Kysynkin, oletko sinä aito? – Elina Heidi Rinkeli\nKysynkin, oletko sinä aito?\n02/11/2012 22/10/2016 Elina\nOlen aina ollut tarkkailija. Puolituttujen ja vieraiden seurassa ihan perinteinen vierestä seuraaja, tiedättehän: kuuntelen, pohdin mielessäni, muotoilen repliikkejä, mutten kuitenkaan saa suutani auki. Okei, iän myötä tuo ujoudesta ja itseluottamuksen puutteesta johtuva hillitön hiljaisuus on mielestäni hieman helpottanut. Ainakaan kukaan ei ole päin naamaa tullut kertomaan luulleensa minua mykäksi – sitten ala-asteen. Tykkään kuitenkin yhä seurata ihmisiä ja heidän eleitään, kuunnella heidän puhettaan ja pohtia heidän päänsisäisiä mietteitään. Eräänlainen tarkkailijan rooli ei ole kadonnut mihinkään vuosien saatossa, vaikka omaa suutani olenkin oppinut aukomaan. Heh. Ystävien ja perheen kesken olen oikeastaan kaikkea muuta kuin tuppisuu, aikamoinen suupaltti oikeammin. Höpöttämisestä huolimatta havainnoin jatkuvasti esimerkiksi keskustelukumppanini, toisinaan ehkä tiedostamattomiakin, eleitä, kasvojen liikkeitä, kehon elekieltä. Koetan tavoittaa ihmisen todellisen persoonan ulkokuoren alla, hänen todelliset ajatuksensa ja toisaalta joskus myös tarkoitusperänsä.\nOlet osa suurempaa joukkoa. Oman identiteetin ja aidon minän löytäminen voi olla hankalaa…\nIhan vain ohi kiirehtivien, tuntemattomien ihmisten tarkkailu tuottaa minulle suunnatonta mielihyvää. Kun saan vain istua rauhassa yksinäni ja ilahtua erilaisista ihmisistä, pohtia heidän mietteitään ja persoonaansa, tarkkailla käytöstä ja ehkäpä myös leikitellä mielessäni heille keksimilläni elämäntarinoilla. Nopeat, huomaamattomat vilkaisut merkitsevät paljon: pieni arpi korvan takana, syntymämerkki poskessa, huivin alta pilkistävä yksinäinen hiussuortuva – kaikki kertovat tarinaa kyseisestä ihmisestä. Ilkeyksissäni en ketään tuijota, onhan äiti ollut aina tarkka käytöstavoista. Joskus eteen vain sattuu ihminen, josta on vaikea saada silmiä irti, katse seuraa tahtomatta. Toisilla ihmisillä on jonkinlainen käsittämätön, luontainen vetovoima. Karismastakin joku puhuu, mutta minä tarkoitan enemmänkin ihmisen sisäistä, syvempää hehkua, en niinkään karismaa, jonka käsitän enemmänkin pintapuolisemmaksi.\nToisinaan huomaan selvästi alakuloisen henkilön, jonka kyynelpadot eivät kuitenkaan ole vielä purkautuneet, mieleni tekisi juosta halaamaan. Toisaalta pikkutytön vilpitön ilo saa omat kyyneleeni valumaan. Kun näen ihmisten vain juoksevan ohi ja ummistavan silmänsä toisen kaatuessa portaissa, sisälläni kiehahtaa raivo ihmisten piittaamattomuudesta ja itsekeskeisyydestä. Joskus mieleni tekisi mennä ravistelemaan typeryyksiä touhuavaa nuorta: hei kundi sulla olisi elämä edessä.\n…sillä niin monella on jo ennakkokäsitys sinusta. Eivätkä kaikki ole valmiita päästämään siitä irti.\nYlipäätään ihmismieli kiehtoo minua valtavasti. Mikä saa ihmisen toimimaan näin ja toisen niin? Kuinka on esimerkiksi mahdollista, että mielen sairauksissa, kuten vaikkapa anoreksiassa, oireet ovat sitä sairastavilla täysin samanlaisia? Flunssan oireet voi selittää fysiologisilla muutoksilla kehossa, mutta mikä saa niin monet anorektikot tuntemaan täysin samoin, pelkäämään täysin samoja asioita?\nKohtaan töissä paljon erilaisia ihmisiä päivittäin. Ilahdun persoonallisista asiakkaista, hassuista tilauksista ja mieleenpainuvista keskusteluista – ylipäätään ihmisistä, jotka uskaltavat olla rehellisesti, aitoja itsejään. Olen oppinut tuntemaan rouvan, joka tilaa joka ainoa kerta cappuccinon ja melkein ostaa herkkua, muttei kuitenkaan, herran, joka alkaa aina kaivamaan kukkaroaan vasta asetettuani mukin vihreää teetä hänen tarjottimelleen, vanhemman herran, joka ilmestyy jokainen päivä pitkävetojensa kanssa, mutta yllättää aina ostopäätöksellään sekä pyylevän parivaljakon, joista toinen tilaa aina seuralaiselleen saman tortun, samalla lisukkeella, vieläpä aivan samoilla sanoilla. Palvelutilanne etenee aina samoja kaavoja noudattaen, usein jopa aivan sanasta sanaan samalla tavoin. Jään aina tahtomattakin pohtimaan, mikä saa nämä ihmiset toimimaan kerrasta toiseen täysin samaa rataa. Tiedostavatko he edes itse toimintansa identtistä toistuvuutta?\nKuitenkin, itsensä etsiminen kannattaa…\nOlen oppinut lukemaan ihmisiä, jollain tavoin näkemään pintaa syvemmälle. Tunnistan erilaisia ihmistyyppejä. Huomaan, jos ihminen on muuta kuin pyrkii esittämään, toisaalta taas rehellisen aidot ihmiset huokuvat jollain tavoin puhtautta. Aika usein tiedän, kuinka tietynlaisen ihmistyypin kanssa tulisi käyttäytyä yhteisen sävelen löytämiseksi – aina en vain jaksa olla se vastuuhenkilö. Toki joskus ihmistutkani pettää, pahastikin – erityisen onnellinen olen siitä silloin, kun tajuan henkilön olevankin valloittava persoona:-)\nErilaisuus on rikkautta. Niin kuluneelta fraasilta kuin se kuulostaakin, sisältö on silti arvokas ja muuttumaton. Kuinka tylsä maailma olisikaan, jos ihmiset eivät toisi omaa persoonaansa esille tai jos omaa persoonaa ei laisinkaan olisi? Ihmisvilinää katsellessani, omaa itseänikin miettiessäni, olen kuitenkin oivaltanut, että jokainen ihan itsessään on tärkeä, jokainen ihmismassasta erottumaton, tavallinen tallaajakin on aivan yhtä arvokas ja ennen kaikkea tutustumisen arvoinen kuin se pinkkihiuksinen, mielipiteitä ja huomiota herättävä taiteilijasielukin.\n…sillä silloin sinulla on mahdollisuus löytää oma paikkasi elämässä.\nJos saisin toivoa jotakin, haluaisin jokaisen ihmisen olevan aito. Toivoisin jokaisen kykenevän löytämään todellisen minänsä ja jokaiselle uskallusta tuoda se muidenkin tutustuttavaksi.\nPs. Huomasitko eräässä kuvassa palan minun tarinaani?\nEdellinen artikkeli Osa minua.\nSeuraava artikkeli Ongelmat ovat kohdattaviksi.\n8 vastausta artikkeliin “Kysynkin, oletko sinä aito?”\nMua jäi kyllä häiritseen että missä se pala sun tarinaas oikeen oli 😀\nVoi Lellu kun osaat kirjoittaa kauniisti ja fiksusti – postauksesta toiseen, täynnä oivalluksia ja aitoutta 🙂\nMainitsin tekstissäni arpien, luomien, ihmisessä olevien merkkien kertovan jotakin tarinaa ihmisestä. Pikkuinen yksityiskohta, jolla kuitenkin merkitsee kyseiselle ihmiselle jotakin – usein paljon.\nKolmas kuva ylhäältä;) Kerro, jos et vieläkään hoksannut:-)\n<3 Kiitos Marma-rakas.\nOnko sulla sormessa luomi tai syntymämerkki? 🙂\nOot todella hyvä kirjottaja ja keksit aina postauksia niin tärkeistä ja hienoista jutuista!\nMun siskoni on töissä kahvilassa, ja häneltä kuulee myös usein ”siitä mustatukkaisesta naisesta” ja ”vanhasta miehestä joka puhuu aina puhelimeen”… Ihmisillä on jokaisella omia tapojaan, jotka tulevat helpommin esille kuin itsekään tajuaa; mä kuulin viime viikolla naksauttelevani kieltäni jatkuvasti – enkä oo ikinä huomannut tekeväni niin…. 😀\nPS. Sun postaukset ei näy mun bloggerin etusivulla, osaatko kertoa syytä?\nArpeutunutta ihoa peukalossa, joka hiukan vaikeampina tai stressaavampina aikoina aukeaa yhä uudestaan tiedostamattoman reaktioni seurauksena.\nJep, ihan totta:-) Olisi kiva kuulla jonkun toisen suusta, millaisia juttuja mulla itselläni on, heh.\nMä en valitettavasti osaa sanoa syytä:( Moni on sanonut samasta, mutten ole vielä keksinyt, mistä tuo johtuu. Höh.


Myydään Omakotitalo, 5 huonetta - Kuopio, Haapaniemi, Presidentinkatu 33 - Etuovi.com 688520\nOmakotitalo | 5h, k, rt, 3x wc, kph, s, ph, harrastehuone, var\nPresidentinkatu 33, Haapaniemi, Kuopio\nTässä tarjolla tilava koti noin 1,5 kilometrin päässä Kuopion torilta. Makuuhuoneita on riittävästi suurenkin perheen tarpeisiin ja harrastetilaakin löytyy runsaasti. Taloa on laajalti remontoitu viime vuosina. Viimeisimpänä on tehty salaojat ja vesikatto, mutta aiemmin on uusittu myös viemärit, käyttövesiputket ja sähkötkin. Asuintilat sijaitsevat kahdessa kerroksessa, joiden lisäksi kellarissa kylpytilat ja harrastetilat. Ruokailutilasta käynti lounaan puolelle terassille, jonka kautta pääsee patiolle ja paljuun nauttimaan kesäilloista. Sijainti on loistava. Torille ja keskustaan lyhyt matka vaikka kävellä. Lähin päiväkoti on noin 100 metrin päässä, eikä alakouluunkaan ole kuin reilu 600 metriä. Ykkösrasti palveluineen on ihan vieressä ja Tasavallankadun kautta liikennöinti on sujuvaa ihan minne tahansa. Ota yhteyttä ja tule tutustumaan. Hannu Lammi, hannu.lammi@op.fi, P. 050 550 7986.\nPresidentinkatu 33, 70620 KUOPIO\n5h, k, rt, 3x wc, kph, s, ph, harrastehuone, var\n1997 Pesuhuone + sauna, Kellarikerroksen lattian uusinta ja vesikiertoinen lattialämmitys, ikkunat, sähköt, sisäpuoliset viemäriputket, käyttövesiputkisto, takka-leivinuuni (edellinen omistaja) 2012: Ulkovuorilaudoituksen maalaus, Ulkovesipiste, Ulkovaja, Ilmalämpöpumput (1. krs ja 2. krs) 2013: Palju, Terassi ja raput alapihalle, parveketerassin (1.krs.) alapuolisen varastotilan verhouksen uusinta ja lattioiden uusinta. Kellarin pukuhuoneen pintojen purkaminen ja uusinta. 2014: Yläkerran kylmävarastojen purku ja liittäminen huonekäyttöön, pinta- ja eristemateriaalin uusiminen. Kattorakenteen vahvistaminen ja yläpohjan lämpöeristäminen. Yläkerran ison mh:een lattian vahvistus, joka mahdollistaa pienen uunin rakentamisen. 2015: Kellarin harrastehuoneen uusinta. Pikkuikkunoiden vaihto (kellaritaso ja yläkerta). Terrassiovien uusinta (2kpl), Lukkojen uusinta. Securitas turvalaitteet. 2016: Vesikatteen ja kattoturvalaitteiden uusinta sekä piipun pellitys ja huolto. 2017: Piipun tulihormien pinnoitus, Eteisen kaakelointi ja lattialämmitys sekä sähkötöitä. Puukiukaan ja poistohormin uusinta. Lämmitysverkoston kiertovesipumppu uusittu (päälinja). 2018: Mediakaapeliliitäntä uusittu. 2019: Talon alapuolisen viemärilinjan sukitus. Lämpimän käyttöveden kiertovesipumpun uusinta. Ulkovajan uusintamaalaus. Paljuun uusi vedensuodatin ja suojakansi. 2020: Pattereiden, patteritermostaattien ja lämmitysverkoston putkien vaihto. Tuloveden paineensäätimen uusinta. 2020: Salaoja talon pohjoisosan puolikkaalle ja itäseinustalle kokonaisuudessaan ja samalla sadevesien ohjaus, hengittävä lämpöeriste ja vedenohjauslevyt.\nPintamateriaali: Lattiat: Lautalattiat, alakerrassa laatta. Seinät: Maalia, tapettia, sormipaneelia.\nJääkaappi, sähköliesi, liesituuletin, leivinuuni, astianpesukone, kaapistot, pöytätasojen materiaali Laminaatti.\nSauna, sähkökiuas, puukiuas, kylpyhuone, erillinen wc (3 kpl, yhdessä suihku), suihku (2 kpl), suihkukaappi (yläkerran kph/wc), peilit, peilikaappi, allaskaappi, pesukoneliitäntä (khh-tila), lattialämmitys (kph,s, vesik.), kiinteät valaisimet.\nPelti. Uusittu aluskatteineen 2016\nHei! Haluaisin lisätietoja kohteesta: Presidentinkatu 33, Haapaniemi, Kuopio (https://www.etuovi.com/kohde/688520)


