Miksi jokaisen ihmisen tulisi olla feministi? - MUTSIS ON\nMiksi jokaisen ihmisen tulisi olla feministi?\nMiehet meidän, jotka olette vallassa.\nPyhitetty on teidän nimenne.\nTulkoon teidän valtakuntanne.\nTapahtukoon teidän tahtonne,\nNiin kauan kuin miehiä ja naisia on ollut olemassa, ovat sukupuolet olleet eriarvoisia. Me elämme yhteiskunnassa, jossa valtaosa väestöstä kuvittelee olevansa tasa-arvoisia, kun todellisuudessa naiset joutuvat edelleen taistelemaan samoista oikeuksista, jotka miehet ottavat itsestäänselvyytenä. Naisen euro on 82 senttiä (Akava), urapolku pysähtyy sukupuoleen ja seksuaalinen häirintä on enemmän sääntö kuin poikkeus.\nFeministiksi itsensä luokitteleva ihminen on tasa-arvon kannattaja. Jos siis olet sitä mieltä, että naisilla ja miehillä tulisi olla yhtäläiset oikeudet ja velvollisuudet, olet feministi. Jos olet sitä mieltä, että naiset ovat parempia ja ansaitsevat enemmän kuin miehet, olet yhtä lailla seksisti kuin samalla tavalla miehistä ajatteleva henkilö. Vuonna 2016 voisi uskoa lähes jokaisen jo olevan feministi, mutta näin ei ole, päinvastoin. Feminismillä on surullisen negatiivinen leima, mutta miten se voi olla edelleen mahdollista?\nJo aikojen alusta osa miehistä on kokenut naisten tasa-arvon tavoittelun uhkana. Uuden pelossa feministit on leimattu miesvihaajiksi, rintaliivejä polttaviksi radikaaleiksi. Niin siis siinä kohtaa, kun pääsimme yli vahvoihin naisiin kohdistuneista noitavainoista. Nämä ennakkoluulot vaikeuttavat edelleen todellisen sukupuolten välisen tasa-arvon toteutumista, koska feministiksi tunnustautumisesta on tehty pelottava, häpeällinen tabu.\nFeministit eivät kuvittele naisten olevan parempia kuin miehet, vaan he ymmärtävät naisten olevan yhteiskunnan silmissä alempiarvoisia. Feminismi on synonyymi sukupuolten väliselle tasa-arvolle, mutta tämä menee enemmistöltä ohi.\nEnnen kaikkea feministit ovat realisteja. Feministit eivät kaunistele yhteiskuntaa oman mielensä mukaan, vaan tarttuvat sen epäkohtiin.\nUsein aloittaessasi keskustelua feminismistä, saat heti kuulla, että onhan miehilläkin asiat huonosti ja tämän perusteella monet ovat sitä mieltä, ettei naisten voi väittää olevan todellinen vähemmistö. Ja niinhän miehetkin joutuvat kohtaamaan paljon sukupuolensa tuomia vääryyksiä, mutta naisen asema on silti miehen asemaa huomattavasti heikompi. Siinä missä miehet ovat saaneet kaiken, naiset ovat taistelleet niistä etuoikeuksista, joiden pitäisi olla oikeuksia. Miehet eivät voi odottaa meidän hoitavan nyt tätä taistelua heidän puolestaan, vaan heidän on herättävä huomaamaan, että feminismi on ratkaisu tähän kaikkeen. Sinä päivänä, kun jokainen mies ja nainen on feministi, meidän ei enää tarvitse miettiä sellaista asiaa, kuin sukupuolten välinen epätasa-arvo.\nAntakaa meille tänä päivänä\n82 senttiä eurosta.\nJa antakaa meille meidän pukeutumisemme anteeksi,\nniin me lupaamme tyytyä kohtaloomme\nniin kuin äitimme ennen meitä.\nFeminististä ajattelua voidaan jakaa karkeasti kahteen luokkaan. Voit pohtia feminismiä lain ja yhteiskunnan rajoitteiden näkökulmasta, tai miettiä asenteita ja ennakkoluuloja. Molempien korjaaminen on tärkeää, mutta kumpikaan ei tapahdu yhdessä yössä.\nLain ja yhteiskunnan puolesta miesten suurimmat, elleivät jopa ainoat, epäoikeudenmukaisuudet ovat vanhemmuuden jakautuminen sukupuolten välillä, sekä asevelvollisuus. Asenteista puhuttaessa sitten taas esiin nousee miesten väheksyntä naisellisiksi koettujen piirteiden perusteella. Nämä ovat tärkeitä asioita, jotka aiheuttavat paljon ongelmia yhteiskunnassa ja niiden korjaaminen on tärkeää. Miehelle pitäisi olla aivan yhtä hyväksyttävää näyttää tunteensa kuin naisellekin. Miehen pitäisi saada pukeutua hameeseen näin halutessaan, eikä miesten meikkaamista saisi pitää tabuna. Miehet ovat myös aivan yhtä kykeneviä, tärkeitä ja rakastavia vanhempia kuin naiset.\nKun lähdemme luomaan tasa-arvoa, on meidän kuitenkin ensin tartuttava naisten kohtaamiin epäkohtiin. Kun miehillä on jo niin paljon enemmän kuin naisilla, miksi meidän olisi ensin huolehdittava heistä? Jos toisella sukupuolella on esimerkiksi 95% mahdollisista tasa-arvoisista oikeuksista ja toisella 70%, eikö meidän tulisi ensin saada tämä alempiarvoinen sukupuoli sinne samalle tasolle? Kun molemmat sukupuolet ovat siellä 95 prosentissa, on täydellinen hetki keskittyä niihin viimeiseen 5 prosenttiin yhdessä. Jos lähdemme ensin huolehtimaan siitä toisen sukupuolen puuttuvasta viidestä prosentista, jää toinen sukupuoli aina vain kauemmas tasa-arvosta.\nYhä tänä päivänä naiset joutuvat päivittäin kohtaamaan sukupuolensa tuomia esteitä ja vaikeuksia. Perheellisen naisen on huomattavasti vaikeampi saada työpaikkaa kuin perheellisen miehen. Naisia arvostellaan enemmän ulkonäön perusteella. Naiset joutuvat jatkuvasti pelkäämään seksuaalista häirintää ja hyväksikäyttöä, sekä kyseisten tapahtumien ilmoittamista.\nUhrin syyttely on pelottavan yleistä ja raiskatulta naiselta kysytään liian usein, mitä hänellä oli päällään ja paljonko hän oli juonut. Raiskaukselta välttyäkseen naisia kehotetaan välttämään pimeässä kulkemista ja paljastavasti pukeutumista, koska miehiä ei pystytä estämään. Laki päästää raiskaajat ehdonalaisella ja nainen saa ikuiset traumat tapahtuneen lisäksi uhrin syyttelyä täynnä olevasta oikeudenkäynnistä.\nTyttöjä hylätään, ei kouluteta, ei arvosteta, myydään, hyväksikäytetään ja laiminlyödään jatkuvasti, mutta silti feminismistä puhuessa liian monelle ihmiselle tulee ensin mieleen, että ”entäs sitten miehet, ei heillä ole tasa-arvoista vanhemmuutta”. Kuten sanottua, nämä kaikki asiat ovat tärkeitä, mutta henkeä uhkaavat epätasa-arvon aiheuttamat tilanteet lienevät kuitenkin se oikea paikka aloittaa.