Milloin valetun betonilattian voi päällystää? - Yleistä rakentamisesta ja remontoinnista - Suomi24 Keskustelut\nMilloin valetun betonilattian voi päällystää?\nEsim. laminaatilla? Onko tarpeen käyttää jotain kosteusmittaria vai miten kuivuus varmistetaan? Valu (10 cm) on tehty heinäkuun lopulla, eli kohta 4 kuukautta sitten. Onko jotain ohjeellisia kosteusarvoja vai?\nNyrkkisääntö taitaa olla milli ja viikko normaalissa huonelämpötilassa. Kyllä neljä kuukautta riittää ilman mittareitakin.\nper viikko ja viimeinen sentti kaksi viikkoa.\nmyös valanut kirjoitti:\nKiitos oikaisusta. Ei tosiaan varmaan tarvii kahta vuotta odotella laatan kuivumista.\nNyrkkisääntö on 10mm eli 1 sentti per/viikko+20 asteen lämpötilassa ja sisäilman kosteus n.50%,mutta varmuuden vuoksi kannatta mitata vielä laatan kosteusprosentti tässä tapauksessa vaikka pintakosteusmittarilla vaikka, pintakosteusmittarin käyttöä ei suositella ammattirakentamisessa. Pinnoitteen valmistaja on varmasti kertonut kosteusprosentti suosituksen laatalle ennen päällystämistä joka on noin 80-90%.\nniin saat tehdä.\nViime kesä ja syksy oli poikkeuksellisen kostea. Ennen päällystämisen aloittamista betonista pitää haihtua n 60 l/m3 vettä. 10 cm paksusta 100m2 laatasta se tarkoittaa, että siitä on pitänyt haihtua ilmaan vähintäänkin 500 litraa vettä. Betonin kuivumiseen vaikuttavat myös, onko tilassa esim muutattu takka/leivinuuni, onko paljon lateksimaalauksia, onko muita muurauksia, tuuletus, lämpötila jne. Koska merkittäviä tekijöitä ja muuttujia on näinkin paljon, on erittäin riskialtista arvioida betonin kuivuminen ainoastaan kuluneen ajan perusteella.Betonin kosteus saa olla enintään 80%. Todennäköisesti nyt ollaan lähellä ja asennuksen voi tehdä. Betonin päälle on ehdottomasti asennettava 0,2mm polyeteenikalvo, liepeet n 20-30cm limityksellä ja huolellisesti PE-teipillä teipaten. Kalvo tulee nostaa "kaukaloksi" vähintään laminaatin yläpinnan tasalle.\nremonttireiska tietää kaike...\nKuulkaas kaikki.Piisisen Jorma Sanoi melkein kiroillen viime sunnuntaina että kaikki nyrkkisäännön ammattilaiset esim. sentti /viikko voi tunkea nyrkkinsä hanuriin. Poraa reikä ja mittaa kosteus.\nPingota muovi ilmatiiviisti lattian päälle, esim. 2 neliömetriä. Mikäli alle muodostuu höyryä niin on varmasti liian kostea. Kosteus ei tahdo lähteä pois ilman sisäilman nostamista 25-30 asteeseen. Tällöinkin on muistettava hyvä tuuletus. Ajalla ei niinkään ole merkitystä.Jusa\nPiisisellä on luontaista pätemisen tarvetta, se tulee esiin silloin tällöin.Se viikko/sentti hyvissä olosuhteissa on sopiva minimiaika, josta amatöörikin voi hahmotella millaisista ajoista kuivumisessa on kysymys.\nReiska on ite hanurista mistä hän muuten ammentaa tietonsa muuta kuin kyselemällä insinööreiltä, valmistajilta sekä arkkitehdeiltä vaikkakin hänellä on varmasti vankka kokemus takanaan ja kuten ed.mainitsin niin se 1cm/viikko ensinnäkin vaatii oikeat OLOSUHTEET ja se on suuntaa antava eikä suinkaan kirkossakuulutettu.\nennen kuin on kuiva.\nNäin siinä kävi "Dennis jätti Jasminen"\nOlen antanut itselleni kertoa, että Dennis on jättänyt Jasminen.\nSyynä on ilmeisesti se, että rouvaa ei ansiotyön tekeminen kiinnosta eikä juuri mikään\nmuukaan. Arkiasiat kuten siivoaminen, tiskaus ja kodinhoito eivät häntä kiinnosta ja kuuleman mukaan tämän pikkurouvan päivät pitäisivät koostua miehen maksamista illallisista, drinkeistä ja shoppailusta. Ei varmaan monikaan ukko jaksa katsoa sellaista vaimoa joka ei käy töissä tai ei edes hoida kotia? Prinsessalle pitäisi kaikki tarjota ilmaiseksi ilman vastapalveluksia!\n3.3. Johanna Tukiainen tylysti tyrmään 3 kk 20 pv!\nHelsingin käräjäoikeuden tuoreessa ratkaisussa Tukiainen on tuomittu kolmen kuukauden ja 20 päivän ehdottomaan vankeustuomioon. Oikeus katsoi, että Tukiaisen aikaisempi rikollisuus edellytti ehdottomaan vankeuteen tuomitsemista. Aikaisemmat kaksi yhdyskuntapalvelurangaistusta ovat esteenä uuden yhdyskuntapalvelurangaistuksen tuomitsemiselle, ja Johanna Tukiaisen itse esiin tuoma alkoholismi on este valvontarangaistukseen tuomitsemiselle.\n3.3. Tukiainen tuomiostaan: "TÄYSIN ABSURDIA!"\n”Vankilaan joutuvan Johanna Tukiaisen yksinoikeushaastattelu: Hovioikeus muutti aiemmankin tuomioni! Helsingin käräjäoikeus tuomitsi kohublondi Johanna Tukiaisen tänään ehdottomaan vankeusrangaistukseen.” Seiskan videohaastattelu (3.3.15): http://www.seiska.fi/Viihdeuutiset/Vankilaan-joutuvan-Johanna-Tukiaisen-yksinoikeushaastattelu-Hovioikeus-muutti-aiemmankin-tuomioni/1066712\nKöyhä syö hyvin\nKun vaan viitsii nähdä vaivaa. Maksalaatikko maksaa alle euron prismassa, niitä voi ostaa 15 rasiaa. Kalapuikot maksaa 1,09 lidlissa, niitä voi ostaa 15 pakettia, leipä on halpaa, makkarakin on halpa, vihannekset on aika halpoja kun 10 eurolla saa jo monta pussia, appelsiinit on 0,59 prismassa ja niitä kun syö kaks päivässä niin ei maksa kun alle 10 euroa kuukaudessa. Ei köyhät nää nälkää. Ihmettelen vaan että mihin ihmisten rahat menee jos ei ole ruokaa varaa ostaa.\nKyllä me kadutaan koko loppuelämämme\nkumpikin jos me nyt jätetään katsomatta mitä tästä olisi voinut tulla. Itse en ainakaan pysty olemaan onnellinen kenenkään kanssa kun tää meni näin...


Sirkku Peltolan näytelmillä ensi-iltoja ulkomailla - Kulttuuri - Helsingin Sanomat\nSirkku Peltolan näytelmillä ensi-iltoja ulkomailla\nTamperelaisen näytelmäkirjailijan Sirkku Peltolan näytelmillä on useita ensi-iltoja ulkomailla tänä syksynä. San Franciscossa esitetään Yksiöön en äitee ota -näytelmä, ja Pieni raha kiinnostaa Itä-Euroopassa ja Virossa.\nJulkaistu: 18.9.2012 14:41\nTamperelaisen näytelmäkirjailijan Sirkku Peltolan näytelmillä on useita ensi-iltoja ulkomailla tänä syksynä. San Franciscossa esitetään Happy to Stand -nimellä Yksiöön en äitee ota, ja sitä esittää American Conservatory Theatre. Ensi-ilta on lokakuun 3. päivänä, ja esityksiä on seitsemän.


tammikuu 2020 – Keilaajalehti\nBrunswick Ballmaster Openin historia on täynnä muistoja\nadmin 3 tammikuun, 2020 3 tammikuun, 2020\nTammikuussa on juhlan paikka, kun legendaariseksi muodostunutta Brunswick Ballmaster Openia keilataan jo 50. kerran. Turnaus otti aikanaan ensiaskeleensa Helsingin Urheilutalon...\nSuomi niitti menestystä nuorten PM-kilpailuissa\nMarjaana Hytösen kultamitali kruunasi Suomen joukkueen kisamatkan Islantiin. Nuorten PM-kilpailut pelattiin tänä vuonna Islannissa Reykjavikissa. Mukana olivat Suomen joukkueen lisäksi...\nMaailmancup tuotti pettymyksen suomalaisille\nQubicaAMF maailmancupiin lähtivät loistovireessä alkukauden keilanneet Niko Oksanen ja Sanna Pasanen. Odotuksiin ja mahdollisuuksiin peilattuna molempien sijoitukset jäivät alle keilaajien...\nNaisten SM-liigakausi on edennyt puoliväliin – Kestomenestyjä Giants on runkosarjan kärjessä\nadmin 3 tammikuun, 2020 2 tammikuun, 2020\nNaisten SM-liigaa on nyt takana 28 ottelun verran. Kausi alkoi lokakuun alussa Kotkassa ja jatkui marraskuun puolessa välissä Porissa. Kahden...\nGB miesten SM-liigan kärjessä ennen kevättä\nMiesten SM-liigan toinen kierros Lahdessa vahvisti GB:n asemia kärjessä, mutta uudisti muuten asetelmia sarjataulukossa. Miesten SM-liigassa ottelussa kilpaillaan viisimiesjoukkuein yhtä vastustajan joukkuelaista...\nSenioreiden EM-joukkue kasassa\nKautta aikojen ensimmäiset senioreiden EM-kilpailut keilataan 24.1.-2.2.2020 Itävallan Wienissä. Suomen joukkue karsittiin erillisellä karsintasysteemillä, joka koostui kolmesta osakilpailusta, joista kaikki...\nMainarit syyskauden paras senioreiden mestaruussarjassa\nSenioreiden mestaruussarjaa on keilattu kolme kierrosta ja kärkipaikkaa pitää Varkauden Mainarit. Niskaan hengittää kahden viime kauden mestari Helsingin GB. Kolmen...\nEtelä-Karjalassa tehdään hyvää naisten keilailulle\nTour de Daamit on saanut tuulta siipiensä alle. Turnauskiertue kokoaa yhteen lähiseudun naiskeilaajat Etelä-Karjalan keilahalleissa kuusi kertaa kaudessa. Tour de...\nJunnu Tour-kiertue puolimatkassa\nBowling.fi:n sponsoroimasta kiertueesta on pelattu kolme kuudesta osakilpailusta. Kevään aikana jäljellä olevat osakilpailut pelataan 18.-19.1. Mikkelissä, 8.-9.2. Raisiossa ja 21.-22.3....\nMaajoukkueen vuosi 2019\nVuodesta jää päällimmäisenä mieleen 32 mitalia, jonka toivat 17 eri keilaajaa. Huikea mitalimäärä siis ja huikeita keilaajia. Tämän tuloksen takana...\nSuomen Rankingissa kolme eri voittajaa\nSuomen Rankingia on keilattu tällä kaudella kolme osakilpailua. Ensimmäisen voitti Sanna Pasanen, toisen Jesse Kallio ja kolmannen Kimmo Lehtonen. Ranking...


9 vinkkiä pysyvään painonhallintaan - Starbox 9 vinkkiä pysyvään painonhallintaan\n8.6.2016 klo 19:28 Hanna Tilaa blogi\nVihdoin, kahden vuoden sitkeän "yrittämisen" jälkeen blogi on vihdoin olemassa! Ensimmäinen postaus on vinkkilistani pysyvään painonhallintaan. Uskon vakaasti siihen, että oikotietä onneen ei ole, joten siitä syystä on tärkeä löytää sellaiset elämäntavat, joissa pystyt pysymään loppuelämäsi - ja nauttimaan niistä! Pienin askelin menestykseen!\n1. Kuka vain pystyy tekemään saman kuin minä. Tärkein juttu on löytää oma sisäinen motivaatio. Kun sitä löytyy riittävästi, vuoretkin siirtyvät paikoiltaan.\n2. Elämästä ja herkuista pitää ehdottomasti nauttia, mutta kohtuus pitää kuitenkin muistaa.\n3. Kun jätät pois prosessoidun ruoan ja sokerin, alkavat marjat, hedelmät ja kaikki muut terveelliset herkut maistua paljon paremmilta.\n4. Ruokavaliosta kannattaa karsia myös vaalea vehnä ja suosia kokojyvätuotteita puhdistetun viljan sijaan.\n5. Ruokailujen suhteen joudutaan usein olemaan melko tarkkana, mutta liikunnasta voidaan hakea enemmänkin hyvää oloa ja onnistumisen tunteita.\n6. Tulosten aikaansaamiseksi ei tarvitse välttämättä mennä kuntosalille. Oman kehon painolla voi tehdä hyvinkin nousujohteisesti treeniä kotona, metsässä tai missä tahansa.\n7. Itselleen kannattaa muistuttaa, että tulokset tulevat alkutaipaleella kyllä nopeasti, kunhan vain pitää tiukasti kiinni uusista tottumuksista. Pienillä asioilla on iso merkitys.\n8. Koettuja vaikeuksia voidaan hyvin hyödyntää vipuvartena, sillä kun niistä on selvitty, eivät pienet vastoinkäymiset enää kaada venettä.\n9. Motivaation löytämiseksi pitää elää omien arvojen mukaisesti. Pitää miettiä, mitä oikeasti elämältä haluaa. Se on ehkä se tärkein juttu!


Missit törsäsivät Ruotsissa - Viihde - Ilta-Sanomat\nMissit törsäsivät Ruotsissa\nJulkaistu: 8.2.2005 0:00\nMiss Suomi -kilpailun kärkikolmikko vietti viikonvaihteen perinteisellä missiristeilyllä.\nMatka oli erityisen jännittävä Miss Suomi Hanna Ekin perintöprinsessalle Elina Nurmelle. Nurmi oli vierailemassa Ruotsissa ensi kerran sitten lapsuusvuosiensa. Tämä näkyi erityisesti perintöprinsessan ostoskäyttäytymisessä: hän hullaantui tukholmalaiskaupoista niin, että osti vartin sisällä lähes kokeilematta peräti 20 vaatekappaletta. Missejä kierrätettiin myös Tukholman turistikohteissa sekä tietysti laivan parketilla. Lue vauhdikkaasta matkasta lisää päivän Ilta-Sanomista!


Renault – huhtikuun edut | Auto-Kilta\nRenault – huhtikuun edut\nHyödynnä edut, säästä tuhansia!\nNyt talvipaketti veloituksetta – edun arvo jopa 2600€!* Etu on voimassa koko Renault henkilöautomallistoon.\nTalvipaketti sisältää talvirenkaat alkuperäisvantein, lohkolämmittimen, sisäpistokkeen sekä sisätilan lämmittimen. Tarjous on voimassa 30.4.2018 mennessä tehtyihin tilauksiin, joten toimi nopeasti.\nHuomaathan myös, että romutuspalkkiokampanja on myös voimassa ja täyssähköautoihin on myös saatavissa merkittävä, 2000€ hankintaetu. Odotettuja Renault-sähköautoja pääsee nyt koeajamaan Lappeenrannassa! Pienimmät mallit tuovat pitkän toimintamatkan sähköautot entistä useamman saavutettavaksi. Tarjous on voimassa uusiin asiakastilauksiin huhtikuussa.\nPyydä tarjous, tule koeajolle – ja säästä jopa tuhansia euroja!\n*kampanja voimassa 31.3. asti uusiin asiakastilauksiin yksityishenkilöille erään autoja, jotkarekisteröidään 30.6.2018 mennessä. Tarjousta ei voi yhdistää muihin etuihin eikä koske Twingo- ja Zoe-malleja.