Minne katosi eduskunnan tiedeväki? Emeritusprofessori Paloheimo paljastaa "päivänselvän selityksen" – Suomenmaa listasi kansanedustajien koulutustaustat - Suomenmaa.fi\nProfessoreita oli politiikan johtotehtävissä etenkin itsenäisyyden alkuaikoina. Heitä on edelleen runsaasti kansanedustajina ympäri Eurooppaa, mutta Suomessa ei yhtään. (Kuva: Lehtikuva / Vesa Moilanen)\nMinne katosi eduskunnan tiedeväki? Emeritusprofessori Paloheimo paljastaa "päivänselvän selityksen" – Suomenmaa listasi kansanedustajien koulutustaustat\nVähiten tohtoriksi kouluttautuneita on eduskunnan keskiryhmissä. Heikki Paloheimon mukaan politiikan ammattimaistuminen ja maisterivaltaistuminen tapahtuivat samaan aikaan.\nLauri Heikkilä\t 18.7.2021 10:00 , muokattu 19.7.2021 18:36\nVälillä julkisuuteen nousee keskustelu siitä, pitäisikö politiikassa olla mukana enemmän tohtoreita ja professoreita. Erityisesti professorien puutetta on harmiteltu, sillä juuri akateemikot ovat jatkuvasti alansa uusimman tiedon päällä ja sen myötä johtavia asiantuntijoita.\nLänsi- ja Keski-Euroopassa valtiopäivillä istuu huomattavasti enemmän professoris- ja tohtorisihmisiä kuin Suomessa.\nPolitiikan tutkimuksen emeritusprofessori Heikki Paloheimo kertoo, että tälle on ainakin yksi päivänselvä selitys.\n– Suomen vaalijärjestelmä on henkilökeskeisempi kuin melkein missään muussa läntisen Euroopan maassa. Suhteellisen vaalitavan maissa vaali on lähtökohdiltaan pitkien listojen vaali, kuten esimerkiksi Ruotsissa. Vaaleihin liittyvä asetelma synnyttää aivan erilaisen tilanteen kuin Suomessa.\n– Muistan noin kaksikymmentä vuotta sitten kysyneeni belgialaiselta kansantaloustieteen professorilta, miten on mahdollista, että hän sekä toimii professorina että istuu parlamentissa. Hän kertoi, ettei hänen tarvitse järjestelmän takia edes tehdä mitään, sillä puolue on asettanut hänet kohtalaisen korkealle sijalle listalla. Kansanedustajana hän sanoi käyttävänsä aikaansa vain niihin asioihin, jotka liittyvät hänen kansantaloustieteelliseen osaamiseensa, Paloheimo kertoo.\nTällaisissa listavaalimaissa on paljon edustajia, jotka eivät juuri tee vaalityötä, ja profiloituvat työssään vain erityisalansa edustajina.\n– Suomessakin on erikoistujia, mutta meidän vaalijärjestelmämme on omiaan pohjaamaan siihen, että useimpien edustajien pitää ainakin kohtalaisesti profiloitua moniin erilaisiin asioihin ja oman vaalipiirinsä edustamiseen, emeritusprofessori avaa.\nSuomen ensimmäinen pääministeri Pehr Evind Svinhufvud oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja arvonimeltään varatuomari. Nykyinen pääministeri Sanna Marin on hallintotieteiden maisteri. Edellinen tohtori pääministerin paikalla on vuosina 2014–15 johdossa ollut Alexander Stubb, joka haki tutkintonsa Lontoosta. Professori nähtiin pääministerinä viimeksi vuonna 1944, jolloin Edwin Linkomiehen hallitus alkoi luotsata Suomea ulos jatkosodasta. (Wikimedia Commons, Lehtikuva)\nSuomessakin oli käytössä tietynlainen listavaalijärjestelmä aina 1950-luvulle asti.\nVuoteen 1935 asti äänestettiin vetämällä niin sanottu punainen viiva suurikokoiseen äänestyslappuun, joihin oli painettu ehdokkaiden nimet.\nKullakin listalla oli korkeintaan kolme ehdokasta, ja sama ehdokas sai olla mukana useammalla listalla. Äänestäjä veti viivan valitsemansa ehdokkaan kohdalle. Ehdokkaiden järjestys listalla toimi niin, että ensimmäinen sai kokonaisen, toinen puolikkaan ja kolmas kolmasosaäänen.\nÄänestäjällä oli myös oikeus vaihtaa ehdokkaiden järjestystä listalla, tai kirjoittaa lippuun muita nimiä. Näillä vaihtoehdoilla ei kuitenkaan lopulta ollut käytännön merkitystä.\nVuonna 1935 vaalilakia muutettiin.\nListan ehdokasmäärä tiputettiin kahteen, eikä järjestyksen muuttaminen ollut enää mahdollista. Vuonna 1951 siirryttiin nykyisen kaltaisiin äänestyslippuihin, joihin ehdokkaiden nimiä ei ole painettu.\n1954 siirryttiin yhden henkilön listoihin. Nyt äänestäjä merkitsee valitsemansa ehdokkaan numeron lipussa olevaan ympyrään.\nSamoihin aikoihin, eli sotien jälkeen, eduskunnassa laski professorien, 1970-luvulla tohtorien määrä, Paloheimo kuvaa.\n– Yleisin poliitikon koulutustausta on siitä asti ollut maisterin tutkinto. Politiikka ammattimaistui 1970-luvulla, ja tällöin tapahtui ehkä suurin muutos.\nSama kaava pätee myös pääministerien kanssa, osittain myös presidenttien. Vuosien 1917 ja 1944 välillä 18 eri henkilöä toimi pääministerin tehtävässä.\nHeistä kahdeksan oli myös professoreita, ja kahdella muulla oli tohtorintutkinto. Ainoa korkeakouluttamaton pääministeri ajanjaksolla oli maalaisliittolainen presidentiksikin noussut Kyösti Kallio.\nProfessoreihin luotettiin itsenäisyyden alkuaikoina laajasti politiikan tehtävissä. Presidenteistä juuri ensimmäinen oli myös professori. Vuosina 1919–1925 valtaa pitänyt K. J. Ståhlberg toimi urallaan hallinto-oikeuden professorina.\nItsenäisyyden alkuaikoina eduskunnan kokoonpano vastasi Paloheimon mukaan melko hyvin koko aikuisväestön ammattitaustaa. Näin oli vielä pitkälti sotien jälkeenkin, mutta eritoten 1970-luvulla eriytyminen jo näkyi. Siinä missä professorien määrä romahti, tippui myös duunaritaustaisten määrä.\nPresidenteistä tohtorinhatun ovat hankkineet K. J. Ståhlberg, Lauri Kr. Relander, J. K. Paasikivi, Urho Kekkonen sekä Mauno Koivisto. Pidempää tiedeuraa tekivät Ståhlberg ja Relander, joista ensimmäinen myös professorina. (Wikimedia Commons)\nMikä on nykyisen eduskunnan jäsenten koulutustausta? Suomenmaa kävi läpi kaikki 200 kansanedustajaa, ja tästä selvisi, että Paloheimon puheet maisterivallasta pätevät tälläkin vaalikaudella.\nEduskunnassa vaikuttaa tällä hetkellä 80 henkilöä, joiden korkein koulutusaste on maisterin tutkinto, tai siihen vertautuva tutkinto, kuten diplomi-insinöörin tutkinto. Lisensiaatteja on 6, heistä suurin osa lääketieteen lisensiaatteja, sillä lääkärit opiskelevat suoraan lisensiaatiksi asti.\nTohtoreita eduskunnassa on 14. Heistä useampi on tehnyt tutkijan töitä, mutta professoreina heistä ei ole toiminut yksikään.\nYlempi tutkinto yliopistosta on siis tasan puolella kansanedustajista. Joidenkin tutkintonimikkeiden kohdalla tulkinnat tutkinnon vertautuvuudesta maisterin, lisensiaatin tai tohtorin tutkintoon eivät tosin ole yksiselitteisiä.\nHyvin monella kansanedustajalla on myös muita yliopistotutkintoja. Moni on hankkinut ammattinimikkeen tai kandidaatintutkinnon yliopiston kautta. Osan yliopisto-opinnot ovat kesken.\nMuualla Euroopassa professorit halutaan korkealle vaalilistoilla, ja tämä kertoo Paloheimon mielestä siitä, että puolueiden kärkeen halutaan sektoriosaamista.\nSuomessa siviiliammatin harjoittaminen samanaikaisesti kansanedustajan työn kanssa on erittäin vaikeaa tätä nykyä juuri sen takia, että jokaisen edustajan täytyy pysyä perillä useista asioista. 1970-luvulla näkyi professorien ja ammattipoliitikkojen konflikti, ja mitä ilmeisimmin professorit saivat väistyä.\n– Sieltä 70-luvulta alkaen löytyy professoreita, joista voi sanoa, etteivät he tottuneet lainkaan joukkuepeliin, jota tarvitaan puoluepohjaisessa eduskuntatyössä. He eivät olleet kansanedustajina kovin menestyneitä, vaikka heillä oli professorin ammattitausta, Paloheimo kertoo.\n– Se on aivan selvä asia, että puolueet ovat jo pitkään olleet poliitikkojen aivan keskeiset kouluttajat.\nEduskuntaryhmittäin tarkasteltuna löytyy jonkinlaisia eroja edustajien koulutustaustoissa.\nSDP:n eduskuntaryhmässä (40 edustajaa) on kolme tohtoria, yksi lisensiaatti ja 15 maisteria. Perussuomalaisilla (38) on niin ikään kolme tohtoria, ja maistereita on viisi. Kokoomuksella (38) on neljä tohtoria, lisensiaatti ja 26 maisteria.\nKeskustan 31 edustajan ryhmässä on 21 maisteria, tohtorit ja lisensiaatit puuttuvat.\nVihreillä (20 edustajaa) on kaksi tohtoria, kaksi lisensiaattia ja 11 maisteria. Vasemmistoliitolla (16) luvut ovat kaksi tohtoria ja viisi maisteria. RKP:n eduskuntaryhmässä (9) on kuusi maisteria. Kristillisdemokraateilla (5) on maisteri ja kaksi lisensiaattia. Yhden hengen eduskuntaryhmien edustajilla ei ole suoritettuna ylempiä korkeakoulututkintoja.\nSuomen kansanedustajat koulutus- tai ammattinimikkeineen\nAsell, Marko, liikunnanohjaaja (AMK)\nBerg, Kim, röntgenhoitaja\nEloranta, Eeva-Johanna, filosofian maisteri, valtiotieteiden maisteri\nEskelinen, Seppo, ammatillinen koulutus\nFilatov, Tarja, yhteiskuntatieteiden ylioppilas\nGustafsson, Jukka, yhteiskuntatieteiden maisteri\nGuzenina, Maria, ylioppilas\nHaatainen, Tuula, valtiotieteiden maisteri\nHarakka, Timo, teatteritaiteen maisteri\nHeinäluoma, Eveliina, yhteiskuntatieteiden maisteri\nKari, Mika, yhteisöpedagogi (AMK)\nKiljunen, Anneli, sosiaalihuoltajatutkinto\nKiljunen, Kimmo, valtiotieteen tohtori\nKiuru, Krista, valtiotieteiden maisteri\nKoskinen, Johannes, oikeustieteen kandidaatti\nKvarnström, Johan, filosofian maisteri\nKymäläinen, Suna, sosionomiopintoja\nLindtman, Antti, valtiotieteiden kandidaatti\nLindén, Aki, lääketieteen lisensiaatti, valtiotieteen maisteri\nMalm, Niina, logistiikan perustutkinto\nMarin, Sanna, hallintotieteiden maisteri\nMäkinen, Riitta, yhteiskuntatieteiden maisteri\nMäkisalo-Ropponen, Merja, terveystieteiden tohtori\nMäkynen, Matias, oikeustieteen ylioppilas\nNurminen, Ilmari, hallintotieteiden kandidaatti\nOjala-Niemelä, Johanna, oikeustieteen kandidaatti\nPaatero, Sirpa ylioppilas, kasvatustieteen ja terveyskasvatuksen approbatur\nPiirainen, Raimo, ammatillinen koulutus\nRantanen, Piritta, sairaanhoitaja AMK, tradenomi AMK\nRinne, Antti, oikeustieteen kandidaatti\nSalonen, Kristiina ylioppilas, hallintotieteiden kandidaatti\nSkinnari, Ville, Master of Laws (vastaa oikeustieteen maisteria)\nal-Taee, Hussein Masters Degree in International Management (maisteri)\nTaimela, Katja, suurtalouskokki\nTuomioja, Erkki, valtiotieteiden tohtori\nTuppurainen, Tytti, filosofian maisteri\nViitanen, Pia, hallintotieteiden maisteri\nViljanen, Heidi, yhteiskuntatieteiden maisteri\nVäätäinen, Tuula, erikoissairaanhoitaja\nWerning, Paula, sairaanhoitaja\nAntikainen, Sanna, sairaanhoitaja\nEerola, Juho, ylioppilas, lähihoitaja\nElomaa, Ritva, ylioppilas, röntgenhoitaja\nHalla-aho, Jussi, filosofian tohtori\nHuru, Petri, ylipalomies-sairaankuljettaja, lähihoitaja\nImmonen, Olli, turvallisuusalan perustutkinto, vartijan ammattitutkinto\nJunnila, Vilhelm, yrittäjä, yliopisto-opintoja\nJuuso, Kaisa, sairaanhoitaja AMK, filosofian kandidaatti\nJuvonen, Arja, geronomi\nKankaanniemi, Toimi, sosionomi/kunnallistutkinto\nKoponen, Ari, yrittäjä\nKoskela, Jari, yhteiskuntatieteiden tohtori\nKotiaho, Jouni, yrittäjä\nLaakso, Sheikki, yrittäjä\nLehto, Rami, ssähkövoimatekniikan mekaanikko\nLundén, Mikko, kauppias\nMeri, Leena, oikeustieteen maisteri\nMäenpää, Juha, koneinsinööri, ammatillinen erityisopettaja\nMäkelä, Jani, tradenomi\nMäkynen, Jukka, rakennusmies\nNiemi, Veijo, PapVT (poliisitutkinto)\nNiikko, Mika, sähköasentaja, seurakuntatyöntekijä\nPackalén, Tom, poliisipäällystön virkatutkinto\nPeltokangas, Mauri, yrittäjä\nPuisto, Sakari, filosofian tohtori\nPurra, Riikka, valtiotieteiden maisteri\nRanne, Lulu, diplomi-insinööri\nRantanen, Mari, poliisin perustutkinto, sairaanhoitaja, ensihoitaja\nReijonen, Minna, farmaseutti\nRonkainen, Jari, kirvesmies\nSavio, Sami, filosofian maisteri, diplomi-insinööri, kauppatieteiden maisteri\nSimula, Jenna, tradenomi\nSlunga-Poutsalo, Riikka, ylioppilas, rakennuspiirtäjä\nTavio, Ville, oikeustieteen maisteri\nTynkkynen, Sebastian, yrittäjä, opiskelija\nVallin, Veikko, yrittäjä\nVähämäki, Ville, diplomi-insinööri\nWihonen, Jussi, yrittäjä\nAutto, Heikki, hallintotieteiden maisteri\nEestilä, Markku, eläinlääketieteen lisensiaatti\nGrahn-Laasonen, Sanni, valtiotieteiden maisteri\nHeikkinen, Janne, yhteiskuntatieteiden maisteri\nHeinonen, Timo, kasvatustieteen maisteri\nHäkkänen, Antti, oikeustieteen maisteri\nIkonen, Anna-Kaisa yhteiskuntatieteiden tohtori\nJokinen, Kalle, poliisialipäällystön virkatutkinto\nKanerva, Ilkka, valtiotieteiden maisteri\nKauma, Pia, kauppatieteiden maisteri\nKaunisto, Ville, kauppatieteiden ylioppilas ja ammattiurheilija\nKeto-Huovinen, Pihla, oikeustieteen kandidaatti\nKilpi, Marko, poliisin ammattitutkinto\nKiuru, Pauli, filosofian maisteri, MBA\nKopra, Jukka, tekniikan kandidaatti\nKoulumies, Terhi, valtiotieteiden maisteri\nLaiho, Mia, lääketieteen tohtori\nMarttinen, Matias, valtiotieteiden maisteri\nMultala, Sari, kauppatieteiden maisteri\nMykkänen, Kai, valtiotieteen maisteri\nOrpo, Petteri, valtiotieteiden maisteri\nPelkonen, Jaana, valtiotieteiden maisteri\nRisikko, Paula, terveystieteiden tohtori\nRydman, Wille, valtiotieteiden maisteri\nSankelo, Janne, kasvatustieteen maisteri\nSarkomaa, Sari, terveydenhuollon maisteri\nSatonen, Arto, yhteiskuntatieteiden maisteri\nSirén, Saara-Sofia, kauppatieteiden maisteri, filosofian maisteri\nSjöblom, Ruut, teologian maisteri\nTalvitie, Mari-Leena, ympäristötekniikan diplomi-insinööri\nTolvanen, Kari, poliisipäällystön virkatutkinto\nValtonen, Elina, diplomi-insinööri, kauppatieteiden maisteri\nVartiainen, Juhana, valtiotieteiden tohtori\nVestman, Heikki, oikeustieteen maisteri\nVikman, Sofia, yhteiskuntatieteiden maisteri\nVirolainen, Anne-Mari, kauppatieteiden maisteri\nWallinheimo, Sinuhe LitM – Master in Sports Science and Management (maisteri)\nZyskowicz, Ben, oikeustieteen kandidaatti\nAittakumpu, Pekka filosofian maisteri, teologian maisteri\nHeikkinen, Hannakaisa, terveystieteiden maisteri, sairaanhoitaja\nHonkonen, Petri, filosofian maisteri\nHoskonen, Hannu, metsätalousinsinööri\nHuttunen, Hanna, metsätalousinsinööri\nKaikkonen, Antti, valtiotieteiden kandidaatti\nKalli, Eeva, kauppatieteiden maisteri, hallintotieteiden maisteri\nKalmari, Anne, maatalous- ja metsätieteiden maisteri\nKemppi, Hilkka, taiteen maisteri, restonomi\nKettunen, Tuomas, agrologi\nKinnunen, Mikko, teologian maisteri\nKiviranta, Esko, oikeustieteen kandidaatti, maatalous- ja metsätieteiden maisteri, agronomi\nKivisaari, Pasi, kasvatustieteiden maisteri\nKosonen, Hanna, filosofian maisteri\nKulmuni, Katri, yhteiskuntatieteiden maisteri\nKurvinen, Antti, oikeustieteen maisteri\nKärnä, Mikko, upseerin ylempi korkeakoulututkinto, kansainvälisen ja vertailevan oikeustieteen ylioppilas\nKönttä, Joonas, yhteiskuntatieteiden maisteri\nLeppä, Jari, maanviljelysteknikko\nLintilä, Mika, ylioppilasmerkonomi, hallintotieteiden kandidaatti\nLohi, Markus, oikeustieteen maisteri\nMattila, Hanna-Leena, filosofian maisteri\nOvaska, Jouni, kasvatustieteen maisteri\nPirttilahti, Arto, agrologi\nPylväs, Juha, maatalous- ja metsätieteiden maisteri\nSaarikko, Annika, filosofian maisteri\nSavola, Mikko, tradenomi\nSipilä, Juha, diplomi-insinööri\nTorniainen, Ari, rakennusinsinööri\nVanhanen, Matti, valtiotieteiden maisteri\nVehviläinen, Anu, filosofian maisteri\nAlanko-Kahiluoto, Outi, filosofian tohtori\nElo, Tiin, maatalous- ja metsätieteiden maisteri\nForsgrén, Bella, opiskelija\nHaavisto, Pekka, ylioppilas\nHarjanne, Atte, diplomi-insinööri\nHassi, Satu, tekniikan lisensiaatti\nHolopainen, Hanna, diplomi-insinööri\nHolopainen, Mari, kauppatieteiden maisteri\nHopsu, Inka, kasvatustieteen maisteri\nHyrkkö, Saara, diplomi-insinööri\nJärvinen, Heli, yhteiskuntatieteiden maisteri\nKari, Emma, filosofian maisteri\nKoponen, Noora, fysioterapeutti AMK\nMikkonen, Krista, filosofian maisteri\nOhisalo, Maria, yhteiskuntatieteiden tohtori\nPetelius, Pirkka-Pekka, näyttelijä (TEAK)\nPitko, Jenni, arkkitehti\nSoinikoski, Mirka, lääketieteen lisensiaatti\nSuomela, Iiris, yhteiskuntatieteiden opiskelija\nVirta, Sofia, kasvatustieteiden maisteri\nAndersson, Li, valtiotieteiden kandidaatti\nArhinmäki, Paavo, valtiotieteiden ylioppilas\nHonkasalo, Veronika, valtiotieteiden tohtori\nHänninen, Katja, yo-merkonomi, liiketalouden perustutkinto\nKautto, Juho, paperiprosessinhoitaja, puutarhuri\nKivelä, Mai, Master in Environment and Development (maisteri), yhteisöpedagogi\nKontula, Anna, yhteiskuntatieteiden tohtori\nKyllönen, Merja, bioanalyytikko, ylioppilas\nLohikoski, Pia, valtiotieteiden maisteri\nMustajärvi, Markus, yhteiskuntatieteiden maisteri, metsätalousinsinööri\nMyllykoski, Jari, johtamisen erikoisammattitutkinto, näyttötutkintomestari\nPekonen, Aino-Kaisa, lähihoitaja\nSaramo, Jussi, datanomi\nSarkkinen, Hanna, filosofian maisteri\nSemi, Matti, rakennusmies\nYrttiaho, Johannes, filosofian maisteri\nAdlercreutz, Anders, arkkitehti\nBergqvist, Sandra, valtiotieteiden maisteri\nBiaudet, Eva, ylioppilas, oikeustieteen opintoja\nBlomqvist, Thomas, ylioppilas, maa- ja metsätaloustieteiden opintoja\nHenriksson, Anna-Maja, oikeustieteen kandidaatti\nLöfström, Mats, valtiotieteen kandidaatti\nNorrback, Anders, maatalous- ja metsätieteiden maisteri\nOllikainen, Mikko, kasvatustieteen maisteri\nRehn-Kivi, Veronica, arkkitehti\nStrand, Joakim, oikeustieteen maisteri, kauppatieteen maisteri\nEssayah, Sari, kauppatieteiden maisteri\nLaukkanen, Antero, peruskoulu, lukio-opintoja\nRäsänen, Päivi, lääketieteen lisensiaatti\nTanus, Sari, yleislääkäri, naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri\nÖstman, Peter, merkonomi\nHarkimo, Harry, diplomiekonomi\nTurtiainen, Ano, metallialan ammattitutkinto\nasiantuntijat eduskunta kansanedustajat korkeakoulutus koulutus koulutustausta poliitikot politiikka professorit


