Leffablogaajien vuoden elokuvat 2014: Boyhood ja Wolf of Wall Street – Kuva\nLeffablogaajien vuoden elokuvat 2014: Boyhood ja Wolf of Wall Street\nArtikkelin julkaisija onOlli Sulopuisto\t 23.12.2014 10.12.2019 Kommentoi artikkelia Leffablogaajien vuoden elokuvat 2014: Boyhood ja Wolf of Wall Street\nVuoden parhaat elokuvat olivat Boyhood ja The Wolf of Wall Street, sanovat suomalaiset leffablogaajat. Jo viidettä kertaa järjestettyyn kyselyyn osallistui peräti 19 äänestäjää, joten tulokset ovat ehdottoman päteviä ja niistä on turha napista.\nJos jonkinlaista trendiä vuoden voittajista haluaa etsimällä etsiä, niin näemmä mammuttimaiset eepokset olivat suosittuja. 12 vuoden mittaan kuvattu Boyhood kestää 166 minuuttia ja The Wolf of Wall Street on 180-minuuttinen. Jaetulle kakkossijalle päässeet elokuvat olivat pitkiä nekin: Gone Girl kestää 149 minuuttia ja Nymphomaniac peräti 241 minuuttia.\nToivon, että kertoisitte mielestänne viisi (5) merkittävintä tai mieleenpainuneinta elokuvaa vuodelta 2014.\nParhaus-kriteerin jätän tarkoituksella melko löyhäksi, koska Sight & Soudinkin tyypit teki niin. Vuodella 2014 tarkoitan elokuvia, jotka on ollut mahdollista nähdä Suomessa tämän vuoden mittaan. Siihen kelpaavat siis teatteriesitykset, erikoiset one-offit ja festarinäytökset, kunhan vain kuka tahansa on voinut edes teoriassa päästä katsomaan rainan.\nÄänestystulokset kokonaisuudessaan alla.\nBadda (The Lunchbox)\nDet er meg du vil ha (I’m the One You Want)\nFree Range – Balladi maailman hyväksymisestä\nMannerheim kuulee (Nalle Sjöblad, FI 2014, R & A traileri)\nLe meraviglie (Alice Rohrwacher, IT/DE/CH 2014)\nParatiisin avaimet / Keys of Heaven (Hamy Ramezan, FI 2014, a short)\nSokurovin ääni / The Voice of Sokurov (Leena Kilpeläinen, FI 2014, doc)\nTombouctou: le chagrin des oiseaux (Abderrahmane Sissako, MR/FR 2014)\nLopuksi vielä kaikki äänet listattuna kirjoittajan sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä.\nAntti Alanen – Yleiskommentti elokuvavuodesta: Näistäkin vaikutuin kovin: Eedenistä pohjoiseen (Virpi Suutari, FI 2014, doc); Ida (Pawel Pawlikowski, PL/DK 2013); Maidan (Sergei Loznitsa, NL/UA 2014, doc); Les Croix de bois / Puuristit (Raymond Bernard, FR 1931, Pathé 2014 restaurointi)\nTombouctou: le chagrin des oiseaux (Abderrahmane Sissako, MR/FR 2014)\t–\tKertoo tyynesti mutta kouraisevasti muslimi-Afrikan tilanteesta fundamentalistien tuhotessa ikiaikaista suvaitsevaisuuden kulttuuria.\nLe meraviglie (Alice Rohrwacher, IT/DE/CH 2014)\t–\tAlice Rohrwacher on nykyelokuvan suuria lupauksia. Joillekin mikään ei ole ihmeellistä. Alice Rohrwacherin kaltaisille taiteilijoille kaikki on ihmeellistä.\nSokurovin ääni / The Voice of Sokurov (Leena Kilpeläinen, FI 2014, doc)\t–\tEnsiluokkainen kokovartalokuva nykyelokuvan mestarista Aleksandr Sokurovista. Näytteet ovat valaisevia ja kiehtovia. Kyseessä on myös rehellinen tutkimusretki Neuvostoliiton ja Venäjän lähihistoriaan.\nParatiisin avaimet / Keys of Heaven (Hamy Ramezan, FI 2014, a short)\t–\tHamy Ramezanin suomalainen, farsinkielinen elokuva, vertautuu parhaisiin iranilaisiin teoksiin, ja se kertoo maan kohtalosta lasten näkökulmasta julman todentuntuisesti.\nMannerheim kuulee (Nalle Sjöblad, FI 2014, R & A traileri)\t–\tMaailman kuluneimmasta YouTube-parodiakohteesta, Perikadon bunkkerikohtauksesta, tuli herkullinen suomalainen näkemys Mannerheim-mytologiasta.\nSuuri kauneus\t–\tPaolo Sorrentinon kuvaus nykypäivän Roomasta on nimensä mukaisesti sanoinkuvaamattoman kaunis elokuva elämästä, ajasta ja pintaliitämisen tyhjyydestä. Se on hiukan levällään, mutta tässä elokuvassa se ei tunnu heikkoudelta. Elämä ei ole yksinkertaista.\nGone Girl\t–\tDavid Fincherin upea trilleri ylitti kaikki odotukset. Genre-elokuvan pariin palannut ohjaaja onnistuu tiristämään runsaasta materiaalista vuoden mieltä kutkuttavimman jännärin. Ben Affleck ei ole koskaan vakuuttanut näyttelijäntaidoillaan, mutta on tässä elokuvassa täydellinen median pyöritykseen joutuvana aviomiehenä.\nInside Llewyn Davis\t–\tCoenin veljesten elokuva jäi ilman Oscar-ehdokkuuksia, mikä on väärin, sillä elokuva ansaitsisi enemmän huomiota. Se on komea ajankuva folk-skenestä 1960-luvulla, mutta myös hieno tarina rajoittuneen taiteilijasielun elämän kiertokulusta. Se ei ole jana vaan ympyrä.\nLego elokuva\t–\tKuka olisi uskonut, että elokuvasta, joka oli konseptista lähtien tuomittu ylipitkäksi mainokseksi, onnistuisi saavuttamaan sekä kriitikoiden että yleisön hyväksynnän. Visuaalinen trippi, jonka huumori on terävää ja yllättävä loppuratkaisu sydäntälämmittävä.\n22 Jump Street\t–\tVuoden onnistunein jatko-osa. Phil Lordilla ja Chris Lordilla (Lego elokuvan tekijöillä) oli upea vuosi, sillä 22 Jump Street onnistuu olemaan myös vuoden paras puhdasverinen komedia. Se nauraa jatko-osien, toimintaelokuvien ja monien muiden lajityyppien kliseille.\nNymphomaniac\t–\tLars von Trierin esseistinen suurteos seksuaalisuudesta on röyhkeä, kiusoitteleva ja tietoisesti provosoiva. Tabut, sukupuoli ja sosiaalisuus rakentuvat verkostossa definitiivisiä merkityksiä vältellen. Ohjaaja läpsii kasvoille, mutta onnistuu silti saamaan aikaiseksi vuoden ikimuistoisimman elokuvakokemuksen.\nThe Grand Budapest Hotel\t–\tWes Anderssonin uutukainen on ohjaajan parhaimpia sekä myös tuleva komediaklassikko. Lavastukseltaan ja puvustukseltaan upea, kuviltaan ja leikkauksen rytmiltään ihanteellisesti operoiva teos virnistää karikatyyrimäisten hahmojensa läpi sofistikoituneelle eurooppalaiselle yläluokalle.\nHer\t–\tTeknologian ja ihmisen välistä suhdetta kuvaava romanttinen komedia käsittelee aihettaan omaleimaisesti ja lämpimästi. Spike Jonze seisoo omilla jaloillaan myös ilman Kaufmania. Her on miehen ohjaamana ja käsikirjoittamana teoksena tästä hyvä esimerkki.\nThe Raid 2: Berandal\t–\tGareth Evans parantaa aiemmasta Raidista tuomalla enemmän lihaa luiden päälle. Käsikirjoitus saa uutta nostetta, vaikka pääosassa ovatkin edelleen elokuvan anteeksipyytelemättömät ja iskevät taistelukohtaukset. Teattereihin tulevien aneemisten toimintaelokuvien joukossa Raid 2 on harvinaisen mieltä ylentävä tapaus.\nNebraska\t–\tIhastuttavan vähäeleinen ja arkinen road-elokuva sisältää pienen kaupungin tunnelmaa, sukupolvien välistä keskustelua ja menneisyyden haikeutta. Mustavalkoinen kuva tuo Alexander Paynen ohjaukseen ajattomuutta.\nHannu Björkbacka\t– Yleiskommentti elokuvavuodesta: Minulle elokuvavuosi jäi laimeaksi. Johtuiko sitten siitä, että kävin vain yhdellä festarilla viimevuotisen ennätyksellisen kahden asemasta? Tai sitten en vain ole kiirehtinyt katsomaan muutamia kehuttuja uutuuksia kuin Her, Locke tai Nightcrawler (toivottavasti ne ovat tajunnanräjäyttäjiä?). Tänä vuonna ei vain sattunut silmään yhtään Hide Your Smiling Facesia, Selfish Giantia, Nader ja Siminiä eikä oikein Drivea tai The Place Beyond The Pinesia. Hyviä filmejä – niitä neljän tähden – tehtiin kuitenkin monta.\nFilmivuoden raskain tappio oli tietysti Peter von Baghin menetys. Kerrankin sana korvaamaton ei ole klisee. Mistä guru, jonka karisma, esitystaito, tuotteliaisuus, omaperäisyys, asiantuntevuus ja kansainvälisyys olisi samaa luokkaa? Ja jolla olisi näitä kaikkia yhdessä?\nAmerican Hustle\t–\tAinoa näkemistäni filmeistä, joka pystyi yllättämään, voittamaan ennakkoluulot – David O. Russellin edellinen oli lähinnä ärsyttänyt minua enkä 70-luvun eläneenä tunne sitä kohtaan sen suurempaa nostalgiaa. Elokuva, joka rakastaa näyttelijöitään ja antaa näille tilaa tehdä taikojaan, on aina lähellä sydäntäni. Bale, Adams, Lawrence parhaimmillaan ja Rennerkin muistutti taidoistaan, kun sai taas tilaisuuden.\nHauska, onnellinen elokuva.\nClouds of Sils Maria\t–\t”Näitä hienoja ”neljän tähden” elokuvia. Hyvä tunnelma, näyttelijät ja kiinnostava ikiaihe taiteentekemisen ja elämän ristiaallokosta… Assayas käytti taas ”tuttua” musiikkia tehokkaasti, simppelisti, raikkaasti ja oivaltavasti, ehkä parhaiten sitten Pariisin kevään. Epätasainen, mutta kiintoisa ja kaunis elokuva.\nAikuisten poika\t–\tHienon Rakkauden nälkä -televisiosarjan ohjaaja Juha Lehtola piti tason korkealla myös teatterielokuvassaan. Kotimaisen elokuvavuoden valopilkkuja.\nHe ovat paenneet\t–\tKotimainen elokuva, joka pystyi yllättämään, iskulla palleaan – erityisesti viimeisellä kolmanneksellaan. Parhaat elokuvat ovat sellaisia, jotka eivät typisty ”aiheeseensa”, jotka löytävät omat aiheensa. JP Valkeapää otti riskejä omintakeisen visuaalisessa elokuvassaan ja enimmäkseen onnistui.\nIda\t–\tPawel Pawlikowskin Ida taisi olla paras filmi, jonka näin tänä vuonna Sodankylässä Sils Marian ohella. Puolan lähihistorian pimeä puoli ruumiinavauksessa melkein salapoliisimysteerinä, Watsonina nunnanoviisi ja Sherlockina tämän ihanteensa menettänyt sukulaistäti. Tyylikäs ja tinkimätön eurooppalainen laatuelokuva.\nNightcrawler\t–\tVuoden parhaimmaksi elokuvaksi omalla kohdallani nousi Nightcrawlerin tumman vaarallinen, visvaisella pilkkakirveellä nykyajan uutistoimintaa kuvaava tarina. Jake Gyllenhaal ansaitsee suorituksestaan kaikki palkinnot ja ehdokkuudet jotka pystyy pokkaamaan – vaikka tiedämme että näin vastenmielisellä hahmolla ei Oscaria voitetakaan. Vuosi on ollut Gyllenhaalille hieno kokonaisuudessaan sillä The Enemy on outoudessaan hieno osoitus miehen näyttelijänlahjoista, nyrjäyttäen katsojan mielen mukavasti ylösalaisin.\nThe Raid 2:Berandal\t–\tElokuva kauneus osoittaa miten kiehtovaa oikein ajoitettu ja tyylikkäästi toteutettu kimurantti taistelukoreografia voikaan olla. Redemption-elokuvasta täyteen kukoistukseensa puhjennut jatko-osa hellii katsojaa hienolla tarinalla, johdattaen katsojaa läpi väkivallan pitäen tätä hellästi kädestä kiinni vaikka väkivallan hurma on aivan käden ulottuvilla.\nGone Girl\t–\tGone Girl lepää vahvasti erinomaisesti kirjoitetun tarinan varassa. Samalla se avaa raukean raa’alla otteella parisuhdetta, paukuttaen yllättävän feminististä sanomaa narsismin kuvauksella joka hakee vertaistaan. Rosamund Pike on roolissaan juuri niin viileä kuin miehet ihannenaiseltaan odottavatkin, tuloksena Golden Globe-ehdokkuus.\nMaps to the Stars\t–\tElokuva palauttaa lopullisesti uskon ohjaaja Cronenbergin kykyyn kertoa mutkittelevia tarinoita joissa ei piilotella viihdealan raatoja, ei lakaista maton alle rupia vaan raahataan kaikki etualalle tarkalla mutta kepeällä niskaotteella. Elokuva luottaa näyttelijöihinsä; Julianne Mooren suoritus on vuoden parhaita, josta tuloksena melko varmasti Oscar-ehdokkuus koska Golden Globe-ehdokkuus on jo varma.\nSnowpiercer\t–\tTulevaisuudessa eteenpäin puskeva juna on erinomainen vertailukohta itse elokuvalle. Se ei pysähdy edes pohtiessaan, sen eteenpäin viemä vimma kertoo tarinaa selviytymisestä, alistamisesta ja pakollisesta tarpeesta hallita, tiivistäen ihmiskunnan ytimen yhteen junaan. Vuoden lähestyessä päätöstään pitää todeta sen olevan lähivuosien hienoin genressään.\nThe Grand Budapest Hotel\t–\tAnderson paketoi yhteen pientä ja yksityistä sekä suurta ja julkista niin raivokkaalla tahdilla, että hämäläisiä varmasti hirvittää. Rivakkuudella ja kepeydellä etenevä huolellisesti rakennettu kuvaus siitä, miten historiaa syntyy.\nNäin unta elämästä\t–\tKotimainen dokumentti voi hyvin. Eleet ovat pieniä, mutta merkitykset suuria.\nHer\t–\tHumaani kuvaus koneiden vaikutuksesta ihmiselämään. Lempeä ja sosiaalisesti tarkkanäköinen katsanto 2010-luvun ihmissuhteisiin.\nWolf of Wall Street\t–\tHävytön ja hervoton. Scorsese ei sorru saarnaamaan vaan antaa palaa alusta loppuun. Energia ei lopu, vaikka moni kohtaus (ja myös itse elokuva) painelee turhaan ylipitkän puolelle. Tosin ainuttakaan hulvatonta sekuntia en haluaisi poistettavan.\nA Most Wanted Man\t–\tLe Carrén kyynisen hohdoton kuvaus vakoojatyöstä – muiden ihmisten pelaamisesta, kiitottomuudesta ja epävarmuudesta – on kulkenut terävänä vuosikymmenestä toiseen. Globaalilla ajalla se tuntuu muuttuneen jopa entistä viiltävämmäksi.\nPaavo Ihalainen – Yleinen kommentti elokuvavuodesta: Ei ehkä kovin elokuvavuosi koskaan, mutta paljon hyviä tapauksia riitti. Festivaalit ja nyt myös Orionin kuukauden elokuvat paikkasivat jonkin verran maahantuonnin köyhyyttä. Top 5:ttä kolkuttelivat Inside Llewyn Davis, Grand Budapest Hotel ja Ida.\nA Touch of Sin\t–\tLohduton, musta, tragikoominen elokuva ihmisten umpikujista. Kiinaa pitäisi yrittää ymmärtää, mutta pientä ihmistä on helpompi.\nBoyhood\t–\tMosaiikkimainen vaikutelma viime vuosikymmenestä. Ei elokuva pelkästään iästä ja ajasta, vaan myös amerikkalaisuudesta. Paikoin hieman kliseinen, mutta aina vakuuttava. Linklater osaa tehdä näyttelijöistään moniulotteisia hahmoja.\nClouds of Sils Maria\t–\tTämän vuoden laajasta näyttelijäelokuvien kattauksesta selvästi syvällisin ja parhaiten näytelty.\nGone Girl\t–\tJätti leveimmän hymyn kun kävelin teatterista ulos. Mutta ehkä tuo kertoo vain minusta.\nOnly Lovers Left Alive\t–\tKyyninen, katkera, mutta osaa ottaa sen myös huumorilla. Hengailuelokuva ei ole kaikkien mieleen, mutta minulle se upposi sopivaan kohtaan.\nSamppak – Yleiskommentti elokuvavuodesta: Paljon kiinnostavia elokuvia (jotka eivät tulleet paikalliseen ja jäävät nähtäviksi vasta myöhemmin).\nLa grande bellezza\t–\tPinnan allahan se kauneus piilee, hukattua elämää ja elämisen merkityksellisyyttä Sorrentinon tyylitajulla kuorrutettuna.\nThe Wolf of Wall Street\t–\tScorsese löysi vihdoin kadonneen mojonsa. Energistä elostelua.\nBoyhood\t–\tElämä.\nKaze tachinu\t–\tLämmintä rakkaustarinaa ja insinöörityötä, rauhallista ja vakavaa Miyazakia.\nEedenistä pohjoiseen\t–\tVuoden ensemble, nyt on löydetty dokumenttiin hienot tyypit.\nThe Wolf of Wall Street\t–\tVuoden hauskin & diggasin kapitalismin diagnoosista pikkupoikien leikkinä.\nThe Clouds of Sils Maria\t–\tParhaiten kässäröity, elegantti ja hienovivahteinen.\nBorgman\t–\tVuoden paras aika hands down. Ehkä paras ”yhteiskunnallinen” elokuva sitten Festenin. Eli tarpeeksi suuri metafora, jolloin se lakkaa olemasta metafora ja nielaisee maailman.\nKaksi päivää, yksi yö\t–\tJulmetun viritelty sossuitku, mutta niin hyvin tehty ja näytelty, että mikäs siinä. Lisäksi Dardenne-veljet osaavat oikeasti ohjata, siellä se runoilijan sielu piileksii.\nNymphomaniac\t–\tLars on Lars. Synteesi parista edellisestä leffasta. Totaalinen harvinaisella tavalla; elokuvan ongelmat ovat Trierin ongelmia taiteilijana ja siten myös katsojan ongelmia.\n12 Years a Slave\t–\tSteve McQueen onnistuu tekemään elokuvan orjuudesta, joka saa vedettyä katsojan tunteet ja psykeen mukaan tapahtumiin syyllistämättä häntä kertaakaan. Hämmentävä, pitkää ikää elokuvalle tuova saavutus. Pitkä arvosteluni\nThe Homesman\t–\tTommy Lee Jonesin varsin traagisesti väärinymmärretyn vastaanoton saanut western, joka tietoisesti esittää epätasaiselta vaikuttavan elokuvan, jonka jokaisen kohtauksen taustalla on vahva pointti – päähahmojen eksistentialistisen epätoivon esille tuominen sen kautta, mikä heiltä jää tekemättä. Pidempi tekstini R&A-festariraportissa\nGone Girl\t–\tFincher osaa tehdä vielä elokuvia, ja kun Fincher tekee hyvän elokuvan, se tuppaa olemaan oikein hyvä. Gone Girlissä yhdistyy loppua kohden Zulawskimainen parisuhdepainajainen ja Fincherin töitä sävyttävä nihilistisyys sellaisella tavalla, että heikompaa hirvittää. Elokuvan kantava mysteeri tuntuu mielenkiintoiselta, ja ratkaisun ilmestyttyä transitio ahdistavahkoon trilleriin on huomattavasti esimerkiksi Fincherin Fight Clubin vastaavaa onnistuneempi.\nHe Ovat Paenneet\t–\tJ-P Valkeapää teki tavattoman elokuvaisan elokuvan. Teinien vieraantuminen peilaa hienosti meissä kaikissa jossain määrin kytevää vastaavaa tunnetta. Pitkä arvosteluni\nRoboCop\t–\t””En keksi mitä laitan tähän kohtaan” -palkinnon saa RoboCopin uusintaversio, jossa on enemmän sanomaa kuin kymmenessä muussa vuoden toimintaelokuvassa yhteensä. Jos body horroria yhdistellään näin räikeästi eksistentialistiin teemoihin, allekirjoittaneella alkaa kuola valua.Pitkä arvosteluni\nKari Naskinen\t– Yleiskommentti elokuvavuodesta: Dvd-tarjonta on parantunut.\nNymphomaniac\t–\tLohdullista on, että vielä tehdään tällaisiakin elokuvia kaiken tämän nykyisen tusinatuotantoviihdesopan ohessa. Nymphomaniac: naiset käyttävät miehiä hyväkseen, kuten maailmansivu ovat miehet käyttäneet naisia. On myös kannanotto vähemmistöjen puolesta.\nKalervo Palsa ja Kuriton käsi\t–\tHarvinainen suomalainen taide-elokuva taiteesta. Täydentää Kristian Smedsin Kansallisteatteriin tekemästä Palsasta.\nThe Wolf of Wall Street\t–\tKapitalismia pitää kritisoida aina kuin mahdollista.\nBorgman\t–\tVuoden mystisin elokuva.\n12 Years a Slave\t–\tAnteeksipyyntö yhdelle maailmanhistorian suurimmista vääryyksistä.\nHT Nuotio – Yleinen kommentti elokuvavuodesta: Enemmistö tänä vuonna näkemistäni harvoista uutuuselokuvista on ollut korkeintaan kolmen tähden peruskamaa, mutta (vähintään) viisi poikkeuksellisen pysäyttävääkin teosta on joukkoon mahtunut: rajaan valintani vain vuonna 2014 julkaistuihin elokuviin, joten pois jäävät sellaiset tänä vuonna Suomessa nähdyt viimevuotiset huiput kuten MANAKAMANA (Stephanie Spray & Pacho Velez), NORTE, THE END OF HISTORY (Lav Diaz), SNOWPIERCER (Bong Joon-ho), SORG OG GLAEDE (Nils Malmros) ja STRAY DOGS (Tsai Ming-liang). Lista näyttäisi epäilemättä myös erilaiselta, jos Suomeen olisi ehditty hankkia tämänvuotiset uutuudet sellaisilta tekijöiltä kuin Lisandro Alonso, Roy Andersson, Bruno Dumont, Christian Petzold tai Hong Sang-soo. Elokuvat ovat aakkosjärjestyksessä.\nAIMER, BOIRE ET CHANTER (Life of Riley)\t–\tMaaliskuussa kuollut mestariohjaaja Alain Resnais tallasi loppuun asti visusti omilla poluillaan, ja miehen viimeiseksi jäänyt (järjestyksessä kolmas) Alan Ayckbourn -sovitus on fantastisen ilkikurinen päätös hänen puhdasoppisia ”cinefiilejä” hämänneelle, teatteria ja elokuvaa surutta hybridisoineelle myöhäistuotannolleen. Lisää blogissa\nTHE BABADOOK\t–\tTäysin puskista tullut vanhan liiton psykologinen kauhuelokuva katsoo ihmisen alkukantaisimpia pelkoja suoraan silmiin: kaikkein yksinkertaisimpien keinojen älykkäällä hallinnalla synnytetty hyytävyys liikutti itsensä William Friedkinin nimeämään australialaisen Jennifer Kentin debyytin pelottavimmaksi koskaan näkemäkseen elokuvaksi. Lisää blogissa\nDET ER MEG DU VIL HA (I’m the One You Want)\t–\tNorjalaisen kirjastonhoitajan ja kirjailijan Dag Johan Haugerudin kolmas keskipitkä palauttaa 53 minuutissa elokuvan perusasioiden pariin: puhuva pää kertoo traagiseksi tiivistyvää tarinaansa paikoilleen pultatulle kameralle, ja kokonaisuus pitää pihdeissään tiukemmin kuin kymmenen ”kehystettävillä kompositioilla” ja kamera-ajoilla koristeltua keskinkertaista kinoturhaketta. Lisää blogissa\nMAIDAN\t–\tUkrainan kansannousu sai kaksi viime vuosien hienointa fiktioelokuvaa (MY JOY ja IN THE FOG) ohjanneen Sergei Loznitsan palaamaan juurilleen – kommentoimattomaan dokumenttielokuvaan – ja ohjaajan maailmankatsomus ja elokuvan peruskeinojen tieteellisen tarkka hallinta ovat yhtä lailla läsnä myös tässä pelottomassa, henkeäsalpaavassa historiataltiossa.\nWELCOME TO NEW YORK\t–\tAbel Ferraran ja Gérard Depardieun näennäinen moraliteetti Strauss-Kahn-tapauksesta kasvaa ja kehittyy edetessään universaalilla (ja ohjaajalle epäilemättä myös omakohtaisella) tasolla karmaisevaksi kuvaukseksi kaikennielevästä riippuvuudesta – mikä ei estänyt DSK:n lakimiehiä haastamasta Ferraraa oikeuteen (”Sue me for what? What do they want, my guitar? They can have it”)!\nBoyhood\t–\tPuhutteli.\nHer\t–\tKosketti.\nInside Llewyn Davis\t–\tNauratti.\nClouds of Sils Maria\t–\tKuljetti.\nNymphomaniac\t–\tEn edelleenkään tiedä, mitä teki, mutta teki.\nMikko Pihkoluoma – Yleiskommentti elokuvavuodesta: Kakkaisia emojeita Ilmarisen suuntaan. Elokuva ei ole taidemuotona kuolemassa, mutta jos Maxim kuolee olemme tilanteessa, jossa edes kotimaiset festivaalit eivät kykene paikkaamaan aukkoja ja nykyelokuvan seuraaminen on suomalaiselle hankalaa.\nSuuri kauneus\t–\tTäydellinen elokuva, joka on sekä syvällinen että paljastaa oman teennäisyytensä. Elokuva alkaa episodilla, jossa katsoja pyörtyy Rooman kauneudesta. Kohtaus on tarkoitettu vitsiksi, mutta jokaisella katsomiskerralla Sorrentino onnistui kaiken itsetietoisuuden, ironian ja päähenkilön naljailevien aforismien välistä lopulta nostattamaan ihoni kananlihalle. Viimeistään ’ikuisen kaupungin’ joen virrassa leijuva kamera tekee minut hullun onnelliseksi. Sorrentinolle kauneus ei riitä, taide on täynnä puolitotuuksia ja teeskentelyä, mutta silti hän ei osaa luopua tai kääntää katsettaan Roomasta. En jaksa lätistä enempää vaan lainaan internetistä löytyvää elokuvatietokantaa (ja elokuvan päähenkilöä): ”This is how it always ends. With death. But first there was life, hidden beneath the blah, blah, blah… It’s all settled beneath the chitter chatter and the noise, silence and sentiment, emotion and fear. The haggard, inconstant flashes of beauty. And then the wretched squalor and miserable humanity. All buried under the cover of the embarrassment of being in the world, blah, blah, blah… Beyond there is what lies beyond. And I don’t deal with what lies beyond. Therefore… let this novel begin. After all… it’s just a trick. Yes, it’s just a trick.”\nBoyhood\t–\tKoska siinä on ryppyjä.\nWolf of Wall Street\t–\tHauska komedia, joka tekee olon likaiseksi. Kenties ensimmäinen amerikkalaiselokuva, joka käsitteli talouskriisiä onnistuneesti – ja siksi viime vuoden tärkeimpiä elokuvia.\nGone Girl\t–\tKun elokuvan ensimmäinen teaser tuli, niin en tajunnut lainkaan, että Fincher on todella tekemässä komediaa. Kun näin itse elokuvan kesken Rakkautta ja anarkiaa -festivaalia, en kyennyt lukuisista hyvistä elokuvista huolimatta muuta kuin Gone Girliä juuri ajattelemaan. Piikikäs, osuva, mielipuolinen ja parisuhteiden kamaluuksia karrikoiva jännästi eri genrejä sekoittava teos, josta tulee mieleen Paul Verhoeven parhaimmillaan.\nDrug War\t–\tJohnnie Ton tiukkaakin tiukempi toimintaelokuva ei pysähdy hetkeksikään, mutta aasialaiselokuvalle epätyypilliseen sävyyn ei lyö yli kertaakaan. Elegantti toimintaelokuvan mestariteos, jossa kameratyö ja näyttelijät tukevat monimutkaista juonta upeasti.\n12 Years a Slave\t–\t… veti hiljaiseksi. Järisyttävät näyttelijäsuoritukset, virheetön ajankuva, armoton intensiteetti.\nThe Grand Budapest Hotel\t–\t… hykerrytti. Wes Andersonin paras elokuva.\nInterstellar\t–\t… ällistytti koko kestonsa ajan. Spektaakkeli ja emootio yhdistyivät hienosti.\nWinter Sleep\t–\t… oli kolme ja puoli tuntia keskustelua, mutta millaista keskustelua! Huh!\nThe Wolf of Wall Street\t–\t… nauratti, kuvotti ja muistutti, että Scorsese on edelleen Kingi. Miinusta: Plastic Bertrand soi päässäni kaksi viikkoa elokuvan jälkeen.\nOlli Sulopuisto\t– Yleiskommentti elokuvavuodesta: Elokuvia, jotka eivät ihan päässeet top 5 -listalleni: ’71, Clouds of Sils Maria, Edge of Tomorrow, Eedenistä pohjoiseen, Grand Budapest Hotel, Nymphomaniac, Pixadores, Ruotsalainen hetki\nIda\t–\tKaikki on kohdallaan. Kuvat ovat jämäkkiä, näyttelijät jetsulleen oikein, tarina ei tunge häiritsevästi päälle ja silti kokonaisuus tuntuu hengittävän jotenkin luontevasti.\nSnowpiercer\t–\tSarjakuvaelokuva vailla vertaa. Se, että elokuva on yksinkertainen ja karrikoitu, ei ole heikkous vaan vahvuus.\nHe ovat paenneet\t–\tKun jokaisesta kohtauksesta tulee sellainen olo että tekijät ovat miettineet miten tämä kannattaa valkokankaalla esittää.\nManakamana\t–\tVuohet. Ne hiton vuohet. Käkätin Maximissa ääneen. Niin vahvasti muoto edellä ettei mitään rajaa — ja miten hieno lopputulos.\nInside Llewyn Davis\t–\tMestarit työssään.\nJanne Sundqvist – Yleiskommentti elokuvavuodesta: Olisin halunnut listalle blockbustereita, mutta ne jäivät juuri ja juuri pinnan alle kuplimaan. Muutama hajahavainto vuoden varrelta: virolaisten elokuvien laatu yllättää aina uudelleen; vanhenevia näyttelijöitä käsitteleviä elokuvia (Birdman, The Humbling, Clouds of Sils Maria, Maps to the Stars) oli aiheen marginaalisuuteen nähden pieni määrä – johtuisiko siitä, että se on mielekäs rooli vanhenevalle näyttelijälle; Hobitissa käytetty HFR-tekniikka näyttää yhä teatterilta superkalliissa lavasteissa. Bubbling under: Ida, Suuri kauneus, The Raid 2: Berandal, Død Snø 2, Predestination, Norte, the end of History ja Captain America 2.\nTuristi\t–\t(Pohjoismainen) nykymies on mammari, eikä se siitä esittämällä muuksi muutu. Ruben Östlund repii auki pohjoismaisen ydinperheen ompeleet. Kovimman kohtelun saa perheen isä, jonka romahduksen myötä näemme, miten kauas nykyaikainen mies on pudonnut myyttisestä perheen päästä. Hirtehinen huumori osuu niin kovasti, että samaan aikaan naurattaa, itkettää ja kauhistuttaa niin ettei meinaa happea saada. Elokuva on täynnä upeita tilanteita, joiden vaivaannuttavuus kertoo enemmän kuin tuhat repliikkiä. Jännintä on, että perheidyllin repeilyyn ei tarvita kliseitä tai ylilyövää dramatiikkaa. Pieneltä tuntuva laiminlyönti voi johtaa lumivyöryn lailla kasvaa valtaviin mittasuhteisiin.\nKertu\t–\tVirolaisen Ilmar Raagin ensimmäinen mestariteos oli Viron katsotuin elokuva 2013, mutta se esitettiin meillä vasta tänä vuonna Rakkautta ja anarkiaa -festivaalilla. Saarenmaalla kuvattu elokuva kertoo yhteisönsä reunamilla elävän viinaanmenevän hulttion ja vajaamielisenä pidetyn ”hyvän perheen” tyttären rakkaustarinan. Kaikessa epätoivossaankin toivon kipinän sytyttävä rakkaustarina on kerrottu henkeäsalpaavalla tavalla rauhallisiin, riipaisevan kauniisiin kuviin luottaen.\nFree Range – Balladi maailman hyväksymisestä\t–\tVuoden toinen ison vaikutuksen tehnyt virolaiselokuva kuvaa mulkeron nuoren wannabe-kirjailijan sikailusta, pettämisistä ja yleisestä halveksunnasta ylipäätään kaikkea kohtaan. Tree of Lifen lyttäyksellä alkava elokuva tekee heti alusta selväksi, että se haluaa kertoa elämästä Malickin ylistettyä teosta aidommin. Free Range on tyyliltään ja sisällöltään karhea kasvutarina kaurismäkeläisellä minimalismilla ja anarkistisella huumorilla, jonka päähenkilön periksiantamaton kyynisyys koettelee lopuksi katsojan hermoja. Maailman hyväksyminen ei kuitenkaan ole helppoa ja kärsivällisyys kuitenkin kannattaa, sillä elokuvan pointti käy ilmi vasta kaiken kyynisen sikailun päätteeksi. Enkä tarkoita sillä niitä valkoisia hevosia, vaan betoniin piirrettyjä lokkeja.\nBoyhood\t–\t2014 oli Boyhoodin vuosi. Kymmenen perustelua (vaikka 12 olisi ollut parempi)\nThe Grand Budapest Hotel\t–\tVimpan päälle tyylitelty, omaleimainen ja loistavasti näytelty elokuva, joka tempaa mukaansa ja pitää mukanaan koko vauhdikkaan puolitoistatuntisen. Ohjaajansa leffoista kepein, mutta vertautuu sellaisena esim. Hitchockin North by Northwestiin. Tuttua Wes Andersonia, mutta hiotumpi kuin yksikään ohjaajan aikaisemmista.\nBadda / The Lunchbox\t–\tIntialaista elokuvaa harvoin enää näkee Suomessa elokuvateatterilevityksessä. Ritesh Batran viehättävä ja herkullinen The Lunchbox (Badda) nousi yksinkertaisesta tarinasta kauniiksi välittämisen oodiksi.\nHe ovat paenneet\t–\tVuoden kotimaisesta elokuvatapauksesta vastasi Muukalainen-debyytin (2008) jälkeen tarinan tasolla ymmärrettävämpään suuntaan siirtynyt Jukka-Pekka Valkeapää visuaalisesti vangitsevalla ja kiehtovan arvoituksellisella festivaalihitillään He ovat paenneet.\nNymphomaniac\t–\tArvaamaton, päällekäyvä ja haastava. Lars von Trier ei erehdy.\n12 Years a Slave\t–\tMediataiteen rajamailta pitkän fiktioelokuvan taituriksi kohonneen Steve McQueenin 12 Years a Slave saattaa olla ohjaajansa tähänastisen uran konventionaalisin elokuva, mutta yhtä kaikki sellaisenaankin vakuuttava ja pureva historiallinen epookkidraama rotusyrjinnästä.\nBoyhood\t–\tRichard Linklaterin Boyhood luo kokonaan uudet raamit kasvukertomuksille. Taidokkaasti rakennetusta novellimaisesta rakenteesta muodostuu koskettava ja aito, mutta myös lempeällä tavalla humoristinen tunne-elämys.\nBoyhood\t–\tKaunis, koskettava ja lopulta niin… tavallinen. Elokuvan tapa käsitellä viikonloppuisän lasten elämää puhutteli juuri minua, kun taas joku toinen saattaa samastua ahdistuneeseen yksinhuoltajaäitiin tai Masonin parisuhdemutkiin. Tältäkö se vanhemmistakin tuntuu, kun lapset kasvavat niin yhtäkkiä nopeasti?\nSuuri kauneus\t–\tMistä tämä elokuva kertoo? En minä vaan tiedä. Valtavan nautittava se kuitenkin on. Visuaalisesti niin valloittava, että välillä tekee jopa tietoisesti mieli torjua kaikki viestit, joita elokuva yrittää signore Gambardellan hulppeiden mutta onttojen bileiden seasta välittää.\nNymphomaniac\t–\tNymphomaniaciin on ahdettu niin paljon kaikkea – muun muassa vuoden paras loppurepliikki – että se tuntuu jopa neljän tunnin kestoon nähden hämmästyttävältä. Ennen kaikkea antoisa kokemus, jota on kiehtova purkaa porukalla palasiksi jälkikäteen. Sen sijaan porukalla katsomista en välttämättä uskalla suositella.\nThe Wolf of Wall Street\t–\tWall Street -orgioiden keskellä heräilee epäilys siitä, voiko näin uskomatonta hauskanpitoa kestää näin pitkään. Ei voi, eikä sitä kestänyt Jordan Belfortillakaan. Kun huipulta mätkähdetään alas, se tuntuu niin, ettei katsojaakaan enää yhtäkkiä naurata. The Wolf of Wall Street on vuoden 2014 hauskin elokuva, mutta en ole varma, onko juuri se aivan päällimmäisenä mielessä lopun jälkeen.\nGone Girl\t–\tKai se on jokin todiste tähtien oikeanlaisesta asennosta, että kaikista rikostarinoista juuri tämä tipahti juuri David Fincherin syliin. Erittäin hankalaa kuvitella kenenkään muun ohjaamana. Kyynisyydessään täydellinen.\nArtikkelin julkaisija onOlli Sulopuisto 23.12.2014 10.12.2019 Julkaistu kategoriassaKaikkiAvainsanat: elokuva, parhaat\nElokuvallisia huomioita maailmalta 6.12.2014 – 13.12.2014\nArvostelu: Päin seinää on alistuneen huvittunut henkisen vantaalaisuuden kuva


