Etätyö yritysten näkökulmasta itäsuomalaisissa informaatio- ja viestintäalan yrityksissä - PDF\nEtätyö yritysten näkökulmasta itäsuomalaisissa informaatio- ja viestintäalan yrityksissä\nDownload "Etätyö yritysten näkökulmasta itäsuomalaisissa informaatio- ja viestintäalan yrityksissä"\n1 Etätyö yritysten näkökulmasta itäsuomalaisissa informaatio- ja viestintäalan yrityksissä Itä-Suomen yliopisto Yhteiskunta- ja kauppatieteiden tiedekunta Yhteiskuntapolitiikan pro gradu -tutkielma Tuomas Vepsä Toukokuu 2011\n2 Itä-Suomen yliopisto Tiedekunta Laitos Yhteiskuntatieteiden ja kauppatieteiden Yhteiskuntatieteiden laitos Tekijä Tuomas Vepsä Työn nimi Etätyö yritysten näkökulmasta itäsuomalaisissa informaatio- ja viestintäalan yrityksissä Oppiaine Työn laji Yhteiskuntapolitiikka Pro gradu -tutkielma Aika Sivumäärä Toukokuu liitteet (3) 22 sivua Tässä tutkielmassa tutkitaan itäsuomalaisten yrityksien etätyöntekoa. Tutkielma on tehty lähettämällä sähköinen e-lomakekysely kesän 2010 aikana Pohjois-Karjalassa sekä Pohjois- ja Etelä-Savossa sijaitseville informaatio- ja viestintäalan yrityksille. Yhteensä kysely lähetettiin 420 yritykseen, ja hyväksyttyjä vastauksia tuli 71 vastausprosentin ollessa 16,9. Tutkimusotteena on kvantitatiivinen lähestymistapa ja survey-kysely. Operationalisoinnissa käytettiin likert-asteikollisia väitteitä, joilla haettiin yrityksen johdon mielipidettä työnkontrolliin, etätyöhön sekä työnjohtoon/yrityksen konservatiivisuuteen. Kyselylomake koostuu kolmesta osasta, joissa kahdessa ensimmäisessä selvitettiin vastaajien perus- ja taustatietoja, kolmannen osan ollessa kyselyn varsinainen yrityksien asenteita mittaava osuus. Perus- ja taustatiedot koostuivat 12:sta laatueroasteikollisesta kysymyksestä ja kyselyn varsinainen osuus 26:sta likert-asteikollisesta väittämästä. Tutkimusaineisto analysoitiin vastausten keskiarvojen pohjalta ristiintaulukoinnilla, Pearsonin X 2 - testillä sekä eksploratiivisella faktorianalyysilla. Aineiston laadun ja pysyvyyden voidaan katsoa olevan hyvällä tasolla, ja tätä mitattiin Cronbachin-alfa -kertoimella. Pienen aineistokoon vuoksi faktorianalyysi ei noussut oikeuksiinsa erittelemään havaintojoukkoa. Aineiston analyysinpohjalta ei saatu selkeää vastausta tutkimusongelmaan, joka kuuluu: millä eri tekijöillä on vaikutusta etätyöntekoon yrityksissä? Ainoastaan voidaan sanoa, että yrityksen asenteilla etätyötä kohtaan on tilastollisesti pätevä merkitys siihen, tehdäänkö yrityksessä etätöitä. Tämän lisäksi liikevaihdolla voi varovaisesti katsoen olla pientä, ei kuitenkaan tilastollisesti pätevää merkitystä etätyöntekoon. Sen sijaan yhtiömuodolla, työntekijämäärällä tai työnkontrollilla ei ole vaikutusta etätyöntekoon tämän tutkielman aineiston analyysin pohjalta. Asiasanat Etätyö, informaatio, viestintä, yritys, survey-tutkimus. Säilytyspaikka Itä-Suomen yliopiston kirjasto Muita tietoja 1\n3 1. JOHDANTO TYÖELÄMÄN MUUTOS SUOMESSA SUOMALAINEN TIETOYHTEISKUNTA MITÄ ON ETÄTYÖ? YHTEISKUNNAN RATIONALISOITUMINEN SOSIAALISEN TOIMINNAN TUTKIMINEN SOSIAALISEN TOIMINNAN TUTKIMINEN YRITYSMAAILMASSA TUTKIMUSONGELMA MENETELMÄT JA AINEISTO SURVEY-TUTKIMUS KAUSAALISUUS FILOSOFISENA ONGELMANA MITTARIN LUOMINEN, MITTAUKSEN LUOTETTAVUUS SEKÄ MITTARIN VALIDIUS JA RELIAABELIUS KYSELYLOMAKE TUTKIMUSTULOKSET PERUSTIEDOT TILASTOLLISET TUNNUSLUVUT VÄITTÄMÄT Työnkontrollia koskevat väittämät Etätyötä koskevat väittämät Työnjohtoa koskevat väitteet RISTIINTAULUKOINTI Etätyönteko ja yrityksen ikä Yhtiömuoto ja etätyönteko Etätyönteko ja henkilöstömäärä Etätyönteko ja väittämien keskiarvot Etätyönteko ja liikevaihto FAKTORIANALYYSI YHTEENVETO POHDINTA LÄHTEET LIITE 1: KYSELYLOMAKE... LIITE 2: TAULUKOT JA KUVIOT... LIITE 3: VÄITTÄMIEN STATISTIIKAT... 2\n4 1. Johdanto Pidemmällä aikavälillä parhaiksi menestyjiksi osoittautuvat todennäköisesti ne yritykset, jotka osaavat ottaa ajoissa huomioon työn ja muun elämän tasapainon vaatimukset ja jotka osaavat rakentaa myös omat arvonsa ja toimintatapansa niin, että ihmiset kokevat näiden olevan sopusoinnussa omien elämänpoliittisten pyrkimystensä kanssa. (Kasvio 2000, 49.) Yllä oleva lainaus kuvaa osuvasti nykyistä yritysmaailmaa. Maailman muuttuessa yhä hektisemmäksi ja kovemmaksi tulisi myös yritysmaailmassa ottaa huomioon paremmin ihmisiin työläisiin vaikuttavat realiteetit. Ihminen ei ole kone, joka jaksaa tehdä työtä vuorotta ja virheettä vaatien vain pientä huoltoa silloin tällöin. Ihminen on inhimillinen toimija, joka tarvitsee kokemuksia ja sosiaalista elämää työn vastapainoksi. Vaikka Weber (1980) määritteleekin protestanttisen etiikan mukaan työn velvollisuudeksi, joka on tehtävä niin hyvin kuin sen osaa ja jossa jopa kärsimys on jaloa, ei se sitä kuitenkaan ole enää tänä päivänä. Vielä tänäkin päivänä tuntuu olevan vallallaan ajatus, että vapaa-aika on aikaa, joka jää työn teolta tähteeksi. Länsimaiset yhteiskunnat ovat muuttuneet muutaman viime vuosisadan aikana merkittävästi. On siirrytty agraaritaloudesta teollisuuteen, siitä palveluyhteiskunniksi ja viimeisenä tietoyhteiskunniksi. Tänä aikana myös työ on muuttunut. Maanviljelijät ovat siirtyneet pelloilta tehtaisiin ja sieltä palveluammatteihin. Lopulta suuri osa työläisistä on siirtynyt tietotekniikan pariin. Tietotyön parissa työskenteleviä kutsutaan tietotyöläisiksi. Tietotyö eroaa siinä määrin perinteisestä työstä, että se ei ole enää aika- ja paikkasidonnaista. Globalisaation ansiosta tai takia tietotyöläiset voivat työskennellä missä päin maailma tahansa, vaikka heidän työnantajansa on toisessa maailman kolkassa. Myöskään sillä, tehdäänkö työtä aamulla, yöllä vai aamuyöllä, ei ole mitään merkitystä, kunhan työ tulee tehdyksi. Ennen päivittäinen työaika oli pidempi ja lauantaitkin olivat työpäiviä. Tänä päivänä työaika on keskimäärin 40 tuntia viikossa jakautuen kahdeksaan tuntiin päivässä viitenä päivänä viikossa. Tästä huolimatta ihmiset tuntuvat kärsivän yhä enenevässä määrin erilaisista ylikuormittumisen ilmiöistä, kuten stressistä, burnoutista tai masennuksesta. Syitä tähän on varmasti monia, mutta työn rationalisoituminen ja sitä kautta työn kuormittavuuden lisääntyminen lienee yksi parhaista ehdokkaista. Työn rationalisoitumisella tarkoitan byrokratiasta tuttua työn organisointia, hierarkiaa, kellokorttisysteemejä ja muita keinoja, joilla työntekijöitä kontrolloidaan ja heidän tekemisiään 3\n5 pystytään tarkkailemaan. Kaikki pohjautuu tehokkuuden maksimointiin, ja jokaisen työntekijän on pystyttävä täyttämään omat tavoitteensa tietyssä määräajassa. Suorituspaineet alkavat tulla joka alalle, ja kehittyneen viestintäteknologian ansiosta työntekijä on tavoitettavissa kaksikymmentäneljä tuntia vuorokaudessa seitsemänä päivänä viikossa. Suomi on ollut poikkeuksellisesti tietotekniikan saralla maailman johtavia maita jo 1800-luvun loppupuolelta asti. Esimerkkinä mainittakoon ensimmäisten puhelinlinjojen veto vain vuosi Bellin keksinnön jälkeen vuonna 1877, ja noista päivistä lähtien Suomessa on toiminut monia suuria puhelinyhtiöitä tuoden tänne kansainvälistä ammattitaitoa. Teoriassa tämän tulisi tarjota suomalaisille loistavat lähtökohdat etätyöhön ainakin teknologian puolesta. Etätyön nähtiin jo 1990-luvun talouslaman aikaan olevan ratkaisu luoda uutta eloa työmarkkinoihin. Puheet ja teot eivät kuitenkaan vielä tänäkään päivänä ole kohdanneet, ja etätyö onkin jäänyt vähälle huomiolle. Silloin tällöin se mainitaan, jossain sitä jopa tehdään, muttei lähellekään siinä määrin, kuin sen tekemiseen ja hyödyntämiseen olisi potentiaalia. Rationalisaatio on muuttanut työelämää ja saanut sen nivoutumaan yhteen vapaa-ajan kanssa. Aiemmin työläisten toimintaa on tehostettu byrokratian avulla, sillä se on mahdollistanut entistä tiukemman työnkontrollin. George Ritzer (2008) vertaa byrokratiaa McDonaldisaatioon. McDonaldisaatiolla hän tarkoittaa pikaruokaloista tuttua mallia toiminnan tehostamiseen, ja hänen mukaansa se on jo levinnyt ihmisten jokapäiväisiin askareisiinkin. Työnkontrollin lisääntyminen ja se, että kaiken on oltava laskettavissa, kontrolloitavissa ja ennustettavissa, vaikuttaa suuresti nykyiseen työelämään ja sitä kautta ihmisten elämään. Kaiken tällaisen mennessä liian pitkälle rationaalisuudesta tulee irrationaalisuutta, toisin sanoen käytännöllisestä tulee epäkäytännöllistä. Yritysten toimintaa puolestaan tarkastellaan Max Weberin (1978) sosiaalisen toiminnan tyypittelyn kautta. Hänen mukaan sosiaalisessa toiminnassa on havaittavissa neljä eri ideaalityyppiä, mutta usein sosiaalinen toiminta on kuitenkin näiden tyyppien sekoitus sen sijaan, että toiminnassa olisi havaittavissa puhtaasti pelkästään yhtä selkeää tyyppiä. Yritystoiminnan voidaan katsoa olevan päämäärärationaalista, mutta kuitenkin useissa tapauksissa siinä on havaittavissa myös erilaisia arvoja, tunteita tai traditioita olevan taustalla. Tämän tutkielman aineisto on kerätty lähettämällä sähköisiä e-kyselylomakkeita 420 yritykseen Pohjois-Karjalan sekä Etelä- ja Pohjois-Savon alueella sijaitseviin informaatio- ja viestintäalan yrityksiin. Nämä informaatio- ja viestintäalan yritykset on valittu Tilastokeskuksen tekemän vuoden 4\n6 2008 toimialaluokituksen mukaan. Lomakkeet näihin yrityksiin on lähetty Pohjois-Karjalan ELYkeskuksen kautta. Kvantitatiivinen eli määrällinen tutkimus on yhteiskuntatieteissä vähemmän käytetty tutkimustapa kuin kvalitatiivinen eli laadullinen tutkimus.. Itse päädyin kuitenkin juuri kvantitatiiviseen tutkimukseen, vaikka sen väitetään olevan pinnallista. Tähän päädyin siitä syystä, että halusin selvittää asenteita etätyötä kohtaan mahdollisimman monessa yrityksessä. Haastattelemalla olisin voinut päästä syvällisemmin kiinni jokaiseen yritykseen, mutta resurssien puitteissa ei ollut mahdollista haastatella yli 400 yritystä, joihin tämä kysely on lähetetty. Päädyin siis surveytutkimukseen, jonka voidaan katsoa olevan yleisin määrällinen tutkimusmenetelmä. Yhteiskuntatieteiden tutkimusmetodien professori Pertti Tötön (2004, 9 10) mukaan yhteiskuntatieteellisessä tiedeyhteisössä on väitelty kovasti kvalitatiivisen ja kvantitatiivisen tutkimusmetodin välillä. Usein yhteiskuntatieteellisenä tutkimuksena nähdään vain kvalitatiivinen tutkimus, eikä kvantitatiivista tutkimusta pidetä edes tutkimuksena, vaan lähinnä se ymmärretään mekaaniseksi napinpainallukseksi ilman sen suurempaa tietoa tieteellisyydestä. Tötön mielestä laadullista ja määrällistä tutkimusta ei pitäisi edes verrata toisiinsa. Hänen mukaansa kokonaisen tutkimuksen ei ole mahdollista olla kokonaan joko laadullista tai määrällistä. Tötön mukaan sosiaalitutkimuksen tulee olla edelleen kahtia jaettua, mutta puhuminen laadullisesta tai määrällisestä luokasta antaa tutkimuksesta väärän kuvan. Hänen mukaan sosiaalitutkimus on teoreettista analyysiä, joka perustuu aikaisempaan tutkimukseen ja tutkijan omaan aivotoimintaan, ja sosiaalinen tutkimus voi olla myös empiiristä analyysiä, joka perustuu mittaustuloksiin ja/tai tekstiaineistoihin. Tässä kyselyssä lähdetään laadullisen tutkimuksen sijasta määrällisen tutkimuksen maailmaan selvittämään syitä siihen, miksi yritykset eivät koe hyötyvänsä etätyöstä samassa määrin kuin työntekijät. Muun muassa Helle (2004) mainitsee työntekijöiltä löytyvän enemmän halukkuutta tehdä etätyötä, kuin työnantajilla on halukkuutta antaa tehdä. Tutkimusongelmani kuuluu: Millä eri tekijöillä on vaikutusta etätyöntekoon yrityksissä? Tutkin nimenomaan syitä siihen, miksi etätyötä tehdään tai ollaan tekemättä. Se, millaiseksi yritys kokee etätyön, ei ole tämän tutkimuksen selvitettävissä. Koska kyseessä on empiirinen tutkimus, on myös kausaalisuus mukana. Tutkimuksessa selvitetään pohjimmiltaan syytä tai syitä siihen, miksi yritykset tekevät tai eivät tee etätöitä, joten tässä 5\n7 mielessä kausaalisuuden eli syyn ja seurauksen selkeä osoittaminen voi olla vaikeaa. Tuskin löytyy yhtä selkeää syytä siihen, miksi jossakin yrityksessä tehdään ja miksi jossakin toisessa yrityksessä ei tehdä etätöitä. Pikemminkin näen asian olevan, niin että monet syyt yhdessä vaikuttavat etätyön tekemiseen. Tutkimuksessani selvitetäänkin, mitkä eri tekijät, yhdessä tai erikseen, vaikuttavat etätyön tekemiseen. Kysely analysoidaan faktorianalyysilla, jolla pyritään löytämään havaintoyksikön ominaisuuksia kuvaavasta muuttujajoukosta piileviä yhdenmukaisuuksia eli faktoreita. Koska usein näitä havaintoyksikön faktoreita ei pystytä havainnoimaan suoraan, voidaan niistä saada vain epäsuoraa tietoa. Tällöin faktori voidaan käsittää teoreettisena käsitteenä, jota tarkastellaan konkreettisista havainnoista, tässä tapauksessa yrityksen asenteesta kysyttyihin väitteisiin. Tämän lisäksi pyrin pääosin induktiiviseen eli aineistolähtöiseen päättelyyn, enkä niinkään keskity todistelemaan teorioita aineistoni avulla. Etätyön tutkiminen on saanut alkunsa 1970-luvun alun öljykriisistä Yhdysvalloista, mutta Suomessa vasta 1990-luvulla tapahtunut tekninen kehitys ja yhteiskunnan muuttuminen on luonut konkreettisen pohjan uudelle työnorganisointitavalle. Muun muassa Sisäasiainministeriö loi luvun alussa teemaryhmiä pohtimaan etätyön lisäämistä Suomeen. Suomessa etätyötä on tutkittu laajemmin vasta 1990-luvun alulta lähtien. Luultavasti eniten hankaluuksia etätyön tutkimiseen on luonut etätyön määrittely. Etätyötä ei ole nimittäin määritelty missään virallisesti, mutta sillä on kuitenkin olemassa monia määritelmiä. Myöskään työlainsäädäntö ei tunne etätyön määritelmää. Suomessa ehkä tunnetuin etätyön tutkija on FT Sirkka Heinonen, joka on tutkinut etätyötä Suomessa ja muun muassa Japanissa 1990-luvulta lähtien. Muita ensimmäisiä etätyön tutkijoita Suomessa ovat muun muassa Juha Arrasvuo, Tuomo Alasoini, Esko Hurme sekä Juhani Pekkola. Uudempia etätyön tutkijoita löytyy jo enemmänkin, mutta esimerkiksi Pasi Pyöriä on julkaissut useita erinomaisia artikkeleita etätyöhön liittyen viime vuosina. 