar. Jeg har aldrig brudt mig om nøgleromaner. De er uretfærdige mod modellerne, og man udhuler sig selv ved at skrive dem. Stoffet skal gå ind i mit sind og omsmeltes der.\n”Drømmende og virkeligt, åndeligt og anskueligt. Hvem andre end Predbjørn Jensen skriver så ualmindeligt gode romaner om ganske almindelige mennesker for tiden?” skrev Ejgil Søholm om bogen i Jyllandsposten. Men min forfatterkollega Bent Vinn Nielsen i Information mente, at jeg kun skrev ”for bibliotekarer og arkivarer, der endnu ikke er kommet sig over Martin A. Hansens alt for tidlige død.”\nJeg har aldrig forstået de hyppige sammenligninger med Martin A. Hansen. Min nærmeste åndsfrænde er snarere den tidlige Albert Dam, psykologen der er optaget af drab og skyld, med symboler skjult i naturalismen. Mellem to søer og endnu mere Så’ kom det nye brødkorn er geniale bøger. Den sidstnævnte har jeg læst otte gange. Men jeg opdagede dem så sent, at de ikke har øvet indflydelse på værker som Vandspejlet.\nStendyret fra 2002 bygger atter på oplevelser fra den tyske del af min barndom. Og så gik jeg igen over til dansk stof med Strømme 2004. Modellen til hovedpersonen Kirsten er min farmor, men heller ikke her er der tale om en nøgleroman. Bogen blev solgt godt og er meget elsket af læserne.\nEn slags fortsættelse, Regnskab, var begyndt at forme sig; men nu fik jeg pludselig travlt, idet mine lemmer mistede kraft, og jeg fik stillet diagnosen ALS, amyotrofisk lateral sclerose, en aggressiv sygdom, som intet har med den velkendte sclerose at gøre. Bogen blev skrevet færdig med én finger på en tung og træt højrehånd.\nMin ven Rolf Dorset gennemså manuskriptet og var for første gang straks udelt begejstret for et nyt værk. Ved udgivelsen betegnede min forlægger, Claus Clausen, Regnskab som min hidtil bedste bog. Og adskillige anmeldere var enige. Som oftest forstod Johs. Nørregaard Frandsen bogen dybest. Han konkluderede i Fyens Stiftstidende, at det var ”en lille stor bog i et herligt forfatterskab”. Jeg var også meget glad for, at John Chr. Jørgensen i Ekstrabladet forstod den og gjorde op med visse anmelderes tendens til at kalde mig gammeldags. Betegnelser som moderne og umoderne er ifølge ham ikke brugbare kategorier ved bedømmelse af kunst. Digtere er ikke som bilmodeller. H. C. Andersen blev ikke overhalet af Herman Bang, og Bang blev ikke overhalet af Villy Sørensen. De er alle på banen samtidig. Jeg skriver ganske vist i en psykologisk-realistisk tradition, men gør det på min personlige måde.\nDet har især glædet mig, at både anmeldere og læsere har rost bogen for den objektive skildring af personerne. At skildre mennesker indefra uden fordomme har været mit mål gennem årtier.\nI mange år var jeg bange for, at mit skriveri stjal af den tid, som burde have været tilbragt sammen med min kone og mine børn; men de siger, at det føler de ikke. Og at jeg sikkert heller ikke ville være blevet nem at omgås, hvis jeg ikke havde fået lov til at skrive.\nPå grund af min tiltagende sygdom vil jeg næppe få kræfter til at skrive flere romaner. På nuværende tidspunkt kan jeg stadig skrive med én finger og fortsætter med mine Glimt, som offentliggøres på min hjemmeside tid efter anden. Det drejer sig om små erindringer og filosofiske notater, en slags mini-essays. Med et let forandret Andersen-citat kunne jeg sige: ”At skrive er at leve.” Det vil blive meget svært for mig den dag, hvor jeg ikke kan gøre det mere. Men jeg er taknemlig for, at jeg har nået at skrive så meget, og at mine bøger har sagt en voksende kreds af læsere noget. Dermed har de halvtreds års indsats ikke været forgæves.