Muotoilija Lars Beller Fjetlandin lahjavinkit | Design Stories\n”Rajoitukset ovat joskus yhtä tärkeitä kuin mahdollisuudet”, sanoo Lars Beller Fjetland. Valitessaan suosikkilahjojaan Finnish Design Shopista hän päätti keskittyä lahjoihin, jotka maksavat alle 200 €. ”Jotain uutta, jotain vanhaa ja jotain, jota et ehkä osannut odottaa!”\nLars Beller Fjetland tunnetaan muun muassa Haylle, Architectmadelle ja Hemille suunnittelemistaan tuotteista. ”Työskentelen parhaillaan sekä pienten että suurien projektien parissa. Voitte siis odottaa näkevänne lisää sisustusesineitä, huonekaluja ja arkkitehtonisia tuotteita ehkä jopa aivan lähitulevaisuudessa!”\nHei Lars! Mitä olet tehnyt viime aikoina?\n”Minusta tuli jälleen isä elokuussa, joten minulla on ollut kädet täynnä siitä lähtien. Matkustusrajoitusten vuoksi olen saanut viettää enemmän aikaa perheeni kanssa, mikä yleensä on harvinaista herkkua. Olen myös saanut keskittyä kunnolla kiinnostavien materiaalien tutkimiseen sekä uusien projektien valmistusmenetelmiin.\nYhteistyöehdotuksia on tipahdellut solkenaan, ja koen olevani hyvin etuoikeutettu, sillä sen ansiosta selviän vallitsevasta tilanteesta ehjin nahoin. Käynnissä on useampia projekteja, osa valmiimpia, osa vielä kesken, mutta varmasti ainakin jokunen niistä tullaan lanseeraamaan tulevana vuonna. Studioni viettää 10-vuotisjuhliaan vuonna 2021, joten valmistelen jotain erityistä juhlan kunniaksi.”\n”Isäni on norjalainen ja äitini saksalainen, millä on ollut suuri vaikutus jouluperinteisiimme. Olemme poimineet parhaita paloja kummastakin maailmasta ja lisänneet myös joitain uusia elementtejä.\nNyt kun minulla on oma pieni perheeni, keskitymme pääasiassa ihka omien perinteidemme luomiseen jatkaen kuitenkin myös suosikkitapojamme kummastakin sukuhaarasta. Nykytilanne tietysti vaikuttaa juhlintaamme, mutta aiomme silti löytää tavan luoda hygge-tunnelmaa kotonamme Bergenissä. Etsimme ja kaadamme itse kuusen, sytytämme tulen takkaan, nautimme toistemme seurasta sekä hyvästä ruoasta ja viinistä ja, mikäli onni on myötä, saamme paljon toivotun valkoisen joulun.”\n”Kuten tiedät, tähän on mahdoton vastata! Senkin uhalla täytyy mainita, että sain äskettäin oman uniikin Kokeshi-nuken, joka oli käsinmaalattu näyttämään minulta. Sen antoi minulle Spinneybeckin toimitusjohtaja Roger Wall, joka oli tilannut sen Sketch Inc -yritykseltä.\nMinulla ei ollut nukesta etukäteen aavistustakaan. Räjähdinkin aivan hervottomaan nauruun, kun avasin paketin, josta paljastui nukkekokoinen versio itsestäni. Sen yksityiskohdat olivat aivan täydellisiä. Olin kehittänyt varsinaisen pakkomielteen perinteisiin Kokeshi-nukkeihin työskennellessäni Architectmaden KIN-kokoelman kanssa. Roger oli huomannut ihastukseni tähän perinteeseen ja ottanut heti yhteyttä ihmisiin, jotka pystyisivät toteuttamaan nuken.\nMaailmassa, jossa kaikki on heti saatavilla napin painalluksella, nukke erottuu täydellisenä lahjana: se on ainutlaatuinen, huomaavainen ja aivan hulvattoman hauska.”\nLars Beller Fjetlandin lahjapoiminnat:\nPidät: Bird Silo -lintulauta\n”Tämän nerokkaan lintulaudan ovat suunnitelleet hämmästyttävän lahjakkaat ja ah, niin mukavat Studio Tolvasen muotoilijat. Siinä on melkeinpä jotain runollista, että jätemateriaalista, joka voisi olla vaaraksi linnuille, onkin tehty lintuja ravitseva ruokinta-automaatti. Rakastan syödä aamiaista katsellen lintuja, joilla on meneillään auringonkukansiemenistä koostuva juhla-ateria puutarhassa.”\n• Pidätin Bird Silo -lintulauta >\nThe Wrong Shop: Julisteet\n”The Wrong Shop tarjoaa korkealaatuisia tulosteita ja julisteita aikamme merkittävimmiltä ja kekseliäimmiltä suunnittelijoilta ja taiteilijoilta. Miksi et korvaisi kulunutta, vanhaa IKEA-julistetta jollakin, joka todella kutkuttelee mieltäsi ja mielikuvitustasi?”\n• The Wrong Shopin Drawing 6 -juliste >\n• Kaikki The Wrong Shopin julisteet >\nGeorg Jensen: Bernadotte-termoskannu\n”Tämä on suoraan sanottuna maailman paras termoskannu. Siinä yhdistyy ikoninen muotoilu, täydellinen käytettävyys ja yllättävänkin hyvä kestävyys. Se on ainoa kannu, jonka joudut koskaan ostamaan, koska se todennäköisesti kestää jopa sinua pidempään. Osta oikein, osta kerran, osta tämä. Tätä ajatonta helmeä ei myöskään tarvitse piilottaa kaappiin, kun se ei ole käytössä.”\n”Tiedän, että tämä on kaikkien tuntema klassikko, mutta siihen on myös syynsä, miksi tämä upea vaasi ei koskaan mene muodista. Aalto-maljakko on uskomattoman monipuolinen käytössä, ja se elävöittää välittömästi minkä tahansa tilan pehmeillä ja hienostuneilla linjoillaan. Tällä maljakolla on pysyvä paikka ruokapöydässäni, ja ainoa asia, joka muuttuu, on sen sisältö. Osta tämä kukkia rakastavalle ja hän tulee olemaan ikuisesti kiitollinen.”\n”’Sakset, vai?’ saatat kysyä. No, nämähän eivät ole vain sakset; ne ovat Sakset isolla ässällä. Me kaikki tunnemme jonkun, jonka keittiöveitset ovat aina tylsiä ja jonka kaapeista löytyy kasa rikkinäisiä saksia. Tämä on täydellinen lahja sellaiselle henkilölle. Sakset ovat yksi suosikkini funktionaalisista designesineistä ja ehdoton hankinta kaikkiin koteihin.”\n• Fiskarsin Classic-yleissakset >\n”Tämä klassikko ei esittelyjä kaipaa. Mikään koti ei ole täydellinen ilman edes yhtä Alvar Aallon kalustetta, ja tästä jakkarasta on hyvä aloittaa. Se on monella tapaa täydellinen huonekalu, koska se tarjoaa niin paljon käyttömahdollisuuksia, visuaalista kauneutta ja, mikä ehkä tärkeintä, se on tehty kestämään. Jakkara on myös omalla lahjatoivelistallani, joten pidetään sormet ristissä.”\n• Lars Beller Fjetlandin suunnittelemat tuotteet >\nToimitus: Design Stories Kuvat: Sjur Pollen ja valmistajat


