1 MARINEHISTORISK TIDSSKRIFT 48. årgang Nr. 1 - februar 2015\n2 MARINEHISTORISK TIDSSKRIFT Udgivet af: Selskabet ORLOGSMUSEETS VENNER / MARINEHISTORISK SELSKAB Henvendelse vedr. medlemskab/ abonnement til kassereren Søren Nørby - eller tlf ORLOGSMUSEETS MODELBYGGERLAUG Henvendelse vedr. medlemskab/ abonnement til formanden Poul Henrik Westh, Havdrupvej 88, 2700 Brønshøj. eller tlf Redaktion: Tom Wismann (ansv.h.) Degnelodden 5, Valby 3200 Helsinge Tlf Layout: Tom Wismann Tidsskriftet udkommer fire gange årligt. Artikler og anmeldelser, der ønskes op taget i tidsskriftet, sendes til redaktionsadressen. Sidste frist for indlevering af stof er den 10. i månederne januar, april, juli og oktober. Eftertryk er kun tilladt med tydelig kildeangivelse. Tryk: Toptryk Grafisk Aps Tlf.: INDHOLD Artikler Flådens nybygningsprogram under besættelsen 3 Tom Wismann Min tid i Søværnet Erik Pedersen Boganmeldelser Krigen på havet 36 Benno Blæsild Vi kæmpede til lands og til vands 38 H. C. Bjerg og Ole L. Frantzen Det Dolda Hotet 39 Andreas Linderoth En juvel fra Olrogsmuseets arkiv 42 Jakob Seerup Indkaldelse til generalforsamling MHS 43 Meddelelser fra OMBL 44 Oprop! fra kassereren 47 Forsidebillede: Mineskibet Lindormen til søs under besættelsen. * FBDF står for: Forsvarets Biblioteks Digitale Fotoarkiv.\n3 Flådens nybygningsprogram under besættelsen af Tom Wismann Dette er den groteske historie om den danske Flåde, der modtog flere nye skibe inden for en periode på kun godt 3 år fra april 1940 til august 1943 end i de foregående 20 år. Det var vel at mærke i en periode, hvor landet var besat af en fremmed magt - Tyskland. Den 9. april 1940 blev Danmark besat af Tyskland. Hermed blev der indledt en periode i Danmarks historie, der med en let omskrivning af Winston Churchills berømte ord i det engelske Underhus den18. juni 1940, umiddelbart efter Frankrigs fald og evakueringen fra Dunkerque: Let us therefore brace ourselves to our duties, and so bear ourselves that, if the British Empire and its Commonwealth last for a thousand years, men will still say, This was their finest hour kan blive til: Selv om Danmark vil bestå i endnu 1000 år, så vil denne periode ikke være vores mest glorværdige. Indledning Under Første Verdenskrig havde Danmark vist vilje og evne til at indkalde en betragtelig sikringsstyrke, og opretholdt under hele krigen et troværdigt neutralitetsforsvar. Københavns sø- og landbefæstning blev i 1914 sat på nærlig krigsfod. I 1916 blev der påbegyndt en feltbefæstet stilling, Tunestillingen, fra Mosede til Roskilde fjord. Den skulle give en vis dybde i landforsvaret af hovedstaden. Flåden var under hele krigen krigsbemandet, og alt hvad der kunne sejle var på havet. Flåden brugte under krigen fire gange så meget kul pr. år, som havde været tilfældet under fredsforhold. Forbruget voksede fra t/år 2` Eskadre på neutralitetsvagt i Store Bælt den 4. november En betragtelig styrke. Fra venstre er det krydserne Hejmdal, Gejser og panserskibene Herluf Trolle, Olfert Fischer og Skjold. (FBDF) 3\n4 til t/år. Ud over at vedligeholde den udrustede flåde magtede Orlogsværftet også under krigen, på trods af de problematiske forsyningsforhold, at nybygge og idriftsætte fem ubåde, otte torpedobåde, to minekraner, 20 flyvebåde samt have under bygning et panserskib, tre ubåde, to torpedobåde, otte flyvebåde. Da Første Verdenskrig sluttede i 1918 bestod Flåden af: 4 panserskibe, 3 krydsere, 31 torpedobåde, 13 undervandsbåde, 8 mineskibe og kraner, 25 patruljebåde, kanonbåde og inspektionsskibe. Krigen der ville stoppe alle krige! Aldrig så snart var Første Verdenskrig afsluttet den 11. november 1918, før danske politikkere ivrigt gik i gang med Søsætning af panserskibet Niels Iuel den 3. juli Panserskibet blev aldrig færdigbygget som panserskib, da den danske regering efter fredsslutningen var af den opfattelse, at der ville komme en universel afrustning. Der var derfor ønsker om at Niels Iuel ikke blev færdig bygget. I hvertfald ikke som et truende krigsskib, men måske som færge! Eller ophugning! Det endte som et mærkværdigt skib med 10 stk. 15 cm kanoner, der hverken var krydser eller panserskib.(fbdf) 4\n5 at høste, det der i vore dage kaldes fredsdividenden, og som stadig i 2015 ivrigt høstes. De håbløst naive/uansvarlige politikkere var overbevist om/satsede på, at den forfærdelige Første Verdenskrig, hvor millioner af soldater var døde i mudder, kulde, storm, sol og blæst, for fjendens dræbende ild og af sygdomme, ville gøre en ende på alle krige. Desværre var det langt fra tilfældet. Sådan er den menneskelige natur ikke, og tiden efter Første Verdenskrig har desværre dagligt vist bestialsk optræden mange steder i verden. En optræden der næsten kan få Første Verdenskrigs myrderier med maskingevær og kanoner til at virke helt civiliserede! Besparelser op gennem 1920 erne og 1930 erne. Ved forsvarsordningen af 1922 blev bevillingen til Flåden beskåret med 25 %. Det skortede bestemt ikke på advarsler fra faglig side om det uforsvarlige i den førte politik, men faglige og saglige argumenter bed ikke på politikkerne. Både Socialdemokratiet og De Radikale arbejdede for fuld afrustning og en stor del af befolkningen stemte på disse partier. Selv hos de borgerlige partier var der intet fodslav om forsvarspolitikken. Socialdemokratiet gik oprindeligt ind for total afrustning, hvor hær og flåde blev afløst af en politistyrke til grænseovervågning og lignende. Siden tilsluttede det sig De Radikales krav om nedrustning, hvor værnene nok blev opretholdt, men i betragteligt nedskåret form. Da de to partier dannede regering i 1929, var de afskåret fra at føre dette forslag igennem, da de ikke havde flertal i Landstinget, men i 1932 lykkedes det dog ved et forlig med Venstre, at nå frem til en betydelig nedskæring af hæren og flåden. Da regeringen havde vundet flertal i begge ting i 1937 fik den vedtaget nye forsvarslove. Baggrunden for, at nedrustningsforslaget på dette tidspunkt blev opgivet, var Hitlers magt -overtagelse i Tyskland i 1933, og den påfølgende tyske oprustning. Forsvarsordningen af 1922 Heri blev angivet at Flåden skulle bestå af: 6 orlogsskibe (kystpanserskibe) 24 torpedo-og undervandsbåde 2 mineskibe Desuden et antal skibe i reserven og en krydser til oversøisk fart. Det i loven angivne antal enheder blev aldrig opfyldt, da bevillingerne ikke nåede i nærheden af, at gøre det muligt. Materielangivelserne var derfor ikke det papir værd de var skrevet på! Forsvarsordningen af 1932 Under regeringen Staunings anden regeringsperiode i 1932, gennemførtes der for alvor ødelæggende besparelser, i 5\n6 øvrigt benævnt sanering af forsvaret. For Flådens vedkommende blev det for meget for den i 1931 udnævnte og meget energiske viceadmiral Wenck. Han fandt regeringens forslag så uforsvarligt, at han valgte at træde tilbage, da han ikke kunne lægge navn til de forhold regeringen bød Flåden. Noget havde regeringen lært i perioden fra Forsvarsordningen af 1922 til Forsvarsordningen af 1932, og det var ikke at angive præcise styrkemål. I stedet blev angivet at Flåden skulle bestå af: De endnu eksisterende artilleriskibe (det var to Niels Iuel og Peder Skram langt fra de seks der var angivet i 1922 ordningen. Torpedo- og undervandsbåde (intet antal angivet). Skibs- og fartøjsmateriel til minespærringer (intet antal angivet). Værkstedsskib for undervandsbåde (dette må opfattes som eet). Skibe til særlige formål som kaserneskibe, depotskibe, inspektionsskibe, opmålingsskibe, øvelseskuttere og et skib til Kongens brug. Alt i alt en for regeringen fuldstændig uforpligtende opremsning. I de følgende år kunne bevillingerne overhovedet ikke sikre, at blot den styrke der var tilstede i 1932 kunne op- Ubåden Havfruen hejste kommando den 6. maj 1939, som den anden i en klasse på fire. Der var tale om en kystubåd med et deplacement 335 t i overfladen. Ubåden havde en maksimal fart på 15,3 knob i overfladen og 7,2 knob neddykket. Bevæbningen bestod af 5 stk. 45 cm torpedorør og i alt ni torpedoer. Endvidere havde båden to 40 mm luftværnskanoner og to 8 mm rekylgeværer. En rigtig god ubåd til danske farvande. En femte enhed blev bestilt 1/ (FBDF) 6\n7 retholdes, hvilket i praksis heller ikke var regeringens politik. Forsvarsordningen af 1937 Ved Forsvarsordningen af 1937 blev der heller ikke angivet noget styrkemål for Flåden, ligesom der ej heller i loven var angivet nogen formålsparagraf for Flåden. Der blev dog efter nogen skelen til udviklingen i Tyskland efter at Hitler var kommet til magten i 1933, og en del andres landes, herunder Englands, erkendelse af at Første Verdenskrig måske ikke alligevel ville være krigen, der endte alle krige, bevilliget penge til et begrænset nybygningsprogram. Der var tale om fire ubåde af H-klassen hvilket var en betydelig styrkelse af Flåden, og seks minestrygere af Søløven-klassen. Endvidere blev der projekteret et stort mineskib Lindormen, to mindre Lougen og Laaland og to store torpedobåde benævnt Tb 1940 (færdigbygget efter krigen som kystjagerne Huitfeldt og Willemoes). Tilgang til Flåden i perioden Som det kan ses af omstående var tilgangen af nye enheder til Flåden i perioden yderst begrænset. På 20 år tilgik i alt 23 enheder, heraf 16 egentlige krigsskibe. Minelæggeren Lindormen. Indgået i flådens tal i november 1940 syv måneder efter den tyske besættelse af Danmark. Hvad skulle Danmark med en minelægger når fjenden stod i landet? (FBDF) 7\n8 Inspektionsskibet Fylla (1920) Ubådene Daphne & Dryaden (1927) Værkstedsskibet Henrik Gerner (1928) Fortmotorfartøjet Kongedybet (1928) Inspektionsskibet Hvidbjørnen (1929) 6 torpedobåde af Dragen og Glentenkl. ( ) Kongeskibet Dannebrog (1932) Inspektionsskibet Ingolf (1934) Opmålingsskibet Hejmdal (1935) Inspektionskutteren Ternen (1937) 3 undervandsbåde af H-kl. ( ) 3 minestrygere af Søløven-kl. ( ) Opmålingsskibet Freja (1939) Flåden ved begyndelsen af Anden Verdenskrig august 1939 Da Tyskland angreb Polen den 1. september 1939 og England og Frankrig to dage senere erklærede Tyskland krig pga. tidligere stillede garantier overfor Polen, var det i forhold til august 1914 en stærk decimeret Flåde Danmark rådede over. Holdningen i befolkningen havde også i mellemkrigsårene ændret sig fra holdningen i august Det er min påstand, at langt den overvejende del af befolkningen ikke var indstillet på, at Danmark skulle sætte sig militært til modværge. Det var i og for sig en naturlig følge af 20 års konstante nedskæringer på Forsvaret. Politikkerne havde naturligvis en stor del af ansvaret, men det havde befolkningen også. Det var et flertal af hr. og fru Danmark der gang på gang ved valgene op igennem 1920 erne og 1930 erne - igen og igen havde bragt partier til magten, der klart havde til hensigt at reducere eller helst helt fjerne Danmarks militære forsvar. I august 1939 rådede Danmark derfor kun over beskedne sømilitære styrker bestående af: 2 artilleri/panserskibe 1 minelægger og 2 minekraner 6 nyere torpedobåde 6 små forældede torpedobåde 9 undervandsbåde 3 moderne minestrygere 3 ældre små minestrygere (tidligere torpedobåde) 7 inspektions, opmålings- og værkstedsskibe 56 uarmerede kuttere (tidligere fiskekuttere) Et par stemnings angivelser fra Statsminister Stauning udtalte i sin nytårstale 1/1 1940: Vi kunne på grund af Landets karakter ikke skabe et forsvarsvæsen som andre lande selv om viljen havde været tilstede.... For det danske folk er der kun een vej farbar. Vi må fortsætte på neutralitetens vej, og vi må håbe på holdbarheden af de løfter og aftaler, som gælder for os. Talen gav anledning til livlig diskus- 8\n9 sion i pressen der resulterede i en beslutning i folketinget den 19. januar 1940: Folketinget beslutter at udtale, at man fra alle Sider i det danske Folk er enig om, at Landets Neutralitet skal opretholdes, og