Märtsikuised orhideeõied « Hiiu Leht\n05.juuni, 2018 Varese lood\nTõsistel orhideefännidel tasub kaaluda, kas Kanaaridele üldse reisida. Vahemerelised rannaalad ja saared kubisevad igasugu käpalistest ning isegi Eesti on nende külluse poolest nagu mingi lõunamaa. Tõsi, poollooduslike koosluste kadumise tõttu pole Eesti maastikud siiski nii orhideeküllased kui varemalt. Ent Kanaaridele teeb silmad ometi kõvasti ette.\nEestis on orhideesid kokku nii kusagil 38 liiki, Kanaaridel aga vaid kolm-neli liiki. Tundub uskumatult vähe. Küllap on süüdi sealne happeline pinnas. Vaid need üksikud suudavad taolisel toime tulla. Näiteks toredate helelillade õitega käpaliik Orchis canariensis (teise käsitluse järgi Orchis patens ssp canariensis) armastab kasvada koos mitmete sukulentidega happelistel laava purdväljadel. Seevastu tagasihoidlike heleroheliste õitega Habenaria tridactylites eelistab rohkem rohuseid paiku ja isegi hõredat metsa. Too kunagi Põhja-Atlandi piirkonnas laiemalt levinud orhidee on troopilise perekonna ainus Euroopani ulatuv liik. Muuseas, temale geneetiliselt lähim sugulasliik kasvab kaugel Nepaalis.\nMeie oma märtsikuisel reisil kohtasime aga vaid üht orhideeliiki: Gennaria diphylla’t. Esmalt Gomera saarel Canade de Jorge nimelises metsas. Olime juba harjunud lopsakusega keset märtsikuud: teeveerel kõrgusid kaheksameetrised puiseerikad, alusmetsas igihajendasid loorber, lodjapuu, naistepuna ja õitsesid paarimeetrised puispiimohakad. Kuid siis äkki jäi möödudes mu pilk vilksti millelegi iselaadsele. Kuidagi kodused südajad lehed ja kuni jalakõrgustel vartel rohekad õied. Jaa, näed sa, orhideeõied kevadise pööripäeva eel! Mis sellest, et na tagasihoidlikud, ometi armsad. Mõte läks kodumaale, mis ikka veel külma ja lume tardumuses tukkus. Kui meie vohavas kevadsuves kaovad mõneti sarnased rohekate õitega käopõlled üldisesse haljusse ja õitemöllu, siis see liik siin oli oma kogumikega üllatavalt silmapaistev. Metsakooslus oli nõmmelikult hõredavõitu, tükati hallitas maapinnal suisa samblikku. Ja tuttavlikke kilpjalgu oli ka. Minu rõõmustamise sekka torkas Erko, et näh, aga vaata kus Eestis on ikka orhideed – kuldkingad ja puha…\nGennaria diphylla on metsaliik, sestap asustab eeskätt niiskemaid läänepoolseid Kanaari saari. Leidub teda ka Pürenee poolsaarel, Baleaaridel, väga haruldasena Korsikal ja Sardiinias. Üldiselt on selle orhidee arvukus väike ja kahanev, loetakse ohustatud liigiks. Siin Gomera eerikametsas vohasid ja õitsesid nad aga rõõmsasti mitmel pool.\nSildid: kanaarid, orhidee


Korralda sünnipäev muuseumis!\nOPENING HOURSTICKET PRICESExhibitionsOnline exhibitionsGUIDED TOURSAUDIO GUIDESite mapFor student groupsFamily activitiesExperimentariumGuided toursBirthday at the museum Special offersEvents\tAvaleht > Family activities > Birthday at the museum Korralda sünnipäev muuseumis!\tThere are no translations available.SÜNNIPÄEVAPIDU SUURGILDI HOONES, Pikk 17\nEesti Ajaloomuuseum pakub kolme erinevat programmi lapse sünnipäevapeo korraldamiseks keskaegses Suurgildi hoones. UUS! IVO SCHENKENBERG JA TALLINNA PÄÄSTMINE\nSeiklusliku sünnipäevaprogrammi "Ivo Schenkenberg ja Tallinna päästmine" tegevus toimub 16. sajandi Tallinnas, mil linna asusid piirama vaenlase väed. Sünnipäevalised saavad kehastuda linna kaitsjateks, kelle ülesandeks on kodulinn vaenlase käest päästa. Programmi käigus tuleb osalejatel lahendada erinevaid ülesandeid ja lugeda salakirju. Proovile pannakse mängijate nuputamis-ja arutlusoskus, osavus ja orienteerumisvõime. Sünnipäevaprogramm sobib suurepäraselt nii poistele kui tüdrukutele.\nSünnipäevaprogramm kestab kuni kaks tundi (koos sünnipäevalauaga u 2,5 h) ja sobib lastele vanuses 9-13 aastat.\nGrupi suurus on kuni 15 last. Kui grupp on suurem, lisandub iga grupi piirsuurust ületava lapse eest muuseumipilet 2 eurot.\nProgrammi hind on 150 eurot (sh käibemaks).\nKaks täiskasvanut saab muuseumisse tasuta, ülejäänud täiskasvanud sünnipäevakülalised tasuvad samuti 2€.\nSünnipäevaprogramm „Lustipidu Suurgildis“ kutsub lapsi lõbusale Suurgildi peole, mis lähtub keskaegsetest kommetest. Üheskoos uuritakse, mida keskajal pidulaualt leida võis, millest söödi ja mida peole selga pandi. Muidugi mängitakse ja tantsitakse nagu Suurgildile kohane. Iga laps saab endale meisterdada ka keskaegse maski.\nSünnipäevaprogramm kestab kuni kaks tundi (koos sünnipäevalauaga u 2,5 h) ja sobib lastele vanuses 6-9 aastat.\nGrupi suurus on kuni 15 last. Kui grupp on suurem, lisandub iga grupi piirsuurust ületava lapse eest veel muuseumipilet 2 eurot.\nGILDI GILBERTI SALADUS\nSünnipäevaprogramm „Gildi Gilberti saladus" viib osalised avastusretkele ajaloolises gildihoones. Suurgildi maja saalidesse on peidetud laekad, mis sisaldavad küsimusi ajaloost. Nendele vastuste otsimine pakub osalejatele põnevust ja avastamisrõõmu. Programm on mänguline ja aktiivne ning ei eelda osalejatelt ajalooteadmisi. Küll aga saab mängu käigus teada nii mõndagi põnevat minevikust.\nSünnipäevaprogramm kestab kuni kaks tundi (koos sünnipäevalauaga u 2,5 h) ja sobib lastele vanuses 8-12 aastat.\nFoto: Kristi Urmann, 2015 ja lohega sünnipäevakutsekaart.\nSoovi korral on võimalik Muuseumipoest osta ka Gildi Gilberti sünnipäevakutse. Kaardi autor on Ulla Saar. Vaata lähemalt siit!\nProgrammide broneerimine Suurgildi hoones ja lisainfo:\nAime Tahvonen (Suurgildi hoone administraator)\ne-posti aadress: aime.tahvonen(at)ajaloomuuseum.ee\ntelefon: 696 8693\nLisaks saab tellida toitlustuse (paketti kuuluvad ka ühekordselt kasutatavad nõud, salvrätid, väikesed tordiküünlad):\nMagus sünnipäevalaud: lohepildiga tort (2 kg), morss (5 l), Kalevi kommid. Hind 50 eurot.\nSoolase kringliga sünnipäevalaud: soolane pitsakringel, lohepildiga tort (2 kg), morss (5 l), kommid. Hind 70 eurot.


Toyota meeskonnaga ühinev Meeke: ma ei nautinud viimastel aastatel MM-sarjas sõitmist - WRC - Autoralli MM 2019 - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\nToyota meeskonnaga ühinev Meeke: ma ei nautinud viimastel aastatel MM-sarjas sõitmist\n30. oktoober 2018, 21:57\nTuleval hooajal Ott Tänaku meeskonnakaaslaseks saav Kris Meeke tunnistas Autospordile, et ta ei ole viimastel aastatel autoralli MM-sarja eriti nautinud.\nMeeke on püsinud MM-sarjast eemal alates maist, kui pärast Portugali rallil tehtud avariid ta Citroeni meeskonnast lahti lasti. Eelmisel nädalavahetusel oli Meeke Kataloonias kohal, et tutvuda Toyota meeskonnaga ning planeerida testipäeva, mis peaks aset leidma sellel nädalal.\n«Ma ei ole autorallit kolm aastat kõrvalt jälginud, mis on ilmselt märk sellest, et ma tegelikult ei nautinud seda väga. Täna hommikul tõusin üles ja juba enne ralliparki jõudmist olin uurimas, milliste rehvidega keegi otsustas startida ning seejärel jälgisin pidevalt ka katseaegu,» rääkis Meeke.\nMeeke kinnitas, et nädalavahetus Kataloonias näitas ära, et õhkkond Tommi Mäkineni juhitud Toyota meeskonnas on tunduvalt erinev sellest, mida ta varasematel aastatel kogenud oli.Lisaks oli Meeke'il võimalik kohtuda Toyota Gazoo meeskonna tähtsamate tegelastega.\n«Seda on hea teada, et Toyota on vägagi konkurentsivõimeline. Ma lihtsalt ootan juba väga, et saaksin uuesti tagasi sõitma,» lausus Meeke. Endine Citroeni meeskonna sõitja on nüüd saanud juba varasemalt Toyotat Soomes proovida ning lähiajal peaks tekkima veel üks võimalus autoga harjuda.