Kulkemattomia polkuja: Tätä et tiennyt\nHeli - Valkoista Harmoniaa 29. huhtikuuta 2014 klo 15.49\nKivan haasteen laitoit liikkeelle! :) 6. kohta oli yllättävin, harva pystyy toteamaan saman! Ja siis pelkästään hyvä juttu :) Mukavaa tiistaita! <3\nAnuElina 1. toukokuuta 2014 klo 12.41\nNo juu, aika harva varmaan pystyy 37-vuotiaana toteamaan samoin. En ole koskaan omistanut mitään suurta (autoa, asuntoa) joten eipä ole lainaakaan tarvinnut. Opiskeluaikakin mentiin ilman lainaa säästeliäästi kitkutellen. :)\nSeija 29. huhtikuuta 2014 klo 16.09\nAivan huippu postaus! :-) Tosi kiva käänteinen ja sellainen mitä ei aina blogissa tosiaan tule kerrottua! :-) Oikein kiva kun toteutit myös näin päin! :-) Tämän parissa viihtyi!\nPaljon parantumista! <3\nKiitos, kiva kun tykkäsit! Noita juttuja oli tosi hauska miettiä. :)\nMarianne 29. huhtikuuta 2014 klo 16.40\nNäiden(kin) tietojen perusteella meillä on paljon yhteistä! :)\nAnuElina 1. toukokuuta 2014 klo 12.42\n-HEINI- 29. huhtikuuta 2014 klo 17.23\nkiitos haasteesta, tää on kyllä ihan huippu vaikka en tiiä mitä mie oikein paljastelen ;D.\nAnuElina 1. toukokuuta 2014 klo 12.43\nEiköhän niitä juttuja tule mieleen, kun hetken mietit. Lapsuudesta ja nuorudesta olisin keksinyt vaikka kuinka monta asiaa...\nEssi / Esmeralda 29. huhtikuuta 2014 klo 21.29\nOi, jännittävä haaste! Löytyisiköhän minusta noin monta paljastusta. :D Saapa nähdä.\nKivoja paljastuksia sulla. :)\nIhan varmasti löytyy, mietintämyssy päähän vaan ja reippaasti hasteen kimppuun!\nJenni 29. huhtikuuta 2014 klo 22.09\nTässä tuli jo paljon uutta tietoa. :) ihana postaus! :)\nTsemppiä flunssan selätykseen! <3\nAnuElina 1. toukokuuta 2014 klo 12.44\nHih, kiitos! Nyt on ollut sellainen "paljastelufiilis". ;)\nKorukopan Eija 1. toukokuuta 2014 klo 13.22\nIhana haaste, oli kiva tietää sinusta näitä salaisia asioita :) ka kiitos haasteesta, tartun siihen heti tänään! Ihanaa vappua, mutta tosi pikaista toipumista!!!!\nAnuElina 1. toukokuuta 2014 klo 21.16\nKiva, kiva, jään odottamaan sun paljastuksia. :)\nTauti otti takapakkia, nyt on ihan räkäinen ja ryytynyt olo. Toivottavasti hyvät unet korjaa tilanteen...\nLaura - Heinässä Heiluvassa 1. toukokuuta 2014 klo 18.49\nOlipas kiva lukea tätä, otankin haasteen vastaan ilomielin <3 Mahtava saada tämä heti ekojen joukossa :)\nAnuElina 1. toukokuuta 2014 klo 21.17\nMahtavaa, kiva kuulla mitä paljastettavaa sinulla on. :)