Vægttab: Lad være med at skyde gråspurve med kanoner | PerBrændgaard.dk\n30. maj 2018 Per Brændgaard\tSkriv en kommentar\nEn sådan diæt er simpelthen overkill. Den ødelægger alt for meget, og den er umulig at efterleve i særlig lang tid ad gangen. Det er super bøvlet at skulle lave mad efter specielle opskrifter hver dag. Uanset hvor lækker maden ser ud til at være. Det er i det hele taget en udbredt misforståelse, at overvægt skal behandles med madopskrifter.\nJeg vil anbefale, at du tager små skridt og går på slankekurs i stedet for slankekur. Jeg ved godt, at mange forskere prøver på at gøre vægttab til en kompliceret videnskab. De er eksperter i kunsten at gøre noget enkelt til noget meget indviklet. Forståeligt nok, da det jo er det, de tjener penge på, og hele deres faglige identitet er afhængig af at fastholde den fejlopfattelse.\nSådan opnår du et stort og stabilt vægttab\nSmå skridt betyder, at du laver gradvise og bæredygtige ændringer i dine sædvanlige spise- og drikkevaner i retning af et lavere indtag af kalorier. Der findes uendeligt mange forskellige små skridt. Kunsten er at finde de rigtige små skridt. Det er dem, der er både fysiologisk effektive (negativ energibalance) og psykologisk effektive (adfærden kan vedligeholdes på sigt).\nDen alt for meget ernæringsfysiologiske og alt for lidt ernæringspsykologiske tilgang til overvægt og vægttab fastholder desværre befolkningen i slankemetoder, der ikke giver andet godt end penge på kontoen hos de falske slankeguruer.\nOm man så i det hele taget skal skyde gråspurve med noget som helst er en anden sag. 🙂\nJeg kan hjælpe dig med at finde de rigtige veje og små skridt.\nForrige indlægTil lykke til ham FrederikNæste indlægMotion med lyst eller formål


Hvem sidder bag skærmen? – UD & SE\nInfoskærmene på perronen holder de rejsende opdateret om status på deres S-tog. Men hvordan kan skærmen vide, hvornår toget vil ankomme, og hvor langt det er? Kom med en tur bag om den sjællandske S-togstrafik.\nSkærmene tæller ned til togenes ankomst til stationen. Ankomsttiderne er indtastet på forhånd på baggrund af togenes køreplaner.Løbende sender Banedanmark data direkte til skærmene om, hvor toget befinder sig på sporet.\nNår du står på perronen og venter på et S-tog, kan du se et aflangt skilt, der viser de to kommende afgange, et såkaldt TogViserDisplay (TVD). I 2013 afløste TVD en anden skiltetype, der var kendt for sine klaprende flipkort, men var dyre at vedligeholde og mindre fleksible end en digital skærm.\nFem medarbejdere sidder hver dag i trafikinformationscenteret ved Dybbølsbro med ansvaret for strækningerne på S-togsnettet. Sker der en ændring på de enkelte medarbejderes strækninger, justerer de informationen på skærmene og kalder ud på stationerne.\nTrafikinformationsmedarbejderne arbejder i to forskellige IT-systemer, når de skal justere teksten på skærmene. De har muligheden for at ændre en tekst på en enkelt perron, eksempelvis hvis et tog er gået i stykker og derfor ikke kører videre. Eller de kan arbejde i et system, der ændrer alle de relevante skærme på samme tid, eksempelvis hvis et tog er aflyst.\nSensorer langs skinnerne registrerer placeringen, og ud fra deres data beregner skærmen, hvor lang tid der er til, at toget ankommer til perronen. Sker der akutte trafikændringer, er det muligt for trafikinformationsmedarbejdere at ændre på specifikke skærme manuelt.\nhttps://www.udogse.dk/wp-content/uploads/teknisk_landscape-2.jpg 1100 1755 Benjamin Dane /wp-content/uploads/UdogSe_logo.svg Benjamin Dane2019-04-01 04:00:012019-03-25 14:47:24Hvem sidder bag skærmen?