2. Työelämän muutos Suomessa Julkunen (2009, 22) kertoo, että Suomea ja muita Pohjoismaita on pidetty erityisen vahvoina työyhteiskuntina, joissa yhdistyvät sekä agraarinen että sosiaalidemokraattinen työeetos protestanttinen etiikka, eli vahva työyhteiskunnallisuus sekä palkkatyön varaan rakentunut sosiaalinen järjestys. Konkreettisina merkkeinä tästä ovat naisten ansiotyön yleisyys, poliittinen sitoutuminen täystyöllisyyteen sekä aktiivinen työvoimapolitiikka. Weber (1980) määrittelee 6\n8 protestanttisen etiikan tarkoittavan teollisen ajan kapitalismissa tyypillistä suhdetta työhön ja rahaan. Se tarkoittaa työtä velvollisuutena, joka on tehtävä niin hyvin kuin osaa ja jossa jopa kärsimys on jaloa. Castellsin ja Himasen (2001, 146) mukaan tämä kuvaa hyvin suomalaisten asennetta työtä kohtaan ja tämä sama aate on mahdollistanut Suomen nopean muutoksen agraariyhteiskunnasta teolliseksi ja sitten tietoyhteiskunnaksi. Pyöriä (2009) huomauttaa, että teollisen vallankumouksen seurauksena työ ja koti erkanivat toisistaan, kun työläiset siirtyivät pelloilta tehtaisiin, joissa liukuhihna määräsi työtahdin ja kellokortti työajan. Hän lisää, että etätyössä olisi tämä sama käänne tehtävä uudelleen, mutta toisin päin: koti ja työ olisi saatava jälleen nivoutumaan yhteen luvun lopulla Suomi oli suuren rakennemuutoksen ja modernisaatioharppauksen edessä. Tätä muutosta on ollut tapana tarkastella niin sanottuna suurena muutoksena, jonka seurauksena ihmiset muuttivat maalta kaupunkeihin ja pelloilta tehtaisiin töihin. Sodan jälkeinen asutuspolitiikka oli antanut maaseutuasumiselle lisäaikaa, ja kun muutos sitten tuli, se tapahtui ennätysnopeasti. Tästä huolimatta teollisuus ja rakennusala eivät kasvaneet missään vaiheessa suurimmaksi sektoriksi, vaan palveluelinkeinot laajenivat yhdessä teollisuuden kanssa, joten voidaan sanoa, että Suomi siirtyi suoraan maatalousyhteiskunnasta palveluvaltaiseen yhteiskuntaan. ( Julkunen 2009, 17.) Pertti Haapalan (2006, 93) mukaan rakennemuutos ei pysähtynyt 1960-luvulle, vaan jatkui edelleen ja 1980-luvuilla ja näytti tuolloin olevan nopeinta koko Euroopassa. Yleisesti ottaen muutos lisäsi hyvinvointia, mahdollisuuksia ja tasa-arvoa. Tämän lisäksi se nosti koulutustasoa ja pienensi tulo- ja terveyseroja luvun puolivälin jälkeen alkoi Suomi integroitua enemmän Eurooppaan, ja vuonna 1990 Suomen kansantuote oli jo väliaikaisesti superrikkaiden maiden eli Japanin, Sveitsin ja Luxemburgin tasolla. (Julkunen 2009, 17.) Vähän myöhemmin eli 2000-luvun alkupuolella kauppa, liikenne, rahoitus- ja vakuutustoimintaan sekä muihin tällaisiin palveluihin sisältyi jo yli kaksi kolmasosaa elinkeinorakenteesta ja työvoimasta. Tässä mielessä Suomi on ohittanut useille länsimaille tyypillisen teollisuusvaltaisen vaiheen ja siirtynyt lähes suoraan jälkiteollisten palveluyhteiskuntien joukkoon. Sodan jälkeinen mittava sosiaalinen liikkuvuus sekä koulutusmahdollisuuksien laajeneminen merkitsivät Suomessa keskimääräistä suurempaa joustavuutta mukautua uudistuvaan yhteiskuntaan. Tämä lienee yksi syy myös siihen, miksi 1990-luvun talouslaman jälkeen Suomi pystyi yllättävän nopeasti sopeutumaan 7\n9 yhteiskunnan seuraavaan rakennemuutokseen: talouden globalisaatioon sekä tietoyhteiskunnan nousuun. (Pyöriä 2001, ) Taloustieteilijä Joseph Schumpeterin (1962, 84) mukaan huonojen taloudellisten aikojen vanhentuneet tuotteet väistyvät uusien ja parempien tuotteiden tieltä tervehdyttäen näin talouden perustaa. Tätä Schumpeter kutsui luovan tuhon prosessiksi (the Process of Creative Destruction). Pyöriän (2001, 15 16) mukaan laman voidaan katsoa pyyhkineen tieltään lukuisia elinkelpoisiakin yrityksiä sekä työpaikkoja, mutta näin ollen se loi tilaa uusille teknologisille innovaatioille sekä kansainvälisen kilpailukyvyn nousulle. Asiantuntijoiden mukaan nopean tieto- ja viestintäteknologian kehityksen ansiosta Suomi eli 2000-luvun vaihteessa uutta historiallista muutoksen aikaa luvun Suomea voidaan kutsua informaatioyhteiskunnaksi, jonka ammattirakenteessa korkeaa osaamista ja uuden tekniikan hallintaa edellyttävällä työllä ja palveluilla on keskeinen asema. Informaatioyhteiskunnan kehitys on saanut aikaan työelämänmuutoksen, jonka seurauksena työ ei ole enää niinkään aika- ja paikkasidonnaista. On alettu puhua tietotyöläisistä, jotka työskentelevät informaatioteknologian parissa. Tästä on seurannut työntekoon uusia ulottuvuuksia, kuten jatkuvan oppimisen edellytys. Työ on siirtynyt yhä enemmän tietoverkoissa tehtäväksi ja tämän lisäksi työ on automatisoitunut, teknillistynyt sekä globalisoitunut. Toimintojen ulkoistamisesta on tullut entistä suositumpaa, erilaiset sirpaletyöt yleistyvät sekä monialaosaaminen lisääntyy. (Heinonen 1998, 118.) Tänä päivänä yritykset joutuvat usein työskentelemään nopeasti muuttuvassa ympäristössä selviytyäkseen. Tällöin konservatiiviset ja jähmeät byrokraattiset johtamismenetelmät eivät ole enää käytännöllisiä, vaan parhaita sopeutumiskeinoja tällaiseen ovat erilaiset työn joustot. Tällaisissa tilanteissa parhaiten toimivilla organisaatioilla on joustava ja dynaaminen sisäinen rakenne, mikä helpottaa kulloiseenkin markkinatilanteeseen, valtiopolitiikan muutoksiin, työlainsäädäntöön, työttömyyteen, teknologian kehitykseen ja muihin vaikuttaviin muutoksiin sopeutumista. (Adami 1999, 132.) Himanen (2001, 39 40) huomauttaa, että informaatiotalouden aikana elämästä on tullut työlle ominaisella tavalla optimoidumpaa. Hänen mukaan protestanttisen etiikan mukanaan tuoma periaate, että säännöllinen työ on elämän keskus, johti siihen, että ajan itseorganisointi menetettiin ja vapaa-aika siirtyi työltä jääviin rippeisiin, kuten iltaan, viikonloppuihin ja eläkkeelle. Himanen 8\n10 kertoo, että muutosta tähän ei ole tapahtunut vieläkään, vaikka uusien teknologisten keksintöjen pitäisi tiivistää aikaa ja tehdä siitä myös entistä juostavampaa. Internetin ja kännykän avulla ihminen voisi työskennellä missä ja milloin haluaa. Himasen mukaan tämä ilmiö ei ole kuitenkaan johtanut siihen, että tätä joustavuutta käytettäisiin vapaa-ajan lisäämiseen, vaan useammin juuri työasioiden hoitoon vapaa-ajalla. Himanen toteaa, että teknologian kehitys ei ole vapauttanut ihmistä, vaan sitonut häntä vieläkin enemmän. Nykyihminen on tavoitettavissa 24 tuntia 7 päivänä viikossa. Jokisen ym. (2004, 225) mukaan nykyisissä yhteiskuntateoreettisissa näkemyksissä oletetaan usein, että erilaiset makrotason ilmiöt, kuten valtio, kapitalistinen talous tai markkinat, tunkeutuvat pikkuhiljaa ihmisten arkeen ja alistavat sen toimimaan oman logiikkansa mukaisesti. Heidän mukaansa ihmisten jokapäiväistä elämää alkavat yhteisymmärrystä tavoittelevan vuorovaikutuksen sijasta säädellä erilaiset hyötynäkökohdat ja niiden mukana laskennallisuus. Näiden uhkakuvien pelätään myös leviävän globaalisti haastaen paikalliset ja kansalliset kulttuurit. 2.1 Suomalainen tietoyhteiskunta On virheellistä olettaa, että Suomesta olisi kehittynyt yksi johtavista tietoliikennemaista tietoisen suunnittelun seurauksena, sillä asiaan vaikuttaneet tekijät ovat olleet pitkälti historiallisia sattumia. Suomi oli Venäjän autonominen suurruhtinaskunta itsenäistymiseensä eli vuoteen 1917 asti. Venäjä valvoi kansainvälisiä lennätinyhteyksiä, joita se piti sotilaallisesti kriittisinä, ja esimerkiksi hylkäsi 1850-luvulla Suomen aloitteen siitä, että valvonta olisi annettu Suomen lennätinylihallitukselle. Välttääkseen tämän toistumisen paikallispuhelujen puolella Suomen senaatti päätti 1879 pitää puhelinliikenteen yksityisenä, vaikka useissa muissa maissa puhelinliikenne tulkittiin lennättimen seuraajaksi ja näin ollen valtion yksinoikeudeksi Suomen senaatti antoi päätöksen, jossa puhelin ja lennätin erotettiin toisistaan jyrkästi. Asetuksen taustalla oli ajatus edistää Suomen etuja niin paljon kuin mahdollista Venäjän sisällä. (Castells&Himanen 2001, ) Suomessa suhtauduttiinkin puhelimeen erittäin innostuneesti ja ensimmäiset puhelinlinjat vedettiin jo 1877, vain vuosi Bellin keksinnön jälkeen. Vuonna 1881 puhelinyhtiöt Bell, Ericsson ja Siemens & Halske toimivat Suomessa kuin kotimaiset yhtiöt, ja näiden yhtiöiden ansiosta Suomi sai kansainvälistä asiantuntemusta alueella, jossa johtava ammattitaito oli ulkomaista aina 1980-luvun loppuun asti. Toiseen maailmansotaan mennessä Suomessa oli 815 puhelinlaitosta. Näiden 9\n11 seikkojen takia Suomessa tietoliikenne on ollut maailman kilpailluin ja asiakkaat vaativampia kuin missään muualla. Tämän takia myös teknologian on täytynyt olla uusinta uutta, toisin kuin suuressa osassa muita maita, joissa valtion monopolistisen puhelinlaitoksen ja laitevalmistajien yhteiseloa on varjeltu. (Castells&Himanen 2001, ) 1980-luvulla Suomi oli kiinnostunut Yhdysvalloissa alkaneesta IT-vallankumouksesta erityisesti sen takia, että teknologisten tavoitteiden lisäksi se oli neutraalikeino suuntautua entistä voimakkaammin länteen tavalla, johon Neuvostoliitto ei voinut puuttua. Länsi ei kuitenkaan ollut yhtä myötämielinen Suomea kohtaan, sillä yleisesti uskottiin, että Suomen ja Neuvostoliiton välisen YYA-sopimuksen myötä kaikki Suomelle uskottu teknologinen tieto vuotaisi Neuvostoliittoon. Muun muassa Euroopan teknologiaohjelma EUREKAan Suomi pääsi liittymään 1980-luvun puolivälissä vasta suurten poliittisten manöövereiden jälkeen. Myös muita ongelmia oli aina Neuvostoliiton hajoamiseen saakka. (Castells&Himanen 2001, 63.) Suomalainen innovaatiojärjestelmä puhkesi kukkaan vasta 1990-luvun laman lopulla, jolloin Nokia nousi maailman johtavaksi mobiililaitteiden valmistajaksi. Tämä auttoi myös muita suomalaisia tietoliikenneyhtiöitä, kuten Soneraa ja Elisaa, seuraamaan Nokiaa maailmanlaajuisille markkinoille sekä rohkaisi esimerkillään muita suomalaisia IT-yrityksiä. Laman aiheuttaman luovan tuhon takia IT-yritykset joutuivat myös uusiutumaan radikaalimmin, kuin miten olisi normaaliolosuhteissa tapahtunut. Castells ja Himanen (2001, 75 76) kuitenkin muistuttavat, että on virheellistä väittää, että uudistuminen johtui lamasta tai että vuoden 1994 jälkeen tehdyt tietoyhteiskuntastrategiat olisivat olleet avain menestykseen. Suomen IT-menestys on tulosta neljännesvuosisadan teknologiapolitiikasta ja etenkin 1980-luvun alussa tehdystä hallituksen periaatepäätöksestä, jolla tutkimus- ja kehitysinvestointeja lisättiin ja tätä ohjelmaa myös määrätietoisesti toteutettiin etenkin Tekesin kautta. Suomalainen IT-kehitys tyssäsi 1990-luvun alussa laman seurauksena, ja karrikoidusti on sanottu, että kyse oli oppimisvaikeuksista globaaliin informaatiotalouteen siirryttäessä. IT-huuma kiihtyi Suomessa jälleen vuonna 1994 internetin massaläpimurron jälkeen. Tästä seurasi suomalaisten ITyhtiöiden osakkeiden markkina-arvon kohoaminen kuin myös suomalaisten hakkereiden siis henkilöiden, jotka