Hallituksen työttömyysturvaan vaikuttavat esitykset | Myynnin ja markkinoinnin ammattilaisten työttömyyskassa\nHae työttömyyskassan hallitukseen!\nHallitus on antanut eduskunnalle kaksi esitystä, joiden voimaantulo esitysten mukaan on 01.01.2018. Eniten puhuttanee ns. aktiivimalli.\nToinen hallituksen esityksistä käsittelee työttömyyspäivärahan laskemista niiden etuudensaajien kohdalla, jotka eivät ns. aktiivimallin sisältämien edellytysten perusteella ole olleet riittävän aktiivisia työmarkkinoilla. Toinen esitys käsittelee muutoksia aloittavan yrittäjän asemaan sekä liikkuvuusavustuksen saamiseen.\nAktiivimallin mukaan työttömyyspäivärahan määrä laskee 4,65 %, jos etuudensaaja ei ole 65 edeltävän maksupäivän (eli n. 3 kuukauden) aikana osoittanut riittävää aktiivisuutta\nolemalla työssä yhteen työssäoloehtoa kerryttävään kalenteriviikkoon vaadittavaa työaikaa (pääsääntöisesti 18 tuntia)\nansainnut yritystoiminnasta vastaavaa tuloa tai\nolemalla 5 päivää työllistymistä edistävässä palvelussa.\nEsityksen mukaan aktiivimalli koskisi lähes kaikkia, myös esimerkiksi lisäpäivillä olevia etuudensaajia. Työttömyyden alkaessa otettava omavastuuaika puolestaan lyhenisi seitsemästä viiteen päivään.\nKoska esitys on eduskunnan käsittelyssä, sen lopullisesta sisällöstä ei ole varmuutta. Hallituksen esitys HE 124/2017 on luettavissa täältä.\nAloittavan yrittäjän asema\nHallituksen esityksen mukaan työttömänä yritystoiminnan aloittavalla henkilöllä on oikeus saada työttömyyspäivärahaa neljän ensimmäisen kuukauden ajalta. Ko. aikana yritystoiminnasta saatu tulo soviteltaisiin maksettavan työttömyyspäivärahan määrässä.\nTE-toimisto arvioisi yritystoiminnan pää- tai sivutoimisuuden vasta neljän ensimmäisen kuukauden jälkeen.\nHallituksen esityksen mukaan liikkuvuusavustusta voitaisiin muiden edellytysten täyttyessä maksaa myös osa-aikatyössä, jossa työajaksi on sovittu alle 18 viikkotyötuntia. Lisäksi liikkuvuusavustusta voitaisiin maksaa myös silloin, kun työn aloittaminen edellyttää osallistumista työhön liittyvään koulutukseen.\nKorotettua liikkuvuusavustusta voitaisiin maksaa muun muassa huoltovelvollisuuden (lapsikorotus) ja erityisen pitkien työmatkojen perusteella.\nKoska aloittavan yrittäjän asemaa ja liikkuvuusavustusta koskeva esitys on eduskunnan käsittelyssä, sen lopullisesta sisällöstä ei ole varmuutta. Hallituksen esitys HE 121/2017 on luettavissa täältä.


Helinän talossa: Tuulikaapin raikastus\nLähettänyt Helinä klo 22:03\nPäivi Marianne 19. syyskuuta 2013 klo 14.56\nMeillä kanssa maalailtiin useammankin huoneen seiniä kaikkeen sopivalla vaaleanharmaalla. Ja heti näyttää paremmalata! ;)\nOikein mukavalta näyttää tuo teidän eteisen "taidenurkkaus"! :)\nHelinä 19. syyskuuta 2013 klo 18.35\nMä oon kovin ihastunut kanssa tuollaiseen vaaleahkoon kylmänsävyiseen harmaaseen seinävärinä. Siihen sopii kirkkaat värit ja "mummola-tyyli" mutta siihen sopii myös musta ja valkoinen jos haluaakin vaihtaa huoneen ilmeen modernimmaksi. Näppärä tällaiselle mielensämuuttajalle :).\nPeppi 20. syyskuuta 2013 klo 19.43\nHarmaa seinä ja pirteet värit ovat ilonen yhdistelmä. Ja tosiaan ilmettä on helppo muutella.\ntäällä tartteis lisää tunteja, että ehtisi tekemään jotain. iltaisin ei kykene mihinkään, kun iskee väsymys. Vaan onneks tänään on perjantai :)