at de Midler, der raades over, om fornødent skal anvendes for at hævde og værne Rigets Fred og Uafhængighed, og tilsiger Ministeriet sin Støtte i Arbejdet herfor. I foråret 1940 var der pludseligt (efter næsten 20 års konstante nedskæringer) i regeringspartierne, som en reaktion på den herskende krig enighed om bygning af: 1 ubåd af H-klassen 1 inspektionsskib 2 torpedobåde Tb40, udover de i 1937 loven vedtagne 2 minefartøjer (Lougen og Laaland) 10 umagnetiske minestrygere (MS-klassen) Under hensyntagen til det rimeligt gode forhold imellem Danmark og Tyskland, da Danmark i juni 1939 havde sagt ja tak til et tilbud fra Tyskland om at indgå i en Ikke-angrebspagt med samme, gav den tyske marineattaché den 5. april 1940 skriftligt Marineministeriet underretning om materielleverancer fra Tyskland til bygning af: 3 minefartøjer, 4 torpedobåde, 1 undervandsbåd, 1 inspektionsskib, 3 motortorpedobåde og 1 fyrinspektionsskib. De andre nordiske lande havde sagt nej tak til det fine tilbud om en Ikkeangrebspagt. Aftalen så for dem ud som et tysk propagandanummer, der skulle fremhæve Tysklands fredelige hensigter. Udenrigsminister Erik Scavenius udtalte den 8. juli 1940, altså tre måneder efter besættelsen: Ved de store tyske sejre, der har slået verden med forbavselse og beundring, er en ny tid oprundet i Europa, der vil medføre en nyordning i politisk og økonomisk henseende under Tysklands førerskab. Der var oprindeligt bevilliget to store torpedobåde af Tb 40-kl. ved Forsvarsordningen af Dette blev forøget med yderligere to, da selv regeringen i foråret 1940 kunne høre Fenrisulven glamme. De to første både var på dette tidspunkt end ikke påbegyndt. Anskaffelse af forsvarsmateriel tager tid. (Rigsarkivet) 9\n10 Mindehøjtidelighed i Odd Fellow Palæet den 8. juni 1942 for chefen for Frikorps Danmark oberstürmbannführer (oberstløjtnant) C.F. von Schalburg. Han faldt i Rusland i tysk tjeneste i spidsen for sine mænd. Højtideligheden blev bivånet af i stribevis af danske og tyske honoratiores. Hele den danske politiske elite med statsministeren i spidsen deltog i højtideligheden. Endvidere deltog prins Harald og prinsesse Helena, samt repræsentanter for alle 3 værn og fra Livgarden. I marts 1941 kom 400 danske Finlands frivillige tilbage til Danmark efter at have kæmpet som frivillige i den finske hær mod Sovjetunionen. En del af disse ønskede at fortsætte kampen mod kommunismen. Godsejer Axel Juul, leder af DNSAPs SA afdeling, skrev til krigsminister Brorsen fra partiet Venstre for at få klare linjer. Juul modtog som svar krigsministeriets cirkulære af 8. juli 1941 samt et privat brev fra ministeren. I dette skrev ministeren: at det ikke alene var helt korrekt at de pågældende meldte sig, men at det var ønskværdigt, at et så stort antal som muligt meldte sig, idet man derved undgik en tvangsudskrivning af et kontingent danske soldater til kampen mod kommunismen. 10\n11 I begyndelsen af 1942 sås en spirende dansk modstandsbevægelse, men modstandskampen havde stadig bestemt ikke regeringens støtte. Den 2. september udtalte statsminister Buhl (Socialdemokratiet) at regeringen aktivt vil bekæmpe enhver form for sabotage: Vær med til at gøre det klart for alle, og navnlig for de unge, at den som begår sabotage eller hjælper med dertil eller som over for myndighederne tilbageholder viden om sabotageplaner eller undlader at medvirke til opklaring af sabotage, handler mod sit fædrelands interesse. (Det var samme Vilhelm Buhl der blev statsminister i befrielsesregeringen i maj 1945) Status for nybygninger ved besættelsen den 9.april 1940 Da Tyskland besatte Danmark i det der mest rigtigt kan kaldes en fredstidsbesættelse, da der fra Dansk side ikke udøvedes nogen alvorlig ment militær modstand. Der var efter regeringens bestemmelse ikke indkaldt nogen sikringsstyrke, og de 300 uddannede soldater der fandtes ved grænsen i Sønderjylland var af Forsvarsminister Alsing Andersen (socialdemokratiet), så sent som kl. ca den 8. april blevet nægtet at rykke ud fra deres kaserner for at gå i stilling/grave huller, så de på nogenlunde effektiv måde kunne møde/forsvare sig mod et tysk Ubåden Havhesten søsættes fra Dokøen den 1. juli (FBDF) angreb. Forsvarsministeren havde udtalt at der intet måtte foretages der kunne udæske en Danmark venligtsindet nation. Med dette mente han Tyskland! På trods af at det i løbet af den 8. april var konstateret, at der syd for grænsen ved Kruså var opmarcheret en 15 km lang tysk vognkolonne! Den 9. april var følgende skibe under bygning på Holmen: Mineskibet Lindormen og undervandsbåden Havhesten. De færdigbyggedes og indgik i Flåden henholdsvis i november 1940 og september Efter besættelsen gennemførtes/påbe- 11\n12 Minekabelbåd MK 2 (senere benævnt MK 4) under bygning på Holbæk Skibs- og bådebyggeri i efteråret (FBDF) gyndtes bygning af følgende enheder: 1) Minekabelbådene MK 3 og 4, påbegyndt 1940 på Holbæk Skibs- og bådebyggeri og indgik i marts-november ) Minestrygerne MS1-10, bygget på Holbæk Skibs- og bådebyggeri i 1941, alle indgik i ) Mineskibene Lougen og Laaland påbegyndes i august 1940 og indgik i august ) Tre minestrygere af Søløvenklassen påbegyndes den 1. juli 1941, og indgik juli-november ) Torpedobådene (Tb 40) Najaden og Nymfen påbegyndes juli 1942 og søsattes i marts og juni De færdigbygges først efter krigen. 6) 3 Tb 41, senere Krieger- klassen, påbegyndt henholdsvis den 21. august 1943 (to stk.) og 14. september Materialerne til disse seks både blev som lovet leveret af Tyskland uden beregning. Regeringen havde efter tysk ønske/krav i februar 1941 udleveret seks danske torpedobåde til besættelsesmagten, og materialerne var kompensation for dette. Torpedobådene skulle indgå som torpedofangboote i den tyske marine ved uddannelsen af ubådsbesætninger i Østersøen. Hvor mange allierede liv disse seks både har på samvittigheden tror jeg ikke, der er mange danske der ynder at tænke for meget på. Det at Danmark kom så forholdsvis billigt igennem krigen, skyldtes vores mere end venlige samarbejdspolitik. Det var godt for den danske befolkning, men utrætteligt dansk arbejde i industri og landbrug, samt ved militære byggerier under hele krigen kostede indirekte mange døde allierede soldater og civile. 12\n13 Ud fra foranstående kan ses, at der således tilgik/var under bygning 24 nye enheder på kun lidt over tre år, mens landet var besat. Af disse 24 enheder er det lettest at forstå, at der blev bygget minestrygere. Danmark skulle efter dansk-tysk aftale foretage minestrygning øst-vest i de danske farvande for at sikre færgeforbindelserne. Tyskerne tog sig af at stryge nord-syd. Dette gjorde at danskere gennem hele krigen kunne færdes på tværs af landet for, at passe deres arbejde og foretage private ærinder. Det var bestemt også i tysk interesse at farvandene øst-vest blev strøgne med dansk materiel og med danske besætninger. Tyskerne havde jo rigeligt at bruge deres egne enheder og besætninger til. Men hvorfor skulle der bygges en ubåd, mineskibe, minekabelbåde og torpedobåde? Tempoet i byggeriet For at konstatere om bygning af Flådens skibe foregik hurtigere eller langsommere i fredstid end under besættelsen, har jeg kigget på byggetider for to skibsklasser. Grunden til dette er, at det er interessant at konstatere om byggeriet foregik langsommere under Besættelsen, hvor det må formodes at være vanskeligere at skaffe materialer. Endvidere var der en betydelig og dokumenteret risiko for, at Tyskland på den ene eller anden måde ville kræve danske krigsskibe udleveret, eller eventuelt sætte sig i besiddelse af dem med magt til brug i Kriegsmarine. Udlevering var der som nævnt et tidligere eksempel på, da den danske regering i februar 1941 beordrede Flåden til, at udlevere de seks danske torpedobåde af Dragen/Glenten klassen til Kriegsmarine. Efterhånden som krigen skred frem kom tyskerne mere og mere til at mangle skibsmateriel, hvilket bl.a. ses af, at en stor del af de skibe der faldt i tyskernes den 29. august 1943, blev taget i brug af Kriegsmarine. Endvidere blev en del af de sænkede enheder på Holmen hævet, sat i stand og hejste kommando under tysk flag. Minestrygeren Søhesten på stabelen og klar til søsætning den 30. april Det gjaldt om at få beddingerne frigjort, så man kunne komme igang med at bygge nye torpedobåde til Flåden. 13\n14 Det er ikke til at se det, hvis man ikke lige ved det! Danmark er besat, men alligevel foregår Søhestens søsætning med fuld honnør, flag på kranbanerne og mange honoratiores. Fuldstændig som i fredstid. (FBDF) Så er Søhesten på vej ud i sit rette element. Den indgik i Flådens tal den 26. september Den 29. august 1943 blev den i Kalundborg erobret af tyskerne, i uskadt stand og uden kamp. Den tjente resten af krigen i Kriegsmarine, og blev genfundet i Brunsbüttel ved krigens slutning.(fbdf) 14\n15 Jeg har derfor prøvet at kigge på de faktiske byggetider for to klasser af skibe for at konstatere, hvordan det faktisk forholdt sig. Jeg har kigget nærmere på de seks minestrygere af Søløven-klassen og de to torpedobåde Tb 40 Najaden og Nymfen, der blev påbegyndt under besættelsen og færdiggjort efter denne med navnene Huitfeldt og Willemoes. De seks minestrygere er perfekte til at lave en sammenligning af, da tre af disse blev bygget inden krigen altså under fredsforhold i perioden , og de tre sidste under besættelsen fra Ved bygning af de tre første må det forventes, at leverance af byggematerialer var på et normalt niveau, hvilket måske ikke var tilfældet ved bygning af de tre sidste, der blev bygget under krigen hvor Danmark var besat. De tre første minestrygere af Søløven-klassen blev bygget efter følgende terminer: Kølstrakt Løbet af stabelen Indgået i flåden Kølstrakt Løbet af stabelen Indgået i flåden Dage fra kølstrækning til søsætning Søløven 3/ / / Søbjørnen 3/ / / Søulven 13/ / / Middel Dage fra kølstrækning til søsætning Søridderen 1/ / / Søhesten 1/ / / Søhunden 1/ / / Middel Dage fra kølstrækning til indgået i flåden De tre sidste minestrygere af Søløven klassen blev bygget efter følgende terminer: Dage fra kølstrækning til indgået i flåden 15\n16 Som det ses af omstående var byggetiderne for de to serier af minestrygerne fuldstændig ens. Der er altså intet belæg for at tro at byggeri på Orlogsværftet under krigen foregik med nedsat hastighed. Med hensyn til sammenligning af byggetider for mere komplicerede enheder som torpedobåde er det lidt mere problematisk, da der ikke blev færdig bygget torpedobåde under besættelsen. Jeg har derfor været nødsaget til at kigge på byggetider for to torpedobåde Dragen og Glenten bygget fra 1929 til 1934, og de to betydeligt større Tb40 Najaden og Nymfen der ikke blev færdigbygget under besættelsen. De blev dog søsat og de væsentligste dele af maskineriet var installeret. Najaden og Nymfen var tæt på tre gange så store som Dragen og Glenten. Steen Steensen nævner i sin bog Flådens Skibe fra 1950 mht. bygningen af Najaden og Nymfen at: For atter at faa beddingerne gjort klar til andre nybygninger forcerede man nu arbejdet.. Dragen/Glenten - dage fra kølstrækning til indgået i flåden. Deplacement let: 270 t. Kølstrakt Løbet af stabelen Indgået i flåden Dage fra kølstrækning til søsætning Dage fra kølstrækning til indgået i flåden Dragen 15/ / / Glenten 15/ / / Middel Najaden/Nymfen - dage fra kølstrækning til indgået i flåden. Deplacement let: 701 t. Kølstrakt Løbet af Indgået i stabelen flåden Dage fra kølstrækning til søsætning Dage fra kølstrækning til indgået i flåden Najaden 3/ / Ikke relevant. Nymfen 3/ / Ikke relevant. Middel\n17 Najaden klar til at løbe af. Arbejdet var blevet forceret, så beddingerne kunne frigives til bygning af 6 torpedobåde af Tb 41-kl., som tyskerne havde leveret materialer til - som beregning for de seks i 1941 udleverede torpedobåde. (FBDF) Søsætningen