Outs 1 2014 by Otavamedia OMA - issuu\nOulun Työterveyden asiakaslehti\nJOHDETAAN? s. 4Työterveys on\nkumppanuutta s. 10\neResepti s. 12S.8LISÄÄ LIIKETTÄ!HYVÄ LUKIJA,\nOlet saanut käteesi Oulun Työterveyden asiakaslehden Outsin uuden numeron.\nOuts on työhyvinvoinnin lehti juuri sinulle.Sisältö 1/2014:4\n10\tTyökyvyn johtaminen luo\nsäästöjä ja tukee työhyvinvointia\tLehdestämme voit lukea, miten uudistuva työterveyshuollon toiminta palvelee\ntyöelämän tarpeita työkyvyn johtamisessa. Sivuilla 4–5 työterveyshoitaja Teija\nOhtonen kertoo työterveyshoitajan työn muuttuneesta roolista. On edullista kaikille osapuolille, kun oikea-aikaisilla, yhdessä työpaikan kanssa räätälöidyillä ratkaisuilla pystytään tukemaan työntekijän jaksamista.\tOn uusi tapa ajatella, että työstä löytyy vaihtoehto sairauspoissaololle. Ihmisen työkyky voi olla esimerkiksi osittain alentunut, mutta hän pystyy tekemään\nmielekkäästi jotain muuta työtä. Oulun kaupungissa on saatu hyviä kokemuksia tästä, kunta-alalle vielä varsin vieraasta korvaavan työn käytännöstä. Aiheesta\nlisää sivulla 6. Seuraavalla sivulla kerrotaan Oulun Serviisistä, missä onnistuneilla\ntyön muutoksilla on saavutettu huomattavia säästöjä. Merkittävää on se, että ratkaisuissa voidaan huomioida myös inhimillinen puoli.Oulun Työterveydellä on\npalveluita kaikenkokoisille yrityksillePalvelujen laajentumisesta sähköisiin omahoitopalveluihin ja sähköiseen lääkemääräykseen siirtymisestä kertoo työterveyshoitaja Tuomas Laaksolinna\nsivuilla 12–13. Uusien toimintamallien rinnalla kannattaa edelleen muistaa liikunnan riemut – vaikka Pirjon tavoin käsillä kävellen. Mistä tässä taas on kyse,\nvoit lukea sivulta 9!\tHyvinvointi: Liikun ja liikutan -hankkeelle toivotaan jatkoa12\n14\t15\tReseptit menevät verkkoonOnko suru sairaus?\tUutisdosettiHyviä lukuhetkiä lehtemme parissa!Tuomas Kopperoinen\njohtajaLehden voi käydä lukemassa sähköisenä sekä tilata\nseuraavat numerot itselle tai työpaikalle painettuna\nversiona osoitteesta ouluntyoterveys.fi/outs.1/2014, Oulun Työterveyden asiakaslehti • Päätoimittaja Tuomas\nKopperoinen, p. 044 703 6299, tuomas.kopperoinen@ouka.fi • Toimitus ja ulkoasu\nOtavamedia Asiakasviestintä • Toimituskunta 1/2014 Tuomas Kopperoinen (pj.)\nSilja Komulainen, Kati Utriainen, Sirpa Säkkinen, Jenni Harju, Maarit Kangas ja\nSamppa Haapio • Paino Newprint Oy • Paperi Kannet G-Print 170g, sisus G-Print\n130g • Kannen kuva Samuli Skantsi • Kuvassa Nina Ylitalo kirittää Pirjo Rasimusta.2 Oulun TyöterveysHALUAN OUTSIN\nJATKOSSA KOTIINI TAI\nTäytä tilauslomake tai peruuta tilauksesi\nLehti ilmestyy myös sähköisesti samassa\nosoitteessa. Lehti on maksuton.3METutustumme Oulun Työterveyden tiimeihinTEKSTI JA KUVA  Juha-Pekka HonkanenKaikki tiet johtavat\ntoimistotiimiinToimistosihteeri Teija Huhtala (vas.), toimistosihteeri Sari Kukkonen,\njohtaja Tuomas Kopperoinen, yhteyspäällikkö Sirpa Säkkinen,\nkehittämispäällikkö Silja Komulainen, suunnittelija Jenni Harju,\ntoimistosihteeri Anna-Liisa Meriläinen ja yhteyspäällikkö Heli Kallio.HHallinnon ja toimiston tiimi palvelee kahdella rintamalla: Oulun Työterveyden asiakkaita ja tietysti myös omaa henkilökuntaa.\nToimistosihteeri Anna-Liisa Meriläinen sanoo, että arkityössä keskitytään muun muassa pitämään erilaiset järjestelmien perustiedot ajan tasalla, jotta asiakkaille lähtee oikean suuruiset laskut. Omalle porukalle tiimi hoitaa esimerkiksi työsopimuksiin ja matkalaskuihin liittyviä asioita sekä opastaa tarvittaessa eri tietojärjestelmien käyttämisessä.\nJotta tämä olisi mahdollista, toimistorutiinien lisäksi työssä täytyy ymmärtää koko talon toimintatavat.\n– Se tekee työstä palkitsevaa. Päivät eivät ole koskaan toistensa kaltaisia, Meriläinen toteaa. •TEKSTI  Maaria Rousu\nKUVAT  Juuso Haarala, Juha Sarkkinen ja ShutterstockTyökykyjohtamisella\nkohti yhteisiä etuja\nASIAKKAAN HENKILÖSTÖN TYÖKYVYN TUKEMINEN ON TÄRKEIMPIÄ\nOULUN TYÖTERVEYDEN TARJOAMIA PALVELUITA. TYÖKYVYN\nJOHTAMISEN MYÖTÄ TAVOITTEET JA TOIMINTATAVAT SELKEYTYVÄT.\nTÄMÄ MUUTTAA MYÖS TYÖTERVEYSHOITAJAN TOIMENKUVAA.4 Oulun Työterveys5TAVOITTEENA OVAT TALOUDELLISET\nSÄÄSTÖT, MUTTA NIIHIN PYRITÄÄN\nJOUSTOJEN JA INHIMILLISTEN\ntyöterveyshoitaja Teija OhtonenTTyökyvyn johtaminen tiivistää työterveysyhteistyötä ja tuo mukanaan uusia toimintamalleja. Sen keskeisimmät tavoitteet ovat työhyvinvoinnin edistämisessä ja sitä kautta työkyvyn säilyttämisessä.\n– Tarkoitus on tukea osatyökykyisiä ja tunnistaa ne, joita uhkaa\ntyökyvyn aleneminen tai sen menettäminen. Tavoitteena on saada\nheidät ajoissa kohdennettujen toimenpiteiden piiriin. Tämän toivotaan pienentävän sairauspoissaoloista ja ennenaikaisesta eläköitymisestä koituvia kustannuksia. Tavoitteena ovat siis taloudelliset\nsäästöt, mutta niihin pyritään joustojen ja inhimillisten ratkaisujen\nkautta, työterveyshoitaja Teija Ohtonen kertoo.\nTämä edellyttää, että henkilöstöstä ja sen tilanteesta ollaan tietoisia, mikä tarkoittaa aiempaa systemaattisempaa työkyvyn ja siihen liittyvien riskien kartoittamista.\nTYÖTERVEYSHOITAJALLA MERKITTÄVÄ ROOLI\nTyöterveyshoitajan rooli prosessissa on merkittävä. Uusien, osittain vasta muotoutumassa olevien toimintamallien avulla hoitajalle\nmuodostuu tuntemus paitsi asiakkaidensa osatyökykyisistä, myös\ntyöterveyteen liittyvistä riskeistä. Näin hän pystyy tuottamaan tietoa työpaikkojen työkykyjohtamisen tueksi.\n– Aiemmin työhömme kuului paljon esimerkiksi määräaikaisia terveystarkastuksia, mutta nyt pyrimme kohdentamaan tuen ja\nseurannan heihin, joilla sille on tarvetta. Keskeistä on ennakoiminen ja varhainen tuki sekä toimiva ja joustava yhteistyö niin työntekijöiden kuin esimiestenkin kanssa, Ohtonen sanoo.\nPääasiallisia asiakkaita ovat ne järjestelyjen piirissä olevat henkilöstön jäsenet, joiden työkyky on jo heikentynyt tai riskissä heikentyä lähivuosina.– Tehtävämme on paitsi kartoittaa tällaiset henkilöt, myös tukea\nheitä ja työskennellä heidän hoitonsa ja kuntoutuksensa parissa.\nTarkoitus on, että yhteydenpito olisi tiivistä. Yhteydenottamiseen\nei pitäisi muodostua kynnystä. Tämä pätee myös suhteessa lähiesimiehiin, joiden osuutta tuemme tarvittaessa, Ohtonen kuvailee.\nTieto henkilöstön työkyvystä karttuu pääasiassa työterveyskäyntien kautta, mutta aloite arviointiin ja siten tukeen voi tulla myös\ntyöpaikalta. Itse asiassa esimiehiä ja henkilöstöä itseään on haluttu\nkannustaa ottamaan entistä aktiviisemmin vastuuta puuttumisesta.\nEsimerkiksi toistuviin tai pitkittyviin sairauspoissaoloihin tartutaan\ntyöpaikoilla aiempaa herkemmin, ja niitä pyritään myös ennakoimaan ja ehkäisemään.\nTarvittaessa järjestetään neuvottelu, jossa työterveyshuolto,\ntyöntekijä ja tämän esimies miettivät yhteistyössä keinoja työkyvyn\nturvaamiseksi tai jäljellä olevan työkyvyn säilyttämiseksi.\n– Toimenpiteet ovat aina tapauskohtaisia ja tarkoittavat usein\ntyönkuvan jonkinlaista räätälöintiä. Esimerkiksi omalla vastuualueellani ikäihmisten hyvinvoinnin parissa työntekijän jaksaminen\nvoi kohentua yksilöllisillä työaikajärjestelyillä, Ohtonen mainitsee.\nMahdollisia ovat myös kuntoutukset ja jos muut keinot eivät\nriitä, esimerkiksi työkokeilun kautta uuteen työhön sijoittuminen.\n– Tämänkaltaisilla toimilla ja ylipäätään oikea-aikaisella tuella\non mahdollista ehkäistä paitsi sairauspoissaoloja, myös työkyvyn\nennenaikainen menettäminen. Näin työnantajalle kertyy kustannussäästöjä ja työntekijä saa yksilöllistä apua ja ohjausta. Hyödyt\novat yhteisiä, Ohtonen painottaa. •Korvaava\nKORVAAVAN TYÖN JÄRJESTELYT VOIVAT TUKEA\nMYÖS TYÖKYVYN JOHTAMISEN TAVOITTEITA.OOulun kaupungissa otettiin huhtikuussa\nkäyttöön korvaavan työn toimintamalli.\nSen tarkoituksena on tarjota vaihtoehto sairauspoissaololle silloin, kun\ntyöntekijän jäljellä oleva työkyky sen\n– Korvaava työ voi tarkoittaa osaa työntekijän omista tehtävistä tai muita tehtäviä joko omalla työpaikalla tai toisaalla.\nJärjestely on aina tapauskohtainen, eikä\nse saa vaarantaa toipumista. Mahdollisuus mietitään yhteistyössä työterveyshuollon, esimiehen ja työntekijän kesken, Oulun Työterveyden johtaja, ylilääkäri Tuomas Kopperoinen kertoo.\nTavoite loppuvuodelle on, että viisi prosenttia sairauspoissaoloista muuttuisi\nkorvaavaksi työksi.TAVOITE LOPPUVUODELLE ON, ETTÄ\nKORVAAVAKSI TYÖKSI.KEVENNYS JA PORRASTUS\nHELPOTTAA PALUUTA TYÖHÖN\nSairauspoissaoloilla on merkitystä työkykyyn ja sen ennusteeseen etenkin silloin, kun poissaolot pitkittyvät tai niiltä\npalaaminen vaikeutuu. Korvaava työ on\nyksi keino keventää työhön palaamista\ntai porrastaa sitä.\n– Tällainen suunnitelma on mahdollista tehdä jo etukäteen: vaikkapa käsi-6 Oulun Työterveysvammassa voidaan aluksi määrätä sairauspoissaolo, ja sen jälkeen korvaavaa työtä, jossa rajoite huomioidaan.\nNäin täydellinen työkyvyttömyys kattaa\nvain osan sairausajasta, Kopperoinen\nJärjestelyjen kautta on siis mahdollista\nvälttää sairauspoissaolon pitkittyminen\ntai jopa koko poissaolo. Näin tavoitellaan\nkustannussäästöjä, mutta kokonaisuudesta on etuja myös työntekijälle sekä\nVaikka korvaavan työn tekijän työpanos\nolisi heikentynyt, se on kuitenkin pois\nkokonaistyötaakasta – ja extraa, sillä\ntyöntekijän omiin tehtäviin palkataan tarvittaessa edelleen sijainen.\n– Kaikki hyötyvät, jos esimerkiksi ne\ntehtävät, joihin kukaan ei ehdi arjessa\npaneutua, hoidetaan kuntoon korvaavana työnä. Samalla voi avartua näkemys\nomasta työstä, Kopperoinen mainitsee.\nTyöntekijälle järjestelystä on taloudellista etua etenkin tilanteessa, jossa taustalla on jo sairauspoissaoloja. Korvaavan\ntyön aikana palkka on normaali, eläke\nkarttuu eivätkä sairauspäivät kulu. •7Tapaus Serviisi\nSERVIISISSÄ TYÖKYKYJOHTAMISTA ON TOTEUTETTU VUODESTA\n2011 LÄHTIEN. HYÖDYT OVAT SELKEITÄ NIIN TALOUDESSA KUIN\nTYÖYHTEISÖISSÄKIN.M– Meillä työkykyjohtaminen on osoittautunut toimivaksi ratkaisuksi. Se on ollut\ntaloudellisesti kannattavaa, mutta myös\ninhimilliset tavoitteet ovat tärkeitä, Serviisin johtaja Riitta Lappalainen sanoo.\nSysäys siirtymiseen tuli pakon kautta,\nsillä etenkin eläkemenoperusteiset maksut vain kasvoivat. Tällä hetkellä organisaation noin 670 työntekijästä nelisenkymmentä on yksilöllisten ratkaisujen piirissä. Niiden avulla on saavutettu konkreettisia tuloksia: työurat ovat pidentyneet, sairauspoissaolot vähentyneet ja\nennenaikaisen eläköitymisen kustannukset tippuneet.\n– Työterveyslaitoksen tutkimus osoittaa, että kolmen vuoden aikana on syntynyt kokonaisuudessaan noin 0,6 miljoonan euron säästöt, Lappalainen\nVAATIVA, MUTTA PALKITSEVA\nTyökykyjohtaminen on tuonut työhyvinvoinnin asiat osaksi arkea. Lappalainen\npitää prosessia vaativana, mutta monella\n– Käytännöt kysyvät uskallusta, avoimuutta ja hienotunteisuutta. On täytynyt\noppia puuttumaan vaikeisiinkin asioihinilman negaatiota, ja ohessa on kehittynyt\nniin organisaatio kuin omat johtamistaidotkin, hän myöntää.\n– Serviisin henkilöstötiimi on erinomainen, ja tuki sekä kaupungin henkilöstöjohdolta että Työterveydestä on ollut korvaamatonta. Hyödyt heijastuvat laajalle.\nAvoimessa ilmapiirissä on tilaa tehdä\njoustavia ratkaisuja, ja kun päätökset\nmiellyttävät kaikkia osapuolia, nousee\nniin työteho, viihtyvyys kuin tuottavuuskin, Lappalainen kehuu.\nYKSILÖN ETU ON YHTEINEN\nMallin toimivuudesta kertoo sekin, että\nonnistuneista järjestelyistä on tultu kiittämään ja mahdollisuuksia niihin on tiedusteltu oma-aloitteisesti.\n– Henkilöstömme luottaa siihen, että\nme olemme samalla puolella: vaikka tällaiset toimet nousevat taloudellisista pyrkimyksistä, ne hyödyttävät lopulta kaikkia, Lappalainen sanoo.\nAlussa erityisjärjestelyt kirvoittivat\nnegatiivistakin palautetta, mutta nyt joustoja ja yksilökohtaisia ratkaisuja arvostetaan ja niiden lähtökohdat ymmärretään.\n– Jokainen meistä voi joskus olla tilanteessa, jossa työnkuvan mukauttaminen\ntulee tarpeeseen, Lappalainen toteaa. •AVOIMESSA ILMAPIIRISSÄ\nON TILAA TEHDÄ\nJA KUN PÄÄTÖKSET\nOSAPUOLIA, NOUSEE NIIN\nServiisin johtaja Riitta LappalainenHyvinvointi\nTEKSTI  Titta Vilpa\nKUVAT  Samuli SkantsiLisää\nHYVÄÄ PALAUTETTA SAANEELLE LIIKUN JA\nLIIKUTAN -HANKKEELLE TOIVOTAAN JATKOA.LLiikun ja liikutan -hanke järjestettiin\nviime syksynä Oulun Työterveyden,\nVirpiniemen liikuntaopiston, Suomen\nhuippukunto Oy:n ja Oulun kaupungin henkilöstöliikunnan yhteistyönä.