Super raaka-aineet | Butik\nTyrni: tyrnimarjan hedelmälihasta ja siemenistä puristettu öljy pitää sisällään runsaasti E-vitamiinia, karotenoideja sekä tyydyttämättömiä rasvahappoja. Ihovoiteissa, ihoöljyissä ja vartalovoiteissa se saa aikaan ihoa suojaavan, ennalta ehkäisevän ja pehmentävän yhteisvaikutuksen. Tyrniöljyn sanotaan lievittävän kipua ja nopeuttavan vahingoittuneen kudoksen ja haavojen paranemista. Siksi se sopisi erityisen hyvin myös ongelmaihon, kuten esimerkiksi atooppisen ihon hoitoon.\nKoivunmahlauute: koivunmahlauute on ravintorikas neste, joka sisältää hedelmä- ja rypälesokereita, kaliumia, kalsiumia, kromia, kuparia, mangaania, magnesiumia, sinkkiä, omenahappoja, b-vitamiineja sekä c-vitamiinia. Sillä on puhdistavia sekä anti-age vaikutuksia ihonhoidossa.\nArgan -öljy: öljyn korkea E-vitamiini pitoisuus auttaa vähentämään juonteita, palauttamalla kosteutta ihon rasva kerrokseen. Sen antioksidantti ominaisuudet hidastuttavat vanhenemisen vaikutuksia, vastustamalla vapaita happiradikaaleja ja ilmansaasteita.\nValkoinen tee: arvokas luonnon antioksidantti, jonka sisältämät polyfenolit suojaavat ihoa ulkoisten ärsykkeiden , kuten UV-säteiden, saasteiden ja sähköpölyn ihosoluja rappauttavilta vaikutuksilta.\nLaventelivesi -ja uute: paitsi ihoa rauhoittava ja hoitava, myös antiseptinen tulehduksia ehkäisevä luonnon aarre. Laventelia käytetään hoitamaan erilaisia iho-oireita, kuten tulehduksia, haavoja, aurinkovaurioita sekä mm. prosiasista.\nPohjoinen mustikkaöljyuute: pohjoisen marjoista saatavat tehoaineet sisältävät tutkitusti muun maailman marjoja enemmän ihoa hoitavia ja ravitsevia aineita. Pohjoinen mustikkaöljyuute on yksi vahvimmista luonnon antioksidanteista. Se rauhoittaa herkkää ja ohutta ihoa ja tekee siitä vastustuskykyisemmän.\nPalmaria: Sisältää runsaasti kivennäisaineita ja välttämättömiä aminohappoja. Sulfatoidut polysakkaridit rauhoittavat ja kosteuttavat ihoa. Ravitseva ja rauhoittava. Vahvistaa dermistä. Ehkäisee stressiä ja stimuloi ihon toimintoja. Anti-aging vaikutus.\nAsparagopsis: Runsaasti orgaanista piitä sisältävä levä, jolla on antiseptinen ja tasapainottava vaikutus talineritykseen. Puhdistaa ja tasapainottaa. Kiinteyttävä antioksidantti.\nFucus vesiculosus: Runsaasti hivenaineita, vitamiineja ja välttämättömiä aminohappoja sisältävä levä. Stimuloi solujen aineenvaihduntaa ja nopeuttaa kuona-aineiden poistumista. Hajottaa rasvaa ja poistaa ylimääräistä nestettä.\nSphacelaria scoparia: Vahvistaa ja kiinteyttää ihoa sekä aktivoi kollageenisynteesiä.\nOdontella: Runsaasti monityydyttymättömiä rasvahappoja sisältävä levä, Anti-aging ja tulehdusta lievittävä vaikutus.


Maavoimien ELSO perinnekilta ry - Ilmavoimien radiotiedustelu jatkosodassa\nOlet nyt sivulla: Etusivu » Aineistoa » Artikkelit » Artikkeli 7 - Osa 2\n- kom ja huolto\nPataljoona yht 41 - 70 257 61 433\nLiikennetutkimus osoitti, että kaikki havaitut sähkötysradioverkot eivät liittyneetkään 13. Ilma-armeijaan, vaan siinä vaiheessa johonkin tuntemattomaan lentoyksikköön. Samoihin aikoihin oli saksalaisilta saatu tietoja Neuvostoliiton kaukotoimintailmavoimien (ADD) toimintaperiaatteista ja toimintaan liittyvästä radioliikenteestä. ADD:n toiminta oli siihen asti suuntautunut etupäässä rintamapommituksiin itärintamalla ja jonkinverran kotiseutupommituksiin Saksassa ja Balkanilla. Nyt todettiin, että nämä tuntemattomat verkot olivatkin ADD:n verkkoja. Tämä tieto varmistui 6.2.1944 tapahtuneen ensimmäisen Helsingin suurpommituksen yhteydessä. Pommitusmuodostelmat olivat ADD:n yksiköitä45 . Varoitusta ei tästä ensimmäisestä pommituksesta pystytty antamaan, koska ADD:n toimintaa ei siinä vaiheessa tunnettu vielä riittävästi. Saksalaisilta saadun tiedon mukaan ADD:n toiminnan eräs tyypillinen piirre oli se, että Â½ - 4 tuntia ennen hyökkäystä kohdealueelle lähetettiin säätiedustelukone, joka lähetti omalle johtoasemalleen 3 â€“ 5 minuutin välein lyhyitä koodisanomia. Tästä verkosta alettiin nyt systemaattisesti etsiä säätiedustelukonetta, jota jatkuvasti suunnittiin kahdella suuntimolla (Suulajärvi, Juurikorpi).46\nIlmavoimien radiotiedustelu pystyttiin kapteeni Mauri Hartikaisen johdolla oganisoimaan, varustamaan ja kouluttamaan hämmästyttävän lyhyessä ajassa ammattitaitoiseksi ja tehokkaaksi organisaatioksi. Taustalla oli toisaalta Päämajan Radiopataljoonan pitkälle kehitetty radiotiedustelun ammattitaito ja ilmavoimien käyttöön annettu ydinhenkilöstö, toisaalta ilmavoimien rutiinit ja tekninen osaaminen omien viestijärjestelmien rakentamisessa. Sen lisäksi tarvittiin innovaatioita ja luovia ratkaisuja, joilla perinteisen radiotiedustelun toiminta ja tekniset ratkaisut sopeutettiin ilmavoimaympäristöön. Tämä kaikki saatiin aikaan erittäin vähäisin henkilöresurssein. Hieman ihmetystä herättää Hartikaisen muistelmassaan antama lausunto, jonka mukaan â€Ilmavoimien ylin johto ei liene suurestikaan arvostanut pataljoonan toimintaa, sillä sen suhtautuminen pataljoonaan oli tunnustusta kaihtavaaâ€. Edelleen Hartikainen toteaa kuitenkin, että pataljoona koki suuren hetkensä, kun Päämajan kirjelmällä 19.5.1944 ylipäällikö esitti kiitoksensa pataljoonalle ja sen komentajalle â€menestyksellisestä ja arvokkaita tuloksia tuottaneesta toiminnasta.â€58 .\n1 Pale, Erkki (toim. Reijo Ahtokari), Suomen radiotiedustelu 1927 â€“ 1944, Hakapaino Helsinki 1997, s. 25 â€“ 28. Teos perustuu pääasiassa 1970-luvulta alkaen kerättyyn muistitietoon.\n2 Lehtonen, Lauri, Radiotiedustelu jatkosodassa, artikkeli teoksessa Jatkosodan Pikku-Jättiläinen, WSOY Porvoo 2005, s. 172 â€“ 197. Heino, Risto (sodan ajan radiotiedustelun liikennetutkija), haastattelu 3.9.2007. Kaltokari, Artturi (sodan ajan radiotiedustelun kuuntelualiupseeri), haastattelu 4.9.2007.\n6 Pale s. 95 - 106\n29 Seppo Kepponen, â€Hartikaisen sirkuksestaâ€ Stella Polarikseen, Viestimies-lehti n:o 2/1984\n51 T Tuomen kokoelma, päiväämätön ja allekirjoittamaton muistio â€Muutamia detaljeja, jotka ovat omiaan helpottamaan A:n (=ADD:n) toiminnan seuraamista, sekä erinäisten ratkaisujen tekemistäâ€.\n52 Helminen, Martti â€“ Lukander, Aslak, Helsingin suurpommitukset helmikuussa 1944, WSOY Helsinki 2004\nSeuraava sivu: Ihantalan panssarikoodi


Jäinköhän mä tähän uudestaan koukkuun '_' köhköh\nLeikin siis kameran asetuksilla, joihin en ollut tähän mennessä edes uskaltanut koskea.\nHauskaa oli jos ei muuta, vähä keltasia kuvia tosin. Pari oli tosin niin hyvää etten edes joutunu muokkaamaan, tuli hyvä fiilis.\nnii ja kaverin peruukki tosin. mio on mun lempilapsi.\nLähettänyt Chou klo 8.18\nPystyn jo kuvitella teidän yllättyneet ilmeenne, kun näette tämän blogin nimen jossain tuolla\nlistoillanne (olisin ihan yhtä yllättynyt) ahaha. Nojaa.\nKoulu on kiireistä ja ikää kertyy, mutta en mä näitä nukkeja raaskis millään pois antaakkaan,\nja kuvaaminen on loppujen lopuks niin hauskaa kun sinne ulos jaksaa lähteä, että ei vaan jotenki jaksa lopettaa. Tosin tiedän vaan ehkä _yhden_ bloggaajan joka on näin omista aktinukkeiluajoista tässä harrastuksessa pidättäytynyt (tunsin henkilökohtasesti aiemmin ainakin 20 ukkelia).. Eli mulla ei oo kavereita täällä,enkä jaksa siis käydä miiteissäkään (ノಠ益ಠ)ノ彡┻━┻\nhohoho olkaa tän vanhan akan kavereita jooko? (✿◠‿◠)\nJoo'o joo'o sellasii kuvia oli.\n- milla ja nukenkuvatukset\nLähettänyt Chou klo 7.35\nSomesomephotossss ~~ (〃^∇^)ﾉ\nKauanko tässä meni? 3.. 4 kuukautta? Ahahahahaha. Ahahaha.'3'\nOsaako joku kertoa mulle miks en tykkää talvesta. *liian kylmä kuvata T_T*\nEn haluu jäädyttää mun sormia.\nnyt tuol alkaa olla sopivaa.\nIlmeisesti suurin osa ihmisistä ei jaksanu unfollaa tätä blogii vaikka mä en\nmitää jaksanu laittaakkaan -- te luulitte että pääsitte musta eroon eiks niin? hohohho.\nannoin päättömänä 2 kuukautta sinnitelyllylle Mollylle vähän kuvausaikaa.\nnii ja sain uuden kameran '^' ♥\n-- Milla ja nukenkuvatukset\nLähettänyt Chou klo 5.39\nEn jaksa enää edes selitellääh ~ <('-'< )\nkoitan hoitaa asian tässä .. jokupäivä '_'\n*eka onnistunut kuva pitkään aikaan whoo*\nSiinä on Kaichanin ja Aimon nuketukset '3'\nLähettänyt Chou klo 3.43\n~ Joo, tota on täs vähän aikaa menny.\nMolly on yhä päättömänä tuolla mun hyllyllä lojumassa, ja oon liian laiska sahaamaan kaulatappia..\nJa mun pitäis hankkii yks uus nukuetin ja paljon peruukkei ja sipsei ja vaatteit, mut kyl mä täältä postaamattomuuden pohjamudasta vielä joskus nousen *köhköh joskus*\nMut kommennteja ja tykkäyksiä arvostaisin ^^\n# Chou ja Nukenkuvatukset\nLähettänyt Chou klo 1.50\nOon vähän kuollut mutta ei siitä sen enempää, koska en jaksa kirjottaa tai jotain.\nKoulut alko, ihmisiä laiskottaa ja kaikkee sen tyylistä.. xD ja mun kuvanlaatu on pysynyt yhtä huonona kuin aina.\nEn osaa vieläkään kuvata tai mitään vastaavaa, joka vähän masentaa, mutta minkäs teet .--.\nAina on huonompia hoho e^e''\nmut mennään vaan niihin karmeisiin kuviin ilman sen kummempia .. juttuja.\nLaittakaa ihmeessä soimaan .--.\nLähettänyt Chou klo 7.37\nKesäkuvia ft. Cassia + Rantayuki muistelmia (〃^∇^)✌\nTeiän ei tarvi sanoo mitään siitä et en oo postannu yli kuukauteen e^e köhköh.\nOon ollu poissa ja puskissa ja väsynyt ja se nyt riittää tekosyyks.\nSiitähän on jo parikytävuotta kun Yucikon 'se pakollinen rantajakso' pidettiin.\nSiellä oli tosi mukavaa ja koko päivä tuli vietettyä vaikka aluksi epäilikin että mitä siellä rannalla 8 tuntia tekisi...\nSe meni sit loppujen lopuks liian nopeesti xD Mutta tuli taas tavattuu ihmisiä ihan mukavasti,\nja seuraa oli ihan reilusti koko tapahtuman ajan, ettei siitä tarvinut huolehtia ✌\nVenlast on kuvia enemmän ku tarpeeks e^e''\nJa pahoittelen pokkarilaatua ~ e^e\nOlin varmaa hehkeimmän näköne ikinä, mut päätin sit kuitenki laittaa teille kuvan.\nTakanashin cossaamine saattaa jäädä tän jälkee B) näytän sen verran karmivalta tossa peruukissa että.. köh köh.\nMun rakas Malluainen oli kanssani hyvin mukavasti. Pikkupoikani jol on hat ilme n--n\nKoko conin kohokohta, pahvi Makoto ✌\nSeksikkäin juttu ikinä ja oon ylpee mun rakkaast Venlasta joka uskalsi pyytää isäänsä tulostuttamaan tämän kauneuden josta kaikki ihmiset nautti koko conin ajan, ja tästä alkaakin sitten pienokainen Makoto spämmi x''3\nTässä on sit vaan pieni osa kuvista jotka Makotosta ja ihmisistä otin c;\nTui tui, pikkunen Essi Nitori cossissaan c: ♥\nSeurailen hänenkin blogiaan niin satuin tunnistamaan vaikka ei oikeestaan juteltukkaan x3\nMeiän leiri oli ihan makoton vieressä niin sain ihan kivasti kuvia..\nMun pikkunen vaimoronjakin on siellä c:\nVenla pääs leikkii vesipyssynsä kanssa ihan kohtalaisesti.\nSuikawari c; Venla murskas vesimelonin nii en päässy lyömään kertaakaa ene\nTääkin oli ihan pakko laittaa. e^e ja hyvä lopettaa.\nKiitti mukavasta 'conista' ihan vaan näin kuukauden jälkeen\nJei ~ See ya ihmiset .___. ♥\nLähettänyt Chou klo 7.03\nMiotan kawaii (*•u•*)