af Najaden den 17. marts Torpedobåden var en del af forsvarsordningen af 1937, hvor den var bevilliget som et dansk svar på Tysklands oprustning. Uden at være uvenlig kan man godt sige, at den kom et par ombæringer for sent. (FBDF) 17\n18 Nymfen ved Dokøen efter sin stabelafløbning den 22. juni (FBDF) Nymfen (tv) og Najaden (th) henlagt i Sømingraven på Holmen efter den 29. august Najaden havde i tiden fra sin søsætning i marts 1943 til den 29. august bl.a. nået at fået monteret sin skorsten. Det vurderes, at kedler og turbiner også var monteret på dette tidspunkt. De to torpedeobåde blev ikke sænket den 29. august, men tegninger og visse vigtige dele blev gemt. (FBDF) 18\n19 Hvis byggetiderne fra kølstrækning til søsætning sammenlignes for Dragen/ Glenten og Najaden/Nymfen ses, at byggetiden til søsætning for de to sidste var ca. det dobbelte af de to første, men de var også næsten tre gange så store. Ovenstående gør at Steen Steensens bemærkning om at byggeriet blev forceret synes helt korrekt, da tre gange så store skrog blev bygget på kun den dobbelte tid af Dragen/Glenten. Der skulle efterfølgende bygges seks nye små torpedobåde af Tb41-klassen, som skulle være erstatning for de seks både som Regeringen i 1941 havde udleveret til Tyskland. En del af aftalen var at tyskerne uden beregning skulle levere materialer til bygning af seks nye torpedobåde og den aftale holdt tyskerne. Hvad der så ville være sket med bådene hvis de var blevet færdigbygget vides ikke. Det kan være at regeringen ikke havde været så medgørlig i 1945 som i 1941 der var jo sket væsentlige ændringer mht. krigslykken. Viceadmiral Vedel var den drivende kraft i, at Flådens chefer var orienteret om viceadmiralens holdning - den danske Flåde skulle ikke falde ubeskadieget i tyskernes hænder. Afhængigt af situationen skulle skibene søge til Sverige eller sænke sig selv. Beslutningen om at sænke skibene på Holmen var viceadmiralens - det politiske system var fuldstændig fedtet ind i samarbejdspolitikken. Byggeri efter Flådens sænkning den 29. august 1943 Af uforståelige grunde blev bygningen af de tre første Tb41 fortsat/startet efter, at mange af Flådens skibe på viceadmiral Vedels ordre (bemærk at det ikke var efter regeringens ordre, men alene viceadmiralens ordre) var blevet sænket på Holmen den 29. august. De to første blev kølstrakt den 21. august 1943 og den tredje så sent som den 14. september Da tyskerne havde leveret materialerne, så Orlogsværftet sig selv efter Flådens sænkning nødsaget til, at fortsætte byggeriet! Det stoppede først i efteråret I sandhed en grotesk situation. 19\n20 De tre byggebeddinger på Dokøen set mellem den oktober På beddingerne er de tre første Tb 41 ved at tage form, bygget af materialer leveret af tyskerne. Til venstre øverst i billedet anes ubåden Havfruen sat på land efter, at den var blevet hævet af tyskerne. (FBDF) Udsnit af ovenstående foto. Når der tænkes på, at Danmark var i en mere end usikker situation efter samarbejdspolitikkens sammenbrud, er det utroligt som byggeriet er skredet frem på ganske kort tid. De tre Tb 41 blev først kølstrakt den 21. juli (to) og den sidste den 14. september. (FBDF) 20\n21 Mod og mandshjerte I sommeren 1943 førte den danske regering stadig en mildest talt venlig samarbejdspolitik over for den tyske besættelsesmagt. Hele Danmark, industri, landbrug og fiskeri, arbejdede direkte eller indirekte for Tyskland. Danmark leverede landbrugsprodukter til Tyskland, der kunne brødføde ca. 8,5 millioner civile eller soldater. Tyske fæstnings- og andre militære byggerier som lufthavne blev for en stor del udført af danske arbejdere og for danske penge. At Danmark under militær besættelse af en fremmed magt, stadig til en vis grænse kunne opretholde både en hær og en flåde, siger noget om hvor udpræget samarbejdet var. En lille (meget lille) men velmotiveret modstandsbevægelse var langsomt fra begyndt at vokse frem. Antallet af illegalt organiserede er vanskeligt at gøre op, men forskellige kilder nævner antallet ved årsskiftet 1944/45, og ved befrielsen i maj Det gik stærkt til sidst. Da de tyske krav i august 1943 blev skærpet bl.a. ved krav om indførelse af dødsstraf for sabotage, kunne regeringen ikke længere imødekomme kravene. Det at regeringen på dette tidspunkt sagde nej kan måske være påvirket af folkestrejkerne i Danmark, men utvivlsomt også af manglende tysk succes på mange slagmarker, som Afrika, Atlanterhavet og nederlaget ved Stalingrad. Regeringen havde dog stadig ikke så meget rygrad, så den ville beordre den danske Hær og Flåde til at ødelægge sit materiel. Hvis det faldt i tyskernes hænder, kunne det være årsag til utallige allierede soldater og civiles død eller lemlæstelse. Den eneste forkølede ordre regeringen/forsvarsminister Brorsen (Venstre) kunne få sig selv til at udstede var en ordre til Flådens ledelse om: Besættelse af skibene på Holmen må efter regeringens bestemmelser ikke imødegås med magt. Viceadmiral Vedel havde i længere tid forudset en sådan situation, hvor det kunne tænkes at tyskerne med magt ville bemægtige sig Danmarks Flåde. Han beordrede derfor den 29. august kl om morgenen, da han fik melding om at tyske styrker var ved at rykke ind på Holmen, den danske Flåde sænket. Et meget drastisk skridt, der i hvert fald ikke var til at misforstå blandt de allierede. Viceadmiralens og Flådens folk var af den klare opfattelse, at Flåden ikke skulle falde i tyskernes hænder, og derved styrke Tysklands militære formåen over for de allierede. En regeringsordre til Hæren om f.eks. at stikke ild til alle hærens depoter og kaserner ville have været et andet klart signal til de allierede om, hvor 21\n22 Danmark NU stod. En sådan ordre kom ikke. Selv om nedenstående intet har med Flådens nybygningsprogram under besættelsen at gøre synes jeg, at angivelserne af det hærmateriel der faldt i tyskernes hænder efter den 29. august 1943 giver stof til eftertanke. Krig kæmpes ikke alene med våben, det kræver også meget andet grej, og ikke mindst fasthed, udholdenhed samt mod og mandshjerte. Hvordan havde verden set ud i dag, hvis Stauning og Munch i foråret 1940 havde været henholdsvis Premier- og udenrigsminister i England - i stedet for Churchill og Lord Halifax? 15) Flyverbomber ) Håndgranater og geværgranater ) Uniformer ) Kapper ) Drejlstøj ) Støvler ) Gasmasker ) Uldtæpper ) Hertil en stor mængde klædevarer, lagener, håndklæder, skrivemaskiner, telte, 63 fly og flymotorer, radio og telefonmateriel, heste, seletøj, trainvogne, kogekasser, kostforplejningsinventar, sanitetsmateriel, konserves mm. Oversigt over en del af tyskerne tagne danske hærmateriel, august 1943: 1) Geværer og karabiner ) Maskinpistoler ) Maskingeværer ) 20 mm kanoner 258 5) 37 mm kanoner 72 6) 81 mm morterer 132 7) 75 mm feltkanoner 143 8) Svære feltkanoner 37 9) 75 mm luftværnskanoner 36 10) Cykler ) Biler ) Motorcykler ) 8 mm patroner ) Artillerigranater\n23 Ubåd på afveje Et sørgeligt syn at se ubåden Havfruen hænge i en tysk kranstrop i efteråret 1943, efter at være blevet sænket på Holmen den 29. august De tre ubåde Havmanden, Havfruen og Havkalen kunne have været den Danske Flådes mest slagkraftige våben den 9. april Man kan vel næppe sige at Havfruen havde sit på det tørre, selv om det ser sådan ud. 23\n24 Min tid i Søværnet Vicetoldinspektør Erik J. Nielsen Jeg blev født den l. juni 1924 i Rævegade i Nyboder. Min far var dengang overmatros. Jeg kom til at gå i Nyboder Skole. Mine to bedste kammerater var Kaj fra Elsdyrsgade og Einar fra Tigergade. Vi tilbragte det meste af vores fritid på Langelinie og i havne området, hvor vi interesseret fulgte med i livet ombord på skibene og på kajerne. Dengang var alle kajer tæt besat med store og små skibe, som lossede og lastede. Vi var fast besluttet pa, at vi ville til søs, når vi blev gamle nok til det. Mine forrældre så gerne, at jeg overgik til mellemog realklasserne, men det var jeg ikke interesseret i. Jeg ville ud at sejle. Min far var pa det tidspunkt væk hjemmefra i lange perioder (han var i Søværnet) Grundskole på Middelgrundsfort. Her fik rekrutterne deres første militære uddannelse. (J. C. Ankergren ) 24\n25 og kunne ikke sætte trumf på. Så jeg forlod skolen efter 7. klasse som 14 årig. Det følgende forår i 1939 kom jeg pa Sømandshøjskolen i Svendborg. Her lærte vi om kompasset, søvejsreglerne, splejsning, sejlsyning, roning og andre ting. Efter tre måneder sørgede skolen for, at eleverne fik hyre. Jeg blev forhyret med motorgaleasen Stella af Ommel som kok og jungmand. Besætningen bestod af skipperen, en bedstemand, en jungmand og mig. Desuden skipperens kone, som vejledte mig med hensyn til madlavnin gen, som jeg intet kendskab havde til. Da vi d. 3. september var pa vej til Randers med en last tre fra Kotka i Finland, undrede skipperen sig over, at alle fyrene langs den svenske kyst var slukkede. Det viste sig, at verdenskrigen var brudt ud. Da vi et par dage se nere ankom til Randers, lå der et brev til skipperen fra mine for ældre med anmodning om, at jeg blev afmønstret og sendt hjem. Min far forsøgte uden held at skaffe mig en læreplads på Orlogsværftet. Så jeg havde forskellige småjobs til jeg i 1941 kunne søge ind som mathelev. Der skulle bruges 208 elever, men efter sigende var der flere tusinde ansøgere. Til trods for min korte skoletid og en bygningsfejl på højre øje blev jeg antaget tillige med flere andre, som var sønner af folk i Søværnet. En form for nepotisme? Den 7. Juli 1941 mødte de nye elever ved Personelkontoret pa Holmen. Her blev vi registreret og fik udleveret uniformsdele på beklædningsmagasinet og køjetøj fra magasinet ved Takkelloftsgraven. Derefter blev vi sejlet til Middelgrundsfortet, hvor vi de næste tre måneder blev heglet igennem med alt Søværnet vedrørende. Efter et par uger blev der givet landlov. Dog skulle vi kende alle grads tegn for hær og flåde og vide, hvem man havde hilsepligt for. Hilsepligten gjaldt ogsa for tyske befalingsmænd, og det var ikke populært. Vi gjorde alt for at undgå det. Hvis man forude så en tysker, kunne man gå ind i en trappeopgang eller en forretning og opholde sig der, til tyskeren havde passeret. Ved slutningen af de tre måneder på Middelgrundsfortet kunne vi fremsætte ønske om, hvilket korps vi ville tilhøre. Ønsket blev så vidt muligt efterkommet. Jeg valgte matroskorpset. Så blev vi øverført til Holmen og indlogeret på artilleriskibet Niels Iuel, som lå ved Bradbænken. Her fortsatte undervisningen. Dels fælles undervisning med eksercits, gymnastik, skydning på Amager Fælled m.m. Desuden specialundervisning indenfor de enkelte korps. For matrosernes vedkommende var det sømandsskab i almindelighed med splejsning af tovværk og wire. Læreren var matroskvartermester K. Eisen. Han var dygtig til at undervise. Desuden lærte vi signalering, matros 25\n26 Niels Iuel ved Bradbænken på Holmen i Der er påmalet store nationalitetsflag på skibssiden. (FBDF) korpsets speciale. Det omfattede flagsignalering med flådens signalflag, som adskilte sig fra de internationale flag. Endvidere semaforsignalering med håndflag samt morsesignalering med Aldislampe. Signalering interesserde mig meget, og jeg opnåede hurtigt det eftertragtede signalmærke, de to krydsede håndflag. Et mærke, jeg resten af min karriere kunne smykke mig med pa venstre ærme. Mærket for god pistolskydning opnåede jeg også at få. Opholdet på Niels Iuel varede til midten af april Derefter blev vi over flyttet til artilleriskibet Peder Skram, for nu skulle vi endelig ud at sejle. Foruden den værnepligtige besætning var vi et par hun drede elever, som der skulle skaffes plads til. Så vi fik anvist køjeplads de særeste steder. Sammen med tre andre kom jeg til at logere i forreste 24 cm. kanontarn i skakten, som førte ned til ammunitionsmagasinerne. Det var en bidende kold