\nEmmekä saata teitä enää kiusaukseen,\nettei teidän ole pakko raiskata.\nSillä teidän puolella on laki ja voima ja poliisi iankaikkisesti. Aamen.\nKorjataksemme sukupuolten välisen epätasa-arvon, meidän on lähdettävä liikkeelle pienistä osa-alueista ja luotettava lumipalloefektiin. Nyt kun suvaitsevaisuus on muotia, ovat asenteet lähteneet muuttumaan reipasta tahtia ja tästä muutoksesta pidetään kovaa meteliä, mutta käytännön muutokset eivät vielä ainakaan Suomessa asti hirveästi näy.\nFeminismin edistymistä on viime aikoina tukenut vahvojen miesten tunnustautuminen feministeiksi. Barack Obama kertoi kesällä julkaistussa esseessään olevansa feministi (Glamour) ja tämä on hienoa kehitystä, mutta toisaalta on todella hälyttävää, että tarvitsemme miehen puhumaan puolestamme tullaksemme otetuiksi tosissaan. Meidän ei kuitenkaan tule olla ylpeitä ja kieltäytyä miesten avusta, vaan vaalia sitä. On hienoa nähdä, että moni mies tukee tasa-arvoa, eikä pelkää sen olevan itseltään pois. On meidän kaikkien yhteinen tehtävä luoda jälkikasvullemme maailma, jossa feminismiä ei enää tarvita.\nMeidän on päästävä irti normista, jossa ihmisen on todistettava arvonsa, koska on väärää sukupuolta. Kukaan ei voi muuttaa maailmaa sormiaan napsauttamalla, mutta jokainen meistä voi antaa oman panoksensa tämän muutoksen eteen. Voit sivistää ystäviäsi, kasvattaa lapsistasi feministejä, tukea epätasa-arvon vastaista työtä, tai ihan vain olla feministi. Älä pyydä anteeksi sitä, että olet nainen. Ymmärrä arvosi ja vaadi arvostusta. Muutos lähtee siitä.\nKatekismus, Isä meidän -rukous\nAkava, Tämä on neuron kurssi Suomessa, viitattu 3.3.2016 http://www.akava.fi/tyoelama/tasa-arvo/naisen_euro_eli_neuro_nousuun/tama_on_neuron_kurssi_suomessa\nGlamour, President Barack Obama says, ”This is what a feminist looks like”, viitattu 4.8.2016 http://www.glamour.com/story/glamour-exclusive-president-barack-obama-says-this-is-what-a-feminist-looks-like\nTämä on essee, jonka kirjoitin koulua varten! Mun on pitkään tehnyt mieli kirjoittaa feminismistä blogiin, mutta kun meidän piti valita itse aihe esseelle ja opettaja pyysi kirjoittamaan jostain, minkä suhteen on itse intohimoinen, tiesin heti, että tämä on se mun aihe. Ja nyt saan kaksi kärpästä yhdellä iskulla, kun lisään tämän myös blogiin! Vähän erilaista sisältöä, kun koko kieliasu poikkeaa blogin tyylistä hieman, mutta mitäs tykkäätte? Tämä on ensimmäinen esseeni vuosikausiin, joten siihen nähden olen ihan tyytyväinen. Vaikeinta oli pitää essee tarpeeksi lyhyenä, 2-3 sivua oli tälle aiheelle kuitenkin liian vähän ja toivon, ettei essee anna sellaista miesvihaaja -kuvaa.\nJos miettii ihan tämän esseen arvostelun ulkopuolelta, niin mitä mieltä olitte aiheesta? Millaisia ajatuksia feminismi herättää teissä?\n7.11.2016 klo 22:43\nVäitteet olivat välillä hieman irrallisia ja karrikoituja. Olen itse saanut hieman erilaisen kuvan feminismistä, kuin mitä tekstisi antaa ymmärtää.. Tosiasiahan on, että miehet kokevat yhtä lailla ahdistelua, mutta ongelmana on se, että sitä harvoin otetaan todesta. Myös seksuaalirikoksen uhrina ja miehenä on vaikeaa saada äänensä kuuluviin – jos edes kehtaa. Miestähän ei voi raiskata ja muuta bullshittiä.\nKannattaa tutustua myös siihen, mitä maailmalla tapahtuu. Esim. Pakistanissa poikien kohtaama seksuaalinen väkivalta on massiivinen ongelma. Feminismi on kuitenkin maailmanlaajuinen liike, joten aika suppeaa ja yleistävää kirjoittaa, että miesten ainoat ongelmat liittyvät vanhemmuuteen ja asepalvelukseen.\nEn ole blogiasi enää aikoihin seurannut, enkä taida jatkossakaan, vaikka tavallaan tämä pohdiskelu oli piristysruiske. Valitettavasti blogista huomaa, että se on sinulle työtä, intohimo puuttuu. Jos ei ole blogille aikaa, niin keskity niihin muihin asioihin. Tuskin se maailma siihen kaatuisi, jos käyttäisit enemmän aikaa perheeseesi ja opiskeluun? Nämä aika pitkään valloilla olleet ”Moi, kiire, kohta palataan normaaliin” -postaukset ovat mielestäni lukijoiden ja työnantajasi aliarvioimista.. Törmäsin tähän postaukseen ja päätin lukaista. Akateemisuuteen en ota kantaa, jos kyseessä kerran oli vapaa essee.\n1.11.2016 klo 19:39\nhyvin ja mielenkiintoisesti kirjoitettu&tärkeä ja ajankohtainen aihe!\n2.11.2016 klo 18:29\n1.11.2016 klo 20:14\nKyllä ja aamen! Tosi hyvä teksti, mutta pilkkuvirheet kantsii tsekkaa jos tää on koulua varten 😀 T. Viestinnän opiskelija ja kärsin siitä\n2.11.2016 klo 18:28\nOih ja voih, nyt pelottaa! 😀 Tämä on siis jo palautettu!\n1.11.2016 klo 20:22\nMites sitten. Pitääkö naisille olla pakkoarmeija? Hirveesti huudellaan tasa arvosta mutta naiset ei ole valmiita mihinkää\n2.11.2016 klo 07:38\nEhkäpä kuitenkin vapaaehtoisuuteen pohjautuva asevelvollisuus.:) Vapaaehtoisestihan monet naiset jo nyt käyvät armeijan.\nSuosittelen lukemaan tuon esseeni uudestaa, sillä siinähän vastaan juuri tähän kysymykseen 🙂 Lukaise tuo kappale, jossa puhun noista prosenteista\nPasaa ja Atpoa lainatakseni: ”Naisen euro on 82 senttiä – olisivat tyytyväisiä” !\n2.11.2016 klo 18:27\n1.11.2016 klo 21:12\nEikö teidän pidä kirjoittaa lähteistettyä tekstiä?\n1.11.2016 klo 22:28\nSamaa mietin. Noi tekstin sisään laitetut lähdeviitteet ei oo tarpeeksi edes ton ns kirjallisuusluettelon kanssa. Mulle jäi siis epäselväksi, mikä tän tekstin tyylilaji oli? Oliko tarkoitus olla aikakausilehtimäinen vai akateeminen? Jos jälkimmäinen, viitteitä ei missään nimessä ole tarpeeksi koska teet paljon väitteitä joita et saa heittää ihan hatusta. Jos taas aikakauslehtimäinen niin silloin noi suluissa olevat ”lähteet” on turhia.