Vuosisata - sidottu - Suomalainen.com\nUUSI ENTISTÄ LAAJEMPI SUOMI 100 VUOTTA -JUHLAPAINOS! Mukana nyt vuosi 2017 sekä runsaasti lisää Suomi-tietoutta! Itsenäisen Suomen ensimmäinen vuosisata on täynnä dramatiikkaa: sisällissota, oma kuningas, juoksu maailmankartalle, Lapuan liikkeen nousu ja uho, toinen maailmansota, Kekkosen aika, EU... Vuosisata on teos, joka vie lukijansa runsaasti kuvitetulle ja vuosi vuodelta etenevälle matkalle Suomen itsenäistymisestä, vuodesta 1917, aina meidän päiviimme saakka. Kronologista etenemistapaa on helppo seurata. Lukijaa vuosien läpi kuljettavalle aikajanalle on poimittu jokaisen vuoden tärkeät tapahtumat, pieniä omituisuuksia unohtamatta.\nKoonnut: Enkenberg, Ilkka\nAsiasana: 1917-2017, historia, itsenäistyminen (valtiot), itsenäisyys (valtiot), maailmanhistoria, Suomi, tietokirjallisuus, Suomen historia


Seeing Red - Jonna Leppänen\nNäen punaista – enkä suinkaan negatiivisessa mielessä! Olen nimittäin ollut viime aikoina hurmioissani kaikesta punaisesta, joka onkin yksi syksyn vahvoista trendiväreistä. Kynnet ovat olleet punaisiksi maalattuina jo viikkoja, samoin kirkas puna on eksynyt huulille yhä useammin. Nyt olen kuitenkin iskenyt silmäni väriin myös vaatekappaleissa! Sovitin jopa punaista takkia, joka ei kuitenkaan tuntunut yhtään omalta, mutta ehkäpä pienempänä pinta-alana vaikka muhkean neuleen tai jonkin yksityiskohdan muodossa?\nPunainen laukku kaapistani jo löytyykin, mutta niin kaunis kuin se Mulberryn Bayswater Clutch Wallet onkin, niin koen sen usein turhan pieneksi arkeen, juhlakäytössä taas siro laukku on ollut loistava. Olenkin kuolannut Guccin Marmont -laukkua joko Mini tai Small -koossa punaisena, tosin väri toimisi ehkä jopa vielä paremmin mokkanahkaisena. Ehkäpä loppuvuodesta, jos sitä vaikka lahjoisi itse itseään 25:n ikävuoden kunniaksi tai jouluna!\n1. Laukku – Gucci (Net-A-Porter), 2. kynsilakka, 3. nilkkurit, 4. neule – H&M Trend,\n5. villakangastakki, 6. korvakorut, 7. t-paita, 8. korttikotelo – Saint Laurent (Net-A-Porter)\n← Postaustoiveita?\tThe First Fall Outfit →\nIhan sama punaiskuume täälläkin! :D Eikä yhtään helpota, että kaikki aikakausilehdet ovat pullollaan punaista ja jokainen kertoo kyseisen olevan “pakollinen” tänä syksynä! Huivin ostinkin jo, mutta neule vielä etsinnässä. Tuo sinun kollaasin Hennesin neule mulla kotona kävikin, mutta pääntie oli niin pieni etten edes saanut paitaa päälleni :D Takkikin olisi superkiva, mutta ajattelin olla tylsä ja panostaa kunnolliseen mustaan takkiin :)\n14.09.2017 at 20:34\nSama punaisen himo siis sielläkin! Voi vitsit, harmi ettei tuo neule natsannut, ehkä löytyy vielä jotain muuta punaista huivin lisäksi :) Musta takki on kyllä pidemmällä tähtäimellä varmasti parempi vaihtoehto – siihen ei kyllästy vuosienkaan päästä!\nItse huomasin punaisen villityksen reilu kuukausi sitten kun selasin H&M:n uutuuksia. Toivon, että löydän burdunginpunaisen nahkatakin tänä talvena, koska se on ollut mietinnässä niiiiin kauan. Tämä punainen villitys auttaa varmasti löytämään juuri sen oikean ;)\nSe ei ole kyllä voinut jäädä huomaamatta, kaikkialla kun on punaista :D Oi burgundikin on joka syksy yhtä ihana, toivotaan että tärppää nahkatakin kanssa!\nMinulta löytyy Guccin Marmont kahdessa koossa (Medium ja Large) ja voin suositella laukkua. Nahka on ihanan pehmeää mutta silti laadukasta. Mokka laukusta olen kuullut negatiivista palautetta, että ketjuhihna tekisi nopeasti kulumajäljet mokkaosaan :(\nKiva kuulla suosituksia! Alexan blogista luinkin saman kommentin mokkanahkaisesta versiosta ja se jäi kyllä kummittelemaan omaankin mieleeni – nahkainen olisi toki myös turvallisempi valinta siinä mielessä ettei tarvitsisi varoa niin paljoa. Ehkä siis mielummin nahkaisena, vielä kun osaisi päättää Minin ja Smallin välillä, pitäisi päästä luonnossa mallailemaan :)\nHeippa! Minulla on tuo Marmont laukku mini koossa, ja se on kyllä kätevä koko :) Toki riippuu minkä kokoista laukkua hakee, mutta itse tykkään nykyään pienistä laukuista ja tuohon kokoon mahtuu minulla kaikki tarpeellinen. Ja piti ihan kommentoida, että se toinen materiaalivaihtoehtohan ei siis suinkaan ole mokkanahkainen vaan samettinen. Itsekin katselin niitä samettisia laukkuja upeissa väreissä, mutta en pystynyt perustelemaan itselleni miksi ostaisin niin arkaa materiaalia olevan kalliin laukun mikä ei ole edes nahkaa!\nOi onko! Eikö sitä ole vielä näkynyt missään, kun yritin käydä vielä kurkkimassa mutten bongannut? ;) Kaipaisin nimittäin juuri in action -kuvia tuon Mini-koon kanssa, kun sitä näkee harvemmin. Ah aivan, mitä höpisin, siis samettinenhan se on – kiitos korjauksesta! Ihan totta, matsku on sen verran arkaa ainakin kuultujen kokemusten perusteella, että nahkainen olisi varmasti parempi vaihtoehto.


Korkin entsyymillä paremmat biopolttoaineet | Tiede\nKorkin entsyymillä paremmat biopolttoaineet\n20.10.2009 klo 18:00\nKasvisolun seinämien rakentamiseen tarvittavan entsyymin puutos näkyy oikealla suurempana läpäisykykynä punaiselle väriaineelle. Entsyymiä säätämällä voi saada aikaan parempia biopolttoaineita. Kuva: DOE/Brookhaven National Laboratory\nTutkijat löysivät entsyymin, jonka ilmenemistä säätelemällä voi kehittää karuissa oloissa viihtyviä biopolttoainekasveja.\nYhdysvaltalaistutkijat ovat tunnistaneet entsyymin, joka tuottaa suberiiniä - soluseinämän ainetta jonka ansiosta korkki on puisen vahamainen ja pitää viinin tiiviisti pullossa.\nBrookhaven National Laboratoryn tutkijat Chang-Jun Liu ja Jin-Ying Gou julkaisivat PNAS-lehdessä tutkimuksensa, jonka mukaan muuttamalla geneettisesti tämän entsyymin ilmenemistä voi säädellä kasvien kudoksien läpäisevyyttä. Sen ansiosta kasveista voi tehdä soveltuvampia biopolttoaineiden valmistukseen.\nKasvit käyttävät erilaisia polymeerejä soluseinämien rakentamiseen, joilla kullakin on ainutlaatuiset ominaisuudet kasvin kasvun ja eloonjäämisen kannalta. Suberiini säätelee, miten erilaiset aineet kulkevat eliöön. Se toimii muurina haitallisia aineita ja mikro-organismeja vastaan ja auttaa ravinteita ja vettä pääsemään kasvin sisään.\nLiu ja Gou tunnistivat suberiinia tuottavan entsyymin geenin lituruoholta ja pystyivät muuntelemaan sitä. Tekniikan avulla voi olla mahdollista saada kasvi selviytymään karuissakin elinympäristöissä. Näin biomassaa voitaisiin tuottaa esimerkiksi niin kuivissa oloissa, missä ruokakasvien viljely ei ole mahdollista.\n"Suberiinin tuotannon ymmärtäminen voi olla erityisen tärkeää kasvien viljelemiseksi joutomailla, joita on ehdotettu bioenergiakasvien viljelyyn", Liu sanoi.


Esittelyssä GeoForum Summitin keynote-puhujat | GeoForum Summit\nGeoForum Summit järjestetään vihdoin ja viimein fyysisenä! 31.10.-1.11.2022 kajahtaa Helsingin Messukeskus Siivessä, kun tilat täyttyvät paikkatietoalan ammattilaisista ja kiinnostavista puheenvuoroista. Tänä vuonna keynote-sessioissa nousevat esille viisi erittäin kiinnostavaa, ajankohtaista nimeä.\nGeoForum Summitin pääteema on Vihreän kehityksen digitaalinen tulevaisuus, joka pohjaa Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaan. Ohjelman vallitsevia tavoitteita ovat hiilineutraalius, “talouskasvun erottaminen luonnon resursseista, sekä tasa-arvon toteuttaminen niin ihmisten kuin myös alueiden välillä”.\nSummitin maanantaiaamu alkaa Suomen entisen ympäristöministerin, nykyisen europarlamentaarikon Ville Niinistön puheenvuorolla.\n”Haluan olla rakentamassa maailmaa, jossa ilmastonmuutos torjutaan, koulutukseen ja sivistykseen panostetaan, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota puolustetaan sekä taloudesta tehdään kestävä ihmisille ja ympäristölle.”\nAamun toinen keynote-puhujamme, Suomen ympäristökeskuksen tutkimusjohtaja Eeva Primmer, valaisee meitä paikkatiedosta osana kestävyysmurrosta.\nMitä hyötyjä paikkatieto tarjoaa ilmastonmuutoksen torjumisessa? Kuinka paikkatieto tukee siirtymää kestävämpään kierto- ja biotalouteen? Tule kuulemaan vastauksia alan huippuasiantuntijoilta Summitin ensimmäisenä päivänä 31. lokakuuta!\nYhteiskuntamme uudet uhat\nVuoden paikkatietoalan päätapahtuma, kuten myöskään Vihreän kehityksen ohjelma ei suinkaan kata vain ympäristökysymyksiä. Muuttuneen turvallisuustilanteen vuoksi turvallisuuskysymykset ovat myös vahvasti esillä syksyn Summitissa.\nTänä vuonna meillä on kunnia kuulla Martti J. Karin puheenvuoro ajankohtaisesta turvallisuustilanteesta ja kriisinhallinnasta.\nPuhujana Martti on “ajatuksia herättävä, innostava ja vakuuttava”. Martti on tullut usealle suomalaiselle tutuksi erityisesti kevään aikana käytyjen turvallisuuskeskusteluiden myötä.\nMartin puheenvuorosta sopiikin jatkaa tiistain muuhun ohjelmaan, joka tarjoaa konkreettisia esimerkkejä paikkatietosovelluksista turvallisuussektorilla.\nVihreä kehitys kansainvälisillä markkinoilla\nTapahtumassa saamme vieraaksemme myös alan kansainväliset huippuosaajat, kun lavalle astuvat Ananya Narain, Geospatial Worldin GW-Consulting johtaja sekä Carl Reed, entinen Open Geospatial Consortiumin standardiyksikön toiminnanjohtaja.\nMiltä näyttää vihreä kehitys kansainvälisillä markkinoilla? Mitä ratkaisuja paikkatietosovellukset tarjoavat? Tule kuulemaan alan konkareilta, minkälaisia paikkatietoratkaisuja myös Suomen ulkopuolella hyödytään!\nGeoForum Summitin painopiste on tänäkin vuonna kohtaamisissa ja laadukkaassa, koulutuksellisessa asiantuntijaseminaarissa. Kolmessa salissa tutustutaan tuoreimpiin innovaatioihin, ajankohtaisiin haasteisiin ja paikkatietoteknologian tarjoamiin ratkaisuihin. Rakennetun ympäristön, kuntien ja metsätalouden prosessien paikkatietopohjainen kehittäminen ovat myös isosti mukana tänä vuonna.\nEsitysten lisäksi ohjelmassa on myös asiantuntijapaneeleita, jotka keräsivät runsaasti positiivista palautetta vuoden 2021 GeoForum Summitissa.