Klovni Rosalii – Rakkauden tähden (sivun uudistus menossa, pahoittelen puutteellista ulkoasua!) – ELINA PERTTOLA – yhteisötaiteilija ja teatteriklovni\nELINA PERTTOLA – yhteisötaiteilija ja teatteriklovni\n– yhteisötaiteilija ja teatteriklovni\nKutsu klovni kylään!\nSisäinen klovni -kurssi\nElviira-klovnin synttäri- ja ohjelmatuokiot\nKlovni Rosalii – Rakkauden tähden\nKlovni Rosalii ja Yksinäinen Sydän (sivun uudistus menossa, pahoittelen puutteellista ulkoasua!)\nKlovni Rosalii – Rakkauden tähden (sivun uudistus menossa, pahoittelen puutteellista ulkoasua!)\nTodella taitava esitys ja taitava esiintyjä! Tunnetasolla tapahtui jotain maagista. Vuorovaikutus oli ilmiömäistä ja herkkää. Huomasimme, miten vaikuttava ja koskettava lähes sanaton esitys voikaan olla.\nAikuisille suunnattu sooloesitys rakkauden kaipuusta. Rosalii haaveilee suuresta rakkaudesta ja valmistautuu, klovnimaisen kutkuttavasti, odottamaansa kohtaamiseen. Kaikki ei kuitenkaan suju kuin haavemaailmassa! Rosalii pettyy, raivoaa, suree, luovuttaa -ja silloin voi todellinen rakkaus näyttäytyä.\nEsitys on sanaton ja sitä rytmittää inspiroiva musiikki. Pohjautuu teatteriklovnerian ja Jacques Lecoqin fyysisen teatteripedagogiikan perusteisiin.\nKesto 30min. Kohderyhmä yli 15-vuotiaat.\nLue lisää katsojakokemuksia!\nEsitys kiersi pääkaupunkiseudulla Taiteen edistämiskeskuksen tuella keväällä 2019.\nEsitystä on tukenut myös Espoon kaupungin Kulttuurilautakunta (2017).\nEsityksen tavoitteena on herättää katsojissa iloa ja muita tunnereaktioita sekä oivalluksia heidän tunnistaessaan klovnin läpikäymiä inhimillisiä ilmiöitä. Inhimillisyyden tunnistaminen ja siihen samaistuminen tekee klovniesityksestä voimauttavan yksilöllisen ja yhteisöllisen kokemuksen. Tällä tavoin katsomiskokemus elvyttää osallistujien tunne-elämää ja vahvistaa heidän keskinäistä yhteisöllisyyttään.\nEsityksen teemoja ovat rakkauden kaipuu, etsiminen ja odottaminen sekä lopulta rakkauden löytäminen ja ymmärtäminen. Tavoitteena on käsitellä rakkauteen liittyviä kipeitäkin kysymyksiä ja kokemuksia fyysisen komiikan ja klovnerian keinoin, huumorin kautta, mikä luo etäisyyttä katsojan ja hänen arkitodellisuutensa välille. Haluan luoda sekä keveän että tunteita nostattavan ilmapiirin, jossa kaikki voivat olla läsnä saman inhimillisen peruskysymyksen äärellä.\nKuvat: Vesa Marjanen Photography\nELINA PERTTOLA – yhteisötaiteilija ja teatteriklovni, Pidä blogia WordPress.comissa.


Ulkonäkökeskeisyys – Tarinatalo Tuutti\nEnnen valittiin emäntä taloon sen mukaan kuinka hyvä työihminen nainen oli tai oliko hänellä synnytykseen sopiva leveä lanne ja ennenkaikkea, että hän ei syönyt voita liikaa.\nTämän päivän morsian on tatuoitu, pizzalla pöhötetty naisihminen. Vaikea sanoa ikää, kun kokemukset ovat jo leimanneet morsiammen ja pari lastakin on jo huntua kantamassa. Mutta samanlainen on sulhanenkin. Kaljamahainen renkailla koristeltu ja käsivarret täynnä tatuointeja kuin villiheimoilla konsanaan.\nToinen laji on fitnessalimimmi, jolla on pyykkilautavatsa ja tuhdit hauikset. Hänellä on tiukka ruokavalio ja treeniä päivittäin. Rasvaprosentti alhainen. Synnytykset pilaisivat kovalla työllä ja kieltäymyksillä hankitun kehon.\nTietty samanlainen salihousumies sopisi sulhaseksi. Yhdessä voisivat iltaisin syödä rahkaa ja munia sekä vertailla painoindeksejään.\nRavintotietoisuudesta ja itsensä tarkkailusta on tehty kokopäivätyö. Telkusta tulee sitten ohjelmia, jossa nämä bodatut kuri-ihmiset piinaavat lihavia sohvaperunoita ja punnitsevat ja juoksuttavat äärirajoille kilpailuun osallistujia, jotka sitten muutaman kilon pudotettuaan esittelevät uutta vartaloaan kaikelle kansalle.\nMissä on normaalit naiset, joilla on hoikka ketterä keho, normaalit ruokatavat ja leikkisät liikuntaharrastukset?\nMissä on nuoret miehet, jotka pääsevät kyykkyyn ja vielä sieltä ylös?\nMies, joka osaa muutakin kuin istua läppärinsä edessä kokispönikkä vieressään?\nEn nyt tarkoita niitä nappaskenkiä talvellakin käyttäviä kauramaitolattea litkiviä laihoja kaupunkilaishemmoja.\nTuntuu kuin olisi syntynyt jo ihan uusi ihmislaji.\nVastakohtana nuo isomahaiset isukit, jotka kiertelevät kauppakeskuksissa lapsiensa kanssa? Ostoskärryissä sipsejä ja karamellejä. Kenties syövät niitä myös itse.\nSama porukka täyttää mäkkärit. Siellä lapset totutetaan ”herkuttelemaan”, joka tuntuu olevan tämän päivän slogan.\nKaksin käsin nämä pikkupiltit ahmivat hampurilaisia, ranskanperunoita ja kittaavat päälle sokerivesiä tai pirtelöitä.\nOn syntynyt herkuttelijoiden sukupolvi, jolla on pian kaikki elintapasairaudet kehossaan jo ennen keski-ikää.\nMutta ei se mitään. Tulevaisuudessa keksitään ehkä lääke elintapasairauksien hoitoon tai sitten aletaan ymmärtää, että ihmisellä itsellään on myös velvollisuus kehoansa ja ympäristöänsä kohtaan. Asialla alkaa olla jo kiire.\nJulkaistu maaliskuu 12, 2020 Kirjoittaja TalkoorengasKategoriat Pakinat ja kolumnit, ProosaAvainsanat Seija Eklund\nEdellinen Edellinen artikkeli: Painu suolle\nSeuraava Seuraava artikkeli: Netin lupaukset kuulon korjauksesta ja rosvot parkkihallissa


Let's fake it!: vitut järjenkäytöstä\nSiis miks ihmisiltä nykyään kielletään realistisuus ja sellanen käytännönjärki? Kaikkien pitäis elää jossain vitun pumpulissa ja vaaleanpunaisessa cupcakemaailmassa ja olla niin laput silmillä, että! MIKSI!?\nTää tulee esille mm. sellaisissa tilanteissa, ku sanon esimerkiksi "Jos me erotaan poikaystävän kanssa, niin otan sit ton taulun." Voi Jeesus ku tässä vaiheessa porukka hyperventiloi! "Siis et sä voi sanoo noin, siis ihan karmee asenne!!!". Öö mikäs vitun asenne se on, jos ajattelen realistisesti ja järkevästi? Onko avioehtoki merkki paskasta asenteesta? Eiku sehän on just siistiä eron hetkellä tapella tavaroista ja kämpästä ku "ei me oltu mietitty näit asioit, ku meidän piti olla yhdessä ikuisesti". Tuskin se ketään eroa kohti ajaa, jos on selkeä ajatus omasta ja toisen omaisuudesta...\nTai jos on hakemassa johonki überammattikorkeeseen vitosen keskiarvolla ja sanoo "Noo, hainpa huvikseni, enhän mä sinne tietenkään pääse näillä papereilla!". Tässä vaiheessa näiden haavemaailmaihmisten silmät leviää ja ne alkaa nassuttaa jotain paskaa tyyliin "Siis jos sullon tollanen asenne, nii et salee pääse! Hei jos toivoo oikein paljon, niin toiveet toteutuu!" JUU! Kyllähän se koulun portti aukeaa heti ku pikkusen toivoo ja uskottelee itelleen satuja!\nKai ny ihminen saa käyttää aivojaan! Mun mielestä on ihan turhaa sotkee "huono asenne" ja järkevä ajattelu keskenään, tai haukkua jotain pessimistiks jos se vaan järkkäilee asioita etukäteen. Auton vakuuttaminen ja ovien lukitseminenki on varmaan jotain asennevammasuutta... Ku eihän meille mitään tapahdu!\nMua NIIIIIIIIIIN vituttaa tollaset "mulle ei koskaan satu mitään pahaa ja maailma on kiva paikka"-ihmiset. Asetetaan jotain yltiöepärealistisia oletuksia tulevaisuudesta ja ihmetellään ku ne ei toteudukaan tosta noin vaan. Vai luuletsä, että "mä meen kouluun, töihin kivaan paikkaan, saan ihanan miehen, me rakennetaan talo, saadaan kolme lasta jotka kaikki voittaa Suomen söpöin vekara -kisan, ostetaan ihana koira joka osaa synnyttyään kaikki agilityn salat, sauvakävellään miehen kanssa yhdessä, ei olla koskaan sairaita ja kuollaan sylikkäin satakakskytävuotiaina!"-haave toteutuu nips ja naps vaan? Vai voiskohan elämässä olla vastoinkäymisiä, murheita, kuolemaa, epäonnistumisia, potkuja ja sairauksia? Ja että niiden ennaltapohtiminen vois olla ihan fiksua?\n"Siis mitääh, en mun haaveeseen kuulunu keliakia ja auton alle jääny kissa!!! Enkä salee tee testamenttii, mä en kuole koskaan!!!"\nTunnisteet: itsepetos, rankka elämä, suuret luulot\nNora 24. lokakuuta 2011 klo 19.45\nHahhaa kyllä :D\nPia 24. lokakuuta 2011 klo 19.49\nSamanlaiset tuulipuvut sauvakävelyllä on POP.\nJuulia 24. lokakuuta 2011 klo 20.25\nJuulia 24. lokakuuta 2011 klo 20.31\nMeinasin jo tekstiä alettuani lukemaan ajatella että kerrankin löytyi sulta yks blogiteksti missä en oo sun kans samaa mieltä, kerkesin jopa kirjottaa napakan kommentin siitä että nyt puuttuu naiselta positiivisuutta. Mutta ei, sun kaikki sanoma olikin ihan perusteltua loppujen lopuksi.\nMutta silti, saa kai sitä jonkun verran elää pilvilinnoissa? En mä ainakaan halua aatella ikinä parisuhteen alussa että "hei, mitä mä teen ku tää loppuu?". Sehän on jo yks askel kohti sen loppumista.\nJenni LFI 24. lokakuuta 2011 klo 20.47\nPia, täytyy laittaa hankintalistalle...\nJuulia, siis tokihan unelmoiminen järkevyyden rajoissa on suotavaa, mutta jatkuva unelmissa eläminen taas... rfyerlghtöljhg argh! :D Eikä se oo mitään negatiivisuutta, jos on fiksu!\nAnnika 24. lokakuuta 2011 klo 20.51\nOot kyllä niin oikeessa! Ittee ärsyttää kanssa se, jos sanon kavereille et "Jos me ollaan vielä vuoden päästä yhdessä niin voishan sitä yhteenmuuttoo vaikka harkita" ja kaverit sit ihmettelee kolme varttia että mikä mua vaivaa kun en luota mun parisuhteeseen.\nMuttei liian pessimistiksikään saa ruveta! Ehkä sellaset pikkupikkupilvilinnat ja mukavat unelmat on ihan ookoo ;)\nJenni LFI 24. lokakuuta 2011 klo 20.56\nAnnika, kyllä aina kuuluu unelmoida ja haaveilla; eihän elämässä muuten eteenpäin pääse. ;> Mutta saatana kyllä ihmisten pitää saada aivojaki käyttää! Musta tuntuu että nykyään on jotenki so last season käyttää aivoja :D\nno oot tavallaa oikeessa, mut yleensä se on sillei, et jos jotain ihan oikeesti uskoo tapahtuvan, haluu sitä tosi paljon ja tekee sen eteen töitä, nii se toteutuu.. :)\nnyt kyl meni vähän ohi aiheen mut kai se tähän jotenki liitty? :D\nAnonyymi 24. lokakuuta 2011 klo 21.47\ntää sun blogi on mahtava!! :)\nvälillä lievästi vituttaa lukea noita "täydellisiä prinsessaunelmia" joka blogista, ja sitä mitä tuli tänään ostettua, ja mitä eilen ja toissapäivänä jajaja.\nAnonyymi 24. lokakuuta 2011 klo 22.43\nMää kyllä sain kirjotuksista ällää ja eetä kun aina välillä pysähdyin unelmoimaan siitä miten hienolta se tuntuu ku on valkolakki päässä ja helkkarin hyvät paperit kourassa...mutta mä tein sen lukemisen lomassa. No pain, no gain.\nAnonyymi 24. lokakuuta 2011 klo 22.46\njenni mä rakastan tätä sun tyyliä kirjottaa <3 tää on niin totta. Ku sisko haki tosi hyvään kouluun 300 muun kanssa ja sisään otetaan vaan 20, sanoin sille että älä sitte luota liikaa, niin heti oli sukulaismammat sanomassa että noin ei saa sanoa ! Kyllä sä tietenkin sinne pääset ! Kuinka kävi ? Ei ole siukku koulussa sielä, hetkisen sai sukulaistädeille virnuilla ja pilvilinnat kaatu. Kännykkälaatua, pyydän anteeksi.\nJa vielä sellanen että sä oot jenni ihan paras ! <3\nAnonyymi 25. lokakuuta 2011 klo 16.04\nuaaah, rakastan sun blogia ! Löysin tän joskus aikoja sitten ihan sattumalta ja aattelin ihan vaan selailla et millanes ny tää on ja tää blogi on nyt mun ihan ykkös lemppari ja monta kertaa päivässä käyn stalkaan et onko tullu uusi postauksia !! sää oot nainen ihan huippu !!!\nmites muuten sen fian blogi kopsauksen kaa on edetty?\nAnonyymi 25. lokakuuta 2011 klo 16.30\nTää postaus on asiaa, mut yks juttu pistää silmää: se et suunnittelee mitä tekee kun eroaa poikaystävän kans. Silloi on ehkä parempi olla ilman suhdetta, mieti nyt tilannetta jossa toinen on umpirakastunut ja toinen miettii "mää teen aina paskat toiselle kuitenki jossai vaiheessa, sit ku me erotaa käy näi ja näi, mää otan rahat, kaikki menee pielee kuitenki joskus mikää ei oo ikuista"\nJenni LFI 25. lokakuuta 2011 klo 16.55\naaa ootte ihania ja hauskoja :DDD mite mää ehdin koskaan vastaan kaikkiin kommentteihin!?\nmutta siis vimppa anonyymi, eihän se ole suunnittelua jos ajattelee miten asiat eron hetkellä menee? siis sama juttuhan on avioehtokin, onko avioehtoa harkitsevienkin pitäydyttävä suhteista? :D ja mun mielestä ei oo mitään "mää teen aina paskat toiselle kuitenki jossai vaiheessa, sit ku me erotaa käy näi ja näi, mää otan rahat, kaikki menee pielee kuitenki joskus mikää ei oo ikuista" -ajattelua, jos ajattelee "mikäli joskus tapahtuu jotain, asunto on sinun, auto on minun, taulu on sinun." kuitenki avioeroon päättyy melkein puolet liitoista, niin on aika idioottia ajatella "eihän MEILLE nyt mitään kävisi". :D JOS erotaan on eri asia ku KUN erotaan ;)\nJenni LFI 25. lokakuuta 2011 klo 16.56\nja anonyymi 16.04, kiva kuulla ettet oo pettyny! :> toivottavasti jatkossaki tykkäät vaikka oonki välillä aika laiska kirjotteleen ;D ja neiti Nyholmiin ei saa yhteyttä mitenkään mutta mulle sama se, itelleenhän se koko ajan tekee hallaa :D\nAnonyymi 27. lokakuuta 2011 klo 17.28\nMunkin mielestä saa aatella, et jos me satutaan eroon, niin haluun vaikka ton tuolin kun sen ostinkin/se on niin rakas/jne. Mutta mun mielestä on tyhmää sanoo että : jos me erotaan niin isken mun poikaystävän parhaan kaverin. Öö? Yks mun kaveri sano näin just vähän aikaa sitten. Ei sille mitään voi jos niin aattelee mut sen ääneen sanominen ei oo kauheen kivaa esim sitä poikaystävää kohtaan:(\nR 21. kesäkuuta 2012 klo 10.02\nJa sitten tää tällanen, kun itse itkee jotain, on ihan loppu eikä jaksais kuunnella ketään, niin joku tulee ja sanoo "Mä LUPAAN, oikeesti LUPAAN sulle et kaikki menee hyvin".\nHäh, ei tuota "luvata" -sanaa kuulu käyttää joka lauseessa! Mistä kukaan tietää miten paljon enemmän perseelleen asiat voi mennä, ja sit kun ne menee niin mitä mun pitää sanoo? "Mut sä lupasit!"\nJoo, olenpas minä kyyninen, ei hyvää päivää. :( Tollanen on yleensä ihan kauniisti sanottu toiselle ihmiselle, mut itseäni jostain syystä ärsyttää.\nps. Miksi minä löysin tämän loistavan blogin nyt kun minulla on kaksi viikkoa aikaa saada gradu valmiiksi! :D Pakko lukea kaikki sun vanhat postaukset pois alta ensin.