oplevelse. Efter en vinter med 30 frostgrader var skibet nærmest som en dybfryser. Men vi kom da afsted, og nu skulle teori omsættes til praksis. Det blev skydning med kanoner, fartøjsøvelser, vagttjeneste med tørn ved roret og opøvelse i de forskellige ruller m.m. Vi sejlede i Isefjorden, Storstrømmen, Smålandsfarvandet og Guldborgsund. Vi kom ikke længere vest på. Jeg formoder, at der har været et tysk forbud mod det. Togtet varede til d. 2. oktober. Efter en uges ophold på Søværnets Kaserne blev eleverne fordelt pa to ældre fartøjer, inspek tionsskibet Beskytteren og mineskibet Lossen. Jeg kom pa Lossen. Vi tilbragte det meste af tiden i Isefjorden, hvor under- 26\n27 Til højre i billedet ses agterskibet af Lossen efter at den var blevet sænket på Holmen den 29. august, sammen med 27 andre af Flådens skibe. (FBDF) visningen fortsatte. Måske mere intenst end tidligere. Kvartermester Kai Eisen var en ihærdig og dygtig lærer. Desværre viste det sig senere, at han havde samarbejdet med besættelsesmagten, og han blev afskediget. Togtet med Lossen varede til marts Efter ophold pa kasernen og ferie fik jeg en kort udkommando med en ældre torpedobad Hajen, som med station i Næstved foretog minestrygning i Smålandsfarvandet. Den 6. juli mønstrede jeg på den nybyggede minestryger M5 Søhesten. Vi fik station i Kalundborg og foretog strygning med flydemagnet i skibsruten mellem Kalundborg Fjord og Samsø. Ingen af den menige besætning blev informeret om den skærpede situation i landet med folke strejker, udgangsforbud og henrettelser. Om 1ørdagen den 28. august blev der beordret søkrigsvagt. Vi antog det for at være en øvelse. Men en af mine kammerater, som stod til rors, da vi sejlede mod fjorden, hørte en af officererne sige til en anden: Hvis vi ikke forsvinder nu, bliver det for sent. Hvad han mente med det, forstod vi ikke. Vi vidste jo intet om siuationen i landet. Da vi anløb Kalundborg, blev den skærpede vagt opretholdt, og der blev følgelig ikke givet landlov. Ud på natten overgik vi til normal vagt i 27\n28 Søhesten og to MS-både i Maskingraven på Holmen i september Hvad der er lige så interessant er apparatet der ligger på kajen til højre. Det er en dansk flydemagnet opfundet af orlogskaptajn H. J. Bahnsen. Søværnet havde udtaget patent på systemet, der blev produceret i stort tal på Helsingør Værft. Der blev givet tilladelse til at tyskerne også kunne bruge systemet. (FBDF) havn med en vagtassistent og en ordonnans pa dækket og en skildvagt på kajen. Alle andre skyndte sig til køjs. Kl blev vi vækket af høje råb på tysk med trusler om skydning, hvis vi ikke kom pa dækket omgående. Da vi kom op, så vi tyskere overalt. Vi blev gennet ind på kajen, hvor officererne allerede stod med chefen, orlogskaptajn Thobo Larsen, på højre fløj. Det var pa det tidspunkt ved at blive lyst. Vi blev ført hen for enden af kajen, hvor et større antal mo torbåde, bemandet med tyske marinere, lå fortøjet. Vi blev fordelt i bådene under bevogtning og sejlet ud i fjorden. Et stykke ude så vi et stort tysk handelsskib, som lå opankret på tværs af sejlrenden. Jeg husker ikke skibets navn. Kun at det var hjemskrevet i Osna brück. Det var armeret med kanoner og antiluftskyts og bemandet med folk fra den tyske marine. Om bord blev Søhestens menige besætning anbragt i et rum nede i skibet. Koøjernes blændklapper blev skruet fast til, så vi ikke kunne se ud, og der var bevæbnede vagter ved døren. Vi fik ingen information om, hvad der videre skulle ske. Men vi fik forplejning af samme art og på samme 28\n29 tid som den tyske besætning. Vi var overbevist om, at næste station ville være en tysk fangelejr. Da vi to dage senere blev ført op på dækket, så vi til vor overraskelse, at skibet lå fortøjet ved Langeliniekajen med Søhesten og en MS-båd pa siden. Vi blev sendt om bord på Søhesten for at pakke vores sager sammen. Det foregik under nøje overvågning. Jeg måtte sige farvel til min sejlhandske, som jeg havde haft siden min tid på Sømandshøjskolen. Den tyske officer fastholdt, at den tilhørte Marinen. Vi blev sejlet over til Holmen og anbragt i Spanteloftsbygningen. Herfra kunne vi se de sænkede skibe og hørte fra andre interesseret, hvad der var sket rundt omkring. Vi fra Søhesten var rasen de og flove over, at vor chef ikke havde forsøgt at sejle til Sverige eller at sænke skibet. Han havde efter vor mening foræret fjenden en nybygget minestryger i perfekt stand. I protest fjernede vi navnebåndet fra vore huer. Vi havde ikke set noget til vore befalingsmænd siden episoden i Kalundborg. Officerer, kvartermestre og underkvartermestre blev bevogtet separat. Under interneringen på Holmen, så vi heller ikke noget til dem. Efter krigen blev orlogskaptajn Thobo Larsen chef for Flakfortet. Formentlig som en belønning for hans fremragende indsats d. 29.august. Efter halvanden måneds internering blev vi sat fri efter at have underskrevet en erklæring om ikke at foretage sig noget, som kunne skade den tyske værnemagt. Da dagen kom, havde vi proppet vore køjesække med alt, hvad vi kunne finde af brugelige ting. Det var for trinsvis uldtæpper. Mærkeligt nok blev vi ikke visiteret, da vi passerede Værftsbrovagten på vej hjem. I den følgende tid kunne man se mange af Nyboders kvinder iført frakke eller nederdel, som tydeligvis var syet af Søværnets uldtæpper. Jeg var nu blevet matrosmath og blev af Personelkontoret anvist arbejde i Invalideforsikringsretten, som havde til huse i Amaliegade. Her gik jeg til hånde i sags arkiverne. Herfra oplevede jeg på nært hold tyskernes forsøg på at overmande politiets vagtstyrke på Amalienborg d. 19. september Det lykkedes som bekendt ikke, og tyskerne mistede en snes mand ved den lejlighed.det varede ikke længe, før der i Nyboder blev dannet modstandsgrupper. Jeg fulgtes meget med underkvartermester K. Haslund. Vores opgave var, at transportere våben fra et lager i Malmøgade til en lejlighed i Elsdyrsgade, hvorfra våbnene blev viderefordelt. Vi kunne som regel hænge riflen over skulderen med kolben opad. Når vi derefter tog en frakke på, kunne det næsten ikke ses. Vi gik gennem Østre Anlæg mod Nyboder. Mødte vi nogle tyskere, stillede vi os med ryggen til og begyndte at fodre ænderne i voldgraven. Matrosmath II. Kjøller brugte en anden metode. Han anbragte riflerne med kolben nedad 29\n30 Opmålingsskibet Hejmdal der var et af de skibe der var tilgået Flåden i mellemkrigsårene. Skibet var bygget på Holmen og hejste kommando for første gang den 9. maj (FBDF) i en spand. Der kunne være tre ad gangen. Så surrede han bøgegrene og papir omkring, så det lignede et lille træ, han havde hentet på en planteskole. Det cyklede han afsted med, og det gik godt hver gang. Artillerimath Benny Jacobsen købte en rulle optændingsbrænde og erstattede nogle af træstykkerne med en rulle plastisk sprængstof. Det gik også godt til trods for de talrige razziaer, som tyskerne foretog rundt om på byens gader. Efter BBC-budskabet d. 4. maj samledes vi ud for Kadetskolen i Gernersgade og cyklede derfra ud til Galle & Jessens chokoladefabrik ved Vibenhus Runddel. Her samledes grupperne og fik tildelt forskellige opgaver som anholdelse af landssvigere, Hipo-folk, bevogtning m.m.. Senere flyttede vi til den daværende Garderhusarkaserne på Østerbrogade. Først her blev vi klar over, at vi hørte under modstandsorganisationen Bopa, som jo var kommunistisk ledet. I begyndelsen af juni vendte vi tilbage til tjenesten på Holmen. Jeg fik udkommando med opmalingsskibet Hejmdal, som i nogenlunde uskadt stand blev sejlet op fra Kiel af den tyske besætning. Efter en kort overhaling på værftet var skibet klar, og vi kunne som det første danske skib efter krigen sætte kurs mod Færøerne og Grønland. Vi blev venligt modtaget ved ankomsten til Thorshavn. Da jeg sammen med tre andre gik i land, 30\n31 HMS Annan var en af to engelsk byggede fregatter af River-klassen, der blev købt af englænderne i efteråret I den danske Flåde fik den navnet Niels Ebbesen. (FBDF) passerede vi en tobaksforretning, som bugnede af varer. Tobaksvarer var jo en rationeret mangelvare i Danmark, så vi gik ind og spurgte forsigtigt, om vi kunne fa lov at købe en pakke cigaretter til deling. Ekspeditricen lo og sagde, at vi kunne købe det hele, hvis vi havde råd. Jeg var mere uheldig, da jeg i en søekviperingsbutik så en af de karakte ristiske røde Færøhuer udstillet. Sådan en ville jeg gerne have med hjem som souvenir. Sa jeg gik ind, hilste pænt og spurgte: Hvad koster sadan en nissehue, som De har i vinduet?. Jeg blev nærmest smidt ud af forretningen med besked om, at jeg skulle ikke komme her og tale nedsættende om deres nationaldragt. Episoden gjorde mig ked af det og fik mig til at træde varsomt resten af tiden på de smukke, grønne øer. Efter nogle dage i Thorshavn fortsatte vi mod Grønland. Det var meget hårdt vejr indtil vi passerede Kap Farvel. I Davis Strædet var der nærmest havblik. Vi anløb samtlige byer og bopladser på vestkysten samt de amerikanske baser i Grønnedal og Søndre Strømfjord, og nåede op til Upernavik. Vi blev festligt og venligt modtaget overalt. En oplevelse, jeg aldrig glemmer, var isbræen i fjorden ved Jakobshavn. Her sad vi en hel eftermiddag og så, hvordan der ustandselig brækker små og store isstykker af bræen og driver ud mod Davis Strædet. Det var meget betagende. Jeg erindrer en 31\n32 søndag i Egedesminde, hvor der i officersmessen var dækket op til frokost for kolonibesty reren og andre af byens spidser. Vi lå for anker i havnen. Det var blikstille, og vandet var som et spejl med nogle få mindre isskosser, som langsomt drev forbi. Pludselig krængede Hejmdal voldsomt over. Alle 1øse genstande havnede i bagbord side, og i officersmessen skred den fine opdækning af bordet og blev knust på dørken. Det viste sig, at en af skosserne havde kælvet og derunder haft fat i skibets kø1, hvilket medførte den voldsomme krængning. Pa vejen hjem oplevede vi vinterens første snevejr ud for Ivigtut. Vi havde hårdt vejr på vej mod Færøerne, hvor vi anløb Klaksvig, Vaag og Thorshavn. Vi nåede København dagen før mine forældres sølvbryllup d. 2. oktober. Det var jo heldigt. Måneden efter drog jeg sammen med andre besætningsmedlemmer til Newcastle med DFDS. Derfra kørte vi med tog til Sheerness on Sea, hvor vi skulle bemande HMS Annan, en fregat, som fosvaret havde købt. Den blev senere omdøbt til Niels Ebbesen. Efter en månedstid i Sheerness med klargøring af fregatten sejlede vi hjem. Minestrygeren ME 1042 der på engelsk var benævnt MMS (Motor MineSweeper). Den var en af 10 minestrygere, som Danmark lånte af Royal Navy i sommeren Der var seks af en lidt mindre type (165 t), og fire af en større type (255 t). ME 1942 var af den store type. En del af disse skibe havde sejlet med danske besætninger under krigen under dobbelt flag - Dannebrog og The White Ensign. (FBDF) 32\n33 I midten af december fik jeg udkommando med minestrygeren MMS Det var en af de 10 fartøjer, vi havde lånt af Royal Navy. Den var bygget af træ og havde en samlet besætning på ca. 20. Strygegrejet bestod af et flydekabel til magnetminer og en hammerbox til påvirkning af akustiske miner. Chefen og næstkommanderende var begge officerer af reserven. Regnskabsføreren, en underkvartermester, over lod tilsynet med arbejdet på dækket til mig. Det var ikke noget problem, for den værnepligtige besætning opførte sig særdeles eksemplarisk. Udover dette stod jeg for udlevering af proviant og for signaleringen. Vi foretog strygning ud for Djursland og i en periode fra Thyborøn og 20 sømil vestpå. I weekenderne besøgte vi forskellige havnebyer i Limfjorden. Ved et besøg i Skive havde Marinefore ningen arrangeret en festaften i nogle lokaler inde i byen. Man havde ogsa inviteret pigerne fra Skive Dameroklub. Da musikken spillede op til dans, sad jeg ved et bord sammen med et par