"Digiongelmia ei tarvitse sietää" - Lifestyle - MTV.fi\n"Digiongelmia ei tarvitse sietää"\nLifestyle > Digi Julkaistu 06.02.2008 09:08 (Päivitetty 11.02.2008 16:53)\nKuluttajavirasto usuttaa kuluttajia valittamaan myyjille digisovittimien ongelmista.\nVirasto muistuttaa, ettei kuluttajan tarvitse sietää digilähetysten tekstitysongelmia, vaan on lain mukaan oikeutettu hyvitykseen.\nVirasto on laatinut kuluttajille valmiin valituspohjan digisovittimen virheistä. Viraston internetsivuilta löytyvät myös yleiset toimintaohjeet digisovittimen vikatilanteiden selvittämistä varten.\nNaistoimittajille tukea Saudi-Arabiassa Kotimaan uutiset kiinnostavat nuoria


Lankahamsterit 4: Haapajärvi höseltää\nHaluan kiittää Ylihamsteria avusta sen kaulaliinan grammojen kanssa. Jo olikin aika saada ne langat muuttamaan muotoaan. Ja minulla on vielä paaaaaaaaaaaljon lankaa varastossa odottamassa, että tarttuisin puikkoihin ja neuloisin ne pois. Oh well...this is life. Knitter's life. Ja siitä kaulaliina- & punnitsemisasiasta: minä en punnitse tästä lähin enää taiteltuna, vaan aina rullattuna. Niin on helpompaa. Sen päätöksen minä tein luettuani arvoisan Ylihamsterin kommentin. Sortunut en ole, enkä aiokaan, vaikka tekisikin mieli ostaa yksi kerä punakirjavaa Nallea yhtä kirjontatyötä varten...mutta itseni tuntien en sitä tee. Ja sitä paitsi minulla on sellaista lankaa varastossa. Ajattelin alun perin tehdä siitä puseron eräällä Modan ohjeella, mutta koska se pusero meni purkuun, aloitin kauan sitten uuden, valkoisen version samaisesta puserosta, niin että punakirjava lanka on ihan omiaan käytettäväksi kyseiseen kirjontatyöhön. Mutta siitähän ei grammoja heru, joten kirjontatyöt jääkööt omaan arvoonsa tämän dieetin ajaksi.\nPostitti: MysteryKnitter klo 14:03\nHeh, itselläni kummasti kaikenlaiset käsityöt nyt soittaa seireenisoittojaan.... se ääni kun kuitenkin vaimenaa melkoisesti ensi kuussa taas :)\n16.2.2007 klo 15.01.00\nEn käsitä sinun ongelmaasi rullattujen ja viikattujen kaulaliinojen välillä. Saman painoinenhan kaulaliina on, oli se miten vaan kasassa. Kannattaa punnita ainakin kolme kertaa jos vaaka antaa noin erilaisia arvoja. Jos sinua kiinnostaa neuleen oikea paino, niin mitä useampi punnitus sitä varmemmin keskiarvo osuu oikeaan. Yli- ja alilyönnit voi raakata pois arvoista, joista laskee keskiarvon.\n17.2.2007 klo 1.31.00\nIskä sanoikin, että vaaka on syyllinen. *huokaus* No, sellaista se on. Mutta joka tapauksessa...minun vaakani ei sellaisia yhtäpitäviä tuloksia anna, ja siksi minun pitää keksiä jokin keino pitää tulokset edes jotenkin...kelvollisina.\n17.2.2007 klo 11.54.00


Ilmoitus minimalistisen vaatekaapin keväästä 2021! - joka päivä Lue Lisää\nTärkein » joka päivä » Ilmoitus minimalistisen vaatekaapin keväästä 2021!\nVaaleanpunainen pusero, paljon kierrätystä ja nykyinen ongelma vaatteillani - kapselin vaatekaapin esikatselu keväälle!\nMinun on myönnettävä, että epäilin pitkään, näytetäänkö Minimalistin vaatekaappi kevään versiossa. Ensinnäkin sää ei pilaa meitä. Kuten me kaikki tiedämme, sää on melko marraskuu, enkä ole ehtinyt sanoa hyvästit Chelsean saappaista tai villatakista (vedin juuri ulos lenkkarit). Pelkään hiukan, ettei minulla edes ole aikaa käyttää trenssiä, ja talven ja kevään jälkeen kesä tulee heti.\nToiseksi vaatekaapini on muuttumassa ympäri vuoden. Itse asiassa vuodenajan muuttuessa vaihdan vain kenkiä ja yksittäisiä vaatteita, ja pohja pysyy pääosin samana. Olen erittäin tyytyväinen tähän tilanteeseen. :) Siksi näet melkein samat elementit tällä kaudella, mutta kevyemmässä keväällä. Toivottavasti se on inspiroiva.\nTalven jälkeen oli yllättäen paljon vaivaa vaatteissani. Kävi ilmi, että ruokavalion muutos, josta kirjoitin tekstissä Minimalismini keittiössä ", 1, sai minut laihtua - yli 5 kg muutamassa kuukaudessa. Huomasin muutoksen lähinnä "vaatteissa ". Ensinnäkin tuntuu siltä, että kaikki riippuu minusta. No, ehkä paitsi COS-farkut.\nToiseksi olen yrittänyt ostaa joitain puuttuvia elementtejä kuukauden ajan - turhaan. Kaikki tilaamani vaatteet ovat yksinkertaisesti liian suuret minulle, jopa XS- tai 34-kokoiset. Jopa Zalandolta äskettäin tilannut 32-kokoinen mekko juuttui muutamaan arkaluontoiseen paikkaan. Joka tapauksessa olen jo lähettänyt useita tilauksia Zalandolta - kaikki on väärin tai liian iso, enkä kauheasti halua mennä ostoksille paikallaan. Siksi päätin näyttää vaatekaapillani miltä se näyttää tällä hetkellä, ja luultavasti täydennän sitä puuttuvilla elementeillä (varmasti mekko ja valkoinen pusero).\nOstosten lannistuminen teki minut kaksi kertaa niin luovaksi. Katsoin uudestaan vaatteita, jotka jäin luovuttamiseen / myyntiin (enkä voinut kokoontua näytettäväksi) - vein joitain niistä ompelijan luo nähdäksesi, voisiko niitä "vetää" - tehdä uudelleen, lyhentää, vähentää. Minä otin:\nmekko (kapenee, lyhentää hihoja ja ehkä pidentää),\nvillapaita (ompelemalla laastareita hihoissa),\nhame (vyötärö kapenee)\ntrenssi (vuori ja napit vaihdettavissa).\nHalusin myös vähentää suosikkini pellavakiinoja, mutta kävi ilmi, että vaihtaminen 3 (!) Koolla ei ole mahdollista. :) Kukaan haluaisi ostaa ehkä? ;) Näemme, kuinka kaikki nämä muutokset vihdoin tulevat esiin. Voit jo nähdä villapaidan alla olevassa kuvassa.\nMINIMALISTINEN vaatekaappi kapselivaatekaapissa kevät 2017 - VALITUT OSAT\n1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 kaksikymmentä\nTäydellinen luettelo (plus saatavilla olevat korvaavat tuotteet):\n(1) Jauhe vaaleanpunainen COS-pusero se on edelleen kevään / kesän suosikkini, vaikka MM silti vihaa sitä ja kutsuu sitä pussiksi. ;) Saan säännöllisesti kysymyksiä sen saatavuudesta, löysin joitain samanlaisia vaaleanpunaisia malleja - puseron, jossa on kaulus pystysuoran kauluksen sijaan, röyhelöinen pusero ja hieno kuvio.\n(2) Pusero Esprit Collection -jousi käytän toisen kauden. Se säästää minua monissa tilanteissa, kun tarvitsen tyylikkäämmän ilmeen, enkä halua käyttää paitaa. :) Viskoosin ja synteettisen aineen koostumus toimi minulle aiemmin - melkein 10 vuotta käyttämäni Solar-pusero oli samanlainen!\n(3) Jedwabna pusero Lisää kehittäjältä less hän esiintyi myös blogissa usein, mutta viime kaudella käytin sitä harvemmin. Se ei ollut täysin jäänyt ostos, mutta jostain syystä en laita sitä. Annan hänelle vielä yhden mahdollisuuden tänä keväänä ja näemme\n(5) Lidl Esmara Premium -t-paita (100% modaali) - Näytin sinulle koko kokoelman blogissani täällä. Kuten mainitsin, tallensin yhden T-paidan ja se palvelee minua rohkeasti tähän päivään asti. Muistan, että minun piti näyttää se tekstissä arvosteluilla - minulla on edelleen se valmisteltavien viestien luettelossa.\n(6) Puuvilla H&M raidallinen t-paita se on poikkeuksellisen hyvä tuote ketjukauppaan. En todellakaan voi valittaa, olen käyttänyt sitä pitkään ja se palvelee minua rohkeasti. Ostin sen kauan sitten, mutta onnistuin löytämään kolme tällä hetkellä saatavilla olevaa, melkein identtistä mallia: tämä, tämä ja tämä. :)\n(7) Valkoinen Zara Lasten t-paita tiedät sen jo täydellisesti. Kyllä, se on edelleen sama malli ja se on jo valmis. Jätin silti sen, mutta useimmiten käytän sitä "alapuolella " ja etsin korvaavaa. Samoin valkoinen Massimo Dutti T-paita (4). Sama sininen, puuvilla Ralph Lauren paita (9) on ollut vaatekaapissani toisen kauden peräkkäin.\n(8) Valkoinen James Button paita (100% puuvillaa) kuluu erittäin hyvin ja silittää hyvin, mikä on tärkeää paidoille. Tiedän, että harvat ihmiset valittivat paljon palvelun laadusta tässä myymälässä, minua on vaikea yhdistää (sivusto on tällä hetkellä alhaalla), mutta tuote on todella hyvä. Vaihtoehtoisesti linkitän samanlaisen Ralph Lauren -mallin - minulla on sama sininen - se on täydellinen ja laadukas. Juoksin yhden live-nauhoituksen Facebookissa ja yksi tytöistä kirjoitti jopa, että "hämmästyttävä, puhutunti on ohi ja paita on täydellisessä kunnossa". ;)\n(10) Villapaidat ovat välttämättömiä elementtejä vaatekaapissani, ei vain talvella. Lila kashmir LaRedoute-villapaita se on yksi perusasioista. Identtistä lilaa ei ole enää saatavilla. Löysin samanlaisen jauhepunaisen. Hyvä, mutta koodilla 5593 hinta laskee 30%.\nTällä kaudella hän liittyi myös tummansininen villapaita (11), jonka perin MM: ltä. Pesin vahingossa hänen villapaitansa puuvillavaatteilla, ja se vain kutistui\nminun kooni mukaan. MM epäilee temppua, mutta julistaa virallisesti sen olevan sattumaa. :) Valitettavasti sama pesu todennäköisesti heikensi kuituja ja päästi irti hihastani. En kuitenkaan halunnut heittää sitä pois, ostin 'la mokkanahkaiset laastarit lyhyttavaroihin ja voilaan - se palvelee vielä vähintään yhden kauden.\nMolemmat takit (ja vaatekaapini ainoat takit) ovat 100% villaa. Tummansininen jäi tehty mitattavaksi Thaimaassa (12) - täydellinen arvostelu täältä, a harmaa takki (13) tulee puolalaiselta More by less -yritykseltä. Hyödyn silti molempia kovasti. Löysin jopa samanlaisen Benettonin tummansinisen puuvillatakin. Ihmettelen, miltä se näyttää livenä.\nLisäksi kolme housuparia: sininen COS-farkut (14) valkoinen Mango-farkut (15) ja tummansininen Mango-chino-cigarillot (16). Jos räätälöinnin muutokset menevät hyvin, vaatekaappiin liitetään muunnettu mekko ja ehkä vielä yksi, jonka haluaisin ommella.\nViimeinen asia on kengät. Kaksi paria litteää nahkaa Lacoste lenkkarit (17) ja harmaa H & M mokka (20) ja kaksi kantapäällä - Zara nastaa (18) i Zurbano-pumput (20) on optimaalinen valinta minulle.\nEsitin kaikki tarvikkeet, joita käytän, erillisessä merkinnässä 5 kuukautta sitten, eikä paljon ole muuttunut tässä suhteessa, itse asiassa se ei todennäköisesti ole mitään. :) Useimmiten käytän Daniel Wellington -kelloa, Kavo-koruja ja harmaata Calvin Klein Collection -laukkua.\nKellomalli, jota käytän, on kooltaan 40 mm. Pohja on valkoinen soittaa ruusukullassa, vaihdan vain raidat. Selitän, koska joku syytti minua äskettäin siitä, että näen kuvissa, että minulla on paljon enemmän lisävarusteita kuin kuvailen. Joten se vain on - se on sama kello, mutta eri hihnoilla. :) Daniel Wellington tarjoaa myös pienempiä kokoja. Kokovertailu näkyy alla olevassa kuvassa. Pienempi on uutuus - Classic Petite Durham 32 mm, jonka tilasin lahjaksi hyvin nuorelle naiselle. :)\nPerinteisesti minulla on yhteistyössä tuotemerkin kanssa sinulle alennuskoodi kaikille Daniel Wellington -sivuston ostoksille. 15%: n alennus koskee yksinkertaista salasanaa. Koodi on voimassa 30. kesäkuuta 2017 saakka.\nMinimalistin vaatekaapin ensimmäinen kevätlista ilmestyy todennäköisesti kolmen viikon kuluttua, kesäkuun alussa. Lisäksi minulla on vielä yksi idea sinulle, kuinka hankkia uusia vaatteita ostamatta niitä, ja ajattelen vaatekoketta, mutta se on shhh\n., En ole vielä jakanut yksityiskohtia kenellekään.\nMutta on hyvä palata bloggaamiseen tauon jälkeen. Tarvitsin todella lomaa, tunsin myös, että kaipasin sinua kovasti, etenkin sinua. :)\n© 2021 Vaaleanpunainen pusero, paljon kierrätystä ja nykyinen ongelma vaatteillani - kapselikaapin esikatselu keväälle! Minun on myönnettävä, että epäilin pitkään, näytetäänkö minimalistin vaatekaappi kevätversiossa. Ensinnäkin , sää ei pilaa meitä. Me kaikki tiedämme, että sää on melko marraskuu, enkä ole vielä ehtinyt hyvästellä sitä … Ilmoitus minimalistisen vaatekaapin keväästä 2021! - joka päivä Lue Lisää


