laura löppönen palkittiin stipendillä u Elinvoiman lähteillä u Voimauttava valokuva kiitä Ja tue työkaveria! 1 maaliskuu PDF\nlaura löppönen palkittiin stipendillä u Elinvoiman lähteillä u Voimauttava valokuva kiitä Ja tue työkaveria! 1 maaliskuu 2012\nDownload "laura löppönen palkittiin stipendillä u Elinvoiman lähteillä u Voimauttava valokuva kiitä Ja tue työkaveria! 1 maaliskuu 2012"\n1 1 maaliskuu 2012 kiitä Ja tue työkaveria! u Elinvoiman lähteillä u Voimauttava valokuva laura löppönen palkittiin stipendillä TyÖoloBaroMeTri luottamusmiestoiminta hiljainen TieTo DiakoNiatYÖNtEkiJÖiDEN liitto & kirkon NuorisotYÖNtEkiJÖiDEN liitto\n2 sisältö vinjetti pääkirjoitus tähän riitta hiedanpää toiminnanjohtaja, Dtl 10Vapauta elinvoimasi Kolme kysymystä 4 Ensimmäiset stipendin saajat 5 Ajankohtaista 6 Raija Pyykkö 8 Puolivallattomia diakoniatyöntekijöitä Puheenjohtajan palsta 9 Risto Luukkanen Voimaantuminen 10 Vapauta elinvoimasi Pitsalaatikko 16 Kiitos Toiminnanjohtajan palsta 17 Arja Lusa Hiljainen tieto talteen 18 Enemmän palkkaa tässä kuussa 20 HAVAsta viimeisetkin härkää sarvista 21 Kirkon työolot mainettaan paremmat 22 kuva jyrki kiukkonen Ahaa 24 Sari Aroheikki Opiskelijan palsta 25 Johanna Kahila Haikein mielin eläkkeelle 26 Firman piikkiin 28 Amk-uudistus etenee jähmeästi 29 Valokuvista voimaa 30 Henki kulkee 33 Poimuri 34 Lakimies 35 Kolumni 36 Tero Konttinen Tulossa 37 Toimistojen esittely 38 Välipala 39 5 stipendin Dino saaja Tatu leijo julkaisija Diakoniatyöntekijöiden Liitto, Rautatieläisenkatu 6, Helsinki, puh Kirkon Nuorisotyöntekijöiden Liitto, Ratamestarinkatu 11, Helsinki, puh Dtl ja KNT ovat akavalaisia liittoja. päätoimittaja Riitta Hiedanpää ToiMiTussihTeeri Tuija Metsäaho TaiTTo Marko Vuorio ToiMiTuskunTa Maria Helin, Dtl Riitta Hiedanpää, Dtl Hannu Keränen, KNT Tero Konttinen, Dtl Tiina Laine, Dtl Arja Lusa, KNT Tuija Metsäaho, Tekstimetsä Hannele Nuojua, KNT ilmoitusmyynti Liisa Rossi Puh paino MIKTOR ISSN Painos kpl kannen kuva Ruusukuva/Tarja Engblom Dino ilmestyy 4 kertaa vuodessa. Seuraava numero ilmestyy viikolla 20/ vuosikerta kuva Ruusukuva/Tarja engblom kuva Ruusukuva Tarja engblom ilmainen hautapaikka TyÖyhTeisÖssä kiitetään ja palkitaan eri tavoin. seurakunta antoi ilmaisen hautapaikan kiitoksena eläkkeelle siirtyvälle diakonissalle 1960-luvulla. virkansa ohella hän hoiti kirkkoherran vanhempia ennen näiden kuolemaa. tapasin diakonissan seurakuntaharjoitteluni yhteydessä. muistan vieläkin hänen nimensä ja katkeruutensa työnantajaa kohtaan. MiTkä ovat TäMän vuosikymmenen ilmaisia hautapaikkoja eli työntekijöiden kokemuksia taitamattomasti toimineista työnantajista? ikäviä muistoja löytynee jokaiselta. Niihin ei kannata jumittua. käsittelemätön katkeruus on ikävä matkakumppani. sillä voi myrkyttää myös ympäristön. TyÖuria Tulisi pidentää joka kohdasta. tästä eri osapuolilla vallitsee yhteinen näkemys, mutta keinoista ei. Pidemmistä työurista on yhteisymmärrys. akava linjaa työurien pidentämiskeinoina muun muassa työhyvinvoinnin parantamisen ja nuorten syrjäytymisen estämisen työelämästä. Pelkkä eläkeiän nosto ei käy. työmarkkinaosapuolet esittävät tavoitteensa työurien jatkamiseen hallituksen kehysriiheen maaliskuussa. TilasTokeskuksen mukaan vuonna 2010 suomalaisista 63-vuotiaista oli töissä ja 441 vielä 68-vuotiaana. Eläkkeelle jäädään nyt keskimäärin 60,4-vuotiaana. työssä jaksaminen ja pitkät työurat rakentuvat monesta tekijästä. väheksyä ei sovi työnantajan kiitoksen ja kannustuksen merkitystä työntekijälle pitkin työuraa. Eläkejuhlat tulevat aikanaan, jatkossa nykyistä myöhemmin. Sopivasti töitä on riittävästi. 2 Dino Dino 3\n3 3 kysymystä palkittu koonneet Tiina laine ja arja lusa kuva hannu keränen 1. Millaista kiirettä pitää? 2. Milloin sait palautetta työstäsi? 3. Mistä esimies kiitti viimeksi? kari kesälä, nuorisotyönohjaaja, joensuu 1. Tällä hetkellä normaali tempo. 2. Työkavereilta saan melko usein positiivista palautetta. 3. En muista. eeva lahti, nuorisotyönohjaaja, raisio 1. Rippikoululeiri aiheuttaa kiirettä. 2. YV-keräyksessä. 3. Päättäjät ovat tyytyväisiä yhteistyöstä alakoulujen kanssa. elisa hautala, diakoniatyöntekijä, kurikka 1. Työntäyteistä. 2. Tänään. 3. Tiimillä tehtiin työhön liittyvään asiaan ratkaisu. Marko lamminen, nuorisotyönohjaaja, kymi 1. Kolmen ripariryhmän alkujakson illat. 2. Rippikoulun vanhempainillassa sain positiivista palautetta. 3. Laatikoiden kantamisesta. unto Mikkonen, diakoniatyöntekijä, keuruu 1. Elämä ja kuolema, valmistutuminen ja koulutus. 2. Kuorolaulusta kiitellään, joskus myös työstä. 3. Valmiudesta hoitaa hyvin erilaisia tehtäviä. ENsimmÄisEt stipendin saajat TeksTi arja lusa kuva Ruusukuva/Tarja engblom Tuli isona yllätyksenä, sanovat Tatu leijo ja laura löppönen, kun kuulivat valmistumisjuhlassa saavansa stipendin. kirkon Nuorisotyöntekijöiden liiton ensimmäiset stipendit jaettiin joulukuussa Diakin kauniaisten toimipaikassa. knt haluaa kannustaa valmistuvia opiskelijajäseniä, jotka ovat opintojen aikana osoittaneet vahvaa osaamista ja kiinnostusta tehdä kirkon nuorisotyötä. tatulla on sosionomi (amk) + kirkon nuorisotyönohjaajan sekä lähetyssihteerin virkakelpoisuus, mikä antaa hyvät mahdollisuudet vaihtaa työnkuvaa matkan varrella. tatulla on toiveena aloittaa keväällä nuoriso- ja kohtaamistyö Pirkanmaalla. laura puolestaan kertoo keikkailevansa lastensuojelutyön parissa. voisin kuvitella tekeväni lapsi- ja perhetyötä kirkossa tai kristillisessä järjestössä joko suomessa tai ulkomailla. tatu on huolissaan myös opiskelutovereiden työllistymisestä. Yllättävää on, että koulustamme valmistuneet eivät pääse heti töihin. Nuorten tukeminen monin tavoin vähentää rikollisuutta ja masennusta, mutta lisää yleistä hyvinvointia sekä työ- ja yhteiskuntakelpoisuutta. Työuran aloittaminen kirkossa ei ole Tatu leijolle ja laura löppöselle itsestäänselvyys. 4 Dino Dino 5\n4 ajankohtaista Uusi kirkon neuvottelukunta Merjan kausi alkoi Dtl:ssä Muutaman kuukauden puheenjohtajana ollut Merja korpela kuvaa tuntojaan: haluan vielä kiittää luottamuksesta. ilokseni olen huomannut, että puheenjohtaja ei ole yksin. tukena ja apuna ovat erityisesti liiton työntekijät, varapuheenjohtaja ja muut hallinnon jäsenet. Pidän tärkeänä hyvää yhteistyötä ja avointa vuorovaikutusta liiton sisällä ja ulospäin. olen iloinnut liiton ulkoisen ilmeen uudistamisesta, työstä jäsenten tukemisessa ja tuloksia tuottavasta jäsenrekrytoinnista. tästä on uutena puheenjohtajana hyvä jatkaa. Jukon kirkon neuvottelukunta aloitti toimikauden seminaarilla helsingissä. seminaariin oli kutsuttu myös neuvottelukunnan varajäsenet. Yhdessä pohdimme, miten havan käyttöönottoa voitaisiin edistää ja miten järjestelyvaroja tulisi kohdentaa. lisäksi kirkon rakennemuutoksista ja taloudellisesta tilasta neuvottelukunnalle oli kertomassa kansliapäällikkö jukka keskitalo. kirkon neuvottelukunnan kokoonpano vuosina on: esko jossas pj (Vesa engström) aki, Merja korpela vpj (Marko pasma) Dtl, annamari jokinen (annukka ruusula) aki, Mikael helenelund (Mari lamminen) aki, jukka huttunen (seppo holm) aki, riitta hiedanpää (Tiina laine) Dtl, risto luukkanen (ilkka kalliokoski) knt, arja lusa (sinikka lopperi) knt ja harri ikonen (Tuomas Viskari) JEa. Neuvottelukunnan sihteerinä on Tarja niemelä Jukon toimistosta. kirkon neuvottelukunta: edessä vas. Merja korpela, esko jossas, Tarja niemelä, eija nivala. seisomassa vas. arja lusa, Mari lamminen (Mikael helenelundin varajäsen), riitta hiedanpää, annamari jokinen, Vesa laine (jukon toimisto), jukka huttunen ja risto luukkanen. Kansanterveystyötä työikäisille Palkansaajakeskusjärjestöjen yhteinen yhdistys Palkansaajien hyvinvointi ja terveys PHT ry aloitti toimintansa vuodenvaihteessa. PHT lanseeraa vuoden 2012 aikana uudet toimintakykyä parantavat ja työkyvyttömyyttä ehkäisevät tuotteensa työikäisille ja heidän perheillensä. Kysy lisää ja toimi: TyÖnanTajan VaihTuessa muista antaa valtakirja palkanmaksajalle jäsenmaksun perimistä varten. Stand upia ja laulua opiskelijoille Tuomas Merilahti ja ilkka kalliokoski opiskelijoita eetu kuokkanen knt:n ensimmäinen opiskelijatapahtuma järjestettiin karkauspäivänä DIAKin Kauniaisten kampuksella. Opiskelijajäsenille suunnatun tapahtuman järjestivät kampuksen opiskelijayhdyshenkilöt perinteisen kesätyöinfon yhteydessä. Turkulaisen nuorisotyönohjaajan ja stand up -koomikon Eetu Kuokkasen huumori viritti yleisön makeaan nauruun. Espoolaiset nuorisotyönohjaajat Tuomas Merilahti ja Ilkka Kalliokoski laulattivat Nuoren seurakunnan veisuja. Opiskelijatapahtumia järjestetään tämän vuoden aikana muillakin kampuksilla. 6 Dino Dino 7\n5 tutkittu puheenjohtaja risto luukkanen puheenjohtaja, KNT TeksTi raija pyykkö Puolivallattomia diakoniatyöntekijöitä Raija Pyykön väitöskirja käsittelee kamppailua diakoniatyöntekijöiden sosiaalisesta ja kulttuurisesta toimialueesta. suomen evankelisluterilaisessa kirkossa diakoniatyöntekijät eivät ammattikuntana ole perinteisesti olleet osa päätöksentekojärjestelmää. Kirkon päätöksentekijät ovat olleet maallikkoedustajia ja pappeja. Papit ovat ammattikuntana näin päässeet kautta historian vaikuttamaan muun muassa diakonian ammatillisten ehtojen ja työnjaon määrittämiseen. Diakoniatyöntekijöiden osallistumista kirkon ja seurakuntien päätöksentekoon esitettiin osana diakonaattikeskustelua jo 1970-luvulla, mutta vasta 2000-luvulla tehtiin varsinaisia esityksiä diakoniatyöntekijöiden hallinnollisista oikeuksista. Toistaiseksi asiaan ei kuitenkaan ole saatu korjausta. Miksi? Keskustelussa diakonian ja diakoniatyöntekijöiden asemasta heijastuvat erilaiset näkökulmat kirkosta. Kirkon moniulotteisuus toisaalta hengellisenä yhteisönä ja toisaalta erilaisten ammattilaisten työyhteisönä on vaikeuttanut esimerkiksi neuvotteluja diakonaatista. Eri toimijatahot puhuvat ikään kuin toistensa ohi. Keskusteluissa käytetään runsaasti teologisia perusteluja lähtökohtana ajatus kirkosta hengellisenä yhteisönä. Teologialla perustellaan usein myös sangen käytännöllisiä asioita. Kirkko ja seurakunnat ovat myös lukuisien ammattiryhmien työpaikka, mikä näkyy ammatillisten argumenttien käyttönä. Tutkimuksessani käyttämässäni diakonaatti-aineistossa pappien asemaa kirkollisessa päätöksentekojärjestelmässä perusteltiin sekä pappien teologisella että akateemisella tietoperustalla. Diakoniatyöntekijöiden asemaa kirkossa on pyritty parantamaan vahvistamalla diakonian hengellistä luonnetta muun muassa jumalanpalvelukseen ja kirkollisiin toimituksiin liittyvien tehtävien kautta. Kyseessä voi tulkita olevan diakoniatyöntekijöiden työn kulttuurinen muutosprosessi, jossa palvelua korostavan toimintakulttuurin sijaan työn perusteluja etsitään aikaisempaa vahvemmin kirkon oppirakennelmasta. Mutta voitaisiinko ihmisten auttamisen ammattilaisena työskenteleminen nähdä kirkossa yhtä arvostetuksi kuin kirkollisten toimitusten suorittaminen niin, että myös diakoniatyöntekijät pääsisivät osaksi päätöksentekojärjestelmää? Sitä odotellessa diakoniatyöntekijöiden on tärkeää osallistua kirkolliseen päätöksentekoon nostamalla päätöksentekijöille esiin asioita diakonian ja diakoniatyöntekijöiden näkökulmasta. Diakonissa, TtT Raija Pyykön väitöskirja Hengellisen ja maallisen rajalla kamppailu seurakuntien diakoniatyöntekijöiden sosiaalisesta ja kulttuurisesta toimialueesta löytyy sähköisenä osoitteesta uta.fi/ajankohtaista/vaitokset/arkisto/ tiedote.html?id=68499 kuva TiMo uotinen muutosten EDEssÄ KaupunGiT ja kunnat yhdistyvät melkoisella vauhdilla, ja samalla se tietää pakkoliitoksia seurakunnillekin. kaikki tämä ajaa monet meistäkin muutoksiin. omassa työyhteisössäni eletään yhtä rakennemuutosta. luovumme piirityöstä ja siirrymme vihdoin viimein takaisin työalapohjaiseen työhön. samalla puhutaan yhtymän purkautumisesta. kaikki tämä on tuonut meille lukuisan määrän kokouksia, kun pitää saada ensi vuoden alussa homma toimimaan uudella tavalla. onneksi olemme saaneet tähän mennessä suunnitella asiaa itse ja tehdä siitä itsemme näköistä. muutos tulee olemaan ainakin meille vakkarityöntekijöille aika suuri. Yksi työntekijä vähemmän tietää enemmän töitä, vaikka turhat rönsyt on yritetty karsia pois. kaiken tämän muutoksen keskellä olen itse pyrkinyt olemaan mukana avoimin mielin ja jättänyt turhan muutosvastarinnan pois. koen, että se on turhaa energianhukkaa. muutos antaa myös mahdollisuuden tarkastella omaa työtä ja kuinka sitä tekee. se voi antaa kaivatun mahdollisuuden pysähtyä miettimään, miten tätä työtä pitäisi jatkaa. meidän yhteisössämme pysähtyminen ei valitettavasti ole ollut mahdollista. muutosta on tehty urakalla ja nopeassa tahdissa. olemme saaneet valmiiksi tyttö- ja poikatyön suunnitelman, ja itse toivon, että päättävät elimet hyväksyvät sen, koska mielestäni se on hyvä suunnitelma toteuttaa kirkollista tyttö- ja poikatyötä. Jännittyneinä odotamme, joudummeko vetämään suunnitelmamme vessanpöntöstä alas. mitä tapahtuu yhtymälle ja tuleeko joukkoomme uusia seurakuntia, niin kuin nyt näyttää? olen huomannut, että näitten muutosten keskellä henkilöstöstä on pidettävä hyvää huolta ja tiedotettava asioista riittävästi, jotta turhat huhut saadaan katkaistua heti alkuun. Jos huhut ja toisen käden tiedot häiritsevät yöunta, kannattaa ottaa selvää, mikä pitää paikkansa. itse olen tätä harrastanut: etsin henkilön, joka varmasti tietää asiasta ja voi korjata tai vistaa sen. vahmuutokset vievät aikaa ja energiaa toivottavasti ne eivät vie niitä niin paljon, että se on poissa seurakuntalaisilta, meidän työmme kohteilta. mielestäni myös meidän Jukolaisilla luottamusmiehillämme on tärkeä asema muutoksessa, olkoot he nuorisotyönohjaajia, diakoneja, pappeja tai kanttoreita, heidän tehtävänsä on olla tarkkana ja seurata tilannetta ja pitää jäsenistöä ajan tasalla. heidän on hakeuduttava muutoksen ytimeen ja mahdollisuuksien mukaan pidettävä jäsenistön puolta. toivon kaikille muutoksen kourissa taisteleville voimia ja jaksamista. Pitäkää itsestänne huolta! P.s. tuntuu mukavalta olla valittuna. kiitos siitä, että voin jatkaa knt:n puheenjohtajana vielä kaksi vuotta. 