Tootsi peenar aeda ei kaunista: kingiks saadud potilill võib kogu aiaplaani pea peale pöörata\nInkari Lindve, 13. november 2021 16:58\nKas oled kunagi saanud kingituseks näiteks potiroosi ja siis mõelnud: „Kuhu ma nüüd selle istutan?“. Tulemuseks on sageli selline aed, kus muru sees on üks ilus taim ja teine ilus taim. Neid võib olla kogunenud sinna lausa kümneid. Selline aed muutub kiiresti rahutuks ja seda on ajakulukas korras hoida. Kuidas kimbatust vältida? Appi tuleb aiakujundaja Maria Palusalu.\nMaria ütleb enda kohta, et on üles kasvanud lillepeenarde vahel. Lisaks lapsepõlvekogemustele omandas Maria ta maastikuarhitektuuri hariduse, mida rakendab aiakujundajana. Õhtulehele jagas ta soovitusi, kuidas saavutada ideaalne aed.


Random_Resident - Fitness.ee foorum\nRandom_Resident replied to Random_Resident's topic in Blogid\nMa vabandan väga, kui jutust selgus, et võileibu rämpstoiduks kutsun. Tegelikult pidasin silmas nende all seda, et tegemist on nisutoodetega, mis ülekülluses lihtsalt keres rasvaks kipub pöörduma. Olgu see protsess kuidas on, põhimõttest saab igaüks aru. Rämpstoit on omaette teema. (friikad, poolfabrikaadid jne) Mis puudutab aga teist tsiteerimist, siis see info on minujaoks kasutu, oleks vabalt saanud kokku hoida ja seda üldse mitte kirjutada!\nÜldiselt ma suudan ja sööngi hommikuti tavalisi võikusi ja kohvi. Aga vot trennipäevadel, tunnen jah, et peaksin sööma peale treenimist, kergem on trenn ära teha. Kaloreid ei loe, aga arvestades, et sellest rämpstoidust olen ülekaloraasis kindlasti. Lisaks olen juba ammu pead murdnud selle üle, millega asendada neid võileibasid. No olen kuulnud elu jooksul inimeste suust, et nemad ei söö võikusid ja ei kasuta võid jne. Pole olnud mahti küsida, et mida nad siis söövad, kas tõesti on inimestel niipalju vaba aega kodus, et "vaaritama" hakata omale mingit süüa. Heaküll, 1-2 päeva võib omletti või muna süüa hommikul, aga edasi? Hakkan kala rookima hommikul kell 6 enne tööle minemist? Vabandust näite eest, aga ma heameelega tahaks teada !!! Nüüd on siis ees nädal, kus tuleb kodus trennid ära teha, kuna jõusaali hetkeseisuga ei soovi peale tööpäeva kasutada (16.30-17.00 jõuaksin saali), sest siis on seal suur tunglemine ja mulle on hetkel meelepärasem omaette nokitseda ja mitte järjekorras oodata Söögi ja kalorite kohapealt lisaksin veel, et plaan ei ole niivõrd kaalust alla saada, kui muuta vähehaaval lihtsalt toitumist veidi tervislikumaks ja stabiilsemaks. 100+ kg pole häbi kaaluda, kui hakkab välja paistma, et inimene tegeleb jõutrenniga\nTänud heade sõnade eest. Täna käisin siis saalis õlga kasvatamas. Väga mõnus on saalivarustusega seda teha. Muideks, mis puudutab jalgu, siis masinatega on nii, et põlvedega probleemi ei eksisteeri. Seega need vabaraskustega harjutused tuleb hetkel nurka panna ja jalgadega saab siis tegeleda masinatega. Parem kui mitte midagi, kas pole? Lisaks tekitab segadust see, millises olekus jõutreeningule minna? Minule sobib see, et 10 paiku lähen söömata saali, teen trenni läbi ja siis koju sööma ja kohvile. Sõber väidab, et ala kaks banaani ja klaas piima peaks ikka ära sööma, muidu nõuab keha lihaste arveklt energiat. No ma ei tea, aga tühja kõhu tunne tulebki mul alles peale trenni koju jõudes. Ma lihtsalt pole alati nii ettevalmistatud, et banaan või muu sarnane asi igakord võtta oleks. Igatahes, vastukaaluks siis ütleksin ka nii, et tean enda trennides vähemalt kahte korda, kus täis kõhuga hakkab halb. Nagu reaalselt halb, seest keerama. Googeldades seda olukorda, sain niipalju targemaks, et teatud grupp inimesi ei söögi reaalselt midagi enne trenni, teevad niiöelda fastides selle ära. Annaks keegi isiklikku nõu või jagaks oma arvamust minuga?\nRandom_Resident posted a topic in Blogid\nTere kallid kaasmaalased, nii edasijõudnud ja oma ala tegijad, kui ka teised, kes pusivad alles segaste mõtetega uue sihi poole - enese parendamise poole. Minu nimeks olgu Random Resident. Olen 29 aastane mees. Pikkust umbes 181cm jagu. Ja kaalu jagub ka kamaluga, seda suisa 103kg kandis. Räägin oma loo ausalt ja lühidalt. Olen peale keskkooli olnud täielik lohe. Kehaline aktiivsus minimaalne, autoga uksest ukseni ja ebakorrapärane ning ebatervislik toitumine on minu suurimad sõbrad. Nüüd aga tahaksin kiiruga jõuda 2016 aasta septembrisse. See oli päev, kus hakkas tärkama uus lootus tervislikuma tuleviku poole. Sõbra soovitusel ja pealekäimisel siis soetasin omale koju esimesed hantlid. Üsna kehvakesed teised, aga tehnika silumisega hakkas paari kuuga tekkima natukene suurem enesekindlus oma keha üle, käevarred hakkasid kasvama ja üldine kehakuju hakkas ilmet võtma. Eks algus oli konarlik, siis tuli peale tunne, et ei taha teha, ei ole isu, areng on siiski liiga aeglane jne. Ainult vabandused, et mitte mugavusstsoonist välja astuda. Aga sõber mul ei jätnud jonni ja käis pinda ja uuris, et kas ma ikka tõstan. Vahepeal valetasin, et teen, et ta rahul oleks, teinekord tõstsin. Siis läksin talle külla ja läksime esimest korda jõusaali. Temale oli see juba siiski vana jõusaal, aga mina olin elus esimest korda siis jõusaalis jõutreeninguil. Sealt sain hoogu juurde, ja lubasin uue aasta algul ise ka kodulinna jõusaali külastama hakata. Seni tõstsin ikka hantleid. Käisingi siis iseseisvalt ära. Aga nagu arvata võis, polnud see meeldiv. Masinad võõrad, spioneerisin teisi ja kõik paistsid, et teavad 100% mida teevad. Mina aga treenisin ennast WCsse ropsile. Pingutasin ikka üle. Okey, pressisin kodus ikka hantleid, aeg läks, aga jõusaali mõte ei kadunud kuskile. Lubasin, et juhtugu kunas juhtub, aga alla ma ei anna ja teen uue katse. Läksin kodulinna MyFitnessi. Registreerisin ennast liikmeks ja käsin ka esimesel treeningul ära. Tegin selga ja bicepsit. Sain hakkama enamvähem ja tegin võimalikult tarka nägu, nagu teaksin mida ma seal teen :). Nüüd siis on plaan järgmine, kuna töö on kahes vahetuses aga jõusaali tahan teha hommikupoolsel ajal, siis saan käia üle nädala saalitreeningutel, (nv ja pühad igal ajal). Muul ajal siis hantlitega kodus. Hantlite kava on selline: Selg/bic Rind/tric Õlg (jalga ei tee hetkel, kuna põlvedega jama, siin oleks vaja veits kaalu kaotada kõhupealt) Sõber soovitab ka kogukeha trenni, ehk sisi kõik kolm gruppi mõnel päeval neljandaks trenniks. Väga pole tenud. Lähituleviku (2017aasta) plaan on siis järgmine: Hakata uurima ja harima ennast veidi tervislikuma toitumisega ja ehk ka mõne toidulisandiga varustada. Minimaalselt 8x kuus jõusaali külastada (kui olen õhtuses vahetuses tööl) Minimaalselt 3x nädalas hantleid rebida (kui olen hommikuses vahetuses) Liikuda, liikuda, liikuda ja veelkord liikuda (väljas jalgsi või rattaga) Niisiis lõpetuseks on lugu selline, et olen motiveeritud ja eks siin siis katsun ka teisi motiveerida ja pingutada läbi raskuste parema mina poole. Kui kellelgi on täpsustavad küsimusi ja/või tahab midagi veel teada, siis võib seda julgelt teha. Ahha, lisan väikese pildikese ka, mis annab aimu minu kehakujust:


„Katsetuste aeg”: eesti lastekirjandus 2014 - Eesti Lastekirjanduse Keskus\n» Lastekirjandus » Artiklid, ettekanded » „Katsetuste aeg”: eesti lastekirjandus 2014\nEesti Lastekirjanduse Keskuse esmaste andmete kohaselt ilmus 2014. aastal lastele mõeldud algupärast ilukirjandust 136 nimetust, millest esmatrükke oli 104. Võrreldes eelmiste aastatega on nimetuste arv pidevalt ja jätkuvalt pisitasa kasvanud (2012. aastal ilmus esmatrükke 75 ja 2013. aastal 94). Muutused pole aga ainult numbrilised, toimunud on märgatavad teisenemised ka sisulises plaanis. Tundub, et meie lastekirjandus muutub üha harulisemaks, eklektilisemaks, individualistlikumaks, kohati isegi pidetumaks. Iga teos moodustab omaette terviku, ühisosa teistega on minimaalne. Ilmus palju eriilmelisi raamatuid, nende temaatiline, vormiline ja žanriline mitmekesisus on kaasakiskuv ja köitev.\nMeil ei ole ka ühte ja ainsat juhtivat lastekirjanikku, vaid palju erinevas vanuses, ainuomase stiili ja originaalsete mõtetega autoreid. Mida rohkem kirjutajaid, seda kirjum üldpilt. Lasteraamatuid avaldas 2014. aastal üle 70 autori, nende seas erakordselt suur arv katsetajaid – koguni 25 inimest. Tõenäoliselt jääb see paljudele neist küll ainsaks, end proovilepanevaks või oma isikut reklaamivaks teoseks, kuid loodetavasti on debütantide seas ka neid, kelle pikk ja viljakas lastekirjanduslik karjäär just siit alguse saab.\n2014. aasta kõige produktiivsem kirjanik oli nagu tunamullugi Ilmar Tomusk nelja esmatrükiga, millele lisandus veel mitu varasemate menukite kordustrükki. Kolm värsket raamatut avaldasid Leelo Tungal, Aino Pervik, Heljo Mänd ja Hilli Rand, kaks uudisteost aga juba terve rida autoreid – Kristiina Kass, Indrek Koff, Kairi Look, Kätlin Vainola jt.\nArvude järgi tundub, et mullu oli hea lasteluuleaasta. Kuna aga suurem hulk kogusid on ilmunud amatööride ja debütantide sulest, siis pole see kahjuks kaasa toonud märgatavat kvalitatiivset tõusu. Värvikaim ja värskeim luulekogu ilmus Contralt. „Kõik on kõige targemad” on Tallinna Keskraamatukogu kinkeraamat pealinnas esimesse klassi astujaile. Kogu on kooliteemaline, sümpaatselt eluterve suhtumisega käsitletakse kõike kooliellu puutuvat. Uniste hommikute, õpetajaimetluse ja lõunasöögiks pakutava hakklihakastme kõrval vaetakse ka koolielu valupunkte – edukultust, tahtmist olla teistest parem jne. Seda kõike tehakse contralikult vaimukalt, rütmikalt ja lustiga. Tekstiga mängib vahvalt kaasa Ulla Saare kunstnikutöö. Loodetavasti saab teos peagi kättesaadavaks ka mujal Eestis.\nVärsslugude vallas väärib kindlasti esiletõstmist kogenud Leelo Tungla „Vanaema on meil nõid”, mis kujutab südamlikult, lustakalt ja värvikalt lapselapse ja vanaema elutarkuse põrkumise hetki. Paeluv on ka rohkem prosaistina tuntud Aino Perviku värsslugude kogumik „Härra Tee ja proua Kohv”, mis keskendub kahele tegelasele, kes käituvad vahel jookidena, vahel aga inimestena. Sõnamänguline lõbusus ja pidev piirilolek loob pinge, mis köidab nii lapse kui täiskasvanu raamatu külge. Omaette väärtuseks on mäng vormiga. Eesti lasteluules kohtab harva vabavärssi, luuletusesisest rütmimuutust, värsisiirdeid jms, Aino Pervik aga on värsitehnika pakutavad võimalused julgelt ja edukalt loomingusse rakendanud. Vormikatsetusi on ka Anzori Barkalaja debüütkogus „Heatahtlik elevant, sassis kass ja teised”, kuid luuleks ainult kestast ei piisa.\nEvelin Banhardi ja Tuuli Seinbergi kahasse kirjutatud debüütkogu „Päkapikk on detektiiv” on pühendatud jõuludele. Kohati suudetakse sellele rohkelt kasutatud teemale küll värskelt ja uudselt läheneda, kuid ühtse kogu ja tervikuna see ei kanna. Ehk oleks võinud avaldamisega oodata, luuletusi hoolikamalt valida või temaatikat laiendada? Kokku ilmus debütantidelt lausa kuus luuleraamatut, kuid meeldejäävaid luuletusi neist peaaegu ei leia.\nProosaraamatuid ilmus mullu 107, neist 89 esmatrükid. Mudilastele adresseeritud uudisteoseid oli 43, lasteraamatuid 42 ning noorteraamatuid 4. Võrreldes varasemate aastatega on mudilaskirjanduse tõus jätkunud, noortekirjandust ilmub aga järjest vähem.\nKui 2010. aastate alguses moodustasid väikelasteraamatud lasteproosa esmatrükkidest umbes kolmandiku, siis mullu ilmus mudilaskirjandust märgatavalt rohkem. Enamik sellest on kõrgel tasemel, huvitav ja värske. Ennekõike rõõmustab aga ses vallas pakutav mitmekülgsus. On uperpallitavat fantaasiat (Markus Saksatamme „Postiljon ja kanad”) ning lusti ja nalja (Kristiina Kassi „Elle ja Kalle koduvideo”); julgustavat eluõpetust (Aino Perviku „Sinivant läheb lasteaeda”, Krista Kumbergi „Autopõnn Anto vanaemal külas”, Hilli Ranna „Lumivalge ja süsimust”), vanale vormile uue sisu andmist (Epp Petrone „Arva ära?”), arhailise maailmapildi värskendamist (Juhani Püttsepa „Liulood”), filosoofilist maailmamõtestamist (Kätlin Vainola „Kus on armastus?”), poliitiliste sündmuste tõlgendamist (Aino Perviku „Roosaliisa prillid”), eneseotsinguile õhutamist (Kristi Kangilaski „Tuvi ei taha saia”, Aidi Valliku „Lumehelbe töö”, Kadri Hinrikuse „Konnade mäss”) jne. Enamikus nendest raamatutest moodustab illustratsioon ja kujundus tekstiga köitva terviku.\nOmeti on tugevate, suhteliselt klassikalist lastekirjanduse rada kulgevate teoste kõrval ka neid, mis püüavad piire nihutada ja tekitavad küsimusi. Näiteks Indrek Koffi „Koju” on realistlik raamat, mis pajatab viieaastasest Madisest. Kord ei ole ühelgi pereliikmel võimalik poisile lasteaeda järele minna ning ta tuleb ise Pelgulinnas asuvast lasteaiast koju. Teekond osutub aga pikemaks – vaja on ju naabrionudega juttu ajada, vaadata, et kõik kodukandis ikka korras oleks, jalgade puhkamiseks kiikuda, külas pirukaid söömas käia jne. Praeguses üha (pseudo)turvalisemaks muutuvas ühiskonnas võib süžee algpunkt täiskasvanud lugejale ehmatavalt mõjuda, lapslugejad aga käsitlevad seda ilmselt poisi suureks saamise või seiklusloona.\nMõned aastad tagasi valitsenud mälestusraamatute ja fantaasialugude kogumike buum on selleks korraks läbi saanud. Mälestusraamatuid ilmus vaid üks – Hille Karmi „Kui vanaema väike oli”, seegi õigupoolest rohkem vanaemadele kui lastele suunatud. Jutukogud on küll endiselt fantaasiarikkad, kuid tunamullustest märgatavalt eriilmelisemad nii sisult, kontseptsioonilt kui ka teostuselt.\nPiret Raua jutukogu „Mina, emme ja meie igasugused sõbrad” toob lugeja ette rohkelt värvikaid tegelasi, olgu siis inimesi, loomi või esemeid. Kohtume nätsumulliga lendava tädi Laura, puu otsa elama kolinud onu Allani, tädi Laine tubli lamba, iseloomuka külmkapi ja paljude teistega. Näib, et Piret Raua fantaasial pole piire, ometi ei lase ta sellel sihitult vohada.\nIndrek Koffi kogumiku „Kirju koer” juttude peategelasteks on samuti loomad, linnud, inimesed. Lugeja saab tuttavaks rebasega, kes enam elada ei taha, linnuema ja -isaga, kes puutuvad kokku tühjeneva pesaga, ning inimemaga, kes naabrite kujutluspildile ei vasta. Kogumiku suurimaks väärtuseks on kirjaniku oskus olla napisõnaline ja tihe. Samuti ei ürita Koff asju paika panna, vaid kirjeldab olukorda, igal lugejal on vaba voli asjades ise selgusele jõuda.\nMuljetavaldav debüütteos ilmus Andry Ervaldilt. „Unenäorong” on raamat, mille autori sõbrad avaldasid tema mälestuseks. Kogumik koosneb keeletundlikest muinasjuttudest väga erinevatel teemadel. Autori edastatav edukultusele ja kiirustamisele vastanduv maailmapilt on sümpaatne, mitut lahendusteed pakkuvad lood kaasakiskuvad ja mõtlemapanevad. Paraku aga suudavad vähesed lapsed tänapäeval sellist tihedat, poeetilist ja kujundirikast teksti iseseisvalt ja mõtestatult lugeda. Seepärast näen raamatu elu ennekõike laste ja täiskasvanute koostöös. Ja uskuge mind, tekst pakub täiskasvanuile sama palju kui lastele.\nPikematest jutustustest paistab silma Kairi Loogi „Lennujaama lutikad ei anna alla”, lastejutuvõistluse võidutöö. Tegemist on vahva fantaasialooga lennujaamas pesitsevate putukate võitlusest vana hoone säilimise eest. Ebaharilikud tegelased, värvikas kõnepruuk ja tempokas tegevustik teeb raamatust kindlasti ühe menukama mulluse teose.\nKuidagi ei saa selles kontekstis mainimata jätta raamatut „Suur Tõll”, mida autor ise küll lasteraamatuks ei pea. Jüri Arraku teada-tuntud piltidele on Andrus Kivirähk kirjutanud uue teksti. Tema muhe, värvikas ja lopsakas kõnepruuk ning inimestatud, kuid siiski äratuntavalt kangelaslik peategelane tõmbab noort lugejat kui magnetiga. Suurtest kangelastest pajatavaid lugusid ei ole ju meie hiljutises lastekirjanduses kuigi palju. Kahjuks aga sisaldab teos ebatsensuurseid sõnu, millel sisulist põhjendust ei ole (nii et ette lugedes õnnestub neid edukalt vältida).\nPoistest peategelastega raamatuid ilmus mullu rohkem kui paaril eelneval aastal. Kristiina Kassi lühijutt „Sandri mikroskoop” pajatab Sandrist, kellele Aili-tädi mikroskoobi kingib. Algul rõõmsalt poisi uut, vaikset hobi kiitnud lapsevanemad põrkuvad peagi reaalsusega. Ilmar Tomuski „Volli läheb tööle” jätkab juba 2007. aastal alanud sarja toimekast poisist. Uudset ja senitundmatut teos küll ei paku, kuid humoorikast pilgust tänapäeva elule ja selle säravast sõnastusest lugeja ilma ei jää. Tomuski „Nuustik” jutustab aga praegusaja elu taustal toimuva päkapikuloo, milles autor avaneb uuest, sügavamast ja südamlikumast küljest.