Tikkurilan maauimalan rakentaminen on sosiaalisen tasa-arvon hanke\t— jasikuokkanen\nMielestäni tämä ei ole ainoastaan liikuntapalvelujen hanke vaan mitä suurimmassa määrin myös sosiaalisen tasa-arvon hanke. Maauimalan sesonki painottuu vahvasti koululaisten lomien ajalle. Kaikilla perheillä ei ole mahdollisuutta lomailla lasten kesäloman aikana ja aikaa vietetään paljon kodin lähettyvillä.\nTämä asettaa vantalaiset lapset eriarvoiseen asemaan. Haluaisin nähdä, että Vantaa olisi myös tulevaisuudessa kaupunki joka tarjoaa vapaa-ajan mahdollisuuksia kaikille lapsille vanhempien sosioekonomisesta asemasta huolimatta. Näistä syistä kannatan Tikkurilan maauimalan rakentamista ja toivon, että vireillä oleva kuntalaisaloite tulee poliittiseen päätöksentekoon mahdollisimman nopeasti.\nJasi Kuokkanen, kesk


Näkökulma: Black Fridayn kulutusjuhla edistää ilmastokriisiä\nKaikki negatiivinen huomio kulutuspäivälle on plussaa, kirjoittaa Iltalehden toimittaja Elli Harju.\nBlack Friday on lähtöisin Yhdysvalloista, ja siellä ihmisiä on jopa kuollut alennusmyyntien ryysiksissä. AOP\n29.11.2019 klo 7:03\nKoska Yhdysvalloissa vietettiin torstaina kiitospäivää, suomalaiset ryntäävät alennusmyynteihin perjantaina. Kuulostaa juuri niin älyttömältä kuin se onkin.\nYhdysvalloissa syntynyt joulumarkkinoiden avaus Black Friday on noussut parin viime vuoden aikana suosioon myös Suomessa. Yritykset ovat kertoneet verkkokauppansa jopa satakertaisesta myynnistä normaaliin päivään verrattuna.\nJos alennusmyynnistä ostaa joululahjan, joka on saajalleen tarpeellinen ja sen olisi ostanut muutenkin, ostossa ei ole mitään väärää. Tai jos tuote on ostajalle liian kallis hankkia, alennuksen odottaminen on ymmärrettävää. Silloinkin kyse on yleensä tarpeesta, ei turhasta ostoksesta.\nJo ennen perjantaita suomalaiset saivat kuitenkin kuulla, että heitä saatetaan huijata: hintaseurantapalvelu ja Kilpailu- ja kuluttajavirasto varoittivat, että monet kaupat nostavat tuotteiden hintoja ennen alennuspäivää, jotta aleprosentti saadaan näyttämään suuremmalta.\nKaikki negatiivinen huomio kulutuspäivälle on plussaa.\nSatakertaiset myyntimäärät kertovat nimittäin muustakin kuin tarpeellisista ostoksista. Yltiömäinen kulutus on yksi syy siihen, miksi olemme ilmastokriisissä. Vuosituhannen vaihteesta esimerkiksi vaatteiden tuotantomäärä on tuplaantunut, ja vaateteollisuus synnyttää jo saman verran päästöjä kuin lentoliikenne, ja näin ollen kiihdyttää ilmastonmuutosta.\nBlack Friday on osuvasti juuri nyt. YK:n ympäristöohjelma UNEP raportoi tällä viikolla, että yhteisesti sovituista ilmastotavoitteista ollaan pahasti jäljessä. Viime vuonna kasvihuonekaasupäästöt olivat korkeammat kuin koskaan, yli 55 gigatonnia. Määrää kasvaa keskimäärin 1,5 prosenttia vuosittain.\nEuroopan parlamentti päätti torstaina julistaa Eurooppaan ja koko maailmaan ilmastohätätilan. Hätätilajulistuksella halutaan huomiota ilmastokriisille, koska ensi maanantaista alkaen maailman valtiot kokoontuvat YK:n ilmastokokoukseen Madridiin.\nEnnen ilmastokokousta etenkin nuorten aktiivisuutta on pidetty tärkeänä tekijänä: sen odotetaan luovan painetta tehdä kunnianhimoisempaa ilmastopolitiikkaa. Uudet kulutusennätykset eivät ole hyvä viesti poliitikoille ilmastokokoukseen.\nBlack Friday saa selkeitä vastareaktioita. Älä osta mitään -päivä järjestetään niin ikään perjantaina. Kansainvälinen nuorten ilmastolakko on myös tänään. Vaikka lakkoa ei tänään järjestetäkään Suomessa suuressa mittakaavassa, samainen tapahtuma keräsi maaliskuussa yli 8 000 osallistujaa Helsingissä.\nBlack Fridayta kokonaismyynniltään jo suuremmaksi on noussut Single’s Day, jota vietetään 11. marraskuuta. Se on kiinalaislähtöinen ystävänpäivän vastakohta, jolloin juhlistetaan sinkkuutta. Alennuspäivän suosio kasvaa myös Suomessa.\nOlisi toivottavaa, että Black Fridayn älyttömyyteen herätään ennen, kuin sinkkujen päivästäkin muodostuu Suomessa kulutushysteerinen ostospäivä.\nMuistatko nämä oudot Black Friday -tarjoukset? Törmäsitkö vastaaviin tänä vuonna?\nSuomalaismepit kritisoivat EU-linjausta ydinvoimasta: ”Erittäin vastuutonta ilmastopolitiikkaa”


Full Moon Plastic: 2014\nTämä on todennäköisesti viimeinen postaukseni tänä vuonna. Lähden Rovaniemelle joulunviettoon viikkoa aikaisemmin kuin pitäisi, enkä varmaankaan postaa sieltä yhtään mitään. Jotain kuvia saatan loman aikana ottaa, mutta niitä nähdään sitten tammikuussa.\nApple on valmiina pikkujouluihin. Tai itse asiassa jopa kaksiin.\nEnsin pikkujoulut biletyksen muodossa.\nSitten hienot illalliset.\nHyvää Talvipäivänseisausta, Joulua ja Uutta Vuotta, ja sen sellaista!\nLähettänyt Miss Chaos klo 3.13\nKun kuvailin silloin yhtenä päivänä sitä Scaris Rochellea, jäin sen jälkeen miettimään mahdollista kustomiani. Vertailin Basicia ja Scarisia keskenään, ja päätin, että Scaris pääsee roottauksen ja työn alle... sitten joskus. Mutta halusin myös Basiciin vähän jotain uutta.\nAluksi poistin huulet. Liian räikeän pinkit.\nHennon vaaleanpunaiset kimaltavat kynnet gargoilityttönen oli saanut jo aikaisemmin.\nOlen tosiaan pari vuotta sitten onnistunut katkaisemaan tämän nuken polven. Se oli liimattuna paikoilleen ja näytti ihan normaalilta, paitsi ei tietenkään taipunut. Tänään tässä touhutessani unohdin, ettei sitä saa taivuttaa -______- ja katkaisin sen uudelleen. Tällä kertaa en onnistunut liimaamaan sitä niin, että se näyttäisi ihan normaalilta, koska tuo pieni palanen irtosi. Nyt pitää muistaa pidellä tätä nukkea kuin kukkaa kämmenellä, ettei jalka enää irtoa. Onneksi on pikaliimaa.\nTurkoosit silmät valmiina, ilman lakkaa.\nJa naama valmis, glossylakkoineen päivineen. Huulista tuli kyllä vähän kököt, mutta ne näyttävät kauempaa ihan somilta...\nVoisin ehkä vielä maalata kulmakarvat eri värillä... Kenties tummanharmaalla? Tummanroosalla? Miksi monstereilla on usein ihan omituisen väriset kulmakarvat, jotka eivät mitenkään liity nuken muuhun värimaailmaan? Pitäisi olla edes etäisesti hiusten väriset. (Ne hemmetin Lagoonan violetit kulmakarvat...)\nInnostuin siinä keskiyön aikoihin väkertämään, joten nyt on meneillään myös tällainen tukkashow. Sain vihdoinkin aikaiseksi aloittaa Ghouls Rule Draculauran kampauksen, vastahan heinäkuussa sain sen rootattua loppuun. Ensimmäinen reroottaukseni tosiaan.\nTaitaa tulla sotkuiset kiharat\nPäätin myös, että Operetta-kustomini on ihan anteeksiantamattoman kamala, joten nips naps, koko homma ihan alusta asti uusiksi, tukkaa myöten. Vanha hyytävä naama vielä nähtävissä tässä:\nJa vihdoin suoristelen vähän Ghouls Rule Frankienkin tukkaa, kuten olen jo kaaaauan aikaa suunnitellut. En kyllä tiedä vielä yhtään, miten tätä nukkea muuten kustomoisin.\nMyös Howleenin roottaus on edennyt pikkuisen viime päivinä. Virkkuukoukulla vääntäessä vain menee sormet äkkiä kipeäksi. Terveisin herkkähipiäinen.\nTämmöisiä kuulumisia nukkepuuhista tällä kertaa.\nBongasitko parista kuvasta taustalta Mörön?\nLähettänyt Miss Chaos klo 4.52\nOsallistun kerrankin kuvakilpailuun. Ghoulicious Dolls pitää kilpaulun aiheesta sci-fi joulu, ja se oli teemana sen verran inspiroiva, että sain kerrankin aikaiseksi kuvata.\nOsallistun kilpailuun tällä kuvalla:\nSitten muita kuvia samasta shootista.\nKokeilin lisätä tuollaisia valoefektejä\nOtin muutaman kuvan myös Novi Stars -nukestani, mutta en pitänyt niistä niin paljon. Kenties jaan niitäkin jokusen myöhemmin.\nSiinä kuvatessani neljältä yöllä kissa innostui kaikesta rekvisiitastani, ja syöksyi kankaan takaa minua kohti. Säikähdin niin älyttömästi, että kiljaisin oikein hyvällä volyymilla "EIH" ja hyppäsin ilmaan. Naapurissa varmasti arvostetaan tätä minun yökukkumistani...\nLähettänyt Miss Chaos klo 7.54\nKuvasin pikkuisen kolmea Abbeytani, koska Soora näyttää niin hassulta kustomoimattomien siskojensa seurassa. Mitenhän voisin kustomoida Home Ick Abbeyn?\nBasicin niskassa on jotain häikkää ollut jo ostaessa, pää näyttäisi olevan jotenkin huonosti paikoillaan, eikä se pysty katsomaan tuon alemmas. Kovin ylpeästi on leuka pystyssä kyllä.\nTäytyisi kai popsauttaa kuuppa irti ja tiirailla, onko kyseessä kenties järkyttävä liimakökkötapaus, vai mikä siellä kinnaa. Tukka ainakin vaatisi taas lisää talkkia.\nTykkään kovasti Abbeyn jylhän majesteetillisista kasvoista. Näitä voisi kustomoida montakin, jos vain joku ostaisi niitä sitten poiskin, ettei tarvitsisi hukkua nukkeihin. En vain ole tarpeeksi innokas kustomoija, että alkaisin oikeasti harjoittelemaan niin ahkerasti, jotta voisin lopulta tulla sen verran hyväksi, että ihmisiä kiinnostaisi ostaa.\nOlen muuten aina pitänyt basic Abbeyn kengistä ihan erityisen paljon, vaikka monet haukkuvat tylsiksi. En oikein ole edes varma, mikä niissä niin viehättää.\nKertokaa, hyvät lukijat, mitkä ovat teidän lempikenkäparinne kaikista monsterikengistä?\nMinun lempparini taitavat olla New Scaremester Jinafiren kengät, noiden Abbeyn vuorikiipeilytöppösten ohella.\nLähettänyt Miss Chaos klo 2.15\nMinulla oli kuvausidea, mutta en jaksanut lähteä mihinkään kauas sitä varten. Halusin vain ottaa ulkona pimeässä kuvia niin, että valonlähde on juuri tismalleen kohteen takana, jolloin saisin siluetteja.\nJoko valitsemani oksa oli liian korkealla, tai sitten kolmijalkani on liian matala, jokainen saa itse päättää, kummin kävi. Ei se vain onnistunut. En saanut valitsemaani oksaa ja valonlähdettä kohtaamaan kameran linssissä, joten sain lopulta aikaiseksi vain pimeitä, rakeisia kuvia, kun minun piti kääntyä pois siitä valosta. Ensi kerralla täytyy etsiä parempi paikka, lähempänä maan pintaa, mutta nyt vain väsytti liikaa. Tässä kuitenkin kaksi kuvaa uudesta nukestani, ei liene vaikea arvata, kenestä on kyse.\nMutta miten sorkkajaloilla kiivetään puuhun?\nLähettänyt Miss Chaos klo 20.22\nOlen istunut liikaa koneella ja hiirikäsi alkaa olla kipeä, mutta tulin nyt vielä jakamaan nämä viimeiset kuvat siltä metsäreissultani, kun oli vielä lunta.\nTwyla on aina kiipeilemässä.\nLähettänyt Miss Chaos klo 20.26