\n– Hankkeen kohderyhmänä olivat\nkaupunkiorganisaation liikuttajat sekä\norganisaatiosta valitut ammattiryhmät,\njoiden työnkuva edellyttää hyvää fyysistä kuntoa, hankkeen työryhmässä\nmukana ollut Oulun kaupungin liikuntakoordinaattori Nina Ylitalo kertoo.\nPilottihankkeen tavoitteena oli\nperehdyttää liikuttaja konkreettisiin liikuntamuotoihin, joita hän pystyy käyttämään omassa työyhteisössään henkilöstön liikkumisen lisäämiseksi. Toinen tavoite oli luoda pysyvä yhteistyömalli, joka aktivoi vähän liikuntaa harrastavia liikkumaan.\n– Malli olisi toiveissa toteuttaa koko\nkaupunkiorganisaatiossa, ja kohdentaa se erityisesti sellaisille ammattiryhmille, jotka tarvitsevat hyvää fyysistä\nkuntoa työssä jaksamisensa kannalta,\nPilottihankkeen ammattiryhmiin valittiin mukaan Oulun Konttorin, Teknisen liikelaitoksen sekä hyvinvointipalveluiden vuodeosastojen työntekijöiden joukosta 44 henkilöä, joista muodostettiin kolme ryhmää.Ryhmäläiset saivat laajan liikuntaja terveyspaketin alan ammattilaisilta ja\npääsivät muun muassa kuntotesteihin,\nkehonkoostumusmittauksiin sekä testaamaan monipuolisesti eri lajeja kolmen kuukauden ohjatun liikuntajakson aikana. He täyttivät myös Hymisliikuntapäiväkirjaa ja heille tarjottiin\ntietoa liikkujan ravinnosta.\n– Lisäksi Oulun Työterveys seuraa\nosallistujien kuntoa yksilöllisesti myös\njatkossa, Ylitalo mainitsee.\nPilottiin osallistuneiden ryhmäläisten\nkokemukset olivat myönteisiä. Liikuntaohjelman sisältö koettiin monipuoliseksi ja ohjaus ammattitaitoiseksi. Testeistä ja liikuntapäiväkirjasta pidettiin,\nja liikunnan todettiin lisäävän jaksamista sekä työssä että vapaalla.\n– Viikkoliikuntatavoitteena oli\nkuusi tuntia. Mukana olleiden ammattiryhmäläisten keskimääräinen liikunta-aika oli 4,7 tuntia viikossa, Ylitalo kiittelee.\nToiveissa on saada mallille jatkoa,\nkoska yhteistyön hyödyntäminen eri\ntoimijoiden kesken koettiin antoisaksi.\n– Hiomme mallia entistä paremmaksi saamiemme yhteisten kokemusten pohjalta. •Hyvinvointipalveluiden kotihoidossa työskentelevä Pirjo Rasimus (vas.) ja hankkeen työryhmässä mukana ollut liikuntakoordinaattori Nina Ylitalo reippailemassa.8 Oulun Työterveys9Hyvää oloa ja liikunnan riemua\nPIRJO RASIMUS OTTI OSAA LIIKUN JA LIIKUTAN -HANKKEESEEN.\nNYT HÄN ON OTTANUT VASTAAN KÄSILLÄKÄVELYHAASTEEN.OOulun kaupungin hyvinvointipalveluiden kotihoidossa työskentelevä Pirjo Rasimus lähti Liikun ja liikutan -hankkeeseen mukaan kahdesta syystä: Hän halusi\npudottaa painoaan ja parantaa työssä\n– Olen aina ollut kiinnostunut liikunnasta. Harrastin nuorena aktiivisesti telinevoimistelua, mutta aikuisiällä liikuntaharrastukset ovat kuitenkin aina lopahtaneet. Kun\nviime syksynä näin hankkeen esitteen töissä,\npäätin heti hakea mukaan, Rasimus kertoo.\nLiikuntahanke tarjosi osallistujille ohjattua\nliikuntaa Virpiniemessä, alun ja lopun kuntotestit ja kehonkoostumusmittaukset sekä\n– Kuuden tunnin viikkoliikuntatavoite täyttyi kohdallani, kun liikunnasta\ntuli minulle osa arkea. Kiskaisin töiden jäl-keen treenivaatteet päälle ja lähdin lenkille,\nuimaan tai kokeilemaan eri lajeja Virpiniemeen, Rasimus kertoo.\nauttoi Pirjoa pysymään tavoitteissaan.\n– Myös ryhmien välinen kilpailu ja\nmuilta saatu tsemppaus nostivat motivaatiota ja auttoivat jaksamaan.\nPirjo Rasimus viettää työpäivänsä jalkojensa\npäällä tai autossa istuen siirtyessään paikasta toiseen.\n– Kotihoidossa tulee myös paljon kyykistymisiä, kun autan asiakkaalle vaikkapa\nLiikuntasuoritus on paras tapa nollata\n– Kun käyn lenkillä tai kuntosalilla ja\nsen jälkeen suihkussa, olen kuin uusi ihminen. Painoni on tippunut 15 kiloa, mutta liikunta on antanut minulle myös henkisiäTennispallot ilmaan!VVirpiniemen liikuntaopisto järjesti\nviime syksynä Vireät Virmat -kampanjan, jonka tavoitteena oli ideoida\nerilaisia tapoja harrastaa tauko- ja\nelpymisliikuntaa työpaikoilla. Kampanjaan kuului eri liikelaitosten kesken käyty kisa, ja tehtävänannossa liikuntavälineeksi annettiin tennispallo.\nOulun Työterveys oli ensimmäisiä\nkisaan ilmoittauneita ryhmiä.\n– Varsinkin Teletalon puolella väki\ninnostui ideoimaan. Teimme ohjeet\nporukalla, ja ne kuvattiin, videoitiin\nja oheen laadittiin vielä kirjallinen\nohjeistus, kertoo työfysioterapeutti\nHannele Rekilä.Oulun Työterveys sijoittui tasokkaassa kisassa toiseksi. Voittajaksi\nvalittiin Haukiputaan kirjasto.\nVirpiniemen työntekijöiden laatimassa videokoosteessa on mukana\nmyös Oulun Työterveyden ideoimia\nQR-koodi ohjaa oikeaan\nYouTube-videoon:voimavaroja, avioeroprosessin hankkeen\naikana läpikäynyt Rasimus toteaa.\nTulevana kesänä entinen telinevoimistelija ja nykyinen himoliikkuja kohtaa jälleen uusia haasteita:\n– Vävypoika haastoi minut kävelemään käsilläni kotipihalleen rakentamansa\nradan, ja pakkohan haaste oli ottaa vastaan.\nLapsenlapsilla on ainakin hauskaa, kun\nmummi ja isä kisaavat keskenään. Vuosi\nsitten en olisi voinut haaveillakaan tekeväni moista! •TEKSTI  Samppa HaapioTEKSTI  Sirpa Säkkinen ja Kati Utriainen\nKUVAT  Juha-Pekka HonkanenTyöterveys on\nOULUN TYÖTERVEYS TARJOAA YRITYKSILLE\nTYÖTERVEYSHUOLLON PALVELUITA. TAVOITTEENA\nON TUKEA ASIAKASYRITYKSEN TOIMINTAA JA\nNIIDEN TYÖNTEKIJÖIDEN TYÖKYKYÄ.SSuuri osa Oulun Työterveyden yritysasiakkaista on kiinnostunut nimenomaan lakisääteisestä perustason työterveyshuollosta.\nTyöterveyspalveluiden perusta on tuottaa sitä laadukkaasti.\nOulun Työterveyden toiminta ei ole vain ongelmiin\n– Työterveyshuollon rooli ei ole etsiä ainoastaan kuormitustekijöitä, riskejä tai ongelmakohtia, vaan nostaa esille myös\ntyöpaikan voimavaroja ja vahvuuksia, toteaa työterveyslääkäri\n– Haluamme tuottaa asiakkaalle omalla terveyden ja työhyvinvoinnin asiantuntemuksellamme hyötyä ja lisäarvoa. Tavoitteenamme ei ole ainoastaan lain kirjaimen täyttäminen, toiminnasta vastaava yhteyspäällikkö Sirpa Säkkinen kertoo.\nTyöterveyspalvelut räätälöidään aina vastaamaan asiakkaan\ntarpeita ja toiveita. Palvelut on jaettu kolmeen segmenttiin, hyvä\nperustaso, kehittäjät ja edelläkävijät, joista jokainen asiakas voi\nmäärittää oman palvelutarpeensa.\nMitä pidemmälle työterveysyhteistyö kehittyy, sitä enemmän\ntoimitaan aidossa kumppanuussuhteessa. Syvällisen kumppanuussuhteen ansiosta ongelmiin pystytään reagoimaan ja työhyvinvointiin vaikuttavia tekijöitä ennakoimaan entistä tarkemmin. Työnantajan ja työntekijöiden tukeminen on niin ikään\nhelpompaa.– Työterveyshuollon rooli ei ole etsiä ainoastaan ongelmakohtia, vaan\nnostaa esille myös työpaikan voimavaroja, toteaa työterveyslääkäri\nJaakko Päätalo rinnallaan työterveyshoitaja ja terveystieteiden tohtori Kati Utriainen.TYÖPAIKKASELVITYS ALOITTAA YHTEISTYÖN\nYhteistyön aluksi tehdään työpaikkaselvitys. Siinä arvioidaan\ntyöhön liittyviä terveysriskejä ja voimavaroja. Selvityksen tulos-10 Oulun Työterveys11ten perusteella asiakkaan kanssa suunnitellaan tarvittava lakisääteinen toiminta, joka\nkirjataan vuosittain tarkistettavaan työterveyshuollon toimintasuunnitelmaan. Toiminnasta raportoidaan vuosittain asiakkaan kanssa sovitulla tavalla.\n– Hyvällä suunnittelulla palvelut voidaan toteuttaa käynnistymisvaiheen jälkeen joustavasti, jolloin esimerkiksi kustannukset jakautuvat tasaisesti eri tilikausille, Sirpa Säkkinen kertoo.\nTyöpaikkaselvitysten ja lakisääteisten\nterveystarkastusten laadukkaan toteutuksen lisäksi työterveyshuollon toiminnan\ntärkeä muoto on työkyvyn tukeminen. Asiakas voi hakea ennaltaehkäisevän työterveyshuollon kustannuksista Kela-korvausta, joka on varhaisen tuen mallin ollessa\nkäytössä 60 prosenttia. Työkykyä tukevat toimenpiteet kannattaakin käynnistää mahdollisimman varhain, mihin myös\nKelan korvausjärjestelmän kannustamilla\nvarhaisen tuen malleilla pyritään.\nKun esimies huomaa työntekijän työkyvyn heikenneen tavalla tai toisella, ensimmäinen interventio tapahtuu hänen toimestaan. Tämän jälkeen käynnistetään tar-TYÖKYKYÄ TUKEVAT TOIMENPITEET KANNATTAA\nKÄYNNISTÄÄ MAHDOLLISIMMAN VARHAIN, TÄHÄN\nPYRITÄÄN MYÖS KELAN KORVAUSJÄRJESTELMÄN\nKANNUSTAMILLA VARHAISEN TUEN MALLEILLA.vittaessa työpaikan ja työterveyshuollon\nyhteistoiminta työntekijän työkyvyn tukemiseksi. Vastaavasti voidaan toimia esimerkiksi työntekijän työhön paluun tukemiseksi sairauspoissaolon jälkeen.\n– Olennaista on luottamukseen perustuva kumppanuus asiakasyrityksen esimiestason, työntekijöiden ja työterveyshuollon välillä. Tehtävämme on tukea\nyhteistyössä työntekijöiden työkykyä ja\ntähän investoiminen on kaikkien etu, kertovat Sirpa Säkkinen ja yritysasiakkuuksia\nkoordinoiva työterveyshoitaja ja terveystieteiden tohtori Kati Utriainen.joavat terveyteen ja työhyvinvointiin liittyvän vahvan asiantuntemuksensa yrityksen käyttöön.\nPalvelut tuottaa suurelta osin yritykselle nimetty työterveyshoitaja, joka toimii yhteyshenkilönä asiakkaaseen ja koordinoi toimintaa.\nTyöterveyslääkäri toimii ennen kaikkea\nlääketieteellisenä asiantuntijana työn ja terveyden välisten yhteyksien osalta.\n– Työterveyslääkärin tärkein tehtävä\npienyritysten työterveyshuollossa on toimia lääketieteellisenä asiantuntijana, joka\npystyy arvioimaan työn riskien terveydelliset merkitykset, Päätalo toteaa. •TYÖTERVEYSHOITAJALLA\nTyöterveyslääkäri ja työterveyshoitaja sekä\ntyöterveyshuollon asiantuntijat, kuten työterveyspsykologit ja työfysioterapeutit, tar-Työterveystoiminnan tasot\nPERUSTASO• tarvelähtöisyyttä• ongelmalähtöisyyttä\nTyöterveyspalvelut räätälöidään vastaamaan asiakkaan tarpeita. Palvelut on jaettu\nkolmeen segmenttiin, joista asiakas voi määritellä oman palvelutarpeensa.Omahoito\nTEKSTI  Tuomas Laaksolinna\nKUVAT  ShutterstockReseptit talteen\nReseptikeskukseenKOULUN TYÖTERVEYDESSÄ ON OTETTU KÄYTTÖÖN SÄHKÖINEN\nLÄÄKEMÄÄRÄYS ELI ERESEPTI. UUSILLA TYÖKALUILLA PYRITÄÄN\nPALVELUN PARANTAMISEEN JA HOIDON SUJUVUUDEN LISÄÄMISEEN.Kun lääkäri määrää asiakkaalle lääkkeen, hän kirjoittaa siitä reseptin, joka tallennetaan Kelan ylläpitämään Reseptikeskukseen. Paperisen reseptin sijasta asiakas saa potilasohjeen, jossa on kerrottu\nmäärättyjen lääkkeiden nimet ja annosteluohjeet. EReseptillä lääkkeen voi hakea mistä tahansa apteekista. Siellä katsotaan Reseptikeskuksesta määrättyjen lääkkeiden tiedot. Lääkemääräys on voimassa yleensä vuoden kerrallaan.\nSähköisen lääkemääräyksen eli sähköisen reseptin käyttöönotto liittyy laajempaan kokonaisuuteen, joka lähtee muuttuneesta\nlainsäädännöstä. Suomessa otetaan asteittain käyttöön kansallinen\nsähköinen potilastiedon arkisto. Kelan ylläpitämään arkistoon tallennetaan aluksi esimerkiksi juuri sähköiset reseptit. Jatkossa sinne\ntullaan siirtämään myös muita potilastietoja. Sähköinen lääkemääräys otetaan käyttöön muutaman vuoden kuluessa kaikissa terveydenhuollon yksiköissä.käytettävissä kaikissa potilasta hoitavissa yksiköissä, potilasturvallisuus paranee.\nTämän lisäksi esimerkiksi eReseptistä on asiakkaalle ihan konkreettistakin hyötyä.\n– Selkeä etu verrattuna paperiseen reseptiin on se, ettei\nresepti voi enää mennä hukkaan, koska se on tallennettuna\nReseptikeskukseen. Lisäksi reseptin uusiminen puhelimitse tai\nwww.oulunomahoito.fi -palvelun kautta on kätevämpää kuin aikaisemmin. Reseptit ovat tallentamisen jälkeen heti käytettävissä\nReseptikeskuksessa, joten apteekkeihin soittelu ja fax-reseptien\nlähettely vähenee, sanoo työterveyshoitaja Tuomas Laaksolinna\nOulun Työterveydestä.POTILASTURVALLISUUS PARANEE\nUusilla työkaluilla pyritään palvelun parantamiseen ja hoidon\nsujuvuuden lisäämiseen. Sähköisen potilastiedon arkiston etuna\non muun muassa se, että kun hoidon kannalta keskeiset tiedot onUUSILLA TYÖKALUILLA PYRITÄÄN\nJA HOIDON SUJUVUUDEN\n12 Oulun Työterveys13– Sähköisellä reseptillä kirjoitetun lääkkeen voi noutaa apteekista myös pelkällä henkilökortilla, mutta potilasohje kannattaa pitää mukana, koska se nopeuttaa apteekissa asiointia.\nSähköiseen reseptiin siirtyminen ei vaadi asiakkaalta\nmitään toimenpiteitä. Uudet reseptit tehdään suoraan sähköiseen muotoon. Vanhat reseptit vaihdetaan sähköiseen\nreseptiin seuraavan reseptin uusimisen yhteydessä. Kerran kirjoitetut sähköiset lääkemääräykset voi pyytää uusittavaksi myös apteekissa, tosin apteekki voi periä uusimispyynnön välittämisestä pienen maksun.