\nHugo Vaheri „Ümera mehed Roosa Villast” ja Jaak Kuke „Rebasesaare indiaanlased” on klassikalise poisteraamatu variatsioonid. Mõlemad pajatavad vahvate poistekampade suvest, üks selle veetmisest laagris, teine kodus indiaanlasi mängides. Mõlemad teosed on seikluslikud, dünaamilised ja paljupakkuvad.\nTüdrukutekamba tegemistest jutustab Reeli Reinaus raamatus „Roosad inglid”. Kas seltskonda sobitumise hind on oma mina allasurumine, sellele küsimustele otsib kirjanik oma uues teoses vastust. Sümpaatne on autori oskus märgata nüüdiselu valupunkte ning neist ausalt ja siiralt lastega rääkida. Ka Leelo Tungal käsitleb raamatus „Puudel Pedro ja igatsustasu” samalaadseid küsimusi. Ta jutustab kahe tüdruku – lahutust läbi elavast perekonnast pärit Liisa ja heal majanduslikul järjel tööhoolikute tütre Aivi – konarlikult alanud, kuid üha süvenevast sõprusest.\nTeised tüdrukust peategelasega raamatud olid aga mullu kahvatumad. Kätlin Vainola „Kelli hakkab piraadiks” on järg autori mõni aasta tagasi ilmunud teosele „Kelli – peaaegu haldjas”. Argielujutukesed teises klassis õppivast tüdrukust jäävad paraku üheplaaniliseks ja staatiliseks, häirivalt mõjub Kelli passiivne olek. Eksitav on ka teose pealkiri.\nMullu said järjed kaks menukat detektiivisarja: Mika Keräneni Supilinna salaseltsi juhtumisi kajastav („Kuldne Lurich”) ja Ilmar Tomuski noordetektiivide Kribu ja Krabu seiklustest jutustav („Kriminaalsed automatkajad. Meistriklass”, „Kriminaalne suvevaheaeg”). Vapralt ja värskelt alanud sarjad näitavad mõlemad paraku väsimuse märke.\nAlgupäraste noorteraamatute osas ei olnud 2014. aasta kuigi helge, ilmus vaid neli sellele vanusegrupile mõeldud teost. Tunamullusele mitmekesistumisele teemade ja karakterikujutuse osas ei olnud mullu midagi vastu panna. Huvitavaim avaldatuist on Marek Kahro mahukas jutustus „Viisteist naeratust”, mis pajatab gümnaasiumipoisi traagiliste elusündmuste järel toimunud kokkupuudetest inglite maailmaga. Ka debütant Berit Veidemanni „Tumenejad” ning Reeli Reinausi „Deemoni märk” on fantaasiaromaanid. Õnneks lapib kodumaise noortekirjanduse auke üha mitmekesistuv tõlkekirjanduse valik.\nMullusele lastekirjandusele pisukeselt distantsilt vaadates võib öelda, et lugemisvara, millega oma lapsi, eriti lugemisharjumust omandavaid mudilasi, hellitada, on rohkem kui küllalt. Loodetavasti leidub üha rohkem ka noori lugejaid.\nEttekanne on ilmunud pealkirja „Värsket eesti lastekirjandust ühe mütsi alla ei suru” all nädalalehes Sirp 6. märtsil 2015, lk 24-25.


Veeekskursioonide korraldamine Tõhela järvel, paadilaenutus , vabaaja ja hobitegevused järvel\n6kohalise elektriline järvepaat „Khatran”, Akutoitega elektrilise vabaaja ja kalastuspaadi ostmine. Tuule-ja päikeseelektri tootmise komplekti ostmine (paadi akude laadimiseks)\nKäibe suurenemine, uue teenuste ja võimaluste loomine antud piirkonnas. Paikkonna tuntuse suurenemine ning seeläbi külastatavuse kasv.\nMTÜ Tõhela Turismiarendus – Mändel OÜ üks asutajaliikmetest\nAntud katamaraan tüüpi paadid on täiesti unikaalsed kuna on enda väljamõeldud ja projekteeritud vastavalt kohalikku keskkonda ja kasutuseesmärki arvestades. Katamaraan tüüpi paadid on stabiilsed ,siledapõhjalised ja madala süvisega ning müratud ning saastevabad. Jõuallikaks on akutoitel elektrimootor mille akusid laetakse sadamas paiknevast tuulegeneraatori ja päikesepaneelide koostöö jaamast. Eriti soositud on paatide kasutus lastega perede seas kuna jätkub ruumi nii kalastuseks kui päevitamiseks. Tänu oma ehitusele on paadid stabiilsed ega kõigu.


Esileht > KÖÖGIVILJASEEMNED > Paprikad, tomatid > Kibepaprika Westlandia\nVäga suure saagikusega teravamaitseline paprika, intensiivse punase värvusega. Viljade moodustumise ajal väetada iga 10 päeva järel.Pakis ca 50 taime. Parim enne 01.2020 peale seda võib seemnete idanevus % väheneda.\nVäga suure saagikusega teravamaitseline paprika, intensiivse punase värvusega. Viljade moodustumise ajal väetada iga 10 päeva järel.Pakis ca 50 taime.\nParim enne 01.2020 peale seda võib seemnete idanevus % väheneda.


Kas ma võin juua kõrge vererõhuga alkoholi?? - Endokardiit 2022\nArstid hoiatavad, et kõrge vererõhuga alkohoolseid jooke on võimatu juua, see ähvardab südameatakk või insult. Lubatud on ainult mõni vein või konjak.\nPaljud inimesed kannatavad hüpertensiooni all, kurdavad kõrge vererõhu üle. Kui kunagi oli see eakate haigus, siis nüüd kannatavad selle all ka noored. Seda on peaaegu võimatu ravida, kuid kui te regulaarselt ravimeid võtate, saate rõhu normaliseerida. Paljud selle haigusega silmitsi seisvad patsiendid on mures küsimuse pärast: "Kas hüpertensiooniga on võimalik alkoholi juua?" Kuidas mõjutab alkohol haige inimese heaolu? Vaatame, mida arstid selle kohta ütlevad.\nAlkoholi mõju inimestele\nLõuna-Korea teadlaste uuringud\nAlkohol ja ravimid hüpertensiooni korral\nHüpertensiooni nimetatakse põhjusel "vaikseks tapjaks". Sageli ei kahtlusta inimene isegi, et ta on haige, kuni arst mõõdab tema vererõhku. Paljude inimeste jaoks peetakse rõhku 120/80 normaalseks ja selle tõstmine 140/90 on kerge kõrvalekalle normist, rõhk 160/95 on kõrge ja nõuab pidevat ravi. Kuid tuleb meeles pidada, et mõnele inimesele pole need arvud sobivad, neil võib olla veidi madal või veidi kõrge vererõhk, mis ei mõjuta nende heaolu..\nKuidas muidu saate aru, et inimene põeb hüpertensiooni? Tal võivad olla järgmised sümptomid:\nTal on unetus.\nInimesel on meeleolu kõikumine.\nKui patsient ei kiirusta raviga, siis võib tema jaoks kõik lõppeda väga kurvalt. Hüpertensiooni tüsistused - südamepuudulikkus, insult, südameatakk. Kas ma saan hüpertensiooniga alkoholi juua? Räägime sellest.\nTeadlased ja arstid räägivad alkoholi ja kõrge vererõhu vahekorrast. Kui juua pidevalt alkohoolseid jooke, suureneb hüpertensiivseks muutumise võimalus 2–4 korda. Kas ma võin juua kõrge vererõhuga alkoholi? Selle teema mõistmiseks peate mõistma, kuidas alkohoolsed joogid mõjutavad inimese keha..\nAlkohol satub vereringesse ja levib kogu kehas. See sisaldab etanooli, mis põhjustab veresoonte laienemist. Seetõttu väheneb inimese vererõhk algul. Veri hakkab väga kiiresti liikuma, südame koormus suureneb. Kuid anumad ei püsi pikka aega laienenud, mõne aja pärast nad vähenevad, mis põhjustab inimese surve suurenemist. On leitud vastus küsimusele, kas kõrge vererõhuga alkoholi on võimalik juua. Hüpertensiooni all kannatav inimene ei tohiks alkohoolseid jooke juua. Hoolimata asjaolust, et alkohol alandab vererõhku veidi, siis tõuseb see kõrgeks, mis võib põhjustada insuldi või südameataki.\nSeda kinnitasid Lõuna-Korea teadlased. Samuti valmistas neile muret küsimus, kas on võimalik juua kõrge vererõhu või hüpertensiooniga alkohoolseid jooke. Seouli meditsiinikolledži töötajad suutsid tõestada, et kõrge vererõhu all alkoholi tarvitavad inimesed võivad südameatakkide tõttu enneaegselt surra. Seda uuringut viidi läbi peaaegu 21 aastat. Teadlased jälgisid 6100 üle 50-aastase inimese elu. Nende hulgas oli neid, kellele meeldib alkoholi tarbida: 15% - joojad ja 3% - suurjoodikud.\nTeadlased jälgisid hüpertensiooniga inimeste seisundit, kes joovad ja ei joo. Kui vähemalt 168/100 rõhul tarbis inimene üle kuuekümne grammi jookides sisalduvat alkoholi, siis kasvas tema võimalus enneaegselt surra 4 korda. Kui ta jõi rohkem, s.t. umbes 120 g alkoholi, siis olid numbrid hirmutavamad: tal on 12 korda suurem võimalus surra. Juba need arvud näitavad selgelt, kas kõrge vererõhuga alkoholi on võimalik juua. Ja seda on lihtne seletada. Hüpertensiooni, pideva kõrge vererõhu korral kannatab kardiovaskulaarne süsteem tugevasti, alkohol mõjutab seda ka negatiivselt ja koos suurendab see plahvatusohtlik segu inimese varajase surma tõenäosust.