Marja 50+ eloa ja oloa: Granaattiomenamehu on ihon hyvän kunnon salaisuus\nOlen juonut aamiaisella yli kaksi vuotta tuorepuristettua täysgranaattiomenamehua, jossa ei ole lisäaineita. Tykkään sen pirtsakasta mausta ja se on terveellistä. Ostan aina Euro-Eastin mehua ja teen tämän kirjoituksen yhteistyössä tämän yrityksen kanssa. Euro-East tuo venäläiset ja itäeurooppalaiset herkut ruokapöytään. Tärkeintä tuotteissa on aito maku ja terveellisyys.\nGranaattiomenan viljely alkoi muinaisessa Persiassa. Ja sen terveyshyödyt tunnettiin jo silloin. Antiikin roomalaiset oppivat granaattiomenan käytön persialaisilta. Jopa Espanjan kaupunki Granada on nimetty granaattiomenan mukaan.\nGranaattiomenalla on yhtä pitkä maantieteellinen ja symbolinen historia. Sen siementen runsaus yhdisti sen hedelmällisyyteen. Granaatti jalokivi sai nimensä granaattiomenien hehkuvan punaisten siemenien mukaan.\nVaikuttaa ikääntymisen merkkeihin. Granaattiomenassa on iso määrä antioksidantteja, joiden nauttiminen vähentää ihon kimmoisuuden katoamista.\nEhkäisee sydän- ja verisuonitauteja. Granaattiomena vähentää veren Ldl-kolesteroli pitoisuuksia.\nEhkäisee syöpää ja sen leviämistä.\nEhkäisee metabolista oireyhtymää. Granaattiomenamehu auttaa säätelemään verensokeria, parantaa insuliiniherkkyyttä. Ja ehkäisee näin kakkostyypin diabetesta.\nAmerikkalainen kasvilääketieteen tohtori Jamea A. Duge, joka on yksi maailman johtavista luontaislääkinnän asiantuntijoista, esittää aika vaikuttavan ajatuksen. En tiedä uskoako vai enkö:\nHänen mukaansa granaattiomena saattaa helpottaa vaihdevuosioireita jopa paremmin kuin hormonikorvaushoito. Granaattiomena sisältää kaikista kasveista eniten kasviestrogeeniä. Granaattiomenalla on hormonikorvaushoidon hyvät puolet. Mutta vähän tai ei lainkaan sen huonoja puolia.\nMehu maksaa kaupasta riippuen reilut 5 €. Saatavana muun muassa K-marketeista, Citymarketeista, Prismasta, Tokmannilta.\nOletko kokeillut granaattiomenaa ja mitä pidät siitä?\nLähteet:Fitnea, valioravinto; henni.auvinen@ilmedia.fi; James A. Duke Parantavien ruokien opas; kuvat omat ja Pixabay\nLähettänyt marja 50+ eloa ja oloa klo 5.54\nPihakeiju 10. lokakuuta 2018 klo 6.43\nHyvät terveysvaikutukset tuntuu olevan tuolla granaattiomenalla, noita en ole tiennytkään. Itse en ole kiinnostunut oikein noista etelän hetelmistä, suosin kotimaan tuotteita ja erityisesti metsän antimia. Mainitsit että sinulla on vaivana kilpirauhasen vajaatoiminta, oletko kokeillut vyöhyketerapiaa? Mukavaa päivää sinulle Marja :-)\nmarja 50+ eloa ja oloa 10. lokakuuta 2018 klo 17.30\nKiitos, Pihakeiju, kommentistasi.En itsekään tiennyt noista terveysvaikutuksista kuin pari vuotta sitten. Mutta kun aloin juoda sitä aamuisin, ihoni kunto parani selvästi. Ja liekö sillä vaikutusta myös siihen, ettei vaihdevuosista kuulu mitään. Soijassa on myös paljon kasviestrogeenia. Minäkin tykkään kovasti marjoista ja teen niistä joka toinen päivä smoothieta. En ole kokeillut vyöhyketerapiaa. Voisin hyvinkin kokeilla. Teen mitä vain, että muun muassa tämä väsymys, lihominen ja palelu loppuu. Leppoisaa keskiviikko iltaa sinulle!\nMarja 10. lokakuuta 2018 klo 7.05\nKomea lista terveysvaikutuksista. En ole juurikaan granaattiomenaan tutustunut, mutta tämän postauksen jälkeen tekee mieli tutustua :)\nmarja 50+ eloa ja oloa 10. lokakuuta 2018 klo 17.44\nKiitos, Merimiehen vaimo, kommentistasi. Huomasin itse aivan selkeästi, että ihoni kunto parani granaattiomenamehusta. Mukavaa keskiviikko iltaa sinulle!\nKirsti Kaija 10. lokakuuta 2018 klo 19.38\nOnpa granaattiomenan terveysvaikutusten lista pitkä.\nSaatan vaikka kokeilla. Kiitos vinkistä!\nmarja 50+ eloa ja oloa 11. lokakuuta 2018 klo 15.22\nKiitos, Kirsti, kommentistasi. Granaattiomenaa on käytetty noin 3000 vuotta nimenomaan terveysvaikutusten ja ihon vuoksi. Täytyy siinä siis olla jotakin vaikutusta. Kivaa iltaa sinulle!\nTuulikki 10. lokakuuta 2018 klo 20.27\nEnpä olisi uskonut että granaattiomenalla on noin paljon hyviä terveysvaikutuksia. Katsoin tuota listaa mihin sitä voisi käyttää, mutta kun nyt ei ole mitään noista, (kop, kop koputan puuta) verenpainekin alhainen - eikä vaihdevuosiakaan kuulu - mutta ihon vanheneminen tietysti näillä kymmenillä on asia, mihin voisi kiinnittää huomiota. En ole kokeillut tuota mehua mutta aion katsoa paikkakuntani kauppojen hyllyjä sillä silmällä. Minä kasvatan muuten granaattiomena-kasvia siemenestä nyt kolmatta vuotta, toivottavasti selviää hengissä ensi talvesta sisällä, ja kasvaisi oikein isoksi puuksi ja tekisi sitten joskus tulevaisuudessa hedelmiä :)\nmarja 50+ eloa ja oloa 11. lokakuuta 2018 klo 15.29\nKiitos, Tuulikki, kommentistasi. Vau, kasvatat itse granaattiomenaa ja varmasti se sinun hyvässä ja asiantuntevassa hoidossa tekee vielä joskus hedelmääkin. Sinähän olet terve kuin pukki. Kyllä me naiset ollaan vähän turhamaisia - vaikka joskus vain itsemme tähden - niin että ajattelemme myös ulkonäköämme. Ihminen on esimerkiksi jo kivikaudella halunnut kaunistua koruilla. Kivaa iltaa sinulle.\nAnonyymi 10. huhtikuuta 2019 klo 21.56\nKilpirauhasen vajaatoiminta marjalla.\nmarja 50+ eloa ja oloa 11. huhtikuuta 2019 klo 9.13\nKiitos Anonyymi kommentista. Mistä tiesit? On tosiaan kilpirauhasen vajaatoiminta.\nriitta k 27. syyskuuta 2019 klo 18.33\nSinun kuvasi ovat aivan mahtavia kaikissa postauksissasi! Ehkä granaattiomena auttaisi minunkin ihoani... Heittelevät kilpirauhasarvot tekevät kasvojen ihon aivan korpuksi, mikään ei auta. Kun tiedät niin paljon kaikenlaista, olisiko muuta vinkkiä rutikuivaan ihoon?\nmarja 50+ eloa ja oloa 29. syyskuuta 2019 klo 14.11\nKiitos kommentistasi riitta k. Minä olen vielä kännykkäkuvaamisessa noviisi. Huomasin vastikään, että horisontit on melkein kaikissa kuvissa kierossa. Hups. Minullakin nuo kilpirauhasarvot heittelee. Enpä tiedä kaikenlaista. Käytän vain luonnonkosmetiikkaa ja ainoa keino minkä keksin kuivaan ihoon on Madaran SOS-voide, joka on erittäin kosteuttava. Rutokuivaa ihoakin kannattaa kuoria, vaikka se ei tulisi ensimmäisenä mieleen.


Lady Antebellum haastaa Lady A:n oikeuteen nimikiistan vuoksi\nKantriyhtye Lady A haastaa samannimisen artistin oikeuteen – julistivat sovintoa vasta viikkoja sitten\nLady Antebellumina aiemmin tunnetun Lady A:n ja bluesartisti Anita Whiten nimikiista jatkuu oikeudessa.\nNimeään muuttanut yhtye Lady A hakee oikeudelta vahvistusta uudelle nimelleen. AOP\n09.07.2020 klo 11:09\nMuun muassa Need You Now -hitistään tunnettu kantriyhtye Lady Antebellum ilmoitti kesäkuussa muuttavansa nimensä muotoon Lady A. Päätöksen taustalla on entisen nimen viittaus aikakauteen, jolloin orjuus oli valloillaan. Nyt rasismin vastaisen työn ollessa pinnalla nimenvaihto tuntui yhtyeen mielestä tarpeelliselta ja ajankohtaiselta. Lyhenne Lady A on ollut bändin fanien käytössä jo pitkään.\nTaiteilijanimellä Lady A yli 20 vuotta esiintynyt seattlelainen blues-laulaja Anita White nousi nopeasti nimenmuutosuutista vastaan. Whiten mukaan suosikkiyhtye ei ollut ottanut häneen yhteyttä etukäteen. White myös ilmoitti, ettei aio luopua nimestään.\nOsapuolet kuitenkin näyttivät sopineen, kun sekä laulaja että yhtye julkaisivat omilla Instagram-tileillään kuvat yhteisestä videopuhelusta. White kertoi, että yhtye oli pyytänyt anteeksi ja että molemmat osapuolet jatkaisivat Lady A -nimen alla.\nSovinto ei kuitenkaan kestänyt kauan. CBS Newsille lähettämässä tiedotteessaan yhtyeen jäsenet kertovat, että toiveet onnistuneesta yhteistyöstä ovat kaatuneet, ja ovat päätyneet nostamaan kanteen Whitea vastaan.\n– Hän (White) ja hänen tiiminsä ovat vaatineet 10 miljoonan dollarin maksua, joten vastahakoisesti olemme tulleet tulokseen pyytää oikeudelta varmistusta oikeuteemme käyttää jatkossakin nimeä Lady A, jonka tavaramerkki meillä on ollut vuosia hallussamme, yhtye toteaa tiedotteessa.\nKanteen mukaan yhtyeen jäsenet Hillary Scott, Charles Kelley ja David Haywood ovat päättäneet haastaa Whiten oikeuteen tämän jatkettua väitteellään oletetusta tavaramerkistään siitä huolimatta, että yhtye on pitänyt sitä nimissään vuosikymmenen.\nKanteen mukaan lyhennetty nimi on ollut bändillä käytössä Lady Antebellumin rinnalla vuodesta 2006–2007 lähtien, ja yhtye sai nimeen virallisen tavaramerkin vuonna 2011. White ei ole kommentoinut tai vastustanut ennen vuotta 2020, vaikka nimi on ollut yhtyeellä laajassa käytössä jo pitkään.\nAnita Whiten kerrotaan pyytäneen yhtyeeltä miljoonakorvauksia. Anita White\nKanteessa huomioidaan, että White on esiintynyt Lady A -nimellä vuodesta 2010 ja julkaisee nimen alla musiikkia myös Spotify-suoratoistopalvelussa. Whitella on palvelussa 166 kuuntelijaa kuukaudessa, yhtyeellä yli 7 miljoonaa.\nYhtye ei hae rahallista korvausta.\nYhtye toteaa kanteessa, ettei aio kieltää Whitelta nimen käyttöä jatkossakaan, vaan toivovat, että kumpikin osapuoli voi rauhanomaisesti käyttää nimeä rinnakkain.\nDixie Chicks tiputti nimestään orjuuteen viittaavan sanan – julkaisivat uuden kappaleenLady Antebellum sai blues-artistin vihat niskoilleen – pysyttäytyy silti uudessa nimessäänJättihitistään tunnettu Lady Antebellum muuttaa nimensä 14 vuoden jälkeen: Taustalla tärkeä syy