8 Dino Dino 9\n6 voimaantuminen Vapauta elinvoimasi Voimaantunut työntekijä jaksaa tehdä asiakastyötä mutta tunnistaa myös, kun tarvitsee muiden tukea. Voimaantuneessa työyhteisössä hyvinvointi lisääntyy ja toisia autetaan olemaan parhaimmillaan. Teksti Tuija Metsäaho kuva Jyrki Kiukkonen 10 Dino Dino 11\n7 voimaantuminen Omaa voimaantumistaan voi lisätä arkisilla teoilla. Ensin kerrotaan hyvät uutiset: omaan voimaantumiseen voi jokainen vaikuttaa itse. Sitten huonot uutiset: voimaantumisen tila ei ole pysyvä. Kasvatustieteen tohtori Juha Siitonen toimii elinvoimaisemman yhteiskunnan puolesta. Hän on Voimaversum Oy:n toimitusjohtaja ja luonut voimaantumisteorian 16 vuoden työn tuloksena. Työhyvinvoinnista puhuttaessa on aiemmin kiinnitetty liikaa huomioita kielteisiin ilmiöihin, kuten uupumiseen. On varoitettu riskitekijöistä ja kehotettu karttamaan ongelmia. Siitonen haluaa viedä keskustelua myönteiseen suuntaan ja nostaa esille ihmisen voimavarat. Lähes muotisanaksi noussut voimaantuminen tulee vastaan eri yhteyksissä. Mitä se tarkkaan ottaen merkitsee? Voimaantuminen tarkoittaa yhteisöllistä ja Kuvat Hannu Keränen vuorovaikutteista prosessia, jossa yksilö kanavoi omat voimavaransa hyvinvointia edistävällä tavalla. Se on tieteellinen perusta elinvoimaa vapauttavan työkulttuurin kehittämiselle, Siitonen luonnehtii. Vahva perusta Kaikki alkaa pysyvän kivijalan luomisesta eli vahvan perustan rakentamisesta. Jotta voimavarat pääsevät esille, ihminen pitää ottaa muutoksen kohteesta hyvinvoinnin keskiöön ja muutoksen tekijäksi. Yksilön voimaantumisen perusta rakentuu neljän peruspilarin varaan, joita ovat itsearvostus, itseluottamus, minäkuva ja identiteetti. Ihminen tuntee olevansa arvokas ja hyvä, ja hänellä on varma tunne omasta arvosta ja pätevyydestä. Hän osaa vastata kysymyksiin, millainen olen, mihin kuulun ja kuka minä olen. Omaa voimaantumistaan voi lisätä arkisilla teoilla. Kun on tehnyt työnsä hyvin, voi todeta sen vaikkapa ääneen. Kun on saavuttanut sisäisen voimantunteen, ihmisestä heijastuu myönteisyys. Hän haluaa yrittää parhaansa ja ottaa vastuuta myös yhteisön muiden jäsenten hyvinvoinnista. Voimaantuminen tapahtuu siis yksilössä, ja työyhteisö voi tukea sitä tai estää. Ihanteellinen yhteisö on sellainen, jossa saa tuntea olevansa hyväksytty ja tervetullut. Ihminen imuroi lähiympäristöstään erilaisia viestejä itsestään, joiden perusteella hän sitten toimii. Jokainen kuitenkin voimaantuu omalla ta- vallaan, eikä ole olemassa kattavaa luetteloa, jota noudattamalla ihmisen elinvoimat vapautuisivat. Saa olla heikko Juha Siitosen puheessa toistuu sana 100-prosenttinen ihmisarvo, joka on voimaantumisen ydinkäsitteitä. Jokainen ihminen on yhtä arvokas. Väitän että tämä ei aina toteudu seurakunnissa, jos jokainen ei saa olla vapaasti oma itsensä ja ilmaista mielipiteitään. Muita ydinkäsitteitä ovat yhdessä onnistumisen henki ja käytännöt. Työyhteisön tuella on valtava merkitys yksilön voimaantumiselle. Kun autetaan toisia olemaan parhaimmillaan niin Järjestelmät luodaan niin, että voi pysähtyä, jos joku ei jaksa. yhteisissä asioissa kuin asiakkaidenkin kanssa ja iloitaan yhdessä onnistumisista, vapautuu mielettömästi elinvoimaa. Onnistumisten näkyväksi tekeminen on erinomainen keino tukea voimaantumista. Sillä vaikutamme koko työyhteisön henkeen ja tekemisen meininkiin. Jokainen voi ja saa olla onnistumisen etsijä ja näkyväksi tekijä. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että voi sanoa työkaverille: Wau, tuossa on hieno kohta! Tällaisilla arkisilla teoilla vaikutamme innostuksen syntyyn ja haluun oppia toisilta ja jakaa osaamistamme. Tämä edellyttää yhteisen ohjaavan filosofian määrittelyä. Yhdessä mietitään, miksi tätä työtä tehdään ja mihin sillä pyritään. Miten kohtelemme toisiamme? Mitkä ovat meidän arvomme ja miten ne ilmenevät? Jos yhdeksi arvoksi määritellään, että työssä ollaan sydämellä mukana, niin myös mietitään, miten se ilmenee käytännössä, Siitonen painottaa. Palaverikäytäntöjäkin voidaan muuttaa muodollisista sellaisiksi, että siellä kohdataan toiset aidosti. Palavereista voi tulla elinvoiman lähde eikä piinallista pakkopullaa, jos mukana on kuulumistenvaihtoa ja rentoutumistuokioita. Yhteisen ohjaavan filosofian takana on yhdessä onnistumisen kulttuuri. Tarkoituksena ei ole tehdä kenestäkään väsymätöntä superihmistä, vaan saa myös sanoa, jos voimavarat loppuvat. Järjestelmät luodaan niin, että voi pysähtyä, jos joku ei jaksa. Silloin voi ottaa käyttöön esimerkiksi sparraustiimin, jossa keskustellaan työntekijän väsymisestä ja annetaan aikaa levolle. Sparraustiimi voi koostua sekä kollegoista että muista läheisistä ihmisistä. Tärkeintä on, että työntekijällä on luotettavia ihmisiä, joihin hän voi tukeutua, jos voimat ovat lopussa. Ovi käy Tosiasia monessa seurakunnassa on se, että poruk- 12 Dino Dino 13\n8 voimaantuminen On hyvä pysähtyä ja pohtia, mistä itse ammentaa elinvoimaa. ka vaihtuu tiheään tahtiin vaikkapa äitiyslomien takia. Jäljelle jääneet työntekijät yrittävät parhaansa mukaan tutustuttaa uudet henkilöt työtehtäviin. Uudelta työntekijältä vie Siitosen mukaan kolme minuuttia, kun hän aistii, voiko tällä työpaikalla tehdä töitä. Jos perehdyttäjänä on täysin uupunut henkilö, on selvää, että alkutaival ei ole helppo. Kun uusi työntekijä tulee, koko yhteisö miettii, olemmeko valmiita. Olemmeko valmiita näyttämään työmme hienouden ja kertomaan, miksi on mukavaa olla täällä töissä? Koko tiimi pohtii, miten uutta työntekijää autetaan sopeutumaan. Hänelle näytetään toimintatavat. Myös epäviralliset kahvitauot ovat tärkeitä perehdyttämisessä. Roolit karisevat kepeän jutustelun yhteydessä, ja monesti silloin on helppo kysyäkin eri asioita puolin ja toisin. Eläkkeelle jäävä henkilö on antanut arvokkaan työpanoksen koko yhteisölle. Tätä on syytä juhlistaa ja osoittaa kiitollisuutta. Työkaverit muistelevat menneitä ja osoittavat, että työtä on arvostettu. Työntekijän panos näkyy pitkän aikaa yhteisössä. Voidaan puhua, että tämä on se Helvin malli. Eläköitynyttäkin työntekijää voi muistaa joulukortilla tai pyytää käymään kahvilla. Elinvoimainen työyhteisö heijastuu luonnollisesti myös asiakkaan suuntaan. Asiakaskin hyötyy Terve työyhteisö on elinvoimainen, ja johtamistapa saa alaiset loistamaan. Tuoreimman kirkon työolobarometrin (2011) mukaan puolet työntekijöistä arvioi työkyvyn olevan erittäin hyvällä tasolla. Kaksi kolmesta on tyytyväisiä lähimmän esimiehensä johtamistapaan. Myös diakoniabarometrin (2011) mukaan enemmistö kokee saavansa esimieheltä riittävästi tukea työhönsä. Kuitenkin yli kaksi viidesosaa kokee oman esimiehen tuen ainakin toisinaan riittämättömäksi. Tämä on suoraan verrannollinen työssä viihtymiseen. Siitonen antaa neuvoja kehityskeskusteluihin, joissa voisi käydä läpi työntekijän onnistumisia. Esimies voi kirjata puolen vuoden ajalta ylös onnistumisia ja osoittaa ne työntekijälle virheiden näyttämisen sijaan. Näin rakennetaan myönteistä minäkuvaa, Siitonen ohjeistaa. Elinvoimainen työyhteisö heijastuu luonnolli- oma voimaantuminen edellyttää muun muassa ihmisarvon kokemista, hyväksytyksi tulemista, itsensä arvostamista, halua selviytyä näkyy muun muassa arvostavana kohtaamisena, voimavarojen vapautumisena, haluna yrittää parhaansa, herkkyytenä tunnistaa omia ja toisten tunteita, kuuntelemisena. Voimaantunut ihminen on kiinnostava ja vastuullinen. Hän näkee ympärillään rakkautta, hienoutta ja potentiaalia. Hän on haluttu yhteistyökumppani. sesti myös asiakkaan suuntaan. Tämä kokee itsensä hyväksytyksi ja arvostetuksi jo silloin kun astuu kirkon ovesta sisään. Seurakunnan työntekijät pitävätkin asiakastyötä lähes yksimielisesti mielekkäänä. Voimaantunut työntekijä osaa toimia niin, että asiakkaankin elinvoima lisääntyy. Tämä alkaa ottaa esimerkiksi enemmän vastuuta omasta elämästään. Vahvasti voimaantunut työntekijä myös sitoutuu työhönsä paremmin kuin heikosti voimaantunut. Voimaantumisen aste vaikuttaa suoraan ihmisen hyvinvointiin. Siitonen suosittelee työyhteisön jäseniä huomioimaan myös toisiaan vapaaehtoistyöllä. Joskus voi rakentaa yhdessä työkaverin saunalle terassin tai osallistua muuttoon. Tällöin tulee oltua yhdessä aivan toisenlaisessa ympäristössä ja tutustuttua ihmisiin uudella tavalla. Ihmisarvon jalanjälki Diakoniatyöntekijöiden päivillä viime syksynä Juha Siitonen kysyi osallistujilta elinvoiman lähteitä. Kanavatyöskentelyn tuloksena pitkälle pahville kirjoitettiin monenlaisia asioita. Oli rukousta, avantouintia, seksiä, luontoa, musiikkia, siivoamista, luovuutta, huumoria, luottamusta Jumalaan, liikuntaa, läheisiä ihmisiä, naurua, kirjallisuutta, rakkautta ja niin edelleen. Jälkeenpäin osallistujat itse pohtivat, olivatko kirjoittaneet liian hengellisiä elinvoiman lähteitä. Usein voimaa saa aivan pienistä arkisista asioista, kuten lapsen naurusta. Näiden asioiden ääreen on hyvä pysähtyä ja pohtia, mistä itse ammentaa elinvoimaa. Juha Siitonen uskoo, että lähivuosina yhteiskunnassa väistämättä toiminta- ja ajattelumallit uudistuvat. Käytän termiä kansanluovuusyhteiskunta. Sirpaleisuudesta mennään kohti kokonaisvaltaista oivaltamista. Paikallisuus ja vastuu lisääntyvät. Kaikki kuuluvat luovaan luokkaan. Presidentinvaali oli esimerkki ihmislähtöisyyden lisääntymisestä. Enää ei lasketa hiilijalanjälkiä vaan ihmisarvon jalanjälkiä. Kokeile Elinvoimakonetta ja testaa elinvoimasi taso osoitteessa työyhteisön voimaantuminen edellyttää muun muassa turvallista ja välittävää yhteisöä, aiempien menettelytapojen ja nykyisen toimintakulttuurin ymmärtämistä, eri elämänvaiheessa olevien huomioimista näkyy työnilon lisääntymisenä, keskinäisenä huolehtimisena, ilmapiirin avoimuutena, oikeudenmukaisuutena. Voimaantunut työyhteisö on terveyttä ja hyvinvointia edistävä yhteisö. Erilaisia toimintatapoja uskalletaan kokeilla ja halutaan tehdä laadukasta työtä. 14 Dino Dino 15\n9 pitsalaatikko toiminnanjohtaja arja lusa toiminnanjohtaja, KNT TeksTi hannu keränen Kiitos Pitsalaatikko-teologia pureutuu kiitokseen. Miten sitä voi jakaa seurakunnassa? Vai keksitkö sinä paremman tavan kiittää tänään? 