\n2.11.2016 klo 08:50\nKoska kyseessä on ensimmäinen korkeakoulua varten kirjoitettu essee, ei näissä asioissa ole varmastikaan ollut vielä kovastikaan ohjeistusta. Itselläni ainakin yliopistossa minua vain käskettiin kirjoittamaan essee, ja kun sen teki tavalla, joka lukiossa olisi riittänyt mainiosti, alettiin jälkikäteen käymään läpi, mitä kaikkea tulee parantaa ja muuttaa. Erittäin hienosti kirjoitettu teksti Emilialta ja vaikka kaikki lähdeviitteistä nipottavat tarkoitattekin varmaan hyvää, on se silti vähän turhaa negiskommentointia. Eiköhän sieltä AMK:n puolelta puututa niihin muotoseikkoihin, joihin he haluavat panostaa! 😀\n2.11.2016 klo 18:25\nJuuri näin 🙂 Ja kyseessä oli siis vapaa essee, josta harjoituksen vuoksi piti löytyä kolme lähdettä.\n1.11.2016 klo 21:29\nTosi kiva teksti! Muutenkin tykkään sun asenteesta feminismiä kohtaan, siitä että tiedostat sen olevan kahden sukupuolen kauppa. 🙂\nJa niihin pääsykoetehtäviin verrattuna lähdemerkinnöissäkin on jo kyllä parannusta, vieläkin tosin tekee mieli vähän niuhottaa.. esimerkiksi Glamourin uutisessa authorina on itse Obama, joten hänen nimensä voisi olla lähtemerkinnässä, ja ”viitattu”-päivämäärä tarkoittaa sitä päivää jolloin itse viittaat lähteeseen, ei päivää jolloin artikkeli on kirjoitettu. Artikkelin julkaisuvuoden taas voi mainita heti sen kirjoittajan jälkeen. 🙂\nKatekismukseen viittaaminen taas ei periaatteessa oikeen toimi, kun olet kuitenkin luonut rukouksesta ihan oman, muokkaillun versiosi.\nTiedän, ettei nämä anonyymit neuvomiset nyt varmasti hirveästi nappaa, mutta meillä ainakin viimeistään oparia kirjoittaessa sai huutia, jos ne merkinnät oli vähän sinnepäin. 🙂\nIik, näistä tulee varmaan sit noottia! 😀 Me ei käyty tätä lähteiden merkintää läpi vaan käskettiin katsosa yhdestä AMKin ohjeesta mallia ja ymmärsin sen näin, mutta pitääpä kysellä siltä opettajalta lisää tästä merkinnästä! 🙂 Tää oli tosiaan meidän ensimmäinen essee, joten ehkä saan armoa noiden suhteen, tosin vitonen saattaa nyt jäädä haaveeksi 😉\n1.11.2016 klo 22:51\nMoi! Ekaa kertaa kommentoin, koska sattui olemaan niin mielenkiintoinen teksti!\nValmistuin itse vasta ylioppilaaksi viime keväänä, mutta äikän yoesseessä kirjoitin hieman samasta aiheesta, siitä kuinka tytöt uhkaavat hävitä maapallolta, kun intiassa/kiinassa tyttölapsia abortoidaan ja tapetaan poikalasten ollessa se ainoa tulevaisuuden toivo (aineisto kertoi tästä).\nTuossa esseessäni pohdin sitä, että minusta meidän länsimaiden naisten ja feministien tulisi kantaa kortemme kekoon ennemmin (tai ainakin ensiksi) juuri näiden oikeasti huonossa asemassa olevien tyttöjen ja lasten hyväksi. Kyllä meillä täällä jaksetaan jauhaa julki-imetyksen ja rintaliivittymyyden puolesta, kun jossain tytöille ei anneta edes mahdollisuutta syntyä tai elää muutamaa päivää pidempään. Kyllä nuo ensiksi mainitsemani asiat ovat toki tärkeitä, mutta first things first.\nMitä tuohon esseesi tulee, se oli mielenkiintoinen! Olisin vain kaivannut hieman enemmän esimerkkejä, nyt vain luettelit epätasa-arvon kohtia ja jäi vähän tyhjä olo. Mitä mieltä olet asevelvollisuudesta? Entä miten mainitsemiisi epäkohtiin tulisi oikeasti puuttua?\n2.11.2016 klo 18:31\nMielenkiintoinen aihe! 🙂 Multa loppui tila kesken, kun tuli esseen määrätty pituus vastaan (tämäkin meni jo vähän yli, kun piti olla 2-3 sivua ja mulla tuli ohjeistetulla fontilla ja rivivälillä 3,5), mutta mä voisin kyllä postata aiheesta jatkoa! 🙂 Asevelvollisuudesta puhuin sivuten tuossa kappaleessa, jossa jauhan näistä prosenteista! Käytännön toimille ei ollut tässä nyt tilaa, mutta voisin kyllä myöhemmin kirjoittaa niistäkin lisää!\n2.11.2016 klo 07:39\nHyvä teksti täyttä asiaa! Pikkuvirheet tosiaan kannattaa tsekata, mutta siis tosi hyvä!:)\n2.11.2016 klo 18:32\n2.11.2016 klo 10:25\nSamaa mieltä kuin edelliset: lähteet ja pilkut kuntoon. Ilman lähdeviittauksia saatettiin kirjoittaa vielä lukiossa ja sitä ennen, mutta korkeakoulussa pitäisi kaikessa tuotetussa tekstissä pystyä viittaamaan siihen, mistä olet ajatukset saanut. Lähteiden käyttö osoittaa myös perehtyneisyyden aiheeseen. Lähteistä vielä nuo tekniset asiat kuntoon.\nItseäni häiritsee myös tuollainen puhutteleva kirjoitustyyli, eli ”meidän pitää” ”jos olet”..se tulee jenkkityylistä, eikä ole ehkä aivan sopiva tapa kirjoittaa akateemista asiatekstiä. Mutta jos tämä on enemmän blogitarkoitukseen, niin siihen se toki sopii eri tavalla.\n2.11.2016 klo 18:33\nTämä oli meidän ensimmäinen essee ja lähteiden merkkaaminen piti vain tsekata netistä, joten en usko opettajan olevan niiden suhteen hirveän kriittinen 🙂 Ymmärsin netistä sen menevän näin, joten näillä mennään, jatkossa sitten paremmin! Tämä oli vapaa essee, johon piti vain harjoituksen vuoksi merkitä kolme lähdettä. Tämän tekstin ei käsittääkseni ohjeistuksen mukaan tullut olla akateeminen, vaan nimenomaan vapaa essee.\n2.11.2016 klo 11:39\nMielestäni kivasti kirjoitettu! Essee ohje voisi kuitenkin olla hyvä, itselleni tommonen lauseen tai parin kappale on vähän turhan lyhyt! Samoin lähdä viitteessä tulisi olla kirjoittaja ja vuosi ja sivunumero eikä vain lehden nimi 🙂 itsellenikin tuli yllätyksen nämä kaikki kun aloitin yliopiston tänä vuonna 😀 onneksi tekemällä oppii, mulla nyt 10 esseetä takana niin pikkuhiljaa rutinoituu! Esseet on kyllä kivoja ja tää feminismi on tosi tärkeä aihe!! Se ei voi olla liikaa esillä minusta. Osaat myös oikeasti kirjoittaa, tosin sen on huomannut ihan sun blogi teksteistäkin 🙂 Hyvää marraskuun alkua sulle!\n2.11.2016 klo 18:35\nMä löysin vähän huonosti tietoa tosta nettisivujen merkinnästä, joten siihen pitää ehdottomasti syventyä jatkossa! 🙂 Kappaleita yritin hirveästi lyhentää, kun aiemmin sain palautetta opettajalta, että mun kappaleet saisi olla lyhyempiä, toivottavasti ne ei nyt sitten ole jo liian lyhyitä 😀\n2.11.2016 klo 18:34\nEikös noihin ”viitattu”-kohtiin tule päivämääräksi se päivämäärä, jolloin olet hakenut tiedot sivuilta? Ei se, milloin se on julkaistu.