Näin muutut pienin askelin varmaksi puhujaksi - Lakimiesuutiset\nNäin muutut pienin askelin varmaksi puhujaksi\nSaa jännittää -kirjan kirjoittaja, psykologi Minna Martin kehottaa jännittäjiä laskemaan reilusti omaa rimaa alaspäin.\nNoin 70 prosenttia suomalaisista aikuisista kertoo, että on joskus jännittänyt esiintymistilannetta. Uusia tai haasteellisia tilanteita on normaalia jännittää, kertoo psykologi ja psykoterapeutti sekä viime vuonna ilmestyneen Saa jännittää -kirjan kirjoittaja Minna Martin.\nAsiantuntijatyössä jännitystä voivat aiheuttaa yleisön edessä esiintymisen lisäksi työhaastattelut, kokouspuheenvuorojen pitäminen ja erilaiset ristiriitatilanteet. Jännittäminen on normaalia ja positiivistakin, mutta haasteelliseksi tunne muuttuu, kun sitä alkaa ennakoida eikä siihen pysty suhtautumaan.\nToiset jännittävät enemmän\nIhmisten välillä on eroja siinä, kuinka nopeasti ja voimakkaasti kunkin autonominen hermosto reagoi ärsykkeisiin. Jännityksen kokemisen voimakkuuteen vaikuttavat perimän lisäksi ympäristöstä saadut viestit ja kokemukset. Niitä kertyy lapsuudesta asti.\n– Jos vaikka vanhempi ei ole ymmärtänyt itsestään poikkeavaa introverttia ja ujoa lastaan, voi syntyä ristiriitatilanne, jossa lapsesta tuntuu, että hän ei ole ok sellaisena kuin on. Elämän varrelta tulee lisää kokemuksia, ja voi alkaa miettiä, onko itsessä jotakin outoa tai jotain vikaa ja alkaa pelätä muiden arvostelua, toteaa Martin.\nUjo ja herkkäkään ei välttämättä pelkää esiintymistä, jos on saanut oikeanlaista tukea ja palautetta.\nUjo ja herkkäkään ei välttämättä pelkää esiintymistä, jos on saanut oikeanlaista tukea ja palautetta ympäristöltään. Martinin mukaan paljon riippuu myös koulujärjestelmästä, joka ei anna oppilaille mahdollisuutta opetella yleisön edessä olemista omaan tahtiinsa, vaan säännöt ovat kaikille samat.\n– Kritisoin koulujärjestelmässä myös sitä, että esiintymisen sanotaan olevan vuorovaikutustilanne, mutta kaikki on kuitenkin aina esiintyjän harteilla. Missä vaiheessa yleisö harjoittelee yleisönä olemista, hän kysyy.\nVähän kerrallaan eteenpäin\nYleisön edessä olemista ja konfliktitilanteiden sietämistä voi treenata tietoisesti. Esiintymisen suhteen rimaa voi alkaa nostaa pikkuhiljaa – ei hyppäämällä suoraan viisisataapäisen yleisön eteen, vaan aloittamalla kokouspuheenvuoron pitämisestä.\nKonfliktitilanteita voi harjoitella kotioloissa tai muissa tavallisissa arkitilanteissa. Tie turvalliseen oloon suuttumisen, aggression, kiukustumisen ja korotettujen äänien keskellä käy opettelemalla omien puolien pitämistä.\nOppiminen tapahtuu, kun uskaltaa hieman pois omalta mukavuusalueeltaan, ei liikaa.\n– Voi opetella sanomaan ”ei kiitos”, ”en halua”, ”ehkä myöhemmin” tai ”nyt riittää”. Ei tarvitse pyrkiä miellyttämään tai olla helppo. Aloittaa voi vaikka tilanteesta, jossa joku tarjoaa teetä tai kahvia, sanoo Martin.\n– Pelottavia asioita kohti on hyvä mennä siedettävissä määrin, ei niin, että keho yliviriää valtavasti. Oppiminen tapahtuu, kun uskaltaa hieman pois omalta mukavuusalueeltaan, ei liikaa.\nJalat maassa, vesipullo vieressä\nJos edessä on vaativa puhe, hyvä valmistautuminen auttaa onnistumaan. Martin kehottaa kuitenkin välttämään liikaa valmistautumista ja ulkoa opettelua, sillä ne lisäävät jännitystä. Reipas liikunta edellisenä päivänä poistaa kehon ylivirittymistä.\nReipas liikunta edellisenä päivänä poistaa kehon ylivirittymistä.\nItse tilanteeseen voi ottaa mukaan vesipullon suun kuivumista varten, nopeutuvaa puherytmiä voi pyrkiä tietoisesti hidastamaan ja sanansa osoittaa yleisöstä löytyville ystävällisille kasvoille.\n– Itse pidän yleensä jalat tukevasti maassa, jolloin saan tunteen, että lattia kantaa minua. Laitan myös PowerPointiin väliin kalvoja, joita kuulijat saavat lukea tai katsoa hetken hiljaa itsekseen. Niin saa itselle pari lepotaukoa, Martin vinkkaa.\nRennosti omana itsenä\nPuheen pitämisessä saa olla itselleen armollinen. Kaikkien ei tarvitse olla hyviä eläytyjiä tai vapaasti puhujia.\n– Usein jännittäjän suurin ongelma on, että oma rima on suhteettoman korkealla, eikä sitä edes huomaa. Olen ollut kuuntelemassa isojakin guruja, jotka lukevat puheensa suoraan paperista. Monessa tilanteessa puhujan asiantuntemus on se käyttökelpoinen asia, ei esiintymistaito.\nUsein jännittäjän suurin ongelma on, että oma rima on suhteettoman korkealla.\nKesäyliopiston puheviestinnän kurssille osallistuminen tai improryhmässä harjoittelu voivat antaa rohkeutta työelämänkin esiintymistilanteisiin. Martinin mukaan kikka on leikkimielisyydessä, hulluttelussa ja vähemmän vakavasti ottamisessa.\n– Kun puhuja uskaltaa näyttää tunteitaan, olla haavoittuvassa tilassa ja lempeästi käyttää itseään huumorin kohteena, se herättää usein myös kuulijat.\nMiten jännitystä voi helpottaa?\nHarjoittele jännittäviä tilanteita, mutta älä poistu kerralla liikaa omalta mukavuusalueeltasi.\nHarrasta reipasta liikuntaa ennen esiintymistä. Se poistaa ylivirittymistä.\nHidasta tietoisesti puherytmiä esiintymisen aikana. Samalla lähetät autonomiselle hermostolle viestin rauhoittumisesta.\nEtsi yleisöstä ystävälliset kasvot ja pidä jalat tukevasti lattiassa.\nPalkitse itsesi esityksen jälkeen huolimatta siitä, kuinka se sujui.


