Reaktor :: Mälestused: Sõbrad meenutavad Tartsi\nTaavi Kalju: Tartsiga kohtusin esimest korda kas 2000 või 2001 Estconil. Pigem võis see olla 2000, mis oli mulle esimene, Tarts oli vist juba 99 Estconil käinud. Igatahes Mustjõel kui Estcon oli veel kahe päevane.\nAga Tartsiga heaks sõpradeks saime me 2003 Estconil, mis olid Väätsal. Kuna mul oli küüti vaja, siis kuidagi sattus nii, et Tarts korjas mu Tallinnast peale. Oli tal üks vana ja logisev Ford Transiti-romu. Kuna kaubikusse palju reisijaid ei mahu, siis olime kahekesi ning sattusime jutuhoogu. Tarts juba on selline sõbralik inimene kellel jagub juttu igast teemast. Reis Väätsa Tallinnast pole just eriti pikk, aga me suutsime selle päris pikaks venitada, sest pärast Tartu maanteelt ära keeramist suutsime ära eksida ja nii me kihutasime mööda kitsaid soodevahelisi kruusateid päris pikalt. Lõpuks õnnelikult kohale jõudnuna jätkus lobisemine juba õllekannude taga. Mingil ajal tuli mul kange tahtmine Väätsa jahimaja ees olevasse linnuvaatlustorni ronida. Tarts küll keelitas, et pole mõtet, kukun alla jne, aga mul noore mehena veri kees, seega mingi 6-8 õllepudelit seljakotti ja ronisingi üles. Ilus vaade ümbritsevatele soodele oli sealt. Ja mingi paari-kolme minuti pärast oli kuulda kerget ähkimist ning ka Tarts oli värisevate jalgadega üles saanud. Nimelt kartis Tarts koledasti kõrgust ning ega ma teda eriti hiljem rohkem redelite või puude otsas ronimas polegi näinud, ka mitte oma maatükil Arukülas. Ikka pidi keegi teine ronima kui oli vaja kuhugi ronida. Istusime seal tornis kuni pimedani ja arutasime kõiki maailma asju. Õlled olid igatahes ammu otsa saanud kui alla tulime. Eks juttu jätkus ka järgnevateks päevadeks ja ka tagasisõiduks Tallinna.\nHiljem toimus selliseid istumisi, kus arutasime kõikidest maailma asjadest nii paar korda aastas. Küll erinevates Tartsi korterites Mustamäel, Järvel ja Lasnamäel, mis olid ilgelt akvaariume täis tuubitud, nii et liikumagi ei mahtunud, erinevates baarides ning hiljem juba ta oma majas Igasugu vee-elukate kasvatamine oli nimelt Tartsil suureks kireks. Kahjuks Tartsi viimane unistus, 200-liitrine akvaarium mida ta tahtis maja teisele korrusele ehitada, ei saanudki teoks. Lianne sõnul jubid saabuvad siiamaani riburada pidi. Ning Tartsil ei lõppenud kunagi jutt otsa.\nKahju, et enam kunagi ei saa Tartsiga maha istuda ja kõigist maailma asjadest rääkida, kuulata ta humoorikaid jutustusi Vene sõjaväest või eesti politseist 90ndate alguses. Muuseas sõjaväes pole Tarts tegelikult kunagi käinud, aga ta suutis neid lugusid nii värvikalt rääkida, et paljud uskusid et Tarts oligi Vene sõjaväes. Aga ega Tarts ei luisanud kah, tegelikult olid need sõjaväe jutud hoopis ta vanema venna läbielamised Vene sõjaväes. Samas politseis oli Tarts ise töötanud, 90ndendate alguses reapolitseinikuna. Ta vanem vend, nii kümmekond aastat vanem, töötas juba vene ajal miilitsas ning kui eesti vabaks sai kutsus Tartsi politseisse tööle, Tarts oli siis 19-20. Tartsi vend töötab vist siiamaani politseis.\nKristjan: Esimene tutvus oli vist ühel ammusel Estconil, kui ta väitis, vestlusringis, et ta nimi on Tarts: ja kui inimese nimi võib olla Parts, siis miks mitte ka Tarts. Järelikult oli see ilmselt perioodil 2003-05 kui Parts oli peaminister. Aga eks neid naljakaid seiku meenub seoses temaga palju nagu see kui ta tuli aastal 2007 tartu ulmekokkutulekule ja ma arvasin et ta on see kirjanik Tarmo Teder. Küsisin et kas sina kirjutasid romaani "Onanistid". Ta vastas mulle et ei, tema pole SEE kirjanik Tarmo Teder ja mõtlesin, et äkki häbeneb, aga pärast tuli välja et oligi teine isik. Nukravõitu detailina meenub ka ta FB post pärast mu mullusele Estconile järgnenud kuumarabandust: Ilmselt mitu asja kokku - palav ilm, vähene magamine ja last, ent ei pruugi mitte least olla - iga pole enam see, et mitu aega järjest purjutada. Pole mõeldud moraalilugemisena (khm, kes kurat olen mina, et siinkohal moraali lugeda, eks ole), vaid tuleb kalendrist aastaarvu vaadata ja tõdeda, et... Peamine, et kõik on vonksus ja jätkame veel pikki aastaid. See jäi viimaseks korraks kui teda elusast peast nägin.\nKuskil 2009 või nii istusime Viimsis Hargla verandal ja arutasime, et mis tänavanimi see "Soosepa" küll on... Ma ütlesin et: "Kõlab nagu soss-sepp". Tarts teatas, et tal on väga kahju, et ehitusbuum on möödas (tookord oli masuaeg), muidu võiks rajada sellise piirkonna mille nimi on Soss-Sepa elamurajoon ja kus asuvad raskesti ligipääsetavad, viletsasti ehitatud majad. Akvaariume ma mäletan ka tema elukohalt Järvelt. Lisaks neile olid veel ka kaks vene tsarinnade järgi nimetatud emast kassi, kelle eest akvaariumid olid nii kinni pandud, et kalu püüdma ei pääsenud.\nMargus Makke: Tarmo Terder aka Tarts oli lahe säga, seda nii otseses kui ka kaudses mõttes. Otseses mõttes siis tema pikad vuntsid, mida ta alati keerutas, ei olnud küll sägalikud (pikad ja peenikesed jätked), kuid nende keerutamine oli tal justkui alateadvuslik vajadus. Kaudses mõttes, nojah, lahe säga on isik, kes igas olukorras jääb iseendaks ning sealjuures ei lähe nõmedaks ja seda suutis Tarts alati, isegi kui ta oli nn A-kaines olekus. Ainukesed korrad, kui ta häält tõstis, oli kui Estconide ajal mõnel paneelil publiku jutt muutus liiga suureks ja siis peaaegu alati oli distsiplineerivaks Tartsipoolne valjuhäälne hõige: "SILENTSIUM".\nKui aus olla, siis sajandi algupoolel Tartsi väga ei tundnudki, loomulikult sai tolleaegsetel Estconidel trehvatud, aga pikemaid arutelusid eriti ei tekkinud ja kas ma toona oleks osanudki väga rääkidagi, eks ma ole ju kogu elu olnud introvert, kelle rääkima saamiseks on vaja palju alkoholi või väga head sõpra. Sõpradeks saime vist mingi 2007 või isegi 2008, kui jaurasime mingilt Tallinna ulmikute kogunemise järgselt mööda linna ringi enam vähem poole hommikuni, igatahes väljas hakkas juba valgeks minema toona. Minul vist oli see suur au teiste mulle tundud ulmikute seast, et Tarts oma esimese ulme loo saatis ja seda lugeda ja kommenteerida palus, loodetavasti see ehk ilmub ka lõpuks trükis, kuigi oletan, et Tarts ise seda avaldada ei tahtnud. Mingi aeg oli pikem paus, kus ta käis harva ulmikute kogunemistel. Kuid peale seda kui ta Liannega tuttavaks sai ning Arukülla elama läks sai taas tutvusi uuendatud. Umber kolm aastat tagasi sai esimest korda Arukülas käidud, toona aitasin Tartsil keldrit lammutada. Viimased kaks aastat olen nii Jaanipäeval kui ka tema sünnipäevadel käinud. Kahjuks seekordne jaanipäev oli juba ilma temata. Estconidel Udutalus sai ikka tema majakese juures grillimas ja niisama juttu puhumas käidud.\nMetsavana: Mina kohtusin Tartsiga teadlikult esimest korda 2010. aasta Estconil. Ta oli seal hirmus lõhkises Motörheadi särgis ning sai sauna ees põhjalikumalt „12 toolist“ ja ulmest räägitud. Hiljem õpetas ta mind aga viinale pekki kõrvale sööma. Ta tuli nimelt üks talv Ovele külla, pudel viina ja pekikäntsakas käes ja tõestas, et see pole mitte mingi rõvedus, vaid päris mõnus asi. Veel meenub kord, kui temaga ühest maapoest aastaid tagasi pudeli viina ostsime ja selle ka teel baaslaagrisse kohe kehasse keerasime. Toona avastasin ka, et Tarmo oli üsna pädev IT-mees, kes oli sellel alal omajagu praktiseerinud ja igasuguseid huvitavaid seiku läbi elanud. IT asjadest rääkisime temaga viimati üle interneti kui ta enda kutsekooli jaoks suuremat virtuaalserverite clusterit ehitas ja minult ühe tarkvara alal nõu uuris, kuna olin seda EENetis hiljuti tööle pannud. Päris vahva oli ka see, kui ta Facebookis vahel õhtuti hoogu sattus ja muusikat jagama ja kommenteerima kukkus. Therion on näiteks üks bänd mille ma ilmselt sedamoodi avastasin. Oma sünnipäevale kutsus ka iga aasta ja ma mõtlesin alati, et küll ma jõuan ja lõpuks näed ei jõudnudki.\nJüri Kallas: Kui ma hakkasin meenutama, millal ma Tartsiga tuttavaks sain, siis kõige varasem vestlus meenub mulle Baltconilt. Samas, ma olen üsna kindel, et me olime kohtunud ka enne 2004. aastat...\nBaltconi lõpust meenub olukord, kus parklas Tartsi autos metall möirgas ning siis Tarts ja mitu teist karvast auto juures musa nautisid. Pärast sõitsime veel Tartsiga koos Tallinna, autos mängis Kino ja me rääkisime vene ulmest, ajakirjast Jesli jne. Osaliselt ka seetõttu, et ma uurisin, kuidas ta ajakirja nii operatiivselt kätte saab, et kas Tallinnas kusagil müüakse. Selgus, et Tarts töötas laeva peal ja käis seetõttu mitu korda kuus Piiteris, et sealt siis kogu aeg ostis.\nSeekord Tallinna sõites oli ka juttu, et ta võiks saarel käies ka meile külla jõuda, sest tal siin sugulased ja sama kant ju. Kuid kokkuvõttes ta ei jõudnudki. Korduvalt see teema küll tõusis, küll ühelt poolt, küll teiselt poolt, aga asjaks ei läinudki. Eks ma tegelikult ju mõistan – kui mina Pärnus vanematel külas käin, siis ega minulgi suurt muuks aega/tahtmist pole.\nJa kui olmest rääkida, siis meenub mulle üks palavamaid Estcone Saarjärvel. Aastat kindlalt ei mäleta, aga see oli hästi soe suvi. Nägin siis kuidas Tarts mõrralinast kotti koos õlledega järve uputab. Küsisin, et mis mõte sel on? Äsja oli mul kallis kaasa vees käinud ning selle kuumaks supiks ristinud. Mispeale Tarts pidas mulle pika ja õpetliku loengu vee kihtidest, sügavusest jne. Seejärel ulatas mulle õlle ja küsis, et kas on soe? Või on mõnus ja jahe? Tuli nõustuda, et päris jahe ja meeldiv on.\nFüüsiliselt saimegi kokku peamiselt Estconidel ja mõnikord ka Tallinna kõrtsiõhtutel, aga seda enam on ehk meelde jäänud virtuaalne suhtlemine. Eriti just ulmekirjanduse ja raskemuusika teemadel. Mäletan, et ühel ööl sai härjalt (ilmselt Metsavana) FB seinale postitatud musavideosid. Et algas kõik süütult, et mis on ja mis pole gooti metal, aga lõpuks käidi ikka igasugu asju läbi ning varastel hommikutundidel lõpetasime me Ungari progega.\nJa kui muusika, laulmine ja ulme kokku panna, siis meenub mulle üks viimaseid Estcone, kus inimesed öösel taaskord laulma kippusid. Suure maja ette olid kogunenud traditsioonilisemad laulusõbrad ja siis ühe metsaäärse kämpingumaja juurde oli kogunenud seltskond, mille ma kõrva järgi ristisin Tartsi nimeliseks meestelaulu seltsiks. Sealt metsa äärest kostis ikka sellist madalat ja mehist jorinat. Mingil hetkel see meestelauluselts seal laulis ning refrääni ajal, ilmselt ohtra lauluõli mõjul, läks laul lappama, et osa seltskonda laulis edasi sama laulu, aga osa läks koos refrääniga sujuvalt teisele laulule üle. Mingi salmi pidasid nad niimoodi vastu, enne kui keegi märkas ning tuleb tunnistada, et ega see väga kakofooniline polnudki...\nLõpetuseks tahaksin aga öelda seda, mis mul enne matuseid ja ka hiljem peas on keerelnud. Meenutasin, mis ma meenutasin, aga ma ei suutnud meenutada, et keegi oleks Tartsiga tülitsenud. Jah, kui ma seda matuste järel rääkisin, siis mulle mingeid episoode räägiti, aga see tundus ikka selline ebatõsine oleavat. Mis tülis! Ma tegelikult ei suutnud isegi meenutada, et keegi oleks Tartsi taga rääkinud... ja seda ulmefändomis, kus kõik erilised klatšimoorid on!?\nHea mees oli.