kujerruksia: marraskuuta 2013\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 22.21.00 4 kommenttia:\nAnnika Lutherin Lärärrummet (Schildts & Söderströms, 2013) pomppasi silmille keväällä julkaistuista katalogeista. Itsekin opettajana toimiva Luther oli halunnut kirjoittaa elämästä opettajainhuoneessa ja koulun käytävillä mielessään suosikkisarjansa Teho-osasto. Ja tottahan se on, myös koulumaailmassa kuhistaan milloin mistäkin.\nDet var ju den här sommaren jag skulle förnya mina litteraturlistor och uppdatera författarpresentationerna. Äntligen läsa Sofi Oksanen. Och alla gulnande tidningsurklipp i plastkorgarna i skåpen sen, dem borde jag ha gått igenom redan i våras. Kurs tre fungerar inte som den är nu, det har jag vetat hur länge som helst, men om den någonsin bli bra borde jag göra om den från början och när orkar jag nu med det?\nTaka-Töölön Linnankoskenkadulla sijaitsee Diktoniusskolan, yhdistetty yläkoulu ja lukio. Opettajakuntaan kuluvat muun muassa stressaantunut ja yksityiselämäänsä väsähtänyt kieltenopettaja Tove, äitiyttä opetteleva bi/ge-opettaja Jenny, suosittu yhteiskuntaopin opettaja Max, myrkyllinen ja eläkeikäänsä lähestyvä Mirri, insinöörin ammatista matematiikan opettajaksi siirtynyt Freddu ja monia muita. Koulun arkeen kuuluu oppitunteja, kokouksia, työryhmätapaamisia, opintoretkien järjestämisiä ja tietysti juoruja, juonitteluja, rakkautta ja huolta niin oppilaista kuin kollegoistakin.\nLärärrummet kertoo koulun elämästä yhden lukuvuoden ajan. Suljettujen ovien takana yritetään keksiä, miten auttaa yksinäistä oppilasta, kuinka kuljettaa useampi sata oppilasta metsäreissulle ilman vuokrabusseja, kuka laitetaan minkäkin projektin vetovastuuseen ja miten rauhoitellaan hermostuneita vanhempia. Arkielon keskellä opettajien keskinäiset suhteet ovat koetuksella; toisista juorutaan, toiset rakastuvat, toiset lähes kaatuvat töidensa alla.\nLuther on luonut aidonoloisen kouluilmapiirin, vaikka on laitettava merkille että hahmoista on tehty hyvin saippuasarjamaisia. Se sopii tyyliin ja karikatyyrien alta on joka tapauksessa tunnistettavissa tuttuja opettajatyyppejä, ainakin itselleni, kaikella rakkaudella. Toisinaan tapahtumat tosin lähtevät hieman käsistä ja sopisivat paremmin television ruudulle, mutta draama toki elää konfliktista ja jos kirjassa olisi pitäydytty vain koulun tavallisimmissa "ongelmissa" olisi opus varmaan ollut hieman tylsä. Tai ei välttämättä olisi, mutta lieneehän tämä raflaavampi näin.\nImprovisation, det är naturligtvis den största bristen i skolundervisningen . Lärare är väl i allmänhet rätt konservativa och försiktiga av sig, vanedjur helt enkelt. Men det är förstås ytterst okollegialt att tala illa om sina arbetskamrater. Freddu drar andan för att avrunda sitt lilla tal på något diplomatiskt sätt, men Tomas hinner före.\n- Jag tyckte bättre om Boris.\nOpettajia kuvataan lempeästi ja mielestäni ihanasti ihmisinä. Työpaikalla paiskitaan töitä, kotona pyritään elämään omaa elämää vaikka työasiat mielessä keikkuvatkin. Myös oppilaista Luther puhuu monin tavoin, kauniistikin. Minusta oli mukavaa, että kaikkia teinejä ei kuvattu kauheina riiviöinä, vaan inhimillisinä siinä missä opettajiakin.\nJos viihteellinen katsaus opettajainhuoneen suljettujen ovien taakse kiinnostaa, suosittelen Lärärrummettia. Lutherin kirja on helppolukuinen, paikoin dramaattinen ja koko matkalta lämminhenkinen.\nAnnika Luther: Lärärrummet (suom. Opettajainhuone, Teos)\nSchildts & Söderströms, 2013. 267 s.\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 11.38.00 4 kommenttia:\nTunnisteet: Annika Luther, finlandssvensk, kirjasto, kotimainen kirjallisuus, naiskirjailija, Schildts et Söderströms\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 8.43.00 6 kommenttia:\nKansallisteatterin Suurella näyttämöllä pyörivä Neljäs tie tahkoaa nyt viimeisiä näytöksiään, joulukuussa on jäljellä vielä kolme esitystä. Taloustieto ja Suomen historia eivät ole vahvimpia alueitani, mainoksissa luvataan komediaa suomalaisesta demokratiasta. Lähdin kuitenkin katsomaan ja vielä parinkymmenen oppilaan kanssa.\nEnsimmäisellä puoliajalla juonen käänteissä pysyy suurinpiirtein mukana. On Mannerheimia, Paasikiveä, YYA-sopimusta ja suurien ikäluokkien syntyminen. Venäjän karhu saunoo Kekkosen kanssa. Moninaisten vaiheiden ja tuokiokuvien kautta päästään EU:hun asti. Toisella puoliajalla homma tuntuu lähtevän aivan erilaisiin sfääreihin. Aikatasolla hypitään 90- ja 00-lukujen välillä ja puhutaan rahakriisistä, EMUsta, katastrofeista ja siitä että metsään mennään. Demokratiasta ei tunnu olevan tietokaan, päätökset tehdään mystisten papereiden avulla ja kokoussaleissa kiristellään hampaita.\nKeskustelunpätkät on pääosin otettu suoraan haastatteluista, puheista, pöytäkirjoista tai vastaavista joten teksti on varsin kapulakielistä ja paikoitellen tällaiselle talousmaallikolle lähes käsittämätöntä. Fiktiivisistä hetkistä vastasivat muun muassa Mikki Hiiri, Konsensuskeiju ja Emu (joka rääkymisellään oli kyllä oma suosikkini). Lavalla nähdään siis sekä eduskunnan istuntoja että absurdeja hetkiä keijujen ja taikapölyn parissa.\nScreenilla näkyvät tekstitykset kuljettavat näytelmää, joka etenee pääasiassa musiikkinumeiroiden ja kokousten avulla. Asiaa on paljon ja toisinaan on hankala seurata lavalla tapahtuvaa hälinää ja lukea samalla tekstejä, mutta ilmankaan en olisi halunnut olla. Vähintäänkin tekstitysten avulla sai seurattua sitä kuka puhuu ja missä vuodessa mennään.\nDokumentaarinen tyyli muistuttaa Ryhmäteatterin Eduskunta-näytelmiä (vaikka olenkin nähnyt vain sen toisen). Taustalta löytyykin samoja henkilöitä, sillä sekä Susanna Kuparinen että Jari Hanska ovat myös Neljännessä tiessä taustatoimittajina. Vaikka pituus on molemmissa ollut suurinpiirtein sama, on Kansallisteatterin versio mielestäni ongelmallisempi. Asiaa ja poliittista jargonia syydetään katsomoon kovalla vauhdilla ja heikompi tipahtaa helposti kelkasta. Ryhmiksessä tavallista pulliaista kannateltiin hieman paremmin, tosin myönnettäköön että kyllä siellä Eduskunta II:ssakin sai pinnistellä että pysyi kyydissä.\nSen tosin sanon, että kyllä Kansiksessa osataan luoda tunnelmaa ja efektejä. Koko katsomo tuntui toisinaan jyrisevän pommituksissa ja valoilla saadaan ihmeitä aikaan. Lisäksi lavaa käytetään tehokkaasti hyödyksi ja siellä muun muassa ajellaan autoilla sekä tanssitaan Ketchup Songia. Mainittakoon tässä vielä, että videota on myös käytetty hienosti hyväksi. Mahtavaa.\nNeljäs tie ei ole helppo näytelmä. Vaikka se pyrkii viihteellisyyteen, on sisältö sen verran raskas että kolmen tunnin keskittyminen ottaa koville. Loppuvaiheessa jargon tuntuu kulkevan toisesta korvasta sisään ja toisesta ulos ja valojen sammuessa olo on kuin puulla päähän lyöty. Näyttelijöille nostan joka tapauksessa hattua, sillä moninaisten roolien ja koreografioiden hallitsemisessa saa todella tehdä töitä. Lisäksi tällaisena Itsevaltiaat-lapsena oli myös hauska palata tuttujen poliitikkokarikatyyrien pariin.\nNiin ja pääsenköhän minä koskaan eläkkeelle. En varmaan. Pelottavia nämä talousasiat.\nTunnisteet: Kansallisteatteri, lavalta, näytelmä, satiiri\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 17.53.00 14 kommenttia:\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 22.25.00 Ei kommentteja:\nJ.S.Meresmaa ja Markus Harju (toim.): Steampunk! Koneita ja korsetteja\nHöyryä herra Wattin malliin.\nSteampunk! Koneita ja korsetteja -antologia (Osuuskumma, 2012) esittelee yhdeksän monipuolista kotimaista steampunk-novellia. Höyrypunkki oli minulle aikaisemmin tuttua vain Magdalena Hain mainioista Gigi ja Henry -kirjoista, joten lisäretken tekeminen kiinnosti kovasti.\nKuoriainen kyykistyi sihisten kadun varteen. Nousin kyydistä ja maksoin kuskille, joka kosketti lakkinsa lippaa, komensi apupoikaa lappaamaan tulipesään lisää hiiltä ja nosti koneen taas jaloilleen. Raskaiden jalkojen liitokset rutisivat, kun kone nousi ja katosi toisten kadulla kulkevien kuoriaisten sekaan. Pudistin päätäni. Toisin kuin teknisemmin suuntautunut veljeni, en osannut syleillä avomielin viime vuosina tehtyjä insinööritaidon edistysaskeleita, vaan suhtauduin niihin varauksella. Hyönteisiä imitoivien koneiden lähes-elämä kammotti minua. (Magdalena Hai: Vaskimorsian)\nNovellit sijoittuvat moninaisiin ympäristöihin. Suurin osa tapahtumista sijoittuu jonnekin Eurooppaan, hiilipölyisiin kaupunkeihin, joissa matkansa voi hoitaa höyrykuoriaisilla ja tehdä vierailuja Hyödyllisten esineiden museoon. Toisaalla taas ollaan jossain Pohjanmaalla, kerätään viljaa pellolta Hevostuhatjalkaisella tai paetaan lumisessa vuoristossa pikinahkoja.\nHuomasin novelleja lukiessani, että nälkä kasvaa syödessä. Useampaan tarinaan jäin kaipaamaan jatkoa ja ehkä hyvä näin. Jutut eivät tuntuneet jäävän kesken, mutta hahmoihin kiintyi niin paljon että heistä olisi ilomielin lukenut enemmän. Erityisesti jään ajattelemaan J.S.Meresmaan neuvokasta ja mainiota Augustinea sekä Anni Nupposen Joka ratasta pyörittää -novellin Marikkia ja Trillia. Koin jännitystä Magdalena Hain Vaskimorsiamen parissa ja ilmakorvett Jeanny Been kyydissä Shimo Shuntilan Kruunun vihollisessa.\nSuomalaiseen maisemaan sijoittuneet novellit tuntuivat aluksi oudoilta, etenkin Heikki Nevalan Hevostuhatjalkainen. Myöhemmin huomasin kuitenkin ajattelevani sen miljöötä paljon ja päässäni muodostuneet kuvat novellin kojeesta olivat hurjia. Olisivatpa tehneet vaikka tästä elokuvan Härmän sijaan, se olisi hienoa se.\nNätyri antoi rautahirviön vain viedä. Masiinan koivet tallasivat peninkulmia, selkäruoto rutisi tiukoissa käännöksissä. Lokomobiili jyrisi ja möyrysi, vilja lakosi. Karheat rautasormet kahmivat korret kyltymättömän suun nieluun ja yhä edemmäs koneen mahoihin. (Heikki Nevala: Hevostuhatjalkainen)\nHieman epätasainen kokoelma tosin on, mutta siihen vaikuttanee myös se että novellit ovat niin erilaisia ja erilaisiin ympäristöihin sijoittuvia. Itse viehätyin eniten vanhaan Eurooppaan sijoittuvista tarinoista silintereineen ja protokollineen. Pääsääntöisesti kuitenkin nautin lukemastani kovasti ja nostan hattua kirjailijoille, jotka ovat luoneet näin mahtavia tarinoita ja maailmoja.\nKoneita ja korsetteja toiminee varsin mainiona ensikosketuksena steampunkin monipuoliseen maailmaan. Seuraavaksi pitänee lukea se toinen julkaistu, Höyryä ja helvetinkoneita (Osuuskumma, 2013) jonka nappasin kirjamessuilta mukaani. Hammasrattaat, hiilipölyiset kaupungit ja kuparinhohto tuntuvat joka lukukerralla entistä houkuttelevammilta.\nLisää arvosteluja opuksesta löytyy Osuuskumman sivuilta.\nKiitokset sille kirjabloggaajalle, joka lähetti tämän minulle viime vuonna salajoululahjana!\nOsuuskumma, 2013. 314 s.\nKannnen kuva: J.S.Meresmaa\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 21.54.00 2 kommenttia:\nTunnisteet: Anni Nupponen, Christine Thorel, Heikki Nevala, J.S.Meresmaa, Jani Kangas, kotimainen kirjallisuus, Magdalena Hai, Markus Harju, novelli, omasta hyllystä, Osuuskumma, Saara Henriksson, Shimo Shuntila, steampunk\nFrank B. Gilbreth & Ernestine Gilbreth Carey: Tusinoittain halvemmalla\nTörmäsin Gilbreth & Gilbreth Careyn teokseen Tusinoittain halvemmalla (WSOY, 1950; Cheaper by the Dozen, 1948), kun etsin sitä ystävälleni netin antikvariaateista. Ystävä kehui kirjaa sen verran paljon, että kun kappaleita osui tielle useampi päätin hankkia sen myös itselleni. Kirjan oleskeltua hyllyssä useita vuosia sai se lopulta kunnian olla kesäisen lukumaratonini aloittava kirja.\nAina kun ihmisjoukko keräytyi johonkin kadunristeykseen, mihin liikenne pakotti meidän pysähtymään, tuli ennemmin tai myöhemmin väistämätön kysymys!\n"Kuinka teillä on varaa ruokkia noin monta tenavaa?"\nIsä mietti hetkisen. Sitten hän kääntyi taaksepäin niin, että joukon uloimmatkin kuulisivat, ja sanoi, ikään kuin olisi sen juuri sinä hetkenä keksinyt:\n"No, nehän tulevat tietysti halvemmaksi tusinoittain!"\nGilbrethin kaksitoistalapsisessa perheessä hiljainen päivä ei ole vaihtoehto. Perheenpäänä hääräävä isä on ammatiltaan työntutkija ja valjastanut koko perheen tutkimuskohteikseen. Äiti on samassa ammatissa ja kirjoittaa tutkimustulokset ylös. Lasten kotityöt kuvataan ja pyritään poistamaan turhat liikkeet, jopa lääkärin nielurisaoperaatiot syynätään millintarkkaan ja annetaan ehdotuksia kuinka työtehoa voisi parantaa.\nTusinoittain halvemmalla piti minut otteessaan huumorillaan ja lämminhenkisyydellään. Kommellukset seurasivat toisiaan ja saivat pohtimaan, kuinka suuri osa näistä tapahtumista on totta tai väritettyä totuutta. Niin tai näin, kaksitoistalapsisessa perheessä vauhtia on varmasti riittänyt ja nostan hattua perheen vanhemmille, jotka kirjan perusteella vaikuttavat kuitenkin vilpittömästi pitäneen lapsistaan ja huolehtineen heistä.\nEräs syy siihen, että hänellä oli niin paljon lapsia -- meitä oli kaksitoista -- oli varma vakaumus, että ryhtyivätpä hän ja äiti yhdessä mihin tahansa, se menestyi aina.\nHumoristisesta otteesta (ja siitä, että kirja tuo minulle mieleen Steve Martinin tähdittämän samannimisen komedian, jolla ei kuitenkaan ole teoksen kanssa mitään tekemistä) huolimatta Tusinoittain halvemmalla ei ole mikään "naurupommi" vaan loppumetreillä tarina onnistui myös koskettamaan ja liikuttamaan. Myös moneen suuntaan taipuvan ja hieman itsekeskeisen isän hahmoon saadaan syvyyttä äidin jäädessä taustalle vakaaksi kallioksi, johon koko perhe luottaa.\nHieno ja kiinnostava kirja. Lukekaa, nauttikaa. Sopii myös välipalalukemiseksi keveytensä ja helppolukuisuutensa ja toisaalta myös lämminhenkisyytensä vuoksi.\nFrank B. Gilbreth & Ernestine Gilbreth Carey: Tusinoittain halvemmalla (Cheaper by the Dozen, 1948)\nWSOY, 1950. 305 s.\nKannen kuva ja kuvitus: Doris Bengtström\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 11.18.00 3 kommenttia:\nTunnisteet: Ernestine Gilbreth Carey, Frank B. Gilbreth, käännöskirjallisuus, lukumaraton, mieskirjailija, naiskirjailija, omasta hyllystä, WSOY\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 13.18.00 6 kommenttia:\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 22.27.00 10 kommenttia:\nKävimme sunnuntaipäivän ratoksi katsomassa uusimman Marvel-rymistelyn Thor: The Dark Worldin eli tuttavallisemmin Thor kakkosen. Muutama vuosi sitten tulleesta ykkösosasta en muista juuri muuta kuin sen, että näyttihän se kolmedeenä ihan komealta mutta elokuva itsessään oli korkeintaan mukiinmenevä. Koska tässä nyt kuitenkin odotellaan seuraavaa Avengers-leffaa piti tämäkin tietysti käydä kurkkaamassa.\nThor on matkaillut takaisin kotiinsa Asgardiin ja on joukkojensa kanssa palauttanut rauhan kaikkiin yhdeksään maailmaan. Ilkikurinen velipuoli Loki istuu vankilassa ja rakastettu Jane Foster tutkii maan pinnalla kummallisia muutoksia fysiikan laeissa ja kaipalee viikinkijumalaansa. Leppoisaa tilannetta ei kuitenkaan kestä kauan. Kuolleiksi luullut mustat haltiat aikovat tuoda pimeyden takaisin universumiin ajan ollessa sopiva, nyt nimittäin lähestyy se hetki jolloin kaikki yhdeksän maailmaa konvergisoituvat ja tuhovoima saadaan suureksi. Avuksi tarvitaan kuitenkin mystinen Aether ja ette varmaan arvaa kuka sen sitten löytää.\nSellaisista alkuasetelmista siis lähdetään. Ja kokonaisuudessaan elokuva olikin oikein mainio viihdepläjäys, ainakin parempi kuin viimeksi katseltu Iron Man 3. Suurimpana ongelmana tässä rainassa oli se, että päähenkilöiksi tarkoitetut Thor, Jane ja Odin olivat harvinaisen pitkästyttäviä eikä hahmoissa tapahtunut oikeastaan minkäänlaista kehitystä. Show'n varastaa helposti Loki, jonka hahmo on mitä mainioin ja yllättävin ja Tom Hiddleston esittää sitä mainiosti. Ja jopa Janen assarilla Darcylla on suurempi hahmokehitys kuin noilla kolmella ensinmainitulla.\nEi tästä Thor kakkosesta siis miksikään oivaukatsonhetikaksikertaa elämykseksi ollut, mutta toimi sunnuntaiviihteenä hyvin ja vei taas tarinaa eteenpäin. Huumoria riitti sopivasti (se on aina mukavaa kun osataan nauraa elokuvan sisäisille naurettavuuksille) ja loppuun jätettiin hyvät koukut seuraavia leffoja varten. Ja kannattaa katsoa ne lopputekstit, sieltä tulee kaksi piilopätkää.\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 10.20.00 2 kommenttia:\nTunnisteet: elokuva, Marvel, toiminta\nJoe Hill & Gabriel Rodriguez: Locke and Key I:Welcome to Lovecraft\nKuva: Gabriel Rodriguez & Jay Fotos (Welcome to Lovecraft)\nYstävä suositteli luettavaksi Joe Hillin käsikirjoittamaa Locke and Key -sarjakuvaa. Suhtauduin hommaan hieman epäillen, opus kuulemma olisi pelottava, mutta varasin kuitenkin sarjan ensimmäisen osan Welcome to Lovecraft (IDW Publishing, 2008) kirjastosta.\nTylerin, Kinseyn ja Boden isä murhataan kammottavalla tavalla heidän kesämökillään ja niinpä he muuttavat äitinsä kanssa setänsä luo Lovecraftissa sijaitsevaan Keyhouseen. Lapsia vaivaavat muisto isästä sekä tieto siitä että toinen tappajista istuu nuorisovankilassa. Kaiken lisäksi Keyhouse itsessään on omituinen, etenkin sen pihalla sijaitseva kaivorakennus jonka asukilla ei tunnu olevan puhtaat jauhot pussissaan. Kun isän murhannut nuorukainen vielä onnistuu pakenemaan vankilasta erikoisissa olosuhteissa tiivistyy jännitys entisestään.\nEnsimmäiseksi on sanottava, että Joe Hillin tarinankerrontataidot ovat erittäin mainiot. Jännitys pysyy yllä ja tiivistyy vielä silloinkin, kun uskoo kaiken olleen jo nähty. Gabriel Rodriguezin selkeä ja julma piirrosjälki sopii synkkään tarinaan erinomaisesti. Kuvat eivät ole sellaisia, joita haluaisi ripustaa seinälleen, mutta taitavia ne ovat.\nToiseksi totean, että tarina oli minulle aivan liian pelottava. En ole suuri kauhun ystävä, mutta siedän sitä pienissä annoksissa. Locke and Key oli kuitenkin niin kammottava, että luin sitä silmät suurina pystymättä laskemaan albumia käsistäni ja silti tavallaan halusin lopettaa. Sarjakuva on väkivaltainen, vaikka kuvat pysyvätkin siedettävällä tasolla, mutta pahinta on mielen sisään hiipivä kauhun ja paljaan pelon tunne.\nEnsimmäinen osa jättää kutkuttavasti lankoja roikkumaan, mutta mietin kahdesti tartunko kakkososaan. Miehelle lupasin hankkia sen kirjastosta, hän toimikoon esilukijanani.\nJoe Hill & Gabriel Rodriguez: Locke and Key 1: Welcome to Lovecraft\nIDW Publishing, 2008. 152 s.\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 22.11.00 4 kommenttia:\nTunnisteet: englanninkielinen kirjallisuus, Gabriel Rodriguez, Joe Hill, kauhu, kirjasto, sarjakuva\nSirkus. Sanasta tulee mieleen titididididititidiidii, hiekka, meteli ja klovnit, teltta. Uusi sirkus sen sijaan on jotain aivan muuta. Uuden sirkuksen keskus Cirkossa järjestettiin torstaina 31.10. kaksoisesitysilta, jossa pääsi näkemään ja kokemaan sekä Salla Hakanpään Pinnan että Zero Gravity Companyn Will Have Sex For Loven.\nIlta alkoi Solmu-salissa, ensimmäisenä Pinta. Katosta roikkuu paksu köysi, lattialla on valkoisia ympyröitä. Lavalle saapuu nainen, Hakanpää, ja alkaa temppuilla köyden kanssa ensin kuin leikitellen, lopulta alkuvoimaisesti. Esityksen toisessa osassa lavalle ilmestyy taianomaisesti vettä, jonka heijastuksia sekä muodostuvia varjoja käytetään upeasti hyväksi visuaalisen ilmeen luomisessa. Lisäksi käytetään videota ja strobovaloa.\nPinta on leikillinen, vakava, voimakas ja kaunis. Hakanpään hallittu voima näkyy. Vesi lentää kaarissa ja lopulta sataa. Tunnelma on vahva. Esityksen jälkeen lavalle astelee aplodien saattelemana onnellisen näköinen nainen. Syystäkin, Pinta oli suunnattoman kaunis pelkistetyssä komeudessaan.\nManeesi-salissa nähty illan toinen puolikas, Will Have Sex For Love, toi lavalle myös tutumpia sirkuselementtejä kuten trapetsin ja hevosia ollen silti jotain aivan muuta. Netta Lepistö ja Maarit Utriainen leikittelevät, keimailevat, tappelevat, kisailevat ja näyttävät miten upealta kehonhallinta ja yhteispeli voivat näyttää. Lavalla nähdään rakennustelineitä, muovia, yllätyksellisiä laatikoita ja kolikoilla toimiva hevonen, jonka selässä voidaan esittää jos jonkinlaisia akrobaattisia temppuja.\nWill Have Sex For Love oli selvästi humoristisempi kuin Pinta, mutta ei silti mikään hattarankevyt esitys. Ihailin molemmissa esityksissä sitä, että kaikki tapahtuu kuin jossain toisessa todellisuudessa. Täällä, mutta ei silti aivan kuitenkaan, sillä jotain omaa taikaansa nykysirkuksessa tuntui olevan. Jotain synkkää, hieman pelottavaa ja silti äärimmäisen viehättävää ja kutsuvaa.\nTiesin kyllä Cirkon olemassaolosta ennen siellä käyntiä, mutta en jotenkin ollut silti sisäistänyt sen olemassaoloa. Nyt sisäistin ja aion laittaa myös sen tarkkailuun, sillä tällaista näkisi mielellään useamminkin. Taitoa, rakkautta tekemiseen, visuaalista herkkua.\nKaksoisesitysiltoja on vielä tänä viikonloppuna sekä lauantaina että sunnuntaina.\nLämmin kiitos Cirkolle kutsusta esitykseen.\nLähettänyt Linnea / kujerruksia klo 19.38.00 2 kommenttia:\nTunnisteet: akrobatia, Cirko, illuusio, kutsuvieraslippu, lavalta, nykysirkus