Kuulumisia | Dagur\nMinit ja Elvis-aasi\n22.12.2017 Joulun tuoksua\nValaisee lyhtynen soma hiljaista joulun tietä.\nLuonto huokuu taikaa,\nelämme ihanaa aikaa.\nTunnemme Joulun saapuvan,\nLämminhenkistä Joulua ja tölttirikasta Uutta Vuotta!\n18.11.2017 Pitkästä aikaa\nKuulumiset eivät ole tänä vuonna tänne asti ehtineet. Onneksi olen monia teistä säännöllisesti nähnyt ja varmaan höpötellyt kaikenlaista matkalle mahtunutta.\nIllat ovat hämärtyneet ja antaneet aikaa tunnelmoinnille. Kynttilälyhdyt, tähtitaivas, kuutamo ja revontulet ovat ehdottomasti parasta pimenevissä hetkissä. Yritän kaikin keinoin unohtaa ulkona vallitsevan liejun ja loskan lisäten iltaisin tuikkujen määrää ;-). Talvi ei tee poikkeusta saapumisessaan. Se monesti antaa odotella itseään ja kaikesta siitä odottelusta huolimatta monessakin mielessä saapuessaan yllättää meidät kaikki. Kuljemme siis tutuissa turvallisissa kantimissa.\nTäällä pollet tölttää tuuheassa talvikarvassaan hokit maahan porautuen valmiina hankiin, kuutamoihin ja kukaties ihanaisiin auringoisiin jääkeleihin.\nTyökaverini saivat lähes hyönteisvapaan kesän, toki taisi nuo heinäntekoon tarvittavat helteet kovin niukaksi jäädä. Jokainen vuosi on omanlaisensa ja kelit asettaa haasteita tavallansa.\nKovasti oli haaveissa ensi kesälle pienten kavioiden kopinaa. Ruby oli omaan tapaansa arvoituksia täynnä ilman romantiikan liekehdintää. Lumo puolestaa herätteli toiveita, mutta pakko myöntää sen meidät yllättävän, jos kantavana on. Tukevana ehdottomasti, ei tuulet tammaa laitumella huojuta. Sillä asialla on tapana ajassaan selvitä ja ainahan se kuitenkin antaa haaveille sijaa.\nJatkamme siis kohti uusia tuulia , unohtamatta entistä hyväksi havaittua. Tapaamme töltin merkeissä nauttien hetkistä kaviokavereiden matkassa!\nMuistathan lahjakortit sen persoonallisen ja elämyksellisen tavan ilahduttaa kaveria!\n30.12.2016 Hetki vain vanhaa jäljellä\nVanhalle vuodelle hyvästit jätetään, sekä kiitokset kumarretaan.\nMuistot siitä sinetöidään ja murheista opiksi otetaan.\nUuteen Vuoteen luottavaisina astutaan,\nsekä sen tarjoamiin haasteisiin tartutaan.\nUskotaan unelmiin, hetkiin ihaniin jopa onnen kyyneliin.\nNe päämääränä pidetään ja tavoitteena säilytetään.\nTölttirikasta vuotta 2017!\n23.12.2016 Dagurin Joulu\nJoulu on täynnä tuoksua ja tunnelmaa.\nJoulu on tähtien tuiketta ja kynttilöiden valoa.\nJoulu on hankien hohdetta ja kavioiden kopsetta.\nJoulu on aikaa läheisille, muistoille onnellisille.\nJouluna on hyvä pysähtyä ja hetkeksi hiljentyä,\njotta saa tunteen sydämeen, eikä hukkaa sitä kiireeseen.\nJoulun aika on toivoa täynnä ja se saapuu meille jokaiselle, omanlaisena ja ainutkertaisena.\nDagurin väki toivottaa lämminhenkistä ja rentouttavaa Joulua!\n31.10.2016 Kohti kuutamoita\nMuutema uusi islantilainen vahvistus saapui joukkoomme ;-). Hyvin ovat laumaan sopeutuneet ja lupauksia alkaneet pikkuhiljaa lunastaa. Siispä yksi pitkän ajan haave on niin sanotusti saanut tuulta siipiensä alle. Kolme islanninmaatiaiskanaa kera kahden araukanan liittyivät munintajoukkoihin. Islanninmaatiaiskana on vanha harvinainen alkuperäisrotu, jota Viikinkienkin kanaksi on kutsuttu. Rodun värikirjo on laaja ja ulkonäkö mielestäni viehättävä. Uteliaat, hyvän lentotaidon omaavat ja sosiaaliset Lumi-Lilja, Serafiina ja Unikko edustavat mallikkaasti siivekkäitä issikoita.\nTölttävät issikat odottavat innolla talvea, ihania kuutamoita ja hankien hohdetta. Hiukan valkeutta ollaan jo nähty ja kovasti on ilmassa talven taikaa.\nTupruaviin hankilaukkoihin ja monenmoiseen muuhun talvirientoon saatavana Dimexin talvikokohaalari issikkapainatuksella. Koot S-3XL ja hinta 130 e/kpl+ mahdolliset postituskulut.\nPukinkonttiin, synttärilahjaksi tai muuten vaan elämykselliseksi yllätykseksi ratsastuslahjakortit.\n23.4.2016 Västäräkistä vähäsen\nEtuoikeutetusti saamme nauttia vaihtelevista vuodenajoista ja niiden tuomasta erilaisesta viehätyksestä. Jokaisella meillä on varmaan oma suosikkinsa. Juuri nyt luonto herää tuoksuineen ja puhtaine sekä kirkkaine väreineen. Ensimmäiset kukat, lämmittävät auringonsäteet, lorisevat purot ja moniääniset linnut, se ahkera porukka on jo hyvässä vauhdissa. Teeret ovat soidinmenonsa näyttäneet, kurjet ja joutsenet tyylikkäästi ylilentoja suorittaneet. Tarkkaillaan, nautitaan ja kuunnellaan mitä luonnolla on meille kerrottavaa.\nIhanat, melkein kesäkarvaiset, nelijalkaiset töltin taitajat vievät meidät ainutlaatuisiin kokemuksiin luonnon ytimeen. Koetut elämykset jäävät mieleen rikastuttaen polkujamme.\n25.1.2016 Jäätölttiä ja hankilaukkaa\nPitkästä aikaa pääsemme nauttimaan jäällä ratsastuksesta. Kaikella on puolensa ja tässä tapauksessa paukkupakkaset mahdollistivat jääteiden ja jääratojen teon. Siispä useita kilometrejä kiemurtelevia tölttitaipaleita kutsuu ratsukoita ainutlaatuiseen maailmaansa. Talvella hangenhohto kuutamon loisteessa tarjoaa myös hienon ikimuistoisen elämyksen. Varaathan oman tölttihetkesi!\n28.12.2015 Tölttirikasta vuotta 2016!\nVuosi 2015 pian taakse jää.\nSen huolet ja murheet aika kultaa sekä riemut ja onnenhetket sydän säilyttää.\nAstutaan uuteen vuoteen avoimin mielin,\navataan aistit ja eletään ehdottomasti sydämen kielin.\nUskotaan huomiseen uuteen, päivään ainutlaatuiseen.\nUnelmia ja haaveita,\nelämyksiä ja kokemuksia,\nkavion kopsetta ja hulmuavia harjoja,\nkaikkea kivaa vuoteen 2016!!\n18.12.2015 Lämminhenkistä Joulua!\nJääkiteet ruudulla kimmeltää,\nkun kuu niihin hohtoa luo.\nVieno tuuli kuiskailee metsässä kuuraisessa,\nlumihiutaleiden hiljalleen maahan leijaillessa.\nLuonto huokuu rauhaa tunnelmaa,\nhiljaisten hankien taikaa,\nHyvänmielen Joulua kaikille!\nNyt lähipäivinä lähtee vielä yksi tilaus laadukkaasta, lämpimästä ja monikäyttöisestä Dimexin talvihaalarista. Siispä kaikenlaiseen harrastamiseen itselle tai pukinkonttiin issikkapainatuksella 125e/kpl. Saatavina koot S-3XL.\nMuistathan elämyksellisen joululahjan, ratsastuslahjakortit!\nDagurin kautta kotikoirien trimmaukset, toteutettuna joko Viljolahdessa tai asiakkaan kotona. Kysy lisää, 040-5874500/Kirsi.\n27.9.2015 Tunnelmallista syksyä\nSuomen Suvi kulki omanlaistansa polkua. Kelit eivät ehkä lomailijoita suosineet, viljelijöistä puhumattakaan. Hevoset ovat taas saaneet nauttia liki paarmattomasta kesästä, toki syksy toi tullessaan tuttuun tapaan polttiaiset. Talvikarva tuntuu olevan niin hyvällä mallilla, että polttiaisten yritykset jäävät hiukan vaimeaksi.\nLumon varsa on ainakin nelinkertaistanut syntymäpainonsa ja tummunut sillä vauhdilla ettei se ainakaan punaruunikonkirjava ole, ehkä tummaruunikko... Nuoriherra on vakiinnuttanut karismaattisella herkällä luonteellaan nimekseen tuttavallisesti ja ansaitusti Hurmuri. Toimelias, vahvatahtoinen ja totaalinen naistenmies on kyllä värikäs sekoitus vanhempiaan.\nTänä vuonna tipuja on putkahdellut koneella haudottuna hiukan yli omien tarpeiden maailmaan. Kukkopojat on löytäneet uusia koteja ja kanat jäävät omaan kanalaan nuorentamaan vallitsevaa keski-ikää.\nLähenemme sitä aikaa, joilloin pikkupakkaset toivotetaan tervetulleeksi, lyhdyt löytävät ulkona paikkansa, kynttilät tunnelmoivat sisällä ja uuni lämmittää tupaa. Mikäs sen parempaa kun odotella aikaa, jolloin lumi nirskuu kavion alla töltätessä, hanki pöllyää laukatessa ja kuutamoratsastukset pääsee omaan ansaitsemaansa arvoon.\nLumon varsaa on odotettu pidemmällä kaavalla ja kovasti tietysti olen toivonut, että joku silmäpari tapahtuman pääsisi näkemään. Tämä toive toteutuikin omalla erikoisella tavallaan...\n28.6 sunnuntai-iltana tarkistin tapani mukaan ennen tilalta poistumista "maidon" värin Lumolta ja kirkasta oli. Reilun tunnin kuluttua palatessani Lumoa ei näkynyt. Elvis oli etuosa pihaton puolella, pyllypuoli näkyvissä ja Ryby ihaili mahdollisimman kaukana metsän hivelevää kauneutta. Kiiruhdin pihattoon, johon Elvis oli siinä vaiheessa sisälle itsensä kokonaan ujuttanut. Ja siellä kaikessa ihanuudessaan, vielä osittain pussissa, uteliaana uutta ihmettelemässä oli punaruunikonkirjava orivarsa! Yritin hienotunteisesti vaihtaa kätilön roolia Elviksen kanssa aiheuttaen melkoisen mekkalan, kun aasi avasi lopputtomalta kuulostavan ei niin salaisen eikä varsinkaan hiljaisen ääniserenaadinsa :-).\n30.5.2015 Pääskysestä ei päivääkään\nKesä on saapunut ja vihreyden esillemarssi hyvässä vauhdissa. Luonnolla tuntuu olevan kiire puhjeta parhaaseen loistoonsa. Kirsikat ja omenapuut antavat vielä hiukan odotella itseään, mutta korvasienet ja raparperit ovat jo tovin satoaan luovuttaneet.\nTiput ovat kasvaneet komeiksi kukoiksi. Kolmantena päivänvalonsa nähnyt Taavi asustelee tässä talossa ja toivottavasti jatkossakin Sulon kanssa yhteiselo on sopuisaa. Kanavahvistuksia on saapunut: topakat kääpiö-kochin rouvat Linda ja Lyydia sekä tyrnäväläiset maatiaiset Sofia ja Seela.\nLumo on kasvattanut muhkean mahansa ja pitää meitä jännityksessä tulevasta. Kovasti liikettä mahassa antava uusi tulokas olisi kalenterin mukaan valmis näyttäytymään odottavalle poppoolle. Kamera tekee yötarkkailusta molemmille osapuolille miellyttävää ja onneksi on jo kuivaa sekä lämpimää päivisin.\nGeislan ratsunura menee tasaisesti pienin askelin kohti vaellushevosta. Järkevä, työhönsä positiivisesti suhtautuva, varsinainen hyvänmielenratsu porskuttaa miellyttävillä tasaisilla askellajeilla pöpeliköstä toiseen. Geislan emän Spà:n kavionjälki näkyy vahvasti tyttäressä. Sen tavassa suhtautua asioihin ja ympäröivään maailmaan, etenemisen sulavuudessa sekä korvaamattomassa kyvyssä kohottaa ratsastajan suupielet ylöspäin kerta toisensa jälkeen.\nTervetuloa nauttimaan tulevasta Suvesta kanssamme! Hevosen kera luontoa parhaimillaan, leppoisaa laukkaa sekä töltin taikaa ;-))\n3.3.2015 Varaslähtö pääsiäiseen\nVasemmalta kolmas,neljäs,viides,toka ja eka\nTänä vuonna tipukuumeen iskiessä tarjoutui tilaisuus kokeilla konehaudontaa. Siis tyystin uusi alue vallattavaksi ja hiukan epäileväisenä laitoinkin munat koneeseen. Taatakseen porukkaan uutta verta osa munista oli toisesta kanalasta ja osa omia. Ensimmäinen läpivalaisu osoitti seitsemän hedelmöittynyttä munaa, joista kaksi omaa. Niin se kone tunnollisesti tuvan nurkassa omaa elämäänsä piteli ja aamuin illoin kääntelin munia hiukan huvittuneena rooliini.\nVieno piipitys ja koputtelu alkoi tunteja ennen ensimmäistä säröä. Sulon lapsilla tuntui olevan muita kiiruumpi maailmaan. Jotkut puhuu, että kukot kuoriutuu ensin, mutta se jää nähtäväksi tulevaan.\nLopputuloksena viisi tipua, jotka heti persoonallisilla piirteillään toisistaan erottuvat. Eka hiukan pullukka kaveri nukahtaa seisaalleen pää etujalkojen väliin painautuneena. Toka kuuluu ja kauas. Jo munassa piti meteliä ja sen vahva ääni edelleen tavaramerkkinä. Kolmas hiukan kukkomaisia elkeitä jo osoittaa, napakka kaveri siis. Neljäs neidin näköinen siro musta keltaisin merkein. Touhuava sivustaseuraaja , ei päsmäröi turhia. Vitosen eka päivä oli heikonlainen ja huonoja lupaava, mutta meno alkaa kirkastua ja ottaa muita kiinni nopeasti.\nUudet persoonat alkutaipaleella ilahduttamassa elämän pienistä ihmeistä. Monta on hetkeä vielä ennen kun nämä tallaajat marjapensaiden alla satoa harventaa. Toivotaan, että tarinat jatkuu ja jalostuu.\n2.2.2015 Vapaat paikat\nJatkossa vapaat paikat suunnitelluille retkille löytyy Töltille otsikon alta. Tänne päivittelen muuta matkan varrella tapahtunutta sekä tulevaa. Aina haaveillessa elämysretkistä kera issikoiden kannattaa soitella. Suunnitellaan yhdessä juuri sinulle tai porukallesi sopiva hetki. Minut tavoittaa tutusta numerosta 040-5874500. Ulkotöissä en aina pääse vastailemaan, mutta soittelen kyllä takaisin päin. Tervetuloa luontoelämyksille issikoiden seuraan!\nMaa on valkeana ja metsät huuruisine puineen kutsuu kulkijaa. Kuutamo näytti meille ehdottomasti parastaan jakaen elämyksiä myös revontulien saattelemana. Nyt on mielestäni yksi hienoimpia aikoja retkeillä ja ammentaa luonnon kauneutta.\nVapaita paikkoja retkille seuraavasti:\n17.1 klo 12, kahden ja puolen tunnin retki, kaksi paikkaa (60e/hlö)\n25.1 klo 11, tunti ilman satulaa, kaksi paikkaa, (25 e/hlö) TÄYNNÄ\n31.1 klo 12, kahden tunnin retki, kaksi paikkaa (50e/hlö) TÄYNNÄ\n3.2 klo 19, kuutamoretki, kaksi tuntia, kaksi paikkaa (50e/hlö)\n14.2 klo 13, Ystävänpäivän töltti, kaksi tuntia, yksi paikka (50e/hlö)\nNämä paikat laukkataitoisille.\nKysy myös muita vapaita hetkiä itsellesi tai teidän porukalle!\n28.12.2014 Kohti vuotta 2015\nSe vie mukanaan seikkailuihin, yllätyksiin, iloihin ja haasteisiin.\nSiinä on hivenen jotain vanhaa ja tuttua, mutta jokainen sivu silti ainutlaatuinen.\nValitaan sydämellä, punnitaan tunteella ja käytetään hivenen järkeä!\nKiitos kuluneesta vuodesta ja antoisia lukuhetkiä vuoteen 2015!\n18.12.2014 Joulumieltä rauhaisaa\nKauan sitten tummaan jouluyöhön,\nsyttyi kirkas tähti helmivyöhön.\nYhä jouluisin se loisteellaan huokuu rauhaa tunnelmaa.\nPuut huurteiset oksiaan ojentelee,\nmetsään laskee lempeä hiljaisuus.\nOn joulun aika, kuin jännittävä taika!\n9.12.2014 Vapaita paikkoja retkille\nKahden tunnin retkille mahdollisuus seuraavina päivinä:\n21.12, klo 12, kaksi paikkaa Täynnä\n26.12 klo 11 Tapanintöltille yksi paikka , kesto 2,5 tuntia (60 e) Täynnä\n27.12 klo 12, yksi paikka\nUusi vuosi ja uudet kujeet, heti vuoden alussa starttaamme seuraavin vapain hetkin:\n3.1 klo 12, neljä paikkaa\n4.1 klo 12, neljä paikkaa\n5.1 klo 20 mahdollisuus Kuutamoratsastukselle, Täynnä\nKaikki yllämainitut kahden tunnin retkiä, hinta 50 e/ henkilö.\nVaraukset Kirsi 040-5874500\n24.11.2014 Varaslähtö pakkasiin\nTalvi antaa viitteitä saapumisestaan. On siis oikea aika varustautua tulevaan hankkien itselle sekä pukinkonttiin laadukas ja lämmin Dimexin talvihaalari kaikenlaiseen harrastamiseen. Kestävä ja likaa hylkivä haalari tikkivuorella taltuttaa kovankin tuiskun. Käytännölliset taskut, kosteussuojat, irrotettava huppu sekä heijastimet lisäävät käyttömukavuutta. Haalareita saatavana issikkapainatuksella (125 e) ja ilman painatusta (120e). Hinnat sisältävät alv:n. Koot S-3XL.\nMuistathan toisenkin oivan Joululahjaidean, ratsastuslahjakortit!\n9.9.2014 Vuosi Kukkakalliolla\nKaunis kiitos Kukkakallio! Hoidit kesän sillä loistolla minkä lupauksen nimi antaa. Monenmoiset niin koriste kun hyötykasvit ovat täyttäneet pihapiirin ja ilahduttaneet olemassaolollaan. Sato on valtaosin talteenotettu, omenat ja marja-aroniat ovat vielä hetken työn alla.\nDagurin väestä ehdottomasti eniten iloa pihapiiristä ovat ottaneet kanat ja Sulo kukko. Se mieletön pöllyytyksen määrä ja puutarhan aarteiden nauttiminen on ollut ihailtavaa katseltavaa. Niille kesän lentävät hyönteiset ja pitkätkin helteet ovat vain positiivinen asia.\nLumolla on vieraillut herraseuraa, mutta kun kyseessä on minihevonen niin tuloksista voi olla varma vasta seuraavan suven saavuttua.\nPila on kiitänyt agilityradoilla, sekunttikellon mukaan hyvälläkin menestyksellä. Saattaa olla, että vauhti korvaa virheet asenne, on saanut tuomareiden käden melko perinteisesti kerran radan aikana nousemaan. Ihailtavaa tekemisen riemua on kuitenkin tarjoiltu runsain mitoin. Molemmat koiruudet ovat saaneet muutoinkin toteuttaa jalostettua vahvuuttaan. Pila on käynyt lampaita paimentamassa ja Gidi nyt metsästyskauden alettua auttanut haavottuneiden sorsien etsinnässä.\nIssikat ovat tutustuttaneet lomalaisia ja harrastajia paikallisiin maisemiin. Talveen varustautuminen karvan kasvatuksen merkeissä on jo hyvässä vauhdissa. Nyt on myös sopiva aika kartoittaa uusia reittejä ja pitää katseet tulevassa.\nSyksyn väriloisto alkaa pikkuhiljaa saapua ilahduttamaan luonnossa liikkujaa. Nyt nauttikaamme sadonkorjuun loppusuorasta, jotta voimme alkaa odottaa sitä aikaa, kun kavioiden alla narskuu pakkaslumi. Hankilaukka, pöllyävä puuterilumi sekä huurteiset lumoavat puut antavat vielä odottaa itseään.\nTervetuloa nauttimaan luonnosta kanssamme!!\nMuuteman vuoden jatkunut kissaton elo sai ansaitsemansa päätöksen, kun hurmaava neito punaisissa saapui. Juju opettelee talon tavoille vai meneekö se niin, että talo mukautuu Jujun tavoille ;-). Neito on kissamaiseen tapaan kovinkin toiminnallinen ja mielestäni poikkeuksellisen rohkea. Ottaa nopeasti tilanteet haltuun ja nauttii rajattomasti huomiosta. Joskus tuntuu, että kaikella on aikansa tai kaikki aikanaan, nyt oli ehdottomasti Jujun aika saapua joukkoon tähän. Nautimme pikku-tiikerin tempauksista pimenevissä tunnelmallisissa elokuun hetkissä.\nNyt on myös yksi hienoimmista ajoista ratsastella, ihastellen sadonkorjuun ajan ainutlaatuisuutta.\nHiukan vielä retkipäivityksiä:\n17.8 klo 18, kahden tunnin retki, neljä paikkaa (50 e/hlö)\n23.8 klo 10, Kauravuoren kierros, kaksi paikkaa (60 e/hlö)\nPirauta oma hetkesi töltille. Kirsi/040-5874500\n19.7.2014 Helteistä heinäkuuta\nKesä taittuu mukavasti omalla painollaa. Sadonkorjuun aika koputtelee pikkuhiljaa ovelle. Metsästä voi löytää jo monenmoista talteenotettavaa. Muutemat kanttarellit on nautittu sekä ensimakua luonnon marjoista maisteltu. Retkiä on taivallettu ihastellen Viljolahden maisemia, sekä tutustuttu laajaan metsän asukkien maailmaan. Mesikämmenet ovat onneksi toistaiseksi vain jälkiä itsestään jättäneet. Se on kyllä mutaan painautuneena mieleenpainuva käyntikortti sinällään.\nNuori neiti Díla on ohittanut vuoden rajapyykin kasvaen isoksi, edelleen töltillä eteneväksi neidoksi. Toki reilu koko oli oletettavaa kun "tekoaineet" tietää. Monta ihmeellistä asiaa mahtuu vuoteen ekaan ja on ollut hieno seurata neidon kokemuksien kertymistä. Sóley palasi mammalomalta työn touhuun entisellä varmalla rutiinilla.\nKanat ovat totaalisesti ottaneet ilon irti puutarhasta ;-). Ne ovat toinen toistaan nokkelampia keinoja kehitelleet saavuttaakseen punaherukoita pensaasta. Saniaispuskat ovat osoittautuneet verrattomaksi varjopaikaksi hellesäällä. Sulo on lakannut olemasta huolissaan välillä hukkaamistaan ympäri pihaa viipottavista nuorista kanoista. Vanhemmat tuntuu olevan paremmin sen hallinnassa ;-)).\nVielä on kesää jäljellä... ja sitten saapuu ihanainen väriloistoinen syksy. Päivitän vapaita paikkoja retkille, mutta vaikka ne eivät tärppäisi, niin soittamalla selviää muut vapaat hetket. Elokuun alun retkistä edellisessä päivityksessä.\nNautinnollisia tölttejä ja rentouttavaa kesän jatkoa!\n18.7.2014 Päivitystä retkille\n5.8 klo 20, Kauravuoren kierros, yksi paikka (60e/hlö)\n6.8 klo 18, Kahden tunnin retki, kaksi paikkaa (50e/ hlö) Täynnä\n8.8 klo 7, aamuvirkkujen Kauravuoren kierros, yksi paikka (60e/hlö)\nNämä retket laukkataitoisille harrastajille.\nMyös muita vapaita hetkiä retkille löytyy vielä.\nVapaita paikkoja retkille:\n16.7 klo 10,kahden tunnin retki, yksi paikka (50 e/hlö) Täynnä\n18.7 klo 17, Kauravuoren kierros, yksi paikka (60 e/hlö)\n22.7 klo 18, Kauravuoren kierros, yksi paikka (60 e/hlö)\n23.7 klo 18 kahden tunnin retki, kolme paikkaa (50 e/hlö)Täynnä\nRetket laukkataitoisille harrastajille.\n14.6.2014 Töltille paikkoja\nKesä tulee ja menee, kelit vaihtelee ja jokaiselle osuu varmaan jotain ;-). Hevoset nauttii laidunkaudesta ja kanat ulkoilee kuopsutellen omat kuvionsa pihamaalle.\nPäivitän suunnitelluille retkille vapaat paikat. Toki kyselkää muita vapaita hetkiä retkillenne numerosta 040-5874500/Kirsi.\n20.6 klo 10 Kauravuoren kierros, yksi paikka (60e/hlö)\n30.6 klo 10 Kahden tunnin retki, kaksi paikkaa (50e/hlö)\n8.7 klo 9 Hevonlahden taival,yksi paikka (70e/hlö)Täynnä\n12.7 klo 9 Hevonlahden taival, kaksi paikkaa (70e/hlö)Täynnä\nNämä retkipaikat laukkataitoisille harrastajille.\n25.4.2014 Västäräkistä vähäsen\nSitruunaperhoset ja västäräkit todistavat aikaista kesän pilkahdusta. Linnunlaulu ja auringonpaiste kilvan hellivät kulkijaa. Koivu tuottaa mahlaa mukavasti ja muutoinkin luonto heräilee selvästikin eloon.\nUusia reittejä on päässyt jo hyvin kartoittamaan ja kesäkuu tuo tullessaan Hevonlahden taipaleen. Kolmen tunnin ratsastus antaa mahdollisuuden pitkille leppoisille laukkapätkille, töltin taikaa unohtamatta. Monipuoliset maastot ja nautinnollinen tauko retkieväineen luonnon äärellä pyyhkii pois arjen kiireiden viimeisetkin rippeet.\nSeuraavan kerran kierrämme Kauravuorta Vapun kunniaksi 2.5 klo 14 startaten. Mukaan mahtuu kaksi laukkataitoista ratsastajaa. Varaa paikkasi numerosta 040-5874500.\nHevoslaumassa johtajan virkaan on palannut Jóki, Sikilin siirtyessä tölttäämään Tikkalaan.\nKukkakallion porukka toivottaa mukavaa aurinkoista viikonloppua sekä tietenkin riemukasta Vappua!\n14.3.2014 Kohti kesää\nTalvi oli normaalia lyhyempi, kovinkin vähäluminen ja pakkasten suhteen lempeä. Kevät on ottanut reilun varaslähdön ja kovaa tempoa meille näyttäytyy. Lunta on enää ripaus jäljellä, päivä pitenee, kevätaurinko lämmittää ja issikat irrottavat talvikarvaa huimaa vauhtia. Luonto muuttaa muotoaan joka päivä, antaen aihetta ihastella luovuuttaan.\nGeisla aloitti tien kohti vaellushevosen elämää käymällä koulutuksessa ensimmäisen jakson. Uusiin asioihin tyynesti suhtautuva neiti osoitti olevansa kuuliainen oppilas ja askellajitaipumus töltin suuntaan luontevasti kallellaan. Tästä on hyvä jatkaa ;-).\n5.1.2014 Uudet siivekkäät\nUlpu ja Eevi\n"Kanakuume" on jo jyllännyt tovin, nyt sitten ryhdyin tuumasta toimeen. Tarkoituksena oli hankkia kananuorikoita munintavahvuutta ylläpitämään. Puolittain tavoite saavutettu, mutta asiaankuuluvia tunneostoksiakin suoritettu.\nSuunnitellut Plymouth Rock/ maatiaisnuorikot Hulda ja Hilma hurmaavat kookkaalla olemuksella ja kauniilla kuvioinnilla. Ihastuttavat tiput Ulpu ja Eevi ristitään niiden alkaessa kiekua uudelleen ;-).\n28.12.2013 Vuoden vaihdetta ja uutta alkavaa\nNiin paljon mahtui vuoteen tähän, jota jäljellä enää kovin vähän.\nLähestyy aika vuoden uuden, tuoden hetkiä elettäväksi,\nAnna kauniiden toiveiden viedä ja kantaa, seikkailumielellä\nkatso mitä sulle se antaa.\nTölttirikasta vuotta 2014!\nVapaita tölttihetkiä 3.1 ja 4.1.2014 klo 12 , retken kesto kaksi tuntia. Laukkataitoisille 50 e/hlö.\nPirauta ja varaa paikkasi, 040-5874500/Kirsi\n21.12.2013 Mukavaa Joulumieltä!\nYhtä lahjaa en paketoi, sitä ei kääreessä antaa voi.\nIstu siis alas ja silmäsi sulje.\nMuista tähdet ja taika, unohda sitten aika.\nHuurteinen metsä, luminen maa,\njouluinen tuoksu, kiireetön aika.\nToivon sinulle iloa, riemua, rauhaa syvää,\nJoulua oikein hyvää!\nJuuri kun elämä asettui laumassa uomilleen saapuu hän Herra Sikill. Viaton ilme, nöyrä mieli ja pieni koko...se olemus ja paljon muuta yllätti meidät kaikki täysin. Jòki oli jo ottanut pomon paikan, mutta jostain syystä, kovinkin helpolla ulkopuolisin silmin luovutti sen nuoremmalle herralle. Valtaosa tammoista hurmaantui välittömästi tulokkaaseen, joidenkin puolelleen saanti vaati Sikiltiltä hiukan pidemmän piirityksen.\nSikill on nelikäyntinen, persoonallinen, pehmeätölttinen pieni ruuna. Tuttavuus on tuore ja aikanaan uudesta issikkalauman pomosta lisää.\nPihapiiri marjapensaineen, omenapuineen ja ympärille asettuvine peltoineen on saanut uudet asukkaat, kun Dagurin väki on saapunut. Vanha navetta tarjoaa suojaa issikoille ja siivekkäätkin ovat löytäneet oman sopen, jossa Sulo orrella kiekuu ja kanat turvetta pöllyttää.\nElviksen ja minien koti on vaihtanut paikkaa ja sanan mukaisesti kalliolle asettunut. Elvis ilahduttaa uusia naapureita omintakeisella äänellä, pitäen huolen ettemme saapuneet huomaamatta.\nIssikat ovat päässeet tutustumaan uusiin ihastuttaviin polkuihin ja vaihteleviin maastoihin. Kukkakallio ympäristöineen on täyttynyt elämän äänistä ja ennenkaikkea kavioiden kopseesta.\nPuut saavat pikkuhiljaa kauniit värikkäät asunsa syksyn näyttäessä loistoaan. Tovin kun aikaa kuluu, talvi jo henkäisee tuloaan yöpakkasten merkeissä, on aika tuumata tulevaa. Syysmuutto on tapahtunut ja talven taipaleet ovat edessä.\nAika rientää kuin siivillä nuoren neidin kasvua seuraillessa. Dílan vikkelät jalat ja rohkea mieli tarjoavat katsojalle viihdykettä. Neiti taitaa töltin taian, ravi antaa vielä odotella itseään. Varmaan jokaisella varsaa odottavalla on mielessään haavekuva tulevasta uudesta pienestä hevosesta. Oma varsa on sinällään toiveiden täyttymys. Díla on osoittanut maailmaan mahtuvan lennokkaitakin unelmia, joiden täydellinen täyttyminen on mahdollista.\nKesä on kelien suhteen ollut tasapuolinen kaikille. Heinät on pitkälti paalattu ja viljantähkien tuulessa lainehtiessa kulkija kuulee jo hienoisen kahinan. On monessa suhteessa sadonkorjuun aika. Viilenevien iltojen, pimenevien öiden saavuttua meillä on vielä hiukan aikaa nauttia juuri tästä hetkestä!\nKutkuttava jännitys, pitkät odottavat tunnit ja monet arvoitukselliset kysymykset, sitä kaikkea on uuden elämän alku. Sóley kuuliaisena tammana antoi vinkkejä lähestyvästä synnytyksestä, joskin edellisen illan ukkonen näytti viivästyttävän suunnitelmia. Ukonilman mentyä ohi, yön käännyttyä aamuksi, oli h-hetken aika. Suloinen mustankirjava tammavarsa näki päivänvalon 9.6 klo 10.15. Tölttäävä neiti sai nimekseen Díla frá Dagur. Díla merkitsee "pilkku/ täplä".\n16.5.2013 Kesän korvalla\nKesän elementit alkavat olla kasassa. Hevoset ovat kuoriutuneet talvikarvoistaan ja hännät alkaneet huiskua pörriäisten saapumisen merkiksi. Linnut parveilevat ympärillä metsästäen pesätarpeikseen viimeisiä talvikarvoja sekä tietäen ravinnon olevan hevosten läheisyydessä helposti saatavilla. Rohkeimmat siivekkäät uskaltautuvat laskeutumaan hevosen selälle ja roikkuvat jouhissa pörriäisjahdissa. Vihreän heinän makuun on päästy ja pikkuhiljaa siihen totuteltu. Hokkikengät ovat vaihtuneet kesäkalustoon. Talven levossa olleet reitit ja polut kutsuvat kulkijoita. Värit, äänet ja tuoksut lumoavat ratsukot.\nSòley nauttii saamastaan huomiosta. Pikkuhiljaa mahan muoto on muuttunut ja maidontuotanto heräilee. Tänään on täynnä tasan 10 kuukautta odotusta ja kuka tietää kuinka paljon edessä...\nTällä hetkellä Dagurissa ei ole asiakastoimintaa. Tulevaisuudessa toiminnan punainen lanka on vaellusratsastus.\nLämpimät kelit ovat tehneet tehtävänsä ja issikat ovat aloittaneet valmistautumisen kesään karvanlähdön merkeissä. Sóley on kantavana Timantista ja kovasti mahaansa jo kasvattanut. Sóleyn kuulumisia sekä tunnelmia tuonnempana lisää.\nNautitaan vielä hetki hankien hohteesta ja siirrytään sitten ihailemaan kurkia ja joutsenia, nehän saapuvat pian!\n2.4.2013 Nettisivut on avattu\nDagurin nettisivut näkivät päivänvalon.\n© Dagur 2013