\n2.11.2016 klo 18:37\nAi niin, ja %-merkin eteen tulee muuten välilyönti 🙂\n4.11.2016 klo 22:23\nJa lauseen perään piste.\n2.11.2016 klo 19:25\nKaikki femistit eivät ole realisteja. Itse pohjaudun enemmänkin liberalismiin/idealismiin ja olen feministi.\n2.11.2016 klo 19:34\nKommentti lähti näköjään liian aikasin. Mutta siis se, että idealistit uskovat yhteistyön mahdollisuuksiin ja edistykseen ei automaattisesti tarkoita, että kyse on yhteyskunnan kaunistelusta ja siitä, ettei epäkohtiin puututtaisi. Realisteilla ja idealisteillä on (osittain) erilainen tapa nähdä maailmaa ja yhtä lailla molempien tapojen edustajat voivat olla feministejä.\n2.11.2016 klo 19:28\nMielestäni ongelma on todellinen enkä väheksy feminismiä lainkaan silloin, kun sillä tarkoitetaan sukupuolten välistä tasa-arvoa. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että toisinaan feministit itse ovat pilanneet maineensa esimerkiksi miesvihallaan, uhoamisellaan tai jyrkkyydellään. Se lienee syy siihen, miksi itse en ole aatteesta järin innostunut.\nTekstisi toistaa ehkä hiukan samaa kaavaa, sillä heittelet liiankin kärjistettyjä kommentteja, jotka eivät välttämättä ole kovin tosiperäisiä, kuten ”seksuaalinen häirintä on arkipäivää” ja Isä meidän -rukouksesta tehty väännös. Sinuna olisin hengittänyt syvään ja kirjoittanut sitten esseen uudelleen hiukan neutraalimmassa sävyssä. Tai ainakin karrikoituja esimerkkejä välttäen. Se saisi ihmiset pohtimaan oikeasti asioita. Se että hyökkää, aiheuttaa lukijassa vain puolustautumistarpeen.\n2.11.2016 klo 20:39\nNäyttäisin todella mielelläni tämän tekstin avopuolisolleni, mutten ikävä kyllä uskalla, sillä saan jatkuvasti kuulla ikäviä kommentteja feminismistäni juuri häneltä, ihmiseltä jonka pitäisi jakaa elämänsä (ja arvonsa) kanssani… Todella surullista, että muuten käsittämättömän viisas ja järkevä ihminen ei kykene ymmärtämään feminismiä ja sen tärkeyttä.\n3.11.2016 klo 11:29\nTodella mielenkiintoinen aihe ja olen asioista samaa mieltä kanssasi. Ihmisten tulisi tajuta ettei feminismi ole synonyymi miesvihalle vaan tasa-arvolle. Esseestä sen verran, että perustelevampi tyyli sopii luultavasti akateemiseen tekstiin paremmin, se, että vaim toteaa asian jättää vähän tyhjän vaikutelman. Toki ymmärrän, että esseen pituus on haastava, kun aiheesta voisi paasata vaikka kirjan verran! 🙂\nHyvää Syksyn/talven jatkoa ja onnea opintoihin 🙂\n3.11.2016 klo 11:51\nKommentteja lukiessa alkaa ärsyttämään kuinka harva tarttuu itse aiheeseen siitä keskustellen ja sen sijaan ottaa kantaa kielioppiin tai viittauksiin joihin opettajat varmasti tarvittaessa puuttuvat. Aihe on ajankohtainen ja erittäin mielenkiintoinen, kiitos tästä teksistä! Kiteytit hyvin itsellenikin läheisiä ajatuksia.


Viivulla: Olohuoneen viiritys\nNeuleboomi ei tule yksinään...\nAloitin viikonloppuna tytölle neulemekon (joka muuten edistyy, surprise!) ja siinä samassa sain myös lopeteltua keskeneräisen virkatun viirin jonka aloitin joskus... en edes muista milloin.\nAlunperin tämän piti tulla tytön huoneeseen, mutta siellä on jo niin paljon kaikkea... Olohuone sen sijaan vaikutti orvolta ilman jouluvarustusta.\nViirin taustalla oleva vanha saunan ovi on nostalginen... se palveli kaupan ostostiskinä... :)\n... ja sitä ennen saunan ovena...\nNyt se elää meidän kanssa uutta elämää tuossa olohuoneen nurkassa <3\nIhanaa alkanutta viikkoa! Töiden merkeissä menee tää, ja ihanaa on se!\nLähettänyt Viivu klo 11.41\nTunnisteet: DIY, kirppislöydöt, koti, sisustus\nIra 14. tammikuuta 2013 klo 15.10\nMä niin odotan sen neulemekon valmistumista, siitä tulee ihana! Itse kun en osaa, voi vaan ihailla toisten taitoja... Kivaa viikkoa! ♥\nViivu 20. tammikuuta 2013 klo 11.41\nNo nyt mennään kainaloissa... Perästä kuuluu kunhan valmistuu :)\nHannele/Täyttä Elämää 14. tammikuuta 2013 klo 22.58\nTuo ovi on niin hieno! Ja viiri myös :)\nNo ovi on ihana, ja ollut jo NIIN monessa mukana...\nViirikin on vielä paikoillaan :D\nAnonyymi 15. tammikuuta 2013 klo 9.26\nOnpas teillä kivan näköistä. Tuo ovi on ihana...mä oon tuollaista tuloksetta etsiskelly, eli jos satut kyllästymään, niin täältä löytyy ostaja :D.\nMukavaa loppuviikkoa toivottelee Heini.\nViivu 20. tammikuuta 2013 klo 11.42\nTuo ovi muuten on lähtöisin Joensuusta :D\nMari 17. tammikuuta 2013 klo 4.42\nHeippa! Siis onko se mun tilaus missä? Ei näy eikä kuulu. Oon laittanut sulle sähkistä, mutta ei ilmeisesti ole tullut perille. Voin laittaa tilinumeron jos haluat palauttaa mun rahat. Nopsaan kiitos!\nViivu 20. tammikuuta 2013 klo 11.43\nLaitoin sulle viestiä tilauksesta sähköpostiin :)


Á la carte tarjoilija, Viikinkiravintola Harald, Eezy Oyj\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1425208\nViikinkiravintola Harald, Á la carte tarjoilija Lahteen\nViikinkiravintola Harald tarjoaa uniikin elämyksen aivan kaupungin ytimessä. Keskeltä keskustan vilinää pääsee astumaan sisään viikinkikylään ja nauttimaan maittavista tarjoiluista, sekä ainutlaatuisesta tunnelmasta. (https://www.ravintolaharald.fi/lahti/)\nHaemme á la carte tarjoilijaa, jolla on kertynyt jo jonkin verran työkokemusta ja hymy pysyy huulilla kiireenkin keskellä. Tarjoamme monipuolisia työtehtäviä ja mahtavat työkaverit. Työt alkaisi sopimuksen mukaan pian ja työtunteja olisi näin alkuun 50-70h/3 vko. Palkkaus noudattaa matkailu-, ravintola- ja vapaa-ajan palveluiden työehtosopimusta..\nHakijoilta edellytämme aiempaa työkokemusta, asiakaspalvelutaustaa, hygieniapassia ja anniskelupassia. Sinulla pitäisi olla myös reipas ja iloinen asenne sekä valmius heittäytyä viikinkiteemaan!\nTäytä hakemus osoitteessa www.eezy.fi tai soita (03) 873 200, jos sinulla on jo hakemus meillä, niin päivitetään tietosi.