Biler og parkering i København\nBiler og (manglende) parkeringspladser i København\nBydel Antal biler (totalt)\n(firma + private)\nJanuar 1999 Antal P-pladser\ni 1990 Antal P-pladser\nIndre by 16910 15011 12298\nChristianshavn 1942 1596 1471\nVesterbro 8193 7141 6713\nKongens Enghave 6468 3079 3010\nVanløse 9143 8132 7943\nValby 9880 9423 8701\nTotalt i kommunen 116.341 147.631 138.905\nDer er jo ikke engang plads til beboernes (skatteydernes) biler i brokvartererne!\nHerover er nævnt nogle eksempler på bydele. Der er færre P-pladser end biler**. Det står allerværst til i brokvartererne, hvor der i de senere år har været en systematisk reduktion i antallet af P-pladser. I perioden fra '90 til 2000 er der nedlagt 8726 P-pladser i kommunen, medens antallet af registrerede biler er steget med 20.010 biler - på blot den halve tid fra '95 til 2000.\nHele gader sløjfes for parkeringsmuligheder. Ændringer i reglerne for parkering (10 meter fra gadehjørner) har ligeledes medvirket til de kaotiske forhold. Der er etableret "chikaner" i lange baner alle vegne, det koster P-pladser. I nogle gader er der etableret ekstremt brede fortove og meget brede cykelstier i begge vejsider således at bil- og bustrafikken har mindre plads end fodgængere og cyklister. I forbindelse med byfornyelsesprojekter - forvises biler der tidligere havde P-mulighed i gårde, fremover til gadeparkering på steder hvor der i forvejen er fyldt op.\nDet er jo helt galt - og det bliver værre og værre, så længe man ikke alene lader stå til - men direkte arbejder for en massiv nedlæggelse af P-pladser i kommunen. Det er jo et faktum. På samme tid arbejder man aktivt for at få både virksomheder, "gode skattebetalere" og butikscentre (Fisketorvet) til byen - medens man gør alt hvad man kan for at genere biltrafikken mest muligt, alt imens man brokker sig over forurening og kaotiske trafikforhold på f.eks. Jagtvej, medens kommunen selv har forårsaget det hele - fordi resten af bydelen stort set er spærret for bilkørsel medens man..........\nUdover at der ikke er plads til beboernes biler anvendes brokvartererne til parkering for byens gæster der f.eks. skal i Det Ny Teater, Tivoli, Cirkusbygningen, på restauranter og alle de andre besøgsværdige steder i brokvartererne. Det er ikke bedre på Frederiksberg. Når det ny Teater har forestilling er det fuldstændigt umuligt for kvarterets borgere at finde en P-plads.\nHelt ærligt: Er det ikke snart på tide at få brækket øjenlågene op på byens politikere - eller at få valgt nogle mennesker med jordforbindelse til at varetage samfundets - herunder byens - vitale interesser? Vi er jo i år 2001!\n** Kommunen har p.t. ingen opgørelse af de "private" P-pladser (herunder p-huse) - men tallet er relativt lavt. Endvidere kan der være registreret firmabiler i kommunen der opholder sig udenfor bydelen. På den anden side er der også mange firmabiler til rådighed for medarbejdere (f.eks. servicevogne) der er parkeret i kommunen - men er registreret udenfor.


Landsforeningen for bedre hormonbehandling\n"Landsforeningen for bedre hormonbehandling" er stiftet den 16. februar 2014 med hjemsted i Vordingborg kommune.\nForeningens formål er at udbrede kendskabet til den til enhver tid eksisterende forskning i hormoner, som kan føre til bedre hormonbehandling, herunder at oplyse om bioidentiske hormoners særlige behandlingsmæssige egenskaber, at arbejde for at fremme forskning i bioidentiske hormoner inden for sygdomsområder, hvor bioidentiske hormoner har vist lovende resultater for en behandling eller lindring af disse sygdomme samt at arbejde for, at bioidentiske hormoner bliver let tilgængelige for de mennesker, der ifølge forskningen kan have gavn af dem. Som bioidentisk defineres, når det drejer sig om behandling til mennesker, ethvert hormon, der er molekylært identisk med et hormon, der produceres af den menneskelige organisme.\nSom medlem kan optages enhver, der i tanke eller handling går ind for foreningens formål.\nIndmeldelse kan ske skriftligt pr. brev eller elektronisk pr. e-mail med oplysning om navn, alder og bopæl. Udmeldelse kan ske pr. brev eller e-mail til hver den 1. i en måned, hvis medlemmet ikke har noget økonomisk mellemværende med foreningen.\nKontingentets størrelse fastsættes af bestyrelsen. Medlemskab kan være gratis.