\n– Sähköisen reseptin käyttöönottamisen yhteydessä asiakkaalle on kansallisten ohjeistusten mukaisesti annettava\nsekä suullinen että kirjallinen informaatio eReseptin käytöstä. Mikäli on jotain kysyttävää, vastaamme mielellämme\ntäällä Oulun Työterveydessä. Myös apteekissa neuvotaan\nasiakkaita eReseptin käyttöön liittyvissä kysymyksissä. •eResepti pähkinänkuoressa:\n Paperisen reseptin sijasta lääkäri kirjoittaa ja\nallekirjoittaa sähköisen reseptin.\n\tResepti tallennetaan Kelan ylläpitämään Reseptikeskukseen.\n Saat lääkäriltä paperisen potilasohjeen, jossa on lääkkeiden annosteluohjeet.\n Voit hakea reseptin potilasohjeella tai Kela-kortilla haluamastasi apteekista.\n Apteekki katsoo reseptisi Reseptikeskuksesta.\n\tVoit katsoa omia sähköisiä reseptejäsi osoitteessa www.kanta.fi\n Voit pyytää lääkäriä uusimaan reseptisi kätevästi www.oulunomahoito.fi-palvelussa Työterveys-osion eReseptin uusinta -linkin kautta.\n Apteekissa ja Oulun Työterveydessä neuvotaan mielellään eReseptin käytössä.Työterveyspalvelut sähköistyvätOOulun Työterveydessä on käytössä\nmonia muitakin sähköisiä palveluja.\nAsiakkaiden käytössä on esimerkiksi sähköinen ajanvaraus, erilaisia\nverkossa täytettäviä kyselyitä sekä\nOmahoidossa voi tarkastella omia\nlaboratoriotuloksia, lähettää suojattuja\nviestejä Oulun Työterveyden lääkärille\ntai muulle asiantuntijalle tai lähettää\neReseptin uusimispyynnön. Lisäksi lääkäri tai hoitaja voi tarvittaessa käydä\nkatsomassa asiakkaan tietoja myös\nsuoraan erikoissairaanhoidon sähköisestä potilaskertomuksesta.\n– Sähköisten työkalujen käyttö terveydenhuollossa liittyy ylipäätään sähköisten palvelujen murrokseen eri palvelualoilla. Esimerkiksi pankkipalvelut\non voinut hoitaa sähköisesti jo vuosikaudet. Nyt olemme terveydenhoito-alalla ottaneet muita palvelualoja kiinni\nsähköisten työkalujen käytössä, sanoo\ntyöterveyshoitaja Tuomas Laaksolinna Oulun Työterveydestä.\nOulun kaupunki on toiminut edelläkävijänä kehittäessään sähköistä omahoitopalvelua. Myös Oulun Työterveys\nhyödyntää sitä aktiivisesti, esimerkiksi\ntekemällä osan terveystarkastuksista\ntäysin sähköisesti alustalla täytettävien\nOLETKO JO KOKEILLUT SÄHKÖISEN\nOulun Työterveyden asiakkaat voivat\nmilloin vain käydä täyttämässä www.\nterveystarkastuksen esikyselyn. Siinä\non työpaikkakohtaisia räätälöityjä kysymyksiä, joiden avulla työntekijä voi jokyselyä täyttäessään arvioida omaa työkykyään ja terveyttään. Täytetty kysely\nlähetetään suojattuna omalle työterveyshoitajalle. Tämä tarkistaa kyselyn asiakkaan muiden tietojen kanssa,\nja antaa henkilökohtaisen palautteen\n– Tarvittaessa työterveyshoitaja voi\nehdottaa käyntiä meillä Työterveydessä. Esimerkiksi jaksamiseen liittyvissä asioissa voi olla hyvä käydä keskustelemassa myös kasvokkain oman\nOulun Omahoito -palveluun voi kirjautua omilla verkkopankkitunnuksilla osoitteessa www.oulunomahoito.\nfi. Palveluun liittyvissä kysymyksissä\nvoi olla yhteydessä suoraan omaan\ntyöterveyshoitajaan.•SECOND OPINIONRatkaisemme tällä palstalla terveyteen ja sairauksiin liittyviä väitteitä.MYYTTI:Onko suru sairaus?\nSurun vaikutus toimintakykyyn on yksilöllistä, mutta onko\nmurheen murtama oikeutettu palkalliseen sairaspoissaoloon?KUVAT  Juha-Pekka Honkanen ja Marjo-Riitta KetolaHAnne-Maarit Kaimio\nOulun TyöterveysHelsingin piispa Irja Askola on sanonut: Suru pukee ja kirkastaa muistoja. Se avaa portteja. Surun hetkellä näkee, ketkä tulevat lähelle, ketkä kaikkoavat.\nSurun kokemukseen vaikuttavat ainakin surun aiheuttanut\ntapahtuma, kyky selvitä vastoinkäymisistä, ympäristön tuki ja\nMutta onko suru syy sairauspoissaololle? Keskeinen lähtökohta sairauspoissaolon tarpeen arvioinnissa on työkyky, ei itse\nsairaus. On tärkeä ymmärtää potilasta työterveyslääkärin vastaanotolla akuuttivaiheessa ja toimia siten, että hänen elämänhallintansa ja turvallisuuden tunteensa palautuisivat mahdollisimman nopeasti, sillä raskaat elämäntapahtumat voivat altistaa masennukselle tai sopeutumishäiriölle.\nKaiken pysäyttävä suru heikentää toimintakykyä, jolloin sairauspoissaolon kirjoittamista muutamaksi päiväksi voi pitää\noikeutettuna. Toisaalta työelämän rutiinien ja sosiaalisten suhteiden jatkuminen voi olla terapeuttista.\nPotilas saattaa vastaanotolla olla eri mieltä lääkärin kanssa\nsairauspoissaolon tarpeesta. Lääkärillä on potilaan auttajan\nlisäksi myös asiantuntijan rooli. Se asettaa potilaan auttamiselle\nrajat. Lääkäri ei voi ajaa potilaalleen perusteettomia taloudellisia etuja. Asiantuntija on vastuussa myös lausuntojen toiselle\nosapuolelle eli sairauspoissaolon maksajalle.\nIhmistä kohdannut tragedia ei ole automaattisesti sairauspoissaolon syy sen enempää kuin sairauskaan.\nTyösopimuslain mukaan työntekijällä on oikeus tilapäiseen poissaoloon työstä, kun hänen läsnäolonsa on välttämätön perhettä kohdanneen, sairaudesta tai onnettomuudesta\njohtuvan, ennalta arvaamattoman ja pakottavan syyn vuoksi.\nTästä vapaasta työnantajan ei kuitenkaan tule maksaa palkkaa.\nHenkilöstönsä tunteva esimies tukee alaistaan kuuntelemalla ja joustamalla työajasta. Hän ohjaa työntekijän työterveyshuoltoon tilanteen niin vaatiessa – ei automaattisesti. •JMarja Kallio\nMyllyojan koulu”Jäähän opettaja nyt sairauslomalle? Eihän opettaja voi surultaan töihin keskittyä. Kyllä lapsille on parempi, että he saavat\nsijaisen.” Opettaja oli juuri kertonut oppilailleen läheisensä\nkuolemasta. Kun erään lapsen vanhempi kuuli tämän, hän\ntuli kansliaani ehdottamaan oikeaa toimintatapaa.\nEn noudattanut ohjetta. Opettaja halusi jatkaa työntekoa\nnormaalisti. Hän oli alakuloinen, mutten hetkeäkään epäillyt hänen työkykyään. Lisäksi lapset saivat mahdollisuuden\nseurata tutun aikuisen tapaa kohdata läheisen menetys jatkaen silti normaalia arkista aherrusta.\nTyöyhteisön merkitys on suuri, kun surun kohdannut\nihminen rakentaa elämäänsä uuteen järjestykseen. On esimiehen tehtävä luoda työyhteisöön ilmapiiri, jossa erilaisten tunteiden ilmaisemiselle on tilaa. On aina helpottavaa, jos vaikeasta elämäntilanteesta voi keskustella. Se antaa\nmyös esimiehelle mahdollisuuden ymmärtää ja mahdollisesti\nhelpottaa surevan henkilön työtilannetta. Tärkeää on, että\nsurun kohdannut ihminen voi olla varma siitä, että hänellä\non oikeus surra haluamallaan tavalla.\nEsimies on lopulta henkilö, joka ohjaa henkilön lääkärin vastaanotolle, jos henkilölle itselle on vaikea arvioida\noman jaksamisen rajoja. Tasapainon löytämisessä työterveyden rooli on todella tärkeä sekä työntekijän että työyhteisön\nTyötehtävien uudelleenjärjestely voi tulla myös kysymykseen. Pidempiä, normaalista poikkeavia jaksoja järjesteltäessä\non tärkeää huolehtia, ettei yhden työyhteisön\njäsenen pysyvä voimien väheneminen\nlisää työkavereiden taakkaa kohtuuttomasti. Asioiden ajoissa\nOMA MYYT T14 Oulun Työterveyspe ro in en @\ntu om as .k op .f i\nTIETOSUOJA PARANTUIOOulun Työterveyden laboratorio on saanut uudet kaapit kotona\nViime keväästä lähtien Oulun Työterveyden laboratoriossa on ollut\nnäytteiden jättämistä varten lukolliset kaapit. Kaapit muistuttavat\nmarkettien kaappeja, joihin voi jättää laukun. Kaapissa on 12 lokeroa, joihin jokaiseen on avain. Kun näyte on jätetty kaappiin, se lukitaan, ja avain pudotetaan laatikkoon, mihin on pääsy vain hoitajilla.\nNäin taataan, että vain hoitajat pääsevät käsiksi jätettyihin näytteisiin.\nLaboratorion seinään on kirjattu tarkat toimintaohjeet.\n– Aikaisemmin meillä oli ollut käytössä esimerkiksi terveysasemilla\ntyypillinen näytelaatikko, mihin näytteet oli jätetty henkilötunnuksineen ja nimineen, laboratoriohoitaja Sanna Aho kertoo. •Oman hoitajan yhteystiedot\nlöydät helposti AkkunastaOOulun kaupungin intran, Akkunan, Työterveys-sivulta (Työpaikkani työterveyshuolto) löydät kätevästi oman työterveyshoitajasi yhteystiedot ja puhelinajat.\nPuhelinajat on tarkoitettu työntekijöiden\nja esimiesten yhteydenottoja varten esimerkiksi terveystarkastusten ja työkykyasioihin liittyvien neuvottelujen sopimi-seen. Sivulta löydät myös työterveyslääkärisi yhteystiedot.\nLääkärin yhteystiedot on tarkoitettu\nesimiesten yhteydenottoihin. Lääketieteellisessä neuvonnassa ja muissa asioissa voit varata vastaanottoajan tai\nkysyä terveydenhuollon ammattilaiselta\nOulun Omahoito -palvelussa. •KUVA  Oulun TyöterveysOLaboratorio/näytteenotto:\nma klo 7–14 vuoronumerolla\nti–pe klo 7–15 vuoronumerolla\nTeollisuustie 1, Ukonkaivos\nOulun Työterveys uudistaa parhaillaan\nlaatujärjestelmää. Uudistus kattaa koko\ntoiminnan, ja laadun kehittämishankkeeseen osallistuu koko henkilökunta. Palvelujen vaikuttavuuden parantamiseksi\nkehitämme muiden muassa sähköistäOULUN TYÖTERVEYDEN\nHallituskatu 36. B. 1. krs\n90100 Oulupalveluita, seurantaa ja asiakkaalle tarjottavaa raportointia. Kiinnitämme huomiota palvelujemme parempaan kohdentumiseen ja työterveysyhteistyön kehittämiseen asiakkaidemme kanssa. •Laboratorio/näytteenotto:\nke klo 8–10 ajanvarauksella\npe klo 8–10 ajanvarauksella\njoka parillinen ti klo 8–10\nwww.ouluntyoterveys.fiAjanvaraukset numerosta 010 197 017 tai\nnetitse osoitteessa www.ouluntyoterveys.fi/\nLaboratorioon voi tulla ilman ajanvarausta.\nAkuuteissa sairastapauksissa Oulun kaupungilla on käytössään työntekijän omailmoitusmenettely työnantajalle.\nRyhmiin ja koulutuksiin ilmoittaudutaan\npääsääntöisesti ryhmän ohjaajalle, mikäli\nmuuta ohjeistusta ei ole mainittu.Oulun Työterveyden\nOulun Työterveys, Postitalo\nHallituskatu 36 B, 1–4. krs\nTyöterveysasema on avoinna:\nma–to klo 8–16 ja pe klo 8–15\nLaboratoriossamme (1. kerros)\nma klo 7–14, ti–pe klo 7–15Oulun Työterveys, Teletalo\nHallituskatu 36 A, 5 krs\nTeollisuustie 1 (Ukonkaivos)\nOulunsalon terveysaseman tiloissa\nYli-iin terveyskeskuksen tiloissaAll pages:235678910111213141516InfoSaveLikeShareDownloadMoreOuts 1 2014 Published on Jun 18, 2014 Oulun työterveyden sidosryhmälehti.otavamedia_asiakasviestintaFollowRead moreRead moreSimilar toPopular nowJust for youGo explore


Beyoncélla on täysin käsittämätön vuokrakämppä: 370 000 euron kuukausivuokra, 10 makuuhuonetta ja 3 uima-allasta – kuvat! | Seiska\nLaulaja Beyoncé Giselle Knowles-Carter, 35, sijoittui Forbesin parhaiten tienaavien viihdejulkkisten listalla toiseksi. Upeaääninen nainen sirkutti itselleen 98 miljoonan euron tulot.\nBeyoncé on naimisissa räppäri Shawn Corey Carterin, 47, kanssa, joka tunnetaan paremmin artistinimellään Jay Z. Räppärirakkaankaan tilipussi ei ole laihimmasta päästä, sillä Forbesin listalla hän ylsi sijalle 55 tehtyään uuden, 185 miljoonan sopimuksen tapahtumajärjestäjä Live Nationin kanssa.\nPerheen kolmesta lapsesta esikoistytär Blue Ivy, 5, on tuttu näky poseeraamassa vanhempiensa rinnalla. Perheen kaksi nuorimmaista ovat vastasyntyneet kaksoset, jotka vanhemmat ovat toistaiseksi pitäneet visusti piilossa julkisuudelta.\nKeittiössä mahtuu kokkaamaan isompikin perhe.\nBeyoncé, joka ennen soolouraansa tuli tunnetuksi Destiny’s Child -yhtyeestä, vuokrasi hiljattain kasvaneen perheensä tarpeisiin hulppean talon Malibusta. Talon kustannukset ovat Beyoncén jättitulojen mukaiset: kuukausivuokraa siitä saa pulittaa 370 000 euroa.\nKiinteistön arvo on yli 50 miljoonaa euroa.\nOlohuoneesta avautuu näkymä Tyynellemerelle.\n1 500 neliön vuokrapalatsi\nMalibun rantaviivalla sijaitseva talo tarjoaa paitsi upeat näkymät Tyynellemerelle, myös valtavasti tilaa. Talossa on muun muassa 14 kylpyhuonetta ja 10 makuuhuonetta. Neliöitä lukaalissa on lähes 1 500.\nYlellinen vuokrapalatsi on täynnä luksusta. Talossa on täysin varustettu kuntosali, viinikellari, elokuvateatteri ja oikea gourmet-keittiö.\nTontilta löytyy myös pröystäilevä uima-allasrakennus, jossa voi pulahtaa uimaan lasikattojen alla. Rakennuksen ulkopuolelta löytyy ulkoallas, ja lapsia varten on kahluuallas.\nTyylissä tai yksityiskohdissa ei ole Beyoncén taloudessa säästelty. Esimerkiksi uima-allashuone on marmoria pylväineen kaikkineen, ja kokonaisuudesta näkee, että jokainen yksityiskohta on mietitty tarkkaan.\nPuutarhassa riittää kukkaisloistoa ja suihkulähteitä. Tontilla on myös tenniskenttä, ja jos kylään piipahtaa vieraita, heille on oma, erillinen talonsa.\nVaikka Beyoncé ja Jay Z lapsineen asuvatkin toistaiseksi Malibussa, on pari etsinyt jo pitkään omaa, pysyvämpää kotia.\nViimeisimpien huhujen mukaan Beyoncé ja Jay olisivat jo ostaneet talon Bel Airista Los Angelesista.