Kas Hiina esitab USAle väljakutse maailmamerede valitsejana? | Makroskoop\nHiina mõju kaubalaevandussektoris võib osutuda geopoliitilistele rivaalidele tõsiseks väljakutseks\n2021. aasta novembris teatas USA president Joe Biden erakorralisest plaanist panna Los Angelese sadam tööle lakkamatu ööpäevaringse graafiku alusel, mis kordas varasemat sarnaste erakordsete meetmete rakendamist Long Beach’i sadamas. Kahe sadama kaudu kulgev kaubavedu moodustab enam kui 40 protsenti USAsse saabuvast konteinerveost.\nEsmakordselt enne suuri pühasid intensiivistatud sadamatöö abil loodeti eelkõige leevendada globaalsete tarneahelate katketest tekkinud konteinerlaevade ülipikad järjekorrad, mis ulatusid San Diegoni. Kaupadest ummistunud USA sadamad on võimendanud hirmusid kasvava inflatsiooni osas ning juhtinud tähelepanu konteinervedude kesksele rollile globaalses majanduses.\nArvestades, et 90% maailma kaupadest veetakse sihtkohtadesse üle ookeanide, pole merekaubanduse tähtsust võimalik üle hinnata. Ka ajalooliselt on maailma mereteede kontrollimine olnud riikide üks peamisi majanduslikke ja militaarstrateegilisi ülesandeid. Juba alates varasest uusajast on mõistetud, et ligipääs mereteedele kujutab endast võtmeküsimust riikidevahelises konkurentsis.\nUSA ja Briti (mere)impeeriumite võim toimib sarnase mudeli alusel, tuginedes maailma reservvaluuta trükkimisele, mereteede kontrollile ning vasallriikide eliitide ära ostmisele.\n1616. aastal peetud kõnes selgitas Inglise riigimees sir Walter Raleigh, et “Kes iganes kontrollib meresid, kontrollib kaubandust; kes kontrollib kaubandust, selle peos on maailma rikkad – ja sellega ühes kogu maailm.” 19. sajandil kordas Ameerika merenduse tippstrateeg Alfred Thayer Mahan sama ideed. Oma 1890. aasta tippteoses “Merejõudude mõju maailma ajaloole aastatel 1660-1783” (The Influence of Sea Power Upon History 1660-1783) väitis Mahan, et riigi mõjuvõim on otseselt seotud kontrolliga maailmamerede üle. Seda nii kaubanduse kaudu rahuajal kui ka strateegiliste eeliste läbi sõdade epohhidel. Kõige enam rõhutas Mahan kontrolli strateegiliste punktide üle – väinad, kanalid, varustuspunktid ja sadamad.\nBriti ja USA ülemaailmsed mereväebaaside võrgustikud 1914. ja 2015. aastatel.\nAdrian Bachmanni kommentaar: Ameerika globaalne ülemvõim on olemuslikult Briti impeeriumi järeltulija. Nii USA kui Suurbritannia on imperiaalse võimu tehnika ja poliitilise kultuuri mõttes mere-, mitte kontinentaalimpeeriumid (erinevalt Hiinast, Venemaast ja Iraanist). Ameerika finantspoliitiline eliit ja Briti ülemklass – kes on maailmas kaks ainsat globaalse, mitte üksnes regionaalse domineerimise ihalust kandvat võimuringkonda – segunesid 19. sajandi lõpus / 20. sajandi alguses ulatuslikult ka perekondlikul tasemel, moodustades angloameerika “globalistide” klassi, mis võimaldas hegemoonia teatepulga üleandmist brittidelt ameeriklastele rahumeelselt ja ilma sõjata. USA ja Briti finants-, militaar-, poliitiline ja kultuurieliit on nii personaalselt kui institutsionaalselt tugevasti läbipõimunud tänini.\nUSA ja Briti (mere)impeeriumite võim toimib sarnase mudeli alusel, tuginedes maailma reservvaluuta trükkimisele, mereteede kontrollile ning vasallriikide eliitide ära ostmisele. Kui 19. sajandil oli suur osa Briti impeeriumi poolt vallutatud rahvaste eliidist ära ostetud ning samastas ennast globalistliku Briti impeeriumi, mitte oma kodumaa ja rahva huvidega, siis 20. sajandil järgis USA Briti impeeriumile sarnast mudelit, koolitades “liitlasteks” nimetatud vasallriikide kaadreid teostama USA poolt ette kirjutatud julgeoleku-, välis- ja finantspoliitilist agendat.\n90% maailma kaupadest veetakse sihtkohtadesse üle ookeanide.\nSelles ettevõtmises osutusid ameeriklased brittidest veelgi edukamateks, kuna Ameerika geopoliitilise huvi edendamine kohalike asehaldurite klassi poolt on rüütatud “demokraatia edendamise” ideoloogiasse, mis on vasallideks olevatele rahvastele seeditavam, kui seda oli varjamatult arrogantne briti imperialism, mille kohalikke asehaldureid põliselanike poolt peaaegu alati reeturitena käsitleti. Tasustatud saavad nii Briti kui USA hegemooniat edendavad vasallriikide “comprador” eliidid hästi – tiitlite, poliitilise prestiiži ning eeskätt kõrgelt kinni makstud “non-job” positsioonidega (kuninglikud seltsid, mõttekojad, suurkorporatsioonide juhatused ja nõukojad jne).\nAmeerika globaalne ülemvõim on olemuslikult Briti impeeriumi järeltulija. Ameerika finantspoliitiline eliit ja Briti ülemklass on maailmas kaks ainsat globaalse, mitte üksnes regionaalse domineerimise ihalust kandvat võimuringkonda.\nMis puudutab globaalset merevõimu, siis selles osas on USA kopeerinud samuti sisuliselt üks-ühele brittide strateegiat, rajades mereväebaasid süstemaatiliselt nendesse riikidesse, mis asuvad maailmamerede võtmetähtsusega väinade ja neemede juures (Malaka, Hormuz, Suessi kanal, Gibraltar, jne). Need on “pudelikaelad” läbi mille kulgeb suur osa maailma kaubandusest. Nagu Briti impeerium 19. sajandil, omab ka USA impeerium tänapäeval võimekust soovi korral lämmatada enamike maailma riikide majandused, blokeerides kriitiliselt tarvilike toorainete, energiakandjate, teravilja ning tootmissisendite kättesaadavuse.\nTänaseks maailma suurimaks majanduseks ning kaugelt suurimaks tööstusriigiks tõusnud Hiina ei saa aga jääda elama USA mereväe armust, mistõttu on Peking valinud pikaks strateegiaks enda “sinise ookeani” laevastiku välja arendamise koos sõbralike sadamate võrgustikuga, tagamaks varustusliinide turvalisuse. Mitte mingisugust sõjalist ohtu see USA emamaale ei kujuta, küll aga Ühendriikide ülemaailmsele ülemvõimule – need kaks asja on USA poolt alati teadlikult julgeolekupoliitilistes diskussioonides eufemismide abil nagu “julgeolekuhuvid”, “reeglitepõhine maailmakord” jms segi aetud, täpsustamata, mida silmas peetakse.\nKes iganes kontrollib meresid, kontrollib kaubandust; kes kontrollib kaubandust, selle peos on maailma rikkad – ja ühes sellega kogu maailm.\nSelles valguses peaksid kasvavad Hiina investeeringud konteinerlaevandusse, nii kodumaal kui rahvusvaheliselt, tekitama tõsiseid murekohti geopoliitilistele rivaalidele nagu USA. Lisaks meresadamate ülesostmisele on Hiina RV tõusnud ka juhtivaks laevatehnika tootjaks, tootes tänaseks 96 protsenti maailmas kasutatavatest konteineritest, 80 protsenti maailmas kasutatavatest sadamakraanadest ja täites ligi 48 protsenti kogu maailma laevaehitustellimustest. Samuti saab Hiina uhkustada maailma suuruselt teise kaubalaevastikuga ja (tuginedes USA mereväe luureinfole) omab Hiina tänaseks ka maailma suurimat mereväge, võttes arvesse kõiki laevastiku aluseid.\nAdrian Bachmanni kommentaar: Pildil on kujutatud USA poolt juhitud RIMPAC mereväeõppused. Maailma suurim merevägi ei ole sama, mis maailma võimsaim merevägi. Kuigi Hiina RV on teinud viimaste aastakümnete jooksul suure arenguhüppe nii kvalitatatiivselt kui kvantitatiivselt, ei tähenda suurim tonnaaž veeväljasurve mõttes seda, et Hiina suudaks USA mereväele esitada tänasel päeval veel ülemaailmset väljakutset. USA merevägi on USA relvajõudude väeliikidest teiste maailma relvajõududega võrreldes suhteliselt kõige domineerivam, olles maailmameredel (kaugel Vene Föderatsiooni ja Hiina rannikust) ohustatud sisuliselt vaid Vene tuumaallveelaevade poolt. Küll aga suudab Peking üha efektiivsemalt kaitsta Hiina emamaad USA Vaikse Ookeani laevastiku potentsiaalsete rünnakute eest – peamiselt tänu maailma suurimale diisel-elektriallveelaevade laevastikule, oluliselt laiendatud mereväeluure satelliitide võrgustikule ning ülikaugmaa laevatõrje ballistilistele rakettidele, mida USA merevägi tõrjuda ei suuda.\n20. sajandil järgis USA Briti impeeriumile sarnast mudelit, koolitades “liitlasteks” nimetatud vasallriikide kaadreid teostama USA poolt ette kirjutatud julgeoleku-, välis- ja finantspoliitilist agendat.\nSee kõik näitab üha selgemalt Hiina kasvavalt ekspansionistlikku hoiakut (märkus – antud lause on amüsantne, kuna riik, millel on maailma 70 riigis üle 800 sõjaväebaasi, ei ole positsioonil süüdistada “ekspansionismis” riiki, millel eksisteerib välismaal vaid üks väike militaarbaas Djiboutis – paraku on antud näide sümptomaatiline Washingtonis prevaleerivast nartsissismist, mis ei ole võimeline välis- ja geopoliitikas aset leidvat hindama vähegi ühetaolise moraalse skaala alusel).\nKui suurema osa XX sajandist on Hiina olnud pööratud näoga sissepoole, siis tänased Hiina majandushuvid pöörduvad üha kaugemale piiride taha. Hiina kasvav ülemvõim kaubandussfääris viimaste kümnendite jooksul on olnud erakordne. Hiina ametnikele on see areng olnud aga pikaajalise ja hoolika strateegilise planeerimise tulemus, mitte pelk õnnelike juhuste kokkusattumus.\nNagu Briti impeerium 19. sajandil, omab ka USA impeerium tänapäeval võimekust soovi korral lämmatada enamike maailma riikide majandused, blokeerides kriitiliselt tarvilike toorainete, energiakandjate, teravilja ning tootmissisendite kättesaadavuse.\nMärgilisel 2013. aastal Nazarbajevi-nimelises Kasahstani ülikoolis peetud kõnes teatas Hiina riigipea ja partei peasekretär Xi Jinping esmakordselt Vöö- ja teeinitsiatiivi (Belt and Road Initiative – BRI) algatamisest. Mitmetriljonilise investeerimisstrateegiaga, mis ulatub üle kolme kontinendi ja pea 60 riiki, üritatakse tugevdada regionaalset kontrolli ja koostööd, tõstes samal ajal Hiina regionaalsete kaubateede keskpunkti. Hiina partei- ja valitsusjuhtide poolt on Vöö ja tee initsiatiivi tutvustatud maailmas kui Uue Siiditee projekti. Osade analüütikute arvates on Hiina hiiglaslikul rahvusvahelise infrastruktuuri ja kaubateede projektil palju sarnasusi Marshalli plaaniga, mille abil USA aitas Teise maailmasõja järel üles ehitada Lääne-Euroopat, tihendades samal ajal sidemeid Euroopaga ja tõmmates kontinenti sedasi oma mõjusfääri.\nUSA on kopeerinud samuti sisuliselt üks-ühele brittide strateegiat, rajades mereväebaasid süstemaatiliselt nendesse riikidesse, mis asuvad maailmamerede võtmetähtsusega väinade ja neemede juures.\n(Vahemärkus – ülaltoodud remark on taas kord sümptomaatiline sellest, kuidas olemuslikult samasugustele projektidele antakse täiesti meelevaldselt erinev nimi, mis toob esile soovitud varjundi, mida enamus seesuguseid välispoliitika artikleid lugevast publikust ei tee märkamagi, ent mis kinnistub nende alateadvusesse ning vormib hinnanguid maailmas toimuvale. Sõnade valik ei ole juhuslik ning sisendab lugejasse selget sõnumit – kui Hiina käivitas rahvusvahelise infrastruktuuri ja tööstusinvesteeringute programmi, pidades silmas ainult ja eranditult oma “ekspansionistlikke” huvisid, siis USA motivatsioon on kui mitte ainumalt, siis valdavalt kantud altruistlikest motiividest aidata teisi riike jõuda majanduslikult õitsvamale järjele. Valdava enamuse inimeste arusaam maailmas toimuvast on vormitud tervenisti analoogsete loendamatute peente sisenduste abil, mille kaudu kujundatakse neis maailmapilt, mis ei ole reaalsuses nende endi kriitilise mõtlemise vili ega ammugi adekvaatne, moraalselt kooskõlaline representatsioon maailmas aset leidvatest protsessidest.)\nLisaks meresadamate ülesostmisele on Hiina RV tõusnud ka juhtivaks laevatehnika tootjaks, tootes tänaseks 96 protsenti maailmas kasutatavatest konteineritest, 80 protsenti maailmas kasutatavatest sadamakraanadest ja täites ligi 48 protsenti kogu maailma laevaehitustellimustest.\nBRI-l on kaks peamist komponenti, esimene komponent on maismaal asuv majanduslik vöö, mis peaks kergendama kaupade, energia ja toorainete liikumist Hiinast maanteede, raudteede, gaasitorude, naftatöötlusjaamade, elektrijaamade, kaevanduste ja tööstusparkide abil Kesk-Aasia riikidesse. Teine osa sellest on mereteede võrgustik, mis esindab sadamate võrku ja mereteid, mille kaudu toimub kaubavahetus Hiinaga. Mereteede strateegias on Hiina demonstreerinud kasvavat huvi kaubasadamate omamise vastu. Kusjuures Pekingi huvi ei piirdu Kagu-Aasiaga, vaid on globaalse ulatusega.\nHiina investeeringud kaubasadamatesse\nPraegusel hetkel on Hiinas käigus rohkem kaubasadamaid kui ühelgi teisel riigil maailmas, sealhulgas kõige tihedama liiklusega sadamad maailmas. Lisaks massiivsele kodumaise laevandustaristu loomisele omab Hiina üle 100 sadama umbes 63 riigis. Üle 80% Hiina mereterminalidest välismaal on juhitud kolme suure operaatori poolt: China Ocean Shipping Company (COSCO), China Merchants Group (CMG) ja CK Hutchison Holdings. Esimesed kaks on täielikult riigi omanduses ja kolmas on Hong Kongis paiknev eraettevõte, millel on tihedad sidemed Mandri-Hiinaga. Toetudes Strateegiliste ja rahvusvaheliste uuringute keskuse (CSIS) infole, moodustab laevandussektorile antud Hiina riigi dotatsioonide kogusumma aastatel 2010-2018 vähemalt 132 miljardit USD.\nOsade analüütikute arvates on Hiina hiiglaslikul rahvusvahelise infrastruktuuri ja kaubateede projektil palju sarnasusi Marshalli plaaniga, mille abil USA aitas Teise maailmasõja järel üles ehitada Lääne-Euroopat, tihendades samal ajal sidemeid Euroopaga ja tõmmates kontinenti sedasi oma mõjusfääri.\nKagu-Aasias asuvad Hiina sadamad hõlmavad 99-aastase rendilepinguga Hambantota sadamat Sri Lankas, 40-aastase rendilepinguga Gwadari sadamat Pakistanis ja 350-miljoni-dollarilise investeeringuga sadamat Djiboutis. Djibouti on samuti esimese Hiina ülemere sõjaväebaasi asukohaks, asudes olulises strateegilises asukohas Punast merd maailmamerega ühendava Bab-el-Mandebi väina ääres. 2018. aastal alustas Hiina ehitusfirma (China Harbor Engineering Company) Sokhna sadamas terminali ehitust, mis paikneb samuti olulises strateegilises asukohas, vahetult Suessi kanali läheduses. Poliitikaanalüütikud on kirjeldanud projekti kui Hiina “pärlikeestrateegiat”.\nKa Euroopas ja Vahemeres on Hiina kontolli all hinnanguliselt 10% sadamate koguvõimsusest. Näiteid võib lugeda üle Euroopa, alates Le Havre’ist ja Dunkirkist Prantsusmaal, Antwerpenist, Bruggest, Noatumist Hispaanias, Vadost Itaalias, Kumportist Türgis kuni Pireuse sadamani Kreekas. 25-aastane rendileping Iisraeli sadamas Haifas on muuhulgas tõstnud esile tõsiseid spioneerimiskahtlusi, kuivõrd sadamast vaid kilomeetri raadiuses on dokis USA sõjalaevad.\nLisaks massiivsele kodumaise laevandustaristu loomisele omab Hiina üle 100 sadama umbes 63 riigis. Ka Euroopas ja Vahemeres on Hiina kontolli all hinnanguliselt 10% sadamate koguvõimsusest.\nLõuna-Ameerikas on Hiina samuti sadamate kaudu oma mõjuala laiendamas. 2015. aastal laenas Hiina kommunikatsiooniettevõte (China Communications Construction Company) 120 miljonit dollarit Kuubale, et aidata moderniseerida riigi suuruselt teist sadamat, Santiago de Cubat. Juba 2017. aastal ostis sama ettevõte 90%-se osaluse Brasiilia suurimast sadamast. Aastal 2019 sõlmis COSCO 225-miljoni-dollarilise lepingu Volcaniga Chancay sadamaga Peruus, omandades 60-protsendilise osaluse terminalis. El Salvadoris räägitakse samal ajal valitsuse plaanidest erastada 2022. aastal La Unióni sadam, mis tõenäoliselt satub samuti Hiina juhtimise alla. Hiina võimalikust huvist sadamate vastu teistes riikides, nagu Bahama, Trinidad ja Tobago, Panama, Argentiina, Tšiili ja Uruguay, on juttu tehtud erinevates välispoliitika raportites.\nJäreldused USA jaoks\nHuvitaval kombel on isegi USA Hiina investorite sihtmärkide seas ning kaks suuremat Hiina ettevõtet on hoidnud osalusi viies USA sadamas. Siiski ei oma kumbki firma enamusosalust ega opereeri ise Ameerika terminale. Koos Prantsuse firmaga omab CMG vähemusosalust Lõuna-Florida ja Houstoni terminalides. Lisaks veel kolmes sadamas – Seattle’s, Los Angeleses ja Long Beachil – on osalus Hiina kontsernil COSCO. Tõsi, Long Beachi sadama osalusest pidid hiinlased Trumpi administratsiooni 2019. aasta otsuse tõttu loobuma.\nLisaks otseinvesteeringutele Ameerika sadamatesse, mis on pigem kõrvaline tegevus, on Hiina kasvav ülekaal laevanduses murettekitav olukorras, kus Hiina-Ameerika suhted on püsivas langustrendis. Virtuaalkohtumisel Bideni ja Xi vahel oli suhete halvenemine eriti silmatorkav, kuna suurriigid ei suutnud kohtumise lõppedes vormistada isegi ühisavaldust.\nJärjest enam vaenlase kuju omandava Hiina kasvav domineerimine merekaubanduse üle võib muutuda USA peamiseks geopoliitiliseks haavatavuseks. Sarnaselt sellele, kuidas OPEC kasutas naftat võimuhoovana 1970.-te naftakriisis, võib Hiina kontroll globaalse laevandussektori üle ohustada potentsiaalselt kriitiliste kaupade tarneid.\nEelmistel kümnenditel on säärased deklaratsioonid olnud pelgalt formaalsused, mis pole kunagi probleeme valmistanud. Veelgi kõnekam on asjaolu, et vaatamata valimiskampaanias tehtud lubadustele teha lõpp Trumpi kaubandussõdadele, on Biden jätnud mitmed Trumpi aja poliitikad jõusse.\nJärjest enam vaenlase kuju omandava Hiina kasvav domineerimine merekaubanduse üle võib muutuda USA peamiseks geopoliitiliseks haavatavuseks. Mõneti sarnaselt sellele, kuidas OPEC kasutas naftat võimuhoovana 1970.-te naftakriisis, võib Hiina kontroll globaalse laevandussektori üle ohustada potentsiaalselt kriitiliste kaupade tarneid. Hiljutine kaubalaevade ummistumine USA sadamates on aga kõnekas meeldetuletus sellest, kui suures ulatuses sõltub USA tänapäeval globaalsetest tarneahelatest. Möödunud aastal tähendas USA sõltuvus mereülestest tarnetest ei enamat kui viivitusi osade jõulukinkide saabumisel. Tulevikus võib strateegilise haavatavuse hind osutuda märksa kõrgemaks.\nGeopoliitika Hiina imperialism kaubandus Kolonialism Maailmakaubandus majandussõda Neo-kolonialism USA Vöö ja tee programm