30 vuoden työstä saa puupalan, jossa on kirkon kuva. Kyllähän minäkin osaisin! Tokaisu: Olisihan se voinut vieläkin paremmin mennä. Sanaton kiitos onnistumisen jälkeen. Esimies: Kyllä sinä toiseksi paras olet! kuva Ruusukuva Tarja engblom lantilla on kaksi Puolta ViiMe Vuonna julkaistiin useita tutkimuksia ja raportteja seurakuntaliitoksista ja niiden tarpeesta lähivuosina. keskimäärin kirkon työpaikoilla voidaan hyvin, kun tarkastellaan kirkon henkilöstöä yhtenä ryhmänä. kuva saa erilaisia sisältöjä ja sävyjä, kun tarkastellaan tehtäväaloittain ja rakennemuutoksen käyneitä seurakuntia. tuleviin rakennemuutoksiin valmistautumisessa perehtyminen aiempiin prosesseihin auttaa välttämään pahimmat karikot. seurakuntaliitoksia tutkineen harri Palmun mukaan näissä seurakunnissa töiden organisointi koettiin selvästi heikompana kuin muissa seurakunnissa. vain kolmannes työntekijöistä piti töiden organisointia hyvänä, kun kaikissa seurakunnissa kirkon työolobarometrin 2011 mukaan näin ajattelevia oli kolme neljästä. myös tiedottamista pidettiin vähemmän avoimena kuin yleensä seurakunnissa. tulevia rakennemuutospaineita perustellaan talouden heikkenevillä tunnusluvuilla. työolobarometrin mukaan 67 prosenttia koko kirkon henkilöstöstä arvioi, että työpaikan taloudellinen tilanne on menossa huonompaan suuntaan. ovatko liitokset kääntäneet talouskehityksen parempaan suuntaan? vesa keson ja Juha vakkurin tutkimuksessa Rakennemuutoksen yhteys seurakuntien talouskehitykseen osoittaa, että talouskehitys on ollut liitosseurakunnissa keskimääräistä suotuisampaa. muutos on tullut yhdistymisavustuksista, joten tästä ei voida tehdä pitkän tähtäimen johtopäätöksiä. hanna salomäen tutkimus käsitteli työntekijöiden käsityksiä seurakuntarakenteen muutosten vaikutuksesta ja tavoitteiden toteutumisesta. tutkimus osoitti, että työntekijöiden käsitykset ovat varsin ristiriitaisia. Näkemykset liitosseurakunnissa ja yhtymäseurakunnissa poikkesivat huomattavasti toisistaan. liitosseurakunnissa kokemukset tavoitteiden toteutumisesta nähtiin paljon myönteisemmin. kaikissa tutkimuksissa korostuu johtamisen merkitys muutoksen keskellä. viimeisen vuosikymmenen aikana johtamisen rakenteisiin on seurakunnissa kiinnitetty huomiota. työalajohtajina on nuoriso- ja diakoniatyössä yhä enemmän henkilöitä, joilla on substanssiosaamista ja koulutusta johtamiseen. tämä näkyy tyytyväisyyden lisääntymisenä johtamiseen. kun yksiköt suurenevat, se avaa myös uusia johtamisen virkoja. työnjohtaminen ja -kehittäminen ovat erityisen haasteellista rakennemuutosseurakunnissa. Johtajuutta tarvitaan ennen muutosta, muutoksen aikana ja sen jälkeen. työntekijät ovat kaikissa tehtävissä muutoksen tekijöitä ja käytännön toteuttajia. he tarvitsevat johtajaa ja esimiestä, joka johtaa laumaansa koko muutosprosessin ajan. työalat tarvitsevat lähiesimiestä, joka seisoo heidän rinnallaan ja on läsnä tosahdistuksen keskellä. työolobarometrilla ja tutkimuksilla osoitetaan se, mikä on huonosti. tulevien vuosien muutoshaasteiden keskellä entistä merkityksellisempää on nähdä se, mikä on hyvin. muutos on aina mahdollisuus. vaikeissa ja ahdistavissa asioissa voi ainakin yrittää nähdä myönteisiä puolia. kaiken keskellä voi nähdä ne voimavarat, jotka yksilöllä ja työyhteisöllä on. Näitä voimavaroja totisesti tarvitaan, kun seurakuntien työntekijät joutuvat kohtaamaan muu- tulevat rakennemuutokset. 16 Dino Dino 17\n10 nuorisotyön historia Teksti Arja Lusa ja Sami Ritokoski Kuvat Hannu Keränen Hiljainen tieto talteen Sanotaan, että hiljainen tieto on tarinan veli. Hiljaiseksi tiedoksi kutsutaan tietoa, joka on olemassa, mutta jota ei ole dokumentoitu, taltioitu ja kerätty mihinkään. Nuorisotyötä kirkossa on tehty 1800-luvun loppupuolelta saakka. Kirkon nuorisotyönohjaajan ammatin alkuvaiheet sijoittuvat 1800-luvun loppuun ja 1900-luvun alkuun. Työntekijän rooli kehittyi kirkollisen alkuopetuksen katekeetan, pyhäkoulunopettajan ja kristillisten nuorisojärjestöjen sihteerintehtäväkuvista. Erityisesti järjestöjen tekemässä lapsi- ja nuorisotyössä vaikuttivat 1800-luvulla yhteiskunnan muutoksista nousseet diakoniset ja sisälähetystyön motiivit. Kirkon kansanopetustehtävän vähentyessä lapsi- ja nuorisotyössä alkoi korostua kokoontuva toiminta kerhoissa, piireissä ja kokouksissa. Nuorisonohjaajakoulutus alkoi 1949 Järvenpäässä ja Lärkkullassa. Yksivuotisen koulutuksen saaneet nuorisonohjaajat aloittivat työnsä seurakunnissa ja kristillisissä järjestöissä. Nuorisotyötä on tehty toista sataa vuotta ja nuorisotyön ammattitaitoiset ohjaajat ovat tehneet sitä yli 60 vuotta. He ovat luoneet monen nykyisen seurakunnan lapsi- ja nuorisotyön perustan. Kirkon nuorisotyönohjaajia on menneillä vuosikymmenillä ollut myös kristillisissä järjestöissä. Monet näistä pioneereista ovat jo edesmenneitä, useat ovat olleet vuosia eläkkeellä ja vielä useammat ovat jäämässä eläkkeelle. Tarinat heistä kulkevat perimätietona ja ansaitsevat tulla kirjoitetuksi talteen. Heidän työtään on varmasti tallennettuna useisiin paikkoihin: yksityisiin ja seurakuntien arkistoihin tai vain kaappeihin epämääräisinä paperikasoina tai vanhan tavaran rojuna. Jotain on taltioitu Muutamat seurakunnat ovat tehneet oman tyttö-, poika- tai nuorisotyön kronikoita ja historiikkeja, joihin on koottu paikallista tietoa kasvatustyön sisällöstä ja työntekijöistä. Kokonaiskirkon tasolla nuorisotyön historia on vielä kirjoittamatta. Paikallisseurakuntien omat koosteet ovat osa koko kirkon kasvatus- ja nuorisotyön historiaa. Nuorisotyön tiloissa ja seurakuntien varastoissa on vielä tallella vanhoja työvälineitä ennen kuin siirryttiin sähköiseen tiedonsiirtoon ja digitaalisiin kuvatallenteisiin. Nämä ovat nuorisotyönhistoriaa, joka on saatava tallennettua ja museoitua. Keskuudessamme elää vielä entisiä seurakuntien työntekijöitä, jotka ovat tehneet nuorisotyötä. Heitä löytyy kirkon kaikista ammattiryhmistä, papeista suntioihin ja diakoneista lastenohjaajiin, nuorisotyönohjaajista puhumattakaan. Heillä oli tiedossa mielessä ja muistikuvissa, miten työtä ennen tehtiin. He olisivat mielenkiintoisia henkilöitä haastateltaviksi. Ryhdytään keräämään tietoa ja tavaroita On aika ryhtyä keräämään kirkon kasvatustyön hiljaista tietoa ja tarinoita. Sinulla saattaa olla kirkon kasvatustyöhön (lapsi-, tyttö-, poika-, varhaisnuoriso-, nuoriso-, rippikoulutyö) ja sen historiaan liittyvää arvokasta tietoa ja työntekijöihin liittyviä tarinoita, muisteluja, anekdootteja, mutta myös kuvia ja muuta työhön liittynyttä materiaalia. Sinulla on muistissasi myös oma työurasi. Jos haluat olla mukana taltioimassa historiaa, toimi seuraavasti: 1) Jos haluat tulla haastatelluksi ja haastattelussa kertoa omaan tai muiden työhön liittyviä tarinoita, muistoja, ilmoita halukkuudestasi tämän tekstin lopussa olevien ohjeiden mukaisesti. 2) Jos mielessäsi on muita kirkon kasvatustyötä tehneitä, joita mielestäsi kannattaisi haastatella ja joiden tarina pitäisi tulla kuulluksi, kerro myös heistä tämän tekstin lopussa olevien ohjeiden mukaisesti. 3) Voit myös halutessasi kirjoittaa jonkin tositarinan työstäsi (esim. kaksi liuskaa) ja lähettää sen tämän tekstin lopussa olevien ohjeiden mukaisesti. 4) Kerro meille myös, jos sinulla on hallussasi työhön liittyvää materiaalia (valokuvia, julisteita, leiriohjelmia yms. materiaalia), jonka voisit tarvittaessa luovuttaa tai lainata mahdolliseen perustettavaan museoon tai esimerkiksi kirkon lapsi- ja nuorisotyön neuvottelupäiville vuosittain rakennettavaan ja vuosittain vaihtuvaan näyttelyyn. Lähetä tiedot tämän tekstin lopussa olevien ohjeiden mukaisesti. Osoitteesta löydät lomakkeen. Tiedot voi lähettää joko sähköpostitse osoitteeseen pertti. tai kirjeitse osoitteeseen Pertti Frisk, Länsikaari 18, Alastaro. Liitäthän mukaan omat yhteystietosi! 18 Dino Dino 19\n11 työmarkkina-asiaa ENEmmÄN Palkkaa tässä kuussa havasta viimeisetkin härkää sarvista TeksTi Tiina laine Hyvässä työpaikassa yhdistyvät vapaus, vastuu ja palaute. Pelisääntöjä työpaikoille luodaan sopimalla. syksyllä solmittiin raamisopimus, jonka pohjalta neuvoteltiin virka- ja työehtosopimukset. Naapuria on kiitettävä, kun on tehty hyvää ja oivaltavaa jälkeä. Youtubessa on sttk:n mainio animaatio raamisopimuksesta (http://www.youtube.com/ watch?v=cklk1qmf2de). mikäli et ole sitä vielä nähnyt, kannattaa käyttää kolme minuuttia ja katsoa. miten raamisopimusta kirkon sopimukseen ( ) sitten sovellettiin? Dinon ilmestymisen aikoihin maaliskuussa saimme 2 prosentin palkankorotuksen. toukokuussa työntekijöille maksetaan 150 euron kertaerä. sen maksamisen lähtökohtana on, että viranhaltijan/ työntekijän palvelussuhde on keskeytymättä voimassa ja hänelle maksetaan palkkaa toukokuussa. Palvelussuhde on voimassa muun muassa vuosiloman, palkallisen tai palkattoman virkatai työvapaan ajan sekä lomautuksen ajan. sopimuksesta hyötyvät tulevat vanhemmat, jotka saavat palkallista isyyslomaa kuusi arkipäivää toteutetaan vuosilomapäivien ja lomakorvausten laskennassa niin sanottu B-rivin poisto taulukosta. tältä osin sopimus tulee voimaan tästä hyötyvät määräaikaiset, työpaikkaa vaihtavat ja eläkkeelle siirtyvät työntekijät, koska heidän kohdalla ei enää vähennetä lomapäiviä eikä lomakorvauksia, vaan he saavat saman korvauksen, kuin loma pidettäisiin varsinaisella lomakaudella. tämän kustannusvaikutus sopimuksessa oli varsin korkea: 0,4 prosenttia. kirkolla on runsaasti määräaikaisia työntekijöitä ja eläkkeelle siirtyviä. kunnan sopimuksessa edellä mainitun kustannusvaikutus oli 0,2 prosenttia. huhtikuussa 2013 on tulossa 1,4 prosentin yleiskorotus. Paikallisesti neuvoteltavaksi on sovittu 0,5 prosentin järjestelyerä, joka käytetään muun muassa tehtäväkohtaisissa palkoissa olevien epäkohtien korjaamiseen tai/ja havan kehittämiseen tai osaavan henkilöstön rekrytointiin. Ellei sopimukseen paikallisesti päästä, asia voidaan käsitellä keskustasolla tai jakaa yleiskorotuksena kaikille. Paikallista erää koskevasta neuvottelumenettelystä pääsopijajärjestöt ohjeistavat ( ) seurakuntia ja luottamusmiehiä. Jukon kirkon neuvottelukunnassa on neuvotteluagendalla leirityökorvausten parantaminen. tämänkaltaisia kysymyksiä kutsutaan neuvottelumaailmassa tekstikysymyksiksi. mikäli niin sanotuilla tekstiparannuksilla on kustannuksia, ne voivat näkyä yleiskorotuksen pienenemisenä. toisaalta joskus on oltava tahtoa puuttua leirityökorvausten ilmeisiin epäkohtiin. muistathan, että palkkausjärjestelmän kaikkia elementtejä on tarkoitettu paikallisesti käytettävän. Esimerkiksi erityinen peruste on palkanosa, jota tehtävän vaativuuskriteerit eivät mittaa. muun muassa laaja-alaista työtä ei voida mitata olemassa olevilla tehtävänvaativuuskriteereillä. tarkastele tätäkin palkanosaa yhdessä esimiehen ja luottamusmiehen kanssa. Yrittänyttä ei laiteta! TeksTi riitta hiedanpää Mahdollisuus harkinnanvaraiseen p a l k a n o s a a n, havaan, tuli kirkkoon palkkausjärjestelmän uudistamisen yhteydessä puoli vuosikymmentä sitten. sopijaosapuolet ovat jo kauan pitäneet yhdessä ja erikseen ääntä sen käyttöönotosta. viimeksi kuluneen kevään aikana hiippakunnissa on pidetty motivoivia koulutustilaisuuksia seurakuntien johdolle ja pääsopijajärjestöjen luottamusmiehille. voimassa olevaan kirkon yleiseen virka- ja työehtosopimukseen on kirjattu osapuolten tahtotila asiassa. lähinnä pilottiseurakuntien hava-kokemuksista on ollut koottuna materiaalia talvesta lähtien kirkon työmarkkinalaitoksen sivuilta otettavaksi seurakuntien käyttöön. Jos paikallisesti päätetään , järjestelyerää (0,5 prosenttia) käyttää havan käyttöönottoon ja kehittämiseen, siitäkin löytyy seikkaperäistä materiaalia samoilta sivuilta. sanallisesti ja kaavakuvin esitetään tämän palkanosan käyttöönoton perusteluja ja prosessin vaiheita, palkkausjärjestelmän koko rakennetta sekä osapuolia vastuineen. Jäsennellystä tiedosta ei siis ole puutetta. mistä sitten kiikastaa, kun todellinen tilanne on edelleen tässä asiassa moninainen? Eräissä seurakunnissa hava-palkkoja maksetaan, osassa valmistelut ovat hyvässä vaiheessa, mutta monissa ei niitä ole edes aloitettu. asiaan nihkeästi suhtautuvien työnantajien vastaustavat perustelut ovat pysyneet vuodesta toiseen samoina: seurakunnissa on monia muita muutoksia meneillään, se lisää palkkakustannuksia, järjestelmän käyttöönotolle ei ole asetettu takarajaa (joten meidän ei tarvitse tehdä mitään). kaikkien näiden kohdalla voi sanoa, totta on, mutta ne eivät riitä perusteluksi olla ottamatta järjestelmää käyttöön. luottamusmies jaksakoon edelleen olla aloitteellinen. Palkkausjärjestelmän uudistamisen yhteydessä ja nyt hava-prosessin läpikäyneissä seurakunnissa on saatu oheistuotteena työyhteisöä muulla tavalla hyödyttäviä tuloksia. luonteva yhteistoiminnallisuus järjestöjen luottamusmiesten ja työantajan edustajien välillä on vahvistunut. Johtamiskäytännöt ovat parantuneet. Joissakin seurakunnissa työnantaja on hyvissä ajoin esimiehet kouluttamalla lisännyt heidän valmiuksiaan näiden perustyöhön ja tähän hankkeeseen. työyhteisön toimintakulttuurin avoimuus ja luottamus ovat lisääntyneet. työaloilla on rönsyt pois jättämällä keskitytty tekemään perustyötä entistä tavoitteellisemmin. työviihtyvyys on parantunut ja jopa sairauspoissaolot ovat vähentyneet. Fakta -määräinen, enintään 10 % vaativuusryhmän vähimmäispalkasta Työntekijän mahdollisuus vaikuttaa palkkaansa Työnantajan väline palkita Käytössä toistaiseksi tai määräaikaisesti Valmistellaan yhteistoiminnallisesti Työnantaja päättää: - käyttöönotosta - käytettävästä rahamäärästä - mistä suoritustasosta maksetaan - kuinka paljon suoritustasosta maksetaan. 