Kolonialismin kulta-ajalla provinssihallinto oli selkeätä ja yksinkertaista. Toimeliaiden miesten suoraviivaiset yhtiöt jakoivat keskenään raaka-ainevarat. Paikallisia asukkaita toki tarvittiin aikansa ”nollasopimuksin” siirtämään tavaraa paikasta toiseen ja kaivamaan aarteet esille maan sisästä. Kurinpito ja puolustuskin oli paljolti näiden yhtiöiden vastuulla. Kunnon siirtomaahallinnon pystyttäminen on toki Brysselille ja Monnet´n oppilapsille ollut haasteellista, mutta vähitellen he ovat ryhtyneet sanojen lisäksi toimenpiteisiin. Luonnollisesti liian pitkälle edennyt väestön oppineisuus ja etenkin varttuneiden ihmisten uskollisuus itsenäisyydenajan instituutioihin ovat nostattaneet hiukan omituisia paradokseja.\nTammikuussa muun muassa Talouselämä kertoi Carunan voitoista, joista on jäänyt Suomeen vain murusia.\nSiirtomaahenkeä puhtaimmllaan, sovellettuna 2010-luvulle.\nSuomeksi kutsuttu maa-alue oli vuosisatoja asutettu uskollisella palvelijakansalla, jonka parhaat jälkeläiset niittivät kunniaa niin ruotsalaisina kuin venäläisinäkin hallintomiehinä ja sotilasjohtajina. Yhä hehkutetaan suomalaisten ratsumiesten, hakkapeliittojen mainetekoja sotatantereilla. Johan Casimir Ehrnrooth toimi 1880-luvun alussa jonkin aikaa Bulgarian pääministerinä sekä vuosina 1888–1891 Suomen ministerivaltiosihteerinä. Hänestä oli jopa tulla Bulgarian kuningas, mutta tuolloin vielä jonkinlainen eurooppalainen voimatekijä ollut Itävalta ei suvainnut Venäjän niin vahvaa puuttumista Bulgarian politiikkaan. Suomalaiset olivat aikanaan myös kukistamassa Puolan kapinaa. Venäjän mahdin romahtaminen ja imperiumin sortuminen bolsevikkien käsiin oli siis johtomiehillemme täysi katastrofi. Niinpä ei olekaan mikään ihme, että täkäläiset opportunistit ovat vuodattaneet kyyneliä ilosta saadessaan polvistua Brysselin portailla.\nVuonna 1918 käyty näytelmä saksalaisen kuninkaan saamiseksi kuvasteli oivallisesti suomalaisten asennoitumista tehtäväänsä Euroopassa. Koska Venäjästä oli tullut uuden, synkän aatteen koekenttä, haluttiin saada turvatakuut mahdollista Venäjän hyökkäystä vastaan. Samalla kuitenkin oltiin – de facto – asettumassa Saksan vasalliksi. Kuten tunnettua, saksalaista kuningasta ei tullut. Valtiosääntöömme kiista luonnollisesti vaikutti. Oli samalla saatava aikaan jollain lailla omillaan seisova eurooppalainen pikkuvaltio. Nyttemmin euvostopolitrukit ovatkin olleet vähin erin ja asteittain purkamassa tätä valtiokokonaisuutta lakkauttaakseen omillaan pystyssä pysyvän rakennelman.\nYhtiöleikit kansallisvarallisuudellamme jatkuvat laantu-\nmattomalla innolla. Carunan nostamat vaaranmerkit eivät\nideologeja hätkäytä. Tässäkin yhteydessä olisi syytä ottaa\nesille jonkinlainen porttiteoria. Yhtiöittäminen kiskoo\nluonnonvaramme ja infrastruktuurimme lopullisesti\nToistuvasti esille on noussut maatalous, josta tukipolitiikalla on kyhätty liki invalidi. Toimimaton maksatusjärjestelmä on toteuttamassa itsenäisen, pienviljelmiin perustuneen maataloutemme lopullisen likvidoinnin. Nk. Caruna-skandaali on ollut politrukeillemme hiukan nolo, mutta tuskinpa he siitä pohjimmiltaan välittävät. Yhtiö ryhtyi noudattamaan siirtomaapolitiikkaansa vain turhan malttamattomana ja huonoon aikaan. Alkuvuodesta keskustelussa on ollut metsähallituksen yhtiöittäminen. Iäisyysprojektiksi vaipumassa olleen niin kutsutun sote-uudistuksen takana on ollut päättäjien ideologia yhtiöiden terveydenhuollosta. Yhtiöitä ollaan nyt myös ajamassa liikennepolitiikkaan. Asiaan on selitellyt muun muassa Keskustan Alatalo. Jotenkin tulee mieleen, että meille ollaan perustamassa monopoleihin nojaavia yhtiöitä, koska mitään laajamittaista oikeata liiketoimintaa ei provinssiimme ole enää syntymässä. Automaatio ja digitalisaatio varmistanevat sen, etteivät uudet toiminta-alat kykene tai halua imaista kuolevien ja tapettujen ammattialojen liikaväestöä. Näin alkuvaiheessa valtiovalta joutuu tietenkin vannomaan uusien yhtiöiden pysyvän yhteiskunnan valvonnassa ja kansalaisten omistuksessa. Silti yksikään kuolevainen ei kykene arvioimaan, millaisella direktiivillä tarvittavan kaaoksen vallitessa Bryssel myöhemmin pystyy vaatimaan nämä yhtiöt ylikansalliseen hallintaan.\nProvinssihallinnon kyhäämiseen liittyy tässä laskevan työvoimantarpeen tilanteessa myös tiedotusvälineiden liki jakomielitautinen uutisoiminen suomalaisten syntyvyyden laskusta. Syntyvyys on kuulemma kohta nälkävuosien tasolla. Se on jo kuulemma alimmillaan sitten 1860-luvun kuolonvuosien. Talous kurittaa ihmisiä sellaisella epävarmuudella, ettei lisääntymisen innon laantuminen ole mikään ihme. Individualismia ja ADHD:a palvovan tempoilevan politiikan kourissa pian enää tiukimmat uskovaiset harrastavat pirttiviljelyä. Karvaana kirsikkana kakussa valtiovalta puuhastelee aktiivisesti synnytyspaikkojen vähentämisen saralla. Uskolliset toimittajat huutavat VOK-bisneksen yhtiöiden tarjoamia maahanmuuttajia apuun torjumaan tuota mystistä työvoimapulaa ja kestävyysvajetta. Viimeisetkin työvoimaviranomaisten voimavarat siirretään tulijoiden tempputyöllistämiseen. Ainoa tulijoiden varmalta vaikuttava aikaansaannos on unionin ylimmän johdon siunauksella tapahtuva väestön etnisten, kielellisten ja etenkin uskonnollisten suhteiden dramaattinen muutos ja kansallisen identiteetin hämärtyminen, mikä puolestaan erinomaisesti palvelee Brysselin perimmäistä tarkoitusta eli valtioiden täydellistä tuhoamista.