LINDUDE RÄNNE (EERIK KUMARI), müük, kuulutus 8338088 - Kuldne Börs\nID: 8338088, muudetud 21:02 20.01.2021\n(Eerik Kumari, 328-leheküljeline tavaformaadis ja ümbrispaberiga kõvas köites loodusvaatluste ülevaade, Valgus 1975).\nTutvustus: Lindude ränne on üldbioloogiline probleem, mille tundmine on suure üldharidusliku ja kasvatusliku tähtsusega. Ühtlasi on ta neid loodusvaatluse alasid, millest on osa võtnud paljud asjaarmastajad linnusõbrad. Käesolevas raamatus on püütud tabada lugejate taset, kes rände küsimustes ei ole eriteadlased, kuid miskipärast huvituvad rände uurimise problemaatikast ja tänapäevasest seisust. Teatav kasu peaks raamatust olema ka kutselistel, eriti aga asjaarmastajatel ornitoloogidel. Teos pajatab Baltikumist pärinevate faktide kõrval palju sellest, mis lindude rände uurimise alal on saavutatud mujal maailmas.


Jihadi ja terrorismi erinevus\nPeamised erinevused: peamine erinevus džihaadi ja terrorismi vahel on see, et kuigi džihad on religioosne ideoloogia, on seda terrorismi toetamiseks vääralt kasutatud ja valesti kasutatud. Terrorism on ebaeetiline tegevus, millel võib olla või ei ole mingit pistmist religiooniga. Selle asemel võib poliitikat, religiooni või isiklikku ideoloogiat kasutada terrorismi õigustamiseks.\nTänapäeval kasutatakse mõisteid Jihad ja terrorism sageli vaheldumisi. Stsenaarium, et nad on samad, on põhimõtteliselt meedia ja mõned äärmusrühmade propaganda. Tõde on see, et džihad on täiesti erinev ja see ei luba terrorismi.\nProbleem on tingitud asjaolust, et moslemid ja teadlased ei nõustu džihadi määratlusega. Islamis on džihad mõiste, mis viitab moslemite usulistele kohustustele. Sõna tegelik tähendus on "võitlus" või "vastupanu". Koraanis kasutatakse seda mõistet tihti osana väljendist "püüdes Jumala poole".\nJihad on moslemite jaoks oluline religioosne kohustus. Jihadile või võitlusele on kaks osa: "suurem džihad" ja "vähem jihad". Suurem džihad on sisemine võitlus, sisemine vaimne võitlus, et jälgida Jumala teed ja elada moraalselt, samuti parandada ennast. Väiksem džihad on väline võitlus, väline füüsiline võitlus islami vaenlaste vastu, samuti oma riigi, usu, perekonna kaitsmine või kellegi teise elu päästmine. See võitlus võib olla vägivaldne või vägivallatu. See võib lihtsalt olla teie religiooni arutelu, või see võib tähendada tegelikult relvade võtmist inimeste vastu, kes ründavad usklikke.\nVälise füüsilise võitluse esitus on probleemne. Enamik moslemeid ei usu tegelikult, et mitteusulised on islamile meelepärane ega usu, et nad ründavad usklikke. Kahjuks usuvad mõned äärmusrühmad seda. Nende rühmade kohaselt kujutavad teised religioonid, läänestumine ja moderniseerimine islamile ohtu. Tegelikult kujutavad kaasaegsed moslemid ja mõõdukad islamistid ka islamile ohtu, sest nad on vastavuses „uskumatusega”.\nNagu traditsiooniline džihadi määratlus kinnitab, et islami vaenlaste vastu on lubatud relvi vastu võtta, on tegelikult soovitatav, et need äärmusrühmad väidavad, et nad võitlevad oma usu eest, kaitsevad oma religiooni jne. lihtsalt vägivalla kasutamine omaenda tegevuskava edendamiseks, mille eest nad on pöördunud terrorismi poole.\nTerrorism on põhimõtteliselt igasugune vägivaldne tegu, mis on toime pandud eesmärgiga hirmutada inimesi ja luua hirmu. Terrorismi tehakse sageli selleks, et edendada tegevuskava, mis võib olla religioosne, poliitiline või ideoloogiline. See hõlmab ebaseaduslikku vägivalda ja sõda.\nTerrorism on sageli suunatud üldsusele või mitte-võitlejatele, kes võivad hõlmata neutraalset sõjaväelast. See tähendab põhimõtteliselt seda, et terroristid ründavad pigem avalikke alasid kui sõjalisi seotud rajatisi.\nRahvusvahelises kogukonnas ei ole terrorismil õiguslikult siduvat kriminaalõiguse määratlust. Seega võib igasugust hirmu tekitanud vägivalda käsitleda terrorismina, olgu see siis üksikisiku tasandil või riiklikul tasandil.\nJihadi ja terrorismi peamine erinevus on see, et kuigi džihad on religioosne ideoloogia, on seda terrorismi toetamiseks valesti kasutatud ja valesti kasutatud. Terrorism on ebaeetiline tegevus, millel võib olla või ei ole mingit pistmist religiooniga. Selle asemel võib poliitikat, religiooni või isiklikku ideoloogiat kasutada terrorismi õigustamiseks. Terrorism on aga vaid isekas ebainimlik tava, mille tagajärjeks on mõrv süütutele isikliku ja isekas kasu saamiseks.\nJihadi ja terrorismi võrdlus:\nReligioosne kohustus, isiklik võitlus\nVägivaldsed tegud hirmutamiseks\nPüha sõda, mida islami nimel peeti usulise kohustuse nimel;\nIsiklik võitlus pühendumusega islamile, eriti vaimse distsipliini kaasamine\nPõhimõtte või usu ristisõda\nVägivaldsete tegude kasutamine, et hirmutada piirkonna inimesi, et püüda saavutada poliitilist eesmärki\nJihad on kohustus, mida võib täita neljal viisil: südame, keele, käe või mõõga abil. Eesmärk on jääda islamile usku ja käia Jumala teekonnas ning kaitsta usklikke mitte-usklikest. Mõned äärmusrühmad kasutavad džihadit terrorismi vastu.\nVõimalus kasutada vägivalda ja terrorit, et hirmutada inimesi oma poliitilise tegevuskava edendamiseks. Seda on kogu ajaloo vältel kasutanud nii vasakpoolsed kui ka paremad poliitilised organisatsioonid, rahvuslikud ja etnilised rühmad ning revolutsioonilised.\nJihadiga tegelevat isikut nimetatakse mujahidiks, mille mitmuses on mujahideen.\nTerrorismiga tegelevat isikut nimetatakse terroristiks, mille mitmuses on terroristid.