DF XL - Sivu 13 - nojapyöräfoorumi.fi\nViestiKirjoittaja TMS » 14 Heinä 2016, 15:33\nViestiKirjoittaja TMS » 14 Heinä 2016, 15:35\njounisi kirjoitti: Toinen asia jonka huomasin. En ole takarenkasta vielä ottanut irti kertaakaan. Kokeilin kädellä välyksiä ja huomasin että sitä hiukan on. Tuota rakennetta ei varmaankaan täysin välyksettömäksi saa? Mites muilla?\nJoo hieman välystä on minullakin ja pajalla sanoivat että se on ominaisuus, ei vika\nViestiKirjoittaja jori » 14 Heinä 2016, 17:16\nViittaisi siihen, että olkapoikkeamaa on haluttu muuttaa hieman negatiivisemmaksi, eli alempaa (virtuaalista) ohjausniveltä siirretty ulommas. Tämä kompensoi painon siirtymisestä tai karheasta ajopinnasta johtuvien vierintävastuserojen vaikutusta ohjaukseen. Pyörä myös reagoi nopeammin ohjausliikkeisiin, koska välykset kääntyvät luonnostaan aurauksen suuntaan jolloin ulompi, paremmin ohjaava rengas on jo valmiina välysten laidassa ottamassa vastaan kaarrevoimia.\nMikäli oikein käsitin, muutos oli jotakuinkin näin. Punaisesta paikasta siirryttiin vihreään, jolloin virtuaalinen nivelpiste, eli viivojen leikkauspiste, siirtyi ulommas (kuvassa ylemmäs).\nViestiKirjoittaja TMS » 15 Heinä 2016, 12:44\nKyllä juuri kuvan tavalla, mutta siten että myös taaemmat tangot nivelpäineen siirtyivät eteenpäin saman verran. Eli nivelpäiden reiät säilyivät samoilla paikoilla L-kulmassa, mutta koko L-kulma siirtyi eteenpäin noin 5 mm. Kiekko pysyi tietysti samassa paikassa kuin aiemmin.\nLiittynyt: 09 Syys 2013, 22:28\nViestiKirjoittaja peksi » 15 Heinä 2016, 13:23\njounisi kirjoitti: Olipas harvinaisen pieleen mennyt viimeisin pyöräilyreissu. Kävin Tahko MTB:ssa kääntymässä ja pidempää paluureittiä takaisin. 88 km ja kolme rengasrikkoa.\nOlen ajanut Milanilla Schwalben onet edessä ehkä tuon saman 800km. Ajan lateksisisureilla, joten ilmaa pitää lisäillä muutaman päivän välein. Noissa 406- koon Oneissa maksimipaineet on 11 baria ja olenkin täytellyt noin kymmeneen joka täytöllä. Oma kokemus on se, että Onet näyttää kuluvan jopa hitaammin kuin milanin alkuperäiset conti GP:t. Sisälaidassa ei näy erityisiä kulumisen merkkejä.\nOlisiko mahdollista, että pienillä paineilla etukumi "sortuu alle" ja huonosti kulutusta kestävä reuna vastaa asfalttiin...\nTaakse en ole uskaltanut laittaa Onea. Conti GP 28 on sen verran jäykkäreunaisempi, että kumin nopeasti tyhjentyessä kinnerin suuntavakaus ja sitä kautta hallittavuus saattaisi olla parempi...\nOnet edessä tuntuvat olevan hiukan nopeammat kuin alkuperäiset continentalit, epätieteellisesti tutkittu fakta\nViestiKirjoittaja jori » 15 Heinä 2016, 13:28\nTMS kirjoitti: Kyllä juuri kuvan tavalla, mutta siten että myös taaemmat tangot nivelpäineen siirtyivät eteenpäin saman verran. Eli nivelpäiden reiät säilyivät samoilla paikoilla L-kulmassa, mutta koko L-kulma siirtyi eteenpäin noin 5 mm. Kiekko pysyi tietysti samassa paikassa kuin aiemmin.\nAhaa, suurennettiin siis samalla myös jättöä. Vai siirtyikö poikittaistuen pää (keskimmäinen pallonivel) myös eteen päin tuon 5 mm, jolloin suureneekin pelkkä jättö, eikä olkapoikkeama muutu.\nViestiKirjoittaja TMS » 15 Heinä 2016, 14:34\njori kirjoitti: Ahaa, suurennettiin siis samalla myös jättöä. Vai siirtyikö poikittaistuen pää (keskimmäinen pallonivel) myös eteen päin tuon 5 mm, jolloin suureneekin pelkkä jättö, eikä olkapoikkeama muutu.\nKyllä juurikin näin että myös keskimmäinen nivel siirtyi eteenpäin, eli jättöä siis kasvatettiin. Kiitos jori kun taas selvensit asiaa, itsekin ymmärsin nyt paremmin mitä muutoksella oikeastaan tehtiin.\nViestiKirjoittaja TMS » 15 Heinä 2016, 14:46\npeksi kirjoitti: Olen ajanut Milanilla Schwalben onet edessä ehkä tuon saman 800km. Ajan lateksisisureilla, joten ilmaa pitää lisäillä muutaman päivän välein. Noissa 406- koon Oneissa maksimipaineet on 11 baria ja olenkin täytellyt noin kymmeneen joka täytöllä. Oma kokemus on se, että Onet näyttää kuluvan jopa hitaammin kuin milanin alkuperäiset conti GP:t. Sisälaidassa ei näy erityisiä kulumisen merkkejä.\nMistä olet lateksi sisurit löytänyt tuossa 406 koossa vai oletko lyhentänyt itse?\nItsellä oli muuten Amsterdamin kisareissulla ongelma takarenkaan kanssa. Eli olin varannut mukaan Schwalbe Onen 559-23 koossa ja lisäksi lateksisisäkumin. Laitoin ne InteCityBike pajalla ollessa takakiekolle kun pyörän kanssa säädettiin. Kävipä vain niin että seuraavana aamuna kun jatkettiin ja lisäsin hieman painetta niin noin vartin päästä kuului pamaus ja takarengas oli tyhjä. Ulkorengas oli noussut vanteelta pois ja sisurissa oli iso reikä. Sisuria tutkiessa näytti jäljistä päätellen siltä että se oli mahdollisesti jäänyt ulkorenkaan ja vanteen väliin, eli asennusvirhe. Tämä oli minulle ensimmäinen lateksisisurikokeilu ja jotenkin lateksisisuri oli kyllä normaalia hankalampi saada asettumaan paikoilleen. Täytyy vaan hankkia uusi sisäkumi ja kokeilla onneaan uudestaan tuon Onen kanssa.\nViestiKirjoittaja peksi » 15 Heinä 2016, 17:15\nMuistelisin että tuolta ->http://www.gingko-feine-veloteile.de/gingkoshop/en/Wheel-Accessories/Tires-Tubes/Vittoria-Latex-Tube-406-bright-100gr.html\nEdit: tuoltapa juuri ostin ja sisuri oli tällainen ->http://www.gingko-feine-veloteile.de/gingkoshop/en/tag/bicycle-tube/FOSS-Tube-406-mm-from-66-gr-SV.html\nOstin myös noita ilman liimaa toimivia paikkoja, mutta niitä ei ole vielä päässyt kokeilemaan...\nViestiKirjoittaja kmb » 16 Heinä 2016, 17:16\nTämä rupesi kiinnostamaan hiukan eläkkeelle säästämistä enemmän. Mahtaisiko koeajomahdollisuuksia löytyä? Keksitään joku vastapalvelu korvaukseksi sitten. Olen 195 cm pitkä, joten tietysti oikeanlaisen tuntuman kannalta olisi hyvä jos penkin koko ja polkimien etäisyys olisi vähän sinnepäin.\nViestiKirjoittaja PW » 16 Heinä 2016, 17:50\nkmb kirjoitti: Tämä rupesi kiinnostamaan hiukan eläkkeelle säästämistä enemmän. Mahtaisiko koeajomahdollisuuksia löytyä? Keksitään joku vastapalvelu korvaukseksi sitten. Olen 195 cm pitkä, joten tietysti oikeanlaisen tuntuman kannalta olisi hyvä jos penkin koko ja polkimien etäisyys olisi vähän sinnepäin.\nEipä ole minun asia luvata koeajoo DF:lle mutta vinkkinä, Nokialle näitä on toinenkin tulossa ja muistaakseni Velonautti on TMS:ää pidempi - joten saattas onnistuu pahemmin säätöjä muuttamatta.\nViestiKirjoittaja TMS » 16 Heinä 2016, 17:58\nAika saman pitusia ollaan velonautin kanssa. Velonautilla tais olla hieman lyhyemmät jalat ja keskiö lähempänä. Mutta siis koeajo kyllä onnistuu. Vaikka Nokialla jos ei tänne Kirkkonummen suuntaan muuten ole asiaa?\nViestiKirjoittaja kmb » 16 Heinä 2016, 19:46\nKiitos. Saas nähdä pääsenkö Nokialle. Sunnuntai taitaa olla vapaa, mutta jonkun sortin kyyti tarvitsee varmistaa.\nYmmärsinkö muuten oikein tuolta toisesta ketjusta lukien, että vehkeeseen ei käy tehdastekoiset kammet ilman että niitä hieman "käsittelee"?\nViestiKirjoittaja PW » 16 Heinä 2016, 20:20\nkmb kirjoitti: Kiitos. Saas nähdä pääsenkö Nokialle. Sunnuntai taitaa olla vapaa, mutta jonkun sortin kyyti tarvitsee varmistaa.\nSunnuntai vähän huono koeajopäivä jos DF:t ajaa 12h kisan\nViestiKirjoittaja TMS » 16 Heinä 2016, 21:53\nMä olen tässä kaavaillut että 6h riittää tälle vuodelle. Ensi vuonna koitan varmaan sitä 12h jos se järjestetään. Eli sunnuntaina periaatteessa kyllä onnistuu koeajo, jos on sopivaan aikaan paikalla.\nKyllä DF XL:ää voi normaaleillakin kammilla ajaa, ainakin periaatteessa. Minulla on siis sellaiset kammet joissa kammen akselia on 16 mm lyhennetty ja kammet ovat siis lähempänä toisiaan. Tämä antaa hieman lisää tilaa pyöritykseen, sekä erityisesti tilaa pohkeille eturengaskoteloihin nähden. Mutta esimerkiksi velonautin DF:ssä on Rotorin kammet ilmeisesti ihan normaaliakselilla ja kyllä minä silläkin aikanaan sain ihan hyvin ajettua, kun testaamassa kävin. En muista että olisi erityisesti jäänyt mieleen että pohkeet olisi ottaneet rengaskotoloihin kiinni.\nMutta joka tapauksessa voi olla että 195 cm pitkä kuski joutuu (tai saa, miten sen nyt ottaa ) käyttämään lyhyempiä kampia. Itselläni on 165 mm pitkät eli lähes normipituiset, mutta polvi käy kyllä aika lähellä katetta koukistettaessa. Mutta esimerkiksi joillain 150 mm kammilla olisi tietysti jo ihan erilailla tilaa. En nyt millään muista kuinka pitkillä kammilla InterCityBiken Ymte sanoi ajavansa, mutta lyhyet ne joka tapauksessa oli. Mutta hän onkin pitkä, ehkä jopa aavistuksen yli 2 m.