20 Dino Dino 21\n12 työmarkkina-asiaa kirkon työolot mainettaan ParEmmat TeksTi arja lusa kuviot kirkon työkalubarometri 2011 Helmikuun puolivälissä julkaistusta kirkon työolobarometrista 2011 käy selville, että työolot kirkossa ovat mainettaan paremmat. kirkon työoloja on tutkittu vuodesta 2001 alkaen, ja tulokset ovat myönteinen viesti työolojen kehittymisestä. kirkon työhyvinvoinnin tila on tullut aiemmissa tutkimuksissa näkyväksi, ja työpaikoilla on tarkasteltu myös oman työyhteisön tilaa ja ryhdytty toimenpiteisiin. kirkon työolobarometrin tulokset ovat olleet esillä myös julkisissa tiedotusvälineissä ja kirkon johtamisen koulutuksessa sekä foorumeilla. Nämä ovat omalta osaltaan edesauttaneet kehittämistoimiin ryhtymistä ja asioihin puuttumista. tulosten myönteinen kehityssuunta osoittaa, että kehittämistyö on ollut tuloksellista ja kannattavaa. Työnjohtaminen kehittynyt viimeisen vuosikymmenen aikana seurakuntien johtamisen rakennetta on kehitetty ja johtamisen osaamista vahvistettu. työolobarometrin mukaan esimiehet antavat enemmän palautetta kuin aikaisemmin. heillä on myös kykyä sovitella ristiriitoja, mikä näkyy tyytyväisyytenä johtamistapaan. työntekijöiden mielestä esimiehet ovat käyneet riittävästi kehitys- ja esimies-alaiskeskusteluja. Niiden esimiesten määrä, jotka eivät tunne alaisten tehtäviä, on vähentynyt. tulokset kertovat lähiesimiestyön sisällön kehittymisestä ja siitä, että esimiehet ovat käyttäneet enemmän aikaa johtamiseen. (kuvio 1.) Varma työpaikka tutkimus tehtiin marraskuussa 2011, jolloin oli tiedossa seurakuntien taloustilanteen heikentyminen ja julkisen talouden kestävyysvaje. sen sijaan työntekijöillä ei ollut tiedossa hallituksen tiedonantoa kuntien vähentämissuunnitelmista ja kirkkohallituksen seurakuntien rakennemuutoksen ohjausryhmän loppuraporttia, jossa esitetään uusia rakennemalleja tuleville seurakunnille. tutkimustilanteessa haasteltavat työntekijät pitivät irtisanomisen ja lomautuksen uhkaa pienempänä kuin syksyllä vain 4 prosenttia vastanneista piti irtisanomista varmana tai mahdollisena. Joka kymmenes piti vähintään 2 viikon lomautusta varmana tai mahdollisena seuraavan 12 kuukauden aikana. 1 Kiirettä ja luottamusta tämänkertaisessa tutkimuksessa selvitettiin ensimmäistä kertaa työntekijöiden kiirekokemuksia työpaikalla, työpaikan taloudellista tilannetta ja luottamuksen kokemusta. lähes puolet kirkon työntekijöistä kokee kiireen ja työtahdin lisääntyneen ainakin jonkin verran työpaikalla viimeisen vuoden aikana. Puolet kokee työtahdin ja kiireen pysyneen ennallaan. Puolet kirkon palveluksessa olevista on edelleen sitä mieltä, että työpaikalla on liian vähän työntekijöitä työtehtäviin nähden. henkilöstövajausta koetaan kaikissa kirkon työntekijäryhmissä. hyvän yhteistyön edellytyksenä voidaan pitää luottamusta työyhteisön jäsenten kesken. kirkon työolobarometrissa mitattiin tällä kertaa luottamusta kahdella kysymyksellä: työpaikkani ihmisiin voi todella luottaa. ja Esimieheni luottaa työtekijöihinsä. 81 prosenttia arvioi, että omalla työpaikalla ja työyhteisössä olekuvio 1. Timanttikuviossa näkyy esimiestoimintaa mittaavien kysymysten kehityssuunta. sininen väri kuvaa vuoden 2011 tuloksia. viin henkilöihin voi todella luottaa. lähes 90 prosenttia katsoo, että oma lähiesimies luottaa työntekijöihinsä. Näiltä osin voidaan sanoa yhteistyön edellytysten olevan kirkon työpaikoilla hyvällä tasolla. (kuvio 2.) tuen ja rohkaisun saaminen työtovereilta on lisääntynyt tasaisesti vuodesta työntekijöistä Luotamuskysymykset 2011 (%) Työpaikallani ihmisiin voi todella luotaa Esimieheni luotaa työntekijöihinsä 65 prosenttia ilmoittaa tarvittaessa saavansa paljon tai melko paljon tukea työtovereiltaan ja puolet (48 %) esimieheltään. työntekijät arvioivat, että seurakuntien talous muuttuu heikompaan suuntaan. vastaajista 76 prosenttia ajattelee, että työpaikan taloudellinen tilanne muuttuu jonkin verran tai selvästi heikompaan Jokseenkin samaa mieltä Täysin samaa mieltä kuvio 2. luottamusta työpaikan ihmisiin ja esimieheen kuvaavat pylväät. suuntaan. Noin kolmannes ennustaa taloudellisen tilanteen pysyvän ennallaan. vastaajista 3 prosenttia arvioi työpaikan talouden kehittyvän parempaan suuntaan. Fakta hyvinvoiva työyhteisö Työhyvinvointi tarkoittaa turvallista, terveellistä ja tuottavaa työtä, jota ammattitaitoiset työntekijät ja työyhteisöt tekevät hyvin johdetussa organisaatiossa. Työntekijät ja työyhteisöt kokevat työnsä mielekkääksi ja palkitsevaksi, ja työ tukee heidän elämänhallintaansa. (Lähde: Työturvallisuuskeskus) 22 (c) Tilastokeskus/Kirkon alan Dino Dino 23 työolobarometri 2011\n13 ahaa opiskelija johanna kahila KNT:n opiskelijajaoksen varapuheenjohtaja Luottamusmies kuulolla Törmäyskurssilla JUKOn Espoon pääluottamusmies Sari Aroheikki kantaa kokonaisvaltaista vastuuta espoolaisten hyvinvoinnista. TeksTi Maria helin kuva urpu sarlin Diakoniatyöntekijä Sari Aroheikki on kaupunkilaistyttönä oppinut arvostamaan maalaisjärkeä ja tavallisen ihmisen viisautta. Oltuaan töissä sekä Helsingin että Espoon isoissa seurakunnissa Aroheikki on nähnyt monenlaista johtajuutta ja tapaa hoitaa asioita. Asioista puhumalla ja vuorovaikutukseen ryhtymällä saa paljon aikaan. Isoäiti totesi aikanaan, että riitaan tarvitaan kaksi ihmistä, eikä toista voi koskaan tyystin syyttää. Ristiriitojen kohtaaminen on luottamusmiestyössä väistämätöntä. Poikkeuksellista se oli tämän kauden alussa, kun AKI-liitto päätti tavoitella pääsopijan paikkaa kirkon neuvottelupöydässä. Tästä seurasi monenlaista sekaannusta, luottamusmiesvaaliohjeiden epäselvyyttä ja paljon ahdistusta paikallisissa seurakunnissa, joissa on totuttu yhteen hiileen puhaltamiseen. Puolentoista vuoden jälkeen voidaan sanoa, että paljon on opittu ja paljon on parannettavaa. Ensimmäistä kertaa pääluottamusmiehenä Sari on kokenut saaneensa oppia paljon hyvää seurakunnan hallinnosta. Meidän hallinnossa on osaavat ja taitavat ihmiset, jotka tuntevat kirvestessinsä. Erityisesti hän korostaa, että harkinnanvaraisen palkanlisän käyttöönotto on opettanut näkemään koko prosessin taustapäätöksen teosta esimiesten ja alaisten koulutuksineen sekä henkilökohtaisiin tavoite- ja arviointikeskusteluihin. Prosessiin hän rohkaisee myös muita, koska on tärkeää, että jokaiseen vaikuttavat tekstit ovat työtä koskettavia ja työtä oikeasti kuvaavia. Vaikeaa on kuitenkin ollut hyväksyä kirkon sisällä oleva hierarkia, jota Aroheikki näkee ammattiyhdistysten yhteistyön vaikeutena ja vähäisyytenä. Minun on vaikea ymmärtää eri ammattikuntien tarvetta pitää kiinni rajoista, kun kaikki tekevät parhaansa yhteisen kirkon ja sen jäsenten hyväksi. Juuri nyt Sarilla on meneillään Mutsi ja faija kovilla -ryhmä, josta hän kertoo saaneensa lähes eniten palautetta urallaan. Murrosikäisten vanhempien tukeminen, kuuleminen ja ohjaaminen ovat diakoniatyön hieno esimerkki siitä, miten työtä voidaan tehdä monipuolisesti. Pienryhmä, yksittäiset keskustelut ja tarvittaessa jopa kotikäynnit antavat niin kokonaisvaltaista tukea, että vaikutuksia alkaa nähdä ja kokea. Sama tärkeys näkyy luottamusmiestehtävässä. Sari Aroheikin mielestä on tärkeää, että jokaisella on oikeus ja velvollisuus ajaa omia asioita. Hän kokee vahvasti, että yhteisen edun hyväksi on ajateltava yksilön etua, eikä se ole aina omien etujen ensisijaista ajamista. On katsottava kokonaisuutta eri näkökulmista ja joskus etäämpää, sanoo Aroheikki ja toivoo pääsevänsä puutarhanhoitoon mökillään. ViiMe syksynä ToTeuTui se, mitä vanhemmat opiskelijat olivat jo pitkään hehkuttaneet. myös me syksyllä 2009 aloittaneet saimme mahdollisuuden lähteä suorittamaan työharjoittelua ulkomaille. syyskuun puolivälissä kahdeksan Diakonia-ammattikorkeakoulun opiskelijaa suuntasi Ghanan accraan. kaksi meistä sijoittui suomalais-ghanalaiseen kuurojen kouluun, ja loput kuusi hajaantui muihin harjoittelupaikkoihin. Ghanassa ValTion kouluissa opettaja on kuningas. oppilaat jopa kantavat opettajansa laukkua ja muita tavaroita. auktoriteetti hankitaan yleensä fyysisellä rankaisemisella muuta opettaja ei ehdi tai jaksakaan tehdä. käytäntö on Ghanassa yleinen myös kotioloissa. kurinpidollisesti Ghana on suomea hyvin paljon jäljessä. väkivallattomuus oli harjoittelupaikassa päämääränä, ja jo ensimmäisinä viikkoina löysin itseni kertomassa opettajille, miten lasta tulisi kohdella. löysin itseni myös esittelemästä hiustenkuivaajaa, kuivaharjoittelemasta hiustenpesua, miimisesti lypsämästä vuohta ja leipomasta pipareita joulun alla. usein näin myös opettajien eläytyvän opetukseen koko persoonallaan, jopa konttaamassa lattialla tai imemässä peukaloa. Ghanassa valtion koulussa opettaja on kuningas. suomi ja Ghana ovat jatkuvasti törmäyskurssilla. koulussa on suomalainen rehtori, mutta muut työntekijät ovat ghanalaisia. Joitakin asioita halutaan tehdä kuten suomessa. kuitenkin ghanalainen kulttuuri on läsnä, jolloin erimielisyyksiä tulee. molemmilla kulttuureilla on opittavaa toisiltaan. Ghanalaisilla on paljon opittavaa suomalaisesta kurinpidosta. myös Ghanan valtio on alkanut tehdä valistustyötä sen puolesta, ettei lapsia kasvatettaisi enää lyömällä. En muista, olenko koskaan nähnyt suomessa luokan- tai aineenopettajan eläytyvän vastaavalla tavalla. miksei suomessa oppimis- ja lukivaikeuksista kärsiville tarjota yhtä käytännönläheistä ja havainnollistavaa opetusta? rippikouluissa opetuksessa käytetään monenlaisia elementtejä, mutta peruskouluissa ja lukioissa havainnollistaminen jää usein laimeaksi. vielä vähemmälle jää oppitunnin spesifioiminen tietylle ryhmälle. oppitunti, jonka olet suunnitellut 90-luvun puolivälissä taidepainotteiselle luokalle, ei välttämättä enää 2000-luvulla toimi yhtä hyvin tavallisella luokalla. Eiköhän olisi meidänkin aika ottaa käytäntö kauniiseen käteen? 