\nVed for sen betaling af eventuelt kontingent skal medlemmet pr. brev eller e-mail meddeles, at det er slettet af foreningens medlemsliste.\nGeneralforsamlingen er foreningens øverste myndighed i alle anliggender. Ordinær generalforsamling afholdes en gang årligt inden udgangen af september. Adgang til generalforsamlingen har alle foreningens medlemmer. Stemmeret har alle, der ikke er i kontingentrestance. Der stemmes ved personligt fremmøde, og ingen kan som fuldmægtig repræsentere mere end 1 medlem. Der indkaldes med mindst 3 ugers varsel via e-mail med angivelse af dagsorden samt eventuelle indkomne forslag, som skal være indsendt senest 2 uger før generalforsamlingens afholdelse. En rettidigt indvarslet generalforsamling er beslutningsdygtig uanset de fremmødtes antal.\n6. Valg af formand og/eller bestyrelsesmedlemmer, hvis disse er på valg.\nFraværende medlemmer kan på generalforsamlingen vælges til en foreslået post, hvis der skriftligt eller elektronisk foreligger tilsagn om, at vedkommende vil modtage valg til posten.\nEkstraordinær generalforsamling kan til enhver tid indkaldes af bestyrelsen og skal indkaldes, når mindst en femtedel af foreningens stemmeberettigede medlemmer skriftligt over for bestyrelsen fremsætter ønske herom på grundlag af et eller flere klart angivne emner, om hvilke der kræves beslutningstagning. I sidstnævnte tilfælde skal generalforsamlingen afholdes senest fire uger efter begæringens modtagelse.\nBestyrelsen er foreningens daglige ledelse og repræsenterer foreningen i alle forhold. Bestyrelsen kan nedsætte udvalg til varetagelse af løbende eller enkeltstående opgaver. De vedtagne beslutninger og foretagne handlinger forpligter foreningen i henhold til vedtægterne. Bestyrelsen består af en formand samt yderligere to medlemmer og vælges for to år ad gangen af den ordinære generalforsamling. Kandidater vælges ved simpelt flertal. Foreningen tegnes af formanden. Et bestyrelsesmedlem kan virke som fuldmægtig for foreningen. Bestyrelsen fastsætter selv sin forretningsorden. Bestyrelsen kan ekskludere et medlem, hvis handlinger strider mod foreningens formål. Medlemmet har i så fald krav på at blive hørt, før bestyrelsen træffer sin afgørelse.\nForeningens regnskabsår er kalenderåret. Driftsregnskab og status forelægges den ordinære generalforsamling til godkendelse.\nPå den ordinære generalforsamling vælges for et år ad gangen en revisor, som til enhver tid har adgang til at efterse regnskab og beholdninger. Revisionsformen er regnskabsmæssig revision.\nBestemmelse om foreningens opløsning kan kun tages på en i dette øjemed særligt indkaldt ekstraordinær generalforsamling. Til forslagets vedtagelse kræves, at mindst ¾ af de afgivne stemmer er for forslaget. I tilfælde af opløsning bør eventuelle aktiver så vidt muligt anvendes i overensstemmelse med foreningens formål.\nKindvig, 16. februar 2014\nJens-Ole Paulin Anette Paulin Kirsten Pasbjerg


Spillere kan nu vælge spillemaskiner Treasure Ireland\nDeutsch John Hunter and the Aztec Treasure John Hunter er en adrenalinsøgende eventyrer med cowboyhat, der ikke er ukendt med at spille hovedrollen i sin egen online casino spilleautomat. Men John Hunter er ikke den eneste, der har travlt med at udforske Aztekerverdenen. Ej heller er han den eneste eventyrer, der er så tæt på at finde skatte, at de næsten kan lugte dem.\nDansker Review Treasure Fair Spilleautomat Sjove forlystelsesparker er et sted af magi plus underholdning, hvor både voksne og børn kan deltage. Udsigten til spændende ture eller vinde overraskelser under sjove skuespil er nok til at tiltrække aldeles blandet skare. Video slotspil-udviklere stræber derefter at opnå et lignende mål: at tiltrække nye spillere til deres spilunivers og at levere kvalitetsunderholdning — inklusive nogle saftige kontante belønninger. Når man to verdener mødes, opstår mindeværdige skuespil såsom Treasure Fair fra Holdings. Sikke hvorfor ikke tage det bedst siden både sjove parker og spilleautomater plus kombinere dem i en unik plus smuk cirkus tema-skabelse?\nBedste udbetalings chancer Royal Apollo casino\nSpin med indsats spilleautomat Cashasaurus\nBonuskode til casino spillemaskine Go For the Gold