kammerater. Jeg var ikke god til at danse og nøjedes med at se på. Men så kom havnefogeden og tog mig i armen og puffede mig i favnen pa en ung pige. Hun kunne danse, så det gik meget godt. Vi fattede sympati for hinanden, begyndte at skrive sammen og blev senere forlovet og gift. Vi var gift i næsten 50 år til min kone døde. I oktober 1946 forlod jeg ME 1042 og begyndte på underkvartermesterskolen. Et halvt år efter blev jeg ukvtm.ii nr. 54 med eksamenskarakter 8,30. De næste fire måneder tilbragte holdet i Arresødallejren, hvor vi blev delingsførere for nyindkaldte værnepligtige. Det var noget af en opgave pludseligt at stå overfor 30 unge mænd fra forskellige egne af lan det og med forskellig baggrund. Det gik nu meget godt. Vi var i god fysisk form fra Ukvtm. skolen, hvor vi havde en times gymnastik hver morgen. Det satte os i stand til under eksercits og 1øb og strabadser ne pa feltbanen at gøre de indkaldte egnede til fortsat tjeneste i Søværnet. Efter to skoler i Arresødal var jeg en tid med opmalings skibet Freja pa opmaling i Lejre Vig i bunden af Roskilde Fjord. Derefter en tur omkring marinekasernen i Frederikshavn. I december havde jeg ferie i forbindelse med mit bryllup. Så blev det den nybyggede torpedobad T 16 Krieger. I 1øbet af sommeren ledsagede vi og torpedobåden Krabbe kongeskibet Dannebrog med regentparret ombord til Stockholm. Det var interessant at vandre rundt i den svenske hovedstad. Butikkerne bugnede af varer, som vi i Danmark endnu ikke havde råd til at importere. Bl.a. fik jeg Nylonstrømper med hjem til min kone. Det var en nyhed her. Senere besøgte vi Göteborg og Oslo. I midten af september 1948 skiftede jeg til T 11 Bille, og månederne gik med sejlads og øvelser. Den 1. februar 33\n34 Torpedobåden Krieger der lagde navn til klassen. Den bestod af seks både, hvoraf de tre blev påbegyndt i august/september Bådene blev først færdigbyggede efter Anden Verdenskrigs slutning. Krieger hejste som den første kommando den 17. marts (FBDF) 1949 blev jeg ukvtm. I. På det tidspunkt var jeg begyndt at spekulere over fremtiden. Jeg ville gerne se mere til min kone og deltage i vore kommende børns opvækst. Jeg tænkte på, hvor lidt min bror og jeg havde set til vores far i vore drengeår. Da jeg en dag var på vej hjem og passerede Toldboden, traf jeg en tidligere underkvartermester, som nu var toldbetjent. Han var tilfreds med sit arbejde og forholdene i Toldvæsenet. Det fik mig til at gå hjem og skrive en ansøgning. Jeg var heldig at få ansættelse samtidig med, at min kontrakt med Søvrernet udløb. Jeg sejlede fortsat med Bille til jeg d. 31. januar 1950 for sidste gang forlod Holmen som underkvartermester. Den næste dag begyndte jeg en ny karriere i Toldvæsenet. Det blev til 37 år. Jeg gik på pension som vicetoldinspektør i


Sydslesvigs bedste oplæser | Dansk Skoleforening for Sydslesvig e.V.\nSydslesvigs bedste oplæser\nTil april skal Mette Stevn Klausen kæmpe i Vejle for at vinde titlen som Danmarks bedste oplæser.\nMette Stevn Klausen fra 5. klasse på Hiort Lorenzen-Skolen blev kåret som den bedste oplæser af de ti, der var nået frem til finalen på Dansk Centralbibliotek i Flensborg.\n24. april skal hun repræsentere Sydslesvig til Danmarksmesterskaberne i oplæsning på Vejle Bibliotek.\nTil daglig kan Mette godt lide at læse bøger. Helst sjove bøger på dansk.\nHendes klasselærer, Kim Voss, fortæller, at han altid træner oplæsning med sin 5. klasse, inden mesterskaberne finder sted. Først skal børnene præsentere deres bøger for hinanden og læse op i små grupper, derefter bliver nogle af eleverne udtaget til at stå på scenen og læse højt for de andre.\n- De har ikke kun trænet oplæsning i dansktimerne, men også sammen med deres tysklærer Dagmar Poulsen, siger han og fortæller, at det at læse højt fremfor kun at læse for sig selv, giver eleverne lidt ekstra.\n- Jeg tror, at også de knap så stærke læsere vinder ved læsetræningen.\nKammeraterne ved, at de skal komme med positiv respons til alle.\nI alt ti elever nåede frem til finalen i Flensborg. Dertil kom deres kammerater og klasselærere samt dommerne – i alt 200 mennesker, og der blev hujet og heppet.\nMette nøjedes ikke kun med at læse højt i timerne. Hun bad også sin familie lytte til hende, så hun kunne få input til, hvad hun kunne gøre bedre.\n- De foreslog blandt andet, at jeg ud over mine ansigtsudtryk også bruger mine hænder, når jeg læser op, siger Mette. Ved finalen i Flensborg læste hun op fra Christine Nöstlingeres bog »En dværg i øret«. Den vil hun også bruge, når hun skal læse i Vejle.\n- Jeg er lidt nervøs, men jeg glæder mig, siger hun.\nIfølge dommerne var niveauet meget højt, og at det havde været meget svært at finde den endelige vinder.


Lk fuga softline 63 ramme • Find billigste pris hos PriceRunner nu »\nlk fuga softline 63 rammei El-Artikler\nLK FUGA Softline 63 ramme 1 modul hvid\nLK FUGA Softline 63 ramme 1 modul hvid Den klassiske og mest populære ramme Softline 63 fra LK, i deres gamle system. Softline 63 rammen passer på alle dåser fra LK på nær de nye air forfradåser, se skema under billeder. Produkt information:Varenummer: 500D6010 1LType: LK Fuga Softline 63Modul: 1Passer til: se kombinationsmuligheder under billeder.\nLK FUGA Softline 63 ramme 3 modul hvid\nLK FUGA Softline 63 ramme 3 modul hvid Den klassiske og mest populære ramme Softline 63 fra LK, i deres gamle system. Softline 63 rammen passer på alle dåser fra LK på nær de nye air forfradåser, se skema under billeder. Produkt information:Varenummer: 500D6030 1LType: LK Fuga Softline 63Modul: 3 ( 3 x 1 modul )Passer til: se kombinationsmuligheder under billeder.\nLK Fuga Softline 63 ramme - 3 modul - Lysegrå\nLK Fuga Softline 63 ramme - 3 modul - Lysegrå.Kan bruges på Fuga indmuringsdåser og forfradåser.\nLK Fuga Softline 63 ramme 2 moduler vandret\nFuga Softline 63 ramme 2 moduler - hvid Denne Fuga Softline 63 ramme har plads til 2 x 1 moduler vandret. Det kan være til afbrydere eller stikkontakter. LK Fuga Softline 63-serien er en designklassiker, som har bløde former og runde kanter. Det ses på denne ramme i siderne, som er med en blød bue, og det er derfor, den er til 2 moduler vandret. Fuga Softline rammen er hvid.\nLK Fuga Softline 63 ramme - 1 modul - Lysegrå.Rammen passer til følgende dåser: LK Fuga Air indmuringsdåserLK Fuga Air instøbningsdåser LK fuga indmuringsdåser Rammen passer også til de gamle / udgåede forfradåser og indstøbningsdåser. (Se oversigtsbilledet).\nLK Fuga Softline 63 ramme - 2 modul - Lysegrå\nLK Fuga Softline 63 ramme - 2 modul - Lysegrå.Rammen passer til følgende dåser: LK Fuga Air indmuringsdåserLK Fuga Air instøbningsdåser LK fuga indmuringsdåser Rammen passer også til de gamle / udgåede forfradåser og indstøbningsdåser. (Se oversigtsbilledet).\nLK Fuga Softline 63 ramme - 3 modul - Hvid.Rammen passer til følgende dåser: LK Fuga Air indmuringsdåserLK Fuga Air instøbningsdåser LK fuga indmuringsdåser Rammen passer også til de gamle / udgåede forfradåser og indstøbningsdåser. (Se oversigtsbilledet).\nLK Fuga Softline 63 ramme - 2½ modul - Lysegrå\nLK Fuga Softline 63 ramme - 2&frac12 modul - Lysegrå.Rammen passer til følgende dåser: LK Fuga Air indmuringsdåserLK Fuga Air instøbningsdåser LK fuga indmuringsdåser Rammen passer også til de gamle / udgåede forfradåser og indstøbningsdåser. (Se oversigtsbilledet).\nLK Fuga Softline 63 ramme - 1&frac12 modul - Hvid.Rammen passer til følgende dåser: LK Fuga Air indmuringsdåserLK Fuga Air instøbningsdåser LK fuga indmuringsdåser Rammen passer også til de gamle / udgåede forfradåser og indstøbningsdåser. (Se oversigtsbilledet).\nLK Fuga Softline 63 ramme - 3&frac12 modul - Lysegrå.Rammen passer til følgende dåser: LK Fuga Air indmuringsdåserLK Fuga Air instøbningsdåser LK fuga indmuringsdåser Rammen passer også til de gamle / udgåede forfradåser og indstøbningsdåser. (Se oversigtsbilledet).\nLK Fuga Softline 63 ramme - 1&frac12 modul - Lysegrå.Rammen passer til følgende dåser: LK Fuga Air indmuringsdåserLK Fuga Air instøbningsdåser LK fuga indmuringsdåser Rammen passer også til de gamle / udgåede forfradåser og indstøbningsdåser. (Se oversigtsbilledet).\nLK FUGA Softline 63 ramme 1 modul, lysegrå\nLK FUGA Softline 63 ramme 2x1 modul, lysegrå\nLK FUGA Softline 63 ramme 2½ modul, hvid\nLK FUGA Softline 63 ramme 3x1½ modul, lysegrå\nLK FUGA Softline 63 ramme 3½ modul, lysegrå\nLK FUGA Softline 63 ramme 3x1 modul, lysegrå\nLK FUGA Softline 63 ramme 1 modul, koksgrå\nAnvendes som ramme mellem FUGA indsats og FUGA dåser\nLK FUGA Softline 63 ramme 2x1½ modul, hvid\nLK FUGA Softline 63 ramme 3½ modul, hvid\nLK FUGA Softline 63 ramme 1 modul, stålmetallic\nLK FUGA Softline 63 ramme 2x1 modul, hvid\nLK FUGA Softline 63 ramme 3x1½ modul, koksgrå\nLK FUGA Softline 63 ramme 3x1 modul, stålmetallic\nLK FUGA Softline 63 ramme 1½ modul, lysegrå\nLK FUGA Softline 63 ramme 3x1 modul, hvid\nLK FUGA Softline 63 ramme 3x1 modul, koksgrå\nLK FUGA Softline 63 ramme 2x1 modul, stålmetallic\nLK FUGA Softline 63 ramme 1 modul, hvid


Haug Advokater søger ny medarbejder.\nHaug Advokater søger en frisk jurastuderende med henblik på snarlig tiltrædelse. Vi vil foretrække, hvis du går på andet eller tredje studieår. Du skal have gode juridiske og praktiske kvalifikationer. Det vil være en fordel, hvis du har flair for tal.\nAdvokatkontoret er et specialistkontor inden for erstatningsret (primært arbejdsskader), ansættelses¬ret og en smule strafferet. Vores primære arbejdsområde er at føre retssager og give rådgivning til en række fagforeninger og private klienter.\nVi er aktuelt 7 medarbejdere fordelt på 3 jurister, 2 sekretærer og 2 studenter, der alle sætter pris på at arbejde i et uformelt og afslappet arbejdsmiljø. Vi indgår i et kontorfællesskab med Advokatfirmaet Bjørst, og i alt er der 21 medarbejdere i kontorfællesskabet. Vi har adresse i Chr. IX’s Gade i København.\nDine arbejdsopgaver vil bestå i at bistå juristerne og sekretærerne i forbindelse med udarbejdelse af erstatningsopgørelser, skriveopgaver, materialesamlinger og ekstrakter, juridisk kildesøgning, arkivering og de i øvrigt forekom¬men¬de opgaver på et advokatkontor. Du vil med tiden også få mulighed for at udarbejde processkrifter og sidde med selvstændig juridisk sagsbehandling.\nVi forventer, at du har en seriøs og positiv indstilling til arbejdsopgaverne, og måske endda en særlig interesse for retssagsbehandling, erstatningsret og ansættelsesret.\nTiltrædelse snarest eller efter nærmere aftale med en ugentlig arbejdstid på ca. 7-14 timer.\nVi er meget fleksible med hensyn til tilrettelæggelsen af arbejdstiden, og vi er indstillet på, at du holder fri i perioder med eksamen og opgaveskrivning.\nSkriftlig ansøgning vedlagt relevante bilag sendes snarest muligt, og senest den 10. november, på mail: secure@haugadvokater.dk\nHar du spørgsmål, er du velkommen til at henvende dig telefonisk (3313 4242) eller på mail til advokat Emilie Sylow, es@haugadvokater.dk, eller en af sekretærerne, Mette Falkenberg: mf@haugadvokater.dk og Annette Høgh, ah@haugadvokater.dk