24 Dino Dino 25\n14 ammatillista Muistan elävästi ne ilon ja tyydytyksen tunteet, joita koin kutsumuksen täyttymisestä ja oven avautumisesta uuteen. Haikein mielin eläkkeelle TeksTi Tuula laitinen kuva petri Vilkko/iDEa-tamPErE oy Nyt virkatyötä jättäessäni ja eläkkeelle siirtyessäni huomaan pohtivani, kuinka merkityksellisiä ovat olleet ensimmäinen vuoteni vakinaisessa virassa ja viimeinen työvuoteni. Näillä kahdella aivan erilaisella vuodella on ollut yllättävän paljon yhteistä. Ensimmäisen vakinaisen viran saamisella oli todella suuri merkitys elämälleni. muistan elävästi ne ilon ja tyydytyksen tunteet, joita koin kutsumuksen täyttymisestä ja oven avautumisesta uuteen. tuntui, että kaikella sillä, mitä kyseisessä työssä oli aiemmin tehty, oli suuri merkitys. muistan myös, millä rakkaudella tuota tietoa minulle uudelle ja aralle työntekijälle siirrettiin. Noista ajoista on kulunut noin neljäkymmentä vuotta. samankaltaisia tunteita ja ajatuksia nousee nytkin mieleeni: ilo ja kiitollisuus siitä, että olen saanut tehdä virkatyöni loppuun ja unelma siitä, että eläkkeelle jääminen voi vielä avata uusia mahdollisuuksia. u Pieni työkirja viimeisenä työvuotena halusin tehdä jokaisesta kohtaamisesta merkittävän tapahtuman sekä itselle että asiakkaille. vuoteen liittyy paljon myönteisiä muistoja mutta myös pettymyksiä. kolme vuotta ennen eläkeikäni täyttymistä olin seurakuntayhtymän juhlassa. siellä hallintojohtaja kertoi, että lähivuosina yhtymästämme jää runsaasti työntekijöitä eläkkeelle. hän puhui olemassa olevasta hiljaisesta tiedosta ja toivoi, että sitä voitaisiin siirtää eteenpäin. olin hänen kanssaan samaa mieltä. vaikka asioiden kuuluu tarvittaessa muuttua, uutta ei voi rakentaa, jollei tiedä vanhaa ja kunnioita sitä. hallintojohtajan toive jäi mieleeni. halusin omalta kohdaltani ryhtyä tekemään jotain sen hyväksi. aloin työstää mielessäni ajatusta hiljaisen tiedon siirtämisestä. Pohdinnan tuloksena syntyi pieni työkirja, johon kokosin työni sisältöä käsitteleviä kysymyksiä. työkirjan kysymykset helpottivat avaamaan hiljaisen tiedon osa-alueita kertoessani seurakunnan työntekijöille esimerkiksi sokean kohtaamisesta ehtoollispöydässä tai puhuessani terveydenhuollon opiskelijoille sokean potilaan hoitotyöstä laitoshoidossa. sain viedä hiljaista tietoa työkirjan avulla eteenpäin. tärkeää olisi ollut välittää tietoa myös seuraajalle. tämä ei kuitenkaan ollut mahdollista, koska virkaa ei julistettu avoimesti haettavaksi. tehtävä täytettiin väliaikaisesti henkilöllä, jolla on muitakin työtehtäviä ja joka myös itse jää pian eläkkeelle. u Työn jatkaminen työntekijälle eläkkeelle jääminen on iso prosessi, jossa hän tarvitsee myös esimiesten tukea muun muassa työtehtävien priorisoinnissa. Eläkkeelle piakkoin siirtyvän tulisi voida keskittyä työn jatkumisen kannalta olennaisimpiin tehtäviin, jotta eläkkeelle siirtyminen voisi tapahtua suunnitellun aikataulun puitteissa. Eläkkeelle jäämiseni tapahtui aikana, jolloin seurakuntayhtymässämme oli meneillään suuri rakennemuutos. sen vuoksi vakinaisiakaan virkoja ei täytetty entiseen tapaan. viimeisen työvuoden alussa johtava työntekijä lähti vuorotteluvapaalle opiskelemaan. siitä seurasi, että minulla ei ollut mahdollisuutta käydä kaipaamiani arvokeskusteluja työhöni liittyvistä kysymyksistä, erityisesti työn jatkuvuuden turvaamisesta. vaikka työntekijä ei päätäkään seuraajastaan, olisi tärkeää kuulla häntä työn jatkamiseen liittyvissä kysymyksissä. viran jatku- Fakta tuula laitinen on valmistunut diakonissaksi Helsingin Diakonissalaitoksesta vuonna 1971 on erikoistunut Jyväskylän yliopistossa aistivammaistyöhön vuosina on toiminut vakinaisissa diakonian viroissa Helsingin Alppilassa, Ylöjärvellä ja Tampereen seurakuntayhtymässä. vuudesta huolehtimista pidän virkaani liittyvänä velvollisuutena. huomasin, että eläkkeelle siirtyminen ei tapahdu yhdessä yössä, vaan se on pidempi prosessi. käytännössä asiat voidaan päättää nopeastikin, mutta tunnetasolla luopuminen vie aikaa. u Yhä diakonissa ilon, kiitollisuuden ja pettymysten tunteiden ohessa eläkepäivieni alkua leimaa se sama kutsumus, jota koin työurani alussa. vaikka nyt jätän virkatyöni, olen jatkossakin diakonissa. viimeisellä sairaalakäynnilläni sokea vanhus pyysi minua muistamaan häntä ja tulemaan hautajaisiinsa. mieleeni nousivat tuolloin vuonna 1971 saamani diakonissakirjan viimeiset sanat: Johda oi herra, palvelijaasi valossasi ja totuudessasi. Pidä rakkautesi tuli palavana hänen sydämessään. tee hänet uskolliseksi kuolemaan asti ja anna hänelle vihdoin se armopalkka, jonka olet uskollisillesi luvannut. tähän toivomukseen haluan edelleen yhtyä. myötätuuli Tuula Laitinen on ollut suunnittelemassa ja toteuttamassa yhdessä näkövammaisten ja vapaaehtoisten kanssa Tampereen ev.lut. seurakuntayhtymän näkövammaistyönkeskus Myötätuulta, joka valmistui syksyllä Se on Suomen kirkon ensimmäinen kohtauspaikka, joka on suunniteltu näkövammaisten erityistarpeet huomioiden. Myötätuuli tarjoaa muun muassa erilaista ryhmätoimintaa, retkiä, leirejä, juhlatilaisuuksia, opastusta ja koulutusta näkemiseen liittyvissä asioissa, oppaan lähialueella asioimiseen, mahdollisuuden tutustua näkemistä helpottaviin apuvälineisiin, vertaistukea, diakoniatyöntekijän vastaanottoja ja vapaaehtoistyön organisointia. Sokeain Ystävät valitsi Tuula Laitisen Vuoden näkövammaistyöntekijäksi Dino Dino 27\n15 työkyky kiertoartikkeli TeksTi hannele nuojua kuva smartum Firman piikkiin Teatteriin, maalauskurssille, uimaan, laskettelemaan, museoon, kuntosalille vai elokuviin? Liikunta- ja kulttuuriseteli on työsuhdeetu, jolla valitset itsellesi mieluisimmat elämykset, työnantajan tuella. voi kun saisi vaihtoehtona mennä vaikka teatteriin, lausui työtoveri vuonna 2004, kun työnantajat toivat verovapaat Liikuntasetelit työntekijöiden hyvinvoinniksi. Vapaa-aikaa jää niin vähän, että sen viettää mieluummin henkisessä rakentumisessa kuin hikoillessa. Liikunta on välttämätöntä jokaiselle, mutta yhtä tärkeää on henkinen vireys. On ihmisiä, jotka pystyvät keräämään voimia ja rentoutumaan liikunnan parissa. Toisille taas kulttuuri monissa muodoissaan on keino saada mielenrauhaa ja uusia virikkeitä. Kulttuuri ja liikunta ovat toisiaan tukevia ja täydentäviä. Työantajan tukemat Liikuntasetelit ovat olleet monelle työntekijälle sytyke säännöllisen kuntoilun aloittamiseen ja kunnon ylläpitoon. Kulttuurin parissa viihtyvä sai odottaa Kulttuuriseteleitä pari vuotta kauemmin. Tämän vuoden helmikuusta yhdistettyjä Liikunta- ja kulttuuriseteleitä on saanut myös sähköisenä korttina. Setelit tai kortti on työnantajan tarjoama henkilökuntaetu, jota ei voi siirtää esimerkiksi perheenjäsenille. Verovapaan edun edellytyksenä on, että virikeseteliä käyttävän työntekijän henkilöllisyys voidaan käyttökohteessa varmistaa. On hienoa, että saan itse valita, mitä, missä ja milloin harrastan, hehkuttaa nyt työtoverini. Valittavana on elokuvia, museoita, teattereita, oopperaa, konsertteja, urheilutapahtumia ja vaikka ohjattuja taidekursseja eri puolella Suomea. Liikuntalajeista löytyy kuntosalia, uintia, kiipeilyä, ratsastusta, laskettelua, mailapelejä ja paljon muuta. Kortin toimittajan sivuilta löytyy paikkakunnittain käyttökohteet, jotka hyväksyvät maksuksi Liikunta- ja kulttuurikortin tai -setelin. Liikunta- ja kulttuuriseteli on työnantajalle erinomainen väline huolehtia työntekijöiden työhyvinvoinnista ja näin pitää heidät hyvässä henkisessä kunnossa. Fakta liikunta- Ja kulttuuriseteli Käyttö on työnantajan veroton henkilökuntaetu, euroa työntekijää kohti vuodessa. Työnantaja päättää vuotuisen edun suuruuden. Etu on henkilökohtainen. Palvelun tuottajia: 300 paikkakunnalla yli 4 500, sähköisellä kortilla Mikäli seurakunnassasi ei ole tätä etua, tee siitä aloite työnantajallesi. Etu on voimassa saakka. Lippujen varaus: Lippupalvelu. lippu. fi, tiketti.fi (valtakirjoilla voit varata liput työtovereillekin). Palveluntarjoajat: Smartum, Tykykuntoseteli ja Virikeseteli. TeksTi ida MieliTyinen amk-uudistus etenee jähmeästi Ammattikorkeakoulujen rahoitusuudistus siirtyy vuosilla eteenpäin. ammattikorkeakoulu-uudistus käynnistyi kovalla vauhdilla syksyllä Uudistuksen tavoitteena oli tukea ammattikorkeakoulujen perustehtäviä: työelämälähtöistä koulutusta ja soveltavaa tutkimusta, joka palvelee aluekehitystä. Ammattikorkeakoulujärjestelmästä haluttiin tehdä entistä laadukkaampi, vaikuttavampi ja kansainvälisempi. Uudistuksen pääpaino oli hallinnon ja rahoituksen uudistamisessa. Tavoitteena oli siirtää rahoitus kokonaan valtiolle, kun se nykyisin jakaantuu valtion ja kuntien kesken. Lisäksi kaikki ammattikorkeakoulut haluttiin muuttaa osakeyhtiömallisiksi. Taloudelliset realiteetit tulivat kuitenkin opetusministeriössä vastaan. Ammattikorkeakoulujen rahoitusta ei ollutkaan varaa siirtää valtiolle. Samassa rytäkässä peruttiin lupaus, että osakeyhtiömuutoksesta ei seuraisi korkeakoululle taloudellisia menetyksiä. Ammattikorkeakoulujen rahoituksen uudistaminen on siirretty osaksi valtionosuusjärjestelmän kokonaisuudistusta, joten uudistus lykkääntyy osin ainakin vuoteen Amk-lakia uudistetaan nyt toimilupien osalta, ja tässä yhteydessä ammattikorkeakoulut saavat lisää valtaa koulutusvastuidensa määrittelyyn. Myös hallinnon uudistamista pyritään viemään eteenpäin. Tavoitteena on tehdä kaikista ammattikorkeakouluista osakeyhtiöitä. Erityisen vaikeaksi tilanteen tekee se, että valtio toteuttaa ammattikorkeakouluihin kohdistuvat säästöt alkuperäisessä laajuudessaan, joten ammattikorkeakoulut joutuvat säästämään yli kymmenen prosenttia toimintamenoistaan. Akava on uudistuksen mutkistuttua erityisen huolissaan siitä, kenen ehdoilla merkittävä koulutuspoliittinen uudistus tapahtuu. Akavan puheenjohtaja Sture Fjäder on vedonnut erityisesti kuntapäättäjiin vastuullisten ja rohkeiden rakenteellisten ratkaisujen puolesta. Koulutuksen laatua ei voida taata, jos resurssit pirstoutuvat pieniin yksiköihin ympäri maata ja maakuntia. Alueilla on lyötävä hynttyyt yhteen ja katsottava korkeakoulukarttaa koko alueen kehittämisen näkökulmasta. Jos kuntapäättäjillä ja muilla ammattikorkeakoulujen ylläpitäjillä ei ole rohkeutta uudistusten toteuttamiseen, päätösvalta lipeää käsistä. Valtioneuvosto tekee viime kädessä päätökset toimilupia uudistaessaan. Uudistus on iso mahdollisuus ammattikorkeakouluille, koska ne saavat lisää päätösvaltaa koulutusohjelmien laatimisessa. Ammattikorkeakouluilla on ainutlaatuinen mahdollisuus osoittaa, että ne seuraavat työelämän kehitystä ja uudistavat rohkeasti tutkintojensa tavoitteita ja sisältöjä. Akavalle koulutuksen kehittämisessä äärimmäisen tärkeä näkökulma on koulutuksen yksilölle tuoma hyöty. Tästä syystä Akava puolustaa koulutusmäärien mitoittamista siten, että korkeakoulun käyneellä on mahdollisuus työllistyä koulutustaan vastaavalla tavalla. Tämä on sekä yhteiskunnan että yksilön etu. Kirjoittaja on Akavan koulutuspoliittinen asiamies. 28 Dino Dino 29\n16 työyhteisön tukeminen Valokuvista voimaa DIAKin ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon opiskelijat Urpo Häkkinen ja Tiina Taavitsainen etsivät näkökulmaa työhyvinvointiin ja työyhteisön tukemiseen valokuvan kautta. Teksti Urpo Häkkinen ja Tiina Taavitsainen Kuva Tiina Taavitsainen Professori Marja-Liisa Manka Tampereen yliopistosta on tutkinut paljon työn mielekkyyden merkitystä ja näkee työhyvinvoinnin kivijalan sosiaalisessa ja psykologisessa pääomassa. Hyvä henki työyhteisöön syntyy vastavuoroisuudesta ja luottamuksesta. Itseluottamus ja toiveikkuus taas tuovat iloa yksilön työpanokseen. Voimauttava valokuva, joka tuli kirkon kasvatustyössä tutuksi Jumalan silmissä kaunis -painopisteen aikana, voi tarjota paljon myös työssä voimaantumiseen. Näkyväksi tekevä voima Valokuvalla on suuri todistusvoima. Sen avulla voidaan tehdä näkyväksi asioita, puolia tai rooleja, jotka muuten eivät ole tulleet huomioiduksi. Valokuvalla voidaan välittää arvon ja yhteyden tunnetta. Työyhteisössä kuvan keinoin voidaan mahdollistaa paitsi yksilön voimautumista, myös tiimin ilmapiiri, uuden tulokkaan perehdytys tai perustehtävän tutkiminen voi valokuvan kautta saada uutta näkemystä. Voimauttava valokuvaus menetelmänä edellyttää kouluttautumista ja menetelmän osaajan omaa valokuvauksen prosessia. Toimiakseen voimauttavana valokuvaus edellyttää vallan purkamista kuvaajalta kuvattavalle. Kuvan päähenkilö määrittää, Kuvan päähenkilö määrittää, miten hän haluaa tulla kuvatuksi. miten hän haluaa tulla kuvatuksi. Mitkä ovat ne puolet tai roolit tai tunnelmat, jotka hän haluaa tehdä näkyväksi muille? Hän on myös kuvien omistaja ja määrittelee, mitä ja miten kuvia käytetään. Vuorovaikutus kuvaajan ja kuvattavan välillä jäsentää kuvaamisen tavoitetta ja avaa polkuja ja oivalluksia yhteistyön edetessä. Mitä kaikkea haluankaan kuvilla kertoa ja löytää! Kun työntekijä etsii ja löytää Kirkko on valmistellut yhdessä työntekijäedustajien ja työntekijöitä kouluttavien laitosten kanssa seurakuntatyöntekijöiden ydinosaamiskuvauksia. Kirkon työntekijöille tarkoitetun tietopankin Sakastin sivuilta löytyvät kaikkien toiminnallisen puolen työntekijöiden ydinosaamiskuvaukset. Näin kirkko on halunnut kuvata työntekijöidensä keskeisen osaamisen. Tavoitteena on ollut, että seurakunnat voisivat käyttää näitä kuvauksia esimerkiksi rekrytointitilanteissa tai miettiessä, millaista osaamista seurakunnassa tulisi olla. Kaikkea sitä osaamista, joka ydinosaamisasiakirjassa mainitaan, ei oleteta kenelläkään olevan. Samanaikaisesti työtehtäväänsä suorittava työntekijä on paljon enemmän kuin kyseisen tehtävän toimittaja. Hän kantaa mukanaan his- Tuuli Korpisalo (kuvassa) tarkasteli itseään ja osaamistaan uuden työn alkaessa erityisnuorisotyössä voimauttavan valokuvan avulla. 