Vanhanen kohtaa raivostuneet ay-johtajat - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nVanhanen kohtaa raivostuneet ay-johtajat\nJulkaistu 04.03.2009 03:21\n(Päivitetty 05.03.2009 20:49)\nPalkansaajajärjestöjen johto pääsee tänään keskustelemaan pääministeri Matti Vanhasen (kesk.) kanssa kiistaa herättäneestä eläkeiän korottamisesta. Vanhanen tapaa palkansaajajärjestöjen edustajia parhaillaan ja neuvotteluja on tarkoitus jatkaa maanantaina.Järjestöt ovat suuttuneet hallituksen päätöksestä nostaa vanhuuseläkkeen alaikäraja 63 vuodesta 65 vuoteen.\nKatso Timo Väkimiehen juttuNeuvotteluista odotetaan vähintään myrskyisiä. Ay-johtajat, SAK:n Lauri Ihalainen etunenässä, ovat ilmoittaneet, että hallituksen sanelupolitiikka ei käy laatuun.Heidän mielestään keskustelu eläkeiän nostosta on aloitettava uudelleen puhtaalta pöydältä.Valtiovarainministeri Jyrki Katainen (kok.) yrittää liennyttää keskusteluilmapiiriä Turun Sanomien kolumnissaan sanomalla, ettei hallitus voi toimia yksin. Kataisen mielestä luontevin paikka jatkovalmistelulle olisi Eläketurvakeskuksen eläketyöryhmä.Vanhanen puoltaa kuitenkin edelleen eläkeiän nostoa, jotta taantuman aiheuttamaa valtionvelkaa saataisiin aikanaan maksettua takaisin. Hän toivoo, ettei kukaan kyseenalaista hallituksen oikeutta ottaa kantaa kaikkia suomalaisia koskevaan asiaan.STTK on väläyttänyt eläkepäätöksen kaatamista vaikka yleislakolla. Jatkoneuvottelujen sävy ratkennee pitkälti tänään iltapäivällä.(MTV3)\nArvonta voisi purkaa konserttien lipunmyyntisumaa Eduskunta hyväksyi Lex Nokian - poissa 47 kansanedustajaa


Yritä.fi syntyi tarpeesta. Perustaessamme omaa yritystä kaipasimme kovasti yhtä hyvää tietolähdettä, mistä olisimme saaneet kaikki tarvittavat tiedot yrityksen perustamiseen ja pyörittämiseen. Jouduimme etsimään tietoa useista hyvin byrokraattisista ja vaikeasti ymmärrettävistä lähteistä, sekä useista epämääräisistä blogeista ja sivustoista, joista ei koskaan tiennyt oliko tieto vanhentunutta tai yksinkertaisesti väärää.\nHuomasimme saman tarpeen myös ystävillämme, kun he kysyivät meiltä apua toiminimen ja osakeyhtiön perustamiseen, ilmeisesti kaupallisen koulutuksemme takia. Niinpä päätimme luoda Yritä.fi-sivuston - aina ajan tasalla olevan, helposti ymmärrettävän ja laadukkaasti kuratoidun yrittäjän tietopankin.\nMissiomme on auttaa suomalaisia yrittämään.\nVisiomme on mahdollistaa mahdollisimman helppo yrittäjänä toimiminen kaikille. Uskomme, että automatisaatio ja työnteon muutokset lisäävät yrittäjyyttä tulevaisuudeessa. Haluamme olla mukana auttamassa teitä keskittymään itse yrittämiseen, byrokratian kiemuroiden sijaan.\nTomas Kukkonen on kauppatieteiden maisteri ja koodaamiseen hurahtanut yrittäjä. Tomas oli opiskeluaikana aktiivisesti Aaltoes:n ja Slushin toiminnassa mukana ja veti yhtenä kesänä Summer of Startups (nykyään Kiuas accelerator) -kiihdytysohjelmaa. Tomas keskittyy sisällön lisäksi tuotekehitykseen (Futuedu) ja palvelusuunnitteluun.\nKarri Hiekkanen on kauppatieteiden maisteri ja teknologisesti nörtihtävä yrittäjä. Hän keskittyy sisällön lisäksi mm. sivuston ylläpitoon ja kehittämiseen, markkinointiin, hakukoneoptimointiin ja palvelusuunnitteluun.\nOli kyseessä sitten palaute, ideat, yhteistyökuviot tai jotain muuta, toivotamme kaikki yhteydenotot tervetulleiksi. Yhteydenotto onnistuu Facebook Messengerin tai lomakkeen avulla.\nFacebook Messengerin avulla voimme palata sinulle mahdollisimman nopeasti chatin välityksellä.\nLomakkeen avulla palaamme sinulle sähköpostin, tai viestissä mainitsemasi kanavan kautta mahdollisimman pian.\nKiitos yhteydenotosta! Palaamme sinulle mahdollisimman pian.\nJokin meni pieleen. Päivitä sivu ja yritä uudelleen.\nartikkeli päivitetty 29.5.2020


Martan matkassa: Sunnuntaiajelulla: Neuchâtel järven upeat rannat ja historialliset kylät\nSunnuntaiajelulla: Neuchâtel järven upeat rannat ja historialliset kylät\nLähdimme Papin kanssa sunnuntaiajelulle ja matkamme tällä kertaa kohdistui Neuchâtel-järven oikealle rannalle, tarkoituksena oli piipahtaa Gletterensin kylässä katsomassa, miltä tuo esihistorialliseksi rakennettu kylä näyttää sekä tutustumassa järven tuntumassa sijaitseviin keskiaikaisiin Estavayer le Lac ja Payernen kaupunkeihin. Aikaisemmista sunnuntaiajeluista viisastuneina teimme eväät matkaan mukaan, jotta saisimme jotakin suuhun pantavaa, sillä yleensä aina kaikki ravintolat ovat kiinni kun saavumme kohteeseen.\nYverdon: Menhirs pystykivi\nAjomatkamme kesti noin tunnin verran ja ajon aikana karttaa tutkiessa huomasin että Neuchâtel-järven tuntumassa, pienemmällä Yverdon - Estavayer le Lac tien alkupäässä sijaitsee Menhirs-pystykiviä, jotka ovat peräisin Neoliittiseltä aikakaudelta (3000-2000 eaa.). Muutama viikko sitten jahtasimme näitä pystykiviä Rosan kanssa järven toiselta puolelta, joten näiden kivien luokse oli ihan pakko pysähtyä. Tällä alueella oli todella paljon pystykiviä, osa oli jopa 4,5 metriä korkeita, teen näistä pystykivistä oman postauksen myöhemmin.\nJatkoimme matkaa Gletterensin kylään, jonne on rakennettu vanha entisiaikainen kylä, missä voi tutustua tuon ajan elämään. Valitettavasti tuo kylä ei ollut vielä avoinna, mutta pääsimme sen alueelle kuitenkin kävelemään ja ihmettelemään noita rakennelmia. Rakennettu kylä tuo mieleeni Espoossa sijaitsevan Glimsin talomuseon tai Seurasaaren, toki sillä erotuksella, että nuo kylän rakennukset eivät ole alkuperäisiä, vaan ne ovat rakennettu jälkikäteen. Paikka on varmasti kiva käyntikohde kesällä, kun siellä voi nähdä erilaisia työpajoja ja näytöksiä. Sen sijaan että olisimme menneet kylän ravinteliin lounaalle otimme autosta eväskorin ja kävelimme rannalle, tämä oli aivan loistava ratkaisu.\nVilla Lacustre de Gletterens\nGletterens: Village Lacustre, esihistoriallisia taloja\nKylä on rakennettu muistuttamaan vanhaa esihistoriallista kylää, siellä voi tutustua entisajan elämään erilaisten näytösten ja työpajojen kautta, ainoa Sveitsissä. Gletterensin kylä sijaitsee Neuchâtel-järven tuntumassa, Grand Carigaien luonnonsuojelualueella. Rannan tuntumassa kulkee pieni kävelyreitti ja alueella on paljon muita patikointireittejä.\nKävelimme rannalle ja mieleeni muistui että suuri alue Neuchâtelin oikealla rannalla kuuluu Grand Carigaien luonnonsuojelualueeseen. Kuljimme kaislikon keskellä laudoista tehtyä reittiä pitkin ja sitten eteemme aukeni hiekkaranta, sininen järvi sekä Jura-vuoristo. Levitimme rantahiekalle vilttimme ja istahdimme siihen ihailemaan maisemia ja syömään eväitä. Tämä oli todellakin parempi vaihtoehto kuin kylän ainoa ravintola! Järvellä oli paljon purjehtijoita ja tuntui kuin olisimme olleet jossain etelässä. Aivan mahtava lounashetki!\nAivan mahtava paikka evästauolle\nNeuchâtel järvi, taustalla Jura-vuoret\nihan kuin olisi jossakin rantakohteessa Välimerellä\nKävelyreitti Gletterensin rannan tuntumassa\nGrand Carigaie luonnonsuojelualue\nGrand Cariagaien luonnonsuojelualuetta Gletterensin rannalla\nGrand Carigaie on Sveitsin suurin järvialueella sijaitseva luonnonsuojelualue, joka käsittää koko Neucâtel järven eteläisen osan, alue jatkuu rantoja ja puistoja pitkin noin 40 km, aina Morat-järvelle asti. Alueen luonto ja kasvillisuus käsittää yli 1000 erilaista kasvilajia ja 10 000 eläinlajia, täällä esiintyy noin komasosa Sveitsin kaikista lajeista. Luonnonsuojelualueeseen pääsee tutustumaan veneellä, mutta Yverdon les Bainsista ja Chevrouxista lähtee informatiivisia kävelyreittejä. Alueella on kaksi luontokeskusta joissa järjestetään erilaisia näyttelyitä ja aktiviteettejä, etelässä Champ Pittet ja pohjoisessa La Sauge.\nPitkospuut Gletterensin rantaan\nCentre Pro Natura –luontokeskus sijaitsee upeassa 1700-luvun Champ Pittetin kartanossa ja sieltä saa tietoa luonnonsuojelualueesta sekä siellä järjestetään erilaisia näyttelyitä ja teemakävelyitä. Kartanossa on ravintola ja terassi.\nLounaan jälkeen jatkoimme matkaa, seuraavana kohteena meillä oli keskiaikainen kapunki Estavayer le Lac. Kaupunki oli kerrassaan upea, se on rakennettu muurien sisälle, sen kaikki talot ja pienet kujat olivat kerrassaan ihastuttavia. Teimme kartan kanssa pienen kaupunkikävelyn, ravintolat ja kaupat olivat kiinni joten jatkoimme matkaa Payrenen kaupunkiin. Kirjoitan kaupungista ihan oman postauksen myöhemmin.\nEstavayer de Lac linnoitus ja vanha kaupunki korkealla kukkulalla\nVanha keskiaikainen kaupunki sijaitsee Neuchâtel-järven eteläpuolella, kaupunkia kutsutaan vesiurheilun paratiisiksi, siellä on vedessä sijaitseva kaapelihissi helpottaa aloittelijoita surffaamaan. Kaupunki on rakennettu muurien sisään, mukulakivikadut ja vanha linna vie ajassa taaksepäin.\nPayerne, upea keskiaikainen kaupunki\nPäätimme vielä piipahtaa kotimatkalla läheisessä Payernen kaupungissa, joka on myös vanha keskiaikainen kaupunki ja siellä sijaitsee Sveitsin suurin sotilasvaruskunta. Saavuimme Payerneen, sinne oli hieman ruuhkaista ja kohta syykin selvisi, kylän keskustassa paloi talo pahasti, savua oli joka puolella ja keskusta suljettu. Olin jo aikaisemin matkalla Estavayeriin nähnyt kaukana savua ilmassa ja sanoin että tuo tulee varmasti sieltä Payernista. Palo näytti todella pahalta ja se oli ihan kaupungin keskustassa sijaitseva ravintola, toivottavasti ei tullut henkilövahinkoja. Emme pääseet tutustumaan kaupunkiin ja tästä heitimme Papin kanssa vitsiä, että hän olisi aiheuttanut tuon palon, ettei tarvitsisi enää kävellä kaupungilla. Täytyy siis tehdä myöhemmin uusi retki Payerneen.\nSammutustöitä Payernen vanhan kaupungin keskustassa\nTekijä Martta / Martan Matkassa klo huhtikuuta 24, 2017\nTunnisteet: 2017, Estavayer le Lac, Gletterens, Grand Carigaie, huhtikuu, matkustus, Neuchâtel-järvi, nähtävyys, Payerne, sunnuntaiajelu, Sveitsi, Vaud, Village Lacustre\nAnonyymi 5.5.2017 klo 1.30.00\nOlipa paljon kivoja paikkoja. Söpöjö nuo rannan pienet kaupungit, kuten St-Prex. Tulee vain niin harvoin poikettua kun pitää huristella muka kiireesti pitkin moottoritietä ohi. Pitäisi joskus kierrellä oikein ajan kanssa noita vanhoja kaupunkeja.\nVai Suomi kiikarissa. Koskas pakkaatte kamat ja kisut, jos saa udella? Eikö Alankomaat olisi sopiva kontrasti noin vuorisille maisemille vaihteeksi. Vaikka aika tasaistahan siellä kotomaassakin on.\nMartta / Martan Matkassa 12.5.2017 klo 0.29.00\nRannan tuntumassa todella on useita vanhoja ihania pikkukaupunkeja, joissa on kiva käydä vaikka lounaalla. Vielä voi hyvin nauttia kesästä täällä Sveitsissä ja syksyllä pitäisi pakata kimpsut kasaan. Pitkään mietin ratkaisua ja Amsterdam oli mukana kuvioissa, mutta Suomi vei tällä kertaa pidemmän korren. Amsterdamissa tulee varmasti käytyä jatkossa useammin ;)