Egelykke 12+12B, Egelykke, 6400 Sønderborg | LILIENHOFF\nEgelykke 12+12B, Egelykke, 6400 Sønderborg\nKlassisk storvilla i Vollerup ved Sønderborg\nBare fire kilometer øst for Sønderborg centrum finder man den lille landsby Vollerup, og netop her ligger den forhenværende gård Egelykke. Det er længe siden, at ejendommen havde direkte forbindelse til landbrugsdrift, men den gennemførte arkitektur, hvor facadens symmetri og frontispicen i midten bidrager til den harmoniske æstetik, er stadig i dag eftertragtet for dens raffinement og elegance. Den fremragende have, udbygningens mange muligheder og den korte distance til Als’ største by sætter en fornem prik over i’et.\nEjendommen blev opført i 1932, og fungerede i årtier herefter som hovedsæde for megen af den landbrugsaktivitet, der foregik på egnen. Således hørte der på daværende tidspunkt langt flere bygninger til stedet, og det samme gælder naturligvis for størstedelen af jordtilliggendet, som man i 1970’erne solgte fra.\nDet knap 100 år gamle hus er moderniseret og renoveret i flere omgange - senest i 2000, hvor vinduer og døre i stuehuset blev skiftet, samt taget på hele ejendommen blev udskiftet, ligesom man udførte et omfattende efterisoleringsarbejde - og stedet præsenterer sig derfor med tidssvarende komfortløsninger, som ikke desto mindre krydres af charmerende, originale detaljer. Det drejer sig eksempelvis om den smukke hoveddør i egetræ med dekorative udskæringer, de kuriøse saltkar i vinkælderen, terrazzogulvet i hallen og formentligt også de klassiske plankegulve i stuerne. Et gennemgående træk for alle de istandsættelser, der er foretaget, herunder også facaderenoveringen i 2016 og køkkenopdateringen i 2018, er, at man med fuldt overlæg har fastholdt den oprindelige stil.\nStemningsfuld og stilren\nFacadens storslåede udtryk fortsætter nydeligt inden døre, hvor den overordentligt rummelige bolig udfolder sig med de tre stuer, der er etableret i forlængelse af hinanden, som det ubestridte centrum. Under lofterne ses rosetter og stukprofiler, og da sprossevinduerne er orienteret stik syd, falder solstrålerne behageligt ned på trægulvene. Stuerne adskilles af franske døre, omend den ene er placeret i delvis åben forbindelse med køkkenet, der er udført med hvide skuffemoduler og gulvvarme under de sorte, rektangulære klinker.\nI den vestlige ende disponerer man over et bryggers, et kontor og et badeværelse, og mod øst er huset indrettet med endnu et badeværelse og to værelser. Via hallen, der giver en behørig velkomst, ledes man til førstesalen, som indeholder 6 værelser, hvoraf den ene er udstyret med walk-in-closet. Endvidere en stor stue mod syd, to badeværelser samt et køkken-alrum.\nFørstesalen kan eventuelt deles op som en 125m2 selvstændig lejlighed, plus to værelser og badeværelse mod nord.\nI dag breder grunden sig over cirka 3.000 kvadratmeter, der med undtagelse af gårdspladsen med den enorme blodbøg i midten udspiller sig på den sydlige side af huset. Således er solforholdene i særklasse, og da haven er anlagt med et hav af buske og bede, spirerer der hvert forår et henrivende flor af blomster i alskens farver frem. Særligt rundt om havepavillonen fortættes beplantningen, mens her imidlertid også er arrangeret anseelige plæner, flere terrasser og høje, gamle træer.\nTil ejendommen knytter sig videre en omfangsrig udbygning, der i stueplan udgøres af en garage, et værksted med tilhørende lift og en gildesal. På overetagen ses et uudnyttet loftsrum på omtrent 300 kvadratmeter.\nSkole 5 minutter\nM29 22 00 21


Hvorfor bliver mit internet ikke billigere?\nHar du været ved den samme internetudbyder i et øjeblik, har du sikkert undret dig over hvorfor dit internet bare ikke bliver billigere. Men det er faktisk ikke tilfældet. Dit internet bliver billigere. Men du bliver ikke gjort opmærksom på … [Continue reading]\nHvorfor rangerer min konkurrent i Google bedre end jeg?\nHar du selvstændig virksomhed og bruger du internettet i bare en vis grad er Google sikkert en vigtig markedsføringskanal for dig. Google kan sende dig både gratis og betalte besøgende i form af hhv. De organiske søgeresultater og Google … [Continue reading]\nHvorfor er solfilm så effektivt?\nSolfilm er et meget effektivt middel mod dårligt indeklima i bygninger med større glaspartier og glasfacader, i butikker med store vinduespartier, ja selv i private hjem. Men hvorfor er denne beklædning af ruderne så effektiv i forhold til andre … [Continue reading]\nHvorfor er man utro?\nHvorfor er man egentlig sin partner utro? Når man har fundet en at være sammen med, og som man godt kan lide, så er det jo nok, ikke? Nej, desværre ikke altid. Selvom der ofte er dybe subjektive grundlag for, hvornår en enkelt person er utro, … [Continue reading]\nHvorfor lægge puslespil?\nMange mener, at det hører fortiden til, at lægge et puslespil. Det er umoderne og til ingen verdens nytte. De kunne dog ikke tage mere fejl. Puslespil er nemlig UTROLIG sundt for hjernen og kan mindske risikoen for nogle alvorlige sygdomme, som … [Continue reading]


Hvordan man smøre en garageport system | WD-40 DK\nHome » Anvendelse » Hus og Have » Hvordan man smøre en garageport system\nHvordan man smøre en garageport system\nSmøring og beskyttelse af din garageport system, kan være bunden af din liste over job at gøre. Men med denne enkle og effektive vejledning, kan du få dette job gjort hurtigt og nemt. Denne vejledning vil vise og fortælle dig, hvordan du smøre en garageport system effektivt.\nNår døren er lukket, spray rullerne og spor, der åbner døren med WD-40 Multi Use Product. Dette vil hjælpe med at smøre og beskytte rullerne og spore, så døren kan bevæge sig glat langs dem.\nNår du har smurt og beskyttet rullerne og sporene, er det tid til at smøre og beskytte hængslerne, der åbner døren. Tag dit WD-40 Multi Use Produkt igen, spray hængslerne direkte med produktet. Hængslerne spiller en integreret rolle i dørenes åbning, så det er vigtigt ikke at glemme dem.\nNår alle dele er blevet smurt og beskyttet, så skal du åbne og lukke døren et par gange for at sikre. At alle de bevægelige, dele er blevet grundigt smurt og beskyttet.\nDet er vigtigt at holde dine garageporte vedligeholdt, smurt og beskyttet. Vi anbefaler at smøre din garageport spor, ruller og hængsler hver 6 måned, for at holde dem i fuld funktionsdygtig stand. Med denne enkle vejledning, vil denne hårde og tidskrævende job være hurtig, nem og effektiv. Nu ved du, hvordan man smøre en garageport system.


Beat Forex marked hver gang du ønsker og Tjen store overskud! – antonsspiseri.dk\nUpdated on august 26, 2018\nBeat Forex marked hver gang du ønsker og Tjen store overskud!\nForex uddannelse er en nødvendighed for enhver med denne interesse. Forex uddannelse er altid til gavn for en erhvervsdrivende, selv om han har et par måneder af praktisk viden i forex markedet. Forex uddannelse er meget vigtigt, hvis du ønsker at komme ind i verden af forex trading.\nForex uddannelse er tilgængelige via online kurser, avancerede trading workshops og en på én mentoring. Forex uddannelse er en proces, der kræver en kontinuerlig indsats for at anvende den viden, der kan indsamles fra læsning Forex trading bøger, i praksis.\nForex uddannelse er nøglen til vellykket Forex handel. Vi er bedst når du ønsker at få Forex uddannelse fra en person, der allerede er involveret i valutahandel.\nInvestere i en høj kvalitet Forex uddannelse er et godt skridt til at blive en vellykket erhvervsdrivende på markedet. Det bedste sted at få Forex uddannelse er online. Online metode til Forex uddannelse er godt for nybegynder, for det hjælper ham til at få udarbejdet med møtrikker og bolte af for handelsmarkedet. Grunden til at Forex uddannelse er så afgørende er fordi Forex markedet er meget konkurrencepræget og flygtige. Kvalitet Forex uddannelse er nøglen til succes.\nInvestere i den rette Forex uddannelse er lige så vigtig som beløbet, du vil investere i din levende handel konto. Det centrale mål for Forex uddannelse er at lære hvor i mæglere websider at finde hvilke oplysninger, hvad de forskellige indikatorer, og hvilke indikatorer til brug for sammenligning.\nVellykket Forex trading begynder med en god Forex uddannelse. Dette vil spare dig en masse en masse tid på at forsøge at lære det selv og spare dig for tusindvis af dollars forsøger at finde den hemmelige formel til en vellykket handel. Profiterer og vinde i Forex Trading er ikke raketvidenskab, du skal bare have de rigtige oplysninger og strategi at følge.\nFejrer vores fortid →\nProgressive Online Pokie – Uovertruffen Vindende Potentiale\nAtlanta Elektrikere Er Meget Professionel Og Dedikeret Til Deres Arbejde – Værktøjer Og Udstyr\nStuderende? Sådan finder du det bedste\nDu kan låne penge til lige det, der passer dig\nKøb en bil med et lavt budget\nfejrer fortid frste hvordan ubetalte undgr varer vores\nCopyright © 2022 · All Rights Reserved · antonsspiseri.dk


Mit liv med heste - Astrid Vibe Skovgaard\nMilitary - triathlon for heste. Mød 18-årige militaryrytter Astrid Vibe Skovgaard og hendes heste\nLykken er, når vi er ét i, min hest og jeg\nNogle kalder military for ridesportens triathlon. Her sættes både hest og rytter på prøve i udholdenhed og mod, og rytteren udfordres i kundskaben at mestre sin hest. For 18-årige military rytter Astrid Vibe Skovgaard er det bare den fedeste disciplin, og hun elsker når hesten bare giver\nalt hvad den har, og de sammen mødes i en boble af samhørighed. Astrid har på trods af sin unge alder allerede opnået imponerende resultater i sporten, været Dansk champion 3 gange, vundet guld og sølv i flere eftertragtede konkurrencer og mesterskaber. Hjelmen er strammet, sikkerhedsvesten spændt, og ride-glæden i top, når 18-årige military rytter Astrid Vibe Skovgaard er i sadlen.\nSnup Astrids bedste terrænridnings råd hér:\n"Military er bare den fedeste disciplin. Når hesten bare giver alt hvad den har, og det er lige som om, man kommer ind i en boble – kun én selv og hesten – der er bare intet eller noget, der kan stoppe os. Der opstår et ganske særligt flow og samhørighed, når alt bare spiller. Så fedt! Jeg elsker at være i sadlen, og være i samarbejde med hesten. Der er altid nye udfordringer på terrænbanen, og det giver en glad og motiveret hest. Dressur og\nspring er selvfølgelig også vigtigt, og man skal hente gode point i begge dele, hvis man skal have en chance for at nå til tops. Men det er på grund af terrænet, og den oplevelse det giver, at jeg rider military.\nJeg har redet siden jeg overhovedet kan huske, og heste har altid været en del af mit liv. Jeg er opvokset og bor på Bornholm, og heste og ridesport fylder rigtigt meget i hverdagen i vores familie. Min interesse for heste kommer helt sikkert fra min mor, der også elsker heste og at ride, og at vi har plads til dem derhjemme. Min karriere startede som springrytter med en erfaren pony, der havde gået en hel del stævner. Men, det var lidt\nensformigt, og jeg tænkte, det kunne være fedt at prøve kræfter med terrænbanen. Der skulle blot én enkelt gang til i terrænet, så var jeg var hooked!\nSom rytter er det fantastisk at opleve at være forbundet med hesten. Det er de gyldne momenter i min ridning er at være i ”boblen”, kun hesten og mig. Hesten stoler på mig, og jeg på den. Disse oplevelser af samhørighed i terrænet har været en meget vigtig del af min uddannelse som rytter. Jeg har mine heste derhjemme, og jeg rider alle ugens dage mine to heste. Mit liv er koncentreret om heste, men når jeg ikke lige træner, er til\nkonkurrence eller bare hygger med hestene, så går jeg på én af campus Bornholm’s HHX linjer.\nHvordan startede din passion for heste - og military?\nGrunden til at jeg startede med at ride, skyldes helt sikkert min mor, og jeg redet pony så længe, jeg kan huske. Da jeg var blevet for stor til min II’er pony, blev den skiftet ud med en anden, og større springpony. Det var her min karriere startede, det var i 2013. På det tidspunkt var der en militarycup, som både danskere og svenskere deltog i, kaldet SugarCup. Det var en god måde at komme ind i sporten på. Efter at havde redet nogen lokale kvalifikationer, rejste vi til Sjælland for videre kvalifikationen til finalen. Uheldigvis havde jeg ikke fået høj nok karakter for stil, og var derfor ikke kvalificeret. Men så tikkede der en uventet og god besked ind; flere af de kvalificerede ryttere, der havde fået højere point end mig, kunne ikke tage af sted, og jeg fik chancen. Vi tog til finalen i Sverige, hvor jeg var den dansker, der fik højest stilkarakter. Samtidig med SugarCup\nfinalen i Eketorp (Sverige) blev der afholdt Nordiske mesterskaber for Junior Youngrider, og alt var enormt flot og stort. Derefter begyndte jeg for alvor at starte militarystævner og senere, da jeg igen var vokset fra II’er ponyerne, fik jeg en meget erfaren militarypony Kalybso.