Kirjoittajan Karoliina Jarenko blogikirjoitukset - Filosofian Akatemia Oy\nTyössäoppimisesta ja oppivista organisaatioista puhutaan tällä hetkellä paljon, mutta keskustelu tuntuu keskittyvän suurimmaksi osaksi koulutuksiin. Jatkuva oppiminen ei kuitenkaan ole vain kouluttautumista vaan paljon enemmän. Karoliina Jarenko kirjoittaa, että koulutusvastuiden sijaan fokuksen tulisi tämän päivän asiantuntijatyössä kääntyä työpaikkojen yhdessä oppimisen käytänteisiin ja ketterän oppimisen johtamiseen. Blogiteksti käynnistää syksyn työssäoppimisen vallankumoukseemme liittyvän blogisarjan. 70:20:10 -malli on […]\nOppiminen on muuttuvassa maailmassa osaamista tärkeämpää. Oppimisen aaltomalli tarjoaa konkreettisen ehdotuksen siitä, miten suomalaisesta yhteiskunnasta voisi tulla globaali edelläkävijä oppimisen ja uudistumisen tukijana ja miten hyvinvointiyhteiskunta voidaan tuoda 2020-luvulle. Elämme jännittäviä aikoja. Työn murros luo jatkuvasti uusia mahdollisuuksia meille luoda hyvinvointia ja menestystä, mutta se myös poistaa mahdollisuuksia, ja nämä osuvat aina kipeästi osaan kansastamme. […]\nTekstissä Karoliina Jarenko jäsentää itseohjautuvuutta jakamalla sen kolmeen eri osa-alueeseen. Hän nostaa esiin eri osa-alueiden haasteet ja hyödyt sekä antaa eväitä käydä parempaa keskustelua siitä, minkälaisia kehitysaskelia itseohjautuvuuden edistämiseksi kannattaisi juuri teidän työpaikallanne ottaa. Kuuntele blogiteksti täältä. Itseohjautuvuus saa erilaisissa työn konteksteissa erilaisia muotoja. Karkeasti ottaen itseohjautuvuudessa voidaan nähdä kolme eri osa-aluetta; kolmenlaista toimintaa, jotka […]\nTyön murros ja uuden oppimisen tarve ovat olleet viime aikoina vahvasti esillä mediassa. On puhuttu, että jopa kolmanneksen työikäisistä on kouluttauduttava uudelleen. Tarpeessa oppia uutta ei kuitenkaan ole läheskään aina kysymys ammatista toiseen hyppäämisestä vaan oman ammatin harjoittamisesta uudella tavalla. Oppiminen tapahtuu osana työtä. Täydennyskoulutusajattelun rinnalle on noussut ”ketterä oppiminen”. Ketterästä oppimisesta vastikään kirjan kirjoittanut […]\nPainotamme asiakkaillemme jatkuvasti, että se, minkälaista itseohjautuvuutta organisaation kannattaa tavoitella, riippuu monesta asiasta: mm. toimialan luonteesta ja organisaation strategiasta. Tekstissä Karoliina Jarenko perustelee, miksi yleistä ”itseohjautuva organisaatio” -käsitettä kuitenkin tarvitaan, ja toisaalta miksi organisaation ei tarvitse täyttää kaikkia sen kriteereitä – eikä välttämättä yhtäkään niistä. Perttu Salovaara esitelmöi 1.10.2018 Filosofian Akatemian tutkijaseminaarissa aiheesta ”riisuttu organisaatio”. […]\nTyöntekijöiden sisäinen motivaatio on edellytys sille, että organisaatio pärjää nopeasti muuttuvassa toimintaympäristössä, sillä työssä koettu sisäinen motivaatio vahvistaa tutkitusti oppimista, lisää tehokkuutta ja on tärkeä perusta toiminnan kehittämiselle ja innovaatioille. Meiltä kysytään usein, miten sisäisen motivaation johtaminen suhteutuu vaikeisiin keskusteluihin työpaikalla. Tarkoittaako sisäisen motivaation johtaminen sitä, että kaiken pitäisi olla koko ajan kivaa ja helppoa? […]


Kirjava kammari: Turinatorstai: Kirjoja siskoista ja sisaruudesta\nAamulla herätessäni minulla oli tapana kipaista tyyny kainalossa isosiskon viereen.\nEssi Tammimaa: Paljain käsin.\nGenre: Kotimainen nykykirjallisuus.\nKatriina Ranne: Minä, sisareni.\nKustantaja: Nemo, 2010.\nAnton Tsehov: Kolme sisarta.\nKustantaja: WSOY, 2001.\nSuomentaneet: Eino ja Jalo Kalima.\nHow is a young woman who is handsome, clever and rich, going to fill her need for a sister?\n- Jane Austen teoksessa Emma\nSiskot ja sisaruus ovat minulle tärkeitä ja läheisiä aiheita. Minua on siunattu kahdella ihanalla siskolla, joten tämä kirjoitus on omistettu Ninnille ja Maijulle, joita ilman elämäni olisi paljon tyhjempää ja köyhempää. <3\nSisaria ja heidän välistään maagista sidettä on käsitelty taiteessa paljon ja kauan. Jo ennen kuin naisten oli mahdollista viettää sosiaalista elämää kodin ulkopuolella, heillä oli siskot. Sisarussuhde on yleisesti ottaen ihmisen elämän pisin ihmissuhde. Vanhemmat, lapset ja puolisot häviävät tässä ajallisesti. En väitä, etteivätkö veljet tai hyvät ystävätkin voisi olla yhtä tärkeitä tytölle tai naiselle kuin siskot, mutta jotakin erityistä sisarissa on. Soisin mielelläni jokaiselle tytölle ja naiselle ainakin yhden siskon. Kaikesta tästä huolimatta ymmärrän, että aina eivät siskostenkaan välit ole kunnossa.\nOlen lukenut elämäni aikana paljon siskoskirjoja, mutta ihan äskettäin luin kolme, eli edellä mainitut Paljain käsin, Minä, sisareni, sekä Kolme sisarta. Ensimmäiseksi luin Essi Tammimaan toisen romaanin Paljain käsin. Valitettavasti en ole lukenut hänen esikoistaan, mutta ainakin tämän kirjan perusteella on selvää, että Tammimaa on lahjakas kirjailija, joka varmasti ansaitsee paikkansa suomalaisella taidekentällä.\nKustantaja kuvaa teosta seuraavasti:\nVäkevä tarina kolmen sukupolven naisista.\nJokaisen on otettava elämä vastaan paljain käsin, ilman suojahanskoja. Haavoittuvuuteen ei ole olemassa vastalääkettä ja edellisen sukupolven haavat periytyvät seuraavalle.\nPaljain käsin kertoo Vaaran kolmesta tyttärestä. Varpu hoitaa vanhuksia lähihoitajana eikä osaa pitää huolta itsestään. Inari rimpuilee tuomitussa suhteessa naimisissa olevaan mieheen. Virvan avioliitto rakoilee lapsettomuuden paineen alla.\nTyttärien suhde omaan äitiin on vaikea. Äiti puolestaan on kärsinyt oman äitinsä rakkaudettomuudesta. Ketjua on vaikea katkaista, sillä naisen osa on polvesta polveen selvitä yksin, miehistä ei ole tukea.\nMoni Vaaran suvun naisista tekee elämänsä valintoja motiivinaan vapaus perheen kahleista. Loppujen lopuksi juuri perhe osoittautuu kuitenkin turvallisuutta ja pysyvyyttä luovaksi siteeksi naisten välille.\nYhtä paljon kuin sisaruudesta Paljain käsin kertoo äitiydestä, isoäitiydestä, siteistä ja traumoista eri naissukupolvien välillä. Romaani on taidokas, ja perheen tarina mielenkiintoinen. Sisaret ovat keskenään tarpeeksi erilaisia draamaa varten, ja heidän keskinäinen yhteytensä ja lojaalisuutensa kantaa paitsi heitä itseään myös kirjan tarinaa.\nSaatoin lukea tämän huonoon väliin siinä mielessä, että olin juuri lukenut useamman kotimaisen inhorealistisen kirjan, ja kun romaani alkoi: "Tässä minä taas olen, kädet paskassa ja kyynelet silmissä", ajattelin että nimenomaan: taas paskaa ja itkua, ei enää, en jaksa. Kirja pysyi kyllä uskollisena realismille kuvaillen tarkasti ja hienostelematta mm. ihmisruumiin toimintoja, mutta se lakkasi häiritsemästä tarinan vietyä lopulta mukanaan.\nToinen asia, joka ei ollut minun mieleeni, mutta on vain subjektiivinen mielipiteeni, oli liiallinen kielellä kikkailu ja uudissanojen keksiminen. Arvostan nerokkaita, kielellisiä oivalluksia, mutta Tammimaan kiemurat tökkivät usein yksittäisinäkin, ja joka tapauksessa niitä oli makuuni liikaa. Lukemisen nautintoni katkesi niiden takia usein tuskastuneeseen huokaisuun. Seuraava katkelma ei ole ehkä paras tai huonoin esimerkki tarkoittamastani, mutta se oli ensimmäinen heti kirjan alussa ja laski lukemisfiilistäni saman tien:\nJuuri, kun saan lakanat kieräytettyä hänen alitseen lattialle, puhelin alkaa pirruttaa taskussani. Tietysti puhelin soi nyt, kun olen kyynärpäitäni myöten ulosteessa. En vielä tiedä, että muovipulikkaa värisyttää äidin kuulokepainikkeelle hädissään päsähtänyt sormi. Että äidin kyyneleet luikkaavat puhelimen hänen kädestään. Enkä minä vastaa.\nYmmärrän kyllä, että tällainen on jollekin toiselle lukijalle kovastikin mieleen.\nPidin romaanin erikoisesta kertojanääniratkaisusta: Kertojana toimii nuorin siskoista, Varpu, mutta hän on samalla ns. kaikkitietävä ja osaa kuvailla siskojensa tunteita ja heille tapahtunutta silloinkin, kun ei ole paikalla. En osaa sanoa, onko tämä vain kertojanroolilla leikittelyä vai viesti sisarten välisestä yhteydestä, jopa telepatiasta.\nKirjan tarina ja henkilöhahmot olivat siis kovasti mieleeni, mutta henkilökohtaisesti olisin nauttinut enemmän, jos inhorealismi ja kielellä leikittely olisi jätetty vähemmälle.\nVälipalana luin Anton Tsehovin näytelmän Kolme sisarta. Ajattelin ensin, etten kirjoittaisi tästä mitään, sillä minulla ei ole paljon sanottavaa. Jostakin syystä en päässyt tarinaan ollenkaan sisälle. Olen lukenut aiemminkin näytelmiä, eikä hämäännykseni voi pelkästään siitä johtua, vaikka tietenkin muoto lähes pelkkänä dialogina asettaa lukijalle haasteensa. Lisäksi henkilöitä oli niin paljon, että menin totaalisen sekaisin, kun en jaksanut joka toisen repliikin kohdalla tarkistaa, kuka tämäkin taas oli. En ole lukenut vielä muuta Tsehovia, ja tässä oli kyllä odottamiani viehättäviä elementtejä, kuten perivenäläiseksi mieltämääni tuntemusten liioittelua, joutilaan yläluokan turhautumista oman elämänsä helppouteen ja ihanilta kuulostavia nimiä. Teoksen teemat tuntuivat liittyvän muutokseen, kaihoon ja tulevaisuususkoon. Sisaruudesta en ainakaan tällä lukemalla saanut paljon irti.\nTämän Katriina Rannen (vai Ranteen?) esikoisen kohdalla kiteytän ihan ensimmäiseksi: "Oih"!\nOlin aivan ihastuksissani tästä romaanista. Jos Kirjasieppo-blogin Mari koki olevansa jäävi arvostelemaan tätä, koska on kotoisin samoilta seuduilta kuin kirjan perhe, minä tunnen olevani lähes jäävi, koska samastuin niin moneen asiaan ja pienetkin yksityiskohdat tuntuivat puhuvan suoraan minulle.\nJos lähdetään ihan perusasioista, niin - tietenkin - se sisaruus. Juuri näin! Toki sisarten välinen suhde on romaanissa hieman romantisoitu ja kauniilla kielellä kuorrutettu, mutta teki niin hyvää lukea rakkaudesta, harmoniasta ja kauneudesta kaiken sen äärimmäisen realismin jälkeen. Lisäksi olen syntynyt ja kasvanut samoihin aikoihin kuin kirjan sisaret, ja samankaltaisessa turvallisessa, keskiluokkaisessa kodissa. Lapsuuteni oli lähes ällöonnellinen.\nMutta sitten vielä: evakkoisovanhemmat, vadelmat, Beethovenin Kuutamosonaatti, Afrikka, swahili, jooga, Joensuu... Jopa vanhoja kotikatujani kirjasta löytyi, kuten Töölön- tai Pietarinkatu. Tuntui, kuin kirjailija olisi vinkannut minulle silmää joka toisella sivulla.\nJa silti, vaikka unohtaisin kaiken tämän, pitäisin kirjasta silti. Olihan se pitkä, jotkut osiot olivat irrallisia, ja tarkempi kustannustoimittaja olisi ohjannut esikoiskirjailijaa varmasti tiivistämään yhtenäisemmän paketin. Mutta en halua takertua tällaisiin, sillä päällimmäinen tunne oli niin vahva ihastus. Minulla ei mennyt edes siskokset keskenään sekaisin, niin kuin joillakin muilla tämän lukeneilla.\nKieli oli kaunista, muttei liian lyyristä romaaniksi. Kielellä leikittiin tässäkin, mutta siten, etten huokaillut tuskastuneena vaan ihastuneena. Seuraava esimerkki aukenee ehkä vain joogaa harrastaneille, mutta pidin siitä niin paljon, että haluan liittää sen tähän:\nJooga on sukellusta ilmassa. Päälläseisonnassa sukeltaa suoraan alaspäin, muissa asanoissa yleensä sivulle tai ylös. Joka asanan vaihdos on kauhaus ja potkaisu uuteen suuntaan, ja minä liu'un joogasalin ilmassa silmät kiinni opettajan seuraavaan sanaan asti. Sanan jälkeen seuraa aina asana, sanan vastakohta, sanaton sukellus.