Rosa Riitta Emilia: syyskuuta 2016\nHei! En tiedä, mistä sain innostuksen taas kirjoittaa tänne. Muokkailin muutaman tunnin tätä ulkoasua, mutta en ole siihen vieläkään tyytyväinen. Olen totaalisesti unohtanut, miten blogia pidetään ja tähän kirjoittaminen tuntuu niin oudolta. Jospa tämä kuitenkin tästä taas lähtee sujumaan :)\nPaljon on kahdessa vuodessa tapahtunut. Viimeisen postauksen aikoihin olin juuri kirjoittanut ylioppilaaksi. Tuntuu että se on kuin toinen elämä. Sen jälkeen olen ollut välivuodella ja aloittanut lähihoitajaopinnot, joista jo maalis/huhtikuussa valmistunkin! Myös itsenäisyyttä ja aikuistumista on mahtunut mukaan, sillä muutimme reilu vuosi sitten Axun kanssa yhteiseen kotiimme.\nNykyään arkeni pyörii kaavalla viikot yksin ja koulussa, viikonloput yhdessä. Armeija-aika alkoi tammikuussa ja loppuu vihdoin 15. joulukuuta, kolmen kuukauden päästä. Siitä on kuitenkin tuloillaan erillinen postaus, samoin kuin asuntomme esittelyä, opintopohdiskelua ja kaikkea muuta. Ääk, tuntuu niin oudolta olla taas täällä!! Palaillaan pian :)\n♥ rrosa klo 17.09 0 COMMENTS


Video venäläisten juniorikiekkoilijoiden harjoittelusta järkyttää\nVideo venäläisten juniorikiekkoilijoiden harjoittelusta järkyttää – valmentaja opettaa tappelemaan: ”Typerin asia, jonka olen hetkeen nähnyt”\nlauantai 20.2.2021 klo 13:56\nVenäläisen jääkiekkotoimittajan julkaisema video Twitterissä on herättänyt laajasti huomiota.\nVideolla valmentaja näyttäisi opettavan pieniä lapsia tappelemaan ja lyömään oikeaoppisesti. Video on levinnyt kulovalkean tavoin sosiaalisessa mediassa. Alkuperäistä videota on katsottu lähes kaksi miljoonaa kertaa.\nVideon voit katsoa alta olevalta upotukselta. Mikäli upotus ei näy, voit katsoa sen tästä.\nVideota on kommentoinut muun muassa Kevin Bieksa, joka pelasi pelaajaurallaan 808 NHL:n runkosarjaottelua.\n– Typerin asia, jonka olen hetkeen nähnyt, Bieksa kirjoitti Twitter-tilillään.\n– En tiedä, missä hän pelasi ja onko hän pelannut ikinä. On hulluutta lyödä pieniä lapsia päähän. Oli kypärät tai eivät, on erittäin helppo saada aivotärähdys, koska pää heiluu koko ajan. Hänen valmentajalisenssinsä on otettava pois, entinen pelaaja Aleksander Kozhevnikov totesi RT:n mukaan.\nRT:n mukaan yksi jääkiekkokoulun valmentajista oli kertonut aloitteen harjoittelulle tulleen lasten vanhemmilta. Sport-Ekspressin mukaan videolla näkyvä valmentaja ei kuulu jääkiekkokoulun henkilöstöön. Hänelle on annettu porttikielto kouluun.\nJesse Puljujärvi on ollut liekeissä – kerää runsaasti kehuja: ”Täysin eri pelaaja”


Midland MicroMobile MXT115VP3 käyttöohje (32 sivut)\nMidland MicroMobile MXT115VP3 käyttöohje\nOnko sinulla kysyttävää tuotteesta Midland MicroMobile MXT115VP3 tai tarvitsetko apua? Esitä kysymyksesi täällä. Anna selkeä ja kattava kuvaus asiasta ja kysymyksestäsi. Mitä yksityiskohtaisemmin kuvaat asiaasi ja kysymystäsi, sitä helpompi muiden Midland MicroMobile MXT115VP3 omistajien on vastata kysymykseesi oikein.\nTietoja Midland MicroMobile MXT115VP3\nKatso Midland MicroMobile MXT115VP3 käyttöohjeet täältä ilmaiseksi. Tämä opas kuuluu luokkaan Radiot, ja sen on arvioinut 1 ihmistä keskimäärin arvosanalla 7.5. Tämä opas on saatavana seuraavilla kielillä: Englanti. Onko sinulla kysyttävää tuotteesta Midland MicroMobile MXT115VP3 tai tarvitsetko apua? Esitä kysymyksesi täällä\nMidland MicroMobile MXT115VP3 – tekniset tiedot\nMalli MicroMobile MXT115VP3\nAlta löydät useimmin kysytyt kysymykset aiheesta MidlandMicroMobile MXT115VP3.


iinaA\t5 arvostelua\t21.6.2011\nOlipas se hauskaa!\nOlin vain kuullut Vapianosta ystäviltä, mutta en ollut tullut ikinä käyneeksi. Konsepti on loistava, ja mikä mukavampaa kuin seurata oman ruuan valmistumista nenän edessä. Korttisysteemit ja jonottelut tulevat varmasti nopeasti tutuksi.\nLastentauteja on kuulemma ollut, mutta eilen en niitä juurikaan havainnut. Toki henkilökunnasta iso osa Virolaisia, mutta itseäni se ei ainakaan häiritse missään määrin.\nErittäin hyvää Pinot Grigiota sai 16 cl 4,5 eurolla, joka on Helsingissä erittäinkin kohtuullinen hinta. Ainoastaa loppuruokailun aikana häiritsi rasvankäry, joka ruuan valmistamisesta pakostakin tulee. Ilmanvaihdossa ehkä vielä pientä säätämisen varaa ja seuraavalla kerralla osaa valita istumapaikkansa vähän kauemmaksi piisistä. Tulee varmasti vierailtua jatkossakin.\nSaatiinhan se Suomeen. Avajaispäivänä sisällä oli tungosta - asiakkaat säntäilivät, henkilökunta säntäili. Lämpöä riitti. Ovella päivystänyt kortteja jakeleva neito oli ystävällinen.\nKonsepti oli tuttu, joten suoraan pastajonoon päivystämään. Ei tarvinnut kovin kauaa jonotella. Kokki oli suomalainen, vieressä kokkasi virolainen.\nArrabbiata oli niin maistuva kuin naapurimaista muistinkin. Chiliä oli melkein tarpeeksi, kastike freesiä, pasta sopivaksi keitetty.\nSisustus muista Vapianoista tuttu, ihan hauska ja tyylikäs, yläkerrasta oli mukava tiirailla rautatientorilla valuvia ihmisiä.\nMitä saa Helsingin keskustasta 7,30 eurolla? Hamppariaterian, alkuruokasalaatin tai pastan Vapianosta. Otan mieluiten viimeisen. Mutta siiderin jätän väliin, se maksoi sentilleen saman verran kuin pasta.\ndlf\t15 arvostelua\t15.6.2011\nPaikka oli juuri avannut joten kaikki ei vielä toiminut ihan täydellisesti mutta yleiskokemus oli ehdottomasti positiivinen. Veikkaan että tästä tulee suosittu paikka suomessakin!\nomega\t8 arvostelua\t14.6.2011\nVapiano näkyy punaisena jo kaukaa entisen Texas Barin paikalla ja terassi jokaisena aurinkoisena aukiolopäivänä ohikulkiessani on ollut täpötäynnä. Itselläni on pari kertaa tallinnalaisessa Vapianossa käydessäni jäänyt lämpimät muistot kokemuksesta, joten korkein odotuksin lähdin testaamaan paikallista.\nSisätilat ovat mukavan tilavat ja yläkerrassa löytyy runsaasti istumatilaa mukavilla näkymillä varustettuna. Kaikki tapahtuu itsepalvelukonseptin mukaisesti, eli lampsitaan ruokaluukulle ja tilataan annos, johon saa itse valita pastalajin sekä lisukkeina halutessaan valkosipulin ja parmesanin.\nPizzanodotusjonossa olisi vierähtänyt kuulemma yli puoli tuntia, joten tilasin itselleni funghipastan. Tiskillä nuori kokkityttö reagoi katselemalla hätääntyneenä ympärilleen sanoen, ettei osaa tehdä ko. pastaa ilman ohjelappua. Kohta sellainen löytyi vieressä kokkaavalta, mutta itselleni jäi hassu olo tapahtuneesta.\nHalvimmillaan Vapiano-pastat irtoavat alle 8 eurolla, joten kallista se ei ole. Pasta itsessään oli ihan hyvää peruspastaa, annos oli kulhossaan juurikin sopivan kokoinen. Pöydässä lautaselle lisättäväksi tarkoitetut basilikat olivat kovin repaleisia ja epäilyttäviä, mutta idea sinänsä on hauska.\nYmmärrän, että paikka aloittelee ja kaikki on vielä hakusessa, mutta kontrasti virolaisvapianoon on selkeä. Siellä ei näkynyt toimettomana norkoilevia kokkeja asiakasjonon kasvaessa. Konsepti ei oikein vielä toimi ja muovikorttien käyttäminen vaikuttaa toistaiseksi hankalalta. Tulen vielä kuitenkin testaamaan paikan pizzat paremmalla ajalla.\nErikaq\t36 arvostelua\t14.6.2011\nantsa\t8 arvostelua\t12.6.2011