30 Dino Dino 31\n17 henki kulkee Joskus työyhteisöissä on ihmisiä ja tehtäviä, jotka jäävät pimentoon ja huomiotta. toriaansa, kodin arkea ja kaikkia ominaisuuksiaan, kykyjään ja opittuja taitoja elämänsä varrelta. Kohtaavatko arjessa työnantajan odotukset ja työntekijän osaaminen? Voisiko työntekijä uskaltautua ottamaan kaikki kykynsä käyttöön ja näin lisätä motivaatiota ja jaksamista työssä? Kissanhännän nostajaiset Joskus työyhteisöissä on ihmisiä ja tehtäviä, jotka jäävät pimentoon ja huomiotta. Työn rakenteet, vähättelyn kulttuuri tai suorittamisen pakko saat- kokemuksia voimauttavan valokuvauksen menetelmästä Työntekijä voi perehdyttää itseään tehtäviä pohtien ja omaksuen peilata omaa työtä, mikä siinä on merkittävää, mieluista, hankalaa pohtia ammatillisuutta: millainen työntekijä olen? Puolia, rooleja, kehittämishaasteita, hyväksyvää ja lempeää katsetta työminälle tehdä näkyväksi itselle ja muille ammattiaan ja tehtäväkuvaansa. yhdessä voidaan tehdä kahvihuoneen kuvakollaasi: mistä saan voimaa jaksaa työssä? pitää TyKy-päivän tuokio albumikuvien kera: kun itse olin 15-vuotias kokeilla parikuvaamista, jonka avulla kokemus yhdessä tekemisestä vahvistuu: tavoitteena esimerkiksi nähdä ja löytää hyvää itsessä ja työparissa, saada omannäköiset kuvat nettisivujen yhteystietoihin tai kuvagalleriaan, tehdä tiimiläisten erityisosaamiset näkyviksi tai kertoa kuvan avulla työyhteisön toiminta-ajatuksesta. tavat heittää varjoa joidenkin tehtävien ylle siten, ettei niitä ja niiden tekijöitä nähdä merkityksellisinä seurakuntatyössä. He ansaitsisivat oman tehtävänsä raikastamista ja varjosta esiin nostamista sekä arvostetuksi tulemista omassa tehtävässään. Samalla he voisivat kokea tulevansa nähdyksi omana itsenään. Jokaisen pitäisi olla paitsi oman elämänsä niin myös oman työnsä päähenkilö; merkityksellinen ja arvokas siinä, mitä tekee. Tiina Taavitsainen ja Urpo Häkkinen kirjoittivat jutun ylemmän amk-tutkinnon Asiantuntijatyön kehittäminen muuttuvissa toimintaympäristöissä -koulutusosion yhteydessä. Fakta Voimauttava valokuva on taide- ja sosiaalikasvattaja Miina Savolaisen kehittämä sosiaalipedagoginen menetelmä, jossa valokuvalla on suuri rooli voimautumisprosessissa. Voimautumisen keskeinen idea on, ettei toista ihmistä voi voimauttaa, vaan se on itsestä nousevaa voiman tunnetta. Lähtökohtana ovat kuvaajan ja kuvattavan tasavertaisuus ja kuvan päähenkilön itsemäärittelyoikeus. Menetelmä toimii neljällä osa-alueella: valokuvaustilanne ja sen vuorovaikutus, omakuvat, albumikuvat ja arjen teemojen kuvaaminen. Tavoitteellinen kuvaaminen voi mahdollistaa ihmissuhteiden lähentämisen, vuorovaikutuksen parantamisen, hajanaisten, tunnepitoisten ja abstraktien asioiden selkeyttämisen sekä oman minän tai yhteisön toiminnan tutkimisen ja reflektoinnin. (www.voimauttavavalokuva.net) TeksTi ja kuva reijo rexi TakaMaa Varaudu viisaasti nyt hetkeen No. Olipa kerran kynttiläkuusi vanttera ja suojaisa kuin turvaksi luotu. Nyt se seisoo tuhannen kilon tykkylumi taakkanaan kuin valkea huntukuori, latvansa nöyrästi taittaen, tunturin tuiskuja uhmaten. Lumen alla se kerää voimaa, kunnes keväällä heräisi ja havun oksilla antaisi suojansa monille kesän pikkuisille. Puu, vuosisadan ryhdillään seisoo ja odottaa. Se kynttiläkuusi, siperiankuuseksi kutsuttu, tietää että jos aikoo jaksaa, niin on otettava aikaa olemiseen, voimien keräämiseen ja tuulessa taipuiluun. Vaan mikä on tuo hangessa kohoava lumikumpu, kiepissä kuin riekko, pakkasta paossa, joka tietää että kun on oikein kylmä, niin lämpö löytyy hangen alta. No. Olipa kerran sitkan taipuisa ja notkea pensas, katajanpuu kestämään ja kannattelemaan luotu. Siellä se kerää lumessa lustoonsa ihanan tuoksun ja varteensa taipuvan kaaren. Taipuu vaan ei taitu. Pippurisin marjoin se odottaa ottajaansa. Legendan katajapuu, joka kerran suojasi tuuheilla oksillaan Pyhää perhettä ryöväreitten käsiin joutumasta. Kataja, maamme vanhinta puuta ja vahvinta puuainesta. Ei mikään muu puu ole kuin palvelijan puu. Se tarjoaa taipuisan teltan kaaren, tuoksuvan voiveitsen ja pippurisen mausteen. Ja sekin ymmärtää nukkua ja tahtoo levätä. Sillä jos ei nuku, niin väsyy. Jos ei lepää, niin ei kestä vääntöä. Kynttiläkuusi - kuin lapsen ja nuoren turvapuu. Katajapensas - kuin palvelun ja hoivan suojapuu. Ei sano lapsi eikä nuori, että haluaisin jutella kanssasi ensi kesänä siinä kuuden maissa. Sitten kun sinulla on aikaa. Ei sano köyhä, että antaisitko leipäpussin kuukauden kuluttua. Sitten kun sinä olet syönyt ja levähtänyt. Eivät sano niin, vaan sanovat, että nyt. Nyt olisi asiaa, nyt tarvitsen sinua, nyt kurnii ja nyt en tiedä, mitä tekisin. Ihmisen kohtaaminen vaatii aina pysähtymistä, keskittymistä ja arvostamista, mutta meiltä se vaatii myös ammatillisuutta ja oikeaa eettistä otetta. Kun kohtaaminen on ammatti, on tärkeää, että tämä välineemme on kohtuullisessa kunnossa. Onneksemme sitä voi harjoittaa joka päivä niin kotona kuin työmaalla. Anteeksi, mitä sinä sanoitkaan? Odotahan, niin puhutaan tarkemmin! Kohtaaminen tulee siunaukseksi Raamattumme lehdiltä. Kuinka kohdattiin syntinen nainen? Kuinka kohdattiin ryöväri ristin puulla? Kuinka nostettiin lapsi taivaan esimerkiksi? Kohtaaminen on nyt, mutta varautuminen tänään ja eilen. Kuuntele sisäistä kuustasi, katsele ja kastele katajaasi. Etsi ja löydä lepohetkesi. Se voi olla nyt, mutta ei silloin kun kohdattavalla on nyt hetkensä. Varaudu viisaasti nyt hetkeen, omaasi ja toisen. 32 Dino Dino 33\n18 poimuri lakimies Koonnut Hannele Nuojua Uskalsin puhua omista ajatuksista ja yhdessä tekemisestä. Ei tarvinnut jännittää tai hävetä tietämättömyyttään, seurakunnan luottamushenkilö lähes hyrisi työntekijöitten ja luottamushenkilöiden yhteisen illan jälkeen. Ilmapiiri oli innostunut ja läheinen. Illassa moneen kertaan sanottiin sana yhteistyössä. Se sisälsi meidät luottamushenkilöt, jotka osallistumme toimintaan itsekin, ja työntekijät. Päällimmäiseksi illasta jäi hyvä mieli, kertoi tunnelmistaan toinen luottamushenkilö. Me ollaan ylpeitä itsestämme ja kotiseurakunnan toiminnasta, julisti kolmas luottamushenkilö. Seurakunta elää jäsentensä arjessa mukana. Olemme tulleet kuulluiksi. Perhekerhot ja perheretket ovat tuoneet iloa ja jaksamista vanhempana, kertoi itselleen tärkeimmistä toiminnoista neljäs luottamushenkilö. Jumalan valtakunnan kaikenlaisen suuruuden perustaan kuuluvat myös ne lukuisat tilanteet, jossa seurakuntalaiset kohtaavat toisensa ja tulevat ehkä huomaamattaankin kantaneeksi toistensa taakkoja. Nämäkään tapaukset eivät nouse julkisuuteen, mutta näistä tavanomaisista ja ehkä joskus jopa vähäpätöisiltä näyttävistä arjen pienistä asioista nousee kaikki se, mitä nimitämme kirkon elämäksi ja työksi, saarnasi Espoon piispa Tapio Luoma virkaanasettamispäivänään. Lapset ovat kadoksissa, huolestui nuorisotyöntekijä kerhojen osallistujakatoa. Keskustelu neljävuotiaan päiväkerholaisemme ja äidin välillä: Äiti: Tuus tänne, mul on tärkeetä asiaa. Tyttö: No mitä? Äiti: Pakkaa reppuun, mitä haluat mukaan, ku kohta lähdetään. Tyttö: No ei toi kyllä ollut tärkeetä. Äiti: Ai miten niin? Tyttö: Tärkeintä on rakkaus. Teksti Tuula Sillanpää Irtisanoutuminen ja lomautus Tällä palstalla lakimies Tuula Sillanpää vastaa lukijoita askarruttaviin kysymyksiin. u Voiko työnantaja sitouttaa viranhaltijan pysymään työssä kaksi vuotta sen jälkeen, kun viranhaltija on ollut työnantajan maksamassa erityisessä koulutuksessa? Työnantajalla on velvollisuus ylläpitää viranhaltijan ammattitaitoa koulutuksella. Lisäksi kirkon yleisen virka- ja työehtosopimuksen mukaan viranhaltija voi irtisanoa sekä toistaiseksi voimassa olevan että määräaikaisen virkasuhteensa normaalien irtisanomisaikojen puitteissa (2 viikkoa 2 kuukautta). Tätä taustaa vasten viranhaltijoiden sitouttaminen kahdeksi vuodeksi on hyvin vaikeaa. Työsopimuslain piirissä olevat työntekijät ovat eri asemassa. He voivat tehdä sitovia määräaikaisia työsopimuksia esimerkiksi kahdeksi vuodeksi. Oikeuskäytännön mukaan työntekijät voidaan tietyillä tiukoilla edellytyksillä velvoittaa pysymään työnantajan palveluksessa sovittu aika erityisen, työntekijää itseäänkin selkeästi hyödyttävän koulutuksen jälkeen. Sopimus ei kuitenkaan saa olla kohtuuton. Jos työnantaja pyytäisi tällaista sitoutumista, on tärkeää olla yhteydessä liittoon asian selvittämiseksi. u Miten seurakunnan viranhaltija lomautetaan? Viranhaltija voidaan lomauttaa, kun työt tai mahdollisuudet tarjota työtä ovat tilapäisesti vähentyneet. Lisäksi edellytetään, että muuta työtä ei ole tarjolla. Lomauttaminen on mahdollista myös tilanteessa, jossa seurakunnan tulot pienevät verotulojen pienenemisen takia ja henkilökuntaa joudutaan tilapäisesti vähentämään; työmäärän vähenemistä ei vaadita. Lomautus voi kestää määräajan, enintään kolme viikkoa kalenterivuodessa. Työnantajan on annettava lomautuksen ennakkoilmoitus välittömästi, kun lomautuksen tarve on tiedossa ja mikäli mahdollista viimeistään kolme kuukautta ennakkoon. Ilmoituksessa tulee mainita lomautuksen syy, arvioitu alkamisaika, kesto ja lomautettavien arvioitu määrä ammattiryhmittäin. Varsinainen lomautusilmoitus pitää antaa viranhaltijalle tiedoksi vähintään 14 päivää ennen lomautuksen alkamista. Siinä on mainittava lomautuksen syy, alkamisaika ja kesto. Ilmoitus annetaan pyynnöstä kirjallisena. Tuotannollisista ja taloudellisista syistä toteutettavista lomautuksista on neuvoteltava etukäteen yhteistoimintamenettelyssä. Työnantajan on annettava työntekijäpuolelle kirjallinen neuvottelualoite (5 päivää etukäteen) ja asiaan liittyvät tiedot sekä neuvoteltava lomauttamisen perusteista, vaikutuksista ja vaihtoehdoista. Lomautuksen ajalta viranhaltijalla on oikeus työttömyyskorvaukseen, kun 34 viikon mittainen työssäoloehto on täyttynyt. Korvausjakson alussa on seitsemän päivän omavastuuaika. Erityisesti lomautuksen kohdalla on syytä muistaa, että omavastuuaika pitää hankkia kahdeksan peräkkäisen kalenteriviikon aikana. Lomautukseen liittyy paljon yksityiskohtia, joita ei ole tässä mahdollista käsitellä. Jos lomautus uhkaa omalla kohdalla ja menettelytavoista on epätietoisuutta, on tärkeää ottaa hyvissä ajoin yhteyttä liittoon ja työttömyyskassaan: Voit lähettää lakimiehelle ajankohtaisia kysymyksiä osoitteeseen tai 34 Dino Dino 35\n19 kolumni Tero konttinen johtava diakoni tulossa kuva Tero konttinen TyÖyhTeisÖissä pohditaan, miksi hallintohuoneissa lukkoon lyöty toimintastrategia pitäisi jalkauttaa. onko se laadittu niin selkokielellä, että sen voi kuka tahansa käsittää? Jostain olen lukenut, että kirkosta työnantajana rakennellaan ajan kanssa brändiä. työnimenä on unelmien työpaikka. arvelen, että ympäristön muutoksista huolimatta monet jatkavat aikoinaan sinänsä oikeiden asioiden tekemistä liian pitkään. Näin meillä on ennenkin tehty. tällä menetelmällä saadaan aikaiseksi kuolonkorinaa ja ilo menehtyy. Edes seuraavassa kirkkoneuvoston kokouksessa annettu elvytys ei tuo vainajaa takaisin. MiTä sitten pitäisi apinoida tai monistaa? kun asiat ovat menneet pieleen, esimies antaa korjaavaa palautetta. työyhteisötaitoja opiskellut tiimin jäsen kokee sen kuitenkin parjaavana kolauksena. ilman turvallisuutta ei synny luottamusta, joka johtaa hedelmälliseen ja monipuoliseen dialogiin. hyvä puhumisen, kuuntelemisen ja yhteisen tekemisen kulttuuri auttaa lujittamaan yhteenkuuluvuutta. luovan työkulttuurin viljely ja varjelu kasvattavat energialatauksia, joista joskus pulpahtelee jopa iloa. Yhteen hiileen puhaltaminen lämmittää. Nauru, kiitollisuus ja me-henki alkavat säteillä myös ympäristöön. se on ensimmäinen hetki, jolloin asiakas tai seurakuntalainen havaitsee välähdyksen yhteisestä unelmasta. unelmahan on jotain, mikä on helppo Kiitoksia apinoiden Anteliaasti, kiitollisesti ja ystävällisesti käyttäytyvä ihminen elää pidempään. jakaa toisten kanssa. olipa yhtä unelmaa käydä seurakunnassa! jokainen on oman elämänsä johtaja. kiitollisuus on johtamisen avainsana. viipyilevä, kuunteleva ja innostava yhdessä tekijä löytää helposti kiitollisuuden aiheita ympäriltään. kiireisen ihmisen elämässä kiitollisuus kalskahtaa epäkiitolliselta hommalta. monien valmentajien ja konsulttien työkalupakista löytyy kiitollisuuden kaivamiseen soveltuvia työkaluja. Pelkkä kaivelu ei kuitenkaan riitä, sillä toiminnan tulos ratkaisee. talousihmiset toistelevat mantraa: mitä jää viivan alle? ajan mittaan vaikkapa kiitollisuusblogia tai päiväkirjaa pitävät ihmiset havaitsevat kiitollisuustyön tuloksia. he tulevat valppaiksi, innostuneiksi ja voimallisiksi. Elämän energia ja optimismi alkavat kummasti lisääntyä. Joissakin tutkimuksissa on havaittu, että anteliaasti, kiitollisesti ja ystävällisesti käyttäytyvä ihminen elää pidempään kuin kaikesta valittava ärripurri. vihaa, katkeruutta ja kyynisyyttä sisällään hautova ihminen sairastuttaa itsensä, läheisensä ja työtoverinsa. työyhteisö on monimutkainen ja vaikeasti hahmotettava kokonaisuus. Jokainen yhteisön jäsen rakentaa vetovoimaa koko ajan. Jos vetovoiman suunta ei ole yhteinen, veto ja vastaveto sammuttavat kipinän. kuva hannu keränen Alaosastojen toimihenkilöille Dtl:n alaosastojen puheenjohtajien ja sihteerien toimihenkilöpäivä pidetään Ilmoittautuminen mennessä: ja siellä alaosasto-kohdassa. Jäsentapaaminen Tampereella klo järjestetään KNT:n jäsentapaaminen Kirkon nuorisopäivillä Tampere Areenassa. Vaativuusryhmässä 501? Dtl kokoaa edunvalvontaa varten tiedot vaativuusryhmässä 501 olevista jäsenistään. Käy täyttämässä liiton sivuilla lyhyt kysely edunvalvonta, palkkaus. Diakoniapäivät Tavataan Diakoniapäivillä Kuopiossa Dtl:n ständillä. JUKOn luottamusmieskurssi Dtl ja KNT järjestävät JUKOn luottamusmieskurssin kulttuurikeskus Sofiassa Helsingissä. Syksyn Sisu-päiville Dtl:n syksyn 2012 Sisu-päivien ilmoittautuminen on alkanut: ammatilliset asiat, koulutusta jäsenille. 