Hvem bestemmer hvad? - bl.dk\nDer er mange begreber at holde styr på - her er en kort oversigt over de beboerdemokratiske organer, man kan finde i en almen boligorganisation:\nI en almen boligorganisation uden boligafdelinger\nRepræsentantskab – består af boligorganisationens bestyrelse\nog mindst 1 repræsentant for beboerne fra hver af medlemmernes bestyrelser (LAB § 11, stk. 2)\nGeneralforsamling – består af boligorganisationens bestyrelse og medlemmernes bestyrelser (LAB § 11, stk. 5).\nI en almen boligorganisation med boligafdelinger\nRepræsentantskab - består af boligorganisationens bestyrelse og mindst 1 repræsentant for hver afdeling (LAB § 11, stk. 1)\nDe afdelingsvalgte repræsentanter skal udgøre flertallet\nGeneralforsamling – omfatter boligorganisationens bestyrelse, boligorganisationens medlemmer (lejere og enhver, der er opnoteret på boligorganisationens venteliste) og medlemmernes myndige husstandsmedlemmer (LAB § 11, stk. 4)\nRepræsentantskab/generalforsamling varetager boligorganisationens overordnede anliggender som fx beslutning om byggepolitik, køb eller salg af boligorganisationens ejendomme, godkendelse af boligorganisationens og afdelingens årsregnskab og godkendelse af boligorganisationens vedtægter. På det årlige møde vælges organisationsbestyrelsen.\nI pjecen Medlem af organisationsbestyrelsen kan du læse mere om arbejdet i bestyrelsen. Hent pjecen: "Medlem af organisationsbestyrelsen"\nLæs mere om afdelingsbestyrelsens opgaver i pjecen Ny i afdelingsbestyrelsen. Hent pjecen: "Ny i afdelingsbestyrelsen"


Lilleputten med de store ambitioner - Magasinet Europa\nAnalyse af Nikita Bertram Selvig\n10.10.2013 | GRØNLAND & EU | Da Grønland op gennem første halvdel af 1980’erne var uenig i EF’s reguleringer på fiskeriområdet, blev der gjort kort proces. Den store ø sagde farvel til det europæiske fællesskab og satte samtidig en tyk streg under, at Grønland ikke blot er lilleputten, som de store magter kan koste rundt med. Landet har sine egne interesser og er villig til at gå imod EU for at forfølge dem. Et træk, som Grønland senere har vist sig villig til at gentage.\nKlimaforandringer og en undergrund fyldt med råstoffer har i løbet af de senere år givet Grønland ekstra gode kort på hånden i det internationale magtspil. En position, som lilleputten med de store ambitioner har tænkt sig at udnytte.\nFornyet styrke og selvtillid\nSom tidligere dansk koloni har Grønland i dag status som et af EU’s Oversøiske Lande og Territorier, de såkaldte OLT’er, som formelt befinder sig i periferien af EU’s interessesfære.\nSkærer man OLT-landene over en bred kam, kendetegnes de af meget få administrative ressourcer, perifere geografiske positioner og meget lave indbyggertal. Forholdet mellem EU og EU’s OLT-lande kan derfor bedst betegnes som et bistandsforhold, hvor EU er den glade giver.\nI 2013 udløber den nuværende aftale mellem EU og De Oversøiske Lande og Territorier, og forhandlingerne om rammerne og målene for det fremtidige samarbejde er i fuld gang. Det er forhandlinger, som Grønland går ind til med fornyet styrke og selvtillid.\nSelv om Grønland modtager ca. 320 mio. årlige støttekroner fra EU, er retorikken de senere år blevet strammet betydeligt, og Grønland lægger ikke længere skjul på ønsket om at være en ligeværdig partner. I et høringssvar fra 2008 i forbindelse med den nye OLT-aftale påpeger landet således, at ”en fremtidig model skal indregne europæiske strategier, hvor Grønland er OLT-land såvel som en strategisk partner”.\nRetorikken afspejler bevidstheden om den strategisk vigtige betydning, som Grønland har for EU på grund af landets centrale placering i den arktiske region. Samtidig udnytter Grønland, at landet ejer de mineraler, som den europæiske industri er afhængig af. Grønland lægger stor vægt på de aspekter, hvor landet har noget at tilbyde EU og vil ikke længere opfattes som en pacificeret bistandsmodtager, der modtager, men aldrig giver noget tilbage.\nMen samtidig skal EU ikke være i tvivl om, at det strategiske partnerskab ikke er en given sag. Hvis EU vil have del i de grønlandske ressourcer, skal der penge på bordet. Især den tidligere landsstyreformand Kuupik Kleist har anvendt en EU-retorik, der kan tolkes som relativt højt spil. Kleist udtalte således til Politiken tidligere i år, at ”Grønland er åben for alle, der ønsker at investere i landet”.