Sukupolvien yli: 26.OSA\nTalvi toi mukanaan Monte Vistaan tuntemattoman epidemian, joka vei monia mennessään.\nTuulikki oli sairastellut syksystä asti, joten talven tullen tämä uusi epidemia vei hänetkin mukanaan.\n- Äiti ei. Äiti, herää nyt. Et voi jättää minua tänne ilman sinua, Nenna nyyhkytti äitinsä vuoteella kun tajusi viimein tilanteen vakavuuden.\nLisakin suri kovasti ystävänsä menetystä, mutta hänellä sentään löytyi lohduttajia kotoonta.\n- Voi rakas, Daniel huokaisi ja silitteli vaimonsa selkää.\n- Se kestää hetken, mutta kyllä se siitä, Daniel rauhoitteli.\n- En todellakaan suostu! Miten voit olla noin julma? Minä olen tehnyt kaikkeni, jotten olisi häpeäksi perheelleni! Ja näinkö sinä kiität minua? Et voi tehdä sitä minulle! Nenna kiljui isälleen ja juoksi ovesta ulos.\nUlko-oven pamahtaessa kiinni, kyyneleet pulpahtivat Nennan silmänurkista ulos.\n" Kuinka surkeammaksi asiat tästä voivat enää mennä", tyttö mietti.\nLeonardo oli juuri lähtenyt kotoontaan ja ehti kuulla tytön huudot isälleen.\n" Mitähän nyt on tapahtunut?", Leonardo mietti ja nopeutti kävely tahtiaan.\nItkuisena Nenna pinkaisi kovaan juoksuu, hänen pitäisi päästä johonkin rauhalliseen paikkaan kasaamaan ajatuksiaan.\n- Nenna odota hetki! Leonardo huusi, mutta tyttö ei kuulluut kiihtymykseltään mitään.\nLeonardo seurasi tyttöä rannalle.\nNenna katsoi tyhjä ilme kasvoillaan merelle päin.\n- Miksi minun elämäni on näin surkeaa? Nenna parkaisi luullen olevansa yksin.\n- Mitä on oikein tapahtunut? Leonardo kysyi ja Nenna säpsähti, koska ei ollut kuullut pojan tuloa.\n- Isä aikoo pakottaa minut Kaarlon kanssa naimisiin! Kaarlo oli eilen illalla käynyt pyystämässä isältä kättäni, Nenna puuskahti ja uudet kyyneleet vierivät hänen poskilleen.\n- Ei voi olla totta! Leonardo sanoi kauhuissaan ja halasi tönkösti tyttöä kun ei muutakaan keksinyt.\n- En minä voi muutakaan kun suostua siihen. Mihin minä muka menisin? Nenna sanoi surullisena.\n- Entä jos minä menen naimisiin kanssasi? Leonardo kysyi punehtuen.\n- Kiitos tarjouksesta, mutta sinä olet vielä ihan liian nuori. Älä sinä minusta huolehdi, kyllä minä pärjään, Lisa sanoi ja pyyhki kyyneleitä silmistään.\nIllalla kun Leevikin oli raahautunut kotiin kyläkoulusta Leonardo päätti, että hänen olisi kyllä autettava Nennaa jotenkin.\n- Mulla ois asiaa, Leonardo sanoi veljelleen.\n- No kerro, Leevi tokaisi. Hän oli väsynyt, nälkäinen ja pahalla päällä.\nLeonardo vilkaisi takanaan leikkivään Iinekseen.\n- Kahden keskeistä.\nLaiskasti Leevi nousi ylös tuolilta ja laahusti Leonardon perässä huoneeseensa.\n- Mikä nyt on näin salaista? Leevi huokaisi.\n- Nennan isä aikoo pakottaa Nennan Kaarlon kanssa naimisiin!\n- Oikeasti? No se on ikävää, mutta emme mahda sille mitään. Vai onko sinulla jokin suunnitelma kenties? Ja jos jotain karkaamista mietit, niin Nennan ei kyllä pidä tehdä niin, Leevi huokaisi.\n- Minä ehdotin Nennalle, että voisin mennä hänen kanssaan naimisiin, mutta hän sanoi, että minä olen liian nuori. Niinpä minä ajattelin, että jos sinä, Leonardo aloitti ja Leevin kulmat kurtistuivat jo puolessa välin lausetta.\n- Siis kysytkö sinä minulta, että menisinkö minä hänen kanssaan naimisiin? Et voi olla tosissasi, sittenhän minä olisin lopun elämääni sidoksissa tähän pitäjään!\n- Onko sinun aina pakko ajatella vain itseäsi? Eikö sinulla ole mitään tunteita! Mieti nyt Nennaa Kaarlon kanssa, hänestä tulisi onneton! Leonardo huusi veljelleen.\n- Oletko miettinyt, että yhtä hyvin hän voisi olla onneton minun kanssani? Leevi tiukkasi.\n- Älä viitsi, tiedät itsekkin, että Nenna on ihastunut sinuun, Leonardo sanoi.\n- No en todellakaan tiedä! Hän on kuin jääpalikka seurassani, Leevi tokaisi.\n- Pakkohan hänen on olla kun sinä olet tuollainen! Sinä olet töykeä ja epäystävällinen, Leonardo selitti.\n- Jos kerran niin on, niin miksi sinä kuvittelet, että hän on ihastunut minuun? Leevi kysyi loukkaantuneena.\n- En todellakaan tiedä miksi, mutta näkeehän sen. On aina nähnyt, siitä asti kun olimme pieniä, Leonardo vastasi.\n- Ihan sama. En silti mene naimisiin hänen kanssaan.\nIllallisella veljekset murjottivat toisilleen.\n- Mikä nyt on? Lisa kysyi kun istahti ruokapöydän ääreen.\n- Ei mikään, molemmat pojat vastasivat kuorossa.\nYöllä Leevi ei saanut unta kun veljen sanat pyörivät hänen mielessään.\nHän vain pyöri sängyssä ja mietti Leonardon sanoja: - Hän on ihastunut sinuun.\nTuskastuneena hän nousi istumaan vuoteelleen ja katsoi kun Iines nukkui tyytyväisenä omassa vuoteessaan.\nLeonardokin kuorsasi aivan tyytyväisenä.\nTuntien pyöriskelyn jälkeen hän vihdoin nukahti, mutta näki koko yön painajaisia Kaarlosta ja Nennasta.\nAikaisin aamulla Leevi sitten nousi ja oli tehnyt päätöksensä.\n" Voinko minä elää itseni kanssa, jos annan hänen mennä sen iljetyksen kanssa naimisiin? "\n" En voi."\n" Tästä ei voi kyllä seurata mitään hyvää."\nVarovasti Leevi avasi oven ja kurkisti vielä, ettei kukaan herännyt. Hänen huojennuksekseen vanhemmatkin vielä nukkuivat kun hän pujahti ovesta ulos.\nSydän pamppailen Leevi käveli Nennan kotitalon pihalle.\nVarmuuden vuoksi Leevi oli ottanut heidän hevosensa mukaan. Hän tiesi, että Matthew ei antaisi mitään ilmaiseksi, ei edes omaa tytärtään.\nVarovaisesti hän kurkisti ikkunasta sisään ja näki siellä valoa.\nHyvä, että siellä oltiin jo hereillä.\nKuullessaan koputuksen Matthew raahautui avaamaan oven.\n- Kuka sieltä näin aamuvarhaisella tulee? Matthew jupisi itsekseen.\nMatthew loi pitkän katseen Leeviin, mutta pyysi tämän viimein sisään.\nKait pojalla oli jotain tärkeää asiaa kun kerran näin aikaiseen pyrki hänen puheilleen.\n- No kerrohan sitten mitä sinulla on mielessäsi, Matthew kehotti.\n- Minä pyydän, että perutte Nennan ja Kaarlon kihlauksen ja annatte minun viedä Nennan vihille, Leevi sanoi vakavana vaikka oikeasti häntä nolotti kamalasti.\n- Jaa-a. Se on kyllä jo sovittu juttu. Mitäs minä hyötyisin tästä sinun ehdotuksestasi? Matthew kysyi sillä Kaarlo ei ollut luvannut hänelle mitään. Viedä vain tytön pois hänen niskoiltaan.\n- Minulla ei ole paljoa, mutta hevosen voisin antaa, Leevi sanoi varovasti ja tiesi, että isä nylkisi hänet tästä hyvästä.\n- Kyllähän minulle hevonen kelpaisi. Yhdellä ehdolla suostun, vihkiminen suoritetaan tänään, Matthew vastasi.\n- Tänään? Leevi kysyi kauhuissaan.\n- Tänään. Vai etkö sinä haluakkaan tytärtäni? Minun täytyy remontoida toinen huone Nikolaita ja hänen tulevaa vaimoansa varten. Nenna on tiellä.\n- Tänään käy oikein hyvin, Leevi vastasi epäröiden. Tuo mies se kylmä oli. Piti omaa lastaan kauppatavarana.\nUnenpöppörössä Nenna hoiperteli olohuoneeseen kun oli kuulevinaan Leevin äänen.\n- Mitä täällä tapahtuu? Nenna kysyi ihmeissään kun siellä oli kuin olikin Leevi.\n- Tämä nuorimies tuli pyytämään kättäsi ja minä suostuin. Kaarlon ja sinun kihlaus puretaan. Te menette vielä tänään naimisiin, Matthew ilmoitti tyttärelleen.\n- Mitä? Nenna älähti ihmeissään.\n" Mikä Leeviä oikein vaivaa? Voisinko minä todella mennä hänen kanssaan naimisiin? Ei hän siitä tulisi yhtään mitään."\nLeevi loi varovaisen katseen Nennaan ja mietti mitä tämä pohti juuri sillä hetkellä? Hän oli juuri muuttamassa heidän kummankin elämän kertaheitolla.\n- Menehän sitten pukeutumaan, että saadaan tämä asia päätökseen tämän päivän kuluessa. Tiedän henkilön, joka voi vihkiä teidät saman tien, Matthew sanoi kylmästi.\n- Oletteko te tosissanne? Nenna sanoi ja ummisti silmänsä epäuskoisena.\n- No saat päättää itse, Kaarlo vai Leevi? Kumman valitset? Matthew kysyi ja Nenna paiskasi vain oven miesten naaman edessä.\n" Kait minä nyt sitten menen Leevin kanssa naimisisiin, jos Kaarlo on toisena vaihtoehtona! Mutta miksi Leevi tekee tämän? "\nEnsimmäisenä Nenna viiletti ulos hengittämään raikasta pakkasilmaa.\nKohta se olisi menoa. Miten hän tulisi selviytymään tästä yllättävästä käänteestä?\n- Mennään sitten, Matthew ilmoitti kun he Leevin kanssa astuivat pihalle.\nLähettänyt Pisara klo 16.30\nTyllerö 29. kesäkuuta 2013 klo 2.04\nHoh hoh mikä osa!\nOsasi kyllä paranevat vaan mitä edemmäst tämä tarina etenee.Wau.\nMahtavaa luettavaa kerrassaan ja mitä tilanteita! Hehah. Mainio aamupäivälukeminen kahvikupin äärellä :).\nNennan elämään oli kyllä hienoa päästä kurkistamaan tällä tavalla enemmänkin. Ja päästiin tapaamaan vanha ja ärhäkkä isäukkokin. Mielikuva tytön oikeasta elämästä tuli hyvin esille, vaikka hyvin nopeasti (mikä ei taasen haitannut kyllä yhtään).\nLeonardon pelastusyritykset oli hellyyttävää luettavaa <3. Ja toivottavasti poika teki tarjouksensa vain hyvää hyvyyttään eikä myöhemmässä seuraa suuria mustasukkaisuusdraamoja, tai kolmen pyöriä (lue: mieleni syyhyää päästä piipahtamaan draaman parissa ;]).\nKaikin puolin ihana osa, ja lopun, Leevin päätökset elämästään ja toisen ihmisen pelastamisesta oli kyllä hieno lopetus. Kiitos Pisara tästä erihyvästä lukutuokiosta taas.\nPisara 29. kesäkuuta 2013 klo 3.01\nKiitos ihanasta kommentista taas <3\nTää uusi päivitys tekee helpommaksi tarinoiden teon kun voi ostaa sen lomakodin ja sitä voi pitää toisen asuntona! :)\nEn oo vieläkään ihan varma, että millaisen persoonan Leevistä haluan? Hänen luonteen "muokkaus" on vielä prosessissa. :--D\nconleche 29. kesäkuuta 2013 klo 7.49\nMukava osa taas, vaikka olisin kaivannut vähän pidempää vielä ;) Onneksi Nennan ei tarvinnut mennä naimisiin Kaarlon kanssa. Toisaalta, mitäköhän tästä liitosta tulee? Onko tässä nyt ensimmäinen liitto, jossa on edes hiukkasen ihastusta alkuvaiheessa? Vai onko tämäkin myllerrystä :D Jatkoa odotellen.\nPihja 30. kesäkuuta 2013 klo 3.52\nNo tällaista käännettä en kyllä osannut odottaa... Yllätyin positiivisesti :) Avioliitosta tulee melko todennäköisesti mielenkiintoinen, alku ainaskin on sitä :D Ja saas nähdä, miten Daniel suhtautuu kun hänen poikansa lahjoitti Matthewille hevosen Nennasta...\nLeevi on lutuinen <3 Luonteeltaankin (ainaskin tässä vaiheessa). Ja tässä kuvassa: http://2.bp.blogspot.com/-sTOMhUAq-EQ/Uc4WO2PutyI/AAAAAAAANbo/Zc-EqQiyCjY/s1024/Screenshot-61.jpg\nJatkoa odotellessa taidan lukea vanhoja osia :)\nOho, tulipas jännittävä osa :) Ja tietysti jännityksellä odottamaan uutta osaa.. Parempi pari kylläkin on nenna ja leevi, kuin nenna ja kaarlo. :) Innolla odottaen uutta osaa :)\nPisara 2. heinäkuuta 2013 klo 8.36\nIhanaa kun tykkäsitte tästä osasta. Mulla on suunnitelmia parin välille ja ne on musta itekkin niin herttasia lapsosia :D\nMua jotenki kiehto tää ajatus kun nää on kuitenki vielä ihan teinejä eikä osaa ajatella vielä kun aikuiset :))\nJa kyllä heillä ainakin pientä ihastusta jo on ;)


Abb Impressivo Telerasia 1758-84, DKS-järjestelmä, valkoinen - Talotarvike.com\nEtusivu > Sähkö > Kytkimet, pistorasiat ja säätimet > Abb Impressivo -sarja > Modulaariset > Tele ja data tuotteet > Abb Impressivo Telerasia 1758-84, DKS-järjestelmä, valkoinen\nAbb Impressivo Telerasia 1758-84, DKS-järjestelmä, valkoinen\nKuvaus: Keskiölevy ja asennusrengas johon sopivat sovittimet 18xxEB. Sopii 85mm peitelevyihin sekä sovittimen 2519-xx avulla 100mm peitelevyihin. Valmistettu korkealaatuisesta ja kestävästä muovimateriaalista. Pinta on kiiltävä ja helppo pitää puhtaana. Puhdistus tavanomaisilla miedoilla kotitalouden pesuaineilla. Puhdistamiseen ei saa käyttää tolua ja voimakkaiden liuottimien käyttöä on varottava


Maatalous | Nilfisk\nTyöskentele hygieenisemmin ja pysy aikataulussa – tai jopa sen edellä\nTyöskentelitpä sitten karjankasvatuksen tai viljelyn parissa, maatalouden menestyksen kannalta elintärkeä hygienia on sekä tärkeä että täynnä haasteita. Työntekijöiden terveyttä, työturvallisuutta ja tuotteiden laatua koskevat määräykset tiukentuvat jatkuvasti, minkä lisäksi on varmistettava, että liiketoiminnan tavoitteet saavutetaan ajoissa. Tämä kaikki edellyttää puhdistamista kiinteänä osana mitä tahansa maatalousprosessia.\nOptimoi siistit standardit koko maatilalla\nNilfiskin laitteet auttavat poistamaan nopeasti ja tehokkaasti biologiset vaaratekijät, jätteet ja muun ei-toivotun materiaalin niin laitteista kuin muistakin maatilojen ympäristöistä. Resurssitehokas suunnittelu pidentää käyttöaikaa suorituskyvystä tinkimättä vaativia tehtäviä suoritettaessa, ja kestävä rakenne varmistaa, että saat työsi tehtyä kaikkialla, joka päivä, ankarissakin olosuhteissa.\nLaaja siirrettävien yksiköiden ja räätälöityjen, kiinteiden järjestelmien valikoimamme parantaa puhdistustuloksia kaikkialla maataloudessa - sisällä ja ulkona.\nTuotteiden, ihmisten ja liiketoiminnan suojaaminen\nBakteerivaarojen hallinnan pitäisi aina olla ensisijaisen tärkeää, joten laitteesi - ja sen käyttötavan – tulisi aina olla bioturvallisuusmenetelmien keskeinen kulmakivi. Parhaat tulokset saadaan tarkoitukseen sopivilla, tarkoilla prosesseilla käyttäen oikeita ratkaisuja bakteerien ja niihin liittyvien riskien eliminointiin ja ristikontaminaation ehkäisyyn.\nEi enää kompromisseja nopeuden ja turvallisuuden välillä\nMenestyksesi riippuu kyvystäsi pitää tilat ja laitteet moitteettomassa kunnossa, ja voit tehdä sen entistä älykkäämmin ja tehokkaammin Nilfiskin avulla. Laitteidemme avulla voit pitää tuotannon aikataulussa ja ylittää odotukset vaarantamatta tuotteen laatua tai toimintahygieniaa.


Omni Providence Hotel, Providence, RI, Yhdysvallat - Vertaile tarjouksia\n1 West Exchange Street, Providence, RI, Yhdysvallat\nErinomainenPerustuu 1834 arvosteluihin\nParhaat tarjoukset Omni Providence Hotel hotellille\nArvostelut: Omni Providence Hotel\nTietoja Omni Providence Hotel\nHotellin Omni Providence Hotel palvelut\nPankkiautomaatti, Perhehuoneita, Palosammutin, Lahjatavaramyymälä, Pyykinpesuhuone, Silityspalvelu, Taulu-tv, Ilmaisia kylpytuotteita, Kengänkiilloke, Kauppoja (paikan päällä), Huonepalvelu, Savuhälyttimet, Lämmitys, Ruokailualueella mahdollisuus fyysiseen etäisyyteen, Fyysisen etäisyyden säännöt, P...\nAerobic, Kuntokeskus, Maksullisia kanavia\nLiikekeskus, Autonvuokraus, Herätyspalvelu, Päivittäinen siivous, Faksi/kopiokone, Concierge-palvelu, Pyykki-/kuivapesupalvelu, Kokous-/Bankettitilat, Minimarketti paikan päällä, Monikielinen henkilöstö, Erityisruokavalioita (pyynnöstä), Kuntosali, 24 tunnin vartiointi, Kokoustilat\nHotellin Omni Providence Hotel valokuvat\nMissä Omni Providence Hotel sijaitsee?\nProvidence Lloyd Ave1,6 km\nFall River Pettine Transportation Center - 118 4th St25,8 km\nNew Bedford Srta Term - 134 Elm St45,6 km\nUseimmin kysytyt kysymykset Omni Providence Hotel varaukselle\nNoudattaako Omni Providence Hotel COVID-19-turvallisuuskäytäntöjä?\nSosiaaliset etäisyyttä koskeva ohjeistus ja pintojen lisääntynyt desinfiointi ovat muutamia uusista turvallisuustoimenpiteitä, joita hotellissa Omni Providence Hotel noudatetaan. Kysy lisätietoja kumppaniltamme Omni Safe & Clean.\nKuinka lähellä Omni Providence Hotel on lähintä lentokenttää Providence Providence-TFGreen?\nJos liikennettä ei ole paljon, 11,3 km ajomatka Omni Providence Hotel ja Providence Providence-TFGreen (lähin lentokenttä) välillä kestää yleensä 14min. Jos yövyt kaupunkialueella, ajoaika saattaa lisääntyä vilkkaamman liikenteen vuoksi.\nMiten vieraat voivat liikkua helpoiten kentältä Providence Providence-TFGreen Omni Providence Hotel hotellille?\nTaksin tai kyytipalvelun käyttäminen lähimmältä lentokentältä Providence Providence-TFGreen hotelliin on usein kustannustehokkain kuljetusratkaisu.\nOnko Omni Providence Hotel lemmikkiystävällinen?\nKyllä, useimmat lemmikkieläimet, kuten koirat, ovat tervetulleita vieraita Omni Providence Hotel hotellissa.\nLöytyykö hotellista Omni Providence Hotel uima-allasta?\nKyllä. Useat kaupungissa Providence vierailevat etsivät hotellia, jossa on uima-allas. Hotellista Omni Providence Hotel löytyy uima-allas, jota hotellivieraat voivat käyttää, mutta otathan huomioon, että hotelleilla on yleensä uima-altaan käyttöä koskevia sääntöjä.\nMikä on hotellin Omni Providence Hotel puhelinnumero?\nJos sinulla on kysyttävää Omni Providence Hotel hotellista ja varauksestasi, ota suoraan yhteyttä vastaanottoon numeroon +1 401 598 8000.\nLöytyykö Omni Providence Hotel hotellista WiFi-internetyhteyttä?\nKyllä, Omni Providence Hotel hotellissa on WiFi-internetyhteys hotellivieraille.\nLöytyykö hotellista Omni Providence Hotel kuntosalia tai kuntokeskusta?\nHotellissa Omni Providence Hotel on kuntosali vieraiden käytössä. Kuntosalialue on avoinna vain hotellivieraille, ja aukioloajat sekä säännöt voivat vaihdella huomattavasti eri hotellien välillä. Suosittelemme ottamaan suoraan yhteyttä vastaanottoon, jos sinulla on kysyttävää.