\nJotkut kielikuvat ja vertaukset olivat aivan nerokkaita ("Ei ole salaisuutta, jota sisko ei kestäisi kantaa toisesta kahvasta."), toiset taas ehkä hieman kömpelöitä ("Froteepyyhe on kuin siskot: jotain jonka kanssa on elänyt syntymästään saakka, jotain jonka tärkeyttä ei sen jokapäiväisyyden takia välttämättä aina täysin tiedosta, mutta joka kuitenkin on läheisintä mitä voi olla."). Ja tämä nauratti: "Aikuisuuteen kuuluu väistämättömästi se, että tajuaa itkevästä sydämestä laulavan Ressu Redfordin olevankin Esa Mäkelä, 46, Turusta." Hih.\nPidän harvoin murteella kirjoittamisesta, ja tässäkin yhden sivuhenkilön Turun murre hieman ärsytti ja vieraannutti hänestä. Tai sitten se johtuu vain siitä, että kyseinen murre on minulle niin vieras, tuttu lähinnä sketsisarjoista.\nJos vertaan Paljain käsin- ja Minä, siskoni -romaaneita, tulee jo mainitsemieni seikkojen lisäksi mieleen se, että Tammimaan kirjassa edelliset sukupolvet ovat selvemmin läsnä. Rannen teoksessakin äiti (ja isäkin) on toki tärkeä ja läheinen, mutta ehkä taustalla oleva itsestäänselvyys, jota ei tarvitse puida. Tuki ja turva on ennen kaikkea siskoissa. Mummi kuolee tyttöjen ollessa vielä lapsia, mutta Mummila pysyy tärkeänä kiinnekohtana koko perheelle. Ja mummin ystävä naapurista, Vellamo, on merkittävä isoäitihahmo siskoksille.\nMolemmissa kirjoissa miehet ovat sivuosissa, mutta Tammimaan teoksessa he ovat lähes kaikki kelvottomia lurjuksia. Rannen romaanissa on enemmän vaihtelua, mutta sisarilla on selvästi hyvästä isästä huolimatta jotenkin kieroutunut suhde miehiin. Jokainen tuntuu uhraavan itsensä oudolla tavalla tai toisella rakkauden ja miehen edessä.\nPidin myös molempien kirjojen kansista. Paljain käsin -romaanissa se on selittelemättä hieno, mutta Minä, sisareni -kansi on hyvästä ideastaan huolimatta kädessä vähän kökkö. Ehkä se johtuu siitä, että kuvista olin jotenkin päätellyt kirjan olevan kookkaampi. Kun sitten sain kirjan käteeni, petyin vähän pieneen formaattiin ja liian kiiltävään kansipaperiin. Kirja näytti paljon halvemmalta kuin olin odottanut. Mutta pidän mustasta kannesta ja leskenlehden kukinnoista juurineen.\nMinä, sisareni -romaanista ovat kirjoittaneet Kirjasiepon lisäksi ainakin Jenni, Marjis, Lehtokotilo, Susa P., Mari A. ja Sanna.\nKäynnistän ensi viikolla sisarkirjahaasteen tälle vuodelle. Alla on mieleeni tulleita sisarkertomuksia kirjallisuudesta, mutta kertokaa, mitä olen unohtanut, niin saan tiistaille koottua mahdollisimman kattavan listan parhaista siskostarinoista:\nAstrid Lindgren: Marikki-kirjat; Kultasiskoni\nRauha S. Järvinen: Selja-kirjat\nJane Austen: useita teoksia\nMarian Keyes: Naura, Claire, naura; Rachelin loma; Enkelit; Kuuleeko kukaan?\nMitfordin tytöt (useita elämäkerrallisia teoksia)\nSisaruskirjoista muuten kirjoitti hienosti juuri myös anni m. Oota mä luen tän eka loppuun -blogissaan.\nTunnisteet: 3.25/5, 3.75/5, 4.5/5, Eurooppa, Gummerus, haasteet, Itä-Eurooppa, kotimainen kaunokirjallisuus, Nemo, näytelmät, Pohjois-Eurooppa, Ranne Katriina, Siskoskirjat, Suomi, Tammimaa Essi, Tsehov Anton, Venäjä, WSOY\nValkoinen Kirahvi 17. maaliskuuta 2011 klo 14.19\nTämä on hauska aihe. Siskoni on minulle ääritärkeä ihminen, jonka olemassaolosta iloitsen!\nHaasteita en ota nyt enempää. Olen ihan tyytyväinen nykytilanteeseen ja haluan haahuilua haasteiden tiimellykseen. Mutta Meriharakoihin taidan tarttua N-Y-T.\nMaria/Sinisen linnan kirjasto 17. maaliskuuta 2011 klo 14.20\nOlitkin postannut tämän sisarusaiheen sillä aikaa kun kirjoitin omaa tekstiäni kirjasiskoista, linkitän kun pääsen taas isomman koneen ääreen. Olit esitellyt kirjat kivasti. Arviosi Tammimaan romaanin kielestä oli saman suuntainen kuin Hesarin kritiikissä. Täytyy sanoa että tuontapainen kielellä kikkailu jättää minutkin kylmäksi. Aiheen ja kiinnostavan nuoren kirjailijan takia olen ajatellut lukea Paljain käsin, mutta luulen etten pidä kiirettä kirjan metsästämisellä kirjastosta.\nTsehovin Kolme sisarta aion lukea! Listasit monia ihania kirjoja tulevaan haasteeseen, esim. Marikit ja Linnanneidon lokikirjan voisin lisätä omaan, muutenkin tyttökirjoihin ja klassikoihin painottuneeseen listaani.\nSusa 17. maaliskuuta 2011 klo 14.20\nOi, sisaruus..aihe josta voisi keskustella yökaudetkin!\nMinähän olen aikonut lukea tuon Tammisen kirjan sen aikaisemman haasteesi puitteissa, mutta tuo lainaamasi kohta kielellistä kikkailua osoittamaan sai kyllä ihokarvani nousemaan pystyyn..ei ei ei! Tuo on juuri sellaista, mihin minun huomioni kiinnittyy tosi herkästi ja sen sijaan, että keskittyisin kirjaan, alankin tuskastella tuollaisten kanssa. Miksi pitää liikaa alkaa sanojen kanssa leikkimään ja "keksimään pyörää uudestaan", kun voisi keskittyä olennaisempaan enemmän, eli tarinaan. MUTTA, koska Tammisen kirjassa tuntuu kuitenkin olevan se ydintarina kohdillaan, aion tämän vielä urheasti lukea ;)\nKaroliina / Kirjava kammari 17. maaliskuuta 2011 klo 14.30\nValkoinen kirahvi, kiva kuulla, että sinullakin on tärkeä sisko. <3 Ja näiden haasteiden viljelyn tarkoitus ei ole ahdistella kaikkia mukaan kaikkeen, vaan ne ovat ensinnäkin itselleni lukemista jäsentämään, ja toiseksi toivon istuttavani suomalaiseen kirjablogikulttuuriin enemmän tätä "haasteellisuutta" niin, että jokaiselle halukkaalle löytyisi jotakin. :)\nPienen mökin emäntä, hauskaa päästä lukemaan sinunkin postauksesi aiheesta! Kyllä Paljaissa käsissä paljon hyvää on, eli lue ihmeessä, kun se eteen osuu.\nSusa, samat sinulle, eli kannattaa lukea. Myönnän, että pysähtelin noiden kielikikkailujen takia moneen otteeseen, ja välillä vain ihmettelemään, että nyt ei ole ollut pariin kappaleeseen yhtään uudissanaa, ihanaa! :D Kuulostanpa nyt konservatiiviselta... Mutta kyllä silti suosittelen kirjaa, siihen kieleenkin vähän turtuu, ja samalla tarina alkaa viedä.\nPaula 17. maaliskuuta 2011 klo 15.20\nSiskot ovat todellakin parasta maailmassa. Minulla on yksi, jolle kerran tilitin, miten se ei koskaan pääse minusta eroon, ei. Me olisimme siskot hamaan loppuun, vaikka kaikki muu kaatuisi ympärillä. Sisaruus on ikuista. (Toki on muitakin ikuisia asioita, mutta minua liikuttaa nyt tämä.)\nKiinnostuin blogitekstisi perusteella Minä, sisareni -kirjasta. Toivottavasti ehdin sen jossakin vaiheessa lukea! Nyt olen lopettamaisillani Mitfordeja - mikä sisarusparvi! :-) Kirjoitan siitä blogiini viimeistään viikonloppuna.\nKaroliina / Kirjava kammari 17. maaliskuuta 2011 klo 16.27\nPaula, sisko sinullakin onnellisella!\nTuli muuten ihan yleisesti mieleen, että vaikka lapsesta saakka yhdessä kasvaneilla siskoilla on oma "bondinsa", en yhtään väheksy sielunsisaruutta, koska sekin on hyvin todellista ja ihanaa. <3\nTodella suosittelen Minä, sisartani, niin kuin varmasti postauksesta kävi ilmi. :) Odotan innolla Mitford-postaustasi. Minulla se vähän nyt odottelee, mutta luen sen kyllä tässä keväällä loppuun.\nNaakku 17. maaliskuuta 2011 klo 17.59\nErittäin kiva postaus! Minullakin yksi tärkeä sisko :)\nMinulle tuli mieleen vielä yksi sisko-aiheinen kirja; Jodi Picoult Sisareni puolesta. Ostin itse tuon kirjan alesta alkuvuonna, ja se odottaa lukemista hyllyssä. Itse aion sisällyttää sen omaan kirja/elokuvahaasteeseeni!\nMari A. 17. maaliskuuta 2011 klo 18.34\nLuin Minä, sisareni -kirjan tammikuun lopussa ja alku oli siinä kirjassa tosi lupaava, mutta kaipailin jotain vielä yhtenäisempää tarinaa kirjaan. Kielellisesti pidin.\nTsehovin Kolme sisarta suoritin joskus auskuvuonna eräässä lahjakkaassa luokassa. Se analysoitiin niin hyvin, että muistan näytelmän varmaan loppuelämäni. Kannattaako edes mainita, että pidin. Kovasti ja paljon.\nAnonyymi 17. maaliskuuta 2011 klo 20.06\nKuvailet sisaruutta kyllä melkein kadehdittavan ihanasti! Muistan kyllä lapsena joskus salaa toivoneeni, että minulla olisi kaikesta teknisestä ja pyörillä liikkuvasta kiinnostuneen pikkuveljen sijaan tyttöjuttuja tajuava pikkusisko. Tosin kyllä veikassakin on omat hyvät puolensa! ;)\nMuistan katselleeni kesätöissä (kirjastossa) ollessani tuota Katriina Rannen kirjaa. Luettuani siitä sinun ja muiden arvioita heräsi kyllä kiinnostus lukea se! Samoin tuo Tammimaan kirja, vaikka tuo tekstinäytteesi siitä olikin melko tönkkö :D\nKatja / Lumiomena 17. maaliskuuta 2011 klo 20.40\nTämä olisi ihana haaste, mutta Valkoisen kirahvin tavoin en minäkään pysy enää haasteiden perässä. Tänä vuonna kirjablogeissa on tullut toinen toistaan kiehtovampia haasteita, joista sinun suomalaisen keskiluokan arki sekä mahdollisesti tämä ovat kyllä parhaasta päästä, mutta... No, onneksi sisaruskirjoja tulee luettua muutenkin. :)\nTuo Tammimaan kirja kiinnostaa koko ajan enemmän ja enemmän, samoin Katriina Rannen romaani.\nLisäisin listalle vielä Audrey Niffeneggerin Hänen varjonsa tarinan. Siskokirja jos mikä - vielä parissa sukupolvessa! Kirjoitin kirjasta viime toukokuussa. Sisaruskirjojen joukkoon nostaisin myös John Irvingin Kaikki isäni hotellit, jossa Berryn sisarukset pitävät yhtä tabuja ylittäenkin.\nJa Mitfordin tytöt ♥\nZephyr 17. maaliskuuta 2011 klo 21.33\nAloitin juuri eilen Tammimaan romaanin ja sama kielellä kikkailu ja uudissanat pistivät minullekin heti silmään. Tuli ihan Rimmisen Nenäpäivä mieleen! Minulla ei yleensä ole mitään luovaa kielenkäyttöä vastaan, mutta olen samaa mieltä Hesarin arvion kanssa siitä, että (toisin kuin Rimminen) Tammimaa on välillä keksinyt sellaisia sanoja, joiden merkitystä ei voi edes asiayhteydestä päätellä. Eli ehkä vähän keksimällä keksittyä välillä...\nRimmisen romaanissa pidin kuitenkin kielestä, vaikka itse juoni ei vetänyt loppuun asti. Tammimaata joudun näköjään kielen takia lukemaan hyyyyvin hiiiiitaasti, kun uusia sanoja joutuu maistelemaan suussa. Mutta ei se mitään; toivottavasti tässä sentään juoni pitää mukanaan läpi kirjan. :)\n(Anteeksi sivuraiteille eksyvästä kommentista...) :)\nKaroliina / Kirjava kammari 18. maaliskuuta 2011 klo 9.26\nKiitos, Naakku, kirjavinkistä - ja sinäkin olet onnellinen siskollinen, siis. :)\nMari A., lisään sinut tuonne kirjasta kirjoittaneisiin. Luotin tässä Googleen, eikä se ilmeisesti löytänyt tekstiäsi kovin helposti. Kuule, mietin juuri sitä "Kolmea sisarta" lukiessani, että tämä olisi tosi hyvä analysoida pala palalta, koska tuolla tavalla nopeasti kerran luettuna se meni tosiaan sekasotkuksi monien eri henkilöidensä takia. Varmaan toimii juuri näytelmänä paremmin, kun henkilöt saavat visuaalisen ilmentymän ja jäävät siksi paremmin mieleen.\nJossu, minä haaveilin lapsena isoveljestä, ja nyt ajattelen, että olisi kyllä mielenkiintoista tietää, millainen poika meidän perheessä olisi kasvanut. :) Ja minulla on kyllä ystäviä, jotka ovat ainakin aikuisena todella hyviä ystäviä veljiensä kanssa, joten ilman muuta siinäkin on puolensa. Ihminen ensin, sukupuoli sitten. :) Kyllä kannattaa mielestäni lukea molemmat nämä teokset, vaikka minua miellytti enemmän tuo Minä, sisareni.\nKatja, voi ei, minusta alkaa melkein nyt tuntua, että lukijoilla on tarve selittää, mikseivät osallistu haasteisiin! En missään nimessä odota, että kaikki innostuvat kaikesta, toivon ettei näitä haasteitani oteta negatiivisina. Minusta niitä on vain hauska keksiä ja tosiaan tykkään itse siitä, että kirjavalintojani ohjaa jokin - kuitenkin sopivan väljästi, että muutakin ehtii lukea. Esimerkiksi tänään ajattelin lukea ihan suunnitelmieni vastaisesti kahta tietokirjaa.