Dragon.ee foorum • Vaata teemat - Muljed Jüriöö ülestõusu larpilt\nMuljed Jüriöö ülestõusu larpilt\n137 postitust • Leht 1 koguhulgast 10 • 1, 2, 3, 4, 5 ... 10\nPostitas hallsilm 16:59 22. Apr 2007\nKuna eestlaste maleva üldpealik ei avaldanud tegusat soovi kindlust vallutada ja vene abivägi üldse streikis, vahtides mornilt hullult kindlustatud linnust, siis tekkis kartus, et rünnakut ei järgnegi. Andsin siis oma küla tublidele noortele meestele käsu värav maha murda, see sara laiali kanda, ära vallutada ja kõik seesolijad maha tappa. Meie omad ei kandnudki suuri kaotusi, kokku langes umbes 5 sõdalast (tõsi mõned neist kaks korda) 32-st, no aga mis on säherduse ränga ülesande puhul igat loomulik.\nIse ei saanudki vastasega rinnutsi kokku minna, müür oli vahel ja ronida ei viitsind. Pealegi olid naaberküla kalkuni-tolkanid õlleuimase peaga kindluse alt ära vinnanud hunniku korralikke rünnaku-kaldteid, metsa hoiule pannud ja peitmisekoha ära unustanud.\nSamas aga, ma pole kogu oma elu jooksul ühel õhtul välja lasknud NII PALJU NOOLI kui seekord. Lätlased ja venelased vedasid need kastide kaupa kaasa ja lasid mitmetest vibudest neid piirajate hulka. Oli tükk tegemist, et ühe vibuga need nooled kõik omanikele tagasi toimetada. Hoolimata nahalapakast on näpud praegu paistes. Ma arvan, et lasin välja vähemalt viissada noolt kui mitte tuhat. Siinkohal suured tänud noolekorjajatele kes oma elu ohtu panid neid kokku tassides.\nIsiklik sõprus tekkis seesoleva vibukütiga, kellega vahetasime nooli ja rõõmuga arvan, et tulemus jäi minu kasuks. Tema sai mulle pihta korra munadesse ja kätte, mina talle kolm korda näkku ja 3-4 korda rindkeresse või kätte. Nüüd siis on mu persoon ühe munaga ja vastase vibukütil on 3 auku otsaees. Pihta sai ka hea hulk teisi ja lisaks tublisid rüütleid, kes üsna häälekalt avaldasid selle peale rahulolematuse protesti ja sõimasid kole kõvasti vaenlast, oma ema ja issandat jumalat ning pudenesid lõpuks kilpide taha, aga mõni ei sõimanud ka. Vajus lihtsalt kaaslaste õlgadele, kes õnnetu lõkke äärde toibuma-siduma viisid. Kahjuks ei saanud neid reeglite järele surnuks lugeda.\nVabandan nende ees, kes said noolega vastu nägu, see ei olnud sihitud nimme ja mitte lastud hea õnne peale. Proovisin lasta ikka kindla peale, va tornis olijate suunas, kes ise seda palusid.\nLätlaste ja venelaste nooled olid aga "kvaliteet" omaette, ma ei kurdagi niiväga kõhetu otsa üle, sest lõppeks said omanikud seda enda peal ka tunda kuid saba võinuks ikka parem olla. Nähtavalt saasta otsaga nooled murdsin aga katki. Oli kummalise otsaga nooli, millel nooleotsakujuline lame riidest tupp otsa õmmeldud. Üks nool oli küll vihastav. Ma ei tea kes pätt selle lendu lasi, aga minu kõrval lendas palgi otsa sisse kinni nool, millel polndki otsa, Vaatasin seda veidikene aega ja otsustasin siis mõneks ajaks linnuse teise otsa juurde kolida, et mitte sattuda koleda kiusatuse sisse.\nTänu noolelaskmisele jäin larpiga igati rahule.\nPostitas Henzu 18:04 22. Apr 2007\n8h passimist, 15 sekundit lõbu. Oma egosid toitke töö juures, pole mõtet teiste mängu selle pärast ära rikkuma hakata.\nIt started with a Try and ended with a big Umph.\nPostitas VincentArckharum 18:18 22. Apr 2007\nMitte nii toredat pikka valvekorda. Toredamat 15 sekundit enne surma. Masendavad haavad ja valud hiljem.\nSEega, mis me õppisime, löö kilbiservadega näkku, põlvega selga ja peksa näkku kuni pilt vastasel on silme eest pime. Suurepärane õpetus, tänan teid Paladilnikud.\nMuidu oli isegit tore vanu tuttavaid nähe ja tööd rügeleda.\nNüüd haavu lakkuma ja larp-pohmakat välja pesema.\nHjarl(Karl) von Liebekrieg\nPostitas aratred 18:24 22. Apr 2007\nMinuarust-mis sest et linnust ära ei võetud.\nLahingkogemus oli hea ja lõbus ka oli\nLahingplaan ei läinud küll läbi, aga arvan et isegi selle õnnestumisel poleks vast linnust ära võetud, kui meil vastasteks surematud\n(pean silmas eelkõige venelasest vibukütti, kes sai minult vähemalt 6 tabamust, ja väidetavalt ka teistelt mängijatelt väga ohtralt)\nKahju oli ka sellest et jäime ilma suuremast väljaspool kindluse löömast, kui viibisime manalas.\nIlm polnud ka kõige hullem niiet kokkuvõttes oli ikkagi üsna mõnus üritus.\nJääme järgmise aasta üritust ootama, äkki on selleks ajaks müürid nii kõrged, et piiramisel poleks piiranguid\nPostitas Dan 18:31 22. Apr 2007\nOli tore !\nLinnuses sees olles polnud puhtalt kilbi-mõõgaga midagi teha. Kui redelitega oleks hakatud müüri peale ronima, siis ehk oleks olnud.\nEi oskagi midagi väga rääkida... Vaimulikud olid tase omaette Tallinna bussijuht oli kaa tase omaette (tsiteerides teda: "teie teravad orad [bofrid] lõhuvad mu bussi ära ! ")\nJaa-jaa, ning sepikoda tuleb Karmusel vägev Riskept kõigi suunas kes suvatsesid appi tulla kui öeldi et abi on vaja - ja kerge hämmeldus nende suunas kes lonkisid kaks kätt taskus mööda kui oleks vaja olnud kaks minutit käsi külge panna. Ehk nagu keegi väga õieti ütles: "vaatad silmist sisse, kanaaju sirendab vastu".\nAitäh, korraldajad ! Teinekord uuesti !\nPostitas HeapFactor 18:46 22. Apr 2007\nÜli hea oli.\nAga see oli jah nõme, et müüril oli og lint, sest suhe kindluse ja ründaja tüüpide vahel oli 1:3'le kui mitte hullem veel, ja see ka veel, et osad olid tõesti suremattud. peksin ühte tüüpi kindluse taga ~15x jalga ja siis lõpuks sai aru, et ta on surnud kui linnuses oleks olnud ~45 inimest siis oleks see olnud vallutatav ja kõik müürid avatud. ise surin korra ja tapsin kaks . Aga lõpus tegelt lõkke juures me ootasime 3 eestlase ja venelaste kambaga, et te ründate meid .. aga ei\naga algus oli palju parem.. käisime linnuses sees ja siis visati avastati mu karus naga alt nuga ja lõpuks kui meid süüdistati ketserluses, siis lükati müüri pealt alla meid.. ja see oli ka ilgelt mõnus, kui me linnuse alla ligi 3x igast illi pritsisime ja tapsime ühe eestlase ära lootes, et saame sisse .. jääme siis järgmist aastat ootama..\naa ja külm oli öösel telgis magada\nPostitas eliises 18:54 22. Apr 2007\n(Kustutasin eelmisest teemast postituse ja kirjutan siia uuesti)\nEt väga hea oli, aga kindlasti mitte parem kui eelmise aasta sama üritus. Palju ülbeid inimesi - no tõsiselt, mind ei huvita, mis kõva ülem sa mängus oled, see ei anna sulle õigust käituda minuga nagu loomaga. Ühesõnaga, mõni võiks õppida inimese moodi rääkima. Nõmedaid juhuseid oli veelgi, aga no see selleks - inimesed on erinevad. >)\nTelgis polnud see aasta sugugi külm võrreldes eelmise aasta jüriööga.. See aasta sai isegi magada. Vahepeal ärkasin ainult mingi 2x ülesse, sest jalad külmetasid. Muidu oli mõnus.\nTööd sai tehtud, selg vajab jälle ravimist, aga pole viga. Hea oli näha uuemaid ja vanemaid tuttavaid.\nÜldkokkuvõttes jäin rahule. Suured tänud, toredad ja vähem-toredad inimesed. >)\nPostitas Kristjan Oad 19:10 22. Apr 2007\nOlgu Issand meile armuline ja saatku meile appi võitlejate kaitsja, sõdalaste pühak Tharapiita!\nUi see oli hea. Nii Manileiu turvamine ja noogardlaste proovimine enne pruudi andmist kui ka sõttaminek ja "liha" hulljulged pindakäigud.\nJumalatuuletsemine algas OG valusalt, ent läks edasi paremini.\nJa plaan mitte ei töötanud, vaid töötas piiratult - välja tungis kokku kümmekond? piiratavat, need kõik said ka maha löödud.\nJa ui see oli hea, kui Vägivald, Haljas ja Haugas ( Celecirion ja Aratred) lõppeks müürist üle said. Kõige kõvem löömakogemus Kassinurmel.\nOli ka segavaid asju, aga tühja neist. Järgmisel aastal paremini.\nIgati rahul K+&n\nPostitas manjolo 20:22 22. Apr 2007\nolen uus nii teie foorumis kui ka esimest korda osalesin larbil. üldmulje jäi vägagi positiivne, kuid väikesed häirivad faktorid olid ka mis selle pildi perfektseks ei lasnud teha. ma olin sakslaste poolel ja kohe üldse ei saanud sellest ole vait ja oota taktikast. ma arvan et selline asi toob tulemuseni küll kuid mängu- ja protsessiliu tapab. samas olin ma väeüksuses 13 (UA, UA, UA) ja sain ka linnusest välja joosta ja reaalsesse võitlusesse astuda, mis oli väga kõva. Äärmiselt nõme oli paladinide suhtumine-kui me võita ei saa siis me ei ründa ja vingume ja kui isegi keegi tuleb siis peksame jalaga näkku. tahaksin mainida, et see kindlus polnud nii vallutamatu ja hundid peaaegu murdsid läbu üks isegi sai sisse ja kui kõik oleksid koos tulnud siis võibolla oleks ka actionit. aga nagu ma juba mainisin üldmulje oli tore.\nPostitas HeapFactor 20:29 22. Apr 2007\nnad ei ründand selle pärast, et meid oli lõpus umbes ~35 ja teid oli ~100 + teil oli kinduls..\nja ei oleks saanud minna sinna rohkem mehi korraga sisse, sest redelil oli üks pulk puud + see oli väga libe + me ei sa ju oma meeste peal kõndida. ja kõik n.ö. eestlased vajusid kuidagi kiiresti ära .. aga ootan juba järgmist\nPostitas chloe 20:32 22. Apr 2007\nMa pigem muljetaks üldiselt.\nIlm rikkus jälle poolenisti kõik ära, paljud jäid haigeks ja jätsid sellepärast tulemata. Kui järgmine aasta (ptui, ptui, ptui) sama koerailm, siis soovitan ikka tasuta bussi juurest läbi käia, kuigi nimekirjas pole. 45-st tuli 29 ja neist ainult paar teatas, et ei tule.\nJüriöö üritus on mõeldud talguteks, et inimesed aitaks Kassinurmet korda teha, et kõigil oleks seal iga aasta mõnus käia. Larp on tänu korraldajate poolt abistajatele, osavõtjatele. Mõneti nägin teistsugust suhtumist tulijate poolt.\nMängust: rolli mõtlesin ise, oli selline väike proovikivi, et näha, mis saab, kas toimib, seda eriti lahinglarbil. Mängisin sakslasest aadlidaami, kes ise suurt midagi ei tee.\nJäreldused: et vahva oleks, tuleb ise suur eeltöö ära teha, vaeva näha, kaaskonnaga, teiste mängijatega enne mängu suhelda. Siin suured tänud 13-le, kes mind saatis. Väike jõud selja taga tagas teatud respekti, pluss nad viitsisid mulle tähelepanu pöörata, ehk siis mul polnud igav, enamus ajast oli mul keegi sabas ja minu turvalist liiklemist tagamas ja ma ei pidanud vinguma, vaid nad ise mõtlesid ja kontrollisid.\nOmaette elamus oli kahtlemata Batu (solist), Rauno ja Henzu (tantsutüdrukud) muusikaline esitus mulle eraldatud kloostritoas, kus ma muusikat nõudsin.\nSama vahva kui teised oli Cat, kelle ma endale õuedaamiks kauplesin. Tema tegi minust Emanda ja Preili. Kuna ma ise ringi kepselda ei soovinud oma pika kleidi tõttu, sebis tema ringi ja tegi abti elu üsna kiireks ning sundis teisi mulle tähelepanu pöörama.\nAadlikku pole nõme mängida kui vastavad tingimused luua. Küll aga pidin ma ennast kõvasti tagasi hoidma kui lahinguks läks, natuke kahju, et ei saanud osa võtta, kuid samas kõrvalt oli ka huvitav jälgida.\nMuljetavaldavad olid kloostrisolijate tabardid, mida suurem enamus kandsid. Kohe sai aru, kellega tegemist, mis grupiga koos. Siin respekt narvalastele, hospitaliitidele, Hanzo grupile jne. Ilus oli lihtsalt.\nJa väike soovitus: kõik, kes läbi aasta Kassinurmes käivad ja vabas looduses paljundada armastavad, palun visake tarbitud soolikad prügikasti, et igakevadised talgulised meeldivalt metsa koristada saaks, nähtu ütleb, et need ei lagune looduses niipea. Tänan.\nPostitas Nimgil 20:44 22. Apr 2007\nSee oli vahva, mõnus oli tööd visata teha, kuigi häiris, et ma põhimõtteliselt astusin rongist maha bussi peale siis tööle ilma et saaks riideid vahetada. Ma imestan, et ma sain üleüldse oma asjad pandud ja söödud kui uuesti taheti\n"vabatahtlike". See oli nagu ainus häiriv asi.\nNüüd nati mängust ka. Passisin enamus ajast barikaadi juures. Suht tore oli seal. Kiitus nendele, kes esimese lainega tulid. Väga julged ja tublid olid nad.\nHospitaliidid tegid meie poolel asju palju paremaks. Nad kuulsid, et kuskil on arsti vaja ja olid kohe kohal parandamas, väga effektiivne. See hoidis meie rahvast müüri taga paremini elus.\nMõõga ja kilbiga ei olnud tõesti midagi linnuses sees. Au ja kiitus 13 põhilegeepikluutile oma julge rünnaku eest.\nTeil vedas te olite ainsad meie seast kes korraliku lahingut nägid.\nPostitas Kristjan Oad 20:46 22. Apr 2007\nJa nende luud jäid kõrtsiseina äärde pleekima.\nPostitas Leofwyn 20:46 22. Apr 2007\nVärskelt mehelepandud noor vürstitar Tiina jäi ka rahule Olgugi, et teda nähti ka mõnedel hetkedel virisemas ja pirisemas, mida ta nüüd südamest häbeneb, sest MIDA on vinguda, kui tegelikult oli kõik olemas ja kõik hästi. Väikeste agadega mõlemas punktis, aga need on vaid ju pisidetalid.\nÜks meeleolukamaid sündmusi oli ennelõunane naiste pataljoni moodustamine ja puude ära vedu Kuigi meiega liitusid ka paar väheke tugevamat vene noormeest, tegime me ikkagi ilma.\nTeisena märgiksin ma ära enda mehelepanekut ning neid kõiki ettevalmistusi selleks. Pluss veel eraldi oma ülitoredat perekonda ja kõiki mu vaeseid ihukaitsjaid, keda ma mööda telginööri ja tihnikuid vedasin Ja loomulikult minu maailma kõige hoolitsevam peigmees Igor, tänu kellele ma omastasin lausa hüüdnime Printsess.\nTegelikult on ikkagi inimesed need, kes mängu teevad, niiet minu kõige palavamad kiidusõnad langevad noormehe kaela, kes laseb end siin foorumis lahkelt Faramiriks kutsuda. Olgugi, et sel ajal me juba OG olime, siis ta enesealgatuslikult küttis terve öö tütarlaste telki, ise saades vastutasuks kõva ja külma aseme. Lihtsalt tore, et leidub keegi, kes nii ennastohverdavalt teiste heaolu enda omast kõrgemale seab. Tehke järgi!\nPostitas Elestir 21:14 22. Apr 2007\nma tahtsin vabandada et ma ei tulnud ma jõin ennast umbe ja läks meelest ära