Kestovaippainfo • Keskustelu • katso viestiketjua - Aloittelija tienhaarassa -jatkaako vai ei?\nAloittelija tienhaarassa -jatkaako vai ei?\nKirjoittaja lasiina » Su Syys 11, 2011 13:22\nMeillä on 1kk ikäinen pikkupoika, ja olemme osakestoilleet syntymästä asti. Minulle kestovaippailu on lähinnä taloudellinen kysymys -ekologisuus on vain hyvä kaupanpäällinen. Laskeskelin, että olemme sijoittaneet vaippavarastoomme noin 40-50e. Kaikki vaipat on ostettu käytettynä, lisäksi olemme saaneet harsoja. Tähän mennessä on käytetty puolitoista pakettia kertavaippoja. Nämä vaipat mahtuvat vielä pitkään, mutta mietin jo seuraavaa siirtoa. Sitä siis oikeastaan, jatketaanko kertakäyttöisillä vai hankinko isompia kestovaippoja.\nKoko vaippa-asia tuntuu olevan loputon suo. Vaippoja ja tapoja vaipattaa on niin monenlaisia. Olen tulossa siihen loppupäätelmään, että sinuiksi vaippojen kanssa voi päästä vain yritysten ja erehdysten kautta -on tehtävä tarpeeksi monta virheostosta ennen kuin löytää itselleen ja lapselleen sopivan vaipan. Mitä silloin, kun virheostoksiin ei olisi varaa? Uutena en todennäköisesti tule ostamaan montakaan vaippaa, ja käytettyjenkin hinnat tuntuvat kovilta.\nLisäksi vaippahuolto tuntuu aika ankealta. Märän vaipan haju on niin ikävä, että mieheni ei yökkäämättä kykene kestovaippaa vaihtamaan. Pyykkikone laulaa päivittäin, vesimittari raksuttaa, kuluu sähköä, kylpyhuone on koko ajan kostea pyykinkuivatuksesta. Kertavaippa on nopeampi ja helpompi pukea. Mikään kokeilemamme sisävaippa-lisäimu-villahousuyhdistelmä ei riitä koko yöksi. Ja tämä paketti se vasta märkänä haiseekin.\nKysymys kuuluu siis, kannattaako seuraavan vaippakoon hankkiminen? Varmasti on olemassa helpompiakin vaippoja kuin imse vimsen flanellit, joita nyt pääasiassa käytämme. Ja kauniimpia(lisäisi varmasti motivaatiota ). Mistä hankkia ja mitä, jos haluan päästä sekä halvalla että helpolla?\nTähän mennessä olen lähinnä katsellut Babyland- ym. halpisvaippoja. Alkuperähän niillä taitaa olla aika arveluttava.\nLiittynyt: Ti Heinä 15, 2008 16:20\nRe: Aloittelija tienhaarassa -jatkaako vai ei?\nKirjoittaja Cinere » Su Syys 11, 2011 13:37\nHeh arvanet, mitä kestovaippafoorumilla vastataan kysymykseesi\nPikkuvauvoilla noin puolen vuoden ikään saakka kannattanee harkita sisätäyttö/sisävaippoja + kuoria. Paitsi jos välillä falkskaaminen ei haittaa = taskuvaipat. Itse tosin käyttänyt vastasyntyneilläkin taskuvaippoja, jotka ovatkin lempparivaippojani. Ja voi taskuvaipankin päällä käyttää ohuita villiksiä varmistuksena, mitä itse välillä teen. Sisätäyttöjä saa aika edullisesti käytettynä, ja imuja voi sitten käyttää myös taskuvaipoissa. Kuoriahan tarttee noin 3 per koko.\nAiniin lainaa ihmeessä kestovaippalainaamolta vaippoja, niin voit kokeilla mieleisiäsi (kestovaippayhdistyksen sivuilta löytyy tiedot), niin ei tartte itse ostaa kokeilukappaleita.\nKestoja voi käyttää myös osittain, esim. itse laitan lapselleni yöksi kertsin.\nKirjoittaja Viljamin Puoti » Su Syys 11, 2011 15:00\nAlussa kestojen hinta saattaa hirvittää, mutta jos mietit että vauva on vaipoissa yötä päivää esim 2-vuotiaaksi asti, niin se on vielä 23 kuukautta. Ja 23 kuukauden kertsit ne vasta maksaakin.\nMinkälaiset villahousut teillä on, merinoa, hahtuvaa tms? Yöllä meillä on 5kk pojalla merinovillahousut ja housusisävaippa jossa on noin 12 kerrosta bambujoustofroteeta. Jos saat sellaisen setin falskaamaan öisin, mutta päivällä riittää Imsen flanelli lisäimulla niin jo on kumma\nTsemppiä vaippailuun, mutta ei kannata otta stressiä asiasta. Pidä vaikka vähän taukoa ja palaa kestoiluun kun kertsien huonot puolet iskee silmille\nKirjoittaja Lumimarja » Su Syys 11, 2011 15:33\nKyll mun mielestä kertikset haisee enemmän Mielestäni kertisten käyttö on vähän sama kuin kertakäyttöastiat, eli ihan ok erityistilanteissa mutta älytöntä jokapäiväisessä käytössä.\nItsekin olen yrittänyt päästä hommassa mahdollisimman halvalla, pihi kun olen. Olen siis käyttänyt käytettynä saatuja, harsoja, tehnyt itse jonkin verran imuja vanhoista pyyhkeistä ja neulonut villiksiä ja tietenkin metsästänyt kirppareilla halpoja vaippoja. Niin ja vessahätäviestintä on myös ohjelmassa, tavoite vähentää pyykkiä ja nopeuttaa kuivaksioppimista. Vessahätäviestinnässä on sekin hyvä puoli, että huonompikin vaippa on kotosalla käyttökelpoinen kun ei sen tarvitsekaan imeä yksiä pissoja enempää.\nJos uutena ostaa, niin mielestäni kannattaa ehdottomasti ostaa yhdenkoon vaippoja. Meillä on Bumgenius-, Ipanat- ja Omenavauva- yhdenkoon vaippoja, joiden toivon mahtuvan vaippaiän loppuun saakka. Lisäksi jo aika pienelle vauvalle näköjään sopii aika isokin vaippa, vähän pussittaa takapuolesta mutta haitanneeko tuo...\nTähän mennessä vaippoihin on tainnut mennä kaikkineen n 200 euroa, ja toivottavasti hirveästi lisää ei tarvitsekaan laittaa kun suurin osa on yhdenkoon tai muuten vaan aika isoja. Useita kymppejä olisin säästänyt jos olisin ostanut nuo uutena ostamani 8 vaippaa ja 5 harsoa käytettynä, mutta silloin oli vähän kiire. Nyt ostelen kirpparilta kun löytyy jotain sopivaa ja villiksiä tarvitsee vielä neuloa kun olemassaolevat jäävät pieniksi.\nKirjoittaja Kaktus » Su Syys 11, 2011 17:26\nHajuongelmaan kannattaa kokeilla sellaista, että laitat puhtaat vaipat ilman pesuainetta 90-95 asteiseen pesuun. Eli kun peset koneellisen vaippoja, ja pesuohjelma menee loppuun, laitat heti perään koneen pyörimään koneen kuumimmalle pesuohjelmalle.\nMuita konsteja hajuhaittojen vähentämiseen on: Vajaa koneellinen + vajaa mitta pesuainetta ja lisähuuhtelu = vaipat puhdistuvat ja huuhtoutuvat kunnolla. Mutta ei pesuaineen kanssa liika nuukailukaan ole hyväksi. Kylmä esipesu ilman pesuainetta on myös hyvä konsti hajuhaittojen vähentämiseksi.\nJos vaippojen hinta hirvittää, voin kokemuksesta sanoa, että se pienin vaippakoko menee lyhimmän aikaa. Eli jos teillä mennään nb kokoisilla hyvin vielä 1 kk ikäisenä, niin S koko voi mennä puolivuotiaaksi, ja M koko lopun vaippaikää. Yhdenkoon vaipat voivat mennä koko vaippaiän, ja harsoja voi käyttää imuina tasku- tai sisätäyttövaipoissa.\nJos omistaa tai saa lainaan ompelukoneen ja osaa vähänkin sitä käyttää, on ainakin sisätäyttövaippoja tosi helppo tehdä itsekin, ja tulee taatusti edullisemmaksi kuin ostovaipat.\nKirjoittaja Murmis79 » Su Syys 11, 2011 18:16\nHeippa! Kestovaippainfossa kun tälläista kysyy, niin vastausten laatu lienee tosiaan enempi kestoja puoltava\nNuo Imsen flanelletet ei ole ehkä vaipoista vakuuttavimpia, niissä kun ei ole minkäänlaista kiinnitystä, imukyky nesteravinnolla olevan ipanan kuivikkeeksi on hävyttömän huono, en yhtään ihmettele, jos niillä vaipattaessa usko on koetuksella.. Teillä lienee nyt jonkinlainen välivaihe, nb-vaippojen imu ei riitä ja isompien hankinta on vasta harkinnassa? Muutaman kuukauden päästä ipana saattaa hyvinkin olla jo sen kokoinen, että samat (m-l) vaipat käy loppuun saakka, joten onko niihin sijoittaminen kuitenkaan loppupeleissä paljon? Minä en olisi ensimmäisen lapsen kohdalla uskonut, että reippaasti ennen puolivuotispäivää käytössä olleet tekeleeni menisivät loppuun asti, mutta niin kuitenkin kävi. Lapsen hanuri kasvaa yllättävän vähän silloin, raajat kyllä pitenee, mutta samat vaipat mahtuu ja mahtuu.\nHanskaatko ompelukonetta, tai osaako joku tuttusi ommella? Laita äiti, kaveri tai anoppi asialle ja pyydä joku surauttamaan kieppimatskuista muutama sisätasku kokeeksi, kieppijoustofroteesta esimerkiksi saa melkein ilmaiseksi mukavasti istuvia vaippoja, jotka saa näpsyllä kiinni. Sisään voi ladata harson, tai mitä vain puuvillaa (itse olen surauttanut hiutuneista lakanoista harsonkokoisia lättyjä, jotka taittelen imuiksi), eikä maksa paljoa. Kirput ja Huutis on oivia paikkoja löytää edukkaasti itsetehtyjä kelpoja vaippoja. Sisätasku+kuori antaa enemmän anteeksi, mitä pul-taskut, joiden istuvuus on aika tarkaa puuhaa. Toisaalta pul-tasku ja ohuet merinot päälihousuina on aika idioottivarma yhdistelmä, kuten Cinere tossa väläyttikin.\nVillahousujen pito paranee käytössä, kun haarukka vähän huopuu, kuukausi villahousuille menee sisäänajaessa. Minun mielestä valmiiksi loistava pito on itse neulotuissa villahousuissa (vaikka Huopanen-langasta), teolliset HH Woolit jakaa mielipiteitä. Enemmistö vannoo niitä pomminvarmoiksi, meillä ne toimi yökäytössä vasta toisella lapselle, kun olivat jo jonkin verran huopuneet haarasta. Ennen kiinteitä vaippa on öisin todella koetuksella, ellei vaihda sitä jossain välissä. Siis meillä ainakin. Mutta kertsi ei ollut ainakaan meillä ratkaisu, se piti yöllä vaihtaa ihan yhtä lailla, tai oli aamulla sänky märkä. Villaimu on muuten ihan pro, itse älysin kokeilla vasta nyt toisella lapsella, siis yövaipassa nimenomaan. Sen kun lataa sisätaskuun uloimmaksi siihen pissa-alueelle, niin jo pysyy villahousujen haaruskin kuivana.\nHajuista ei tule muuta mieleen, kuin että siinä vaipanvaihtotilanteessa samalta se paksa haisee muovissa kuin kankaassakin. Ja kertsiroskiksen lemu haastaa kepeesti löyhkällään helteessä muhineet kestotkin.\nMuoks, toistan kaktusta, joka ehti ensin sanomaan samoja\nKirjoittaja lasiina » Ma Syys 12, 2011 10:42\nKiitos vastanneille! Kestoja puoltavia vastauksia minä kai odotinkin, kun en haluaisi heittää pyyhettä kehään vaikka homma ei nyt niin innostakaan.\nTosiaan meillä on käytössä flanellivaipoista vielä se nb-koko ja pienin kuori. Kuori alkaa vasta nyt olla sopiva, vauva oli pikkuinen laiheliini syntyessään. Osaan vaipoista olen saumuroinut joustofroteen, ja kiinnitys onnistuu näpsyllä. Ilman lisäimua vaihtoväli on n.2h.\nTotinen tosihan sekin on, että jos ostaa pamauttaisin kertavaipat koko vaippaiän tarpeisiin, saisin kasasta melko summan pulittaa. Muutamalle vuodelle jaettuna se ei vaan tunnu niin kamalalta. Kestoissa sen sijaan kertainvestointi on paljon suurempi.\nVillahousuja meillä on yhdet pitkälahkeiset hh-woolit ja kahdet jonkun neulomat hahtuvaiset. Käytettyinä ovat taloon tulleet, että ovat kyllä sisäänajetut jo, puoli vuotta kuulemma palvelleet moitteetta edellisellä käyttäjällä. Kokeilin taas eilen päiväaikaan pakettia, joka tähän mennessä on parhaiten pitänyt: Otto bear(?? kirpparilöytö, käsittääkseni Ottobren vaippa)-sisävaippa, lisäimuna taiteltu harsopala ja päälle ne hh-woolit. 3h päästä päiväunien jälkeen päällä oleva body oli reilusti kostea. Lanoliinituksessako vika vai missä?\nOsakestoilu tuntuu minusta vähän typerältä.Kun kerran suhteellisen toimivat kestovaipat ovat olemassa, miksi ihmeessä laittaa rahaa vielä kertakäyttöisiin? Toistaiseksi kertikset ovat käytössä öisin ja silloin, kun ei olla kotona. Ja viime viikolla miehen ollessa työreissulla kertavaippa tuntui mahatautiselle äidille sopivalta ratkaisulta.\nOmpelukone löytyy ja saumurikin sekä taito käyttää molempia. Ensimmäset kestositeet itselleni olen ommellut jo kuutisen vuotta sitten, mutta tuntuu että vaippojen ompelu on niin paljon vaikeampaa. Jos aloittaisi varovasti halvoista ja ilmaisista kierrätysmateriaaleista, niin ei tarttis harmitella kalliita kankaita..\nKirjoittaja Apila » Ma Syys 12, 2011 10:48\nVaippalainaamoitahan on olemassa, niitä kannattaa hyödyntää just silloin, kun ei ole ihan varma vielä omasta vaipatussysteemistä! Lainaamosta saa erilaisia vaippoja ja systeemejä lainaksi, eikä tarvi tehdä isoa alkuinvestointia itse\nKirjoittaja Cinere » Ma Syys 12, 2011 12:08\nKirjoittaja koppis » Ke Syys 14, 2011 21:00\nAnnoin kaverilleni vauvalahjaksi laatikollisen kestoja, joilla voi teoriassa pärjätä koko vaippaiän. Mukana oli pieniä ja isoja prefoldeja, näpsyjä, pieniä imuja, pari muotoonommeltua yhdenkoon sisävaippaa ja NB-kuoria sekä yhdenkoon pul-kuoria sekä muutamama yhdenkoon taskuvaippa. Prefoldeja voi käyttää niin näpsykiinnitteisesti, pötkövaippana kuin taskujen imunakin. Koko paketti maksoi varmaan 40 e yhteensä.\nMinulla on monia ystäviä, jotka ovat vaipattaneet lapsensa kokonaan harsoilla ja villiksillä / pul-kuorilla. Tulee varsin edulliseksi Samoin sellaiset Disanan perinteiset nauhavaipat ovat tosi edullisia, pysyvät mukavan pehmeinä ja joustavina.\nYhdenkoon sisätäyttövaipat on kivoja itse ommella, esimerkiksi Mummut-näpsyvaipan kaavalla (ei ollut vaikeaa poropeukalollekaan). Taloudellista on sekin, että vaipat ovat nopeasti kuivuvia, eikä niitä siten tarvitse ostaa niin suurta määrää (ja mitä ohuemmat vaipat, sitä vähemmän hajuhaittoja).\nTäältäkin ääni villaimuille!\nKirjoittaja ottelia82 » Ke Syys 14, 2011 21:28\nNiin hyviä neuvoja ja huomioita olit jo saanutkin etten enää niitä toista. Muistutan vain siitä,että kestovaipoilla on hyvä jälleenmyyntiarvo. Itse myin juuri livekirpparilla meidän kossin NB ja S koon vaipat ja laskin 3 ensimmäisen kuukauden vaippojen hinnaksi jääneen hieman reilu kymmenen euroa(+ melkein käyttämättä jääneen kertispaketin hinta). Olin siis hommanut kaikki vaipat käytettynä tai tehnyt itse. Näin raaskii ostaa niitä ihanampia kuoseja ja kaikkien kehumia merkkivaippoja,kun tietää niistä saavansa rahaa ihan kohtuudella takaisin. Tottakai isommat koot ehtivät kulua enemmän käytössö,joten niitten arvo heikkenee enemmän,mutta ovatpas aivan varmasti tuottaneet jo huimasti säästöä käyttöaikanansa.\nLiittynyt: La Huhti 11, 2009 19:33\nKirjoittaja Lumimarja » To Syys 15, 2011 08:20\nItse ompelusta sellainen vinkki, että voi ommella harjoitusversion niistä materiaaleista mitä kotona sattuu olemaan.\nItse laitoin sisäpinnan huonosta Ikea-froteepyyhkeestä, ulkopinnan puuvillakankaasta ja kumppareiden tilalle nyörit kun ei sattunut olemaan yhtään kuminauhaa. Tarratkin on mitä sattui olemaan, ja jos ei tarranauhaakaan löydy kotoa niin voi laittaa nepparit tai nauhat tai pintaan jotain näpsykiinnitykseen sopivaa materiaalia. Ja ihme kyllä ne toimii sisätaskuina ihan hyvin, vaikka materiaalit tuskin tulevat kestämään 60-asteen pesuja kovin pitkään.\nNäkemättä niitä villahousuja on vaikea sanoa miksi falskaavat, mutta huono lanoliinitus on yksi todennäköinen syy. Ei meillä mun tsi-villikset ja Ruskovilla-villikset ihan äkkiä falskaa vaikka sisävaippa olisi aika märkä, saattavat kyllä olla pinnalta vähän lämpimänkosteat.\nKirjoittaja Hilmapulla » Pe Syys 16, 2011 10:39\nOtto Bear ei oo varsinaisesti mikään ns. vaippamerkki,vaan ottobrelta sai tilaajalahjukseksi kangasmerkkejä joissa lukee mm. tuo Otto Bear. On siis varmaankin jonkun itse tekemä vaippa.\nJa näin aiheestä eksyttyä: meillä täyskestoillaan,eli en tiedä uusimmsita kertismerkeistä muuta kuin että märkinä ne kaikki haisee aivan järkyttävälle. Ja jo päällä hiotessa/pienestäkin lirusta siltä kuin olisi kakka vaipassa.... Meillä on hyvin sekalainen vaippakokoelma, sekä itse tehtyjä että ostettuja. Pääosin hyvin halvalla. Nytkin kirppiksellä huomasin että kestojen kohdalla taitaa olla niin että halvalla ei kukaan uskalla ostaa Aamuisin yövaippa haisee nenään(varsinkin nyt raskausaikana) mutta muuten eivät ihmeemmin tuoreeltaan lemahda märkinäkään.Eli kokeilisin vaihtaa pesuainetta,jos kyseessä on jokin muu haisu kuin vauvan kakka, joka tosiaan haisee siellä kertiksessäkin samalla tapaa.....\nKirjoittaja Silicon » Pe Syys 30, 2011 18:56\nAp on jo varmaan päätöksensä kestoilun jatkamisesta tehnyt, mutta ajattelin kuitenkin mainita että kestojen haiseminen johtuu varmaankin liian hitaasta kuivamisesta. Meillä ihan tavalliset vaatteetkin haisivat aivan järkyttävän pahalle vähän kostuttuaan kun ne kuivuivat pyykkitelineellä liian hitaasti. Meillä ongelma ratkaistiin melko kalliisti hommaamalla kuivausrumpu, mutta todennäköisesti ratkaisuksi olisi riittänyt se että pyykit ois levitellyt ilmavammin ja vähän eri puolille asuntoa.\nLiittynyt: Pe Marras 25, 2005 10:41\nKirjoittaja Saikka » Ti Loka 25, 2011 16:01\nMinäkin suosittelen vaippavuokraamon käyttöä, jos vain mahdollista. Siinä näet kerralla paljon erilaisia systeemeitä ja viikon-parin kokeilun jälkeen olet varmasti viisaampi sinä, että jatkaako vai ei ja millä tavalla.\nRahaahan kestoiluun saa uppoamaan vaikka miten paljon, mutta edullisiakin systeemeitä on. Esim. joku hyvän mallinen kuori/villikset ja prefoldeilla/taittoimuilla/harsoilla pääsee jo aika pitkälle. Puhumattakaan siitä, jos osaa itse ommella ja hyödyntää kierrätysmateriaaleja.\nViitseliäisyyttä tietysti vaaditaan, mutta eiköhän se ole ylipäätään kaiken kanssa niin, että mitä helpommalla haluaa päästä, sitä enemmän on rahoja likoon laitettava\nItse en ole jaksanut laskeskella osakestoilun kustannuksia alun jälkeen, mutta joskus järkeilin niin, että jos yksi kertis maksaa n. 25 senttiä, niin 25 euron hintaista vaippaa olisi käytettävä 100 kertaa, että se "maksaisi itsensä takaisin". Tämä on tietysti hyvin karkea arvio eikä pesukustannuksia ole otettu huomioon, mutta antaa jotain osviittaa. Jos vaippakierto on sellainen, että sama vaippa on käytössä 3krt viikossa, niin silloin yksi vaippa olisi maksanut itsensä takaisin 8 kuukaudessa. No harvoin näin pitkään sama vaippa vauvalle mahtuu... Mutta jos ajatellaan, että jos sen myydessä saa takaisin vaikka 10 euroa, niin vaipalle jää hinnaksi 15 euroa ja käyttökertoja tarvittaisiin 60, mikä 3krt/vko kierrolla olisi 5kk.\nItse olen edennyt yrityksen ja erehdyksen kautta. Hintaa on laskenut se, että olen tehnyt paljon vaippoja itse, käyttänyt niitä kahdella lapsella ja myynyt käytön päätyttyä eteenpäin. Mutta jos vielä lapsia tulee, niin lähden ehkä yksinkertaisuuden vuoksi tuolle prefoldi/kuori-linjalle... tai katsotaan nyt...