\nLue sinäkin nämä kirjat, tykkäisit ihan varmasti! Luulen ehkä, että sinäkin enemmän runollisesta Minä, sisareni -romaanista, mutta aika näyttää, jos päädyt nämä lukemaan. :)\nKiitos kirjavinkeistä! Niffeneggeria haluaisinkin kovasti lukea. Onko "Kaikki isäni hotellit" -kirjassa nimenomaan siskokset? Mietin esim. McEwanin "Sementtipuutarhaa", mutta koska se käsittelee pääasiassa pojan suhdetta siskoihinsa ja veljeensä, en ottanut sitä tähän mukaan.\nZephyr, joo huomasinkin, että Hesarissakin oli tähän kieleen puututtu. Rimmistä en ole lukenut, mutta häntä tunnutaan yleensä vain kiitettävän kekseliäistä uudissanoista. Tiedä sitten, mitä mieltä tämä puristi itse olisi... Siskoni appi sanoi kerran, että "Kaikki sanathan on joskus keksitty." :)\nKivaa kuulla, mitä pidät kokonaisuutena Paljaista käsistä. Eikä kommenttisi minusta ollut millään tavalla sivuraiteella. :)\nKatja / Lumiomena 18. maaliskuuta 2011 klo 9.50\nKaikki isäni hotelleissa on sisarukset, ei siis siskokset. Ajattelin vaan otsikkosi perusteella, että sisarus-romaanitkin voisi lukea tähän. :) Mutta sitten johonkin toiseen haasteeseen! Sisko- ja velisuhde on toki aika erilainen kuin siskoten välinen.\nNiffeneggerin Hänen varjonsa tarina sopii tähän siskoteemaan erinomaisesti, koska siskous on kirjan ydintä. Muuten Niffeneggerin esikoinen, Aikamatkustajan vaimo, on paljon parempi kirja, mutta siinä aihepiiri on toisenlainen.\nMinä aloittelin nyt mielenkiintoista kirjaa, Näkemiin pikku naiset, jossa siskottomat serkukset korvaavat siskonpuutteensa tekemällä serkuistaan "siskoja". Kirja myös peilaa Pikku naisia-sarjaa.\nKaroliina / Kirjava kammari 18. maaliskuuta 2011 klo 10.08\nJuu, tuo on vähän hankala sana suomen kielessä, kun "sisaruudelle" ei ole oikein vastinetta, jos kyse on pelkästää siskoista. Tai siis on "siskous", mutta aika kömpelö ja käyttämätön sana se on.\nOlin ajatellutkin lukea ensin tuon Aikamatkustajan vaimon, mutta ehkäpä saisin luettua molemmat tänä vuonna. :)\nKuulostaapa todella mielenkiintoiselta tuo "Näkemiin pikku naiset"! Tästä olisi oikeastaan pitänyt kirjoittaa itse juttuun, sillä minulla oli suuri tyttöserkun kaipuu lapsena. Minulla oli/on aika vähän serkkuja, ja he olivat kaikki poikia (sittemmin olen saanut yhden tyttöserkun). Parhaalla ystävälläni oli ihanat tyttöserkut, ja olisin halunnut samaa. Kirjoitin kirjojakin, jotka perustuivat näihin serkushaaveisiin. :) Siinä vaiheessa (alakouluiässä) en kokenut siskoja sillä tavalla ystävinä, niin kuin olisin toivonut serkkujen olevan.\nSisarista, samalla tavalla kuin vanhemmista, on mielestäni luonnollista ja syytäkin vähän irtautua silloin kun alkaa itsenäistyä ihmiseksi. Kouluiässä minulla oli siskojen kanssa erilliset kaverit (toki joitakin yhteisiäkin) ja vasta lukioiässä ja vielä enemmän sen jälkeen aloimme taas viihtyä paremmin yhdessä ja samoissa porukoissa.\nPuhun yllä oikeastaan lähinnä isosiskostani, joka on minua pari vuotta vanhempi. Pikkusisko on seitsemän vuotta minua nuorempi, joten on luonnollista, ettemme olleet lapsina sillä tavalla läheisiä. Se taas alkoi suunnilleen silloin, kun Maiju oli yläasteella ja minä jo parikymppinen, jo Helsinkiin muuttanut.\nKatriina 19. maaliskuuta 2011 klo 3.14\nOlipa hauska lukea ajatuksiasi (ja myös kommentoijien mietteitä) kirjastani! Ja tietty aina on tosi kivaa ja kannustavaa, jos lukijat ovat pitäneet. Mutta ihan yleisesti on aina hirmu mielenkiintoista kuulla kommentteja - esim. tuo "sisarilla on selvästi hyvästä isästä huolimatta jotenkin kieroutunut suhde miehiin. Jokainen tuntuu uhraavan itsensä oudolla tavalla tai toisella rakkauden ja miehen edessä" oli jännä. Taidan elää siinä käsityksessä, että oikeassa maailmassakin suhteet ovat lähes aina jollain tavalla kieroutuneita - toivottavasti joskus vielä paljastuu, että olen ollut väärässä :)\nSamoin romaanissa esitetty suhde siskoihin heijastelee hyvin pitkälle omaa kokemusta siskoudesta - samassa suhteessa onnea ja pientä hankausta kuin romaanissa, eli hyvin paljon enemmän onnea, ja sitä halusin tuoda esille, vaikka näemmä se monien mielestä (kiitos noista blogilinkeistä arvioihin!) vaikuttaa siloitellulta. Kyllä me pienenä riideltiin vaikka mistä, mutta lapsuusmuistoissa riidat jäävät kauas taka-alalle kaiken muun rinnalla. Mielenkiintoista myös kaikki nuo yhtymäkohdat sinun elämääsi!\nAi niin ja meidän suvussa Ranne taivutetaan genetiivissä Ranteen; tosin tiedän muita sukuja joissa se taivutetaan Rannen, mutta Ranteen taitaa olla yleisempi.\nKaroliina / Kirjava kammari 20. maaliskuuta 2011 klo 0.43\nKatriina, nyt varmaan kommentoin tyhmästi, kun minusta on tullut sinun number one fan. :D Mutta yritän silti:\nKieroutuneet suhteet ovat ainakin kaunokirjallisuuden suola, ja varmasti kaikissa oikeankin elämän (pari)suhteissa on omat kieroutensa, mutta jotenkin kirjan sisarien habitus parisuhteissa ja suhtautuminen miehiin oli mielestäni hienoisessa ristiriidassa heistä ja heidän taustastaan saamani ehjän kuvan kanssa. Se on tietenkin vain minun tulkintani, mutta jäin miettimään, oliko heidän elämässään jokin taustatekijä, joka aiheutti tämän, ja joka jäi minulta lukijana huomaamatta.\nToisaalta tiedän, että olen ollut harvinaisen onnekas (?) parisuhteissa ja aina harvinaislaatuisessa tasapainossa oman elämäni/itseni versus parisuhteen ristiaallokossa. Siksi minun on ehkä joskus vaikea ymmärtää, että mikä siinä nyt muka on niin hankalaa. Tämä pilke silmäkulmassa. ;)\nSama minulla, että toki isosiskon kanssa riideltiin ja tapeltiinkin lapsena, mutta ei sitä enää pidä mitenkään huomionarvoisena asiana kaiken muun rinnalla. Pikkusiskon kanssa meillä taas oli niin paljon ikäeroa, että koin hänet jopa taakkana kauan, mutta sekin on nykyisin niin todella toisarvoista. Mielestäni kuvasit sisaruutta juuri niin kauniisti kuin se ansaitseekin. On niitä ankeitakin kuvauksia kirjoitettu, jos sellaista kaipaa.\nKiitos vielä tuosta sukunimesi taivutusohjeesta! Harmitti kirjoittaa nimesi tietämättä sitä, sillä olen tällaisissa asioissa eräänlainen pilkunviilaaja. :) (Ja väärinhän se sitten on mennyt, damn!)\nKatriina 20. maaliskuuta 2011 klo 1.18\nJossain toisessakin arviossa (harmi kyllä olen unohtanut missä) pidettiin hiukan outona sitä, että onnellisesta taustasta päädytään moisiin suhteisiin. Itse pidän sitä tosiaan vain realistisena, tutkimusotteena oma elämä ja lähipiiri ;) Ehjästä ja kaikin puolin onnellisesta kodista huolimatta sitä saattaa ihastua ja takertua ihmisiin, jotka muuttavat elämän ihan muuksi (mutta onneksi aina välillä kuulee tuollaisista idyllisistä suhteista kuin sulla!). Koetin kuvata sitä, miten lapsena elämä on kaunista ja maailma valoisa, ja miten pikku hiljaa aikuistumisen ja usein juuri parisuhteiden myötä elämään tulee rumempiakin sävyjä - ja miten toisaalta sitten näkee vielä kirkkaammin sen kauneuden jota on saanut kokea. :)\nKaroliina / Kirjava kammari 20. maaliskuuta 2011 klo 1.24\nKatriina, sitä kyllä kuvasit erinomaisesti, sitä lapsuuden taianomaisuudesta siirtymistä aikuistumisen kautta todelliseen maailmaan. Ja juuri tuo, että sitten näkee sen kauneuden... Niin juuri!\nEi minullakaan siis aina parisuhteissa ole tai ole ollut idyllistä, en edes sitä halua, mutta vaikka nyt itse soitan omaa rumpuani, niin haluan väittää, että olen onnistunut aika hyvin aina säilyttämään itseni ja vahvuuteni kumppanista riippumatta. Toisaalta se myös vaatii tietynlaisia suojamuureja, joten suo siellä, vetelä täällä.


Ohjaamo on palvelupiste alle 30-vuotiaille nuorille.\nOhjaamoon voit tulla aina kun tarvitset tietoa, neuvoa, ohjausta tai tukea missä tahansa elämäntilanteessa, koulutus-, työ- tai muissa arjen ja hyvinvoinnin asioissa. Olitpa sitten 15-kesäinen tai 29-vuotias tai jotain siltä väliltä. Meille voit tulla ilman ajanvarausta, laittaa viestin tai soittaa. Ohjaamossa saat henkilökohtaista palvelua ja kuuntelemme juuri sinun tilannettasi.\nOhjaamossa voit käydä myös hoitamassa asioita. Käytössäsi on wi-fi, asiakaspäätteet, skanneri ja tulostin, jolla voit tulostaa ilmaiseksi asioiden hoitoon tarvittavia papereita. Ohjaamon mukavissa tiloissa voit poiketa yksin tai kavereiden kanssa selvittämässä asioita.\nOhjaamoon voit tulla tapaamaan koulutusneuvojaa ja keskustelemaan opiskelu- ja koulutusmahdollisuuksista sekä omista urasuunnitelmistasi. Ohjaamossa voit keskustella myös opiskeluun liittyvistä hankaluuksista ja haasteista ja tehdä suunnitelmia niiden ratkaisemiseksi. Jos olet aiemmin keskeyttänyt opiskelusi, voit keskustella opiskelun jatkamisesta yhdessä koulutusneuvojan kanssa. Samalla voit saada tietoa opiskeluun liittyvistä tuista ja vastauksia mieltäsi askarruttaviin asioihin.\nOhjaamossa voit käydä keskustelemassa työhön, koulutukseen tai arjenhallintaan liittyvistä asioista. Paikalla olevat ohjaamotyöntekijät neuvovat ja auttavat sinua hoitamaan asioita, käyttämään aiheeseen liittyviä verkkopalveluja ja tavoittamaan oikeat ihmiset vastaamaan kysymyksiin, joita tarvitset.\nMa - Ti: 13:00 - 16:00\nKe - To: 13:00 - 16:00\nPe: 13:00 - 16:00


Sairaalan kuljetuskeskuksen nykytila-analyysi ja toiminnan tehostaminen\nLaitinen, Juuso (2010)\nTyön tutkimuskohteena oli Kuopion yliopistollisen sairaalan (KYS) kuljetuskeskus. Opinnäytetyössä selvitetään kuljetuskeskuksen nykytilanne, materiaalivirtojen ja sairaalan lay-outin osalta. Lay-out osuudessa pyritään löytämään ongelmakohdat KYSin Puijon sairaalan logistiikassa.\nOpinnäytetyössä esitellään uusia tunnuslukuja sekä mittareita, joita kuljetuskeskus voi käyttää oman toiminnan kehittämiseen ja mahdollisesti toisten sairaaloiden kanssa keskinäiseen vertailuun logististen palveluiden osalta. Otan esille myös kehittämistoimenpiteitä viivakoodin, ”kaikki tekevät kaikkea” – ajattelun sekä työn tasaisemman kuormittavuuden osalta. Viivakoodin ehdottamisen taustalla on reaaliaikaisen tiedon saannin parantaminen jokaisessa tilaus-toimitusprosessin vaiheessa. ”Kaikki tekevät kaikkea”-ajattelu kappaleessa on ehdotuksia, kuinka sairaalan sisäisiä kuljetuksia voidaan yhdistellä ja näin ollen toimintaa tehostetuksi. Työn tasaisempi kuormittavuus -kappaleessa on ehdotuksia, kuinka osassa sisäkuljetuksia työn kuormittavuutta voidaan tasoittaa.\nKuljetuskeskuksessa käytettävät mittarit olen jakanut tasapainotetun mittariston näkökulmien mukaan. Mittaamista käsittelevässä kappaleessa ehdotan mittareita taloudellisen, asiakas-, sisäisen- ja oppimisnäkökulman mittaamiseen. Prosessiajattelu -kappaleessa kartoitan kuljetuskeskuksen ydinprosessit sekä arvonlisäystä tuovat toiminnot. Kappaleen tarkoituksena on hahmottaa koko sairaalan logistinen ketju, jonka yhtenä osa-alueena toimii kuljetuskeskus. Toimintalaskenta osuudessa otetaan esille kustannusten kohdistaminen asiakkaille. Kappaleessa pyritään tuomaan esille toiminta- ja kustannusajurit, joilla kustannukset saadaan kohdistettua kuljetuskeskuksen asiakkaille eli osastoille. Toimintalaskentaa kuljetuskeskus voi käyttää osastoille käytettävien hinnoitteluperusteiden löytämiseen siten, että kaikki toiminnat otetaan huomioon laskutuksessa.\nLopputuloksena on kuljetuskeskuksen logistiikan yleiskartoitus pitäen sisällään kehittämistoimenpiteet nykyisten toimintamallien uudistamiseksi.