\nOleme kindlaks teinud, et alkohoolseid jooke ei tohi tarvitada hüpertensiooniga. Need, kes on selle haigusega kokku puutunud, teavad, et pideva kõrge vererõhu korral peate võtma tablette. Mida ja mis koguses otsustab arst. Pole saladus, et paljud ravimid ja alkohol on kokkusobimatud, see võib nende toimet kas suurendada või vähendada. Lisaks, kui te võtate samal ajal tablette ja alkoholi, muutuvad need mürgiseks, mis ei saa mõjutada inimese heaolu..\nParimal juhul on see pearinglus, halvimal juhul - arütmia, südameseiskus, hallutsinatsioonide ilmnemine. Seega, kui te võtate samaaegselt alkoholi ja nitroglütseriini sisaldavaid ravimeid, võite surra. Kui juua kõrge vererõhuga alkohoolseid jooke, laienevad anumad kõigepealt. Kui inimene joob nitroglütseriini, laiendab ta ka veresooni. Selle tõttu väheneb rõhk aordis järsult, vajaminev vere hulk lakkab südamesse voolamast, tekib südamepuudulikkus. Inimest saab päästa, kui ta saab kohe arstiabi. Seetõttu ei saa te samal ajal alkoholi juua ja ravimeid võtta, sellest räägib teile mõni arst..\nAlkoholi joomiseks ei pea olema alkohoolik. Mõnikord on põhjust juua, näiteks sünnipäev või uusaasta. Millist alkoholi võib kõrge vererõhuga juua, milliseid jooke on lubatud ja millises koguses? Enne pidu peate mõõtma rõhku. Kui see on väga kõrge, siis on parem mitte sel päeval alkoholi tarvitada, vaid piirduda mineraalvee või soodaga. Kui kõik on korras, võite endale lubada natuke juua..\nMis joogid on keelatud ja milliseid jooke saan juua? Parem loobuda šampanjast, viinast ja õllest. Lubatud on punane vein ja hea konjak. Võite juua kuni 200 ml punast veini ja 50 g brändit. Mõned inimesed on kindlad, et kui nad on joonud ja nende tervis pole halvenenud, siis pole vaja muretseda, nad saavad jätkata joomist. See on pettekujutelm. Reaktsioon alkoholile ei pruugi ilmneda kohe, vaid mõne aja pärast, nii et inimene võib järgmisel päeval haigestuda. Inimene otsustab enda jaoks kõrge rõhu all juua või mitte, kuid kui ta pole valmis arstide nõuandeid kuulama, peab ta leppima sõltuvuse tagajärgedega..\nAlkoholi mõju inimorganismile sõltub sellest, millist tüüpi alkoholi tarvitati, selle kogusest, aga ka mitmetest täiendavatest teguritest - näiteks enne alkoholi joomist söödud toidust, liigse kaalu olemasolust või puudumisest jne.\nKõigil inimestel soovitatakse vererõhku perioodiliselt mõõta, isegi kui hädast pole märke - see on vajalik selleks, et teada saada töörõhku, mille väärtusest nad tõrjutakse, tuvastades patoloogia.\nLäbiviidud uuringute käigus leiti, et vaatamata ühekordse annuse erinevustele viib suures koguses alkoholi süstemaatiline tarbimine pikas perspektiivis püsiva vererõhu tõusu. Arteriaalset hüpertensiooni registreeritakse sageli alkoholi tarvitavatel inimestel 1,5–4 korda sagedamini kui inimestel, kes tarvitavad alkoholi harva või ei joo üldse; nende süstoolne rõhk on tavaliselt 8-10 mm Hg. Art. kõrgem, diastoolne - 2-6 mm Hg võrra. st.\nKange alkohol alandab vererõhku kohe pärast joomist, mis on tingitud etanooli mõjust veresoonte seinale. Veresooned laienevad ja rõhk langeb. Alkoholi organismist väljutamisega kaasneb aga parasümpaatilise närvisüsteemi stimuleerimine, seetõttu tekib mõni aeg pärast alkoholi tarvitamist veresoonte ahenemine koos vererõhu tõusuga. See mehhanism on vastutav vererõhu järsu tõusu eest pohmelli ajal, mis on eriti ohtlik hüpertensiooniga patsientidele. Surve tõus sellel perioodil on nii väljendunud, et see muutub sageli hüpertensiivse kriisi põhjuseks. Mida suurem on alkohoolse joogi kangus, seda järsema vererõhu hüppe see põhjustab.\nMõnikord proovivad patsiendid kasutada alkohoolseid jooke, et kodus kiiresti vererõhku alandada, asendades need ravimitega. Seda pole kategooriliselt soovitatav teha, kuna alkoholi toime ei sarnane antihüpertensiivsete ravimite terapeutilise toimega, ei saa see neid iseendaga asendada, isegi kui see tagab madalama vererõhu.\nKas ma võin pärast alkoholi juua survetablette? Ei, kuna alkoholi ja antihüpertensiivsete ravimite lähedane või samaaegne tarbimine viib nende ebaefektiivsusele, samuti kõrvaltoimete sagedasele arengule. Ravimi kokkusobivust alkohoolsete jookidega saab kontrollida - see on näidatud kasutusjuhendis, kuid peaaegu kõiki vererõhku alandavaid ravimeid ei tohiks koos alkoholiga kasutada, kuna see on ohtlik. Enamasti soovitatakse alkoholivaba õlle joomisest isegi loobuda..\nKõrge vererõhu peamisteks sümptomiteks on: peavalu, kõrge pulss, mustad täpid ja / või heledad laigud silmade ees, ärrituvus, letargia, unisus, liigne higistamine. Neid ei saa eirata, kuna essentsiaalne hüpertensioon on eluohtlike seisundite, nagu müokardiinfarkt või insult, peamiste põhjuste hulgas. Lisaks soovitatakse kõigil eranditeta inimestel vererõhku perioodiliselt mõõta, isegi kui hädast pole märke - see on vajalik selleks, et teada saada nende individuaalset normi, nn töörõhku, mille väärtusest nad tõrjutakse, paljastades patoloogia.\nPeaaegu iga täiskasvanu tunneb vererõhu (vererõhu) muutusi. Mõne jaoks võib see patoloogia ilmneda episoodiliselt, teiste jaoks aga süsteemne. Alkohol ja vererõhk on esmapilgul absoluutselt kokkusobimatud mõisted.\nMõnel juhul võib alkohol aidata patsiendil südamehaiguse sümptomitega toime tulla. Kuid enne kui võtate osa alkoholist terapeutilistel eesmärkidel, peate mõistma, kuidas see toimib ja millistel juhtudel on see näidustatud..\nSeedetrakti sattudes imendub etüülalkohol verre. Sellel ainel on veresooni laiendav toime ja see võib alandada vererõhku. Vaskulaarsed seinad muutuvad elastsemaks, mis viib nende vastupanuvõime vähenemiseni. Alkohol parandab vereringet ja põhjustab hüpotensiivset toimet (vähendab jõudlust).\nAnnuse suurendamine põhjustab närvisüsteemi (NS) ergastamist. See efekt on seotud suures koguses adrenaliini vabanemisega vereringesse. Seinte spasm provotseerib rõhu suurenemist anumates.\nLisaks etüülalkoholi põhjustatud positiivsele vasodilataatorile on ravimil puudused:\nLühiajaline terapeutiline toime. Etanool kutsub esile joobeseisundi. Selle laguproduktid mõjutavad negatiivselt südamelihase ja immuunsüsteemi tööd..\nLiiga alkoholi tarbimine muudab vere tihedust ja võib põhjustada insuldi, müokardiinfarkti ja muid haigusi.\nMillistel juhtudel vererõhk tõuseb?\nKui 1 kg kehakaalu kohta tarbitakse rohkem kui 1,3 ml etanooli, tekib vererõhu tugev hüpe (algväärtustest 20%). Seetõttu tõusevad näitajad, mida rohkem alkoholi sisaldavat jooki võetakse..\nSeega, olenemata sellest, millist alkoholi kõrge vererõhuga juua, võib mõju olla nii positiivne kui ka negatiivne. Alkoholi kuritarvitamise korral on oht hüpertensiivse kriisi ja tõsisemate patoloogiate tekkeks.\nKui kehas on vähe alkoholi, tekib vasodilatatsioon, mille tagajärjel näitajad vähenevad. Mõnikord ei saa etanool mitte ainult vererõhku normaliseerida, vaid ka oluliselt vähendada, tekitades täiendavaid raskusi.\nHüpotensiivset toimet saab tunda üsna kiiresti. Kuid selle kestus ei ole tavaliselt rohkem kui 2 tundi. Normaalse algsurve korral on näitajate vähenemine ebaoluline.\nKuidas mõjutab kasutamise sagedus?\nAlkohol suurendab või vähendab vererõhku suuresti selle kasutamise sagedusest. Regulaarsel kasutamisel võivad isegi väikesed ja vastuvõetavad annused mõjutada hüpertensiooni arengut..\nKui inimene joob harva, siis suure hulga joovastavate jookide joomise korral võib rõhk oluliselt suureneda. Sellisel juhul on võimalus lisaks üldise seisundi halvenemisele ka tõsisemate komplikatsioonide tekkeks..\nKuidas erinev alkohol mõjutab vererõhku?\nAlkoholi kasutamine kardiovaskulaarsete patoloogiate raviks on vaja selgelt mõista, milline alkohol suurendab vererõhku ja millised joogid vähendavad näitajaid.\nEnne ravi alustamist peaksite veenduma toote kvaliteedis, kuna riiulitelt leiate sageli jooke sünteetiliselt. Selle kasutamine kutsub esile vasospasmi ja mõjutab negatiivselt elektrolüütide tasakaalu. See viib püsiva hüpertensioonini..