Pitsa on uus burger | Eesti Maitsed\nBurgerist ei pääse Eesti köögis üle ega ümber. Ikka veel. Selle võib leida ühel või mitmel moel suurema osa söögikohtade menüüdest.\nEnne viiruse võimutsema hakkamist pööras iga resto kotletiga kuklile oma menüüs suurt tähelepanu. Püüdis seda valmistada võimalikult erilistest toorainetest või rakendas ohtralt fantaasiat. Kui inimesi enam restodesse üldse ei lastud, sai burgerivalmistamisest söögikohas ja tellijale kojusaatmisest peaaegu et kohustus. Aga kui lubati uksed klientide jaoks taas avada, sai suur burgerivaimustus otsa.\nMõnda aega proovis pitsa endale burgeri kõrvale teed teha. Alguses mitte väga edukalt, aga nüüd on kõige parema pitsa aeg Eestis kätte jõudnud. Selleks, et aru saada, kui erinevalt seda lahtist kooki võib valmistada ja ühtlasi ära maitsta kõige isikupärasemad pitsad Eestis, peab külastame kuut erinevat söögikohta.\nTaju on tohutu potentsiaaliga uus tulija Eesti toidumaastikul. Võimas looduse vägi ümberringi paneb suu tahes tahtmata vett jooksma. Kuigi menüü on siin lühike, koosneb see väga huvipakkuvatest toitudest. Foodie’le ei oleks pitsa kindlasti esimene valik, aga selle ignoreerimine oleks viga. Meie soovitame seda, mis erinevate (umb)rohtudega kaetud, sest krõbeda nõgese maitse kestab maitsemeeles edasi suve algusest saadik ega mõtlegi kaduda.\nKui usaldate asjatundjaid ja nende koostatud edetabeleid, siis Euroopa kõige parema pitsa söömiseks peate Napoli asemel lendama Pariisi. Peppe Pizzeria on selle aasta number 1 Euroopa TOP 50 seas. Aga sellesse nimekirja kuulub ka kolmandat aastat järjest meie oma Kaja Pizzaköök. Kui olete Kajas, siis soovitame tellida selle päevapitsa, mille nimi on kirjutatud kriidiga tahvlile seinal. Kirg ja katsetamislust on need võlusõnad, millega Andrei Lesment on viinud oma pitsaköögi maailmatasemele.\nKui jutt juba katsetamislustile ja maailmatasemele läks, siis tuleb pärast Kajas käimist seada sammud edasi Kopli poole Barbareasse. Hommikupoolikusest pagariärist Karjase Sai saab siin õhtul niisuguse taime nime kandev resto. Selles restos on oluline roll pitsaahjul, kuigi pitsa kõrval pakutakse ka teisi toitusid. Oma loominguga järjepidevalt rahuolematu Kenneth Karjane teeb siin visalt tööd, et saaks lõpuks ometi ka rahule jääda. Sestap ei pruugi täna menüüs olla need pitsad, mis olid eile. Aga õnneks on teenindajad varmad head nõu andma. Kui Kennethi meelest on tal veel pikk tee minna, siis Kopenhaagenis arvatakse, et Karjase Sai ja Barbarea on juba nüüd piisavad põhjused sealt Tallinnasse lendamiseks.\nJahust erinevate toitude tegemisele spetsialiseerunud restol on Eesti hea pitsa arenguloos eriline koht. Nende Vabaduse väljaku veerel asunud, nüüdseks mahalammutatud kioskis tehti elektriahjuga niisuguseid pitsasid, et mujalt tulnud maailmanimega kokad käisid ringi ümber kioski ja otsisid puuahju asukohta. Sest nad ei suutnud uskuda, et niisugusel tasemel pitsa valmistamine on elektriahjuga võimalik.\nJahu on nüüd uues asukohas Balti jaama turu taga asuva sisustussalongi majas. Ehtne pitsaahi on tellitud ja teel Tallinna poole. Aga kuni selle saabumiseni saab veel elektriahjus küpsetatud ime-pitsasid maitsta. Meie soovitame nende valikust musta trühvli pitsat.\nPraegu kõige kuumemasse Itaalia restorani Tallinnas, La Bottegasse, küll pitsa pärast ei tulda, aga need ei jää siin mitte millegi poolest teiste toitude ega ka linna kõige paremate pitsade varju. La Bottega pitsade “kiiks” on eriliselt kohevad servad. Et niisugust pitsat saaks täiega nautida, ei lõigata seda viiludeks mitte pitsanoa, vaid kääridega. Meie lemmik on siin parajalt vürtsikas Diavola.\nNüüd oleme jõudnud ringiga tagasi sinna, kust alustasime – looduse maagia juurde. Tajust avaneb võimas vaade merele eemalt. OKO-s võib pitsat süües jalad vette kasta. Pikk liivarand meelitab siin niisama pikale jalutskäigule ning sellest sündinud hundiisu soovitame leevendada kebabipitsaga. Niisugust mujalt ei saa.\nJa lõetuseks manitsus. Pitsa söömiseks on üksainus õige viis: kohapeal. Kohe, kui see on ahjust tulnud. Kojutellimisel jääb lõviosa maitsest ja tekstuurist tee peale.


Naiste vihad: kes on süüdi? - Stress\n7 põhjust naisviskamiseks ja kuidas nendega toime tulla\nNaiste vihahoogude tõttu ei tekkinud tohutult suhteid, paljud abielud lagunesid. Naine võib olla tark, välimuselt atraktiivne, seksikas ja tal on palju muid positiivseid eeliseid, kuid kui ta on hüsteeriline, siis see eitab kõiki ülaltoodud omadusi.\nRaevuhood või käitumine?\nAja jooksul hakkab iga normaalne mees endale esitama loogilisi küsimusi: "Miks ta on pidevalt hüsteeriline?", "Kas see kunagi lõpeb?", "Miks ma peaksin sellise hüsteerilise tüdruku juures elama ja närve rikkuma?", Ja kui ta ei leia vastuseid, otsustab naisest lahku minna, ükskõik kui tugevad tunded ka pole.\nTüdrukute hüsteeria põhjused\nSobimatu käitumise motiive on palju. Kõige tavalisem põhjus on rahulolematus oma eluga: positsioon ühiskonnas, finantsiline ebastabiilsus, keerulised suhted ülemuste või kolleegidega.\nVanemate, sõbrannadega tülis olles viskab tüdruk, kes ei suuda oma emotsioone talitseda, need kindlasti väljavalituga suhtlemisel välja.\nVõib-olla on tantrumi ilming seotud terviseprobleemidega. Näiteks satuvad endokrinoloogiliste haigustega tüdrukud sageli ootamatute meeleolumuutuste alla. Kõige tavalisem põhjus on kriitilised päevad..\nSuur tähtsus on tüdruku kasvatamisel. Kui tema enda peres oli tüdruk sunnitud jälgima oma ema regulaarselt tekitavaid vihasid, siis ei veena miski teda selles, et sellised ilmingud pole norm. Alateadlikult võtab ta kallima kohatu käitumise enda peal üle ja kopeerib selle oma suhetes..\nTa lihtsalt ei kahtlusta, et võib käituda teisiti ja enamiku probleemidest saab rahulikult, karjumise ja hüsteerikata. Kui peres valitsesid harmoonilised suhted, mis olid täidetud austuse ja armastusega üksteise vastu, siis tõenäoliselt ei käitu tüdruk agressiivselt.\nRahulolematus oma välimusega. Daamile tundub, et ta pole päris atraktiivne, tema juuksed, nahk pole nii head, kui ta tahaks.\nPaljudele tüdrukutele meeldib lihtsalt probleeme tekitada, kasutada hüsteeriat partnerina manipuleerimise vahendina. See käitumine annab neile illusoorse kontrolli olukorra üle. Nii nagu kapriisne ärahellitatud tütarlaps trampib jalgu, veereb põrandal, karjub ja nutab nõudes, et saada, mida ta tahab, näiteks uus kallis nukk, nii lahendab täiskasvanud naine suhteid kallimaga nii küüniliselt..\nKui järgite hüsteerilise tüdruku eeskuju, riskite oma elu pöörata põrguks. Ärge meelitage ennast ja lohutage end mõttega: "Kõik tüdrukud on sellised." See pole nii, vaata ringi, kas kõik su sõbrad elavad hüsteerikutega? Muidugi mitte.\nKas on võimalik naist muuta, võõrutada soovist visata tantra koos või ilma? Muidugi, kuid enne otsustava tegevuse alustamist peate vastama küsimusele: kas vajate sellist problemaatilist noort daami.\nKui sa tõesti armastad oma väljavalitut ja ei soovi suhte lagunemist, siis võidelda oma õnne nimel, lahendada probleem koos, otsida sobimatu käitumise päritolu ja kui sa ei suuda ise hakkama saada, võta oma kallima käsi ja mine temaga psühholoogi juurde.\nMõnikord võib vestina tegutsemine olla väga kasulik. Andke naisele võimalus rääkida, nutta, auru välja lasta. Las ta kurdab teda solvanud inimeste (ülemus, sõbranna, naaber) üle. Kui ta mõistab, et olete tema usaldusväärne tugi, kaitse, tugev tagumine osa, tõeline mees, kes on võimeline enesekindla käega üle pea pilvi levitama, peatab ta hüsteeria.\nKui naine helistab teile ja on hüsteeriline, ärge mingil juhul rääkige temaga kõrgendatud häälega, ärge võtke tema käitumist omaks. Suhtle õrnalt, rahulikult, nii palju kui su enesekontroll lubab. Öelge talle, et selliseid tõsiseid probleeme ei tohiks telefoni teel lahendada. Soovitage oodata oma saabumist koju ja et ooteaeg ei oleks tüütu, laske tal vannis käia, magada. Võib-olla see töötab ja teie koju saabumise ajal on daam rahulik ja mõistlik, siis saate rääkida.\nLõpuks lõppesid külmad talvetormid ja külm ilm. Jäistest köidikutest vabanedes loodus ärkab: kõik elusolendid sünnivad uuesti, rõõmustavad, õitsevad. Loomad rõõmustavad, linnud siristavad, taimed avavad julgelt pungad, andes uusi võrseid, esimesed kevadlilled õitsevad arglikult.