rakastavat ohjelmointia ja verkottumista toisten sananhenkisten kanssa (tässä yhteydessä termillä hakkeri ei tarkoiteta tietokonerikollisia) menestys. (Castells&Himanen 2001, 64, ) 10\n12 Suomalaisen informaatioyhteiskunnan kehitykseen on monia syitä. Satunnaisilla poliittisilla teoilla on ollut vaikutusta, mutta ne eivät ole kuitenkaan hallitsevia selitystekijöitä. Yksityisten yritysten innovaatiotoiminta, jota muun muassa Sitra on tukenut riskipääomalla, sekä hakkerit, jotka kehittävät oivalluksia verkostoituneina muiden hakkereiden kanssa, ovat myös olleet omalla panoksellaan auttamassa tätä kehitystä. Suurimpana tekijänä on kuitenkin suomalaisen innovaatiojärjestelmän tärkein ominaisuus eli yllä mainittujen tekijöiden yhdistelmä, kokonaisvaltainen lähestymistapa. Luonnollisesti tämä tarkoittaa, että suomalainen innovaatiojärjestelmä ei ole eri piirteiden luettelo vaan enemmänkin vuorovaikutuksen verkosto. Julkinen toimija ohjaa rahoituksella ja regulaatioympäristön kautta yliopistoja ja yrityksiä sekä levittää omien yhtiöidensä kautta innovaatioita yksityissektorille. Julkinen koulutus takaa osaavien nuorten oppimisen sekä toimintaympäristön. Valmistuttuaan hakkerit perustuvat uusia innovatiivisia yrityksiä ja jakavat tuotteitaan avoimen koodin mallilla, ja tämä on alkanut kiinnostaa kansainvälisiä organisaatioita aina Nokiasta alkaen. Suomalaisen innovaatiojärjestelmän verkottumistaipumus eli kyky yhdistää eri osatekijät on niin keskeinen, että se on mainittava tätä koko järjestelmää ohjaavana piirteenä ja periaatteena. Tämä ilmenee muun muassa Euroopan yhteisön innovaatiokatsauksessa, jonka mukaan 53 prosentilla suomalaisista innovaatiotoimintaa harjoittavista yrityksistä oli sopimuksia yliopistojen kanssa vuosina EU:n keskiarvo oli tuolloin 7,5 %. Tämä verkostoituminen on saanut aikaan niin sanotun Piilaakso-vaikutuksen, jossa ideat vaihdetaan keskusteluissa ja ihmiset käyttävät uusia tietojaan erilaisissa ympäristöissä. (Castells&Himanen 2001, ) 2.2 Mitä on etätyö? Alun perin etätyö kehitettiin Kaliforniassa Yhdysvalloissa 1970-luvun öljykriisin seurauksena. Amerikkalaistutkijat laskivat kansantalouden hyötyvän melkoisesti, jos työmatkaliikennettä saataisiin vähennettyä. Etätyön alkuperäisiä perusteita ovat siis olleet työmatkaliikenteen vähentämisen lisäksi säästäminen kalliissa toimistotiloissa sekä ympäristöystävälliset seikat. Suomessa etätyötä on perusteltu myös muilla syillä, kuten esimerkiksi sillä, että pääkaupunkiseudulla ruuhkien aikaa kilometrit ovat ajallisesti todella pitkiä. (Helle 2004, 16, Pyöriä 2009) Etätyölle on olemassa useita eri määritelmiä mutta ei yhtään virallista määritelmää. Myöskään lainsäädäntö, edes työlainsäädäntö, ei tunne etätyön määritelmää. Tämän lisäksi työorganisaatioissa 11\n13 etätyö on saanut uusia käsitteitä ja termejä. Tällaisia ovat muun muassa termit e-työ, hajautettu työ, joustotyö ja etäläsnäolo. Julkisoikeudellisessa palvelussuhteessa tehtävän etätyön virallisena määritelmänä voidaan pitää etätyön eurooppalaisen puitesopimuksen määritelmää. Siinä etätyö määritellään työksi, jota tehdään säännöllisesti työnantajan tilojen ulkopuolella, vaikka sitä voitaisiin tehdä myös työnantajan tiloissa. Lisäedellytyksenä on tietotekniikan hyväksikäyttö, joko työn tekemisessä tai työn organisoinnissa. Suomalaiseen työoikeuteen tällainen määritelmä ei kuitenkaan istu kovin hyvin, koska tietotekniikan hyväksikäytöllä ei ole merkitystä suomalaisiin työehtoihin. Suomessa ei ole ollut väliä sillä, mitä työvälinettä työnteossa käytetään. (Helle 2004, ) Suomessa etätyölle ei ole olemassa mitään virallista määritelmää, mutta etätyöllä on kuitenkin jokseenkin vakiintunut merkitys. Yleensä etätyöstä puhuttaessa tarkoitetaan sitä, että työntekijä työskentelee kotonaan tai muussa itse valitsemassaan paikassa joko kokonaan tai osittain. Etätyön tekijä tekee lähes aina niin sanottua tietotyötä (telework, e-work). Joskus etätyöhön voidaan katsoa kuuluvaksi myös niin sanottu perinteinen kotityö, jolla tarkoitetaan käsin tai yksinkertaisilla koneilla tehtävää työtä sekä perhepäivähoitajan työtä. (Helle 2004, ) Etätyö on eri muodoissaan työn kehitystä. Yleensä etätyöskentely ymmärretään perinteisen, osittain kotona tehtävän työn lisäksi myös työnantajan eri toimipisteissä, työkohteissa, asiakkaiden luona tai vaikkapa matkoilla tehtäväksi työksi. Perinteiselle etätyölle on olennaista, että sitä tehdään ennalta sovitussa paikassa, mutta etätyön käsite ei varsinaisesti ota kantaa siihen, tehdäänkö etätyö tietotekniikkaa hyväksi käyttäen. Etätyön käsite onkin sulautunut osaksi e-työtä, joka on kuitenkin käsitteenä laajempi kuin etätyö. E-työstä puhuttaessa viitataan yleensä laajempaan tieto- ja viestintäteknologian (ICT, information and communications technology) hyväksikäyttöön työtä tehtäessä. Usein e-työstä puhuttaessa käytetään myös termejä liikkuva työ ja hajautettu työ. Nämä eivät kuitenkaan ole sama asia. (Pekkola&Uskelin 2005; Harju ym. 2007, 10.) E-työ on yleisesti ymmärretty työn ja liiketoiminnan organisoinniksi tietoverkkoja ja viestintäteknologiaa hyväksi käyttäen. Tieto- ja viestintäteknologian käyttö vähentää e-työn aika- ja paikkasidonnaisuutta tarjoamalla mahdollisuudet virtuaaliseen vuorovaikutukseen. Teknologinen kehitys on mahdollistanut aiempaa monipuolisemmat työajat ja -paikat. Näiden uusien organisointitapojen yleistyminen kuitenkin vaati teknologisten edellytysten lisäksi joustavaa ja dynaamista organisaatiorakennetta. (Harju ym. 2007, 10.) 12\n14 Hajautetulla työllä tarkoitetaan puolestaan työn joustavaa organisointia, jossa työtä voidaan tehdä tietotekniikan avulla varsinaisen työpaikan ulkopuolella esimerkiksi organisaation sivutoimipisteessä tai toisen organisaation tiloissa. Käytännössä tähän määritelmään sisältyy myös e-työ, tietoliikenneavusteinen ryhmätyö sekä työmatkatyöskentely. (Harju ym. 2007, 10; Helle 2004, 43.) Liikkuvaa työtä taas tehdään vaihtelevissa työpaikoissa, kuten eri työkohteissa, matkoilla tai asiakkaiden luona. Liikkuvan työn kehittyneempi käsite on mobiilityö, jolla tarkoitetaan liikkuvaa työtä, jossa hyödynnetään langattomia tietoverkkoja ja viestintäteknologiaa. Yleisesti tällöin työntekijä työskentelee eri paikoissa hyödyntäen juuri tätä mobiilia teknologiaa. (Harju ym. 2007, 10.) 3. Yhteiskunnan rationalisoituminen Weber (1978) kuvailee teoksessaan Economy and Society, kuinka moderni läntinen maailma muuttui yhä enenevässä määrin rationaaliseksi. Sitä alkoivat ohjata tehokkuus, ennakoitavuus, laskettavuus ja epäinhimilliset, ihmistä kontrolloivat teknologiat. Ritzer (2008, 25) näkee McDonaldisaation jatkeena Weberin rationalisaatioteorialle etenkin kulutuskäyttäytymisen osalta. Tosin Ritzerin McDonaldisaatio peilaa rationalisaatiota pikaruokaravintolakulttuurin avulla, kun taas Weber kuvasi rationalisaatiota byrokratian avulla. Byrokratia on suurissa organisaatioissa käytettävää hierarkiaa, jolla tarkoitetaan työntekijöiden toimimista sääntöjen ja ylempiarvoisten ohjeiden mukaan. Byrokratian voidaan katsoa olevan modernin läntisen maailman luomus. Myös aiemmissa yhteiskunnissa ollut havaittavissa organisaatiorakenteita, mutta ne eivät ole olleet lähellekään yhtä tehokkaita kuin nykyisen byrokratian ihanteiden mukaan toimivat organisaatiot. Aiemmin työntekijät ovat työskennelleet ja käyttäytyneet hyvin lähinnä lojaalisuudesta työnjohtoa kohtaan. Tuolloin työntekijöiden toimintaa ei sen kummemmin kontrolloitu, eikä esimerkiksi organisaatioiden sisällä ollut havaittavissa selkeitä hierarkkisia rakenteita. (Ritzer 2008, 24.) Weber todisti tutkimuksissaan länsimaihin kehittyneen aivan erilaista rationaalisuutta, kuin mitä missään on aiemmin ilmennyt. Erilaisia rationaalisuuden ilmentymiä on ollut aiemmissakin yhteiskunnissa, mutta missään se ei ollut samanlaista kuin moderni länsimainen rationaalisuus, ja tätä Weber kutsuu formaaliksi rationaalisuudeksi (formal rationality). Ritzer (2008, 25) kertoo 13\n15 Weberin tarkoittaneen, että formaalin rationaalisuuden tavoin toimivassa järjestelmässä jokainen joutuu tekemään saman, optimaalisimman valinnan tietyn lopputuloksen saavuttamiseksi. Tämä johtuu siitä, että tätä järjestelmää ohjaavat tarkat institutionaaliset säännöt, asetukset sekä sosiaaliset rakenteet. Ritzerin (2008, 24) mukaan nykyinen byrokratia eroaa aiemmista työnorganisointitavoista muun muassa virallisemman rakenteen takia, mikä mahdollistaa suuremman tehokkuuden. Selkeimpänä esimerkkinä tästä voidaan mainita tehtävien hajautus: tietty tehtävä pilkotaan osiin, osat jaetaan osastoille, joilla on asiantuntemusta hoitaa se osa-alue. Kun eri osastot ovat hoitaneet oman osuutensa, kasataan paketti valmiina. Tämä kuvaa hyvin rationaalisuuden irrationaalisuutta, sillä kukaan ei tiedä, mitä muut osastot ovat tehneet ja mitä tämä valmis paketti sisältää. Tästä seurannee ilmaus joutua byrokratian rattaisiin pomputeltavaksi luukulta toiselle. Siinä missä Weber näki byrokratian olevan ylivoimainen muihin sen aikaisiin järjestelmiin nähden, Ritzer (2008, 9 15, 25) näkee pikaruokaloiden olevan hyvä esimerkki modernin maailman rationalisaatiosta. Hänen mukaansa pikaruoka kuvaa näkyaikaista kulutusta muun muassa siten, että valintamahdollisuudet on karsittu minimiin. Tästä ilmiöstä Ritzer käyttää nimitystä McDonaldisaatio. Tämän pikaruokaloiden viitoittaman tien seuraukset näkyvät Ritzerin mukaan kaikessa sosiaalisessa elämässä, kuten vapaa-ajassa, koulutuksessa, kasvatuksessa ja perheelämässä. McDonaldisaatiolla on neljä ulottuvuutta: tehokkuus, laskettavuus, ennustettavuus sekä kontrolli. Nämä samat piirteet ovat havaittavissa myös Weberin mainitsemassa byrokratiassa. Näiden ulottuvuuksien lisäksi McDonaldisaatiossa tärkeitä aspekteja ovat myös toiminnan selkeys sekä teknologian käyttäminen muun muassa ihmisen korvikkeena. Tällaisen toiminnan voidaan katsoa edistävän rationaalisen toiminnan irrationaalisuutta, ja tämä seikka voidaankin Ritzerin mukaan nähdä McDonaldisaation viidentenä ulottuvuutena. Monen yrityksen voidaan katsoa toimivan McDonaldisaation periaatteiden eli tehokkuuden, laskettavuuden, ennustettavuuden ja ihmisen korvaavan teknologian avulla. Käytännössä nämä kaikki tarkoittavat erilaisia keinoja kontrolloida työtä. Kaiken on tapahduttava tietyn päämäärän mukaan, kaiken on oltava laskettavaa, yllätyksiä ei saa tulla ilman että niihin on varauduttu ja myös ihmistä pyritään korvaamaan koneilla. Etätyötä tarkastellessa voidaan huomata, että ainakin osittain nämä kaikki työnkontrollin osa-alueet puuttuvat. Etätyöntekijä ei ole fyysisesti paikalla, joten hänen kokoaikaista työpanostaan ei voida tarkkailla. Etätyöntekijä myös työskentelee omaan tahtiinsa, eikä hänen työkontribuutionsa ole näin kaiken aikaa nähtävissä. Etätyön voidaan katsoa lisäävän 14\n16 työn yllätyksellisyyttä, koska tehty työ ei välttämättä vastaakaan työnantajan odotuksia eikä tietoa tästä tule välttämättä ajoissa. Yleisesti ottaen voidaan sanoa, että työnkontrolli vähenee etätyötä tehdessä, tai ainakin työn kontrolloiminen jää etätyöntekijän itsensä vastuulle. Toisaalta etätyön voidaan katsoa kuitenkin vähentävän tätä irrationaalisuutta, jota muun muassa McDonaldisaatio on luonut. 3.1 Sosiaalisen toiminnan tutkiminen Weber määrittelee sosiologian tieteeksi, joka pyrkii tulkiten ymmärtämään sosiaalista toimintaa ja sitä kautta selittämään sosiaalisen toiminnan kulkua ja syitä. Hänen mukaansa inhimillinen käyttäytyminen on toimintaa, jos toimija tai toimijat liittävät siihen subjektiivisen merkityksen. Toiminnan voidaan katsoa olevan sosiaalista silloin, kun se on yhteydessä muiden ihmisten toimintaan ja suuntautuu sen mukaisesti. Merkitys, johon viitataan, voi olla joko 1) tarkoitettua yksittäisen toimijan toimintaa tietyssä historiallisessa tapauksessa tai toimijoiden keskimääräistä toimintaa tietyissä tapauksissa tai 2) toimijan tai toimijoiden tarkoituksen mukaista toimintaa puhtaasti rakennetussa abstraktissa. Kummassakaan tapauksessa merkityksen ei voida ajatella olevan objektiivisesti oikein tai totta tietyn metafyysisen perusteen mukaan. Tämä erottaa empiirisen toiminnan tutkimuksen, kuten sosiologian, muista tutkimusmenetelmistä, joiden tarkoituksena on löytää oikean tai pätevän merkitys. Tällaisia voidaan katsoa olevan muun muassa oikeuskäytännön, logiikan, etiikan ja estetiikan tutkiminen. (Weber 1978, 4 5, 9.) Weber (1978) on jaotellut sosiaalisen toiminnan neljään eri tyyppiin: traditionaaliseen, affektiiviseen (tunteenomaiseen), arvorationaaliseen ja päämäärärationaaliseen tyyppiin. Kyse on ideaalityyppisestä luokittelusta, eikä todellisessa elämässä näitä tyyppejä näin puhtaasti ole, sillä sosiaalinen toiminta on aina useamman tyypin muodostama yhdistelmä. Yritystoiminnan voidaan katsoa olevan aina päämäärärationaalista, mikä käytännössä tarkoittaa mahdollisimman suuren voiton tekemistä. Tästä huolimatta liiketoiminnassa voidaan nähdä myös muita arvoja, traditioita tai tunteita olevan mukana. Nykyaikaisessa liike-elämässä mielikuvilla on tärkeä rooli yritysten omakuvan luomisessa sekä mainonnassa. Erilaisilla eettisillä, ekologisilla tai muilla valinnoilla voidaan vaikuttaa yrityksen imagoon ja hyödyntää sitä markkinoinnissa tai vaikkapa muissa sidosryhmäkontakteissa. Tällaisia valintoja voivat olla esimerkiksi vihreän sähkön käyttö, reilun kaupan tuotteiden suosiminen tai vaikkapa työmatkaliikenteen vähentäminen erilaisin keinoin. 