\nVererõhku tõstvad alkoholitüübid\nSuurenenud määrade korral on soovitatav loobuda:\nSelliste jookide joomine võib esile kutsuda märkimisväärse vererõhu hüppe ja põhjustada tõsiseid tagajärgi. See alkoholikategooria võib põhjustada tugevat peavalu ja ärrituvust..\nMerevaigujook on kasulik diureetilise toime tõttu. Seoses sellega, kas õlut on võimalik juua vähendatud rõhu all, on olukord mitmetähenduslik. Kõik sõltub toote kvaliteedist ja kogusest. Kui valmistate selle ise ja võtate väikestes annustes, on teraapia tulemus positiivne. Odavate ja madala kvaliteediga jookide kuritarvitamine võib põhjustada tõsiseid probleeme.\nVererõhku langetavad alkoholitüübid\nPunastel ja valgetel (kuivadel) veinidel on hüpotensiivne toime. Joogid peavad siiski olema looduslikud. Valge veini ravitoime tugevdamiseks võite seda võtta kreeka pähklite ja sarapuupähklitega..\nVeinijookide kasutamisel terapeutilistel eesmärkidel on soovitatav välistada nende samaaegne kasutamine lihaga. See kombinatsioon võib deaktiveerida veini positiivse mõju ja minimeerida selle tervendavat toimet. Väikeses koguses on konjakil ja viskil kehale positiivne mõju ka suure kiirusega..\nKas hüpertensiooniga on võimalik juua?\nSelle kohta, kas hüpertensiooniga õlut ja veini on võimalik juua, tuleks mõista, et kõrge vererõhuga alkoholi kombinatsioon võib avalduda erineval viisil. Selle kombinatsiooni tulemust on üsna raske ennustada. Seetõttu oleks parim lahendus kinni pidada lubatud annusest või täielikult keelduda joomisest..\nMõeldes sellele, kas õlut ja muid alkohoolseid jooke on võimalik juua kõrgema rõhuga, peaksite arvestama oma tahteliste omadustega. Ainult raua tahtega saab inimene õigel hetkel peatuda ja saavutada ainult joomisest positiivse efekti.\nJõudluse suurendamiseks kasutavad hüpotensiivsed patsiendid sageli sidrunheina, mandžuuria aralia, Eleutherococcus, Rhodiola rosea ja ženšenni ravimit. Ravimil on kehale hüpertensiivne toime.\nLisaks asjaolule, et tinktuur alandab vererõhku, mõjutab see positiivselt ka inimese üldist seisundit. Näiteks stimuleerib sidrunheinast valmistatud ravim närvisüsteemi, ženšennist valmistatud ravim aga mõjub südamele soodsalt..\nTaimne palsam koos veini lisamisega võib vererõhku langetada. Selle toote valmistamiseks peate rangelt järgima soovitusi ja retsepti. Teil on vaja emasort, sarapuu, palderjanijuur, pune, sidrunmeliss, tüümian, lagritsajuur, samuti kreeka pähklite vaheseinad.\nKõik komponendid segatakse võrdsetes kogustes. Järgmisena peate võtma neli supilusikatäit segu ja valama need liitri kuiva punase veiniga. Vesivannile pannes piinatakse palsamit pool tundi. Ravimit tuleb võtta supilusikatäis enne kolm korda päevas söömist..\nKüsimuses, millised alkohoolsed joogid vähendavad vererõhku, ei saa mõnda veini meenutada. Suure hulga mikroelementide ja vitamiinide sisalduse tõttu tugevdavad need südamelihast ja veresooni, mille tagajärjel vererõhk normaliseerub. Terapeutilistel eesmärkidel soovitatakse seda ainet võtta iga päev 50-100 ml..\nTugevdatud punane vein sisaldab rohkem etanooli kui muud sordid. Tarbimisel laiendab see veresooni ja kiirendab südame löögisagedust. Selle tagajärjel võib tekkida märkimisväärne vererõhu hüpe. Seetõttu soovitatakse hüpertensiivsetel patsientidel joogist keelduda. Ja hüpotensiivsed patsiendid peavad kasutama minimaalset annust.\nKuiv valge vein sisaldab palju rohkem toitaineid. See tugevdab arteriseinu, laiendab veresooni ja kaitseb inimest kolesterooli negatiivsete mõjude eest. Väikestes kogustes ei oma see jook negatiivset mõju..\nAlkoholi kokkusobivus hüpertensiooni ravimitega\nJoomine ja ravimid on üsna kahtlane kombinatsioon. Seega, kui pärast joomist on inimese seisund halvenenud, ei tohiks isegi tõestatud ravimeid võtta.\nEtanool suudab mitte ainult ravimite toimet deaktiveerida, vaid võib põhjustada ka algsele toimele täiesti vastupidise efekti. Vererõhu hüppega pärast joomist võivad isegi hüpotoonilise toimega ravimid jõudlust veelgi suurendada.\nKesknärvisüsteem (kesknärvisüsteem) kannatab. Sümptomid ulatuvad pearinglusest kuni hallutsinatsioonideni.\nSeedetrakti töös ilmnevad häired. Võimalik tugev iiveldus, oksendamine ja kõhulahtisus.\nKardiovaskulaarsüsteemi seisund on raskendatud. Võib esineda südame rütmihäireid, vererõhu kõikumisi ja isegi südameseiskust..\nAlkoholi mürgituse ajal on kõige ohutum ravim magneesium. Kui hüpertensiooni sümptomid on väljendunud, on soovitatav viivitamatult pöörduda arsti poole..\nLiigne joomine kutsub mõnikord esile hüpertensiooni. Taastumisperioodil on lubatud võtta Kapoteni, Kapozidi, Alfani, Triampuri ja muid kergeid antihüpertensiivseid ravimeid..\nKardiovaskulaarse patoloogia alkohoolsete jookidega ravimise kasuks valiku tegemisel tuleb arvestada alkoholi tarvitamise vastunäidustustega. Maksa- ja neerupatoloogiate ning psühheemootiliste häiretega isikutel on soovitatav olla ettevaatlik joomisega.\nVererõhu olulise languse või tõusu ajal ärge katsetage alkohoolsete jookidega. Alkohol on vastunäidustatud ka lapse kandmise ja imetamise ajal..\nAlkohol hüpertensiooni korral: milliseid alkohoolseid jooke võib tarbida ja milliseid mitte?\nAlkoholi ohtlikkusest räägitakse palju, aga kuidas on selle eeliseid? Üllataval kombel võivad teatud kogustes alkohoolsed joogid avaldada positiivset mõju inimese kehale..\nPeamine on mitte muuta tervislik jook alkoholismiks..\nSoovitatud annuseid järgides saate südame-veresoonkonna süsteemi tugevdada ja mitte ainult. Sellest artiklist selgub, milline alkohol alandab vererõhku ja vastupidi..\nEnamik inimesi, kes tarvitavad alkohoolseid jooke, ei tea, millist alkoholi võib kõrge vererõhuga juua ja mida mitte. Hüpertensiooni korral on alkohol võimeline mõjutama kardiovaskulaarsüsteemi seisundit ja tööd erineval viisil..\nMõju sõltub otseselt inimese võetud annusest:\nväike annus alkoholi sisaldavaid jooke (mehed 50-70 milliliitrit, naised 30-40) on võimelised vererõhu väärtusi lühiajaliselt vähendama. See on suhteliselt kahjutu viis vererõhu langetamiseks alkoholiga;\nhüpertensiooniga sagedase alkoholi tarvitamise korral (rohkem kui üks kord nädalas) tekib vererõhu märkimisväärne tõus ja komplikatsioonide oht suureneb;\nkangete alkohoolsete jookide (25–40 kraadi) kasutamine mõjutab vererõhu näitajaid ka väikestes annustes suurepäraselt;\nharva kasutatava alkoholi korral on vererõhu langus või tõus võimalik ja see sõltub otseselt selle tüübist ja kogusest.\nPaljude inimeste seas levivad kuulujutud, et kõrge vererõhk ja väikestes annustes alkohol on enam kui ühilduvad. On see nii?\nKui inimene võtab ühekordse lubatud koguse alkoholi, langeb tema vererõhk tõesti lühikeseks ajaks..\nAlkoholi järgset madalat vererõhku seletatakse etanooli vasodilatatiivse toimega. Kõigepealt suureneb vaskulaarruumi maht ja seejärel väheneb arterite verepinge..\nKõrge vererõhu all kannatavatel inimestel võib näitajaid langetada või teatud olukordades täielikult normaliseerida. On aegu, kui pärast alkoholi langeb madal vererõhk, mis on juba probleem.\nHüpotensiivset toimet täheldatakse lühikese aja jooksul pärast alkoholi sissevõtmist kehasse ja see ei saa kesta kauem kui 120 minutit. Kuid see sõltub ka esialgsetest vererõhu väärtustest. Normaalsetes väärtustes tunduvad sellised muutused vähem väljendunud..\nPole nii oluline teada, millist alkoholi saate kõrge vererõhuga juua, kui palju on lubatud seda juua.\nKui alkoholi tarbitakse kogustes, mis ületavad pohmelusepiiri (üle 1,3 milliliitri puhast etanooli või 3,3 viina kilogrammi kehamassi kohta), tõusevad vererõhu näitajad märkimisväärselt (20% algväärtustest).\nSeega, mida rohkem inimene alkoholi joob, seda rohkem võib tema vererõhk tõusta, mis võib viia hüpertensiivse kriisini. Sellisel juhul on komplikatsioonide oht (südameatakk ja insult).