\nNäin 1900-luvun kultaisina vuosina syntyneenä on joutunut karvaasti huomaamaan, kuinka jokseenkin toimiva valtiolaite on ideologisista syistä pala palalta hakattu alas. Yhteinen unionihallinto on ollut se myrkky, joka on tulehduttanut poliitikkomme. Opportunisteille on ollut tarjolla komealta kalskahtaneita komissaarinvirkoja, joita tavoiteltaessa mikään nöyristely ei ole ollut liikaa. Kaikkein härskein propagandateko tulevat epäilemättä olemaan pompöösit juhlallisuudet Suomen pian sata vuotta sitten antaman itsenäisyysjulistuksen johdosta. Kun silloin katselemme prenikat rinnassa tepastelevia politrukkejamme, voimme vain todeta, ettei julkeudella ole mitään rajaa. Peiliin katsomalla saatamme hiljakseen myös kysäistä, kuinka olemme saattaneet antaa tämän tapahtua.\n2010-luvun Suomi on onttouttaan kaliseva, luhistumaisillaan laahustava lumevaltio, josta on kehittynyt kunnianhimoinen uudenajan siirtomaan aihio.\nLähettänyt Euvostotaivas klo 10.59\nTunnisteet: energiayhtiöt, EU, Euvostosuomi, kansallisvarallisuuden ryöstö, liikennepolitiikka, luhistuminen, siirtomaahallinto, Suomi, yhtiöittäminen, yhtiöt


Halvat lennot reitillä Helsinki–Biarritz alkaen 360 € | Kiwi.com\nHalvat lennot: Helsinki-Biarritz\nLennot alkaen 360 €. Valitse Air France, Finnair tai easyJet ja löydä paras hinta.\nHelsinki – Biarritz\nHyviä vinkkejä, kun matkakohteesi on Biarritz\n430 € – 441 €\n441 € – 459 €\n459 € – 476 €\nLöydä paras päivä lentää kohteeseen Biarritz\nHelsinki HELLontoo STNBiarritz BIQ\nHelsinki HELGirona GROToulouse - MatabiauBiarritz Bus Station\nHelsinki HELTukholma ARNBiarritz BIQ\nHelsinki HELLontoo LGWBiarritz BIQ\nHelsinki HELGirona GROToulouse - MatabiauBiarritz BIQ\nHelsinki HELGirona GROToulouse - MatabiauLontoo STNHelsinki HEL\nHelsinki HELTukholma ARNBrysselin kaupunki CRLHelsinki HEL\nMatkustajien lähtöpaikka on tavallisesti Helsinki-Vantaan lentoasema, Helsinki - Huopalahti, Helsinki Train Station tai Helsinki-Pasila, kun heidän matkareittinsä on Helsinki–Biarritz. Varaa matkasi siten, että saapumispaikka on Biarritz Pays Basque, Biarritz Bus Station tai Biarritz Train Station. Suosituimmat lentoyhtiöt tällä reitillä ovat Air France, Finnair, easyJet, Ryanair ja Lufthansa. Kohteiden Helsinki ja Biarritz välillä on 300 suoraa lentoa viikossa.\nTee lähtöselvitys lennolle reitillä Helsinki–Biarritz\nMatkustajat etsivät usein reittiyhdistelmiä, kuten Biarritz ja Bangkok, Kööpenhamina, Palma de Mallorca.\nKohteen Biarritz päälentoasema on Biarritz Pays Basque. Sitä palvelee myös Bordeaux–Mérignac, Toulouse-Blagnacin lentoasema, Bilbaon lentoasema, Santander, San Sebastiánin lentoasema, Zaragoza, Tarbes–Lourdes–Pyrénées, Pamplona, Bergerac Dordogne Périgord, Vitoria.\nOnko lentojen sekä bussi- ja junamatkojen yhdistäminen samaan matkasuunnitelmaan mahdollista matkustettaessa reitillä Helsinki – Biarritz?\nKyllä, eri matkustustavat reitillä Helsinki – Biarritz voidaan liittää yhdistelemällä eri lentoyhtiöiden lentoja. Lentojen lisäksi myös junalla ja bussilla matkustaminen reitillä Helsinki – Biarritz voi johtaa aivan uusiin seikkailuihin. Lue Kiwi.com Stories -kertomuksista lisää siitä, miten eri matkustustapojen yhdisteleminen toimii.\nMitkä lentoyhtiöt lentävät reitillä Helsinki – Biarritz?\nTällä hetkellä seuraavat lentoyhtiöt tarjoavat lentoja reitillä Helsinki – Biarritz: Air France, Finnair, easyJet, Ryanair, Lufthansa.\nMikä on paras ajankohta matkustaa reitillä Helsinki – Biarritz?\nJos sinun ei tarvitse matkustaa reitillä Helsinki – Biarritz tiettynä ajankohtana, voit antaa päivämäärävälin lähtö- ja paluukenttiin. Useimmat matkantarjoajat Kiwi.comin verkkosivustolla antavat etsiä matkoja ja tehdä varauksen jopa kuuden kuukauden päähän hakupäivämäärästä. Voit järjestää hakutulokset parhaan, halvimman tai nopeimman reitin mukaan tai etsiä hintataulukosta halvimman lähdön ja paluun yhdistelmän.\nMitä lentoja liikennöidään reitillä Helsinki – Biarritz?\nMiten monta lentoasemaa on kohteen Biarritz lähellä?\nMihin aikaan lähtee välilaskuttomia (suoria) lentoja reitille Helsinki – Biarritz?\nMihin aikaan saapuu välilaskuttomia (suoria) lentoja reitillä Helsinki – Biarritz?\nMihin aikaan lähtee lentoja reitille Helsinki – Biarritz?\nMihin aikaan saapuu lentoja reitillä Helsinki – Biarritz?\nLennot reitillä Kööpenhamina – Biarritz\nLähimmät maat, joista on lentoja kohteeseen Biarritz\nEtsi paras yhteys reitille Helsinki – Biarritz