Unohtumaton Karhunkierros | Nettivuokraus\nKarhunkierros on Suomen tunnetuin ja suosituin reitti, joka vetää vuosittain tuhansia kävijöitä Kuusamoon. Mikä tässä kontion taipaleessa viehättää? Lue koko juttu Seurasta.\nKuusamon reitistö on pitkällä kokemuksella suunniteltu ja opastettu - ensimmäinen retkeilyreitti Oulangalle tehtiin jo vuonna 1955. Kauniita kanjonireittejä pitkin mutkitteleva Karhunkierros on täynnä henkeäsalpaavia maisemia ja hienoja kasviharvinaisuuksia. Syksyllä reitit muuntautuvat upeiksi ruskaretkeilykohteiksi.\nPäiväretkeilyyn soveltuva Pieni Karhunkierros on pituudeltaan 12 km. Päiväretkeilijöille on tarjolla runsaasti vuokramökkejä lähialueella. Iso Karhunkierros kulkee 80 km:n matkan aina Karhunkierroksen luontokeskuksesta Rukan kylään asti.\nVuokraa auto tai lähde reissuun matkailuautolla ja suuntaa kohti Kuusamon sykähdyttävää luontoa!\nMatkan varrella kulkija pääsee nauttimaan huikeista näkymistä Oulangan rotkolaaksossa. Rinteen jyrkkä pudotus ja kanjonin ammottava syvyys vetää kenet tahansa hiljaiseksi. Nämä vaaramaisemat ovat seurausta satojen miljoonien vuosien takaisista maanjäristyksistä. Vaeltaja voi laskeutua reittiä pitkin aina rotkon pohjaan asti, matalille kallioille, jonne lähes kaikki Pikku Karhunkierroksen kulkijat pysähtyvät ihailemaan maisemia.\nVuokraa retkeilyvarusteet Karhunkierrokselle. Mukaan tarvitset ainakin teltan, rinkan, makuupussin, makuualustan, retkikeittimen ja otsalampun.\nKuohunnan ääni kuuluu satojen metrien päähän asti. Lähemmäs tultaessa kuulostaa siltä kuin seilaisi hirmumyrskyssä valtameren aalloilla. Oulangan kansallispuiston kallioiden suojissa mutkittelevat kosket kuuluvat Karhunkierroksen upeimpiin nähtävyyksiin. Kanjonin pohjalla virtaava vesi puristuu ensin kapeaan uomaan ja syöksyy sieltä valtavalla paineella lähes kymmenen metrin matkan alaspäin. Tästä syntyy jyrinä, jonka mukaan Suomen suurimpiin vesiputouksiin kuuluva Jyrävä on nimetty. Jyrävä on liian vaarallinen laskettavaksi, mutta muutoin koskilla pääsee laskemaan tukevan kumiveneen kyydissä asiantuntevan oppaan avustuksella.\nOulanka ja sen sivujoet Kitkajoki ja Kuusinki ovat oikeita kalastajan unelmapaikkoja. Ala-Juumajärven rannalta lähtee reitti Pikku Karhunkierrokselle, ensin riippusiltaa pitkin ja sitten mutkitellen alajuoksulle Kitkajoen varteen. Kitkan koskissa voi perhokalastaa taimenia, siikaa ja harjusta sekä uistella haukia ja ahvenia järvellä.\nVuokraa kajakki, vene ja kalastustarvikkeet järvelle.\nLue Seuran artikkeli: Kuusamon kohisevat kosket.\nTeksti: Nettivuokraus.comin referaatti Juha Kauppisen kirjoittamasta artikkelista.


Persimon-tacot - Rasilainen\n3 rkl kotimaista rypsiöljyä\n1 tlk (380 g) mustia papuja\n1⁄2 tl chilihiutaleita\n400 g pakasteherneitä sulatettuina\n1⁄2 dl kotimaista rypsiöljyä\nTacot vaativat vähän kärsivällisyyttä, mutta ovat vaivan arvoisia. Talvella satokaudessa oleva persimon sisältää paljon antioksidantteja. Anti-inflammatoristen ominaisuuksien lisäksi punasipuli, tattari, pavut, herneet ja hapankaali tuovat tacoihin sekä pro- että prebiootteja.\n1. Pese bataatti, pilko pienemmäksi ja keitä kattilassa kypsäksi. Kaada vesi pois ja soseuta bataatti haarukalla rouheasti. Sekoita toisessa kulhossa tattarijauho, öljy sekä suola ja nypi murumaiseksi. Lisää bataattisose joukkoon pikkuhiljaa, vaivaa taikinaa ensin haarukalla ja kun bataatti on sopivasti jäähtynyt, jatka käsin. Jos seos on kovin pehmeää, lisää jauhoja, tai tuntuu kuivalta, lisää vettä. Vaivaa, kunnes taikinasta muodostuu pallo. Anna levätä peitettynä muiden valmistelujen ajan, noin 20 minuuttia.\n2. Valmista salsa. Pese persimonit ja leikkaa pieniksi paloiksi. Kuori ja pilko punasipulit hienoksi. Valuta pavut ja yhdistä kulhossa paloiteltuihin aineksiin. Purista päälle limetin mehu. Lisää chilihiutaleet ja silppua korianteri sekaan.\n3. Tee hernetahna. Purista limetin mehu. Sekoita mehu, herneet ja öljy monitoimikoneessa tai käytä sauvasekoitinta, kunnes saat sileän tahnan. Mausta suolalla ja pippurilla.\n4. Kumoa tacotaikina jauhotetulle alustalle ja muotoile pötköksi. Jaa sitten noin 8 palaan ja pyörittele palloiksi. Käytä käsissäsi jauhoja, jotta taikina ei tartu. Taputtele palloista tacoja, halkaisijaltaan noin 10 cm. Paista öljyssä molemmin puolin kuumalla pannulla.\n5. Tarjoile tacot salsalla, tahnalla ja hapankaalilla. Viimeistele ripottelemalla seesaminsiemeniä annoksen päälle.


Myyntitiimin suorituskyvyn parantaminen Martech Zone\nNiin monet ystäväni ovat hienoja myyntihenkilöitä. Aivan rehellisesti, en koskaan kunnioittanut heidän ammattiaan täysin ennen kuin aloitin oman liiketoimintani ja lyöin sitä. Minulla oli suuri yleisö, vankat suhteet yrityksiin, jotka kunnioittivat minua, ja loistava palvelu, jota he tarvitsivat. Mikään siitä ei ollut merkitystä, kun astuin oven läpi istumaan myyntikokoukseen!\nEn tehnyt mitään valmistautuaksesi ja löysin itseni pian vaikeuksista. Aloitin harjoittelun valmentajan kanssa, joka otti minut siipiensä alle, tutustui minuun ja mihin osasin, ja autoin sitten luomaan mukautettuja strategioita, joista olen tyytyväinen, kun jatkan myyntiharjoittelua mahdollisuuksien kanssa. Se muutti yritykseni, ja nyt katson ympärilleni olevia suuria myyjiä kunnioittaen, kuinka he jatkavat kauppasopimuksia.\nEräänä päivänä toivon voivani palkata myyntitiimin. Se ei ole, etten halua nyt - mutta tiedän, että minun on saatava ovelle oikea henkilö, joka voi auttaa meitä saavuttamaan potentiaalimme. Katson, kuinka monet yritykset palkkaavat, vaihtavat ja jauhavat kokemattoman myyntihenkilöstön kautta, enkä voi vain mennä tälle reitille. Haluamme kohdistaa ja löytää oikeat yritykset, joiden kanssa työskennellä, ja sitten saada joku, jolla on tarpeeksi tajua vetää heidät oven läpi.\nNiille teistä, joilla on myyntitiimi, tarjoaa tämä Healthy Business Builderin infografiikka 10 tapaa parantaa myyntiäsi.\nMyynnin tehottomuus voi valua syvälle yritykseesi ja johtaa vakaviin seurauksiin, jos siihen ei puututa välittömästi. Tässä infografiassa keskustelemme eri tavoista, kuinka voit parantaa edelleen myyntitiimisi tehokkuutta, jotta yrityksesi voi menestyä ja menestyä edelleen tänään ja tulevina vuosina.\n10 tapaa parantaa myyntiäsi\nTarjoa tiukka koulutus ja seurannat.\nTiedä avain vahvuudet jokaisen tiimin jäsenen.\nPidä myyjiäsi kiinni vastuussa.\nTarjoa myyntitiimillesi hienoa tiedot.\nSuorita säännöllisesti one-on-one kokouksissa.\nOnko kokonaisvaltainen näkymä asiakkaistasi.\nÄlä suunnittele liikaa myyntiprosessi.\nToteuttaa johtava hoito että johtaa pisteytys.\nVarmista, että myynti, asiakaspalvelu ja markkinointi ovat linjassa että integroitu.\nTunnisteet: terveen liiketoiminnan rakentajamitenparantaa myyntiäMyynnin mahdollistaminenmyynnin infografiikkamyyntisuoritusmyyntiprosessimyynnin koulutusmyynti


Prosessityöntekijä pitkäaikaiseen työsuhteeseen, Bolt.Works Oy - Tampere | Monster\n20.10.2021, Barona Rakennus\n20.10.2021, Lokki Henkilöstöpalvelut Oy\n20.10.2021, Valtti Henkilöstöratkaisut Oy\nProsessityöntekijä pitkäaikaiseen työsuhteeseen\nEtsimme asiakasyrityksellemme prosessi-/tuotantotyöntekijää pitkäaikaiseen työsuhteeseen.\nKäytät työssäsi CNC-ohjattua jyrsintä. Lisäksi työtehtäviin kuuluu tarpeen mukaan myös muiden tuotantokoneiden käyttäminen.\nEdellytämme aiempaa kokemusta ja osaamista joko jyrsimen käytöstä tai koneistuksesta. Eduksesi on myös aiempi kokemus erilaisten tuotantokoneiden käyttämisestä sekä hyvät kädentaidot. Ohjelmointiosaaminen ei ole välttämätöntä, mutta katsomme senkin eduksesi. Ennen kaikkea arvostamme reipasta otetta työntekoon, oppimishalua, hyviä vuorovaikutus- ja tiimityötaitoja sekä omatoimista ja täsmällistä työskentelyotetta. Työtä tehdään kahdessa vuorossa.\nSaat tehtävään kattavan perehdytyksen ja pääset osaksi mukavaa työyhteisöä!\nTyö alkaa määräaikaisena työsuhteena, jonka jälkeen hyvällä työntekijällä on mahdollisuus vakinaistua asiakasyritykseen.\nTyö alkaa heti sopivan henkilön löydyttyä, joten haethan paikkaa jo tänään!\nLisätietoja tehtävästä antaa ma-pe klo 8-16:\nRakennusmies lattioiden tekoon Pääkaupunkiseudulle\nTeollisuuden työntekijä, Raahe, SSAB Europe Oy


13-vuotiaan tytön hirveä murrosikä? - Yleistä kasvatuksesta - Suomi24 Keskustelut\n13-vuotiaan tytön hirveä murrosikä?\nMeidän 13-vuotias tytär on muuttunut aivan karseaksi kielenkäyttäjäksi, kun seiskalle lähti. Kesälomalla oli vielä niin entisellään ja pystyttiin puuhailemaan tyttöjen kanssa kaikkea, mutta nyt parissa kuukaudessa muuttunut aivan täysin. Haistatellaan vanhemmilla, eikä viititä tulla syömään samaan aikaan mitä muut. Vetäytyy omaan huoneeseen, eikä suostu kunnolla puhumaan mistään asioista. Olen yrittänyt kysellä mitä siellä koulussa oikein on tapahtunut vai onko tämä normaalia? Ei meidän vanhemmalla tytöllä mitään noin vakavaa ollut, välillä vähän vaikeampaa, mutta puhumalla selvittiin. Vetää voimattomaksi tämmöinen kun, mieskin 3-vuoro työssä ja itse tyttöjen kanssa iltaisin suurimman osan ajasta. Muilla ollut vastaavaa?\nMurrosikä koettelee niin teiniä itseään kuin koko perhettä, Muutokset käyttäytymisessä yleensä alkavat yhtäkkiä ja koko olemus muuttuu vieraaksi. Tämä on tavallista ja kuuluu asiaan. Mutta on myös mahdollista, että lapsella on jotenkin omasta muuttumisestaankin ahdistava ja vaikea olo. Kannattaisi ilman muuta vielä yrittää jutella, ei vain miten koulussa menee tai ei negatiivisesti vaan luoden luottamuksellinen keskusteluympäristäö. Koska omille vanhemmille ei välttämättä silti teini halua avautua, voit kannustaa mennä juttelemaan esim. koulukuraattorille tms. Joskus murrosikään liittyy hankalampaakin oireilua, josta nuori ei uskalla kotona puhua. Älä vertaile tätä lasta muihin lapsiisi, jokaisella on oma polku kuljettavanaan. Kiteytetysti murrosiässä on kyse siitä, että lapsuuden itsestäänselvyydet lakkaavat, nuori ottaa etäisyyttä vanhempiinsa ja nuoren on alettava löytää omaa itsenäisyyttään, omaa elämäänsä. Tämä ei tietenkään tapahdu nips naps vaan vuosien varrella erilaisissa tilanteissa. Monesti nuori kokee itsetunto-ongelmia ja mielialat heittelevät. Vanhemmilta vaaditaan suurta viisautta toisaalta osata vetäytyä ja antaa nuorelle tilaa, toisaalta antaa luottamus ja turva siitä, että seisotaan vierellä tukemassa kun sen paikka on. Kyse on ristiriitaisesta ajanjaksosta ja vaiheesta, jonka lopputulosta ei voi tietää, vaan se syntyy elämällä.\nOmaan jaksamiseesikin kannattaa hakea apua. Kunnalla lienee jokin nuorisoneuvola tms, jossa voi hakea vanhempainohjausta, mikäli lähipiiriissä ei riittävästi tukea ole. Vaikka miehesi onkin vuorotyössä, kuuluu kasvatusvastuu myös hänelle. Jutelkaa keskenänne vaikkei hän olisikaan paikalla, miten voitte tukea toisianne ja perhettänne.\nSeurakunnan nuorisotyö eikä diakonia auta.\nkyllä seurakunnasta saa apua; diakonit, papit, nuoriso-ohjaajat, perhetyötä tekevät - kaikki ovat nimenomaan seurakuntalaisia varten.\nÄlä anna väärää todistusta vaan puhu sitä mikä on totta.\nSeurakunnassa kysytään, kuis menee, lätistään tyhjää, mutta ei auteta. Diakonit, papit, nuorisotyönohjaajat, perheneuvojat ovat ennenkaikkea ansaitsemassa rahaa ja he kaikki pelkäävät kirkkoherraa.\nkyllä seurakunnasta saa apua; diakonit, papit, nuoriso-ohjaajat, perhetyötä tekevät - kaikki ovat nimenomaan seurakuntalaisia varten."\nKirkosta ei ole mitään hyötyä, paitsi jos haluaa maksaa lisää veroja.\n"Diakonit, papit, nuorisotyönohjaajat, perheneuvojat ovat ennenkaikkea ansaitsemassa rahaa ja he kaikki pelkäävät kirkkoherraa. "\nKirkko on valtahierarkia.\nKukin kiillottaa toisensa nuppia.\nTehokkus on 13%.\nHmmmm...itse muistelen paiskoneeni ovia ja haistatelleeni myös, vaikka olin ns.kiltti tyttö koulussa, mutta silloin oli koulussa paineita opiskelun suhteen ja minua kiusattiin. Kaikki purkautui kotona, kun oli turvallinen ympäristö päästää höyryjä ulos ja purkaa omaa pahaaoloa ja turhaumia. Aikuiset tuntuivat toisaalta holhoavilta, mutta toisaalta taas välittämättömiltä. Oli vaikeaa.