\nDine heste - hvordan blev de dine?\nPrada er min pt. bedste hest, hvis man kigger på sværhedsgraden af de stævner, vi starter sammen. Hun er en rigtig viking og tager for det meste alt i stiv arm. Prada er dansk varmblod og er fyldt 11 år. Hun blev min d. 14. marts 2019. Prada er min overgangshest fra pony til junior. Mine pony-år var sluttet, og jeg ville gerne fortsætte som konkurrencerytter, og også gerne fortsætte med at ride på mesterskabsplan/landsholdsplan. Det krævede, at jeg måtte sige farvel til mine 3 ponyer, så der var både staldplads og råd til en junior hest. Problemet var bare det, at der ikke rigtig var nogen militaryheste til salg. Vi ledte og ledte uden held, fra Bornholm til Jylland over Sjælland. Heldigvis var min mor så fræk at spørge en military rytter, om han ikke ville sælge sin ene hest. Det ville han heldigvis. Sådan mødte jeg Prada.\nCici er egentlig min mors hest. Cici skulle hjælpe hende i gang med ridningen, efter nogen års ridepause. Cici var ifolet, da vi fik hende, og vi fik det skønneste føl. Derefter gik min mor stille og roligt i gang med at arbejde med hende, og Cici viste hurtigt, at hun havde masser af potentiale. Derfor ville min mor have en yngre rytter til at ride hende lidt op i klasserne, så hun ville være klar, når jeg skulle ride junior/youngrider. Cici kom op og gik\nnogle 90 cm militaryklasser, men stod herefter stille i et stykke tid efter at have fået en kodeledsforvridning. Efter en længere pause, startede min mor og rytteren op igen, og det gik godt, men, desværre gik der ikke lang tid før Cici igen måtte på syge-fold. Cici præsterede at sidde fast i boksen og brække kæben. Min mor og jeg stod i et kæmpe dilemma; for ville hun holde til at gå igen, og kunne kæben blive et problem? Vi havde\naldrig hørt om andres heste, der havde brækket kæben, og derfor anede vi ikke, hvordan eller hvad vi skulle gøre. Vi besluttede os for at få hende opereret, for hvis hun nu ikke kunne lide at have bid i munden, kunne hun gå som avlshoppe. Cici’s operation gik heldigvis godt, og efter atter en længere pause er hun i træning. Hun er dog kommet stærkt igen, og har indtil videre gået nogle 100cm. klasser med kæmpe overskud i\nHvilken hest har gjort størst indtryk på dig og hvorfor?\nDer er ikke kun én hest, der har gjort stort indtryk. Alle de heste, jeg har haft, har jeg elsket og de har givet mig enormt meget. Jeg ville ikke være nogen af dem foruden! Min første tanke er min tidligere pony Kalybso, som familien Kaas Hemmingsen gav mig mulighed for at ride. Han er et specielt væsen. Han er en pony som skal rides følsomt, og han tåler ikke pres. Alligevel er han en ”pleaser” og hvis han stoler på piloten, gør han alt.\nInden jeg i 2015 fik Kalypso, havde jeg redet på ponyer som skulle have ”lidt ekstra gummistøvle” (lidt ekstra pedal) Han vendte derfor op og ned på min ridning.\nTil mit første militarystævne på Kalybso startede jeg 70cm, og måtte næsten opgive på springbanen. Han ville ikke presses det mindste på banen. Jeg var nødt til at ride ham mere følsomt, og et år senere red jeg 1* på ham, og startede flere mesterskaber, både Danmarksmesterskaber og nordiske mesterskaber.\nHvad er din vigtigste AHA-oplevelse med heste?\nJeg tror, min største aha-oplevelse var med Kalypso. For mig som rytter var det fantastisk at opleve at være forbundet med hesten, at være i ”boblen”, kun ham og mig. Han stolede på mig, at vi stolede på hinanden. Det har været en meget vigtig del af min uddannelse som rytter.\nHvad er din hidtil største bedrift med heste eller ridning?\nDet er svært kun at vælge én. Mit første nordiske mesterskab (2016) har nok været en af de største. Det var mit første rigtigt store stævne. Jeg red på Kalybso, og endte individuelt som nr. 4. Jeg var hunderæd for terrænbanen, men red alligevel fejlfrit. Derudover har jeg vundet Nordisk på Shadow (2018), Deltaget til Europamesterskaberne på Sareiko (2018) Og sidst og nok størst, vundet Nordisk for junior/youngrider på Prada på\nHvis du kunne opnå alt, hvad du ønskede dig med din ridning/hestetræning - hvad ville dit ultimative mål så være?\nMin største drøm er at deltage ved OL. Derudover havde det været enormt fedt at kunne uddanne heste og formidle dem videre til nye ryttere. Jeg elsker, når hest og rytter er et godt match.\nFølg Astrid Vibe Skovgaard her på Omnihorse eller på Instagram: vibe_eventing\nMilitary består af tre deldiscipliner; dressur, springning og terrænspringning. Nogen kalder military for ridesportens triathlon. Hesten sættes på prøve i udholdenhed og mod, og rytteren udfordres på sit mod og kundskaben i at mestre sin hest. Military har fra gammel tid sine rødder i en samlet test for kavaleriet, som krævede beherskelse af flere typer ridning.\nRytteren bærer ridehjelm og ridevest. Hesten har normalt udstyr på til hhv. spring og dressur. Hesten bærer gamacher og klokker, der beskytter hestens ben og hove. Hesteskoene kan få skruet brodder/mordax i, så den bedre kan stå fast i terrænet.\nSnup Astrids råd til terrænridning:\n”Mit bedste råd til selve terrænridtet er, at holde hovedet koldt og holde galoppen. Hvis man har den rigtige galop, kan hesten næsten altid løse de problemer, der kan opstå undervejs. Det fede ved at have den rigtige galop er, at alt kommer til at spille. For så betyder det ingenting, om afstanden er lidt kort eller lang.”\nAf Liselotte Enggård Jacobsen


Skal brugerne lefles for eller udfordres af mediernes forsiderobotter? | Danmarks Medie- og Journalisthøjskole - DMJX\nSkal brugerne lefles for eller udfordres af mediernes forsiderobotter?\nLynge Asbjørn Møller forsker i nyhedsmedies brug af forsiderobotter og de spændinger, der opstår i mødet mellem publicistiske idealer og automatiserede, personaliserede nyheder.\nLynge Asbjørn Møller er ph.d.-studerende ved DMJX og Aarhus Universitet, 2020-2023.\nTitlen på hans projekt er: Between Personal and Public Interest: Automating and personalising news recommendations in support of journalistic ideals.\nHer fortæller han, hvad han arbejder på at finde ud af.\nDe fleste kender til indholdsalgoritmer fra medier som Facebook, Google og YouTube, hvor brugerne får anbefalet indhold på baggrund af de nyheder og opslag, de tidligere har klikket på. Disse nyhedsanbefalingssystemer er også noget, som mediehusene er begyndt at bruge og ser potentialer i. Flere nyhedsmedier er eksempelvis begyndt at bruge forsiderobotter, som personaliserer nyhedsmediernes forside for den enkelte bruger.\nJeg forsker i, hvordan anbefalingssystemer bruges redaktionelt.\nMedierne kan vælge at udnytte algoritmerne til at servere anbefalet indhold til brugerne på flere forskellige måder. Eksempelvis kan de bruge anbefalingssystemer til at give brugerne mere af det, de allerede har vist, de kan lide, eller i stedet bruge systemerne til at udfordre brugerne med indhold, som de normalt ikke interagerer med. Afhængigt af hvordan algoritmerne udvikles og implementeres, kan der i processen opstå sammenstød mellem mediernes kommercielle interesser og de journalistiske idealer. Jeg er særligt interesseret i, hvordan de ofte modsatrettede interesser forhandles i den proces.\nHvordan håber du, at din forskning kan bidrage med løsninger, viden eller forandring på området?\nMålet med min forskning er ikke at bidrage til bedre journalistik. Som forsker går jeg ikke ind og har en holdning til, hvad der er rigtigt og forkert. Målet er at få mere viden om, hvordan algoritmer påvirker den redaktionelle proces og omvendt, hvordan journalisters normer og idealer påvirker måden, hvorpå algoritmerne udvikles og bruges.\nBliver journalisterne presset til at lave indhold på brugernes og algoritmernes præmisser? Eller vil teknologien styrke det redaktionelle fokus på eksempelvis væsentlighed – og kommer journalisternes arbejde så til at påvirke algoritmerne?\nJeg udforsker specifikke cases i den skandinaviske dagspresse, som benytter sig af anbefalingssystemer. Og jeg skal nu i gang med at interviewe en række redaktionelle medarbejdere, journalister, redaktører, nyhedschefer og udviklere for at få indsigt i de redaktionelle processer omkring algoritmerne. Hvilke overvejelser, der ligger bag, og hvilken forhandling, foregår.\nBliver journalisterne presset til at lave indhold på brugernes og algoritmernes præmisser, eller vil teknologien styrke det redaktionelle fokus?\nHvorfor brænder du for netop dette område, og hvad gør, at det er relevant at beskæftige sig med?\nBrugen af algoritmer i redaktionelle sammenhænge er ekstremt underbelyst. Samtidig er der ingen tvivl om, at de kan komme til at forandre journalistikken fundamentalt. Derfor håber jeg, at mit projekt kan hjælpe til, at medierne kommer på forkant med forandringerne og udviklingen. På den måde kan man tage kontrol over udviklingen og vælge at bruge teknologien i en retning, der fremmer idealer og forretningsstrategi.\nDer findes ny forskning, som nuancerer algoritmernes magt. Men der er ingen tvivl om, at de kan have stor påvirkningsevne på den enkelte bruger og for samfundet generelt. Det synes jeg er ekstremt interessant.\nJeg interesserer mig både for de tekniske muligheder og for den journalistiske praksis, og jeg er hverken på udviklernes eller journalisternes side. Jeg vil belyse muligheder og faldgruber ud fra både et redaktionelt perspektiv og et udviklerperspektiv og på den måde forhåbentlig være med til at forbinde de to områder.\nHar du allerede nu resultater eller findings? Hvad går de kort ud på?\nJeg har undersøgt 19 landsdækkende dagblade i Skandinavien og deres brug af anbefalingssystemer. Hvert fjerde af medierne bruger allerede algoritmer intensivt, og flere er godt i gang. Stort set alle har ambitioner og et meget positivt syn på teknologierne og eksperimenterer allerede i et vist omfang. Jyllands-Posten er længst fremme i Danmark, mens Ekstra Bladet er godt på vej med et nyt, spændende projekt.\nNår jeg taler med medierne, får jeg et klart indtryk af, at de ikke bare vil bruge algoritmerne til at høste nemme klik. De er bevidste om risikoerne forbundet med at give brugerne mere af de, de i forvejen konsumerer.\nMedierne er ambitiøse på journalistikkens vegne og vil ikke gamble med deres troværdighed. De snakker om brugerloyalitet frem for klik og har fokus på relevansen for den enkelte og på at servere rigtigt indhold på det rigtige tidspunkt.\nDet er derfor ikke mit indtryk, at medierne vil bruge teknologien som et værktøj i en reklamebaseret forretningsmodeller. I stedet ser de muligheder i udnytte systemerne til at promovere nicheindhold fra gemmerne, som ellers ville blive glemt, eller skaffe nye abonnenter i en mere langsigtet strategi.\nSå jeg er ikke umiddelbart bekymret på journalistikkens vegne.\nHvordan vil du formidle ph.d.-projektet – undervejs og/eller når det er færdigt?\nJeg skal løbende udgive artikler fra de forskellige faser af projektet. Jeg har foreløbigt skrevet to. Den ene undersøger, hvordan spændingerne mellem brugen af anbefalingssystemer og journalistiske normer og idealer kan opstå, og hvordan systemerne kan udvikles og implementeres, så man nemmere undgår spændinger. Den anden undersøger, hvor udbredte anbefalingssystemer er blandt de skandinaviske dagblade, og hvordan medierne forholder sig til teknologien.\nNu skal jeg i gang med at udvælge de mest interessante cases blandt dagbladene i Skandinavien og lave mere dybdegående interviews med case-organisationernes medarbejdere. Den nye viden vil jeg også formidle i en række akademiske artikler.