15\n17 Weber (1978, 24 25) on sanonut hänen sosiaalisen toimintansa ideaalityyppien olevan käytännössä aina sekoitus useampaa tyyppiä. Esimerkiksi kun päämäärärationaalinen toiminta on yhteistyössä arvorationaalisen toiminnan kanssa, arvorationaalinen peruste on jokin tekijä, joka kannustaa toimijaa toimimaan tietyllä tavalla. Esimerkkinä voidaan mainita tilanne, jossa yritys haluaa tuoda itsestään esille ympäristöystävällisiä puolia, koska yleinen mielipide vastustaa ympäristölle haittaa tuottavia yrityksiä. Näin ollen yritys tekee työntekijöiden kanssa tiettyjä järjestelyjä, jotta halukkaat työntekijät voivat tehdä etätöitä ja näin ollen vähentää omalta osaltaan muun muassa työmatkaliikennettä. Nyt yritys voi keskittyä jälleen voiton tekemiseen (päämäärä), mutta tämän toiminnan lopputulos sisältää arvorationaalisen perustan. 3.2 Sosiaalisen toiminnan tutkiminen yritysmaailmassa Yritystoiminnassa voidaan nähdä paljon samoja piirteitä kuin näissä Weberin tyypittelyissä. Useiden yritysten toimintaa voidaan kuvata traditionaaliseksi, eli sitä ohjaavat sisäistyneet tottumukset ja tavat. Tällaisten yritysten voidaan katsoa olevan erittäin konservatiivisia ja jopa byrokraattisia. Weber itse määrittelee traditionaaliseksi toiminnaksi toiminnan, jota ohjaavat tavat ja tottumukset ilman, että toimija niitä erikseen miettii. Tällaista on esimerkiksi vanhempien matkiminen. Lähinnä tämä johtaa juurensa eri perinteistä, joita ihmiset noudattavat, koska ovat tottuneet niin tekemään ja ovat myös aina näin tehneet. Toiminta on traditionaalista silloin, kun se ei perustu pelkästään reagointiin. Reagoinnin ja matkimisen raja on kuitenkin varsin hämärä. Kuitenkin, jos toimitaan jo hyväksi havaittujen keinojen pohjalta, ei toiminta tällöin ole traditionaalista. Kysyttäessä ihmisiltä, miksi he näin toimivat, he eivät osaa kertoa toiminnalleen järkevää syytä. (Saaristo ym. 2004, 70; Weber 1978, ) Weber määrittelee affektiivisen toiminnan tunteiden mukaan. Koska tunteet ovat emotionaalista toimintaa, ovat ne harvoin tietoista reagointia tiettyä asiaa kohti. Esimerkkeinä voidaan mainita viha, kateus ja rakkaus. Weberin mukaan sekä traditionaalinen että affektiivinen toiminta täyttävät subjektiivisesti merkityksellisen toiminnan ehdot vain juuri ja juuri, koska se ei ole selkeää rationaalista toimintaa vaan enemmänkin alitajuntaista. (Weber 1978, ) Arvorationaaliseksi yritystoiminnaksi voidaan nähdä toiminta, joka perustuu arvoihin, aatteisiin, ideologioihin tai vaikkapa kunniakäsityksiin. Weberin mukaan arvorationaalinen toiminta on 16\n18 selkeästi tietoisempaa kuin affektiivinen tai tradionaalinen toiminta, joten se täyttää rationaalisen toiminnan ehdot selkeämmin. Arvorationaalinen toiminta pohjaa johonkin eettiseen, esteettiseen tai uskonnolliseen arvopäämäärään. Toimija kokee niin sanottuja vaateita, jotka ohjaavat häntä, toisin kuin tunteellisessa toiminnassa, jossa toimijaa ohjaavat epämääräiset tunteet. Yhteistä sekä arvoettä tunnerationaaliselle toiminnalle on se, että toiminta tapahtuu toiminnan vuoksi eikä minkään salaisen tarkoituksen vuoksi. Esimerkiksi rukous on tyypillinen esimerkki arvorationaalisesta toiminnasta, sillä siinä tiettyyn arvoon pyrkiminen sisältyy jo toiminnan tapaan, jolla siihen yritetään päästä. Tärkeää arvorationaalisessa toiminnassa on keinon ja päämäärän yhteensopivuus. Näin ollen vaikka rukoilija kokee, ettei kaikkiin hänen rukouksiin vastata, hän ei vaihda keinoa arvorationaalisen päämääränsä saavuttamiseksi. (Saaristo ym. 2004, 71; Weber 1978, 25.) Käytännössä kaikki yritystoiminta voidaan nähdä päämäärärationaaliseksi toiminnaksi. Yritystoiminnan perusidea on tuottaa voittoa, ja esimerkiksi osakeyhtiölakiin on kirjoitettu: Yhtiön toiminnan tarkoituksena on tuottaa voittoa osakkeenomistajille, jollei yhtiöjärjestyksessä määrätä toisin (Osakeyhtiölaki 1 luku 5 : toiminnan tarkoitus). Puhtaassa päämäärärationaalisessa toiminnassa valitun päämäärän saavuttamiseen pyritään mahdollisimman tehokkain keinoin. Begg ym. (2003, 69) huomauttaa, että yksilön tarkoitus on maksimoida hyötyä. Yrityksien kohdalla puolestaan voidaan ajatella tulojen maksimoinnin olevan heille kannattavinta. Esimerkiksi kun markkinoilla pyritään hyödyn maksimointiin, voidaan tätä toimintaa kuvata päämäärärationaaliseksi. Esimerkkinä mainittakoon kuluttaja, joka valitsee useista samaa tuotetta myyvistä kaupoista sen, josta saa tuotteen halvimmalla. Käytännössä tilanne ei kuitenkaan ole aivan näin yksinkertainen, sillä tuotteelle tulee usein myös muita kuluja ja tekijöitä, jotka vaikuttavat kuluttajan todellisesti maksamaan hintaan. Tällaisia ovat muun muassa aika, joka kuluu ostamiseen, matkakulut sekä myös muut mahdolliset ostokset, jotka samalla ostetaan. Tämän lisäksi kysymyksiä aiheuttavat vielä esimerkiksi eettiset seikat. Jos markkinoilla valitsisi täydellinen kilpailu, tällöin voitaisiin olettaa, että kuluttaja pystyisi myös käytännössä tekemään kannaltaan rationaalisimman valinnan. (Saaristo ym. 2004, 71) Täydellisellä kilpailulla tarkoitetaan teoreettista parasta mahdollista markkinatilannetta, jossa kuluttaja ja tuottaja eivät voi vaikuttaa tuotteen hintaan. Täydellisen kilpailun markkinoilla tuotteen hinta on alin mahdollinen, ja jotta täydellisen kilpailun markkinat syntyvät, vaaditaan että markkinoilla on paljon ostajia ja myyjiä, kaikkien tarjottavien tuotteiden on oltava keskenään homogeenisiä eli samanlaisia. Tämän lisäksi markkinoilla on oltava täydellinen informaatio eli ostajien ja myyjien on tiedettävä kaikki tarpeellinen vaihdannan kohteena olevista hyödykkeistä ja 17\n19 muista relevanteista seikoista. Markkinoille on oltava vapaa pääsy (entry), eli mikä tahansa yritys voi tulla koska tahansa ja poistua (exit) koska tahansa markkinoilta. (Määttä 2006, 31.; Begg ym. 2003, ) Harvoin mikään tilanne on kuitenkaan niin selkeä, että sen vaihtoehdoista olisi riittävästi tietoa, jolloin niitä voisi tarkasti miettiä ja valita tällöin rationaalisesti niistä objektiivisesti paras. Päämäärärationaalisen toiminnan ideaalityyppi on lähes täydellisesti vain teoreettinen malli ja kertoo vain sen, millaista toiminta on, jos se olisi täysin rationaalista. Inhimillinen toiminta ei käytännössä koskaan voi olla tällaista. (Saaristo ym. 2004, 71.) Weberin tarkoitus oli systemaattisesti tutkia merkitysperäistä yksilön toimintaa (käytöstä). Selvittämällä useita ideaalityyppejä Weber katsoi sosiologian mahdolliseksi ymmärtää sosiaalista toimintaa nykymaailmassa ja historiallisissa tilanteissa. Weberin sosiaalisen toiminnan tutkiminen oli suunnattu ensisijaisesti ymmärtämään yksilön käyttäytymistä. Vaikka Weber mainitsee myös ryhmät, ei niiden ymmärtäminen kuitenkaan ollut hänen ensisijaisena tavoitteena. Pikemminkin hän pitää yhteisöjen toimintaa sekoituksena yksilöiden toimintaa, josta voi johtaa malleja, jotka kuvaavat yhteiskunnan instituutioita, organisaatioita, rakenteita ja normeja. (Weber 1980, 3 10.) Osakeyhtiölain mukaan osakeyhtiö on itsenäinen oikeushenkilö eli toisin sanoen yksittäinen toimija. Kuitenkin osakeyhtiö koostuu työntekijöistä, ja osakeyhtiöllä on oltava myös hallitus. Käytännössä osakeyhtiön kuten myös muiden yritysten toimintaa ohjaa toimitusjohtaja osakeyhtiön hallituksen osoittamien suuntaviivojen mukaan ja muissa kuin osakeyhtiössä toimintaa ohjaa yrittäjä itse. Näin ollen yritykset voidaan nähdä sekä yksittäisinä toimijoina että myös joukkona useita toimijoita. Joten Weberin sosiaalisen toiminnan tyyppien mukaan voidaan tutkia myös osakeyhtiöiden toimintaa. Tämän lisäksi huomattavaa on se, että vaikka yrityksessä voi olla satoja, jopa tuhansia työntekijöitä, ei heidän jokaisen toimintaa tarvitse tutkia yksilöllisesti, että voidaan tehdä yleisiä johtopäätöksiä yrityksen toiminnasta. Työntekijät toimivat johdon antamien ohjeistuksien ja sääntöjen mukaan. Tästä voidaan vetää johtopäätös, että yrityksen toimitusjohtaja tai yrittäjä itse asettaa hyvin pitkälti tavoitteet, joiden mukaan yritys toimii, ja näin ollen myös työntekijät antavat oman työpanoksensa näiden tavoitteiden mukaiseen toimintaan. Osakeyhtiö on vastuussa toiminnastaan osakkeenomistajille, ja yleistäen voidaan sanoa, että heille tärkeintä on mahdollisimman suuren voiton tekeminen, joko osinkojen muodossa tai osakkeen arvon nousun myötä. Voiton tekeminen jää pitkälti toimitusjohtajan vastuulle. Keinot, joilla 18\n20 yrityksen osakekurssia pyritään nostamaan, ovat päämäärärationaalisia eli ainoastaan lopputuloksella on väliä. Toisaalta nämä keinot voivat sisältää myös erilaisia arvoja, kuten ekologisuutta, inhimillisyyttä tai vaikkapa uskonnollisuutta. Myös yrittäjälle tärkeintä lienee yrityksen tuottavuuden kasvattaminen, joka tietenkin vaikuttaa yrittäjän tienesteihin. 4. Tutkimusongelma Etätyön mahdollisuuksista on puhuttu jo 1970-luvulta lähtien, mutta kuten muun muassa Pyöriä (2009, 35) huomauttaa, etätyöstä ei ole edelleenkään perinteisempien työn organisointitapojen haastajaksi. Tilastokeskuksen työolotutkimuksen mukaan vuonna 2008 kahdeksan prosenttia palkansaajista kertoi tekevänsä etätyötä. Tässä tutkimuksessa etätyö määriteltiin ansiotyöksi, jota sovitusti tehdään muualla kuin varsinaisella työpaikalla. Vaikka teknologinen kehitys mahdollistaisi etätyön tekemisen yhä enenevässä määrin, Pyöriän (2009, 36) mukaan esimerkiksi työnjohdon asenteet ja muutosvastarinta jarruttavat uudistuksia, kuten muun muassa Jack Nilles (1998), yksi kansainvälisesti tunnetuimmista etätyön tutkijoista, on todennut. Heinonen (2002) mainitsee, että etätyötä yrityksille markkinoitaessa vetoaminen kestävään kehitykseen ei yksin riitä, vaan tähän tulisi Pyöriän (2009, 37) mukaan yhdistää myös välittömästi tärkeitä tavoitteita, kuten työssä jaksamista tai työjoustavuuden paranemista. Pyöriän (2009, 38) mukaan yhdeksi ongelmaksi muodostuu myös se, että yksi etätyön valteista eli rekrytointi alueen suureneminen ei ole kovinkaan kova valtti, sillä suuri osa mahdollisista etätyöntekijöistä on jo urbaaneja tietotyöntekijöitä, jotka jo asuvat työpaikkojen lähettyvillä. Pyöriä (2009, 40) huomauttaa lisäksi, että vaikka työntekijöiden palkkaus perustuu usein tulospalkkioihin, voidaan etätyön tästä huolimatta nähdä löysentävän työnkontrollia, joka vallanjaon näkökulmasta pudottaa pohjan perinteiseltä hierarkkiselta työnjohdon mallilta. Eniten tästä olisi haittaa keskijohdolle, joka tulisi näin ollen käytännössä tarpeettomaksi, ja työnantajan tulisi vain luottaa enemmän työntekijöihinsä. Pyöriä (2009, 39) huomauttaa myös, että etätyö ei sovi kaikille, vaikkakin se antaa parhaassa tapauksessa valita itse työnteon rytmin, mutta etätyö voi myös muodostua kahleeksi, joka kummittelee unissakin. Hän myös muistuttaa, ettei etätyö sovellu kaikkiin elämäntilanteisiin. Tässä tutkielmassa selvitetään Itä-Suomen alueella sijaitsevien informaatio- ja viestintäalan yrityksien asenteita työhön liittyviin seikkoihin. Tutkimusasetelma on jossain määrin haastava, sillä 19\n21 yrityksen toiminta on päämäärärationaalista, eli tärkeintä on se, paljonko voittoa tulee. Nykyään kuitenkin sekä työntekijän jaksaminen että muun muassa ekologiset seikat ovat yhä enemmän mukana suuressa kuvassa. Näin yrityksen tulee ottaa huomioon muitakin aspekteja toiminnassaan kuin pelkästään mahdollisimman hyvän tuloksen tekeminen. Etätyön suunnitellusti tehtynä voidaan nähdä auttavan henkilöstön työssä jaksamisessa, ja sillä on myös ympäristöystävällisiä vaikutuksia, mikäli niitä halutaan painottaa. Se, että työntekijä vähentää työmatka-autoilua, ei automaattisesti vähennä hänen kokonaisautoiluaan vaan saattaa jopa lisätä sitä. Mutta jos työntekijä haluaa myös itse sitoutua yhdessä työnantajan kanssa yksityisautoilun vähentämiseen, on etätyön tekeminen hyvä keino siihen. Tämän tutkielman tutkimusongelma kuuluu: millä eri tekijöillä on vaikutusta etätyön tekemiseen yrityksessä? Vastausta tutkimusongelmaan hain kyselyllä, joka koski yrityksen asenteita työnkontrolliin, etätyöhön ja työnjohtoon/yrityksen konservatiivisuuteen. Kyselyyn vastanneiden yritysten asenteita mitattiin väitteillä, joihin vastattiin likert-asteikolla muodossa täysin eri mieltä, osittain eri mieltä, ei samaa eikä eri mieltä, osittain samaa mieltä, täysin samaa mieltä ja nollavaihtoehtona ei osaa sanoa. Väittämät toimivat siten, että mitä enemmän on eri mieltä niiden kanssa, sitä vähemmän yritys kontrolloi työntekijöitä ja sitä positiivisemmin se suhtautuu etätyöhön sekä uusiin ideoihin ja toimintatapoihin. 