Minu jaoks oli lapsega 2-3h jalutamine just nö minu puhke aeg, laps magas rahulikult, mina sain jalutada, pargipingil lugeda, oma teed/kohvi rahus juua. Need nö minu tunnid andsid meeletult energiat, mis sest, et vb jalutasin 10-15km maha, aga tundsin, et alati värskema ja puhanuna.\nSamas mul pole lapsed ka kunagi üle 20-30 minuti maganudtoas, samas väljas magasid 2-3h järjest. Külmaga paremini (-20-30 kraadi pole probleem, kui on vastav riietus ja külmakreem), pigem oli +30 see, kui olime toas ja õues jalutasime öösel.\nMa olen alati kahtlustanud, et see meeletu kärutamine on naistel, kes rapsivad oma vormi tagasi saada, aga kuna seda ei taha kõva häälega välja öelda (“oh mis mina, mul tuli kõik nii iseenesest”), siis aetakse seda juttu, et lapsel on vaja magamiseks pikki distantse läbida. No ja hiljem laps ei tahagi liikumatus voodis magada, sest on harjunud kiigutamise-kõigutamisega. See hull distantside läbimine ja mõõtmine on tõesti kõrvalisele pilgule vähe imelik.\nMul on sel juhul kahju, et sina oma lastega ei saanud nende beebiaega koos veeta ja ilmselt pole ka sul oma lastega sellist lähedast suhet. Õnneks on tänapäeval võimalik korraliku raha eest kodus istuda, ilma, et pere rahakott selles kaotaks.\nEi, see on konkreetse iseloomutüübi viga. Sinagi ju katsud teistele ette kirjutada, kuidas ikka õige elada on 😉\nMuuseas kohustust poolteist kuni kolm aastat kodus olla ei ole Eestis mitte kunagi olnud, ei ole ka praegu.\nMul on sel juhul kahju, et sina oma lastega ei saanud nende beebiaega koos veeta ja ilmselt pole ka sul oma lastega sellist lähedast suhet.\nJajah. Enamus euroopa inimestest on siis ilma lähedase suhteta. Ainult eestlased on väga lähedased. Lubage naerda. Äkki vaataks statistikat. Üksikvanemate osas oleme esirinnas. Lahutuste osas esirinnas. Palgalõhe osas esirinnas. Viimati lugesin statistikat, et ka haigete laste osas esirinnas. Lapsed kasvavad poolikus peres. Ei aita see imikuga koos kärutamine midagi, kui ülejäänud 16 aastat kasvab laps ilma tervikliku pereta katkiseks inimeseks.\nJa kõiges selles on süüdi see, et meie oma lapsi ei ole (õnneks) pidanud 5-kuustena lasteaeda viima.\nP.S elasin aastaid Ameerikas, seda haledat nuttu, mida ma iga päev kuulsin (pere juures kus elasin) alla aastatelt lastest kui neid iga päev lastehoidu viidi, oli valus kuulata. Või sa tõsimeeli usud, et väike 6-kuune imik ei vajaks ema lähedust?\nKuigi su jutust õhkub külmust, küllap oled sa ise samuti ilma emaarmastuseta jäänud.\nKui antakse raha peo peale ja öeldakse, et kodus istumise ees saad sama tasu, siis on sellele väga raske ära öelda. Alles sellest aastast saab tegelikult paralleelselt tööl käia ilma hüvitist kaotamata. 15 aastat oli nii, et kui läksid tööle, siis hakkasid kohe hüvitist kaotama. Ikka päris rumal peab olema, et sellest aru ei saa.\nMina kärutasin ka oma noorima lapsega väga vähe. Põhjuseks:\n1) Mul oli 2 vanemat last, kellele süüa teha ja kelle tagant koristada, seni kuni beebi magab.\n2) Tegin lapsega kodus olles osalise koormusega tööd.\n3) Veetsime enamuse soojema aja õhtutest ja nädalavahetused maja ehitades. Kuna maja veel polnud, siis oli laps sel ajal tundide kaupa õues vankris, lamamistoolis, süles, kõhukotis või teki peal.\nKülmal ajal lükkasin lapse akna alla magama. Mõnikord viitsisin käru õue viia ja tegin teisel pool akent süüa või tööd.\nMõnikord tegin köögis akna lahti ja laps magas kärus. Lahtise akna all.\nKäruga asula vahel tolknemas käisin tõesti ainult mõned üksikud korrad.\nJuhmakas oli see eelmine kommenteerija, kes rääkis väikesest 6kuusest imikust. Mina viitan tema tekstile. Ja küsin, et kas on olemas ka suured 6kuused…? Aga lugemisoskus kaobki ära peale 3aastast kodus istumist ja pluti pluti tegemist. Mingi uuring oli selle kohta avaldatud, et IQ hakkab langema kui viibida koos endast madalama IQga inimestega.\nEi tea küll, kellest jutt, aga taolist suhtumist (mitte viitsida) olen kohanud ka siin, oma kodukülas. Siin tuuakse põhjuseks, et väike koht, kõik kohad juba läbi käidud ja iga päev ei tehetavat ennast samas situatsioonis (!) näidata.\nMul on igatahes siiralt hea meel, et elan külakeskusest eemal ja isegi toidupoodi on umbes 1,5km kõndimist. Autot ma ei juhi (paanikahäired), seega selline edasi-tagasi pendeldamine oli beebi ajal täiesti normaalne igapäevane tegevus: käisingi iga päev kas või niisama poes väikeseid koguseid ostmas, raamatukogus või staadionil jooksmas.\nSamuti käisime seenel-marjul (laps traksidega seljas, kõhul või kandehälliga kaasas, kohalik leht pidas seda uudisnupukese vääriliseks lausa!).\nMinu jaoks mõeldamatu, et igapäevaselt ei saa paar-kolm tundi õues olla, aga mõistan, et minust on ka erinevaid inimesi.\nKasutaja on kirjutanud teemasse 2 korda. Täpsemalt 14.03 12:35; 14.03 13:39;\niialgi ei jätaks last rõdule kus suitsukonid ja vastikud kajakad võivad lapsele haiget teha. minu ämm kiitles ka kuidas tema laps ei saanud üldse 9.korruselt allapoole, vaid magas koguaeg rõdul. õudusega mõtlen, et selliseid emasid ongi olemas. noja muidugi lendaski ühel päeval suitsukoni vankrisse, ema ise oli veel poodi läinud aga imekombel jõudis õigeks ajaks kohale. pole küsimustki, et liikumine vankriga teeb head nii lapsele kui emale.\nTäitsa nõus sinuga, kõigil on ju olemas terrassid, suured hoovid, rõdud – no mida hekki nad tolgendavad nende kärudega ringi 😀\nNii enesekeskne annab olla ikka. Sa muidu oled ikka märganud, kui palju korterelamuid meil Eestis on? Seal elavad inimesed, muide, ka noored lastega pered…\niialgi ei jätaks last rõdule kus suitsukonid ja vastikud kajakad võivad lapsele haiget teha.\nõudusega mõtlen, et selliseid emasid ongi olemas.\nÕudusega mõtlen selle kirjaoskamatuse peale. Tead üldse, mis päev täna on?\nNüüd makstaksegi praktikandi palka ja vôetakse järgmine. Mis on selle kodus istumise ja mandumise tulemus? Ülekaaluline täiskohaga emme, kelle elu mured on osta lapsele kombe ja õige brändi riided. Varsti jätab ka mees sellise maha ning on üks katkine laps juures. Muudes riikides on ema tööl, laps sõimes, pere koos õnnelik. Naisel karjäär alles. Palgalõhe olematu.\nEsiteks – minu lapsed (praegu on mul kolmas laps, beebi) ei maganud kuni 2a saamiseni tervet ööd järjest. Mis tähendab, et 2 aastat igal öösel ma ei sa tervet ööd magada ning olen 2a stabiilselt poolmagamata olekus. Palun selgita mulle, kuidas ma alla 2a lapse kõrvalt igal hommikul ennast poolmagamata tööle vedades maru õnnelik oleksin? Pole küsimustki, et eelistan töölemineku asemel kasutada võimalust lapsega kodus olla.\nTeiseks – ma pole ülekaaluline, mu kaal hakkas imetades mitte väga kiiresti, aga järjekindlalt langema ning 9k peale esimese lapse sündi olin raseduseelses kaalus. Teise lapsega samamoodi ning praegu, kolmanda imikuga, olen jälle raseduseelses kaalus tagasi. Kehakaal võib sõltuda naise toitumisharjumustest ja ainevahetuslikest iseärasustest. Kehakaal nüüd kohe kindlasti ei olene sellest, kas oled kodune ema või töötav ema.\nKolmandaks – laps sõimes õnnelik? Loe neid teemasid, kus sõimerühmades töötavad lasteaiaõpetajad ise tunnistavad, et nad näevad, kuidas enamus väikesi sõimelapsi õnnelikud küll ei ole. Eesti sõimerühmad on suured – õpetaja jõuab lapsi vaid kuidagi karjatada, individuaalselt läheneda ja pingeid maandada eriti mitte. Võibolla välismaal on rühmad väiksemad ja olukord parem (samas maksab selline teenus ka palju).\nKuna olen enne lapsi tublisti töötanud, lähen peale kolmanda lapse kolmeaastaseks saamist samale erialasele töökohale tagasi, kust ma kunagi esimese lapsega puhkusele jäin. Rohkem lapsi ei plaani. Eks ma saan järgnevad aastakümned, kus mul enam lapsi juurde ei sünni niikuinii, veel erialast tööd vehkida küll ja küll.\nKärutamas käin iga päev 2 tundi. Külateid pidi. Mul on suurte ratastega vanker, millega saan sõita aasta ringi – nii lumise kui ka porise teega. Esimese lapsega sai vankri ostmisel seda arvestatud, et oleks selline vanker, millega saab igasugustes ilmastikutingimustes sõita. Olen rahul. Minule on liikumine ja värske õhk vajalik.\nSamas, ma ei kritiseeri ka neid, kelle laps magab terrassil vms. Igaüks ise vaatab, kuidas on tema jaoks parem lapse päevauned korraldada.\nVäga paljudel korteritel on siiski ka rõdud. Endal esimene laps magas Mustamäe paneelika rõdul täpselt sama mõnusalt kui kolmas nüüd terrassil.\nJah,suitsukonidel on kombeks koos kajakatega lennata ja haiget teha kärus magavatele lastele 🤦\nVõibolla välismaal on rühmad väiksemad ja olukord parem (samas maksab selline teenus ka palju).\nSeal ongi sõimed väiksemad ning lapsed rõõmsad. Teenus on nõutud ja kvaliteetne, sest naised käivad tööl. Hind normaalne, sest riik toetab. Naine on poole kohaga tööl, sest seadused sellised, et väikese lapsega saab nõuda poolt kohta. Eestis puudub teenus, kuna naised on kodus. Kui ei ole nõudlust, siis ei ole ka pakkumist. Aga naised ise tahavad sellist elu.\nNiikaua minnakse sellele “erialasele kohale”, kuni ära koondatakse. Eks siis jäädaksegi koduseks või töötuks. Muud ei oska ju teha.\nPaljulapseleline ema, kes vist vaid mõned üksikud korrad lapsega jalutamas käinud. Meil alati oma aed olnud ja lapsed alati vankriga õues maganud, kärutamist pole vaja olnud. Ma ei ole kindel, kuid kuskil mälusopis meeles nagu number,et 15 külmakraadi oli see piir, kust alates imikut enam õue magama ei pandud. Aga ma võin ka eksida. Seega sel talvel külmakraadide taha peitu pugeda ei saa.\nKui sa oma kibestunud sapi alt suudad ja jaksad, siis palun loe mida muu maailma meie suurepärasest vanemahüvitise süsteemist kirjutab. Vihjeks, et ollakse kade, Eesti (ja veel mõne üksiku riigi) suurepärane vanema ja perehüvitiste süsteem on väheseid, mis võimaldab emadel lastega kodus olla. Seega pista oma sapine pirin kuskile teise teemasse.\nAga mind on erialaselt töölt ära koondatud ka siis, kui mul veel mitte ühtegi last ei olnud ja olin tubli tööinimene, keda keegi saanud süüdistada liigse aja kulutamises lastega kodus istumisele. Tuli masu ja koondatigi. Peale koondamist (sain töötuskindlustust, elasin üksi ja kokkuhoidlikult) leidsin lõpuks uue töökoha ja sellest uuelt töökohalt jäingi esime lapsega lapsepuhkusele.\nMis imekindlustuse see, kui ma oleks kohe imiku kõrvalt tööle jooksnud või oletame, üldse mitte lapsi saanud, annaks mulle selle vastu, et midagi minust sõltumatut võib muutuda ja mind võidakse ära koondada? Nii et ära hirmuta. Olen koondamise läbi elanud. Tean, et ole sa nii tubli tööinimene kui tahes, midagi sinust sõltumatut võib muutuda ning pole olemas sellist “rohtu”, mis koondamise võimaluse 100% välistaks.\nKui lapsed olid väikesed, siis ei osanud mõeldagi, et ei viiks last välja. lükkasin lapse käruga oma hoovi või kärutasin. ma ei nautinud eriti neid käike küll, pigem tegin sest pidi. nüüd kui lapsed suured, ma tahaks kärutada. ootan, et sünniks lapselapsed. sest liikumine on nii kasulik. mulle endale. seni kuni lapselapsi pole kõnnin niisama. aga saaks ühendada 2 asja. laps õue ja mina kõndima.\nPäev, aga terve 2019. aasta on emakeelele pühendatud aasta!\nVäga paljudel korteritel on siiski ka rõdud. Endal esimene laps magas Mustamäe paneelika rõdul täpselt sama mõnusalt kui kolmas nüüd terrassil.[/quote]\nJa väga paljudel korteritel siiski pole rõdusid. Seega on nende emade võimalus lapsega õues olla kärutamine ja sa ei saa neid sellepärast halvustada (mõttetult nüri tegevus vms).\nMina elasin oma laste imikueas maal, rõduga ja vaikse hooviga kortermajas. Aga mulle MEELDIS liikuda ja ma tegin rõõmuga pikki jalutuskäike käruga kui ilm vähegi lubas.\nHetkel elan linnas, korteris, ja kasutan iga vaba hetke pikkadeks jalutuskäikudeks koeraga, õnneks mets ja terviserada külje all. Ja kohtangi väga palju vankrilükkajaid, ilmselt armastavad ka liikuda, mitte ei tõuka seda käru paljast nürist kohtsetundest 😉\nMul on küll ainult üks laps, aga kahe ja enama lapse puhul tundub mulle päris keeruline minna välja, sest lapsed kipuvad olema sageli haiged või niisama kodus puhkusel lasteaiast ehk siis millal sa selle beebiga veel saadki välja minna? Ei arvusta kedagi, las elab nagu tahab, ise kärutasin 2 aastat iga päev nagu segane, sest laps magas siis normaalselt…need, kes siin kilkavad, et laps magagu terrassil või rõdul ja siis saab ise midagi kasulikku teha toas.. Teile ütlen, et teil vedas! Minu laps magad vaid liikuvad kärus, toas ja seisvas kärus 20 minutit. Mul oli kergem 2-3h kärutada ja vähemalt üks pikk uni sellega tagada.\nKusjuures see ainult loksudes magamine võib seda last terve elu mõjutada. Tean ise üht juba keskealist, kes ei saa magada, kui toas ei käi ventilaator, sest teda uinutati lapsena selle müra saatel. Kuidas emmed hävitavad oma lapse elu sellega, sest kõige labasemaid lapsekasvatuse tõdesid ei tea. Võtke raamat kätte ja lugege.\nHetkel elan linnas, korteris, ja kasutan iga vaba hetke pikkadeks jalutuskäikudeks koeraga, õnneks mets ja terviserada külje all. Ja kohtangi väga palju vankrilükkajaid, ilmselt armastavad ka liikuda, mitte ei tõuka seda käru paljast nürist kohtsetundest 😉[/quote]\nAga ma pole ju halvustanud. Ütlesin, et minu jaoks täiesti nüri tegevus. Üritasin sellega vastata küsimusele, miks kõik ei käi beebidega pikki ringe jalutamas.\nKindlasti nii mõnigi kärutaja peaks mõttetuks mingeid asju, mida mulle teha meeldib. Inimesed on erinevad.\nja veel. oskad sa palun mulle selgeks teha, kuidas jõuaks üldse suitsukoni kortermaja viimase korruse rõdule? mul ei õnnestunud küll 10a jooksul ühtki sellist asja näha oma rõdul\nToppige endale kombe selga ja minge ise ka ööseks õue magama.