Teollisuuskemikaalit | Telko\nTelkon teollisuuskemikaalien tuotevalikoimaan kuuluu kattava valikoima erilaisia tarpeisiisi soveltuvia kemikaalituotteita. Toimitamme bulkki-, hyödyke- ja erikoiskemikaaleja ja pystymme järjestämään myös asiakkaidemme erikoistarpeisiin yksilöityjä ratkaisuja.\nMasterbatchit ja lisäaineet\nPalonestoaineet teollisiin sovelluksiin\nPuhdistusaineet ja ruostesuojaus\nRasvanpoisto- ja puhdistusaineet\nSilt Boom -lietepuomit\nKaivonsulkumatot ja rajoituspadot\nSammutusvaahto A- ja B-luokan palontorjuntaan\nTuhansia kemikaaleja yleiskäyttöön\nTelkon teollisuuskemikaalien tuotevalikoimaan kuuluu kattava valikoima erilaisia tarpeisiisi soveltuvia kemikaalituotteita. Toimitamme esimerkiksi liuottimia, pigmenttejä, reologisia apuaineita, liima-aineita, lisäaineita, öljyjä ja tuoksuja. Jalostamme tuotevalikoimaamme jatkuvasti, jotta tuotteemme täyttävät varmasti jatkuvasti kiristyvät teknisten standardien, lainsäädännön ja ympäristösäätelyn vaatimukset.\nPalvelemme monien eri toimialojen toimijoita, kuten maali- ja pinnoitevalmistajia, painoalaa, rakennusalan toimijoita, lääkeaine- ja kosmetiikkayrityksiä, puhdistusaineiden valmistajia sekä metalli-, paperi-, pakkaus- ja selluteollisuuden yrityksiä. Asiantuntijamme voivat auttaa löytämään erikoisratkaisuja, jos tuotantomenetelmäsi edellyttävä yksilöllistä räätälöintiä.\nAsiakkaamme saavat käyttöönsä myös kehittyneen teknisen tukemme, ja autamme asiakkaitamme oikean kemikaaliratkaisun löytämisessä joko maailmanlaajuisesti tai paikallisesti. Noudatamme läpinäkyvyyden periaatteita koko toimitusketjussamme – Telkolta saat aina turvallisen ratkaisu kemikaalitarpeisiisi.\nOta yhteyttä, kun haluat lisätietoa\n(09) 521 7285\nGRX-tiimin Škoda Fabia R5 Evolla kilpaileva Emil Lindholm on rallin SM1-luokan uusi Suomen mestari. Lindholm ratkaisi mestaruuden ...\nGRX-tiimin Emil Lindholm ja Reeta Hämäläinen ajoivat TGS Worldwiden Škoda Fabia R5 Evolla SM Pohjanmaa-rallin voittoon. Ykköstilan ...\nLindholmin mestaruusjahti päättyi epäonniseen tapahtumasarjaan\nGRX-tiimin Emil Lindholmin ja Mikael Korhosen mahdollisuus SM1-luokan ensimmäiseen Suomen mestaruuteen kaatui SM Pohjanmaa-rallin ...\nMikko Pasanen: Matkustusrajoitukset syventävät yritysten ahdinkoa\nKun suomalainen myyntitykki kyyristyi kesämökkinsä pirttipöydän ääressä kuulokkeet korvillaan kannettavan tietokoneensa ylle ja katsoi ...\nTelko on tällä kaudella Suomen Team Rynkeby – God Morgon pyöräilyjoukkueen ylpeä tukija. Team Rynkeby - God Morgon Finland on osa eurooppalaista...\nAspo-konserniin kuuluvan Telko Oy:n hallitukseen on 1.2.2022 alkaen nimitetty KTM Mika Salokangas. Aikaisemmin Salokangas on toiminut mm. Ahlsell...\nTelko Oy on allekirjoittanut 26.10.2021 sopimuksen, jonka mukaisesti Telko Oy ostaa virolaisen Mentum AS:n osakekannan. Mentum on Castrolin...\nTelko Oy:n toimitusjohtaja Mikko Pasanen on valittu FECC:n (European Association of Chemical Distributors) hallitukseen seuraavalle toimintakaudelle....\nTelkon omistama Rauma Terminal Services (RTS) on kemikaalien monipalvelukeskus, josta saa säiliövarastointia sekä valmistus-, pakkaus- ja logistiikkapalveluita. Pakkaamme asiakkaiden toimittamia kemikaaleja tai ne voidaan toimittaa meidän kauttamme.


D-vitamiini - Nuoret\nEtusivu » Kenelle D-vitamiinia » Nuoret\n2 - 18 vuotta 10 mikrog / vrk 1\n18 - 60 vuotta 10 mikrog / vrk 2\n1) Suomessa suositellaan D-vitamiinivalmisteen ympärivuotista käyttöä 2 viikon ikäisestä 2-vuotiaaksi 10 mikrog/vrk ja 2–18-vuotiaille 7,5 mikrog/vrk. 2) 7,5 mikrog päivittäistä D-vitamiinilisää suositellaan käytettäväksi lokakuun alusta maaliskuun loppuun, jos ei säännöllisesti käytetä vitaminoituja maitovalmisteita, ravintorasvoja tai kalaa. (Lähde 2)\n2. THL, Valtion Ravitsemusneuvottelukunta ja Suomen Lastenlääkäriyhdistys, 2011.\nNuorten D-vitamiinin saanti on yllättävän heikolla tasolla, vaikka korjautuukin monen kohdalla kesäauringon vaikutuksesta muutamaksi kuukaudeksi. Pimeään vuodenaikaan monet nuoret kuitenkin kärsivät riittämättömästä D-vitamiinin saannista.\nSuomalaisten nuorten tyttöjen D-vitamiinien saantia koskevat tutkimustulokset antavat syytä huoleen: D-vitamiinin saanti ei ilman D-vitamiinilisiä yltänyt suositellulle tasolle. Lisäksi osoittautui, että tyttöjen D-vitamiinitasot olivat vielä ikääntyneitäkin matalammalla tasolla: 17-20 % tytöistä kärsi talvisin D-vitamiinin puutoksesta.\nTutkimusten mukaan tytöt tarvitsisivat n. 15-20 µg D-vitamiinia päivässä yltääkseen riittävälle tai tavoitteelliselle D-vitamiinitasolle. Pelkästään ravinnosta tämänikäisten tyttöjen on hyvin vaikea saada riittävää määrää D-vitamiinia.\nD-vitamiinin merkitys nuoren luuston kehitykselle\nD-vitamiini on tärkeässä roolissa nuoren luuston kehityksessä. Tytöillä luumassa lisääntyy eniten jo 11–13 vuoden iässä ja pojilla vastaavasti pari vuotta myöhemmin, 13–17-vuotiaana. Kasvuiän aikana, n. 20 ikävuoteen mennessä saavutettu luumassan huippumäärä on tärkeä aikuisiän osteoporoosin ennustetekijä: mitä alhaisemmaksi luumassa jää, sitä varhaisemmassa iässä altistutaan murtumille. D-vitamiinin riittämätön saanti voi estää luumassan riittävän huippupitoisuuden saavuttamisen ja lisätä osteoporoosin riskiä.


Jos teet ruoanlaittoa suurelle perheelle, siellä on paljon neuvoja, jotka tarjoavat päivällisen irtotavarana ja jäädyttämisen – mutta entä jos vain ruoanvalmistetaan yhdelle tai kahdelle ihmiselle? Lukijamme käsittelivät äskettäin tätä kysymystä ja heillä oli hienoja neuvoja pienten perheenjäseniä varten, joten et päädy lopulta syömään samaa jäädytettyä lasagnea kolmen viikon ajan.\n1. Tuplaa resepti ja jäädytä se pienemmissä osissa.\nKeitot, paistit, pastakastikkeet, curryit, pavut ja keitetyt jyvät jäätyvät hyvin ja ovat helppoja tehdä suurissa erissä. (Mutta ei liian iso, tai syövät saman asian viikon ajan!)\nKun teen suuren erän jotain, jäädytän sen 2 tai 3 pienempään astiaan niin, että vain sulatan 1-2 annosta kerrallaan. Näin en kyllästy jotain liian pian. – CS12345\nSekoita aina suuria eräitä lähes kaiken, kuten parsakaalia, spagettikastiketta, kileä, lasagnea ja muita ruokia, anna ne 5 annosta ja jäätyvät. Valmistan myös valmiiksi paistetut broilerin sormet, lihapullat, wontonit, kroketit, jotka myös jäätyvät ja ovat valmiita paistamaan, kun tarvitsen niitä. – natzsm\n2. Käytä oikeita astioita.\nSijoittaa hyvässä sarjassa lasisäiliöitä tai widemouth-säiliöitä, jos olet epävarma elintarvikkeiden säilyttämisestä muovista tai käytä pienempiä muovisia astioita tai vetoketjupusseja.\nSäilen vain minulle ja jäätyminen toimii hyvin. Ainoa annos noin 2 ruokaa ulos Ziplocks ja sinulla on nopea ja helppo ateria niille yötä, että et halua kokata. – heather_anne\nOsaan kaiken erilaisiin koon mason purkkeihin jäädyttämiseen (yksi tai kaksinkertainen riippuen siitä, mitä kokoa ja mitä olen tehnyt) ja käytä muovisten karmien kannen suljettaessa. Muovihuppien mukava asia on, että voit laittaa ne mikroaaltouuniin, jos unohdat laittaa astian jääkaappiin ennen lähtöä töihin ja ne ovat myös paljon vähemmän vaikeita poistaa kuin metalliset. – nadine_wpg\nEi omistanut fancy vacuum baggeria, olen oppinut puristamaan suurimman osan ilmasta ja asettamaan pussit pakastimen evästearkiin. Pussit ovat tasalaatuisia, tavallisia kooltaan, jäädytyvät nopeasti ja vievät vähän tilaa. Nopea liotus kuumassa vedessä helpottaa sisällön poistamista. – Mike_in_Hawaii\n3. Jäädyttää aterian komponentit koko aterian sijaan.\nSen sijaan, että jäädytte täysin valmistetun astian, jäädyttää kypsennetty liha, vihannekset tai kastikkeet osissa ja käytä niitä nopeasti aterianvalmistukseen.\nKun olin yksin, minulla oli kova aika valmistaa tuoretuotteita, joten jos jotain jätettiin käyttämättä, leikkasin sen ja asetin pakastimeen ja käytin sitä fritatteihin. – PhilaKris\nOtan hampurilaisen lihan, ruoan muutamia kiloja, jotka on murentunut suolalla, pippurilla, sipulilla ja valkosipulilla, ja sitten annostelemaan se yksinkäyttöiseksi välipaloiksi ja pakastamaan keitetyt lihat. Sitten kun tulen kotiin öisin, minun on vain vedettävä palvelemista ja lämpöä minuutin ajan mikroaaltouunissa. Keitä muutama pasta, pudota kastike ja italialaiset mausteet ja voila! Kymmenen minuutin spagettia. – mlle.erica\n4. Järjestä pakastimen aterianvaihto ystävien kanssa.\nJos sinulla on ystäviä, jotka rakastavat ruokaa, kokoontuvat yhteen ja tee suuren joukon nyytit, gnocchit, kalkkisukat tai muut työvoimavaltaiset reseptit yhdessä ja jakaa tai järjestää vain ostamasi pakasteladat, jotka olette valmistaneet.\nJotkut kuin yksittäisten osien jäädyttäminen tulevaisuudessa, jos sinulla on muita ystäviä, jotka nauttivat ruoanlaittoa, voit yhdistää ponnistelut. Esimerkiksi isäntä keittoa valmistava juhla – jokainen poimi keittoa, tekee sen ja sitten kauppaa osia. Jokainen menee kotiin muutamien purkkien tai yksittäiskokoisten osien joukkoon. Sitten et syö samaa riviä 4 ateriaa kohden. – haparobot\n5. Harkitse sijoittamista joihinkin erikoislaitteisiin.\nYksi haasteista pakastetuille aterioille pienille perheille on se, että suurten reseptin jäädytettyjen osien loppuminen kestää kauemmin, mikä tarkoittaa, että pakastimella voi olla vain muutamia erilaisia aterioita kerrallaan. Sijoittaminen pieneen pakastimen pakastimeen voi auttaa erityisesti tyhjösulatusaineella, joka pitää ruokaa tuoreena ja pakkaselta kuukausia.\nKäytän myös Food Saver-tyhjösuojainta sekä irtotavarana ostetuille jäädytetyille tavaroille ja ruokakomeroille. Ei ole pakastinta polttaa ja ruoka kestää kauemmin – se on arvostetuin pieni laite. Älä unohda merkitä … ruoka-paketit kestää kauemmin kuin muistisi, mitä sinä niin varovasti suljettu. – carol.nolte\nOlen ollut jäätyneitä aterioita jo noin 10 vuoden ajan siitä lähtien, kun ostin pakastimen. Tein vain suuren erän, kun tuntuu ruoanlaittovalmiselta ja missään ajassa, täyttäkää rintapakastin laaja valikoima ruokavalintoja. Kun en ole mielialalla kypsennä, valitsen vain haluamani. Kuten ruokakaupassa! – natzsm\n6. Jos epäilet, tee burritot!\nMaukas, nopea, edestakainen, yhden hengen ateria on tehdä burritos (aamiaiset, joissa on munia ja lounas / illallinen lihalla / papuilla / jne.). Minulla on pakastimessani yötä, kun en halua edes häiritä salaattisalaattia salaattia. Ne ovat helppoja, halpoja ja lämmitä kauniisti mikroaaltouunissa tai pannussa, jossa on vähän öljyä rapean ulkopuolelle. – mlle.erica\nOnko sinulla muita neuvoja jäädyttämiseen yhden tai kahta ihmistä varten?\n1 1. Tuplaa resepti ja jäädytä se pienemmissä osissa.\n2 2. Käytä oikeita astioita.\n3 3. Jäädyttää aterian komponentit koko aterian sijaan.\n4 4. Järjestä pakastimen aterianvaihto ystävien kanssa.\n5 5. Harkitse sijoittamista joihinkin erikoislaitteisiin.\n6 6. Jos epäilet, tee burritot!\n10 kokke hjem køkkener vi vil elske at lave mad i


Keskeneräinen – nieppi.com\nPosted on November 15, 2007 September 23, 2016 by nieppi\nCategoriesArsat 30/3.5, Kodak Portra 160NC, Mamiya m645 Tagsvalokuvatorstai\n13 Replies to “Keskeneräinen”\nHyvä alku, kivestä ja petonkista. Kyllä tuosta jotakin vielä tulee. Sanomista ainakin.\nTuo on ollut jo niin kauan tuossa tilassa niin uskoisin että siitä on jo sanomisetkin jäähtyneet\nMikähän puolustuslinja tuosta on tarkotus tulla?\nOmpa karu ympäristökin ! Mikä ihme tuosta piti tulla??\nMeidän naapurissamme oli aikanaan – asuimme silloin toisessa paikassa – keskeneräinen talo. Rakennuksesta ja sen taustasta liikkui kaikenlaisia tarinoita. Itsekin loin mielessäni villejä juttuja siitä, mitä siellä tehdään, sillä joku asui keskeneräisessä talossa.\nTaisi rahat loppua rakentajalta kesken, mutta kyllä kivet on ainakin kauniita ja värikkäitä.\nOnkohan rakennusyhtiö mennyt konkurssiin vai miksi se on jäänyt kesken. Asunnoilta nuo minusta näyttää.\nAika kesken eräiseltä tuo kyllä näyttää. Taitaa olla nykyaikainen bunkkeri varmaaan. 🙂 Vai olisiko se laajennusosa?\nJämerä alku 🙂 Vähän tuunausta vielä…\nSiltä pahoin näyttää.\nHyvä kuva aiheesta, näyttää jo hiukan kummitusmaiselta tuollaiset aloitukset, jotka jäävät kesken.\nHyvä keskeneräisen kuva! 🙂\nPingback: nieppi.net » Blog Archive » Keskeneräinen\nPrevious PostPrevious Pimeetä\nNext PostNext Aja varovasti isi!


ABUS lukituskaapeli runkolukkoon A5850, 5650, 4960 Classic Bike Finland\nEtusivu / Lisävarusteet / Lukot / ABUS lukituskaapeli runkolukkoon\nABUS lukituskaapeli runkolukkoon\nABUS lukituskaapeli runkolukkoon määrä\nABUS lukituskaapeli Abus runkolukkoon A5850, 5650, 4960\nKätevällä Abus lukituskaapelilla saat pyöräsi lukittua astetta turvallisemmin.\nPatentoitu Abus Push’n Lock systeemi sopii Abus runkolukkoihin 5850, 5650 ja 4960\nKaapelissa on Abus runkolukkoihin upotettava pää- vetäise vaijeri esim. tolpan ympäri ja vaijerissa olevan silmukan läpi ja upota vaijerin pää runkolukkoon.\nAbus teräskaapeli on 12 mm paksulla pehmeällä muovillä päällystettyä terästä.\nJos pyörässäsi ei ole Abus runnkolukkoa vaan jokin toinen, suosittelemme Kryptonite silmukkavaijeria tai OnGuard lukitusvaijeria\nABUS Ugrip Bordo 5700 taittolukko – Musta