\nKlare signaler til omverdenen\nFor Grønland er det afgørende at opnå synlighed for omverdenen og sætte landet på verdenskortet. Også her viser den grønlandske selvtillid sig, for selv om små lande sjældent giver anledning til store overskrifter, så gør Grønland af og til et godt forsøg på at skabe nogle.\nI maj valgte Grønland således at boykotte et ministermøde i Arktisk Råd og sætte landets medlemskab af rådet i bero på ubestemt tid. Utilfredsheden opstod, da Grønland ikke måtte sidde med ved forhandlingsbordet, men i stedet måtte tage til takke med at se Danmark forhandle på hele Rigsfællesskabets vegne.\nFørst efter tre måneders boykot vendte Grønland i august tilbage til forhandlingerne med en garanti fra det canadiske formandskab om, at man i fremtiden vil have en plads i forhandlinger af relevans for Grønland. Også EU har fået klar besked, når man er gået for langt i forhold til, hvad Grønland mener karakteriserer en fair behandling.\nGrønlænderne værner om deres traditioner med sæl- og hvalfangst, og når EU regulerer på dette område, er der særlig stor risiko for uro. Grønland betragter på mange måder reguleringerne som en krænkelse og et udtryk for manglende forståelse for og anerkendelse af den grønlandske identitet. Tilbage i 1985 var det bl.a. reguleringer på dette område, som førte til bruddet med EF.\nI 2009 havde man lært lektien, og Grønland fik indført en ”inuit-undtagelse” i det ellers berømte EU-forbud mod import af sælskind. Eksemplerne viser tydeligt, at Grønland ikke blot ønsker at være kendt som en råstofstormagt. Det er vigtigt for landet, at inuitternes kulturelle værdier og traditioner bevares, og at omverden er klar over denne kultur.\nForløbene i Arktisk Råd og EU illustrerer Grønlands arbejde med at sætte sig selv på verdenskortet og kan desuden betragtes som et signal til omverden om, at man ikke længere blot skal betragte landet som den umyndige lillebror i det danske rigsfællesskab. Grønland skal have en plads og sidde med dér, hvor de vigtige beslutninger træffes, og måske vigtigst af alt skal de aktører, som landet forhandler med, forstå, hvad det indebærer at være grønlænder.\nStore ambitioner, men begrænset administration\nGrønland er fuldt bevidst om den magt, som ejerskabet af råstoffer og mineraler giver landet og anvender denne viden i relationen med større og vigtigere aktører. Man forsøger at spille sine kort på bedste vis og har indtil videre opnået både synlighed og indflydelse i det europæiske landskab. Grønland har således bevæget sig fra at være en af EU’s bistandsmodtagere til nu at stå centralt i EU’s vej ind til de arktiske muligheder.\nUmiddelbart lader det til, at mulighederne for at forfølge egne interesser er gunstige for Grønland, men det interessante er imidlertid, hvor frie tøjler Grønland reelt har. Risikoen er, at selvtilliden kammer over og resulterer i utopiske krav og overreagerede handlinger. Kuupik Kleists udtalelse om, at landet ligger åbent for alle kan af mulige partnere blive betragtet som en lidt for offensiv udmelding. Nogle kunne begynde at frygte, at de øvrige lande ikke helt ved, hvor de har Grønland.\nEndnu mere interessant er de administrative udfordringer, som Grønland står overfor. Nok er landets varer eftertragtede, og man har selvtilliden til at være med dér, hvor det er sjovt. Men kan det administrative system med de nuværende godt 600 medarbejdere nå det nødvendige faglige niveau, så man ikke blot løbes over ende? Trods Grønlands selvforståelse og voksende tro på egne potentialer synes det usandsynligt, at landet kan stå på egne ben inden for de kommende år.\nGrønland kan blive tvunget til at erkende sin afhængighed af støtte fra andre aktører og handle i overensstemmelse med denne afhængighed. Grønland kunne vende sig mod det nordamerikanske kontinent, men det virker ikke sandsynligt, at USA vil overtage den økonomiske støtte, som Danmark og EU i dag yder. Selv om Grønland spiller højt spil over for EU, vil landet givetvis være nødt til at holde fast i sin relation til det europæiske fællesskab, uanset om det kaldes et bistandsforhold eller et partnerskab.\nNanna Friis er stud.scient.pol. ved Institut for Statskundskab, Københavns Universitet.\nNikita Bertram Selvig er stud.jour. ved Danmarks Medie- og Journalisthøjskole i Aarhus.