⇒ Billig Prym Pelshægter / Pelshægteclips Læder Brun – 2 stk – 56 kr.\nPrym Pelshægter / Pelshægteclips Læder Brun – 2 stk (Læs mere)\nNavn: Prym Pelshægter / Pelshægteclips Læder Brun – 2 stk\nKategori: Håndarbejde > Lukninger > Pelshægter\nEn række internet forretninger giver nu om stunder en hel del forskellige former for fragt. En af de populære er nu om dage at få leveret til en pakkeshop, fordi du så har fuld fleksibilitet til at hente dine nye produkter når du har tid. Den er jo ekstremt nem, samt mange gange tillige den prisbilligste slags levering ved køb af Prym Pelshægter / Pelshægteclips Læder Brun – 2 stk.\nDu bør alternativt forsøge at bestille levering til din lejlighed eller hus eller ud på dit arbejde. Fragtmuligheden er jævnligt en sjat mere pebret, men endda ekstremt simpel. Den prisbilligste leveringsversion vil dog altid være selv at hente pakken, som dog står og falder med at du lever lige ved internet butikkens arbejdslager.\nLeveringsdygtigheden på Håndarbejde > Lukninger > Pelshægter er jo ekstremt essentiel forudsat vi skal bruge din ordre inden for få dage, så i det øjemed er det temmelig essentielt at man finder det forventede leveringstidspunkt på den pågældende vare.\nEn del online virksomheder giver levering på næstkommende hverdag på deres favorit produkter, eksempelvis Prym Pelshægter / Pelshægteclips Læder Brun – 2 stk, som trods alt er afhængig af at ordren køres igennem forud for et nøjagtigt klokkeslæt, med det formål at de har udsigt til at kunne nå at få varerne klargjort inden pakkepersonalet tager hjem.\nVisse online varehuse yder fragt uden gebyr, men i de fleste tilfælde gælder det kun hvis du shopper for en bestemt pris. Desuden kunne man vælge den mest letkøbte leveringsløsning, som ofte – uanset om du er tæt på København, Ikast eller Grindsted – er at få kørt din ordre til et afhentningssted.\nDet er efterhånden vældig uproblematisk for internetbrugere at søge sig frem til priser hos forskellige internet handler, og følgelig har mange Prym netbutikker fundet det nødvendigt at formindske salgsværdien på specielt deres bedst i test produkter – til drenge og piger, og desuden også til kvinder og mænd – eftertrykkeligt, og endda nogle gange yde levering uden gebyr.\nTil gengæld kan det immervæk være udbytterigt at eftergå nogle e-firmaer efter tilbud på Prym Pelshægter / Pelshægteclips Læder Brun – 2 stk før du køber, således at man er velinformeret til at få fat i den mindst kostelige pris.\nDu bør dog ikke glemme, at når en online butik udlover et produkt til en pris som er ufattelig fremragende, så burde det tit være et signal om en bedragerisk netbutik. Bestillinger med kort er i hvert fald en del af en lov, der forsvarer folk imod uægte internet shops.\nGenerelt anbefaler vi bestillinger med betalingskort eller betalinger med mobilen. Som et alternativ kunne du drage fordel af en afbetalingsløsning fra fx ViaBill, når du tilstræber at dække betalingen ude i fremtiden.\nFør folk shopper hos en Prym internet shop kunne man i reglen kigge på butikkens regler, det er dog oftest et tidskrævende arbejde.\nEt alternativt forslag kunne måske være at tjekke hvorvidt webshoppen er e-mærket, hvilket burde være en garanti for at online virksomheden opfylder dansk lovgivning, og at online firmaet lejlighedsvis monitoreres af sagkyndige som er meget bekendte med reglerne på området. Desuden får du anledning til støtte, såfremt du bliver udsat for problemstillinger i processen med din ordre.\nUdover dette anbefales det at kunden er vidende om de mest vedkommende vilkår der kan håndhæves i forbindelse med handlen, f.eks. den byttepolitik e-shoppen benytter. På grund af dette er det tillige afgørende, at man permanent sikrer sin kvittering, således man i fremtiden kan bevise sin bestilling af Prym Pelshægter / Pelshægteclips Læder Brun – 2 stk, uanset om du shopper til en kvinde eller mand.\nTrustpilot tilbyder en række gode muligheder for at fortolke en række aktuelle kunders omtaler og på grund af dette tilrådes det, at du kigger på e-shoppens kritik af Prym Pelshægter / Pelshægteclips Læder Brun – 2 stk inden du shopper.\nFacebook genererer lignende faktisk gode muligheder for at få en idé om online virksomhedens popularitet. Desuden ser vi en række internet webshops som giver folk mulighed for at meddele en anmeldelse af ordreforløbet, hvilket lige så vel burde udnyttes til afvejning af kundernes tilfredshed.\nHjemmesiden er finansieret af annoncer. Vi arbejder sammen med adskillige e-forhandlere når vi formidler forretningernes produkter, og tjener honorar hvis en af de besøgende på vores side realiserer et indkøb.\nFakta om varer og e-firmaer opdateres løbende, men vi tager forbehold for modifikationer der er blevet udarbejdet siden vi sidste gang opdaterede de anvendte oplysninger.


INTEL PARTNERE MED VENTURI FETISH FOR AT GØRE ENERGIDELING MULIG - AUTOMOTIVE - 2019\nIntel samarbejder med Venturi Fetish for at gøre energideling mulig\nNovember 11, 2005 En strategisk alliance mellem producenter af mikrochips og biler synes usandsynligt, men Intel og franske sportsvognbygger Venturi annoncerede en pooling af deres talenter og ressourcer i går, der har set WiMAX trådløs datakommunikationsteknologi indarbejdet i Fetish, s første all-elektriske sportsvogn. Vi har tidligere rapporteret om fetishen her, her og her, men tilføjelsen af WIMAX tilføjer væsentligt til den futuristiske vision af Venturi - ved at inkorporere en Alvarion pre-WiMAX trådløs forbindelsesboks i bilen, vil bilen være i konstant kontakt med sin ejer, der kan oplade, aflade eller kontrollere statusen, uanset hvor de er. WIMAX vil også gøre det muligt for fabrikken at overvåge køretøjets drift eksternt, finjustere bilen og endda opdatere ombord software. Fetish-datakommunikationsevnen er kun det første skridt på vejen mod optimeret energiforvaltning. Takket være WiMAX-teknologien vil det fremtidige Venturi-køretøj - et solenergi-elektrisk køretøj - indlede en ny æra af el-strømnettet i et bymiljø. Ved hjælp af WiMAX-teknologien bliver køretøjets flåde fjernstyret, og hvert køretøj vil kunne kommunikere med de andre. Gennem sin evne til at opbevare strøm og bruge trådløs kommunikation, vil den fremtidige elbil kunne kommunikere med andre køretøjer, enten for at sælge energi eller købe den. Det kan endda fungere som et energibeservat for staten.\nVenturi Automobiles er en lille sportsvogn, der arbejder ud af Monaco. Ved at præsentere dette nye futuristiske køretøj ansporer det et krav som den ubestridte udstillingsvindue for innovation i Fyrstendømmet.\nVenturi Fétish er den første produktion elektriske sportsvogn i bil historie. Ydeevne er ikke rigtig i supercar klasse endnu, men det er heller ikke slash med en 0 til 100 km / t tid på 4, 5 sekunder, en topfart på 170 km / t og en rækkevidde på 400 km. Strøm kommer fra lithiumion elektriske batterier, der vejer i alt 350 kg (100 moduler med 72 celler hver), som forvaltes af to Intel XScale-processorer, den ene på forsiden af bilen og den anden på bagsiden.\n"Den teknologiske udfordring i et elektrisk køretøj er ikke sin motor, men dens batterier. I mere end 100 år har folk produceret meget gode elektromotorer, men indtil nu ved vi ikke, hvordan man styrer så meget el (58 KW / h) i et køretøj i lyset. Fetish viser, at Intel-teknologien kan tilbyde os realtidsstyring af disse 7200 lithium-ion-batterier, som kræver ekstremt præcis overvågning, "siger Gildo Pallanca-Pastor, CEO for Venturi Automobiles.\nTeknisk kantet bil har Fétish ændret opfattelsen af elektrisk motorisering: det tager højde for aktuelle økologiske udfordringer, samtidig med at man kombinerer en positiv vision om morgendagens bil lavet af kørselsfornemmelser. "I betragtning af den sammenhæng, hvor strømkilden er centrum for alle økonomiske bekymringer, var det vigtigt for os at udstyre Fétish med enhver teknologi, der kunne hjælpe med at optimere styring af elforsyning og strømdeling", tilføjer Gildo Pallanca-Pastor.\nDerfor besluttede Venturi og Intel Corporation at kombinere deres teknologiske kræfter for at give Fétish en helt ny datakommunikationsevne ved at inkorporere en Alvarion pre-WiMAX trådløs forbindelsesboks i bilen for lettere kommunikation af data (motortemperatur osv.) Til dens ejeren, der kan interagere med bilens kørselsparametre, hvor som helst, men også finde ud af batteriladningsniveauet og oplad eller aflad batterierne eksternt, når det er bedst.\nDe stressede dage, hvor du ikke ved, om dit køretøj er opkrævet, er overstået. Venturi ser også WiMAX som et middel til fjernovervågning af køretøjsoperationer, finjustering af det og endda opdatering om bord applikationer, i fuldstændig sikkerhed.\n"Ankomsten af WiMAX, især i Monaco, har gjort det muligt for os at omfavne ideen om, at det var muligt at udveksle en stor mængde data over lange afstande." Tilføjer Gildo Pallanca-Pastor. WiMAX-teknologien blev også valgt for sit sortiment og dets sikkerhed. Intel bragte sin ekspertise med WiMAX-teknologi ved at oprette og derefter teste den trådløse forbindelse, der blev bygget ved hjælp af Intel-komponenter, der var kendt for deres tæthed, kraft og meget lave varmeudslip.\n"Jeg er begejstret for bilen og er glad for at se, hvordan den kommende WiMAX-teknologi og Fleet Management-løsning kan give en helt ny oplevelse til føreren. Mens dagens version af WiMAX kun kan bruges, når bilen er i en fast position, venter den trådløse industri ivrigt på 16e standard ratificering for at åbne for udviklingen på mobil WiMAX ", siger Christian Morales, vicepræsident i Intel EMEA.\nFétish er kun det første skridt på vej mod optimeret energistyring. Takket være WiMAX-teknologien vil det fremtidige Venturi-køretøj - et solenergi-elektrisk køretøj - indlede en ny æra af el-strømnettet i et bymiljø. Ved hjælp af WiMAX-teknologien bliver køretøjets flåde fjernstyret. Endnu bedre, vil hvert køretøj kunne kommunikere med de andre. "Gennem sin evne til at lagre strøm og bruge trådløs kommunikation, vil den fremtidige elbil kunne kommunikere med andre køretøjer, enten for at sælge energi eller købe den. Det kunne endda fungere som et energibeservat for staten, "forudsiger Gildo Pallanca-Pastor. "For første gang i bilhistorie bruger vi internettet til at beskytte miljøet og optimere energiressourcer og sikkerhed."\nCopyright 2019 \_ Intel samarbejder med Venturi Fetish for at gøre energideling mulig


Jul og husdyr\nJeg vil tro, at vores kæledyr ofte ikke fatter meget af, hvad vi mennesker går rundt og laver, selv om de forsøger at aflure os, og måske særligt, når vi begynder at gøre andre ting, end vi plejer. De fleste dyr er vanedyr.. Især katte er særligt konservative, og bryder sig ikke nødvendigvis om de store forandringer.\nHvis du selv har kat vil du bemærke, at din kat hurtigt lægger mærke til, hvis du flytter rundt på et møbel eller sætter en eller anden ting på gulvet. Den registrerer det og vil højst sandsynligt også undersøge det nærmere. Lidt afhængig af, hvad det er og hvordan din kat er indrettet personlighedsmæssigt, vil den enten forholdsvis hurtigt gå væk igen, når tingen er undersøgt, hvis den ikke er interessant i katteforstand. Eller din kat vil indtage den og lege med den - ofte til stor morskab for os mennesker.\nNår det er jul, vil der i mange hjem være et juletræ med alverdens pynt, levende lys (i hvert fald den 24/12) og pakker med spændende gavebånd. Når kattens nysgerrige natur dikterer den til at undersøge dette fænomen nærmere, skal vi være ekstra opmærksomme. Måske kan katten finde på at klatre i det her spændende træ med risiko for, at det vælter eller at blive brændt af lysenes flammer, når den med højt hævet hale går forbi. Eller den kan risikere at sluge noget af gavebåndet i legen med det, som kan resultere i store smerter og evt. dødsfald.\nMed hunde er det lidt lettere, fordi de kan opdrages til ikke at være i nærheden af det spændende, men også farlige.. Så måske skal katten ikke være i samme rum som julefesten?\nNå, mit budskab må egentlig også bare være, at vi skal dælme passe godt på vores dyr på alle måder. De er så afhængige af os. Glædelig jul!


Covid-19 foranstaltninger | Noba\nSikkerhed og tryghed for vores gæster og for vores team har altid top prioritet.\nTanzania’s grænser er åbne for turister. Vi følger de procedurer (SOPs), som er udarbejdet af Ministeriet for natur og turisme (MNRT), og vi har ændret vores betalingsbetingelser, således at vore gæster ikke risikerer at miste penge i forbindelse med Covid-19 situationen.\nVi har uddannet vort team yderligere og implementeret nogle nye procedurer for at sikre alle vores gæster det højeste niveau af sikkerhed og komfort.\nNedenstående er en oversigt over de vigtigste procedurer, som NOBA har implementeret.\nAlle i vort team er blevet undervist i hvordan Covid-19 smitter og de ændringer som man er nødt til at foretage i forbindelse med personlige interaktioner, såsom skærpet/effektiv hygiejneforanstaltninger, desinficering og social afstand.\nAlle i vores team bærer masker, når de interageret med dig og/eller holder afstand på mindst 1 meter, når det er muligt.\nVi anbefaler også, at vores gæster bærer masker, når de er på offentlige steder (f.eks. på restauranter, hotellobbyer og ved indgangene til national parkerne) Det er obligatorisk at have maske på i lufthavnene i Tanzania.\nMasker er ikke påkrævet inden i safaribilen eller under bestigningen af Kilimanjaro og Meru.\nAlle køretøjer rengøres grundigt inden hver tur – både udvendigt og indvendigt, inklusiv alle overflader, dørhåndtag, kikkert osv.\nAlt udstyr i forbindelse med bestigning af Kilimanjaro, Meru mm. desinficeres inden brug.\nFlydende sæbe og hånd sprit vil være tilgængeligt på alle vores ture – til både gæster og til vort team.\nAlle hoteller, lejre m.m. overholder de procedurer som er udarbejdet for alle overnatningssteder. Disse inkluderer bl.a. masker, temperaturkontrol af personale, ofte rengøring og desinficering af overflader med hyppig berøring og begrænsning af antal gæster i fællesarealer.