36 Dino Dino 37\n20 esittely DiakoNia- työnteki- JÖiDEN liitto Puheenjohtaja Merja korpela vs. johtava diakoniaviranhaltija Puh Varapuheenjohtaja Marko Pasma Hämeenlinna-vanajan srk diakoni Puh Toiminnanjohtaja Riitta Hiedanpää diakonissa, terv.hoit. Puh , Asiamies Tiina Laine TtM, diakonissa Puh , Toimistoassistentti Liisa Rossi yo-merkonomi Puh uusi puheenjohtaja valitaan lehden painoon menon jälkeen. kirkon Nuoriso- työnteki- JÖiDEN liitto Puheenjohtaja Risto Luukkanen nuorisotyönohjaaja Puh Varapuheenjohtaja ilkka kalliokoski johtava nuorisotyönohjaaja Puh Toiminnanjohtaja arja Lusa sosionomi ylempi amk Puh Jäsenpalvelusihteeri Tarja Hämäläinen Hso-sihteeri Puh rekisteröidy Ja Poimi EDut! liity JÄsENEksi u kutsu rohkeasti liittoon kuulumattomia kollegoitasi mukaan toimintaan. Yhdessä voimme enemmän! Varsinaiseksi jäseneksi voit liittyä seuraavasti: Dtl: soittamalla Liisa Rossille puh tai sähköpostitse KNT: tai sähköpostitse tai soittamalla Opiskelijajäseneksi voit liittyä netissä tai u TyÖTTÖMyyskassa hoitaa työttömyyteen ja esimerkiksi vuorotteluvapaaseen liittyviä asioitamme. Erko Erityiskoulutettujen työttömyyskassa, puh (ma to klo 12 15), u käytä hyödyksesi jäsenetusi, joihin voit tutustua verkkosivuillamme ja Anna että Kristuksen hauta olisi minulle tyhjä niin kuin pääsiäisen luonto on tyhjä ja lupausta täynnä hänelle joka näkee ja uskoo. (Pääsiäisrukous, katkelma: Jukka Kemppinen, Kotien rukouskirja) kuva hannu keränen 38 Dino Dino 39


Tuntematon lukija: Brian Augustyn: Batman - Gotham by Gaslight\nVihdoinkin minulla on aikaa lukea ystävältäni jo kuukausia sitten lainaamia Batman-sarjakuvia - tosin oli melko vaikeaa valita niin monen kirjan väliltä. Lopulta päädyin teokseen, jossa Batman on sijoitettu viktoriaanisen aikakauden Gothamiin.\nKirja sisältää kaksi Augustynin kirjoittamaa tarinaa Lepakkomiehestä: Gotham by Gaslight sekä Master of the Future. Molemmissa oli puolensa, mutta pidin jälkimmäisestä enemmän, sillä pidin sen piirrostyylistä ja juoni oli omintakeisempi. Gotham by Gaslightin kuvitus oli turhan suttuista minun makuuni - lisäksi tarina eteni suurilla harppauksilla, jolloin se jäi hajanaiseksi.\nYön ritari seikkailemassa viktoriaanisella ajalla tuntuu ajatuksena erittäin kiehtovalta: aikakauteen liittyy niin olennaisesti sumuiset maisemat, salaperäisyys sekä synkkyys, että se on kuin luotu Batmanin temmellyskentäksi. Valitetavasti teoksen hienous jää enimmäkseen ajatuksen tasolle: visuaalinen puoli on vaikuttava, mutta kerronnassa lasketaan liikaa kliseiden varaan. Minua rehellisesti sanoen kyllästyttää, että lähes jokaiseen viktoriaaniseen aikaan sijoittuvaan rikostarinaan on pakko ympätä Viiltäjä-Jack. Ja miksi, oi miksi taas kerran Sigmund Freud ja hänen psykoanalyysinsa - Augustyn olisi voinut edes yrittää olla omalaatuisempi.\nPuutteistaan huolimatta kokonaisuus oli mielestäni mukiinmenevä. Batmanin puku sekä toimintatavat - oli hän sitten viittasankarina tai siviilissä - oli sovitettu aikakauteen onnistuneesti ja etenkin Gotham by Gaslight-tarinasta huokui viktoriaanisen synkeä tunnelma. Myös hahmojen puhetapaan sekä Gothamin ulkoasuun oli kiinnitetty huomiota. Lisäksi Master of the Future-tarinasta löytyi 1890-luvun kirjallisuudelle ominaisia sci-fi-elementtejä.\nBatman - Gotham by Gaslight ei tehnyt minuun ylettömän suurta vaikutusta, mutta tarinat olivat viihdyttäviä yhtä kaikki. Innostuin myös ajatuksesta viktoriaanisen ajan Batmanista, joten olisi mukavaa, jos muutkin sarjakuvantekijät tarttuisivat tähän aiheeseen.\nLähettänyt Hande klo 12:15\nTunnisteet: Augustyn Brian, Batman, sarjakuvat, supersankarit, viktoriaaninen aika


Italia: Pakolaislasten keskuksissa tuotetaan uusia terroristeja\nSisäministeriö antaa 52 miljoonaa euroa alaikäisten vastaanottoon. Sbai: ”Keskuksissa vanhemmat pojat indoktrinoivat nuorempia”\nJihadia ruokkiva vihatehdas voi kätkeytyä vastaanottokeskuksiin ja ”alaikäisten” maahanmuutoksi kutsuttuun ilmiöön. Marokkolaistaustainen italialaisjournalisti, sekä islam- ja fundamentalismiasiantuntija Souad Sbai on vakuuttunut tästä: ”Eräässä Sisilian keskuksessa tapasin alaikäisinä pidettyjä poikia, mutta kun keskustelin heidän kanssaan niin osoittautui, että he olivat varmasti 19-vuotiaita tai vanhempia. Lisäksi meillä alaikäisenä voidaan pitää 14-vuotiasta, vaikka arabi-islamilaisessa kulttuurissa hän voi olla jo 9-10 -vuotiaana perheen pää, sekä antaa määräyksiä äidilleen ja siskoilleen, jonka takia hän on aikuinen saapuessaan meidän sosiaaliseen verkostoomme. On virhe toimittaa hänet vastaanottokeskukseen. Joku tienaa tällä paljon. Antakaamme heidät hoidettaviksi perheisiin, jotka ovat tehneet niin paljon kyselyjä”.\nVuonna 2016 maahan saapui 25.846 yksintullutta alaikäistä. Tänä vuonna 31. heinäkuuta luku oli jo 12.656, joka on enemmän kuin koko vuonna 2015. Sisäministeriö myönsi elokuun alussa 52 miljoonaa euroa uusiin alaikäisten vastaanottoprojekteihin. Nämä tulevat huhtikuussa 2016 jo rahoitettujen 20 projektin lisäksi. Souad Sbai on huolestunut ja hän kertoo tehneensä valituksen syyttäjänvirastolle pakollisen koulunkäynnin laiminlyömisestä. 60% lapsista ei käy koulussa.\nPolttopisteeseen nousee kuitenkin nyt vastaanotto: ”Vastaanottokeskuksissa radikalisoidutaan – hän kertoo – vierailin Sisiliassa eräässä keskuksessa, jossa puolet 140 lapsesta oli jo radikalisoitunut. Eräässä julkisessa tilaisuudessa he kaikki nousivat merkistä ylös rukoushetken koittaessa. Sellaista ei tapahdu edes kansainvälisessä teologikonferenssissa”.\nToinen huolestuttava signaali ilmeni struktuurissa, joka oli Laziossa havaitun kaltainen: ”Kaksi pojista, joiden en katso olevan alaikäisiä, vaan vähintään 20-vuotiaita, olivat jo jihadisteja. Heillä oli taipumusta muiden käännyttämiseen ja aggressiiviseen käytökseen. Nämä ovat piilossa olevia ilmiöitä, niitä ei voi nähdä, mutta jännite on suurta ja jotakin odotetaan tapahtuvaksi. Tilanne on sama monissa keskuksissa”. Pitkän kokemuksen, tutkimusten ja kenttätyön johdosta asiantuntijalle ei jää paljoa epäselväksi: ”Tunnen heidät ja tunnistan heidät jo 5 minuutissa, olen tutkinut heitä ja havaitsen huolestuttavia asioita”. ”Monet pojat – sanoo Sbai – ovat lähteneet Marokosta tai Tunisista, ja he ovat menneet Syyriaan taistelemaan, ja sitten he eivät ole palanneet kotimaihinsa, vaan Italiaan, Espanjaan ja muihin maihin”. ”Heitä ei voi enää deradikalisoida. Toiset taas radikalisoituvat täällä keskenään ja aina on joku ulkopuolinen, joka voi organisoida ja vaikuttaa heihin”.\nMaaliskuussa parlamentti hyväksyi uuden yksintulleita alaikäisiä koskevan lain. Se on ensimmäinen Euroopassa, mutta Sbain mukaan mikään ei ole muuttunut: ”Ei ole mitään todellista ohjelmaa. Meillä ei ole onneksi vielä toista tai kolmatta sukupolvea, he ovat vielä 2-3 -vuotiaita, mutta jos tuomme heitä maahan ulkomailta, niin täydellinen saastuminen tapahtuu muutamassa vuodessa”. Mikä ratkaisuksi? ”Valvonta, tarkkojen lukumäärien ja tietojen hankkiminen, heidän kotimaidensa kuuleminen, selvitettävä etsivätkö heidän vanhempansa heitä, ja sitten heidän nimensä ja etunimensä, ja pitää ponnistella heidän palauttamiseksi kotimaihinsa”. Sbai on realisti: ”Alaikäiset voivat olla Troijan hevonen, he voivat olla huomenna kaulankatkojia, pitää olla hyvin tarkkana, jos emme halua tulla herätetyksi Barcelonan tapaan. Jos emme ole varuillaan, niin he voivat vahingoittaa meitä – erittäin pahasti”.\nTagitItalia maahanmuutto Terrorismi Vastaanottokeskus


lenkkarit – Endorfiinikoukussa\nJuoksu, Polkujuoksu, Urheiluvälineet\nKahdeksat lempilenkkarit ja perustelut niille\nVäännän nyt veistä omassa haavassani ja näytän teille kaikki lempilenkkarini perusteluineen. Oikean takareiden vamman vuoksi tämän vuoden juoksut oli juostu jo maaliskuussa, mutta ihan viimeisetkin toiveenrippeet juoksusta jätin viime viikolla kortisonipiikin pistämisen jälkeen lääkärin pöydälle. En siis juokse enää tänä vuonna ja loppuvuosi kuluukin sujuvasti takareiden vammaa parannellessa. Nyt on takana ensimmäinen täysi lepoviikko jalalle, ei siis lainkaan alakroppaa rasittavaa liikuntaa. Vielä toinen viikko pitäisi malttaa ja sen jälkeen alkaa varovainen ja tunnusteleva kuntouttava treeni. Luvassa siis uintia, pyöräilyä ja jonkinmoista lihaskuntojumppaa. Nyt niihin kenkiin. Meidän kodin kenkäkaapit pursuavat lenkkareita ja mies aina hämmästelee mihin niitä kaikkia muka tarvitaan. Uskokaa huviksenne, että olen karsinut sellaiset kengät, joita en käytä aktiivisesti (siis silloin kun pystyn harrastamaan juoksua). Nämä kahdeksan ovat sellaisia, jotka ovat...\nJuoksu, Treenipäiväkirja, Urheiluvälineet\nEilen illalla sain mieheltä kyydin töistä kotiin. Kello oli tuolloin niin paljon eikä huvittanut lähteä sateeseen polkemaan. Pyörä jäi siis työpaikalle. Illalla kotona sitten muistin, että löin Marsen kanssa vetoa siitä, että ollaan seiskalta töissä +-5 min, jos myöhästyy, joutuu tarjoamaan toiselle aamupalan. Heräsin aamulla klo 6:18, eli ei mitään saumaa ehtiä juosten seiskaksi töihin (noin 8 km matkaa). Arvoin kulkuvälinettä, koska sängystä nouseminen tuntui vaikealta lihaskipujen takia. Maastavedot tuntuu aika mojovasti selässä. Vähän käveleskelin kämppää ympäri ja totesin, että jalat kyllä toimii, joten lenkkikamat niskaan ja ulos. Ulkona oli hiostavaa ja kuuma, eikä juoksu kulkenut oikein mitenkään. Mietin, että jos juoksisin pelkästään työmatkaa reppuselässä, mä varmaan vihaisin juoksua. Perille päästyä olin ihan läpimärkä hiestä ja teki mieli kellistyä työpaikan parkkihallin...


Baarimikko, ulos peliseksiydin. näetkö liukuportaita?\non vihaaja pervo kampanja Kuvakaappauksia 4chan levyt on kerätty ja julkaistu aiemmin Quinn suositeltavaa, että valituksia etiikka indium games neljäs valtiomahti oli epätodellinen pohja hoc viime Gamergaters ongelmia kriitikot niiden jatkuvaa väärinkäyttöä Quinn Jay Hathaway kirjoitti Gawker, että tämä järjestelmä syntyi, kun Gamergaters pohja, joka ahdistelee Quinn heidän fysiologinen ominaisuus peli seksiä core chronicle oli epätodennäköistä tuoda kotiin pekonia niitä tilata mukaan Hathaway IRC chat lokit osoitti, että Gamergate edessä oli keskittynyt tuhoamaan Zo Quinn ensin uudistamalla pelejä raportointi toinen\nWhether Game Sex Core The Passive Voice Participles Of Verbs Neutri\nUudenvuodenaatto 2015 toivon eläväni elinaikani sisätiloissa naimisissa oleva naiseni vuoteen 2017 asti. 2016 elää sukupuoliydintä Siveysvuotenani. En ota mitään ennakkokäsityksiä siitä, miten se tulee menemään, tai jos 31 joulukuu 2015 haluavat olla hengissä kellon sisällä hänen jäädä minun elää. Pisin aika, jonka häviän, on hieman uudempi heptadikuukausia. Olen jolly tosiaan en tin, vaimoni yrityksen suuntaan, jotta se läpi ja läpi vuoden-kaivata rituaali, siirtymäriitti. Odotan innolla, että saan suorittaa kokeen ylpeänä., - Naimisissa oleva nainen, ja minusta tuntuu, että kaikki parit, jotka ovat olleet atomi numero 49 seksuaalinen kliimaksi -control-suhde taas olisi integroida axerophthol Vuoden Siveyden kokemus osaksi heidän elämäänsä.