Välisministri 23. jaanuari 2009. a määruse nr 1 „Ametlike visiitidega või muu diplomaatilise missiooniga seotud välisriigi õhusõidukile lennuloa andmise kord” muutmine–Riigi Teataja\nVälisministri 23. jaanuari 2009. a määruse nr 1 „Ametlike visiitidega või muu diplomaatilise missiooniga seotud välisriigi õhusõidukile lennuloa andmise kord” muutmine\nRT I, 11.01.2022, 4\nMäärus kehtestatakse lennundusseaduse § 4 lõike 52 alusel.\nVälisministri 23. jaanuari 2009. a määruses nr 1 „Ametlike visiitidega või muu diplomaatilise missiooniga seotud välisriigi õhusõidukile lennuloa andmise kord” tehakse järgmised muudatused:\n„§ 1. Reguleerimis- ja kohaldamisala\n(1) Määrus reguleerib välisriigi riigipea või valitsusliikme ametliku visiidiga, muu välispoliitiliselt olulise ametliku visiidiga või muu diplomaatilise missiooniga seotud lendu (edaspidi eriotstarbeline lend) teostavale õhusõidukile Eesti õhuruumi sisenemiseks, Eesti territooriumil maandumiseks või üle territooriumi lendamiseks lennuloa andmist juhul, kui seda taotletakse välisriigi esinduse või Eesti Vabariigi välisesinduse kaudu ning taotlust ei menetleta riigikaitseseaduses ette nähtud korras.\n(2) Euroopa Liidu või Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni liikmesriigi, Liechtensteini Vürstiriigi või Šveitsi Konföderatsiooni eriotstarbelist lendu teostavale õhusõidukile võib Välisministeeriumi konsulaarosakonna peadirektor anda Eesti õhuruumi sisenemiseks, Eesti territooriumil maandumiseks või üle territooriumi lendamiseks lennuloa ilma käesolevas määruses ettenähtud taotlust esitamata.\n(3) Lõikes 2 nimetatud juhul ei kohaldata käesoleva määruse §-e 3 ja 4, § 5 lõikeid 1–4 ja § 6.”;\n2) paragrahvi 2 lõiget 3 täiendatakse pärast sõnu „Välisriigi taotlusel” sõnadega „või Välisministeeriumi konsulaarosakonna peadirektori otsusega”;\n„§ 5. Lennuloa kooskõlastamine ja arvamuse küsimine”;\n„(5) Välisministeerium küsib enne § 1 lõikes 2 nimetatud lennuloa andmist arvamuse Lennuliiklusteeninduse AS-lt.”;\n5) paragrahvi 7 lõiget 1 täiendatakse pärast sõnu „taotluse esitanud” sõnadega „või Välisministeeriumi konsulaarosakonna peadirektori otsusega ilma taotluseta lennuloa saanud”;\n6) paragrahvi 7 lõikes 2 asendatakse sõnad „ning märkides sellele lennuloa numbri ja lennuloa taotlusele vastuse andmise kuupäeva” sõnadega „või Välisministeeriumi konsulaarosakonna peadirektori otsusest ning märkides sellele lennuloa numbri ja välisriigi taotluse puhul lennuloa taotlusele vastuse andmise kuupäeva”;\n7) paragrahvi 7 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:\n„(21) Välisministeerium teavitab § 1 lõikes 2 nimetatud lennuloa andmisest Kaitseministeeriumi, Politsei- ja Piirivalveametit ning Maksu- ja Tolliametit.”.


MARIANNE LEIBUR - TV3\nMarianne Leibur on Tallinnast pärit 23-aastane lauljatar ja viiulimängija. Ta õpib hetkel Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia jazz-osakonna magistrantuuris, kuid sel õppeaastal Stockholmi Kuninglikus Muusikakõrgkoolis. Ta tegutseb solistina, osaleb viiuldajana projektorkestrites ja -koosseisudes ning kirjutab muusikat omanimelisele ansamblile, kellega hetkel salvestatakse esimest albumit. Marianne igapäevaste tegemiste juurde kuuluvad kindlasti muusikaalased toimetused. Nendeks on laulmine, lugude kirjutamine, proovid, esinemised, kontsertidel käimine ja muusikatundide andmine. Vabal ajal veedab meeleldi aega sõprade seltsis, ta on suur lauamängude fänn (sõpruskonnaga on loodud lausa UNO-kaardimängu liiga). Olles üle 10 aasta osalenud JJ-Street tantsukoolis nii õpilase kui treenerina, meeldib Mariannele väga liikuda: tantsutrenn, mäesuusatamine, jalutuskäigud looduses jm. Võidu korral teab Marianne täpselt, mida teeb. “Saate võiduraha panustaksin enda ja muusikat õppivate laste unistuse täitmiseks.’’


Esimest korda lasteaeda - Loe, kuidas selleks valmistuda | Lolo Pepe\nESIMEST KORDA LASTEAEDA\nLasteaeda tulles puutub laps esmakordselt kokku nii suure hulga võõraste inimestega (täiskasvanud, eakaasalsed). Mõistagi selline uus olukord tekitab lapses rahutust. Tihti tunnevad lapsed ennast mahajäetuna (kuigi nad seda ei ole). Ta tunneb ennast abituna, kuna on veel palju asju mida ta veel ei oska (ei peagi oskama). Sellises olukorras käituvad lapsed väga erinevalt: nad nutavad, loobivad ennast põrandale, hammustavad, küünistavad jne. Lapse käitumist kohanemisperioodil on raske ette ennustada. Üllatuda võime nii meie kui ka lapsevanem ise.\nSeega: kohanemisperioodil võite kuulda lasteaias päris palju (kuigi ei pruugi) nuttu. Minu arvates on päris hea seletus sellele väide: „Nii nagu seep puhastab ihu, nii puhastavad pisarad hinge!“ Nuttes vabastab laps ennast stressist. Stressi aga tekitavad talle uskumatult paljud asjad: tal on raske mõista, miks ta peab tegema asju talle arusaamatus järjekorras (õueminek, söömine, laulutund jne.), miks peab ta magama talle esialgu võõras voodis, miks peab jagama mänguasju sõpradega jne.jne. Siin on meil täiskasvanutel palju ära teha!!!\nKõige tähtsam on – kuula last, selgita talle miks see nii on ja aktsepteeri tema nuttu!\nJuba eelmisel õhtul enne lasteaeda tulekut valige lapsega koos järgmiseks päevaks valmis riided, mida lasteaeda tulles selga panna. Rääkige enne magamaminekut, et teda ootab homme ees tore päev (ärge kahelge selles ise!). Hommikul lasteaeda tulles varuge aega, et saaksite rahulikult lapse õpetajale üle anda. Lahkudes leppige lapsega kokku, et tulete talle varsti järgi, kallistage teda ja lahkuge, kui ei ole hoidjaga teisiti kokku lepitud. Kui laps jääb nutma, siis ärge süüdistage ennast, see kuulub asja juurde . Kui süda ei anna rahu, siis võite alati helistada ja küsida, kuidas teie lapsel läheb? Lapsele järgi tulles rõõmustage ja kiitke last tema tubliduse eest! Küsige, kuidas tal päev möödus. Kuulake lapse muljeid tema päevast!\nLastehoidu tulles võtke kaasa:\no Vahetusriided (nii tuppa kui õue)o Vahetusjalanõud\no Vajadusel mähkmed\no Lutt, kaisuloom vms. (mis annab lapsele turvatunde)\nMänguasjade kaasa andmisel võiks jälgida põhimõtet- lapsele antakse kaasa mänguasjad, mida ta tõesti vajab (nt.lemmikmänguasi, kaisuloom vms.) Kaasa anda ei ole soovitav liiga väikseid ja hinnalisi mänguasju, mis kipuvad kaduma või mänguhoos katki minema.\nÕueriiete valikul peaks arvestama asjaoluga, et laps oleks riietatud vastavalt aastaajale ja ilmastikule.\nVahetusriideid läheb ka toas vahel vaja. Küll kipub söök püsipeale minema ja võib juhtuda, et lihtsalt ei jõua õigeks ajaks potile. Ikka juhtub, lapsed ju!\nOlenevalt vanema soovist võivad kaasas olla ka vahetusjalanõud. Mängutoas on meil parkett ja vaip ning köök ja esik on kivipõrandaga. Kui laps on harjunud toas olema susside või kingadega, võiks need ka hoidu kaasa panna. Selleks, et lastel libe poleks, võiksid need ka hoidu kaasa panna. Selleks, et lastel libe\npoleks võiksid neil olla kas kumminaksudega sokid/sukapüksid.\nHea koostöö lapsevanemate ja hoidjate vahel on aluseks laste kohanemisele ja turvatunde tagamisele!\nTELEFON RÜHMAS: 56 939 917\n(sellele telefonile saab teatada, kui laps ei tule hoidu või hilineb või soovite anda/saada infot lapse olukorra/seisukorra kohta)\nLASTEHOIU JUHATAJA: 56 266 781\n(muud küsimused, mured, ettepanekud ja teated)\nTutvuge ka meie KODUKORRAGA


- Oma muusika\n- EHH.ee lehekülg\nEHH.ee lehekülg >\nEt kas ja kuidas saaks vaadata, kui suur või väike on kellegi postituste arv.Miks ehhis see tavakasutajatel keelatud on ja näiteks tuvumine postituste ajalooga üldises mõttes.Näiteks huvitav oleks lugeda mõne inimese või kasvõi enda kõige esimest postitust.\tTsiteeri Ardi.\nTahaks ka kunagi kõiki oma tobedaid postitusi lugeda.. saaks naerda.\tTsiteeri Pr��t\nkirjuta oma kasutajanimi otsingusse siis leiad\tTsiteeri Vesikas\nma kujutan ette et kui postituste arv oleks nähtav, läheks mingite vendade vahel niikuinii võitluseks, kel see number kõige suurem on. ja see tooks endaga kaasa kõvasti spämmi. palju rohkem kui seda on praegu:)\tTsiteeri melodica\naskua postitusi tahaks isegi näha..aga tegelt täitsa hea mõte , a mul se suht uus kasutaja , vana kasutaja omi oleks huvitav lugeda tõesti :P\tTsiteeri glemm\nsellel teemal on siin kunagi juttu olnud juba; ja ei ole vaja...muidu kui sulle väga huvi pakub, võid kõik oma postitused kokku lugeda ja konkureerivate vestluskaaslaste omad ka ja ongi päris huvitav :)\tTsiteeri Sirvi :\n1-6\tFoorum >\nEHH.ee - mis ja kes Koost�� EHHiga Kontakt


Juhatuse koosolekud ja muud ettevõtte vorminõuded | Rahandus - 2019\nAvaldatud: Rahandus • Vaatamisi: 3308\nJärgige nõuetekohaseid ettevõtte formaalsusi või riskite seaduste rikkumisega ja oma ettevõtte staatuse kaotamisega.\nEttevõte peab kohaldatavate seaduste järgimiseks järgima nõuetekohaseid ettevõtte formaalsusi ja säilitama oma ettevõtte olemasolu. Nende formaalsuste täitmata jätmine võib kaasa tuua ettevõtte staatuse kadumise, piiratud vastutuse kaotuse, jättes omaniku ja aktsionäride isikliku vastutuse ettevõtte võlgade eest ja ettevõtte tulumaksusoodustuste võimaliku kadumise eest.\nEttevõtte formaalsused kuuluvad järgmistesse üldkategooriatesse:\nAktsionäride ja direktorite koosolekud (vt ettevõtete koosolekute direktorite koosolekuid);\nDokumentide allkirjastamine korporatsioonina;\nEttevõtte arvestuse pidamine (vt. Mis on ettevõtte rekordiraamat?);\nRiigi iga-aastased taotlused (ettevõtte aruanne, frantsiisimaks, föderaalne ja riiklik ettevõtte tulumaks);\nPangakontod (eraldi pangakontod);\nFinantsaruanded (tulud ja rahavood).\nSuur osa nõuetekohastest korporatiivsetest formaalsustest on heade kirjete loomine ja säilitamine. Teie ettevõtte jaoks eeldatavate kirjete tüübid on järgmised:\nRaamatupidamis- ja raamatupidamisdokumendid;\nTurundus- ja reklaamiandmed;\nLoad ja litsentsid;\nDilligence - edu esimene samm\nAffiliate Marketing ei ole määrdunud sõna\nKõik asjad Web 2.0 - Open Directory\nSüstige väike väike huumor oma väikeettevõttesse\nVaatamata muutustele Washingtonis, tunneb Small Business ikka veel unustamata\nBig Bank saab põletatud toksiliste tuludega\nUuring: VKEd kannavad raskemaid tervishoiuteenuseid\nVanametalli jõudluse hindamine - 2. osa\nKüsimused teie küsimustele\nMis laenuandjad tunnevad GenY / Millennial Business Startupsit\nInspiratsiooni # 1 nädal


Avaleht » Viimased uudiste artiklid » Kui see on teie pressiteade, klõpsake siin! » Ice Cube Man vs Machine: esimene uus NFT Drop\nTäna teatas näitleja, meelelahutusmogul ja BIG3 asutaja Ice Cube, et tema eksklusiivne esimene NFT langus Man VS Machine on lõppenud, kuna kõik väljaansid müüdi läbi vähem kui 24 tunniga.\nDrop, partnerlus tunnustatud kunstniku Trevor Jonesi ja NFT Marketplace Nifty Gatewayga, oli üks edukamaid platvormi ajaloos, teenides rohkem kui 1.6 miljonit dollarit. Kõigi väljaannete vastu tunti tohutut huvi, iga väljaande vastu jõudis märkimisväärsele tasemele.\n• 12 Gold Edition NFT-d (igaüks 15,000 400 dollarit) kogus ühe väljaande kohta rohkem kui XNUMX kirjet\n• 40 Silver Edition NFT-d (igaüks 5,000 dollarit) kogusid rohkem kui 1000 kirjet ühe väljaande kohta\n• 100 pronksiväljaande NFT-d (igaüks 2,000 dollarit) kogus ühe väljaande kohta rohkem kui 2000 kirjet\n• Open Editions, mis on saadaval ainult Trevori varasemate kunstiteoste omanikele, müüdi üle 12,000 XNUMX väljaande\nSee NFT langus on osa Ice Cube'i suuremast püüdlusest olla kohal kõigis tänapäeval kultuuriliselt olulistes küsimustes ja tööstusharudes. Alates filmitööstuses esindatuse julgustamisest, BIG3 korvpalliliiga kasvatamisest ja aktiivsest metaversumis osalejast on Ice Cube jätkuvalt liider kõigis tööstusharudes.\nMan vs Machine'i NFT-d jäävad Nifty Gateway platvormile edasi ja edasimüügiks saab pöörduda üksikute omanike poole. Järelturul olevad väljaanded on juba neli või viis korda kallinenud ja müünud täiendavalt 1 miljon dollarit.