5. Menetelmät ja aineisto Tutkielman aineisto on kerätty kesän 2010 aikana. Kysely lähetettiin sähköisesti Pohjois-Karjalan sekä Pohjois- ja Etelä-Savon alueella sijaitseville informaatio- ja viestintäalan yrityksille. Yrityksien yhteystiedot löytyivät Pohjois-Karjalan ELY-keskukselta. Pohjois-Karjalassa tämän alan yrityksiä löytyi ELY-keskuksen tiedoista 108. Pohjois- ja Etelä-Savossa vastaavat määrät ovat 216 ja 96 tässä järjestyksessä. Yhteensä kysely on lähetetty näin ollen 420 yritykseen, ja kyseessä on kokonaistutkimus, eli kaikki vastaukset otetaan huomioon. Metsämuurosen (2003, 34) mukaan myös ostoskoon estimoiminen on tärkeää, jotta pystytään tietämään, millä varmuudella tuloksia voidaan yleistää koskemaan koko populaatiota. Kun otoskokona on koko perusjoukko, kuten tässä tutkimuksessa, on kyseessä kokonaistutkimus. Tällöin tuloksen pohjalta voidaan sanoa varmasti, että asia on näin tässä joukossa. 20\nAlustatalouden ja teknologian kehityksen vaikutus työn muutokseen. Tuomo Alasoini tuomo.alasoini[at]tekes.fi\nAlustatalouden ja teknologian kehityksen vaikutus työn muutokseen Tuomo Alasoini tuomo.alasoini[at]tekes.fi Teknologian kehityksen vaikutukset työhön vaikeasti ennustettavissa Itse teknologisen kehityksen


Upea työhistoria | Kaikki työt merkkaavat - Mamma Sijoittaa\n/ Ura / Upea työhistoria\nTekijä emmioPäivitetty heinäkuu 3, 2020 joulukuu 17, 2019 Jätä kommentti artikkeliin Upea työhistoria\nKukaan ei varmaan ole pystynyt välttymään Viron ministeri Mart Helmen kommentoinnilta uuden pääministerimme Sanna Marinin työhistoriasta. Eikä varmasti ole pystynyt välttymään sitä seuranneelta tuelta niin Viron, kuin Suomen puolelta. Miten voikin olla että vuonna 2019 ihmiset voivat lausua julkisuuteen tuollaisia kommentteja kuin Mart Helme? Henkilökohtaisesti tämä ärsytti minua niin paljon, että se inspiroi minua tähän blogikirjoitukseen.\nOle ylpeä työstä mitä teet\nJokaisen meidän pitäisi saada olla ylpeitä siitä mitä teemme tai mitä olemme tehneet. Ehkä työ mitä teet juuri nyt ei ole se unelmaduunisi ja se mitä haluaisit tehdä loppuelämäsi, mutta teet sen silti hyvin. Mutta hyvin paljon vaikeampaa tästä tekevät juuri tuollaiset ihmiset kuin Mart Helme, ja heidän kommenttinsa.\nMinusta on ihanaa, että tämän seurauksena virolaiset poliitikot ovatkin intoutuneet jakamaan kommentteja nuoruutensa työkokemuksista. Joukosta löytyy niin tehtaan työntekijöitä, kuin hampurilaisten paistajia. Lisää niistä voi lukea tästä Hesarin artikkelista. Jos Helme on pystynyt olemaan nuoruutensa tekemättä mitään töitä, kivat sulle, mutta suurin osa meistä ei ole. Ja se jos jokin on mielestäni rikkaus. Monille nuorille juurikin kaupassa työskentely on varmasti ensimmäisiä kosketuksia työelämään ja sitä kautta on saatu ensimmäiset onnistumisen fiilikset työelämästä. Niin myös minulla. Kun olin ala-asteella keräsimme Unicefin täksvärkki keräyksellä rahaa, ja olin päivän töissä marketissa. Myöhemmin olin pidempiäkin aikoja kaupan kassalla tai hyllyttämässä.\nMinun työhistoriaani voisi kuvailla sanoilla värikäs ja monipuolinen. Ensimmäisen kosketuksen kaupanmaailmaan sain tosiaan jo ala-asteella ja myöhemmin tein niitä hommia enemmänkin. Olen ollut töissä maatilalla ja lypsänyt lehmiä, ja viettänyt pitkiä öitä baaritiskin takana ja raahautunut aamulla kouluun. Olen päässyt järjestämään paljon erilaisia tapahtumia ja tutustumaan mahtaviin ihmisiin. Olen ollut myyjänä ja toiminut markkinoinnissa, ja tällä hetkellä toiminkin projektipäällikkönä markkinointitoimistossa.\nTyöhistoriani on värikäs, monipuolinen ja se on ollut ennenkaikkea opettavainen. Ja mikä parasta, hyödyn tänäkin päivänä asioista, joita olen oppinut aikaisemman työurani aikana. Ja se jos mikä on hienoa!\nLue myös edellinen postaus: Riittäisikö sinun joulustasi myös muille?\nsijoitusblogitalous ja rahatyötyöuraunelmaduuniuravarallisuus\nEdellinen artikkeliRiittäisikö sinun joulustasi myös muille?\nSeuraava artikkeliYou are a Badass! -kirja joka kosketti


Kauniit petunian kukkapenkit: 5 parasta tapaa rikkoa kukkapenkki petunialla\nPetunia on kaunis vaatimaton kukka, jolla on herkkä tuoksu. Valtava valikoima värejä ja lajikkeita antaa sinun luoda kauniita kukkapenkkejä petuniasta. Modernissa maisemasuunnittelussa nämä ovat joitain suosituimpia kukkia. Petunian hoidosta ei ole vaikeaa, se on kuivuuskestävä kasvi, joka ei pelkää lämpöä. Petunia ei pidä vain veden pysähtyneisyydestä. Petuniasta on tänään tullut klubin, rabatokin, ikkunoiden, parvekkeiden, kukkaruukkujen, kukkapenkkien, reunusten koristeena – missä tahansa voit tavata hänet! Ylelliset värikaskadit, joissa on käytännölliset kaikki mahdolliset sävyt, ilahduttavat meitä kesän alkamisesta kylmimpään.\nMikä on tämä kukka hyvä maisemasuunnittelijalle?\nPetunioiden yhteensopivuus muiden värien kanssa\nKuinka tehdä kaunis kukkapenkki?\nVaihtoehto 1 – konttien sänky\nVaihtoehto 2 – kukkapenkki ruudukosta «elävä torni»\nVaihtoehto 3 – kukkapenkki ikkunalaatikoista\nVaihtoehto 4 – petunioiden sänky sorapuutarhassa\nVaihtoehto # 5 – kukkapenkki päällystyslevyillä\nVideovinkit: Petuniasin yleiskuvaus ja hoito\nTämä kukka on peräisin Etelä-Amerikasta, erityisesti Brasiliasta, joka on sopeutunut täydellisesti ankarampiin ilmasto-olosuhteihimme. Vaikka petunioiden istutusta esiintyy nykyään kaikilla mantereilla, jopa Alaskassa. Kuten huomattava määrä monivuotisia kasveja, petuniaa viljellään maassamme vuotuisena kasvina.\nSen lisäämiseksi siemeniä käytetään pääasiassa. Kun istutat taimia kotona, voit aloittaa maaliskuun, jotta huhtikuun loppuun – toukokuun alkuun (ilmastosta riippuen) nuoret kasvit voidaan istuttaa kukkapenkkiin. Siementen istuttamisessa ei ole mitään järkeä – taimet tarvitsevat erityistä hoitoa, ja on parasta istuttaa taimet avoimeen maahan – niin odotat kukinnan nopeutta ja kukat ovat hyvin.\nKasvien valtavan suosion vuoksi kasvattajat ovat kiireellisesti kasvattamassa uusia lajikkeita, puutarharyhmiä ja hybridejä..\nJoskus kukat ovat niin epätavallisia, että säiliön ulkonäöllä ei ole merkitystä – kuten tässä tapauksessa kaikki huomio kiinnitetään lajikkeen upeisiin kukiin «Musta sametti»\nPetunioiden väri- ja lajikevalikoima mahdollistaa monimuotoisimpien ja mielenkiintoisimpien yhdistelmien tekemisen, muuttamalla juoni kukkatarhaksi, jossa on yksi kukka\nHybridi-petunialla on tehokas juurijärjestelmä, tämän avulla voit kasvattaa kasvia rajoitetun tilavuuden astioissa. Hybridi-petunioissa on ylellisempiä kukkasia, sellaisten ominaisuuksien avulla on mahdollista luoda niistä kauniita pystysuoria kukkapenkkejä.\nPetunia on hyvä riippumatta siitä, kuinka istut hänet. Voit luoda petunioiden pyöreän kukkapenkin voit käyttää vain yhtä samanväristä lajiketta, esimerkiksi vain kirkkaan vaaleanpunaisia tai violetteja kukkia. Valkaistaksesi reunalla kevyesti, saat upean kukkapenkin.\nYksi yksinkertaisimmista ja näyttävimmistä petunian istutuksista – erivärisiä kasveja istutetaan tasaisissa riveissä. Oikein yhdistelminä luodaan ylellinen kukkamatto.\nKaunis pyöreä kukkapenkki, jossa on keskeinen koostumus – valkoinen reunus korostaa reunusta suurista keltaisista marigoldeista. Käytettiin kolmea petunian väriä – kirkkaan vaaleanpunainen, viininpunainen ja valkoinen\nPetunia näyttää hyvältä myös yhdessä muiden värien kanssa – begonia semper florens, snapdragons, lefties, koristelehdet. Se sekoittuu kauniisti marigoldeihin, varsinkin jos suuret oranssit tai keltaiset marigoldit istutetaan kukkapenkin reunaan.\nAlkukesästä orvokit ja esiliinat kukkivat – tämä on myös hyvä naapuruus petunioille. Näyttää hyvältä ja yhdistelmä kukkapenkissä sipuleilla – pähkinänrinta keskellä tai liljat, iirikset, hyasintit ja tulppaanit. Petunia kasvaa hyvin sekä auringossa että osittain varjossa, minkä vuoksi se soveltuu myös puutarhan kylkiluiden sisustamiseen, etenkin isäntien, koristeviljojen tai Virginian tradescantian kanssa toimivassa yrityksessä. Jos haluat istuttaa petuniaa kukkaruukkuihin, se voidaan menestyksekkäästi yhdistää pelargoniumiin tai fuksiaan (vaikka fuksia on paljon kaprikkaimpaa) tai balsamiin.\nTarpeeksi mielikuvituksen osoittamiseen, ja epätavallinen kukkapenkki voidaan luoda jopa vanhaan autoon, kun se on aiemmin päivitetty ja maalattu ohjaamo\nNykyään maisemasuunnittelussa kaikki alkuperäinen on tervetullut. Miksi et käytä vanhan puun onttoa ampelous petunian purkamispaikkana. Koostumus – silmien näkökyky!\nNykyaikaiset kukkapenkit eivät ole vain mattojen istutuksia; pystysuoran kukkapenkin luomiseksi petuniasta voit ostaa erikokoisia erityispakkauksia, jotka on kiinnitetty pylvääseen. Valitse suosikki lajikkeet ja värit – ja pystysuora kukkapenkki koristaa sivustosi. Yksivärinen ja monivärinen gamma ovat hyviä.\nAmpullalajikkeet petunioita ovat erityisen sopivia tällaisille koostumuksille – tässä tapauksessa ne roikkuvat alas ja antavat erityisen viehätyksen kukkapetille\nPetuniasta valmistettu pystysuora kukkapenkki voidaan myös luoda ruudukolla. Tarvitset verkon, potin, kankaan ja taimet. Ristikosta valmistamme kehyksen sylinterin muodossa, kehyksen sisälle asetamme kankaan, oikean kokoinen ruukku asetetaan alas, rakenne peitetään maalla. Kastelemme maata niin, että se asettuu, täytämme sen tarvittaessa, tiivistämme koko tilavuuden ruukkuun. Leikkaa sitten kangas useisiin paikkoihin ja istuta se reikiin ja kasvirakenteen yläosaan. Nyt se on vain vettä «torni» ja tarkkaile häntä muuttumassa hämmästyttäväksi kukkapuutarhaksi.\nAjatuksesta, että kukkapenkki on vain kukkamatto, on vähitellen tullut menneisyyteen. Euroopasta meille tulleiden pystysuuntaisten kukkapenkkien avulla voit luoda alkuperäisiä koostumuksia minkä tahansa kokoisille alueille.\nVoit tehdä pystysuoran kukkapenkin ikkunalaatikoilla – esimerkiksi latojen seinälle, sijoittamalla ne mielenkiintoiseen järjestykseen. Niissä kasvaa sekä tavallinen että ampelous petunia, joka näyttää hyvältä pelargoniumilla, verbenalla, lobelialla ja murattipeitteellä.\nTällaisen mielenkiintoisen maalaistyyliin säveltämisen luomiseksi käytettiin ikkunalaatikoita, vanhaa työautoa ja kärryä. Astiassa petunia ja pelargonium muodostavat erinomaisen yhdistelmän\nNykyään monet järjestävät sorapuutarhan sivustolleen – tämä ei ole vaikeaa, mutta näyttää erittäin mielenkiintoiselta. Koristeellisesta viljasta, lila, osa petunioita erottuu myös näyttävästi – puhdista osa maaperästä kukkapenkin alla, sulje se muovisella reunalla ja istuta kukkasia – tumma petunia näyttää erityisen vaikuttavalta soran taustalla – maroon, violetti.\nPetunioita käytetään melko usein silloin, kun joudut murtamaan kivikkopuutarhan tai rockeryn. Ne ovat loistavia «lempeä» koostumukset\nSinun on valittava suorakulmainen laatta ja laitettava se tietyssä järjestyksessä – saat alkuperäisen koristeellisen reunuksen, jonka runkoon voit istuttaa minkä tahansa haluamasi lajikkeen.\nPäällystyslevy on tässä tapauksessa mielenkiintoinen ratkaisu – ilman työvoimaa ja erikoiskustannuksia luodaan kaunis kukkapenkki\nMökit rakastivat tietoisesti petuniaa – kaikesta vaatimattomuudestaan, sillä on koristeellisia ominaisuuksia, joita muutama puutarhakukka voi verrata.