Balsa ja kalastus – Balsaco\nBalsa on vaappu-uistimissa parempi materiaali kuin muovi\nBalsapuun ominaisuudet, kuten keveys ja helppo muotoiltavuus ovat tehneet siitä suositun kalastustarvikkeiden valmistusmateriaalin. Osa tehdasvalmisteisista veto- ja heittokalastuksessa käytettävistä uistimista valmistetaan edelleen balsasta, vaikka erilaisten muovien suosio onkin kasvanut. Balsa on uistinten rakentamista harrastavien suosikkimateriaali ja sitä on käytetty myös muiden välineiden, kuten pilkkivapojen valmistamiseen. Muita uistinten valmistuksessa käytettäviä puumateriaaleja ovat apassi ja vaahtera, jotka ovat balsaa raskaampia.\nParhaat vaaput ovat ennenkin olleet puuta\nSuomalaisen uistinvalmistuksen uranuurtaja Rapala aloitti 1930-luvulla tuotantonsa puisilla vaapuilla, eikä ole luopunut balsasta ja muista puulajeista myöhemminkään. Vaikka Rapala valmistaa vaappujen runkoja myös muovista, on pääosa Rapalan uistimista puurunkoisia. Sen sijaan samaan konsernin kuuluvan Stormin vaaput valmistetaan muoveista ja silikonikumista. Konserniin kuuluu kolme muutakin uistinmerkkiä, mutta ne valmistavat metallisia lippauistimia ja silikonikumisia jigejä.\n1960-luvulla perustettu Finlandia Uistin luottaa vaappujen valmistuksessa edelleen balsaan: esimerkiksi legendaarinen petokalojen suosikki Nils Master Invincible valmistetaan balsasta, kuten melkein kaikki muutkin Nils Masterin vaappumallit. Yrityksen toinen tuotemerkki on Bete, jonka mallistossa on lähinnä lippa- ja lusikkauistimia, jotka valmistetaan pääasiassa metalleista.\nKuusamon Uistin on myös perustettu 1960-luvulla. Se on tullut tunnetuksi erityisesti metallisista lusikkauistimistaan, mutta tuotannossa on myös kaksi vaapputyyppiä, Puukala ja Santeri, joista Puukala on nimensä mukaisesti puuta, punahonkaa.\nPuuvaappuja voi valmistaa suurina tai pieninä sarjoina\nPuu on niin suurten, keskisuurten kuin pienten uistinvalmistajien suosikkimateriaali. Yksi puumateriaalien ja erityisesti balsan eduista muoveihin verrattuna on, että pienten sarjojen valmistaminen on mahdollista, esimerkiksi erikoismallien. Muovivaapun valmistus vaatii aina kalliin ruiskupuristusmuotin, jonka vuoksi pienten sarjojen valmistaminen muovista ei ole taloudellisesti kannattavaa. Sen sijaan balsasta voi ilman lisäkustannuksia valmistaa miten pieniä sarjoja tahansa.\nBalsa on myös uistimia harrastuksena rakentavien suosikkimateriaali. Balsapalikan voi työstää haluamansa malliseksi yksinkertaisilla työkaluilla, kuten lehtisahalla, puukolla ja hiekkapaperilla. Hionnan jälkeen balsa-aihioon kiinnitetään runkolanka ja se maalataan ja lakataan houkuttelevan väriseksi sekä vettä ja kalojen hampaita kestäväksi. Hilepinta lisätään lakkauskerrosten välissä. Sen jälkeen kiinnitetään ruostumattomasta teräspellistä tai kirkkaasta muovista valmistettu uintilevy, uistinrenkaat sekä koukut. Balsaa voi hankkia sekä levyinä, palikoina, että valmiiksi muotoiltuna aihioina, joissa on valmiiksi ura runkolangalle. Saatavilla on myös vaapunvalmistuksen aloituspaketteja, joissa on mukana balsa- tai muoviaihiot vaappujen runkoja varten, uintilevyt, runkolangat, uistinrenkaat, koukut, hileet sekä maalit.\nMoni kalastaja virittää balsavaappunsa itse\nSuurin osa vaappuvalmistajista koeuittaa valmistamansa balsavaaput jo tehtaalla, mutta niillä kalastamiseen kuuluu olennaisesti niiden virittäminen hitaammin tai nopeammin potkiviksi koukkuja vaihtelemalla ja runkolankaa taivuttamalla. Myös vaappujen uintilevyjä taivutellaan ja hiotaan paremman uinnin tavoittelemiseksi. Tärpin jälkeen voi uistimen joutua virittämään uudelleen, jos voimakas kala on saanut runkolangan taipumaan. Lisäksi terävähampaisten kalojen tärpit tekevät maali- ja lakkakerrokseen reikiä, jotka on syytä paikata balsan vettymisen välttämiseksi. Tavanomaisin paikkausaine on kirkas kynsilakka.


MS Parma palasi Viestiliigaan voittajana | MS Parma\nMS Parma palasi Viestiliigaan voittajana\nMaija Sianoja ratkaisee voiton MS Parmalle, Alexandra Enlund PIF tulee toiseksi. Kuva Petri Riutto.\nMS Parman naisten paluu Viestiliigaan Lahdessa juostussa sprinttiviestissä päättyi riemukkaaseen voittoon. Myös miehet onnistuivat sijoittumalla neljänneksi.\nMonipuolinen maasto ei ollut pelkkää kaupunkisprinttiä, vaan tarjolla oli niin puistomaista nurmea, hiekkakenttää, asfalttia kuin hyväkulkuista metsää. Ratamestarin hajontaratkaisut olivat yllätyksellisiä ja vaatien huolellista keskittymistä omaan suunnistukseen. Pitkillä väleillä onnistuneet ratkaisut olivat arvokkaita.\nNaisten viesti huipentui ankkuriosuudella, kun jo vajaan puolentoista kilometrin kohdalla seitsemän joukkuetta oli 15 sekunnin sisällä. Kovimman nousun oli tehnyt Maija Sianoja MS Parman ankkurina juosten vaihdosta 37 sekuntia kärkeä kiinni.\n600 metriä ennen maalia edellä oli enää vain Piffenin Alexandra Enlund neljä sekuntia. Toiseksi viimeinen rastiväli oli ratkaiseva. Maija valitsi aidatun alueen kierron vasemmalta ja pisti laikan punaiselle ollen vähän nopeampi kuin oikealta mennyt Piffen. Maalissa eroa MS Parman eduksi oli kolme sekuntia. Lynxin Aino Mänkärlä tuli maaliin kolmantena 7 sekuntia Maijasta. Näppejään jäivät nuolemaan Rastikarhut, Pyrintö, Kalevan Rasti ja SK Pohjantähti.\nTakarivistä lähtenyt Elsa Ankelo nousi nopeasti kärkiryhmään mukaan. Kuva Petri Riutto.\nMaijan aisaparina juoksi osuudet yksi ja kolme 18-vuotias Elsa Ankelo. Rohkea aloitus nosti hänet takarivistä nopeasti mukaan kärjen tuntumaan. ‒ Alku lähti vähän tahmeasti liikkeelle, kun porukkaa juoksi joka suuntaan. Kolmannella osuudella oli vähemmän porukkaa ympärillä ja niin uskalsin tehdä enemmän omia reitinvalintoja. Vähän jouduin taipumaan lopussa, mutta onneksi Maija oli kovassa iskussa. Täytyy treenata talvella hyvin, jotta ensi vuonna voi haastaa naisia paremmin, Elsa totesi tyytyväisenä.\nMaija Sianoja näyttää olevan maaottelusuunnistajista selvästi kovimmassa kunnossa . Hän oli selvästi nopein niin toisella kuin neljännellä osuudella. Toisella osuudella Mänkärlä toiseksi nopeimpana jäi 23 sekuntia ja ankkuriosuudella Venla harju 28 sekuntia. Hän pääsi toiselle osuudelle 50 sekuntia kärjen jälkeen ja tuli vaihtoon kolmantena 16 sekuntia piikistä.\n‒ Oli kyllä kiva viesti. Aika samantyyppiset oli molemmat vedot. Alkuun oli muutama lyhyempi väli. Ne yritin mennä rauhassa tarkasti ja saada suunnistuksen sujumaan. Sitten pidemmillä väleillä, kun olin reitinvalinnat päättänyt, niin yritin hyödyntää edessä olevia selkiä ja lukea samalla vähän rataa eteenpäin. Osuuksien loppupätkät oli fyysisiä puistovälejä ja niillä sai sitten hyödyntää puhdasta fysiikkaa, Sianoja analysoi.\nJussi Suna ja Arto Talvinen juoksivat kärkeä kiinni kolmannella osuudella. Kuva Petri Riutto.\nMiehissä MS Parman sprinttiparin muodostivat Arto Talvinen ja Topi Penttinen, joista kumpikin juoksi kaksi osuutta. Talvinen aloittajana pysyi helposti kärkiryhmässä mukana eikä missään vaiheessa ollut kärjestä yhdeksää sekuntia enempää perässä\nSijalta neljä Penttinen pääsi liikkeelle. Kärjessä huippuvauhtia vetänyt Pyrinnön Aleksi Niemi kasvatti eroa vetäen mukanaan Ikaalista ja HS:ää. Penttinen vaihtoi viidentenä 44 sekuntia perässä.\nTalvinen jatkoi vauhdikkaasti TuMen Jussi Sunan kanssa takaa-ajoa ja onnistui kutistamaan aikaeron 25 sekuntiin.\nAnkkuriosuudella kärjessä HS ohitti Ikaalisen. Penttinen sai vedellä osuutensa rauhassa tyhjässä välissä jättäessään paremmalla reitinvalinnallaan Tumen Niklas Heikkilän taakseen.\n‒ Tänään meni ihan hyvin, ei suurempia virheitä. Ollut muutaman viikon kantapää kipeä ja oikeastaan tänään eka lenkki, kun ei häirinnyt yhtään. Mutta ei oo viime aikoina tullut tehtyä kovia juoksutreenejä, niin ei saanut oikein kaikkea irti koneesta, Talvinen totesi.\n(Kisasivuilla todella paljon kuvia.)


Raksakuulumiset osa 6: Ulkohommia | Montasyytarakastaa\nHommat tuntuu nyt vähän seisovan sisällä, mutta ulkopuolella on tapahtunut, niin konkreettisesti kuin myös suunnittelussa. Terassin runko on rakennettu, autokatos ja parveke on valmistumassa ja julkisivun rappaukset viimeistelty.\nPihasuunnitelmat on kaikessa hiljaisuudessaan selkeytynyt, vaikka mitään pihapiirroksia ei ollakaan tehty. Tässä kohtaa olisi mahtava olla kyllä ihan pihasuunnittelija mukana projektissa, mutta katsotaan mitä saadaan kahdestaan aikaiseksi.\nMeidän tontti on osittain kalliota ja puita, mutta ollaan louhittu siitä melkoinen pala myös tasaiseksi piha-alueeksi. Meille oli molemmille jo alusta saakka selvää, että tahdomme mahdollisimman helppohoitoisen pihan eikä meille näin ollen tule lainkaan nurmikkoaluetta. Koska tonttimme rajoittuu kauniiseen metsänäkymään, koemme saavamme luontoa osaksemme aivan riittävästi muutenkin ja tämän vuoksi pihamme tulee muodostumaan pääosin terassista sekä kiveyksestä. Oma mielipiteeni on, että haluaisin luoda pihallemme sellaista rauhoittavaa japanilaista puutarha -meininkiä erilaisilla askelmakiveyksillä, istutuslaatikoilla ja eritasoratkaisuilla ja viimeistellä koko homman tunnelmallisella valaistuksella. Nämä kaikki on silti vielä toistaiseksi vain suunnitelmia omassa päässäni ja pitäisi yrittää raapustaa niistä varmaan ihan jotain järkeviä luonnoksia.\nPelkän nautiskelun ja oleilun rinnalle haluamme tuoda piha-alueelle myös toiminnallisia ratkaisuja ja aiommekin asentaa lapsille maahan upotetun trampoliinin, joka sulautuu muuhun ympäristöön eikä peitä näköalaa. Olen tutkinut eri valmistajien upotettavia trampoliineja ja hintahaitari on näissä kyllä melkoinen, eikä lopullista päätöstä ollakaan trampoliinin suhteen vielä tehty. Trampoliinin lisäksi tarkoituksena olisi laittaa pihalle ulos soveltuva Crosstraining Cage -harjoitteluteline, jonka ääneen sanominen saikin mieheni todella innostumaan. Sekä trampoliini että harjoitteluteline vaativat molemmat turvallisen alustan, joten olemme joutuneet tutkailemaan myös vaihtoehtoja sille ja näillä näkymin tulemme laittamaan leikkipuistoistakin tuttua turva-alustaa, jota saa useassa eri värissä ja mitä huomaamattomampi, sen parempi.\nKuvista poiketen terassi tulee jatkumaan vielä osittain kallion päälle ja kalliolle on suunnitteilla vielä erillinen grillikatos ja parvekkeelta olisi tarkoitus laskeutua portaat suoraan kalliolle. Terassille tulee parvekkeen kokoinen lasitettu alue, jonka taakse vielä kallion ja varaston suojaan laitamme terassiin upotetun ulkoporealtaan, jonne on kätevästi kulku kodinhoitohuoneen kautta.\nPihalle on siis tulossa paljon kaikenlaista, mutta haluammekin pihan olevan viihtyisä ja niin, että sekä lapset että aikuiset viihtyvät. 🙂\nJulkaissut: Nina / Monta Syytä Rakastaa - 24.9.2019 klo 10:10 -\nPiha ja puutarhaRakentaminen ja remontointiTalon rakennus


Uutiset Archives - Fishmaster\n3 kesäkuun, 2022 Uutiset\nGAULA FLYFISHING LODGE – 2022 Gaula Flyfishing Lodgen kaudelle 2022 tehdään muutoksia ja parannuksia. Maksimi kalastajamäärä alueillamme vähennetään 28 henkilöstä 20 henkilöön per viikko. Siten…\nLohen perhokalastusmatka kuuluisalle Spey-joelle Skotlantiin. Fishmaster järjestää johdetun perhokalastusmatkan Spey-joelle 30.4.-7.5.2023. Matkakohde on Castle Grant kalastusalue Spey-joen keskiosalla, lähellä Grantown on Spey kaupunkia. Fishmaster ryhmän…\nLohen perhokalastusta Spey-joella Skotlannissa. Fishmaster järjestää 9.-16.4.2022 lohen perhokalastusmatkan kuuluisille Orton ja Lower Pitchroy beateille. Fishmaster ryhmän käytössä on kaksi hienoa kalastusaluetta, Orton ja Lower…\n1 helmikuun, 2022 Uutiset\nFishmaster järjestää kaksi johdettua perhokalastusmatkaa Kuuban Cayo Largoon 25.11-4.12.2022 ja 3.-12.2.2023. Hienoa permitin, bonefishin ja tarponin perhokalastusta. Jouni Rauha matkustaa kalastusryhmän mukana matkanjohtajana. Cayo Largo…\nHienoa meritaimenen perhokalastusta Argentiinan Tierra del Fuegossa, Rio Grande-joella. Fishmaster järjestää johdetun perhokalastusmatkan Rio Grande-joelle, Aurelia Lodgeen 22.3.-1.4.2023. Rio Grande on maailman parhaita ja kuuluisimpia meritaimenjokia,…\n6 joulukuun, 2021 Uutiset\nLohen perhokalastusta Tungufljot-joella Islannissa. Fishmaster järjestää perhokalastusmatkan Tungufljot joelle Islannin eteläosaan 7.-11.9.2022. Jouni Rauha toimii matkanjohtajana. Tungufljot on keskikokoinen, kirkasvetinen joki joka virtaa uskomattoman upeissa…