« Vastaus #270 : 27.09.2010 klo 13:51:42 »\nLainaus käyttäjältä: Dennis - 27.09.2010 klo 13:34:29\nItse uskon että sarjakuvaLEHDET ovat nyt auttamattomasti out, jengi ostelee albumeja, pokkareita ja sarjakuvakirjoja.\nJa manga on kyllä laajentanut mielestäni sarjakuvamaailmaa Suomessakin ja varmaan tuonut myös muillekin sarjisgenreille lisää lukijoita.\nLisäksi ns taidesarjakuva voi hyvin Suomessa, kuin myös kotimainen sarjakuva, itse olen sitä mieltä että suomalaiseen sarjakuvaan kaivattaisiin jo uusia näkökulmia, jopa ns. "kaupallista" näkökulmaa, tuo taidekenttä on jo hoidettu hyvin\nOlen kaikista erittäin samaa mieltä. Oli vähän sääli nähdä, kuinka laadukas Viivi ja Wagner hautautui värikkäiden lehtihyllyjen kätköihin. Manga on selvästi tuonut mukaan nuoria harrastajia, ja nimenomaan kaupallinen sarjakuva maassamme laahaa taideosastoa pahasti jäljessä.\n« Vastaus #271 : 27.09.2010 klo 14:03:45 »\nJaahas taas SE suuri "saatana" eli manga on syypää voi itku näitä väitteitä. Tervetuloa vaan 2010-luvulle sieltä kumpujen yöstä!\nMistä sinä tämän väitteen keksit?!?!?\nEihän moista tässä keskustelussa ole väitetty. Juuri manganhan katsottiin muutamassakin kommentissa pitävän nuorison sarjakuvaharrastusta yllä.\n« Vastaus #272 : 27.09.2010 klo 19:18:56 »\nLainaus käyttäjältä: Lurker - 27.09.2010 klo 14:03:45\nJa osa näistä kommentoijista piirtää itsekin mangaa.\n« Vastaus #273 : 27.09.2010 klo 19:24:41 »\nLainaus käyttäjältä: Curtvile - 26.09.2010 klo 16:04:05\nLurker saa elää fantasiamaailmassaan aivan vapaasti.\nLurkerin tavoin minäkään en jaksa olla kovin pessimistinen.\nToki on harmi, että monet alansa kovimmat ammattilaiset tässä maassa saavat kenkää, mutta tarkoittaako se sitä että sarjakuva kokonaisuudessaan syöksyy laskukiitoon. En kykene katselemaan tulevaisuuteen näin negatiivisesti.\nKuvittelisin, että muutokset näkyvät mahdollisesti vuoden tai pari kirjakaupoissa, mutta ei lehtihyllyilllä. Mustanaamion poistuminen hyllyiltä on samaa kehityskaarta, mitä on tässä eletty jo vuosikymmenen ajan. Lehdet ovat out, pokkarit ovat in.\nErityisesti lehtihyllyjulkaisuna pokkari on täydellinen sillä sen edut ovat samat niin kaupan kuin kuluttajan kannalta:\n* logistisesti helppo tuote <-> mukava kuljettaa mukana\n* vie vähän tilaa lehtihyllyllä <-> kätevän kokoinen lukea ja käsitellä.\nNopeasti pohtien vain Willer-suuralbumit kulkevat tätä suuntausta vastaan, mutta ne ovatkin suosionsa asemasta aivan eri maata.\nKirjakauppojen suhteen muutoksia voi näkyäkin. Egmontin kovakantisten osalta toimitustyön laatu on ollut lähivuosina hurjaa, toivon mukaan taloon jää tätä osaamista riittämiin tulevia julkaisuja ajatellen.\nKustannusalaa lainkaan tuntematta kuvittelisin, ettei mahdollisesti suurempi yksikkökate pienempään volyymiin yhdistettynä tee tämän tuoteryhmän julkaisuista mitenkään erityisen kannattavaa, mutta ehkä kuitenkin vähemmän riskialtista, artikkelia. Omilleen päästäkseen voidaan siis myydä vähemmän julkaisuja – sekä suhteellisesti että lukumäärällisesti – ja sekin pidemmällä aikavälillä.\nLisäksi manga on herättänyt melkoisen piirtämisharrastuksen kasvun ja nostanut myös aktiivisia uusia lahjakkuuksia, joten ei tältä osin tarvita niitä samoja sankareita, jotka 1980-luvun kasvateille olivat tärkeitä.\n« Vastaus #274 : 27.09.2010 klo 20:19:32 »\nLainaus käyttäjältä: Jiksi - 27.09.2010 klo 19:24:41\nLehdet ovat out, pokkarit ovat in.\nTotta kyllä, pokkari on monella tapaa houkuttelevampi sijoitus kuin ohkainen ja suhteessa kalliimpi lehti.\nTosin siitä on näkynyt merkkejä että pokkaribuumi (ja nimenomaan mangan kohdalla) on aiheuttanut sen, että tekijöiltä vaaditaan nopeaa tahtia. Jotenkin kuvitellaan että mangapokkarin pystyy puhdetöinä vääntämään kasaan yksi ihminen kovalla aikataululla. Ja palkkio ei tietenkään vastaa työn määrää edes sen vertaa kuin lehteen tekeminen.\nPystyykö kovinkaan moni täällä kilpailemaan kansainvälisen materiaalin kanssa? Meillä kun ei ole kummoista teollisuutta sarjakuvan ympärillä, eikä avustajakulttuuria ole.\nNo, onneksi isomman kokoiset alpparit eivät nekään osoita merkkejä katoamisesta. Niissä kun ei vaadita kovaa ilmestymistahtia ja koko homman henki on jotenkin erilainen.\n« Viimeksi muokattu: 27.09.2010 klo 20:25:22 kirjoittanut Aura »\n« Vastaus #275 : 27.09.2010 klo 20:32:44 »\nManga on ollut positiivinen tulokas sarjakuvamarkkinoillemme ja osasyy on formaatti :pokkari tai kuten sitä kutsutaan toisaalla Taskari tai Willeri.\najattelette yltiöpositiivisesti mikä on tervettä mutta pokkarin etu on myös hinta-sivumäärä suhde.\nMangat myyvät myös koska aku ankkojen lisäksi muita saman hintaryhmän tuotteita keskimäärin alle 10€/kpl ei käytännössä enää ole.\ntämä on ollut joko markkinointi tai toimitusportaalta hyvä veto.\nLehtiformaatti ei ole aikansa elänyt mutta kun sitä vain ei ole. Kuluttajan on vaikea ostaa mitä markkinoilla ei ole.\nsarjakuvien markkinointia ei tässä maassa tunnu osaavan kukaan, Arktisen banaanin bussimainokset ja ilmaispostikortit ovat hyvä alku mutta aivan liian vähän mutta ei toivoakseni liian myöhään.\nSarjakuvien sisällöllinen toimittaminen on yksi asia mutta jos tuotteen haluaa myyvän sitä on mainostettava.\nKehtaan väittää että potkujen sijasta egmont olisi isommalla mainosbudjetilla, niin että kaikki tietävät mistä on kyse, pitänyt työpaikkansa, myynyt enemmän sarjakuvaa ja joutunut palkkaamaan lisää, niin toimittajia kuin sarjakuvantekijöitäkin.\nMutta ainahan meillä on marginaalimme johon turvata.