Mu laps on püromaan, ehk kuidas Annu oleks peaaegu maja maha põletanud | Lipsuke\nMu laps on püromaan, ehk kuidas Annu oleks peaaegu maja maha põletanud\nPosted on 21/10/2015 by Lipsuke\nAnnu oleks täna maja põlema panndud.\nMina hakkasin köögis põrandat pesema ja tema siiberdas ka seal ees. Kui ta teise tuppa eest ära tõstsin, ronis ta koguaeg tagasi. Lõpuks lihtsalt panin tal nina ees ukse kinni ja pesin põranda kahe minutiga ära.\nPeale seda läksime magama.\nKui ma tund hiljem kööki astusin, oli kõik paksu musta tossu täis ja üks pliidiraud hõõgus! Kuna meil käib pliidi peale üks metallist kate, siis see on nüüd ka pekkis.\nAnnu oli ilmselt elektripliidi nuppudega mänginud, kuigi ma ei tea millal ja kuidas. Pealegi käivad need nupud ikka megaraskelt. Nüüd võtsin need lihtsalt eest ära ja pliit on nagu alasti. Kui süüa teha tahad, siis pead sahtlist nupu võtma. :D\nMa ei taha mõeldagi, mis oleks siis saanud, kui me oleksime ikkagi beebikooli läinud (ja peale seda veel arstile ja poodi ja…).\nKrutskeid täis marakratt vs inglike kuubis.\nThis entry was posted in Elu and tagged Annemaia, hullud lapsed, marakratt, püromaan by Lipsuke. Bookmark the permalink.\n15 thoughts on “Mu laps on püromaan, ehk kuidas Annu oleks peaaegu maja maha põletanud”\noeh on 21/10/2015 at 16:25 said:\nLipsuke on 21/10/2015 at 17:42 said:\nKööki ei panda!\noeh on 21/10/2015 at 19:24 said:\nEga see mõne seadusega keelatud ole, kui majas väike laps ja lemmikloomad (kogemata unustatud küünal näiteks), oleks mõistlik see igasse ruumi paigaldada. Kööki ei panda seda üldiselt seetõttu, et võib toidutegemise peale reageerida, aga kumb on siinkohal tähtsam, kas väikese lapse kogemata tekitatud õnnetuse kiire avastamine või anduri väljalülitamine kui ohtu reaalselt ei ole, ehk enda mugavus?\nLipsuke on 21/10/2015 at 21:36 said:\nNo põhimõtteliselt küll jah.\nKärt on 21/10/2015 at 17:28 said:\nKas teil suitsuandurit pole? See oleks ehk juba varem tähelepanu sellisele olukorrale köögis juhtinud?\nKööki ei panda seda.\nMaarja on 21/10/2015 at 17:36 said:\nsee toss on tegelikult ohtlikum veel, mul on olnud vingumürgitus ja see niidab ikka nii salakavalalt, et ise ei saa arugi, et pilt eest ära läheb. ma laoks eriti ahjuküttega majas vist terve lae suitsuandureid täis, aga ma olen muidugi foobik ka:P\nLipsuke on 21/10/2015 at 17:41 said:\nNo kööki ju tegelikult ei panda andurit. Ja uks oli ka kinni…\nMaarja on 21/10/2015 at 19:02 said:\nma paneks kööki ka, sest ma olen foobik:D\nLipsuke on 21/10/2015 at 21:35 said:\nNo siis saaks iga päev vehkida selle all nagu hull :-D\nkatu on 21/10/2015 at 20:40 said:\nKööki võib ikka ka panna, lihtsalt sellisesse kohta, mis on pliidist võimalikult kaugel ja piltidelt on jäänud mulje, et Sul on üsnagi suur köök. Ja kui vahel hakkbki suurema vaaritamise ajal undama, siis valida selline millel on vaigistusnupp ja seda harjavarrega all hoida kuni vait jääb. Arvan, et see on üsna väike liigutamine hea eesmärgi nimel. Sest kui midagi juhtuma peaks, siis see korrutamine et kööki ei panda lohutab vähe…\nLipsuke on 21/10/2015 at 21:37 said:\nMul tegelt vägaväga väike köök ja mõlemas seinas on pliit. Aga pmt küll annaks panna jah.\nLiivi on 21/10/2015 at 23:06 said:\nMul on väike köök ja ühel pool on söögituba, teisel pool esik, mõlemas on suitsuandurid olemas ning ma olen päris vähe nende pärast end siniseks vihastanud, sest need on hakanud karjuma laste uinaku ajal, kui pliit on sisse ajanud või praadimisel on palju tossu tekkinud. Kui köögis ka oleks omaette andur, siis see karjuks vist üle päeva. Söögitoas on andur kohe laua kohal ning ükskord hakkas see isegi küünla kustutamise peale üürgama.\nMeil muidugi see, et köögil pole uksi ning igasugune ving levib kohe teistesse ruumidesse, seega mul ei ole vaja sinna suitsuandurit.\nEhk leiad kööki mõne vähem tundliku suitsuanduri, või hoia edaspidi ust lahti. :)\nE. on 22/10/2015 at 00:14 said:\nMina olen alati mõelnud, et kui ma elaks ahiküttega majas, siis kindlasti muretseks ma sinna hoopis vingugaasianduri. Hind on küll tunduvalt krõbedam kui suitsuanduril aga ving on ka tunduvalt salakavalam ja ohtlikum, eriti lastele. http://www.hot.ee/aitaennast/vingukas.htm\nanonüümne on 22/10/2015 at 20:39 said:\ntahtsin ka vinguandurit hoopiski soovitada.


Eurobaromeetri uuring: Eesti elanikud tunnevad end oma kodukohas turvaliselt | Siseministeerium\nAvaleht Uudised Eurobaromeetri uuring: Eesti elanikud tunnevad end...\n11. mai 2015 - 9:11\nKõige kõrgemaks hindavad Eesti inimesed oma kodukoha turvalisust, veidi vähem turvaliseks peetakse elu Eesti riigis (91%) ning Euroopa Liidus (86%). Eesti elanike hinnangud turvalisusele on veidi üle Euroopa Liidu keskmise, kuid madalamad kui Põhjamaades. Näiteks Soomes tunneb end oma kodukohas turvaliselt 99% ning Rootsis ja Taanis 98% elanikest.\nUuringu järgi peab 64% eestimaalastest politsei rolli riigi turvalisuse tagamisel väga oluliseks, kodanikel endil näeb väga olulist rolli vaid 48% inimestest. „Siinkohal tasub meenutamist, et turvalisuse tagamisele saab kaasa aidata igaüks – mida suurem on inimeste võime ennetada riske ja neid ära hoida, seda turvalisemalt nad ennast tunnevad,“ kommenteeris siseminister Hanno Pevkur.\nErinevalt kõigist teistest Euroopa riikidest hindavad Eesti elanikud kõige olulisemaks turvalisuse mõjutajaks oma leibkonna finantsolukorda. Teiste Euroopa Liidu riikide kodanikele on turvalisuse positiivseimaks mõjutajaks aga põhiõiguste- ja vabaduste, näiteks sõnavabaduse ja usuvabaduse austamine ning diskrimineerimise puudumine riigis.\n65% eurooplastest peavad Euroopa Liidu turvalisuse tagamisel suurimaks väljakutseks terrorismi. Eestis on see näitaja Euroopa Liidu madalaim – vaid 17% Eesti elanikest leiab, et terrorism on Euroopa Liidus väga oluline julgeolekuväljakutse. Samuti peetakse ülejäänud eurooplastega võrreldes oluliselt väiksemateks ohtudeks küberkuritegevust, organiseeritud kuritegevust ning inimtekkelisi- ja looduskatastroofe. Näiteks kui Euroopa riikides peab organiseeritud kuritegevust väga oluliseks ohuks 54% elanikest, teeb seda Eestis ainult 9%.\nEuroopa Komisjoni läbi viidud eurobaromeetri uuring käsitles eurooplaste hoiakuid turvalisuse kohta. Intervjuudes osales üle 28 000 eurooplase kõigist liikmesriikidest, nende hulgas 1002 Eesti elanikku.\nLisainfo: Eurobaromeetri uuring http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_432_en.pdf.


Renditingimused — City Motors\nRentimiseks vajalikud dokumendid: ID-kaart või pass, juhiluba, krediitkaart\nEnne auto vastuvõtmist vaadake auto hoolikalt üle ja kõik võimalikud puudused kajastage auto üleandmis-vastuvõtuaktis.\nRendiautot võib juhtida vaid inimene, kes on vormistatud rendilepingule\nRentnik ei tohi loovutada sõiduki juhtimisõigust teistele isikutele ilma lepingule märgitud Rendileandja kirjaliku loata.\nRentnik on kohustatud autot heaperemehelikult kasutama ja hoidma, kandes tavapäraselt eeldatavat hoolt auto turvalisuse eest ning vältima auto hävimise, kahjustumise või autoga kolmandatele isikutele kahju tekitamisega seonduvaid riske.\nRentnik võib kasutada sõidukit Eesti Vabariigi territooriumil. Sõiduki kasutamiseks väljaspool Eesti Vabariigi piire on vajalik Rendileandja eelnev kirjalik nõusolek.\nRentnik on kohustatud tasuma lisatasu sõiduki puhastamise eest, kui sõiduk vajab tagastamise järel AS City Motors standardsest puhastusest põhjalikumat puhastust.\nRentnik on rendiperioodi jooksul sõiduki ja selle osade eest vigastuste, varguse ja kaotuse puhul täielikult vastutav.\nRentnik on kohustatud teatama liiklusõnnetusest, avariist, sõiduki ja/või selle osade vargusest, vigastustest ja/või mõnest muust rendisõidukiga toimunud intsidendist koheselt Rendileandjale ja viimase nõudmisel politseile. Rentnik kannab omavastutuse kulud.\nRentnik vastutab täielikult kõigi rendiperioodil saadud liiklus- ja parkimis-trahvide ning teiste seaduserikkumiste ja nende tagajärgede eest.\nÜks rendipäev = 24 tundi. Kui auto tagastatakse kokkulepitud ajast rohkem kui 59 minutit hiljem, rakendatakse lisapäeva tariifi.\nNädalavahetuse rendihind kehtib R alates kell 15.00 kuni E kella 12.00ni.\nLepingu 2. osas sätestatud kohustuste rikkumise eest on Rentnik kohustatud Rendileandjale tasuma leppetrahvi summas 640€ iga üksiku rikkumise kohta.\nAuto väljastatakse täispaagiga ja auto tuleb ka tagastada täispaagiga, kui ei ole kokkulepitud teisiti. Juhul, kui sõiduk tagastatakse vähema kui täis paagiga, tuleb kliendil tasuda teenustasu puuduoleva kütuse ja tankimise eest vastavalt rendilepingu eritingimustes sätestatule\nAuto tuleb tagastada tööpäeva jooksul, kui rendifirmaga ei ole teisiti kokku lepitud.\nAutol on pikaajalise rendi puhul läbisõidupiirang 3000km/kuus, Eesti piires lühirendi korral 300km/päevas. Välismaal sõites on läbisõidupiirangud eritingimustel ning see kajastub rendhininnas. Läbisõidupiirangu ületamisel rakendub lisatasu makskmise kohustus, mille suurus on määratud rendilepingus.\nKõigil rendiautodel on paigaldatud GPS jälgimissüsteem.


FlyBra - Sport rinnahoidja - HOIATUS Edutamine (-50%)\nProbleem halvasti valitud rinnahoidjaga?\nVäikeste rinnade kompleks?\nRiietest kinni jäävad rihmad?\nFlyBra on toode, mis lahendab kõik need probleemid!\nKuigi aluspesu disainerid õõnestavad üksteist uuemate rinnahoidjate mudelite väljatöötamisel, mis rõhutavad rinnade kuju, suurendavad neid optiliselt ja hoiavad samal ajal jäigalt ühes kohas. FlyBra tootja vastas kaasaegsete naiste ootustele ja lõi toote, mis töötab kolmes erinevas valdkonnas. Rindade suurendamise rinnahoidja on eelkõige väga diskreetse kujuga rinnahoidja, mida ei saa riiete alt näha. Lisaks suurendab optiliselt rinnad, paigutades need nõuetekohaselt rõivaste alla. Kolmandaks, see on universaalne mudel, mis töötab iga büstiga ja asendab tõhusalt halvasti valitud ja ebamugavad rinnahoidjad.\nFlyBra on tähelepanu pälviv toode, sest see on valmistatud parima kvaliteediga materjalist, mis mäletab selle kuju ja sobib suurepäraselt keha külge. Seetõttu ei vaja rinnaga laienev rinnahoidja mingeid jäikusid ega rohkem rihmasid ega sidemeid. Ideaalis tänu sellele sobib see kandmiseks, näiteks suurte lõhenemistega avatud kleidide või pluuside all. Daamid hindavad teda tema välimuse, kaalutlusõiguse, aga ka liikumispiirangute puudumise tõttu.\nKeskmiselt umbes pooltel naistel on raskusi õige rinnahoidja leidmisega. Õige, st mugav, elegantne ja samal ajal korraldab büst õigel viisil. Praegu valmistatakse enamik rinnahoidjaid klassikalise mustri järgi, millel pole mingit pistmist mugavusega. Seetõttu soovitan eksperdina turul täiesti uut lahendust. See on FlyBra - rindade suurendamise rinnahoidja, mis lisaks kandmise mugavusele pakub ka varjatud väljanägemist ja büstide mahu suurenemist. Seetõttu on see rinnahoidja ideaalne neile naistele, kes arvavad, et nende rinnad on liiga väikesed või vaatama riided. Rinnakese, mis suurendab rindu, aitab seda korraldada nii, et see oleks avatud ja tõstetud. Oluline on see, et see toode hoiab rinnad püsivas kohas, väldides nende nihkumist või väljapaiskumist rinnahoidjast, mis on mõnikord klassikaliste mudelite puhul.\nMa soovitan FlyBra'd eksperdina ja naisena, kellel on olnud probleeme iga riietusega sobiva universaalse rinnahoidja leidmisega. FlyBra sobib suurepäraselt palja selja ning pluuside ja särkidega kleidite kandmiseks. Siis ei näe riiete alla rihma ega muid visuaalseid defekte. Selle rinnahoidja suur ja peamine eelis on muidugi büstide suur kokkupuude: rinnahoidja tõstab selle üles ja toetab seda kogu aeg. Rinnad on visuaalselt suuremad ja ilusad riiete all, tekitades paari suuruse mulje. Kõiki neid mõjusid on võimalik saavutada ilma geelide, salvide, kreemide või spordisaali eriharjutuste kasutamiseta. FlyBra on minu arvates parim lahendus naistele, kes soovivad oma eeliseid kiiresti, lihtsalt ja väga tõhusalt tutvustada. Selles rinnahoidjas võivad isegi loomulikult väikesed rinnad olla suuremad ja seega parandada iga naise heaolu ja enesekindlust. BraBrabi kuju rindu suurendav rinnahoidja suurendab neid visuaalselt ja tagab täieliku, piiramatu liikumisvabaduse - ilma turvavöödeta, ilma fiszbinówita, ilma kinnitusteta. Minu jaoks ei ole hetkel hetkel parema toote olemasolu.\nMa panin FlyBra väga paljastunud kleidi alla - riietest ei olnud midagi nähtav ja rinnad tundusid palju suuremad!\nRinnahoidja valimine oli õudusunenägu. Rindade suurendamise rinnahoidja lahendas selle probleemi üks kord ja kõik.\nOlen selle rinnahoidjaga rahul, mu rinnad näevad välja ja suuremad ning seljas on see väga mugav.\nLiidia 36 vanus\nKui soovite visuaalselt kaks suuremat rindu, siis peate hakkama FlyBra kandma.