\nTõus, nagu vererõhu langus, sõltub mitte ainult annusest, vaid ka alkoholi tarbimise sagedusest. Sellel viisil:\nalkohoolsete jookide isegi vastuvõetavate annuste kasutamine, kuid selle tulemusena regulaarselt, mõjutab oluliselt hüpertensiooni progresseerumist. Lisaks pole keegi inimestest immuunne alkoholisõltuvuse tekkimise eest, mis võib sundida igaüht selliseid jooke sagedamini tarvitama;\nalkohoolsete jookide haruldane kasutamine, mille sagedus ei ületa üks kord aastas, kuid suure koguse korral, võib põhjustada vererõhu väärtuste järsu tõusu. See seisund võib põhjustada mitte ainult üldise tervise halvenemist, vaid ka tüsistusi..\nMilline alkohol alandab vererõhku ja milline suurendab?\nSageli ei mõtle inimesed alkoholi sisaldavate jookide mõjule kehale, mistõttu enamik inimesi ei tea, millist alkoholi võib kõrge vererõhuga juua ja millist mitte.\nVererõhku langetavatel alkohoolsetel jookidel on lubatud annuste kasutamise korral positiivne mõju, mida ei saa öelda liigsete koguste kohta..\nVererõhku langetavate alkohoolsete jookide loetelu:\nVastunäidustatud alkohol kõrge vererõhu korral:\nPärast kehasse sisenemist satub etanool kolmeks kuni viieks minutiks vereringesse.\nalkohoolsete toksiinide toimel on vererõhu muutus;\nmõned väikesed anumad hävitatakse;\narmid moodustuvad südamelihasel ja selle ümber rasvkoel;\nerütrotsüütide kaitsemembraan hävib, mis viib verehüüvete moodustumiseni.\nMuidugi ei kaasne iga etüülalkoholi kasutamisega sellist tulemust. Tervisliku kardiovaskulaarse süsteemi ja ravimiteraapia puudumisel võivad väikesed alkoholikogused olla mitte ainult kahjulikud, vaid ka kasulikud..\nEtanooli kehale avaldatavast positiivsest mõjust võib eristada järgmist:\nkõrgenenud vererõhuga on alkoholil kerge hüpotensiivne toime. Seda etüülalkoholi positiivset mõju täheldatakse vasodilatatsiooni ja müokardi kontraktiilsuse vähenemise tagajärjel;\nsüdame-veresoonkonna haigustest tingitud surmaoht väheneb (päevas tarbitakse 10-20 grammi etüülalkoholi);\npositiivsed aspektid peaksid hõlmama ka südamelihase hapnikutarbimise kasvu füüsilise tegevuse ajal.\nKuid koos antihüpertensiivse toimega võib tekkida ka mõõdukas või kerge hüpertensioon. See on võimalik üle 30 grammi etanooli pikaajalise päevase tarbimise korral, mis viib vererõhu tõusust annusest sõltuvalt. Sellisest seisundist taastumiseks peate hoiduma alkoholi joomisest mitu nädalat..\nKas on võimalik alkoholi tarvitada hüpertensiooniga?\nSellisest tandemist nagu alkohol ja kõrge vererõhk on raske rääkida. See võib viia väga erinevate tulemusteni. Kuid parim variant iga hüpertensiivse patsiendi jaoks oleks etanooli täielik tagasilükkamine või selle võtmine ainult vastuvõetavate annustena.\nLiigne alkoholi tarvitamine rõhu all ähvardab haiguse tüsistusi tõenäosusega 60-70%.\nHüpertensioon ja alkoholiga kokkusobivus pole parim. Nad on nii omavahel seotud, et enamikul joojatel on vererõhk pidevalt tõusnud. Neist peaaegu pooltel tõuseb tase kriitiliste numbriteni..\nHüpertensioon mõjutab kõige sagedamini üle 35-aastaseid inimesi, kes sageli kuritarvitavad alkoholi. Kuid järk-järgult on noorte joomapõlvkondade seas selle diagnoosi juhtumid üha sagedasemad..\nKui me räägime sellest, milline alkohoolne jook alandab vererõhku, siis tuleb märkida maitsetaimede ja veiniga infundeeritud palsamit. Sellise vererõhku langetava alkoholi valmistamiseks peate rangelt järgima retsepti..\nKogutakse võrdsetes kogustes ürte: kummel, emapirn, sidrunmeliss, sarapuu, tüümian, palderjani- ja lagritsajuur, pähklipuu vaheseinad ja pune.\nKõik koostisosad segatakse, seejärel võetakse neist neli supilusikatäit (umbes 30-35 grammi) ja valatakse ühe liitri punase veiniga (kuiv).\nSaadud mass suunatakse veevanni 30 minutiks närbuma. Seda palsamit soovitatakse võtta üks supilusikatäis enne sööki kolm korda päevas..\nTinktuurid hüpotensiooni vastu\nOleme esialgselt otsustanud, milline alkohol on kõrgendatud rõhu korral võimalik, kuid kuidas on vähendatud alkoholiga?\nVererõhu tõstmiseks kasutavad hüpotensiivsed patsiendid sageli sidrunheina, Rhodiola rosea, Manchu aralia, ženšenni ja Eleutherococcus tinktuuri.\nNendel valikutel on üks sarnane omadus - hüpertensiivne toime, kuid lisaks sellele on neil ka muid positiivseid mõjusid. Näiteks toniseerib ženšenni tinktuur vaskulaarsüsteemi ja sidrunhein ergutab närvilisi.\nKui me räägime sellest, millised alkohoolsed joogid vererõhku langetavad, ei saa mainimata jätta ka looduslikku veini. Selles joogis sisalduv rohkesti vitamiine ja mineraale parandab kardiovaskulaarsüsteemi tervist ja normaliseerib vererõhku..\nLooduslik (ilma värvainete ja säilitusaineteta) punane kuiv vein on tervisele kasulik, kui te võtate regulaarselt päevas 50–100 milliliitrit.\nLooduslik kuiv vein - vastus küsimusele, milline alkohol alandab vererõhku\nLauapunane vein sisaldab tavaliselt etüülalkoholi. Pärast kehasse sisenemist laiendab see lühidalt veresooni, millele järgneb südamelöökide kiirenemine, veresooni läbiva vere mahu suurenemine..\nTulemuseks on vererõhu märkimisväärne tõus. Seetõttu on hüpertensiivsetel patsientidel parem välistada sellise joogi kasutamine ja hüpotensiivsetel patsientidel - vähendada.\nKuiv valge vein sisaldab palju kasulikke komponente. Õigetes kogustes võib see tugevdada arterite seinu, laiendada veresooni ja vähendada kolesterooli negatiivseid mõjusid. Kuid see ei mõjuta mingil viisil survet (kui me ei räägi suurtest kogustest).\nMis alkohoolne jook alandab vererõhku? Kas alkohol on kõrge vererõhuga võimalik? Vastused videos:\nNiisiis, kas saate hüpertensiooniga alkoholi juua? Kõrgest vererõhust ja alkoholist rääkides tuleb pähe harva, et see võib kehale mingil kujul kasulik olla.\nLõppude lõpuks on see peamiselt inimeste seas, kes väidavad selle negatiivset mõju. Mõnel juhul võib see siiski olla kasulik, kui seda tarbida väikestes kogustes ja teada, milline alkohol alandab vererõhku ja milline suurendab.\nHüpertensiooniga inimesi huvitab - alkohol suurendab vererõhku või langetab, kuidas mõjutab alkoholi tarvitamine arteriaalsüsteemi seisundit? Tasub mõista, kuidas teatud joogid võivad vererõhku mõjutada. Arstid soovitavad alkoholi joomist mitte kasutada, et testida selle mõju organismile. Parem on kõigepealt teada saada alkoholi mõjust erinevate haiguste veresoontele.\nEt teha kindlaks, kuidas joove mõjutab tervete inimeste seisundit, viisid arstid läbi katse. Uuringu ajal pakkusid nad 20 katsealusele (võrdselt meestele ja naistele) viina, veini või õlut jooma, vastavalt 50, 100 või 500 ml. Pool tundi hiljem võtsid nad vereanalüüsi ja kontrollisid vererõhku. Uuringu tulemused näitasid järgmist:\nNädalane alkoholiannus terviseprobleemideta inimesele on 300–400 ml viina (ühekordse tarbimisega). Veini puhul on see norm umbes 1000 ml, õlle puhul - 3 liitrit. Alkohoolseid jooke kaks korda nädalas võttes tasub annus poolitada. Naistel soovitatakse ka näitu langetada, kuna nende keha on tundlik etanooli suhtes.\nAinult empiiriliselt saab paljastada, kuidas alkohol mõjutab vererõhu näitajaid. Selleks mõõtke see pärast iga alkohoolsete jookide tarbimist tonomomeetriga. Mõõtmised tuleks teha poole tunni pärast. Kui mõõdate regulaarselt, on mustrit lihtne märgata. Kuid isegi väikeste alkoholiannuste korral põhjustab selle igapäevane kasutamine veresoonte seinte seisundi muutusi. Rõhk pärast alkoholi sagedast kasutamist hakkab suurenema ja mõnikord muutub see ettearvamatult.\nRegulaarselt alkoholi tarvitades provotseerib madala vererõhuga inimene hormooni hüpertensiini vabanemist vereringesse. Selle tulemusel suurenevad arteriaalsed parameetrid. Lisaks põhjustab alkohoolsete jookide sagedane tarbimine neerufunktsiooni häireid..\nkalduvus moodustada veresoontes trombe;\nArstid eitavad konjaki võtmisel vererõhu langetamise mõju. Kuna hüpertensioon on keeruline haigus, tuleb seda ravida alles pärast põhjalikku uurimist. Hüpotensiooniga inimestel ei ole ohutu konjakit kasutada, sest tagajärgi on raske ennustada.\nAlkoholi tarbimist ja vererõhku saate ühendada alles pärast keha jälgimist. Siiski ei ole soovitatav regulaarselt katsetada. Vererõhuhäiretega inimestel soovitatakse alkoholi tarbimine olla minimaalne.