Pro aforismi: SUOMALAINEN AFORISMI 40-LUVULTA 60-LUVULLE, OSA 1 – MARJANEN, HELLAAKOSKI, HAVAS, KARES, NIVARI\nV. A. Koskenniemi totesi Uudessa Suomessa 1952, että aforismi on tullut muotiin ja että kirjallisissa aikakauslehdissä tapaa paljon "usein vihreiden kynäilijäin 'aforismeja', toisin sanoen pieniä lauselmia, joiden kai pitäisi ilmaista meille suuria tai ainakin suppeassa muodossa lausuttuja totuuksia". Koskenniemi, joka itse julkaisi 1950-luvulla runsaasti aforismeja Valvojassa, lienee tarkoittanut lähinnä Näköalaa ja sen jatkoa Parnassoa; näissä lehdissä ovat monet aloittelevat aforistikot saaneet tuotteitansa julkisuuteen.\n"Vihreän" polven osuus Suomen viimeaikaisessa aforismikirjallisuudessa on kuitenkin ollut varsin vähäinen. Kokoelmia julkaisseista aforistikoista vain muutama on syntynyt ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Toisaalta herättää huomiota, että ruotsinkieliset kirjailijamme miltei näyttävät luopuneen tästä lajista. Vuodesta 1945 lähtien ovat muutamat aikaisemmin aloittaneet tekijät (Wirtanen, Björling, Eklund) julkaisseet kokoelmia, mutta Rabbe Enckelliä ja Nicken Malmströmiä lukuun ottamatta ei uusia merkittäviä ruotsinkielisiä aforistikkoja ole ilmaantunut.\nToisen maailmansodan jälkeen julkaistuista suomenkielisistä esikoiskokoelmista tärkein on Kaarlo Marjasen Nuolia sumusta (1946). Marjasen toiminta lausuntataiteilijana ja kriitikkona on antanut sytykkeitä hänen aforismeilleen. Pääpaino on toisaalta taiteen kysymysten, toisaalta maailmankatsomuksellisen etsinnän alueella. Kokoelma jakaantuu osastoihin siten, että tärkeimpiä aiheita käsittelevät ajatelmat ovat alussa ja lopussa, samoin kuin Koskenniemen 1950-luvun kokoelmissa. Välille mahtuu "pienen minuutemme" ja "rakkaan lähimmäisemme" ruotimista sekä kitkeriä mietteitä vallasta ja vapaudesta. Sävy vaihtelee aiheen mukaan pateettisuudesta sukkeluuteen; leimallisinta kuitenkin on miehekäs vakavuus. Pituuskin on vaihteleva. Marjanen viljelee jonkin verran pitkänpuoleista, jopa sivun mittaista "fragmenttia", mutta näitä ei ole enempää kuin tusina teoksen kolmensadan ajatelman joukossa.\nMarjasen perusnäkemyksenä on psykologian tuloksiin pohjaava oivallus sielunelämän syvimpien, alitajuisten kerrosten ratkaisevasta merkityksestä sekä persoonallisuudelle että taiteelle. Taideteoksen alkuperä on näissä pohjakerroksissa, joilla on yhteys ihmiskunnan muinaiseen alkukantaiseen kuva-ajatteluun. Luomiensa kuvien avulla taitelija vallitsee elämää, ja taiteen vastaanottaja saa saman elämyksen "voitontuntona". Itsetuntemuksesta ja itsekasvatuksesta puhuessaan Marjanen niin ikään tähdentää, että sielun alemmat kerrokset ovat ylempien välttämätön pohja. Siveelliseen pyrkimykseen tulisi kuulua tahdosta riippumattomienkin mielteiden jalostaminen. Uskonelämästä Marjasella on skeptinen, ihmiskeskeinen käsitys: Jumala on löydettävissä meistä itsestämme – ehkä jälleen noista sielun tajuttomista voimanlähteistä. Marjasen vastenmielisyys kiinteää maailmankatsomusta kohtaan muistuttaa Koskenniemeä, mutta hänen etsintänsä vaikuttaa aktiivisemmalta kuin tämän. Itse asiassa kummallakin on arvoja, joita ei aseteta kyseenalaisiksi: ihmisyys, henki, ajatus. Marjanen näyttäiksen kirjansa lopussa suorastaan mystikoksi ja kirjoittaa proosarunoelman "ajatuksesta", joka täyttää kaiken olevaisen.\nAforismien keskeinen aihepiiri on ilmaistu sellaisin tyypillisin kuvin kuin luola, rotko, sielun pohjaliete, ruoppaus, syväporaus, kanavoiminen. Monet kuvat tulkitsevat siirtymistä alhaalta ylöspäin:\nVoima tulee pimennosta, sen muuntuminen tapahtuu valossa. – Nafta on uumenien nesteistä tahraavin ja tympein, mutta juuri siitä tislaat puhtaimman ja tehokkaimman polttoaineen hienoimpiin koneisiisi.\nMarjasen aina uutta totuutta etsivälle ajattelulle on luonteenomaista, että hän pyrkii kääntämään jokaisesta asiasta uuden puolen näkyviin ja kampeamaan ajatuksen odottamattomille raiteille:\nHän on sinua vahvempi, sillä häneltä puuttuu enemmän. Hänellä on hallussaan peloittava voima: vamman voima.\nAforismien tyylillinen teho perustuu lisäksi usein verbien ja adverbien omalaatuiseen käyttöön: "Ei riitä, että on; on tuikutettava olon yli!".\nKaarlo Marjasen toimittamana ilmestyi 1955 Aaro Hellakosken niukka, mutta painava aforismituotanto postuumina kokoelmana Lumipalloja. Sen varhaisimmat ajatelmat oli julkaistu 1920-luvulla Aitassa, mutta useimmat liittyvät Hellaakosken runouden myöhäiseen nousuvaiheeseen. Tekijä katsoo ihmiselämän pienten ilmiöiden läpi olennaisimpaan. Pohjana on, kuten hänen lyriikassaankin, avoimena oleminen, tunto kaiken olevaisen ykseydestä. Vastakohdat voivat toteutua yhtaikaa, koska kaikki on pohjaltaan samaa. Tämän näkemyksensä Hellaakoski ilmaise paradoksaalein antiteesein:\nMitä uskot, se tietysti on. Mitä et usko, se lienee vielä varmemmin.\nEi ole muuta kuin oleminen. Kristitty täydentää: oleminen jumalassa. Sitä lisäystä ei pirukaan kykene kieltämään, sillä oleminen jumalattomuudessa on likipitäen sama asia. Usko se on, joka autuaaksi tekee.\nSyvimmät kokemukset ja vakavat kysymykset ilmaistaan arkisella, usein humoristisella kielellä:\nKaikki asiat ovat aluksi ja lopuksi sama asia, siinä välimatkalla vain sen verran longollaan kuin kukin minä yrittää vimmaisesti niitten rakosesta pinnistää päätänsä esille.\nHellaakoski saattaa leikitellä kielen merkityksillä, mutta tarkkailee valppaasti sanojen väärinkäyttöä ja niiden "inflaatiota". Hänen aforismiensa, kuten runojensakin, merkityksellisimpiä sanoja on "olla". Mutta se voi myös esiintyä muodossa "lienee", joka aforistiikassa on ylen harvinainen. Potentiaalimuodot puhkovat aukkoja liian tiukkoihin väitteisiin.\nEero Havaksen Viittatie (1935) ja Kierros kierrokselta (1945);\nOlavi Kareksen On on tahi ei ei (1960) ja Tervaa ja palsamia (1984);\nRisto Nivarin Pienuutta piilossa (1956) ja Avaimella suljettu (1965).\nUskonnon kysymykset ovat parin viime vuosikymmenen aikana askarruttaneet aforistikkojamme entistä enemmän, vaikka useimmat ovatkin tunnustautuneet skeptikoiksi. Uskovaisten vuorosana on kuultu muutamissa aforismikokoelmissa. Eero Havas (Viittatie, 1935, Kierros kierrokselta, 1945) tai kirkonmiehet Olavi Kares (On on tahi ei ei, 1956) ja Risto Nivari (Pienuutta piilossa, 1956) eivät yllä Stenbäckin tasolle. Havas on monipuolisin ja epätasaisin; Kareksen väkevä kristillinen persoonallisuus antaa iskuvoimaa monille hänen aforismeilleen, mutta hänen samoin kuin "modernia" epäpapillisuutta tavoittelevan Nivarin sanontaa vaivaa kaavamaisuus.\nErkki Melartinin aloittamaa muusikko-aforistien linjaa ovat heikommin menestyen jatkaneet Kerttu Wanne (Ilman naamiota, 1943, Riitaa sovussa, 1947, Pienellä rakkaudella on suuri ääni, 1953) ja Kalervo Tuukkanen (Tuumailuja, 1960, Tuuma Tuumalta, 1964).\nTunnisteet: * Aforismeja, * Tietoa aforismista, Enckell Rabbe, Havas Eero, Hellaakoski Aaro, Kares Olavi, Koskenniemi V. A., Malmström Nicken, Marjanen Kaarlo, Melartin Erkki, Nivari Risto, Tuukkanen Kalervo, Wanne Kerttu


Piikiekot saivat vauhtia alkuvuonna - Taloussanomat - Ilta-Sanomat\nJulkaistu: 6.5.2004 15:30\nPiikiekkomarkkinoiden kysynnän nousu jatkui ensimmäisen tammi-maaliskuussa. Okmeticin hintatason lasku pysähtyi ja tilauskanta vahvistui. Yhtiön liikevaihto kasvoi 24,7 prosenttia loka-joulukuusta 13,7 miljoonaan euroon. Vuoden 2003 tammi-maaliskuussa liikevaihto oli 13,4 miljoonaa.\nKovat ajat ovat kuitenkin jättäneet jälkensä Okmeticiin ja se joutui tekemään 25 miljoonan euron alaskirjauksen ja 3,5 miljoonan euron varauksen rakennemuutoskuluista. Liiketappio paisui 28,9 miljoonaan euroon. Ilman kertaluoteisia eriä liiketappio olisi ollut 1,2 miljoonaa eli 200 000 vähemmän kuin vuotta aikaisemmin.Yhtiön tiedotteen mukaan sen toiminta on kehittynyt täysin suunnitellusti ja lähiajan tulosnäkymät ovat myönteisiä. Konsernin liikevaihdon odotetaan kasvavan vuositasolla kymmenen prosenttia ja kannattavuuden paranevan loppuvuotta kohti.Henkilöstön määrä oli kauden lopussa 444 kun se vuotta aikaisemmin oli477. Yhtiön on sopeuttanut henkilöstön määrää jatkuvasti vallitsevaan markkinatilanteeseen.Markkinoiden elpymisen ennustetaan jatkuvan ainakin tämän vuoden ajan. Elpyminen koskee sekä puolijohdeteollisuutta että sen tärkeintä materiaalitoimittajaa eli piikiekkoteollisuutta. Okmeticin ensimmäisen vuosipuoliskon liikevaihdon odotetaan olevan viimevuotisella tasolla. Koko vuoden 2004 liikevaihdon arvioidaan kasvavan kymmenisen prosenttia viime vuoden tasoon verrattuna. Okmeticin erikoistuotteiden liikevaihdon kasvuennusteet ovat tätä korkeammat. Kannattavuuden uskotaan paranevan loppuvuotta kohti. Okmetic, tammi-maaliskuu 2004 Tuhansia euroja 1-3/2004 1-3/2003 Muutos (%) 1-12/2003 Liikevaihto 13 657 13 381 2,1 50117 Liiketulos -28 923 -1 404 neg -7 717 Tulos ennen satunnaisia eriä -29 353 -1 957 neg -9324 Tulos ennen veroja -29 353 -1 957 -9 324 -79,0 -9324 Sijoitetun pääoman tuotto, % -119,9 -4,5 neg -6,1 Nettovelkaantumisaste, % 106,3 57,5 84,9 60,1 Omavaraisuusaste, % 39,3 57,3 -31,4 54,9 Lähde: Almamedia Timo Poropudas


Jyväskylän paikallisliikennekeskus näyttää etenevän: kaupunki on juuri julkaissut siitä esitteen.\nJyväskylän paikallisliikenne on bussipainotteinen, ja paikallisbusseja liikennöi Koiviston auton tytäryhtiö Jyväskylän liikenne. Lähes kaikki paikallislinjat kulkevat keskustan kautta. Kun olin pieni, kaikki bussit kulkivat Kauppakatua, mutta kun se rauhoitettiin kävelykaduksi, siirtyivät bussien pysäkit Vapaudenkadulle. Joka linjalla on pysäkki Forumin edessä.\nJo viime vuosituhannen lopulla kaupunki laati suunnitelmat Forumin edustan pysäkkirykelmän kehittämiseksi kohti paikallisliikennekeskusta. Suunnitelmat jäivät toteuttamatta, kun kaupunki päätti toteuttaa ensin matkakeskusprojektin. Viime vuonna teknisen lautakunnan varajäsenenä pääsin hyväksymään projektin uusia suunnitelmia, ja ilmeisesti kohtapuoliin projekti pääsee rakennusvaiheeseen.\nEi Jyväskylän suunniteltu paikallisliikennekeskus ole kovin pröystäilevä (ainakaan Helsingin Kamppiin tai edes Tampereen Keskustoriin verrattuna): suunnitelmaan liittyy alueen katurakenteiden uusiminen ja katulämmityksen rakentaminen, hieman nykyistä tyylikkäämpien pysäkkikatosten käyttöönottaminen sekä uusi kahvilarakennus asema-aukion pohjoisnurkkaan. Lisäksi tämä uusi paikallisliikennekeskus yhdistetään katulämmitetyllä jalankulkukäytävällä matkakeskukseen, joka sijaitsee vajaan puolen kilometrin kävelymatkan päässä.\nJo oli aikakin, sanon minä, tosin hieman minua huolestuttaa suunnitelman toispainotteisuus: Vapaudenkadun koillisuuntainen puoli on kyllä hienosti suunniteltu ja monelta kannalta esitteessäkin esitelty, mutta kadun toinen, lounaaseen suuntaavan liikenteen puoli on suunnitelmissa paljon vaatimattomampi, eikä sitä puolta ole juuri kuvissa esitelty. Mutta parempi tämäkin kuin ei mitään!\n11:39 - /fi/politiikka - 0 comments


Päiväranta - Kuopion kaupunki\nPäivärannan 2400 asukkaan asuntoalue sijaitsee noin 5 kilometrin etäisyydellä keskustasta pohjoiseen upean Puijon selänteen kupeessa. Päiväranta kiertyy pitkälle Puijonsarveen aivan Julkulan asuntoalueen tuntumaan. Puijon lisäksi tunnettuja kohteita ovat Poukaman leirikeskus, Konttilan palvelupiste ja Iso-Valkeisen hotelli- ja kalastusalue. Alue on rakennettu useassa eri vaiheessa 1900-luvun puolivälin jälkeen. 1950-luvulla alueelle alettiin rakentaa omakotitaloja, 1960-luvusta eteenpäin rivi- sekä kerrostaloja. Vuonna 2008 Päivärantaan valmistui yksi uusi rivitalokohde. Uusi Pihlajalaakson täydennysrakentamisalue sijaitsee Päivärannan ja Inkilänmäen asuntoalueiden välissä ja monipuolistaa lähialueen asuntokantaa tulevina vuosina. Liikenneyhteydet Päivärannasta keskustaan ovat erinomaiset ja bussit kulkevat useamman kerran tunnissa.\nPäivärannassa on omat monipuoliset peruspalvelut. Alueella on lähikauppa, joka tarjoaa postipalveluita, vuonna 2008 moottoritien toiselle puolelle valmistunut monipuolisia palveluita tarjoava hypermarket, kioski, päiväkoteja, lastenneuvola, nuorisotalo Pänäri, ala- ja yläaste sekä esikoulu, ravintola, apteekki, eläinlääkärin vastaanotto, kirkko, huoltoasema, kampaamoja ja mm. autokorjaamoja.\nPäivärannassa on sorapäällysteinen pallokenttä, jääkiekkokaukalo, venesatama ja uimarantoja, jotka takaavat viihtyisän kesän perheen pienimmille ja nuorille. Päiväranta sijaitsee Kuopion monien muiden asuinalueiden tavoin aivan Kallaveden rannan tuntumassa. Alueelta on myös hyvät yhteydet Puijon ulkoilureittien verkostoon. Puijon virkistysmahdollisuudet lenkkipolkuineen, pururadat sekä talvella valaistu latuverkosto ovat myös Päivärannan asukkaiden käytettävissä.\nAlueen väestön ikärakenne on nuorehko, asukkaiden keski-ikä on noin 38 vuotta. Päiväranta on erityisesti lapsiperheiden suosiossa oleva asuinalue. Päivärannassa mahdollistuu hyvin monipuolinen asuminen, sillä alueella on runsaasti pientaloja, jotka levittäytyvät alueen keskellä sijaitsevan pienehkön kerrostalokeskittymän ympärille. Puolet alueen asunnoista on kerrostaloja, puolet rivi- ja omakotitaloja.\nNäytä Kaupunginosat - Päiväranta suuremmalla kartalla\nPäivärannan asukasyhdistyksen kotisivut\nPäivärannan asukasyhdistys ry:n yhteystiedot