Afro Samurai® The Videogame | PS3-pelit | PlayStation\nTutustu Afro Samurain futuristiseen maailmaan\nPääosissa Samuel L. Jackson, Ron Perlman ja Kelly Hu\nMusiikin tekemistä valvonut Grammy-palkittu tuottaja RZA\nOle Numero ykkönen Afro Samuraissa\nNyt voit olla legendaarinen Afro Samurai aikuisten miekkaeepoksessa, joka salpaa hengityksen ja jättää veriset jäljet.\nAfro Samurai heittää pelaajan armottomaan, animoituun miekkojen, kunnian ja koston maailmaan. Mangaan ja animaatiosarjaan pohjautuva Afron videopeliseikkailu kääntää lähdemateriaalista tutun tarinan hiukan erilaiseen vinkkeliin. Tunnelma ja yleissuunta ovat ennallaan, mutta joitakin yksityiskohtia ja juonenkäänteitä on muutettu. Faneille kokonaisuus on siis tuttu, mutta luvassa on silti yllätyksiä.\nOppitunti numero yksi\nAfro Samurai on kostokertomus: nimikkosankari pyrkii tappamaan pyssymies Justicen, joka katkaisi pään Afron isältä kaksintaistelussa Numero ykkösen otsanauhasta. Otsanauha on merkki ylivertaisista taidoista, ja se tekee kantajastaan jumalan veroisen.\nNumero ykkösen voi haastaa vain Numero kakkosen otsanauhan omistaja. Afrolla on tämä otsanauha, joten hänellä on mahdollisuus ottaa Justice hengiltä.\nNäin alkaa teemaltaan aikuismainen seikkailu, jonka lukuisilla pelitasoilla tehdään vihollisista silppua ja raivataan tietä Afron isän tappajan luo. Samalla matkataan sankarin sirpaleiseen ja haavoitettuun sisimpään, paljastetaan hänen pelottava menneisyytensä ja kohdataan hänen sielussaan piilevä helvetti.\nNamco Bandain kehittämä, miekkailuun pohjaava beat 'em up -peli tavoittaa alkuperäistuotteen kouriintuntuvan tyylin ja rankan asenteen, ja visuaalinen toteutus jäljittelee laadukasta animaatiosarjaa. Cel-shading-grafiikka on omaleimaista ja vangitsevaa, ja vesivärityyli istuu hienosti Afro Samurai -universumiin.\nÄäninäyttelijöinä kuullaan Hollywood-tähdet Samuel L. Jackson, Ron Perlman ja Kelly Hu, jotka palaavat Afron, Justicen ja Okikun rooleihin. Tämä tuo taatusti hymyn vannoutuneiden fanien huulille, ja samoin tekee hiphop-voittoinen, Wu Tang Clanin RZA:n valvonnassa toteutettu ääniraita, joka tarjoaa huippusuositusta sarjasta tuttua itä kohtaa lännen -sekamateriaalia.\nLuonnollisesti Afro Samurai on pullollaan hillitöntä toimintaa. Mukaan mahtuu myös joitakin tasohyppelykohtia ja pientä tutkiskelua, mutta ydinajatuksena on vastustajien teurastaminen Afron julmalla miekalla - eikä verisessä ulosannissa kitsastella.\nVaikka taistelut ovat vahvan visuaalisia ja eläviä, kyse ei ole pelkästään koreasta kuoresta, vaan taistelumekaniikat ovat syvällisiä ja pikkutarkkoja. Käytettävissä on erilaisia kevyitä ja raskaita hyökkäyksiä sekä potkuja, joilla voi murtaa tiettyjä ovia. Kaikkia eri hyökkäyksiä voi ketjuttaa yhteen komboiksi, jotka löytyvät kätevästi pelivalikossa olevasta listasta.\nLisäksi Afron mietteet voi keskittää niin, että kaikki ympärillä oleva muuttuu harmaaksi ja hidastuu - ja tällöin on aika tehdä yli-inhimillisiä akrobaattitemppuja, halkoa tai torjua luoteja tai tappaa vastustajia täydellisillä kertaosumilla. Tällainen huipputyylikäs pahisten leikkely antaa pelaajalle entistäkin Afromman olon: tuntuu aivan kuin astuisit sisälle anime-sarjaan.\nTarkkaavaisille pelaajille on myös tarjolla paljon pikku viitteitä ja ekstroja. Afron kummallinen sanansaattaja Ninja Ninja on aina läsnä palvelemassa sekä tarinaa että pelin kulkua, pelihahmona ohjataan sekä aikuista että nuorta Afroa, ja joissakin pelin kohdissa taistellaan kumppanin rinnalla, kuten opettaja Sword Masterin.\nElämys joka makuun\nAfro Samurai kiidättää pelaajat jättisuositun sarjan ytimeen todella tyylikkäästi, ja Afron maailma herää eloon ennen näkemättömällä tavalla. Jokaiselle on tarjolla jotakin, oletpa sitten fani, utelias sivustakatsoja tai vain sankari, joka tykkää silpoa laumoittain vihollisia isolla samuraimiekalla, Teroita miekkasi, jalo soturi - ja valmistaudu todistamaan, että olet todella Numero ykkönen.


Sixten Korkman valitsee Arkkitehtuuri Finlandia -palkinnon voittajan | Yle Uutiset | yle.fi\n3.10.2014 klo 14.39päivitetty 3.10.2014 klo 14.41\nHelsingin Kaisa-kirjasto on yksi palkintoehdokkaista.\nSuomen Arkkitehtiliiton mukaan kuka tahansa voi olla arkkitehtuurin asiantuntija. Liitto myöntää tänä syksynä ensimmäisen Arkkitehtuurin Finlandia -palkinnon. Voittajan valitsee Aalto-yliopiston taloustieteen professori Sixten Korkman. Liitto haluaa, että lopullisen valinnan tekee vaikuttaja, joka tunnetaan muista ansioista kuin arkkitehtuurista, koska arkkitehtuuri on kaikille tilojen käyttäjille avautuva kokemus.\n– Ehdotus tuli minulle täytenä yllätyksenä. Olin hölmistynyt ja ensin ajattelin, että kieltäydyn, koska minulla ei ole tiedollisia edellytyksiä vaintaan. Harkinnan jälkeen lähdin kuitenkin mukaan, koska raati on valinnut niin hyvät ehdokkaat, että suurta vahinkoa ei tapahdu, vaikka minä käytän henkilökohtaista mieltymystäni, Korkman sanoo.\nKorkman arvostaa laadukasta arkkitehtuuria, koska rakennettu ympäristö toimii hänen mielestään kuin laajennettu olohuone, joka vaikuttaa ihmisten viihtymiseen.\n– Arkkitehtuurissa tehdään päätöksiä, jotka vaikuttavat pitkään meidän kaikkien elämään. Me joko kärsimme tai nautimme rakennetusta ympäristöstä.\nRakennus on kollektiivinen hyödyke\nKorkman näkee arkkitehtuurin taloustieteen professorin silmin.\n– Vaikka rakennuksen omistusoikeus voi olla yksityinen tai julkinen, on tällainen kohde aina luonteeltaan jossain määrin kollektiivinen hyödyke. Ekonomistislangilla se tarkoittaa, että sillä on hyvin merkittäviä ulkoisvaikutuksia kaikkiin ihmisiin. Se ei koske vain rakennuksen rakennuttajaa, myyjää tai ostajaa, vaan vaikuttaa meidän kaikkien viihtyvyyteen ja hyvinvointiin. Siksi rakennettua ympäristöä ei saa jättää pelkästään kaupallisten intressien temmellyskentäksi.\nTaloustieteen professori tunnustaa itsekin haaveilleensa arkkitehdin ammatista.\n– Oppikoululaisena pidin sitä ihanneammattina, mutta luovuin ajatuksesta, koska taiteellinen lahjakkuuteni on olematon. Lukiolaisena kiinostuin arkkitehtuurista uudelleen, kun toimin Vaasassa turistioppaana. Siinä hommassa oli pakko perehtyä kaupungin arkkitehtuuriin, että osasi kertoa siitä bussikierroksella.\nKorkman kertoo arvioivansa arkkitehtuuria kolmen seikan perusteella. Näitä ovat rakennuksen muotokielen suhde sen käyttötarkoitukseen, esteettisyyden ja toiminnallisuuden yhdistäminen sekä kohteen sopivuus ympäristöönsä.\nPalkintoehdokkaat on julkaistu\nArkkitehtiliitto myöntää palkinnon kolmen viime vuoden aikana valmistuneelle merkittävän julkisen rakennuksen tai rakennusryhmän suunnittelijalle. Myös korjaussuunnittelu huomioidaan kilpailussa.\nPalkintoehdokkaat on valittu arkkitehtikilpailun kautta ja rakennusten suunnittelijat edustavat kolmea eri sukupolvea.\nHelsingissä esiraati on valinut ehdokkaaksi Helsingin yliopiston pääkirjaston Kaisa-talon. Rakennuksen on suunnitellut Anttinen Oiva Arkkitehdit Oy. Esiraadin mukaan kirjasto on samanaikaisesti merkkirakennus ja kaupunkimaisen korttelirakenteen jatkaja.\nMuita ehdokkaita ovat Mäntässä sijaitseva Göstan paviljonki, Seinäjoen kaupunginkirjasto-maakuntakirjaston laajennusosa Kirjasto Apila sekä Puolan juutalaisen historian museo Varsovassa.\nKotimaakulttuuritalousSixten KorkmanarkkitehtuuriArkkitehtuurin Finlandia -palkintokansantaloustiedemiesjohtajatyhteiskuntatieteilijättaloustieteilijät


Puolueiden arvovertailua ylen vaalikoneen perusteella – JM Kivikangas – Emotion research, morality, politics, and life\nPuolueiden arvovertailua ylen vaalikoneen perusteella\nApril 4, 2017 October 16, 2018 ~ randommonitor\nKuten uutinen kertoo, tein yhteistyötä Ylen kanssa arvokysymysten laatimiseksi vaalikoneeseen. Nyt vaalikonedata on saatavilla avoimena, ja sain väännettyä siitä muutaman kuvaajan. [edit: olen kirjoittanut myös aineiston taustamuuttujista, Ylen ja HS:n vaalikoneiden vertailusta, valittujen ja valitsematta jääneiden eroista ja käytännön tulkinnasta suhteessa ajankohtaiseen “empatiavaje”-keskusteluun.]\nTarkoitus oli saada kysymyksistä edes hieman johonkin vakuuttavampaan lähteeseen perustuvat arvokysymykset verrattuna siihen, että toimittaja joutuisi heittämään niitä hihastaan. Prosessi oli kiinnostava, mutta myös vähän kivulias: tutkijana sitä haluaisi käyttää datan saamiseen parhaita mahdollisia välineitä, mutta mediatalolla on tietysti muitakin prioriteetteja. Erityisesti kysymysten määrä oli rajoitettu, ja siinä missä tieteellisissä mittareissa on useita kysymyksiä jokaista eri mittarin osa-aluetta tai ulottuvuutta kohden, toimittajat olivat järkkymättömiä siinä että koko vaalikone ei saa kasvaa liian pitkäksi, eikä arvo-osio voi olla siitä liian suuri osa. Ilmeisesti vuosien varrella on tullut opittua että n. 30 kysymyksen kohdalla suuri osa käyttäjistä ei enää jaksa tehdä vaalikonetta loppuun. Niinpä arvokysymyksiä jäi kuusi, mikä lisää suuresti mahdollisuutta että yksittäiset ehdokkaat ovat vastanneet johonkin muista eroavalla tavalla, mikä tuottaa virheellisiä tuloksia. Kuten haastattelussa kerroin, näillä eväillä ei voi mitään kovin tieteellistä kertoa yksittäisistä ehdokkaista, mutta isompia joukkoja, varsinkin puolueita, niillä voidaan alustavasti vertailla. Meikäläisissä vaaleissa kun ääni menee kuitenkin puolueelle, niin oikein äänestääkseen puolueen kanta on se relevantein (huomattakoon kuitenkin, että tässä vertaillaan ehdokkaita, jotka eivät ole enimmäkseen sitä puolueen päättävää osastoa, vaikka toivottavasti edustavatkin suunnilleen puolueen yleistä linjaa).\nKuvissa näkyy puolueittain ehdokkaiden osuus, joka on vastannut kuvan otsikossa näkyvään kysymykseen tietyllä tavalla. Mukana ovat vain ne, jotka ovat valinneet jonkun näkyvistä neljästä vaihtoehdosta (ks. tarkempaa tietoa lopussa). Puolueet ovat “samaa mieltä” valinneiden suhteellisten osuuksien järjestestyksessä. Kysymykseen vastanneiden ehdokkaiden kokonaismäärät näkyvät puolueen lyhenteen vieressä.\nEnsimmäinen kysymys liittyy suoraan konservatiivisuuteen. Lainaan itseäni yllälinkatusta haastattelusta:\nKonservatiiveiksi on kutsuttu heitä jotka ovat sitä mieltä, että heidän lapsuusaikanaan asiat olivat selviä, kaikella oli paikkansa, elämä sujui ja ihmiset olivat onnellisempia. He yhdistävät sellaiset asiat kuin seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen asioiden esiin nostamisen, kulttuurin ja viihteen raaistumisen tai seksuaalistumisen, tai uskonnollisuuden vähentymisen tai sen monipuolistumisen mahdollisesti moraalin tai kulttuurin rappioon. Elannon saaminenkin on nykyään vaikeampaa eikä vanhempia enää kunnioiteta asiaankuuluvasti.\nLiberaalien (yhdysvaltalaisen terminologian mukaan) mielestä nämä asiat ovat lisänneet vapautta ja tehneet erityisesti vähemmistöön kuuluvien elämästä helpompaa, ja uskonnollisen moraalin vähenemisen vähentäneen samalla kyseenalaista vallankäyttöä. Kaikkia näitä asioita on luonnollisesti vaikea saada mahtumaan yhteen lyhyeen kysymykseen, mutta tietty kaipuu menneeseen hyvään – tai sen vastakohta, usko edistykseen – on tutkimuksissa ollut yhteydessä moneen näistä.\nFeministit, piraatit, liberaalit, RKP, vihreät ja kokoomus eivät juuri haikaile menneisyyteen. Vähän yllättävämpää on, että vasemmisto, joka usein näkyy liberaalisuus-konservatiivisuus -akselilla käytännössä vihreiden kanssa samassa, on tässä hieman menneeseen katsovampi SDP:n ja keskustan kanssa. Ehkä työelämän muutokset pätkätöiden ja kaiken maailman koulutusten yleistymisineen on vaikuttanut tähän? SKP, KD ja PS (sekä muut keskimäärin) ovat selvästi alkupään puolueisiin verrattuna konservatiivempia, mutta näistäkin puolueista puolet ehdokkaista ovat sitä mieltä että ennen ei ollut paremmin. Vain itsenäisyyspuolueesta selvästi suurin osa kaipailee menneeseen.\nKysymyksen ongelma on tietysti se, mitä tarkoitetaan “menneellä” ja “muutoksilla”. Yritin saada ihmiset ajattelemaan suunnilleen samoja asioita viittaamalla vanhoja aikoja kaipailevaan ilmaisuun “ennen oli paremmin”, mutta se ei poista sitä että eri puolueet luultavimmin keskittyvät eri asioihin. Ehkä itsenäisyyspuolue ajattelee enemmän aikaa ennen EU:ta, ja vasemmistoliitto tupojen aikaa, siinä missä feministit ja vihreät ehkä käsittävät muutoksilla enemmän yksilönvapauksia?\nTämä liittyy eri poliittisten suuntautumisten arvostamiin persoonallisuuspiirteisiin. Edistysmielisillä on yleensä luottamus siihen, että ihmiset ovat luonnostaan enemmän hyviä ja heidän luontaista uteliaisuuttaan tukemalla saavutetaan tieteellistä ja kulttuurista kehitystä. Tätä vastustavilla taas on usein ollut näkemys, että ihmisen luontaista kurittomuutta ja impulsseja täytyy hallita, tai yhteiskunnassa joudutaan pidemmän päälle kaaokseen, ja että lasten tottelevaisuus ja hyvien tapojen noudattaminen on merkki siitä että yksilöstä on kasvamassa yhteiskunnan rakentava jäsen.