Hvad bruger man en revisor til En revisor er en person, som kan reviderer virksomhedsregnskaber for fejl. Når du er iværksætter har du måske brug for revisor hjælp med bogføringen og årsafslutningen. Er du medejer af et aktieselskab er her regler om at udarbejde et årsregnskab, som kan være godt at få gennemgået af en registreret revisor, dog små virksomheder må gerne fravælge revision. En revisor kan samtidig være behjælpelig ved opstart af virksomhed. Samtidig er revisoren den der kontrollere at regnskaberne er retvisende og at virksomheden ikke snyder. De sidste par år har der været en stigende tendens til mindre firmaer, bestyrelser og butiksindehavere vælger lokal revisor. Der kan være mange fordele ved at vælge en revisor som er tilknyttet et lokalområde. Disse fordele er, at man kan forvente sikker service og en rådgiver der har indblik i de lokale processor. Ligeledes har revisor fra lokalområdet gode forudsætninger for at hjælpe mindre virksomheder med deres kendskab til nat…\nFind den rette revisor En revisor kan kontrollere regnskaber. Når du er selvstændig kan du have behov for hjælp med dit bogholderi samt årsregnskabet. Ejer du et anpartsselskab er her krav om at udarbejde et årsregnskab, hvilket kan være en god idé at få gennemgået af en revisor, dog mindre selskaber må godt fravælge revision. Alene holdingselskaber har stadig revisionspligt. En revisor kan ligeledes hjælpe med opstart af virksomhed.. Samtidig er en revisor den der sikre at regnskabet er retvisende samt at virksomheden ikke snyder. Resultatet af revisionen er en godkendelse af regnskabet. Indenfor revisorer er der 3 forskellige slags: En økonomisk rådgiver som blot kalder sig selv revisor, en registreret revisor samt en statsautoriseret revisor. Der er overhovedet ikke noget galt i at man kalder sig revisor uden at være registreret revisor; med de er uden for kontrol fra revisornævnet og revisortilsynet og man har som kunde ikke samme garanti som du får ved at bruge en registreret- o…\nStatsautoriseret revisor En revisor kan gennemgå virksomhedsregnskaber. Hvis du er virksomhedsejer har du måske brug for revisor hjælp med dit bogholderi eller årsregnskabet. Ejer du et anpartsselskab er der regler om at udarbejde et årsregnskab, som er godt at få revideret af en revisor, dog mindre danske virksomheder har ikke længere revisionspligt. En revisor kan samtidig hjælpe ved virksomheds opstart.. Samtidig er en revisor den der sikre at regnskaberne er retvisende samt at virksomheden ikke svindler. Indenfor revisorer findes der flere typer: En økonomisk rådgiver som bare kalder sig selv revisor, en registreret revisor samt en statsautoriseret revisor. Der er slet ikke noget i vejen for at man kalder sig revisor uden at være registreret revisor; med de er pålagt kontrol fra revisornævnet eller revisortilsynet og du har som kunde ikke samme tryghed som du har ved at henvende sig til en registreret- samt statsautoriseret revisor istedet for. Der findes to forskellige uddanne…