\nTon ruokailun saat kuriin kun sanot kerran että jos ei ruoka-aikana tulla syömään niin olkoon syömättä niin oppii aika nopeesti kun on vaikka 3 päivää ilman illallista.\nSiitähän se riemu repeää, ollaan kaverilla syömässä tai ostetaan kaupasta epäterveellistä apetta, tai ns. "mäkkisafkaa"\nNapakasti kunnon rajat. Tarvittaessa halauksia, kuuntelua.\nKäytä tunneälyä, tarkkaile. Älä tuputa.\nMurrosikäiselle tai lapsellekaan ei saa antaa valtaa perheessä. Pysy lujana.\nPerheen lapset ovat monestikin erilaisia. Löydä oma tapa kommunikoida.\nYksi tapa on että anna kiukutella ihan rauhassa niin se kohta helpottaa ja kerrot että kiukuttelamlla ja huonosti käyttäytymällä ei mitään saavuteta.\nYläasteen myötä on varmaan kaveripiiri vaihtunut? Ja joko haluaa olla samanlainen kuin kaverit tai sitten purkaa kotona pahaa oloaan koulun ja kaveripiirin asioista. Joskus voi kirjoittaminen auttaa, kun ei puhuta osta tai haluta.\nYhteinen aika on edelleen tärkeää, jos tyttö suostuisi vaikka leffaan tai ulos syömään.\nTeini-ikä on kaikilla samankin perheen lapsilla erilainen, toiset kapinoi enemmän ja irtautuminen on raju ja riitaisa. Nuoren sisällä myllertää ja kaikki on ihan sekaisin.\nJos perhesopu sitä edellyttää, anna syödä eri aikaan. Sovi, tai määrittele, että kerran viikossa olisi hyvä tulla samaan ruokapöytään muoden kanssa, perusteluksi voisi riittää, että sinulle se on tärkeää että kaikki perheen jäsenet on samaan aikaan edes hetken aikaa vaikkapa ruokapöydässä.\nMinä itse lukkiuduin teininä omaan huoneeseeni kun sellainen vihdoinkin mahdollistui. Söin eri aikaan,tulin joskus katsomaan telkkaria mutta pääsääntöisesti olin omassa huoneessani. Riidat äidin kanssa olivat valtavia. En koskaan ollut kertonut omista asioistani muille, teininä en semminkään.\nKuulostaa tutulle. Murrisikäisen aivotoiminta on verrattuna pahimmillaan psykoosiin.\nMinulla itselläni oli aikoinaan myös tuollaista,etten halunnut tulla samaan ruokapöytään,missä isäni,siskoni ja mummoni istui.Isä sanoi,jos ei tule samaanaikaan,on sitten syömättä.En mennyt,olin syömättä. Kerran olin sitten syönyt luvatta,kaapista siivumakkaraa.Sitä oli meillä todella harvoin.Kun olin käynyt maistamassa sitä monta kertaa,ei ruokapöytään jäänyt kuin pari siivua.Kysymys kuuluikin,kuka on syönyt ne.Isä sanoi,jos et tunnusta,saat selkääsi ja seisoi kädessään pätkä sähköjohtoa.Minä tyttö en vaan tunnustanut,vaan otin jalat alleni ja pakenin ulos. Mutta,olihan sieltä sisäänki joskus tultava ja remmi soi. Isälle,ei koskaan uskaltanut haistatella tms,mutta mummoni sai kuulla senkin edestä. Olin sellainen,että ensin huusin ja haistattelin,sit hetken päästä pyysin anteeksi mummoltani.Olin oikeastaan aika kiltti tyttö. Sitä ei vaan yksinkertaisesti tajua siinä iässä.Mutta onneksi myöhemmin ymmärtää.\nNuori ei välttämättä ole innokas keskustelemaan vanhemmilleen mitään koulusta tai muustakaan elämästään ja omaan huoneeseen vetäytyminen ja lukittautuminen on aivan normaalia. Myös se, että valvotaan yli puoleenyöhön ruutua tuijottaen ja kavereille chattaillen kuuluu aika monen teini-ikäisen arkielämään.\nAinoastaan siinä tilanteessa huolestuisin, jos paino alkaa tippumaan, ranteisiin alkaa ilmestyä viiltelyjälkiä ja lämpimällä säälläkin aletaan pukeutumaan paksuihin pitkähihaisiin huppareihin. Jos mikään ei viittaa itsetuhoisuuteen, päihteisiin, laittomuuksiin tai syömishäiriöön, niin anna nuoren silloin vain olla. Älä tiuski nuorelle, anna hänen vain olla rauhassa. Kyllä se siitä vielä ihmiseksi sitten muuttuu ajan kanssa. Teini-ikä ei ole useimmille helppo ja koulukin luo paineita.\nPS. Melkein me kaikki ollaan joskus oltu teinejä.\nAika auttaa. Kymmenen vuoden päästä on jo paljon helpompaa! Onhan lapsosen kanssa ollutkin 10 helppoa vuotta uhmaiän jälkeen.Itellä lapsukaiset 22, 20 ja 16 vuotta, voiton puolella ollaan!\nMutta miksi ihmeessä avaaja lisäsit teinisi kuvankin avaukseesi? houh....\nkohta joku fappaa kuvallesi\nonhan se viimeinen vaihtoehto tuo paikka jossa otetaan sitte oksat pois.\n1 tämän päivän perisynneistä, mitä kasvattavat aikuiset tekevät, on luoda illuusiota lapsille, miten maailmassa on kaikki hyvin, ja kivaa kun on vain ahkera, hyvä ja kunnollinen. Murrosikä tulee, kiltit tytöt ja pojat masentuvat ja pahat pitävät hauskaa. Lapsi huomaa, että paska maailma, kun elää pitäisi ja elämänkokemusta ei ole. Eipä tuohon voi muuta sanoa, kun että koita kestää. Tyttö on stressaantunut, ja hänellä on paha olla, ehkä hänellä ei ole muutakaan tapaa saada rauhaa holhoavilta vanhemmiltaan, kun haistattelemalla. Yritä nyt sinä vaan olla se aikuinen. Aikuinen voi toki tehdä kaikkensa tehdäkseen lapsensa maailmasta helpon ja siloitellun, mutta ei siinä tee yleensä kun hallaa lapselleen. Eikö itselläsi ollut nuorena kasvukipuja ja olit helppo ja mukava teini? jos ei niin koitappa sitten katsoa mitä omat vanhempasi tekivät eritavalla sinua kasvattaessasi.\nUsein vika on kasvatuksessa. Moraalin ja kurin puuttuessa lapsista kasvaa itsekkäitä k*sipäitä.


Kirppisrakkautta: Järjettömiä esineitä\nLähettänyt Kirppisrakkautta Eeva klo 12.13\nHannele Ruusukummusta 3. helmikuuta 2018 klo 15.47\nHieno kello ja tuo vuoka on upea...vaikka et siinä ruokaa laittaisikaan....tuohon voi asettaa uunivuoan ja on kaunis tarjoilualusta..:)\nKirppisrakkautta Eeva 4. helmikuuta 2018 klo 13.25\nKiitos Hannele! Täytyy kokeilla erilaisia käyttötapoja tuolle vuoalle, kyllä sille varmasti jotain vielä löytyy!\nhttp://tuijankortteilua.blogspot.com 3. helmikuuta 2018 klo 16.37\nEihän kellon tartte käydä, se voi olla koristeena.\nKirppisrakkautta Eeva 4. helmikuuta 2018 klo 13.26\nNiinpä, koristeena kello ainakin toimii. Pipo on lämmin, kun sitä testasin.\nDalisa 5. helmikuuta 2018 klo 16.46\nSamaistun niin sinuun! Kyllä kirppareilta voi tehdä tuonlaisian ihania löytöjä! Mäkin rakastan niin kirppareilla luuhailua ja jos kiinnostaa vastavierailu mun blogissa https://pitsimania.blogspot.fi, niin sieltä voit kans bongata melkein joka postauksessa jotakin kirpparijuttua! :) Mukavaa helmikuuta sulle!\nKirppisrakkautta Eeva 5. helmikuuta 2018 klo 19.37\nKiva, että ns. kohtalotovereita löytyy! Täytyypä tulla vastavierailulle sun blogiin!\nnaurulintu 8. helmikuuta 2018 klo 3.13\nHei onpa hauskaa! Hypistelin Puutorin kirppiksellä just tuota kyseistä vuokaa, mutta sit muhun iski taas mulle tyypillinen "Mitä mää ny tälläki muka teen?!"-ahdistus ja jätin sikseen. Kiva, että se löysi hyvään kotiin! :D\nKirppisrakkautta Eeva 8. helmikuuta 2018 klo 11.55\nHei, hauskaa! Katsotaan, millaiseen käyttöön vuoka pääsee, toivottavasti ei ollut ns. hutiostos.\nPäivi 13. helmikuuta 2018 klo 1.32\nHei samaan seuraan täältä ilmoittautuu yks kirppisaddikti joka myös kantaa kotiin toinen toistaan "tarpeellisia" tavaroita Visiot isolla Veellä mielessään...Tosi söötti tuo kello(ois kelvannu mullekin) ja hei tuo vuoka vau!Voithan laittaa pääsiäiseksi ohransiemenet/rairuohot kasvamaan <3 Mukavaa viikonalkuja!T. Päivi\nKirppisrakkautta Eeva 13. helmikuuta 2018 klo 21.30\nJes, kiitos Päivi! Loistavaa, että en ole yksin visioiden ja addiktioni kanssa <3\nOravanpesän Kati 14. helmikuuta 2018 klo 21.38\nYmmärrän niin hyvin tuon outojen juttujen ostamisen kirppiksiltä! Olen yrittänyt hillitä ja vähentää sitä, mutta aina vaan ei voi olla järkevä...\nKirppisrakkautta Eeva 15. helmikuuta 2018 klo 12.11\nNiinpä! Aina ei todellakaan voi olla järkevä, mutta onneksi olen vähän pystynyt vähentämään, etten ihan kaikkea järjetöntä ota matkaani kirppikseltä.


Uusi Focus Aventura2 – sähköpyörä ympärivuotiseen käyttöön ja pitkille matkoille | Larunpyörä | Polkupyörät - Sähköpyörät, Maastopyörät, Cyclocrossit, Hybridit\nUusi Focus Aventura2 – sähköpyörä ympärivuotiseen käyttöön ja pitkille matkoille\n8.1.2020 | 5min\n#aventura2 #bosch #ebike #focus sähköpyörä\nFocus jatkaa kulkuaan sähköpyörien eturintamassa. Paljon kiitosta keränneet Jam2- ja Sam2-sähkömaasturit ovat saaneet veroisensa seuraajan hybridi- ja käyttöpyörien puolelle. Lue juttu läpi, niin tiedät miksi Aventura2 6.7 -mallia tulee näkymään takuuvarmasti katukuvassa keväällä 2020!\nRunko on tunnetusti polkupyörän sydän ja Focuksella ei ole sivuutettu tätä seikkaa. Aventura2:n rungossa on käytetty Focuksen vuosien varrella kerättyä tietotaitoa erinomaisen ajomukavuuden saavuttamiseksi. Runkomitoitus on tehty tarkoituksella rennoksi, mikä tarkoittaa pystyä ajoasentoa, jolloin käsille ei kohdistu merkittävästi painoa. Vaikka pysty ajoasento lisää tunnetusti ilmanvastusta, kompromissi ei ole merkittävä sähköavustuksen johdosta. Rento ajoasento on viimeistelty ohjainkannattimella, jossa on nousua jopa 35 asteen verran(saatavilla myös tavallisella 6 asteen stemmillä).\n2020 Focus Aventura2 6.7 grey\nTarkka mietintä yltää runkomitoituksesta yleiseen designiin ja yksityiskohtiin. Boschin moottori ja 625Wh / 17,3 Ah suuruinen Bosch Powertube 625 irroitettava akku ovat onnistuttu integroimaan runkoon niin hyvin, että Aventuraa ei välttämättä tunnista ensivilkaisulla sähköpyöräksi.\nulkoisen lisäakun käytön mahdollisuus kasvattaa kapasiteetin huimaan 1125 Wh asti!\nOnnistuneen muotoilun ohella rungosta löytyvät kaikki käytännölliset yksityiskohdat, kuten kiinnikkeet runkolokareille ja tavaratelineelle sekä seisontajalalle etu- ja takavaloja unohtamatta. Kun tämä kaikki yhdistetään ajattomaan väritykseen, paketti on kaikin puolin kasassa ja näyttävä!\nKun moottori ehdittiin jo mainitsemaan, sen ominaisuuksiin on syytä paneutua tarkemmin. Sähköpyörä ei ole sähköpyörä tai ainakaan hyvä sellainen ilman hyvin toimivaa moottoria ja Boschin Performance CX on juuri sellainen!\n4. sukupolven moottorin paino on pudonnut yli kilon edellisestä mallista 2,9 kg lukemaan. Lisäksi moottori on lähes kolmanneksen edellistä pienempi, mikä helpottaa pyöräsuunnittelijoiden tehtävää ja tuottaa paremman näköisen sekä kompaktimman lopputuloksen.\nBoschin 4. polven moottorin ominaisuudet ovat lukuina seuraavat:\nKorkein jatkuva avustusteho: 250 W\nSuurin hetkellinen avustus: 300 %\nAventura2-mallit ovat varustettu Boschin kompaktin kokoisella ja varmatoimisella Purion-näytöllä. Näyttö on vaihdettavissa lisähintaan isompaan. Tutustu Boschin näyttöihin ja ominaisuuksiin tarkemmin täältä.\nPyörän kantama ja akun kapasiteetti ovat sähköpyöräkeskustelussa kuumia aiheita ja hyvästä syystä. Tyhjentyneellä akulla pääsee kyllä perille, mutta mieluiten matkan taittaa kokonaisuudessaan sähköavustuksen voimin.\nFocus ei ole jättänyt kiveä kääntämättä tällä puolen ja Aventurassa onkin vakiona reilun kokoinen 625 Wh akku, joka antaa normaalikäytössä kantamaa 70-80 km verran. Ja jos tässä ei ole kantamaa riittävästi, ulkoisen lisäakun käytön mahdollisuus kasvattaa kapasiteetin huimaan 1125 Wh asti!\nFocus on tällä saralla selvä markkinajohtaja ja vain pidemmällä kantamalla varustettua sähköpyörää saa etsiä. Lisäakun mahdollisuus avaakin Aventuralle uusia käyttökohteita, jotka ovat olleet ennen suurelta osin sähköpyörien saavuttamattomissa, kuten vaikkapa pitkät pyöräretket, joihin pyörä soveltuu myös monipuolisen varustelunsa ansiosta.\nAventura2:sta on saatavana neljänä eri mallina ja kokoonpanolla:\n6.6- ja 6.7-mallit\nSR Suntour XCM 34 -joustokeula\nAkkukoot: 500 Wh (6.6-malli) tai 625 Wh (6.7-malli)\nShimano Altus 9-speed -vaihteet\nShimano MT200 – jarrut\nSchwalbe Smart Sam 2.25 -renkaaat\nShimano Deore 10-speed -vaihteet\nShimano MT401 – jarrut\nSchwalbe Smart Sam 2.25 -renkaat\nSR Suntour Raidon LOR -joustokeula\nShimano SLX 12-speed -vaihteet\nShimano MT420 –jarrut, 4-mäntiset\nPyörä moneen käyttöön\nMonipuolisuus on yksi Aventura2-mallien valteista. Sama pyörä soveltuu erinomaisesti työmatkoille, arkikäyttöön ja retkiajoon. Pienillä muutoksilla, kuten renkaita vaihtamalla, Aventurasta saa luotettavan ja takuuvarmasti nopean matkakumppanin.\nSähköpyörän hankkimiselle ei ole ollut tähän mennessä yhtä hyvää syytä! Tule vierailemaan liikkeessämme tai varaa tarvittaessa koeajo etukäteen! Muista tutustua myös sähköpyörän ostajan oppaaseemme oppiaksesi lisää sähköpyöristä.