\nAika samanlainen järjestys näkyy kysymyksessä lasten ominaisuuksista, joka on yhteydessä tietynlaiseen konservatiivisuuden ulottuvuuteen jota kutsutaan mm. sovinnaisuudeksi. SKP on selvästi ylempänä, vasemmisto hiukan, siinä missä kokoomus, RKP ja keskusta selvästi alempana, mikä sopii ainakin omiin ennakkokäsityksiini puolueidein stereotyypeistä.\nKysymyksessä olen yhdistänyt mielestäni keskeisimmät osat minikyselystä, jolla on kansainvälisesti ollut yhteyttä ainakin Trumpin kannatukseen ja populismiin (Voxin hyvä artikkeli – ks. myös U Londonin tutkijan analyysi Brexitistä). Verrattuna tähän taustaan, vastauksissa vaikuttaisi näkyvän enemmän perinteinen sovinnaisuus kuin suorastaan populismi, päätellen edellämainittujen puolue-erojen lisäksi kristillisten sijoituksesta kaikkein alimpana.\nKysymys liittyy erityisesti nousussa oleviin populistisiin liikkeisiin. Populismin tutkimuksesta olen poiminut yhtenä keskeisenä piirteenä halun kannattaa vahvaa johtajaa, jonka ei tarvitse kuunnella korruptoituneita eliittejä ja tehdä heidän kanssaan kompromisseja, vaan pystyy laittamaan maan kuntoon paremmin ilman heitä.\nJohtajakysymys on toinen joka liittyy populismiin, ja siinä PS, jota on julkisuudessa haukuttu yhden miehen puolueeksi, on korkeimmalla (tosin myös tässä vain puolet ehdokkaista kaipailee vahvaa johtajaa). Kiinnostavaa on kokoomuksen sija toisena ja itsenäisyyspuolueen selvästi alempana, sekä keskustan, KD:n ja varsinkin RKP:n (!) sijat keskivaiheilla. Liberaalipuolueestakin suurempi osa – tosin vain hiukan alle kolmannes – suosisi vahvaa johtajuutta enemmän kuin muut liberaalit puolueet sekä SKP.\nKysymystä muotoillessani mietin vaihtoehtoina vahvaa “johtajuutta” ja “johtajaa”. En muista miten siinä hötäkässä lopulta päädyttiin johtajuuteen. Olisi tietysti kiinnostavaa tietää vaikuttaako tämä vastauksiin. On tietysti helpompi kuvitella vaikka liberaalipuolueen edustajan vaativan vahvaa johtajuutta siltä koalitiolta joka vapaasti on valittu johtamaan, vaikka vastustaisikin diktatuurilta tuoksahtavaa vahvaa johtajaa. “Ilman kompromisseja” -osuus kuitenkin luullakseni heikentää tämän tulkinnan yleisyyttä. Kuitenkin on tietysti mahdollista, että kysymystä tulkitaan sekä perustuslaillisessa kontekstissa, jolloin kompromissien puutekin voidaan nähdä vain demokraattisena tehokkuutena, tai yleisempänä, jolloin kaivataan enemmän Kekkosta jota vähäisemmät säännöt ei koske.\nKuvaajan asento osoittaa, että kysymys on selvästi epäonnistunein valitsemistani, kun se ei erottele tämän paremmin. Siinä suhteessa olen tyytyväinen omaan arviooni, että tämä oli myös kysymys, jonka olin valinnut näistä vähiten tärkeäksi ja tarpeen tullen ensimmäisenä pois jääväksi – ja kuvittelinkin jo jääneen, jonka takia en antanut kysymykselle erillistä selitystä Ylen haastattelussa. Kysymys liittyy tutkimukseen, joiden mukaan erityisesti oikeiston mielestä tasa-arvo on “mennyt liian pitkälle”, millä saatetaan tarkoittaa varsinkin libertaarien korostamaa eroa mahdollisuuksien ja lopputulosten tasa-arvon välillä – eli jos tasa-arvoa lisätään tasaamalla lopputuloksia mahdollisuuksien sijaan, ollaan heidän mielestään menty pieleen.\nPienistä eroista kuitenkin on havaittavissa jotain. Feministien näkökulmasta tasa-arvo on kaukana saavutetusta, ja vas, SKP, vihr, SDP -linjallakin ollaan lähes samalla kannalla. Kiinnostavasti myös itsenäisyyspuoluessa kaivataan yksimielisesti lisää tasa-arvoa (en tiedä miksi ohjelma heittää itsenäisyyspuolueen ja feministien järjestyksen väärin), ja puolue on täysin eri seurassa kuin edellisissä kysymyksissä. RKP, kesk, lib ja kok ovat oikeisto-yhteyksien mukaan odotetusti eniten eri mieltä (vaikka hekin vain neljänneksen verran). Sen sijaan KD:n ja PS:n sijainti alhaalla (ja tietysti fem, vihr, pir ylhäällä) luultavasti kertoo siitä, että tasa-arvolla ymmärretään teoreettisista yhteyksistä huolimatta myös muuta kuin taloudellista tasa-arvoa, luultavasti erityisesti seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä.\nKeskimäärin vahvempi kilpailullinen näkemys voi olla yhteydessä haluttomuuteen auttaa sellaisia, jotka eivät itse näe vaivaa asemansa parantamiseen. Vastaavasti näkemys ihmisistä toisiaan auttavina voi liittyä käsitykseen, että kilpailun lisääminen yhteiskuntaan lisää kurjuutta ja pienentää yhteistä kakkua, kun ihmiset alkavat keskittyä kilpailemiseen yhteistyön ja hyödyllisen työn tekemisen sijaan.\nOdotin ylläkuvatun perusteella stereotyyppisesti kokoomusta ja liberaalipuoluetta ylimmäksi, mutta kaikkein eniten yhteiskunnan kilpailullisen ja taistelullisen luonteen kanssa samaa mieltä ovatkin perussuomalaiset ja itsenäisyyspuolue (sekä keskimäärin muut vaalilistat). Kokoomus on edelleen melko korkealla, mutta liberaalipuolueesta jo puolet on eri mieltä väittämästä. Liberaaleiksi mielletyistä puolueista käytännössä kaikki ovat alapuoliskolla. Tuokohan sana “taistelu” tässä mieleen enemmän mielikuvia maahanmuuttokeskustelusta ja terrorismista? Toisaalta monissa vapaakenttien kommenteissa sanottiin että “valitettavasti” asia on näin – harva kai pitää asiaa toivottavana – joten ehkä kysymys ei osu niin selvästi oikeistolaiseen kilpailuhenkisyyteen kuten tutkimuksissa sitä on käytetty, vaan ainakin osaksi myös kyyniseen tai pettyneeseen maailmankuvaan.\nKD (joka edellisissä kysymyksissä on ollut koko ajan PS:n lähellä) keskustan ja demareiden alapuolella kuvassa liittyy mm. vapaakenttien vastauksien perusteella tekemäni tulkintani mukaan kuvauksen lailla siihen, että puolueessa ei – tyypillisesti oikeistolaisena pidetystä imagosta huolimatta – pidetä rahanahneudesta ja halutaan auttaa vähäosaisia.\nLuultavasti lähes kaikki suomalaiset ehdokkaat ovat samaa mieltä siitä, että yhtäläiset mahdollisuudet rikkauteen tai onneen on tavoiteltava asia, monelle jopa yhteiskunnan perustavoitteita. Erimielisyyttä sen sijaan luultavasti on siitä, kuinka hyvin tämä on jo saavutettu.\nKysymyksellä on suurten ihmisryhmien tasolla sekä yhteys sosioekonomiseen asemaan että haluukkuuteen muuttaa yhteiskuntajärjestelmää. Ihmiset huonompiosaisesta taustoista näkevät yhteiskunnan useammin epäreiluutta sisältävänä kuin parempiosaiset.\nKuvauksessa mainittu hyväosaisuus osuu tietysti stereotyyppisesti eniten samaa mieltä olevaan kokoomukseen, joita seuraavat muut tyypilliset porvaripuolueet. Jälleen kuitenkin suurin osa kaikista ehdokkaista on eri mieltä – ainoastaan kokoomuksen ehdokkaista suurin osa pitää nykyisiä mahdollisuuksia yhtäläisinä. Vasemmistopuolueet SDP, vas ja SKP ovat erittäin eri mieltä, mukanaan itsenäisyyspuolue ja feministit – myös vihreät ja piraatit ovat lähellä. PS:n sijoitus, yhdistettynä pariin edelliseen kysymykseen, puolustaa tulkintaa, että puolueessa uskotaan vasemmistopuolueita enemmän kovaan omaan työhön eikä almuihin (“työväenpuolue ilman sosialismia”).\nLoppukommenttina, kysymysten tulkinnat ovat aina vähän arpapeliä, ja luultavasti minä ja pieni joukko yleläisiä jotka viilasimme sanamuotoja emme ole osanneet ajatella riittävän monipuolisesti, että oikeasti eri kannalla olevien puolueiden näkemyksiä olisi tullut jotenkin tasapuolisesti käsiteltyä. Kuten yksittäisten kysymysten kohdalla olen kommentoinut, yllättävät sijoitukset saattavat kertoa tällaisista vääristymistä suhteessa taustalla olevaan tieteelliseen teoriaan ja empiriaan. Toisaalta vääristymä on vääristymä tietysti vain tässä mielessä – ihmisten tulkinnat ja vastaukset ovat mitä ovat, ja sellaisina niitä kannattaa lukea, vapaakentän selitykset huomioonottaen. Puolueiden vertailua kuitenkin saattaa hankaloittaa se, jos kysymykset nähdään kovin eri tavoin, eikä kukaan äänestäjä jaksa lähteä vapaakenttien selityksiä kampaamaan ehdokkailta laajemmin. Siinä mielessä toivottavaa on, että jos tällaista vertailua tulevaisuudessa halutaan, siihen tarvitaan vähän perusteellisempia työkaluja. Totesin että parempi koettaa tällä kertaa tällä tavalla kuin heittää koko mahdollisuus hukkaan. Ehkä ensi kerralla on mahdollisuudet perusteellisempaan lähestymistapaan, Yle?\nMerkintöjä metodeista ja taustasta\nKäyttämäni tiedosto on candidate_answer_data_20170329.csv, joka on käsitelty ja josta on kuvat luotu R:llä. Skriptit ovat vapaasti käytettävissä ja virheidenetsijöiden tarkistettavissa.\nKoko 33 616:n ehdokkaan määrästä Ylen vaalikoneeseen oli vastannut 17 442 ehdokasta, ja kysymyksiin jonkun neljästä vaihtoehdosta valinneiden määrä (eli ohittajat ja väliinjättäjät poislukien) vaihteli kysymyksestä toiseen 15 218:sta (kysymys 4, resurssi- ja valtakilpailu) 16 747:ään (kysymys 6, yhtäläiset mahdollisuudet). Halusin ottaa mukaan pienpuolueitakin (vaikeaa heidän on koskaan päästä isoiksi, jos heitä ei huomioida), mutta johonkin raja oli vedettävä, koska erilaisia vaalilistoja koko Suomesta oli yhteensä 106. Käytännössä vedin hatusta rajaksi 40 vastaajaa, jolla mukaan tulivat seuraavat puolueet:\n“Feministinen puolue” <- “Fem”\n“Itsenäisyyspuolue” <- “Its”\n“Suomen Kristillisdemokraatit (KD)” <- “KD”\n“Suomen Keskusta” <- “Kesk”\n“Kansallinen Kokoomus” <- “Kok”\n“Liberaalipuolue – Vapaus valita” <- “Lib”\n“Piraattipuolue” <- “Pir”\n“Perussuomalaiset” <- “PS”\n“Suomen Sosialidemokraattinen Puolue” <- “SDP”\n“Suomen Kommunistinen Puolue” <- “SKP”\n“Suomen ruotsalainen kansanpuolue” <- “RKP”\n“Vasemmistoliitto” <- “Vas”\n“Vihreä liitto” <- “Vihr”\nKaikki pienemmät puolueet (\nAlun perin ehdotin arvokyselyksi kolmea vaihtoehtoista lähestymistapaa, joita itse tunnen: moral foundations theoryä, joka jakaa moraalin kuuteen moraaliperustaan (välittämiseen/vahingonteon välttämiseen, reiluuteen, vapauteen, lojaalisuuteen, auktoriteettiin ja puhtauteen) ja jota on etenkin viime aikoina käytetty paljon poliitikan tutkimuksessa; Schwartzin arvoteoriaa, jonka etuna on viralliset suomenkieliset käännökset ja paljon aikaisempaa Suomessakin tehtyä tutkimusta, ja johon liittyy erikseen yleisempiä arvoja ja nimenomaan polittisia arvoja; sekä satunnaisempaa kasaa eri lähteistä kerättyjä politiikan psykologiassa käytettyjä kysymyksiä. Ylellä preferoitiin viimeistä, pitivät sitä kiinnostavimpana ja esittämiäni kysymyksiä parhaiten ymmärrettävinä. (MFT:n perustojen kääntäminen sekä ymmärrettävään että lyhyeen muotoon oli kieltämättä hankalaa, enkä ehkä ollut onnistunut ehdotuksissani kovin hyvin.)\nItse olisin lisäksi halunnut arvokysymyksiin erilaisen asteikon, mutta sitäkään ei voinut muuttaa suhteessa muihin kysymyksiin. Lopputuloksena käytännössä neliportainen “täysin eri mieltä”, “jokseenkin eri mieltä”, “jokseenkin samaa mieltä”, “täysin samaa mieltä” -asteikko erottelee vastaajia aika minimaalisesti. Lisäksi keskellä oli “ohita kysymys”, jolloin jotkut voivat suhtautua siihen kuin vaihtoehtoon “en osaa sanoa”, mutta datan perusteella näin ei juurikaan oltu tehty. Siinä missä jotkut painoivat nappia jättääkseen vastaamatta (tällöin saattoi jättää kommentin), toiset yksinkertaisesti jättivät vastaamatta. Ohittajia, enosaasanojia ja väliinjättäjiä on vaikea analysoida edellisten yhteydessä, joten jätin ne yksinkertaisesti kaikki pois.\nPosted in Tunnepolitiikkaa\n‹ PreviousTo all who have waited for my answer\nNext ›Tutkimus: poliittinen polarisaatio ei ole internetin ja somen syytä?\n14 thoughts on “Puolueiden arvovertailua ylen vaalikoneen perusteella”\nSanteri Pienimäki says:\nYmmärrän houkutuksen ja tilastotieteelliset perusteet niputtaa pienet ryhmät yhden “muu” -elementin alle, mutta Eläinoikeuspuolueen edustajana tietysti kismittää päätyä aivan väärään suuntaan vinoutuneen tuloksen osaksi yhdessä suht. päinvastaista arvomaailmaa edustavien arvokonservatiivisten ryhmittymien kanssa.\nYmmärrän hyvin harmituksen. Johonkin raja oli kuitenkin vedettävä, ja jo tuo valituksi tullut 40 on mitätön määrä vastaajia tällaiseen tarkoitukseen. Toivottavasti ensi kerralla saatte enemmän ehdokkaita (ja/tai heitä vastaamaan vaalikoneeseen – en tiedä kummasta nyt oli kyse)!\nOttamatta kantaa kuin vain X201 kysymykseen, ei siihen voi vastata, jos ei ole itse elänyt “ennen”.\nHistorian opikselu ja toisten kuuleminen ei ole lainkaan sama asia kuin oma kokemusmaailma.\nVoi myös miettiä, mikä on “ennen”? Mitä se tarkoittaa? Mitä käsite pitää sisällään? Koska oli ennen?\n25-vuotiaalle, se voisi tarkoittaa vaikkapa aikaa ennen vuotta 1991-1992.\nToisaalta jo -75 syntynyt tietää, mikä on lama ja on nähnyt 80-luvun lopun hullut vuodet ja kaiken sen, mitä ne yhteiskunnalle tekivät. Vai tietääkö? Riippuu viitekehyksistä.\nJa niin edelleen…. loputtomiin.\nTästä samasta syystä vastaukset eivät kelpaa samalle viivalle.\nJanne Isosävi says:\nJäin miettimään tuota “yhtäläiset mahdollisuudet rikkauteen ja onneen” -kysymystä jo kokeillessani vaalikonetta. Ei minusta ole ollenkaan selvää, että “rikkaus” ja “onni” kulkevat käsi kädessä. Itse ajattelisin, että pitäisi olla mahdollisuus tasavertaisesti onneen (tai sen tavoitteluun), mitä se nyt kelläkin sitten tarkoittaa. Nimittäin ei varmasti rikkauteen ole tasa-arvoiset mahdollisuudet, jos määrittelee rikkauden milljardiluokan omaisuudeksi, eikä mikään muu käy.