\n« Vastaus #276 : 27.09.2010 klo 23:20:41 »\nTjaa. En minä sarjakuvalehteä koe paljoakaan heikommaksi noilla kriteereillä arvioituna. Ainakaan minulla ei ole niin isoja taskuja, että pokkari sinne mahtuisi. Mini-Taskarit ovat poikkeus, mutta niitä en osta. Pokkari tai sarjakuvalehti menee ostoskassissa sinne samojen leipäpussien ja perunoiden joukkoon kuin kaikki muukin. Ja toivon, että kotona läpyskä ei ole kovin rytyssä. Molempien lukeminen on mukavaa.\nOikeastaan ainut lehtipistetuote, jonka lukeminen kotona ei ole erityisen miellyttävää, on Texin suuralbumi. Se painaa rutosti eikä se pysy hyvässä lukuasennossa.\nMielestäni sillä sisällöllä on enempi painoarvoa.\n« Vastaus #277 : 28.09.2010 klo 02:11:06 »\nMarketit ja huoltamot ottaa varmasti mielummin myyntiin pokkarin kuin lehden, juurikin noiden Jiksin esittämien asioiden takia. Voisi kuvitella, että lehtipisteet suhtautuu asiaan samoin. Eli tässä ei välttämättä ole kyse siitä mitä sarjakuvan lukija haluaa, vaan siitä mitä suurimmat jälleenmyyjät haluaa. Albumi puolella käsittääkseni kirjakaupat toivoo nykyään, että tuotteet painettaisiin kovissa kansissa.\n« Viimeksi muokattu: 28.09.2010 klo 02:12:37 kirjoittanut EetuT »\n« Vastaus #278 : 28.09.2010 klo 06:49:38 »\nLainaus käyttäjältä: EetuT - 28.09.2010 klo 02:11:06\nminusta tässä ollaan asian ytimessä.\nOn toki niitä joille pelkät pokkarit ja kovakantiset ovat parasta asiakaspalvelua ikinä, mutta vaikka sitä on vaikea uskoa he eivät ole normi.\nTämä on vain osa nykyistä kulutusajattelua verrattavissa siihen että sen sijasta että asiakkaat saisivat toimivan puhelin/käyttöjärjestelmän jne jne he saavat uuden puhelimen käyttöjärjestelmän jne.\ntärkeämpää kuin lopputuote, eli ketjun kohdalla sarjakuva, tai sen valmistumiseen vaikuttava taho, ne ketjun egmontin irtisanotutu sarjakuva-alan osaajat onkin se lyhyen tähtäimen l. seuraavan kvartaalin tuotto.\nAlalalla on ihmisiä joille kyseessä on kutsumusammatti ja intohimo ja niin kustantajia ja toimittajia joille kulttuurinen puoli painaa saman mitä talouspuolikin.\nheille iso kiitos.\nniille jotka määrittävät taskulaskimella mitä me lukijat haluamme ja karsivat toimituspään kulut irtisanomisilla en pysty löytämään ymmärrystä\n« Vastaus #279 : 28.09.2010 klo 13:55:54 »\nJotenkin ihmetyttää minua ainakin tämä kovakantisuusbuumi koska hintahan NOUSEE (fakta) huomattavasti kovakantisuuden myötä. Kun osa siitä mitä kovissa kansissa nyt julkaistaan voisi ihan hyvin julkaista pehmeäkantisena halvempana editsioonina ja toisaalta osa pehmeäkantisista ansaitsisi kovakantisuuden.\nKun kaikki sarjakuvaharrastajien piirissä EIVÄT ole isopalkkaisia keräilijöitä vaan ihan "tavallisia" ihmisiä (opiskelijoita, palkkatyöläisiä jne. kyllä te ymmärätte mitä tarkoitan). Jotta olisi siis varaa ostaa EDES sitä mitä todella haluaa, on pakko karsia osa esim. kovakantisista keräilyeepoksista pois, jos nyt puhun ihan omasta puolestani. Ja tosiaankin: minne ihmeeseen ovat ns. tavalliset sarjakuvaLEHDET hävinneet kipakeilta?\nMinä nyt puhun ihan kuluttajan/harrastajan näkökulmasta kun ei ole tuota bisnesmaailman tuntemusta\n« Vastaus #280 : 28.09.2010 klo 14:09:30 »\nOi kiesus, ensin TAAS tuo "mankka vs. muu sarjakuva" ja nyt sitten kovakantisuus vs. pehmeäkantisuus.\nKai sitä saisi "kuluttajaystävällisempää" hintaa opuksiin jos ne painettaisiin makulatuuripaperille harmaapahvikansissa, ruudut minikoossa ja mustavalkoisina (ks. Jalavan ekat "Vanhat sarjat" -albumit). Mutta kun:\n1. Nykyään värillisyys ei juurikaan lisää albumin hintaa.\n2. Kirjakaupat eivät tykkää perinteisistä pehmeäkantisista A4-albuista koska niitä on hankala saada esille ja ruttaantuvat helposti.\n« Vastaus #281 : 28.09.2010 klo 14:34:59 »\nKohta tulee joku ja lisää, että pehmeäkantiset vievät vähemmän tilaa hyllyssä. Ei tarvitse. Nyt se on mainittu.\n« Vastaus #282 : 28.09.2010 klo 14:52:28 »\nOi Kiesus. Jälleen tuo takajaloilleen nousu kun ihminen kertoo mielipiteensä\nHuomaa: Minähän mainitsinkin sen että (minun mielestäni) noita ei ole ihan harkittu loppuun asti mitä julkaistaan kovissa ja mitä pehmeissä kansissa. Ei nyt pidä liioitella. Totta kai painosjälkikin vaikuttaa hintaan, enhän minä nyt tyhmä ole...\nPS: Vielä editoin tämän kun tuli mieleen. Jos kerran Manga vs muu sarjakuvatarjonta ja kovakantinen vs pehmeäkantinen tarjonta herättää esim. täällä kvaak:issa usein keskustelua niin eikös se tarkoita sitten sitä että jos kerran keskustelua herättää niin kyseessä on ns. ihan oleellinen asia? Jos kaikki olisivat samaa mieltä että "kaikki on hyvin, älkää muuttako tomintatapojanne (/tai edes harkitko vaihtoehtoja) tai ajatelko mistään eri tavalla" niin eihän tälläkään keskustelupalstalla olisi mitään merkitystä?\n« Viimeksi muokattu: 28.09.2010 klo 15:05:45 kirjoittanut tolppis »\n« Vastaus #283 : 28.09.2010 klo 15:47:15 »\nEikös sitä olla puhuttu että antologiat myyvät huonosti? Oliskos siinä osasyy miksi sarjakuvalehdet ovat kadonneet?\nJa kyllähän hyvin tehdyn pehmeäkantisen, hieman paksuhkon alpparin kannet kestävät ihan kiitettävästi.\n« Vastaus #284 : 28.09.2010 klo 16:11:54 »\nLainaus käyttäjältä: Janne - 27.09.2010 klo 23:20:41\nPokkari tai sarjakuvalehti menee ostoskassissa sinne samojen leipäpussien ja perunoiden joukkoon kuin kaikki muukin. Ja toivon, että kotona läpyskä ei ole kovin rytyssä. Molempien lukeminen on mukavaa.