Verohallinto > Kilometrikorvaus ja päiväraha\nTyönantaja voi korvata tilapäisestä työmatkasta aiheutuneita kustannuksia. Korvaukset ovat verottomia, jos ne perustuvat joko todellisiin kuluihin tai Verohallinnon vuosittaiseen päätökseen päivärahoista ja kilometrikorvauksista.Päivärahaan vaikuttaa työmatkan pituus ja kohdeTyönantaja voi maksaa työmatkan ajalta päivärahaa, jos matkakohde on yli 15 kilometrin päässä joko asunnostasi tai varsinaisesta työpaikastasi. Työmatkan kesto vaikuttaa päivärahan suuruuteen.\nVuoden 2016 päätös kilometrikorvauksesta ja päivärahoista\nVuonna 2017 päivärahan määrä on\nateriakorvaus 10,25 euroa (ateriakorvaus voidaan maksaa työmatkoilta, joilta palkansaajalle ei makseta päivärahaa.)\nKilometrikorvauksia ja päivärahoja voidaan maksaa työntekijälle verottomasti sekä kotimaassa että ulkomailla.Katso vuoden 2017 verottomat määrät sekä tarkemmat ohjeet Verohallinnon vuosittaisesta päätöksestä (Verohallinnon päätös verovapaista matkakustannusten korvauksista vuonna 2017).\nKilometrikorvaus oman auton käytöstä työmatkallaJos teet työmatkan omalla autolla, työnantaja voi maksaa sinulle verottomasti kilometrikorvausta oman auton käytöstä. Korvauksen suuruus määritellään Verohallinnon vuosittain antamassa päätöksessä. Vuonna 2017 kilometrikorvauksen perussumma on 0,41 euroa/km (0,43 euroa/km vuonna 2016). Kilometrikorvaukseen vaikuttaa muun muassa se, onko kyseessä oma auto vai työsuhdeauto ja onko kyydissä muita matkustajia.Työmatkasta on tehtävä matkalaskuTyöntekijän on tehtävä työmatkasta matkalasku. Kun teet matkalaskun, liitä mukaan matkaan liittyvät maksukuitit. Työmatkasta aiheutuneet matkakulut (esimerkiksi lento- ja junaliput) ja majoituskulut (hotellimaksut) työnantaja voi korvata kuittien mukaan. Työmatkasta voi kuitenkin aiheutua myös sellaisia lisäkustannuksia, joita ei voi selvittää kuittien tai tositteiden avulla. Tällaisia ovat esimerkiksi matkakulut silloin, jos matka tehdään omalla autolla. Työnantaja voi maksaa näistäkin kuluista korvauksia verottomasti, kunhan korvausten perusteena käytetään Verohallinnon päätöksessä vahvistettuja määriä.Asunnon ja työpaikan välinen matka ei ole verotuksessa työmatkaVerotuksessa työmatkalla tarkoitetaan tilapäistä matkaa, jonka teet työhön liittyvien työtehtävien takia. Asunnon ja työpaikan välinen matka ei ole verotuksessa työmatka. Asunnon ja työpaikan väliset matkakulut saat vähentää omassa verotuksessasi halvimman (yleensä julkisen) kulkuneuvon mukaan.


Lucyn ja Ronin blogi: Mäykkyjen eroavaisuuksia osa 7\nHuilailu, nokoset, tirsat, unet, päikkärit, löhöily, torkut... Rakkaalla harrasteella on monta nimeä. Kuten monessa muussakin asiassa, mäyräkoirat eroavat myös levossa. Sen määrässä, laadussa ja paikoissa, joissa sitä nautitaan.\nKun Lucy oli pentu, päivärytmi meni jotensakin näin: herätys & aamupissa klo 6-7, leikkiä tunti pari ja koira unille siksi aikaa, kun menin töihin. Lucy oli aluksi yksin vain tunnin tai pari, vähitellen useammankin, muttei yleensä viittä kuutta tuntia pidempään. Kotiin tullessa koira tuntui aina heräävän syvästä unesta omasta sängystään. Sitten taas ulkoilua ja leikkimistä pari tuntia, minkä jälkeen Lucy nukkui taas (usein sohvalla vieressä tai sylissä), iltaruoka, ulkoilu ja lopulta yöunille, jolloin Lucy nukkui taas omassa sängyssään koko yön.\nNyt aikuisenakin Lucy nukkuu aina, jos mitään erityistä ei tapahdu, kun se on yksin kotona tai sen panosta ei muuten tarvita meneillään oleviin juttuihin. Mahdollisuuksien mukaan Lucy nukkuu lähellä ihmistä (mieluiten sängyssä tai sohvalla, toisaalta vaikka pöydän alla jalan päällä), mutta myös alkeellisemmat makuupaikat ovat hätätapauksessa varteenotettavia vaihtoehtoja (esim. matto). Lucy on myös hyvin luova leposijan suhteen ja vaikkapa kassi täynnä vaatteita on sopivan pehmeä paikka.\nElämä oli siis leppoisaa ja levontäyteistä, kunnes Roni-boy saapui elämäämme.\n"Eikö tämä pentu koskaan nuku?!" oli epätoivoinen ajatus ikiliikkujasta nimeltä Roni. Ensimmäisenä yönään Roni sai hepulin ja hyökkäsi sänkynsä kimppuun. Seuraavina öinä Roni olisi halunnut herätä keskellä yötä leikkimään. Muutaman tunnin ulkoilu ja leikittäminen ei saanut Ronia vetäytymään rauhoittaville unille, kuten Lucyn pentuna. Roni olisi halunnut leikkiä vielä vähän. Riehua vielä vähän. Olla ulkona... vielä vähän!\nNykyisin Roni osaa kyllä rentoutua, kun mitään ei tapahdu ja ollaan kaikki kotona, mutta harvoin se makaa aivan paikallaan pitkiä aikoja. Roni saattaa maata hetken sohvalla, vaihtaa olohuoneen matolle, mennä sitten keittiönovensuuhun lattialle ja kömpiä sen jälkeen makuuhuoneeseen yksin sänkyyn nukkumaan. Samoin yöllä Roni nukkuu ensin hetken vieressä, menee sitten lattialle, kipittää keittiöön omaan sänkyynsä, tulee aamuyöstä makuuhuoneen matolle ja aamulla, jos palvelu ei pelaa riittävän nopeasti, Roni hyppää sänkyyn ja käy makaamaan niskani päälle.\nYksin olleessaan Roni keksii aina jotain puuhaa, eikä nuku koko aikaa rauhassa kuten Lucy. Tuntuu, että Roni myös useammin nukkuu "koiranunta" ja pomppaa pystyyn pienimmästäkin syystä. Se on alati valppaampana kuin Lucy, joka ei vaikkapa kerran iltatorkuilleen nukahdettua haluaisi enää lähteä käymään iltapissalla.\nMeinaatko jo käydä nukkumaan? Entä jos vähän vielä leikittäisi?\nLucy tuntuu toisinaan ennemmin kolmetoista kuin kolmevuotiaalta. Ronia sen sijaan on vaikea kuvitella rauhalliseksi, viisaaksi vanhukseksi...\nLähettänyt Lucy ja Roni klo 22.37\nMyrsky ja Tuisku 10. maaliskuuta 2016 klo 6.19\nOottepa tosiaan erilaisia nukkujia, Roni ja Lucy. Roni taitaa olla ikiliikkuja.\nLucy ja Roni 10. maaliskuuta 2016 klo 20.36\nSiltä joskus tuntuu. Ronin kasvattajakin kyllä lupasi, että hänen kasvattinsa ovat aina olleet aktiivisia ja paikkansa on pitänyt. :)\nLiinukka 10. maaliskuuta 2016 klo 6.29\nhienoja köllöttelykuvia, on se vaan se paras harrastus syömisen jälkeen :)\nLucy ja Roni 10. maaliskuuta 2016 klo 20.38\nOn se! Ainakin jos Lucy-neidiltä ja Emännältä kysytään. :) Roni saattaisi keksiä tähän äkkiseltään puolen tusinaa muuta hauskaa aktiviteettia, jotka ehkä tulisivat ennen nukkumista.


Nimeä vai ei? – Pennie's\nNimeä vai ei?\nOn 19.9.2012 26.5.2017\n6 kommenttia artikkeliin Nimeä vai ei?\nOnko kotivalmentajat enää arvossaan?\nSyksyn tullen olen saanut paljon uusia yhteydenottoja liittyen valmentamiseen (ja ratsuttamiseen). Ratsastajat siis pyytävät minua kotitallillensa pitämään tunteja itselleen tai useammalle tallin ratsastajalle. Kuitenkin eräänä päivänä avasin nettikeskustelun (joka on muuten loistavaa tutkivaa journalismia!) hyvistä valmentajista ja hämmästyin tekstejä – kaikki mainitut valmentajat olivat ns. “isoja nimiä”. Kukaan ei kehunut omaa “nimetöntä” kotivalmentajaansa (ei, en etsinyt sieltä nimeäni :D). Heräsi kysymys; eikö koti- tai omavalmentajia enää arvosteta? Onko ainoa oikea valmentaja se “iso nimi”?\nTuntuu, että nuorten ratsastajien keskuudessa et ole minkääntasoinen ratsastaja, ellet ole käynyt pantsujen tai björsien opissa. Näiden “nimien” valmennukset maksavat isosti rahaa, joten niistä olisi parempi myös jäädä jotain käteen. Vai käykö joku vain nimen takia valmennuksissa? Enkä nyt yhtään vähättele nimekkäitä valmentajia tai vertaa itseäni heihin. He todellakin tietävät (ainakin enempi vähempi) mitä puhuvat kymmenien vuosien valmennus- ja kisakokemuksella. En juuri nyt osaa sanoa parempaa estevalmentajaakaan kuin Pantsu tai Fagerström! Mutta eikö se oma kotivalmentaja kuitenkin käy säännöllisesti läpi ratsukon virheitä ja tunne heitä paljon henkilökohtaisemmalla tasolla kuin “nimet”? Yleensä ainakaan jos hevonen asustaa pienemmällä tallilla, ei “nimien” valmennuksiin pääse kuin ehkä kerran kuussa tai harvemmin.\nTyökseni päden ihmisille.\nMinusta on hyvä, että esim. omat ratsukkoni käyvät vieraiden valmentajien ja “nimien” valmennuksissa. Ratsastusurheilussa puuttuu se kolmikantakeskustelu, johon pitäisi pyrkiä; omavalmentaja, vieras valmentaja ja ratsukko. Jokainen voisi oppia siitä jotain. Omavalmentaja kertoo havaitsemansa vakivirheet vieraalle valmentajalle, joka voi tarkkailla ja korjata niitä omalla tavallaan. Valmennuksen jälkeen vieraan valmentajan olisi kiva kertoa vinkkejä omavalmentajalle ratsukon suhteen. Näin tehokkuus paranisi. Tässä vain tulee se “sulle, mulle” ongelma, eli mitä jos jompikumpi valmentajista korjaakin jatkossa toista paremmin? Kuka menettää rahat?\nTästä päästäänkin raha-aiheeseen… Väsyvätkö “nimet” työhönsä ja valmentamisesta tulee vain helppo keikka saada rahaa? Ilmestyt paikalle, sanot hyvä, haukut halvemman hevosen ratsastajan, juot kahvit ja lähdet kotiin. Easy money! Kannattaako siitä maksaa, oli nimeä tai ei? Surullista muuten, jos hevosen arvo ratkaisee saako valmennusta.\nOlen huomioinut erään hauskan seikan käydessäni vuosien aikana useiden “nimien” valmennuksissa. Mitä menestyneempi ja taitavampi ratsastaja, sitä nöyrempi asenne ja miellyttävämpi persoona! Tästä loistavana esimerkkinä Nina Fagerstöm, Piia Pantsu ja ulkomaisista mm. ruotsalainen Nina Bengtsson. Heitä on helppo lähestyä ja he tekevät työnsä kunnialla! Yleensä ne “pikkujulkkikset”, jotka ovat jotain sieltä täältä voittaneet ovat niitä kaikkein koppavimpia ja itsekeskeisempiä valmentajia. Heidän tuntinsa maksavat ja itsekehut määrästä ei tule loppua. “Silloin, kun kilpailin GP-luokkia…” “Silloin 1980-luvulla, kun minulla oli niitä huippuhevosia…” Jep, se oli silloin – nyt eletään tätä päivää. Get over it.\nMelkein eksyttiin aiheesta. Siis pointtini on, että “nimet” ovat oikeassa suhteessa ihan ok! Se, kannattaako pelkästää turvautua heidän varaansa on jokaisesta itsestään kiinni. Ihan oman ammattini tähden suosittelisin myös kokeilemaan kotivalmentajia. Heistä voi olla yllättävän paljoan enemmän hyötyä kuin kaukaisista “nimistä”. Jos olet onnellisesti tiukassa valmennussuhteessa “nimen” kanssa, onnea! Jos sinulla on omavalmentaja, joka kiljuu kotikentällä, onnea senkin suhteen! Jos haaskaat rahaasi (tai äipän/isin rahoja) “nimeen” saamatta vastinetta, harkitse uudelleen… 😉\nYksi parhaimmista; Pantsu!\n270 lukijaa täynnä, kiitos!\n6 thoughts on “Nimeä vai ei?”\nLoistavaa ja niiiin asiaa 🙂 !\nIiris Mielonen sanoo:\nHyviä ajatuksia. Mä luulen että moni ratsastaja ei osaa edes ajatella että halvat kotiopettajat saattaa olla tosi hyviä. Ite käyn GP tuomarin opissa n kerran kuussa ja se osaa opettaa tuomarin näkökulmasta ja kiinnitetään huomiota liikkeiden laatuun ja niiden opettamiseen. Vaikka valmentaja on tosi kallis, niin hänen asenne jokaista ratsukkoa kohtaan on avoin ja hän on valmis opettamaan vaikka ratsastajan perusastyöskentelyssä on paljon hakemista. Joka kerta kun lähden valmennuksesta, olen oivaltanut jotain uutta. Toinen opettaja on ratsastusterapeutti ja CR 1-tason koulutuksen käynyt ja hänen opissaan oppii taas ihan eri asioita. Kolmas valmentaja omaa vuosien kokemuksen hevosalalla ja ratsastuksen parissa ja osaa opettaa taas eri asioita.\nOlen itse erittäin kriittinen jokaisen valmentajan kohdalla ja kyseenalaistan opit jos muutosta ei tapahdu, tai opettajan ohjeistuksesta huolimatta en onnistu ja opettajalla ei ole perusteluita. Koska kaikessa ratsastuksessa ongelma on aina kypärän ja satulan välissä ja jos opettaja ei osaa korjata tätä ongelmaa, niin heihei.\nKun valmentaja on valmis oikeasti auttamaan ja vastaamaan ratsastajan kysymyksiin ja osaa perustella asiat niin siinä on jo ainesta hyväksi opettajaksi.\nTunnen muutaman huippuratsastajan joiden opissa olen ollut ja kyllästyin heti siihen että he näkee että hevosesta ei tule 140cm ratojen hyppijää, niin heidän ajatus on se että voi unohtaa koko hyppäämisen. Tai hevosella ei riitä liikkeet edes kansalliselle tasolle, niin sille ei tarvitse opettaa ollenkaan uusia asioita. Suurin osa ratsastajista ei haekaan huipputuloksia, vaan rentoa, kuuliaista ja hyvin liikkuvaa hevosta, jonka kanssa kehittyä ratsastajana ja harrastaa.\nAjattelen että hyväksi valmentajaksi ei kuka vaan pysty. Tarvii olla vamentajan "silmät" ja halu kehittyä ja olla avoin uusille asioille.\nTämä on mielenkiintoista:) Koska suomi on pullollaan hyviä puskavalmentajia ja omaksi iloksi ratsastelevia, jotka osaavat opettaa paremmin kuin moni kärkinimi.\nOlen itse tiukkana siinä että kun pidän tuntia, haluan asettaa tavoitteeksi että jokainen ratsastaja voisi oivaltaa jotain uutta. Ärsyynnyn kun nään opettajia ratsastuskouluissa, joille on ihan sama mitä oppilaat tekevät ja kuhan nyt jotain ratsastellaan tunnilla. Kun hevoset alkavat liikkua ratsastajien alla hyvin, niin se on paras kiitos opettajalle, että jotain on mennyt perille:)\nHyviä pointteja, Irmeli! Kiva, että olet päässyt harrasteratsastajan kuopasta pois ja sanon nyt ihan vilpittömänä kohteliaisuutena. 🙂\nmun kotiopettaja on ainaski tosi hyvä!;)\nKyllä nyt nuoleskellaan… ;D