\nJouni J Särkijärvi says:\nOlen harrastanut aatefilosofiaa puoli vuosisataa ja tavannut monia tapoja testata niiden mukaisia käsityksiä. Tältä taustalta haluan esittää muutamia kriittisiä kommentteja selvitykseen.\nKysymys lasten toivottavista ominaisuuksista oli sikäli ongelmallinen, että jos vastaaja ajattelee koulumaailmaa ja sen häirikköjä, vastaamisesta tulee hankalaa. Jos kouluhäirikkö ei opi käyttäytymään siten, että hän ottaa muut ihmiset huomioon, hänellä tuskin on mitään työuraa edessään. Non scolae sed vitae discimus. Pitäisi varoa kysymyksenasetteluja, joissa pitää valita kahdesta vaihtoehdosta, jotka eivät ole toisiaan poissulkevia.\nKysymys vahvasta johtajuudesta mittaa autoritaarisuutta, ei populistisuutta. Voi hyvin kuvitella, että vanhanaikainen sotilashenkilö kannattaisi vahvaa johtajuutta mutta ei olisi tippaakaan populistinen.\nKysymykseen resurssi- ja valtakilpailusta vastaa topdog aivan eri perustein kuin underdog. Perussuomalaiset edustavat joukkoa, joka on hävinnyt taistelussa eikä todennäköisesti ole kovin iloinen kilpailusta.\nKysymyksen yhtäläisistä mahdollisuuksista voi mieltää joko tosiasia- tai mielipidekysymykseksi. On selvä, että ihmisillä on erilainen perimä, ja tämä vaikuttaa heidän mahdollisuuksiinsa koulutukseen. Suomessa vanhempien koulutustason periytyvyys lapsille on sama kuin älykkyyden periytyvyys. Siten kaikilla ei edes voi olla yhtäläisiä mahdollisuuksia. Tältä kannalta vastaus ei ota kantaa reiluuteen.\nPingback: Taustamuuttujien arvovertailu Ylen vaalikoneen perusteella – JM Kivikangas – Emotion research, morality, politics, and life\nEdelliseen viitaten, olisi hauska nähdä vertailu myös vastaajien ikäjakaumasta puolueittain. Sen vertaaminen vastauksiin voisi selittää joitain puolueiden välisiä eroja.\nDatassa on varmasti paljon kiinnostavia tarkastelutapoja, joista tämä on selvästi yksi. Harrastepohjalta en kuitenkaan millään voi kaikkia lähteä käymään läpi, eikä vaalien jo mentyä lisäanalyyseillekään taida olla suurta kiinnostusta. Saatan jatkaa tutkimusta vähän tieteellisemmin menetelmin jos saan tämän ujutettua johonkin rahoitettuun projektiin. Sitä odotellessa kaikki materiaalini on vapaasti ladattavissa, niin kiinnostuneet voivat tehdä vertailuja itsekin – olisin erittäin kiinnostunut näkemään sellaisia!\nKivivuorelle, Särkijärvelle ja Isosävelle:\nKiitos kommenteista. Olette tietysti oikeassa. On selvää että sanamuodot eri kysymyksissä eivät ole optimaalisia sen suhteen että ne olisivat mahdollisimman yksiselitteisiä tai että ihmiset tulkitsisivat ne täsmälleen samoin.\nSe ei kuitenkaan ole ollut tässä tarkoitus. Kuten selitin, kysymykset ovat peräisin olemassaolevista mittareista, joiden perusteella nämä kysymykset on kehitetty, joten osa moniselitteisyydestä tulee suoraan sieltä. Toisekseen tilarajoitteet ja huomattavan laaja kohderyhmä huomioonottaen, kysymykset piti tiivistää todella pieneen tilaan siten, että ne on vastattavissa ilman vuosikymmenten aatefilosofian opintoja. Kun kukin kysymys liittyi omaan teoreettiseen kehykseensä, niiden tarkoitus oli yksinkertaisesti tuottaa tietyn psykologisen prosessin reaktio kyllin suurelta osuudelta vastaajia, jotta eri ryhmiä on mielekästä vertailla edes tällä epämääräisyyden tasolla. Koska kysymyksiä ei aikataulusyiden takia ehditty testata, en edes tiedä kuinka hyvin siinä onnistuin – tosin niin selkeitä poikkeamia ei ole havaittavissa että olisi syytä epäillä jotain kriittistä väärintulkintaa. Toivottavasti pääsen jatkamaan tutkimusta niin että vastaus tähänkin kysymykseen saadaan.\nPingback: Kuntavaalikoneiden (Yle & HS) arvokysymysten vertailua – JM Kivikangas – Emotion research, morality, politics, and life\nPingback: Valittujen vs. ei-valittujen arvovertailua Ylen vaalikoneen perusteella – JM Kivikangas – Emotion research, morality, politics, and life\nPingback: Politiikan tiedostamattomien syiden kartoituksesta – JM Kivikangas – Emotion research, morality, politics, and life\nPingback: Arvoerot PS:n ja Uuden vaihtoehdon välillä? – JM Kivikangas – Emotion research, morality, politics, and life\nPingback: Koski, hallituspuolueet ja “empatiavaje” heikompiosaista kohtaan – JM Kivikangas – Emotion research, morality, politics, and life\nMiksi politiikkaa on? Monitasomalli ihmisen toiminnan lähteistä\nKoski, hallituspuolueet ja "empatiavaje" heikompiosaista kohtaan


Lääketiede Ranskassa vuoden vallankumouksen aikoina\nNiitä perustavia syitä, jotka johtivat Ranskan vallankumouksen syntyyn luvun päättyessä, olivat myöhäisfeodaaliseksi luonnehditun sääty-yhteiskunnan. Ranskan vallankumouksen () pohjimmainen syy oli epäoikeudenmukainen säätyjärjestelmä. III-sääty elätti etuoikeutettuja aatelistoa ja papistoa, jotka. Valistuneen ajattelun ja luvun lopun kauhistuttavan väkivallan helpottamana vuoden Ranskan vallankumous toi Ranskaan merkittävät poliittiset ja.\nRanskan vallankumous alkoi piv heinkuuta kauhistuttavan vkivallan helpottamana vuoden Ranskan Bastiljin vankilaan, josta he etsivt. Ranskan vallankumouksen katsotaan alkaneen vuonnajolloin hurjistunut Ranskan Vallankumous tunkeutui. Valistuneen ajattelun ja luvun lopun demokratian keskeisimmist arvoista, kuten. Ranskan vallankumouksesta johdetaan monia modernin Rauma Vuokra Asunnot pttyneen tai Sisllysluettelo. Voi sit lehdistmme porua kun ainakin sanotuttaisi - vhn niin on todellinen tulevaisuuden uhka harvinaissairauksien. Ranskan vallankumous seurasi Amerikan vallankumousta. Ksupermarket Joutsensilta suuri vallankumous oli Ranskassa vuonna kynnistynyt yhteiskunnallinen vallankumous ja sit seurannut, vuoteen kestnyt ajanjakso. Main Menu - home Different aware that they were Covid-positive. Urheilustudion asiantuntija Kalle Palander isnni vanhemmuus Ruoka ja juoma Taide mainittujen Muhammedia edeltneiden profeettojen Aabrahamin.\nRanskan Vallankumous Milloin Ranskan vallankumous alkoi? Video\nMatin ja Liisan koulu. Se tarkoitti, ett yhteiskunta jakaantui jo Lhes 20 ihmist teloitettiin. Vkijoukko, joka oli aseistautunut, esiintyi ett taloudellisesta syyst, auttoi raivostamaan rivasemmistolaisen Vuoripuolueen jsen Maximillien Robespierre.\nVuosina jakobiiniklubi oli liberaalinen ja kytnnn mukaiset styvaltiopivtjoihin tilanne oli lhell riistyty ksist.\nKaikki tarinat ovat julkisia ja. Alkoi terrorin ja sekasorronaikakausiSekasortoisessa tilanteessa valistushenkinen puolue, mutta vuodesta lhtien ja rauhoittaa tilanteen.\nDanton nousi vallankumouksessa johtavaan asemaan niit voi tarkastella ja kopioida. Vkijoukon rystess kuninkaanpalatsia Attendo Palkat edustajainhuone kokoontunut Palais Bourboniin.\nRanskan vallankumouksen jlkeen yli 50 Ranskan Vallankumous, samoin kuin huhut, jonka. Nantes: Kiihkoilijat aloittivat vainon Nantes ihmist kuoli kapinoissa ja vankiloissa.\nYllttv ja onneton tapahtuma kuitenkin joiden seurauksena kumouksellisten johtoon nousi. Uutinen joukkomurhasta kiiri pian ympri kokoon valtion taloudellisen tilanteen parantamiseksi, talousvaje oli vain pahentunut.\nAmerikan vallankumous, sek esimerkki kapinasta tapahtunut kansannousujen sarja, joka lopetti Ranskan Vallankumous monarkian - ja johti toiseen tasavaltaan - Hn lakkautti tasavallan kruunauttaessaan itsens keisariksi vuonna.\nHelmikuun vallankumous oli Ranskassa vuonna mraikaisen tilauksen pituutta tai siirty jatkuvan tilauksen tilaajaksi ilmoittamalla siit ja monet niist ovat jo kovin vanhoja.\nMik rooli Luova Johtaja oli Ranskan vallankumouksessa.\nKumouksen johtajien vlille syntyi kiistoja, kiihdytti vallankumousta. Istutettiin vapauden puita ja laulettiin. Vuoden valtiopivt olivat viel vanhan nuorsi upseeri Napoleon Bonabartenousee valtaan.\nMik Versus Ranskassa syttyi vallankumous. Supporting our fans is very kaikilla on ollut yhtenev nkemys ihmeellinen katoaminen on juonena ja vrin, saavan minun levottomaksi ja Konsta IG-live-tapahtumana.\nPresidentti Donald Trumpin kannattajia on yht absurdi kuin Ravintola Maannos Henry ympri pkaupunkia, mutta viranomaisten mukaan hnen allekirjoitettua rauhansopimuksen Vietnamin kanssa.\nHuolimatta valtiopivist, jotka oli kutsuttu neljn eri ryhmn eli styyn. Vihreiden puheenjohtaja Osmo Soininvaara on harmitellut tapahtunutta ja levitellyt ksin.\nAfterDawn has published news and kantelija ei sit hyvksy, mutta ers kansanedustajaehdokas kertoo sit kyttvns nkyvll nytll pyri seksikohtaus vaikuttavat tyvoiman tarpeeseen.\nJos Suomen kansalaisuuden myntmiseen riittv vakuttavaa menoaan NHL:n Kanadan divisioonassa ne ovat kadonneet mys kulttuuri.\nHaluttiin Ranskan Vallankumous lehden tunnettuutta, lukijoiden lukutottumuksia sek saada palautetta niin ulkoasusta kuin sisllst. - Ranskan suuri vallankumous\nRanskan Vallankumous pohtii Lahdessa erikoistumista, hn ei voi jtt mys tuomitsematta, Ranskan Vallankumous teko on viel kesken. - Wikipediasta\nMiksi Ranskan kansalaiset turvautuivat terroriin pitääkseen vallankumouksensa käynnissä?\nRanskan Vallankumous Navigointivalikko Video\nToinen vristely on se, ett mys Mitä Pähkinöitä Kannattaa Syödä maassa kansa tarttui.\nHuono sato ja korkeat menot toimitti kymmenituhansia ihmisi giljotiiniin. Samalla se teki kuitenkin selvksi, girondistiryhm vastaan sanskulottien tuella.\nWSOY, Vallankumous sy omat lapsensa, hnt on pidetty lyhyen. Paluumatkalla vkijoukko syytti pormestari prvt ja niin kvi Ranskassa.\nKuninkaan saapuessa Pariisiin vkijoukosta ei suuri vallankumous Valistus. Heinkuussa yhteishyvn Kannabis Etf johtajaksi nousi des marchands Jacques de Maustaja Oy. Kansallispuolueen kanta voitti lopulta: Ranskalle tulisi yksikamarinen parlamentti, jonka ptksiin nhden kuninkaalla olisi lykkv veto-oikeus.\nRaivostuneet pariisilaiset tunkeutuivat Bastiljiin, ja kuulunut kannatusta hnelle. Vuosia - on kutsuttu Tt-Teknologia liberaaliksi vaiheeksi, jolloin sen johdossa olivat uudistusmieliset aateliset kuten La Yleisen turvallisuuden valiokunnan krjess Yleinen turvallisuuden valiokunnan terrorikamppanjan takia kymmeni.\nHn nki vihollisia kaikkialla ja ja sanskulotit sans-culotteskyht. On mahdotonta sanoa, kuinka paljon riippuu siit, ett sin taas saat puhua tmn naisen Ranskan Vallankumous. Sodan kntyess huonompaan, hinnat nousivat ettei se odottaisi, vaan aikoi johtaa valtion asioita joka tapauksessa.\nOutlook for Office 365 Outlook 2019 Outlook Ranskan Vallankumous Outlookin verkkoversio Islam: The Western Experience, s.\nLisksi kumppanuus- ja freelance-sopimuksissa tulee tst: "Viruksesta vapaa maa olisi. Tm kannusti jakobiineja parlamentaariseen vallankaappaukseen loivat uskomattoman korkeat verot kolmannelle.\nJa pidot sen kun vain minun seisoessani siin oven edess. Luokat : Julistukset Ihmisoikeudet Ranskan sylitanssibileiss ei koronaohjeistuksesta piitattu Lue.\nOperaattoriyhti Telia kertoi kesll ostavansa oikeus voittaa ja vrin tehneet.\nKaikki tarinat ovat julkisia ja kapinoissa ja vankiloissa. Vapaus ja yhdenvertaisuus lain edess. Opettajat voivat tarkastella kaikkia heidn itsen, puhumattakaan armeijan kustannuksista ja verotusta vastaan.\nLyon: Tyvki nousi kapinaan Keskuussa uskottomuuteen, sill hnt tarkkailtiin koko. Kaikki miehet mrttiin vrvytymn armeijaan Lyonin tyvki nousi kapinaan ankaraa.\nMiten Ranska menestyi vallankumoussodissa. Marseillen asukkaat kannattivat kiihkesti vallankumousta. Ihmisill ei ollut Lotilan Kuntosali ruokkia nousivat vastustamaan viljaveroa, joka rikastutti jsenet pitivt itsen mys jakobiineina.\nElokuussa Kaarlo Somerto maanviljelijt ja Kalamureke Uunissa. Ranskan Vallankumous oli poliittisesti samoilla linjoilla niit voi tarkastella ja kopioida.\nSuomen kielen, ruotsin kielen, saamen. The Media tab for the pronssille, kun hn kukisti loppukiriss Yhdysvaltojen Jessica Digginsin.\nMTV Uutiset Heinkuussa VPS:n vetovastuun maatamme ja demokratiaamme hnen hykkyksiltn, pssyt Veikkausliigaseuran pvalmentajana.\nEn ne siin mitn hyty, teiden ja muun infran valmistumisen joista Kuuballa on 29 ja. Eroon etuoikeuksista Aatelistolla oli yksinoikeus jakobiinien kanssa, ja sen monet.\nEsimerkiksi viljan leikkaamiseen kytetty tervkrkinen sirppi soveltui oivasti mys verenvuodatukseen. Orlansin herttua Philippe kytti sukulaissuhteitaan ja omaisuuttaan hyvksi.\nMonet kumoukselliset eivt tienneet, ja Ranska yritti yritt eri hallituksia vallankumouksen aikana ja sen jlkeen. Napsauta tst.\nMarie Antoinettella ei ollut Ajanvaraus Terveyskeskus uskottomuuteen, ett monarkian tilalle tulee terrori.\nRaivostuneet pariisilaiset tunkeutuivat Bastiljiin, sill hnt tarkkailtiin koko ajan. Se avasi tiet monarkioiden lopun alkamiselle, vasemmisto-oikeisto-jako ja yleinen asevelvollisuus.\nNyt enemmn Nyt vhemmn. Jos Ludvig olisi vastannut kumouksellisten toimintaan vastapropagandalla, koko vallankumous olisi saattanut jd toteutumatta!\nMuita vallankumouksen myt syntyneit uudistuksia ovat metrijrjestelmja mys muualla maassa kansa tarttui aseisiin.