Survepesur Husqvarna PW 235 - Tanni kauplus\nEAN: 7392930354012 Tootekood: 970457301 Kategooria: Pesurid\nMitmeotstarbeline ja vastupidav kõrgsurvepesur terrasside, aiamööbli, aedade ja kivide puhastamiseks. Otsiku reguleerimiseks ja kiireks ühendamiseks on kaks pöördosa, mida on lihtne kasutada. Tänu sisseehitatud voolikupoolile ning tarvikute ja toitejuhtme hoiukohale läheb töö ladusalt. Metallpump on väga vastupidav. Komplektis on kaks otsikut ja vahuprits.\nMaks. surve 135 bar\nVooluhulk 350-520 l/h\nVoolikute pikkus 8 m


Eigo Kaljurand, 11. jaanuar 2021 16:31\n"Eestil on kvaliteetseid mängijaid, mitte 30-40, aga neid on," lausus koondise peatreener Thomas Häberli pressikonverentsil.Foto: Jana Pipar/jalgpall.ee\nEesti vutikoondise värske peatreener Thomas Häberli selgitas täna ajakirjanikele, miks ta võttis Hispaania laagrisse kaasa just need 22 jalgpallurit. Šveitslase sõnul pole rahvuskoondis viimasetel aastatel häid tulemusi näidanud ja ta tahab ette saada pildi, kes on kõrgel tasemel mängimiseks valmis.\nEesti jalgpallikoondis alustab MM-valiksarja kevade alguses, kui 23. märtsil kohtutakse kodus Tšehhiga ja kolm päeva hiljem võõrsil Valgevenega. Kuna rahvusvaheline kalender võimaldab meeskondadel koguneda vaid kaks päeva enne esimest ametlikku matši, korraldab koondis 7.–13. jaanuarini Hispaanias Marbellas treeninglaagri, kuhu kaasati 22 mängijat.


Rahvuslane: Jaak Madison: Lapse lihtsalt tellid ja ostad nagu piimapaki Maximast\nkolmapäev, 16. märts 2016\nJaak Madison: Lapse lihtsalt tellid ja ostad nagu piimapaki Maximast\nTäna toimus Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee sotsiaalkomisjoni (originaalis jube pikk nimi, nagu pildil näha paberilt) istung Pariisis, kus peaarutelu käis raporti üle, mis käsitleb surrogaatemandust ja selle legaliseerimist või täpsemalt seadusandluse kohaldamist selle võimaldamiseks igas riigis eraldi.\nRaporti koostaja oli aga Belgia parlamendiliige, kes aga ise on aastaid tagasi seotud seoses oma erialase tööga surrogaatäriga ja nende kliinikutega, mis on tekitanud huvide konflikti kahtlustuse. Kuidas oleks see meid mõjutanud? Kes meediat jälgib, siis ikka vahel torkab silma, et Euroopa Nõukogu mingi raport on suunanud tähelepanu või andnud "tungivaid soovitusi" millegi muutmiseks, legaliseerimiseks või ellu viimiseks.\nKui see surrogaatäri soosiv raport oleks leidnud toetust, loeksime varsti Delfist, et Euroopa Nõukogu soovitab kohaldada seadusandlust surrogaatemanduse ja sellega kaasneva inimkaubanduse paremaks kohaldamiseks igas riigis. Teatavasti levib see äri enim Ida-Euroopa riikides, nagu Ukraina, kust lääne paarid või tihti ka geipaarid "tellivad" omale lapse, mille päris vanem ehk teda 9 kuud kandnud ema teenib 10-20 000 dollarit ja kliinik, mis sellega tegeleb ja vahendab "teenust", saab umbes 4000 dollarit. Lapse kohta. Lihtsalt tellid ja ostad nagu piimapakki Maximast. On aga hea uudis - antud raport ei leidnud häältega 16:14 toetust, seega paljudes inimestes ja isegi üllatus-üllatus: Euroopa riikide parlamendiliikmetes on säilinud mingigi terve mõtlemine ja eetika.\nPostitaja: Matti Ilves kell 10:17\nAnonüümne 16. märts 2016 15:48\nInimene muudetaksegi kaubaks. Inimene pole enam armastuse vili, vaid teda toodetakse ärilistel või egoistlikel kaalutlustel. Laps toodetakse exeli tabeli järgi, ta valmistatakse tööstusliku produktina, kellel on algusest peale hinnasilt küljes.\nInimsus muudetakse olematuks, alates hetkest, kui inimesi lihtsalt toodetakse ning neil on statistiline turuhind, järelikult on tinimest tunnistatud millekski alamaks, lihtsaks tooteks. Inimene pole enam hindamatu ja ühiskondlikult vajalik isiksus. Tõukoer on inimesega võrreldes tohutult kõrgemalseisev olend.\nSiit on vaid psamm edasi ja inimesi hakataksegi läbi kreediidiasutuste pakkuma. Soovite last? vaatame teie varad ja sissetuleku üle ning kuumakse xx tagab teile vastava lapse. Kui soovite kuldkliendiks, maksate lisaks ning saate lisateenusena geenilabori teenusena lapsele lisadena tellitud omadusi. Soovite lapsele siniseid silmi, lisandub see summa. Soovite lapsele tugevat tervist, lisandub veel x summa. Soovite kindlasti tütart või poega, see lisa maksab x summa.\nInimene on muudetud tarbekaubaks, ta pol enam jumalik olend, kellel pole mingit hinda ning kellele ei tohikski hinda määrata. Ometi ollakse just sellel teel, et inimene läheb olendina väga suurele devalveerimisele, ta muudetakse kulukaubaks, keda võidakse tulevikus näiteks salongis tellida.\nKogu kaasaegse multiväärse peremudeli idee taga on palju suurem programm, mille üheks eesmärgiks on viia inimene tühisele tasemele. Luuakse geeniäri ning inimesed saavad loodava korra järgi peale sotsiaalse kihistuse veel geneetilise kihistuse. Inimene muudetakse olematuks. Hinnasildiga karbike, keda luuakse ja võidakse lõpetada mingisuguste korporatsioonide suva järgi?\nKuhu jääb meie põhiseaduse preambula järgi traditsioonide, kultuuri ja järjepidevuse järgi heteropere ning ema ja isa armastusest sündivate laste jaoks maailma tagamine? Kas tõesti on monoseksuaalne timukas suutnud meie ajalugu hakata alandama ning kogu meie rahva vaev ning võitlus ellu jääda, lastakse haisva kollase joaga üle?\nMuretsetakse mistahes küsimuste üle kuid eesti rahva suhtes pole mingisuguseid tugevaid otsuseid. Halisetakse vihakõnede üle, kuid vihast lolliks läinud poliitikuna ollakse unustanud, et alustaks õige EL sotsiaalharta sissetulekute osa ratifitseerimisega? Ei, ilmuvad artiklid, et meil on ausatel tööinimestel palgad LIIGA kõrged ja tõstmine oleks katastroof. Ometi saab tegelkku keskmist palka saav inimene üle 2 korra vähem kui asotsiaalistunud suvaline saksa baarikärbes, kuna seal on meie hindadega üsna samal tasemel võimalik minimaalpalgana taskusse panna üle 1300 euro.\nAinus mida rahvas kuuleb, on koleda plärina ja haisuga lastav kõhutuul, mida eluvõõrad, ülbusest surmani läbiimbunud poliitmarjonetid meile pruuni vihma saatel lasevad. Nemad saavad ju iga aasta eest tööstaazi, kui vaevu töökoha leidnud inimene ebainimlikul kombel ei saa. meie taskust tulnud raha eest istutakse uude limusiini, millel pole isegi eriseeriaga riiklikku numbrimärki, et oleks palju mõnusam erasõite teha ja ülbitseda riigi tegeliku omaniku ehk rahva üle.\nMeenutades Marianne Mikko oksepopulariseerimist, selline ülimalt asendatav ning öövastavalt karistamatu klann ajab lihtsalt oksele.\nAnonüümne 16. märts 2016 16:21\nKuidas kaitstakse inimsust kui inimnkaubanduse masinlik legaliseerimine toob kaasa naise inkubaatoriks tegemise, vaeseid on üle maailma väga palju ning selliseid naisi võib tekkida väga suur arv, kes on vastu tahtmist kuid rahahädas valmis lapsi sünnitama ning pisarates neid üle andma nagu kaupa. Võibolla naisi hakatakse isegi sundima?\nVähihaige üliolulist raviabi ei saa, kuid eufooria soovahetajatega võib tuua keha vigastamiseks ja lõikumiseks rahastuse?\nAnonüümne 16. märts 2016 16:31\nLive and let live. Iga selline naine, kes last kannab, teab, mida teeb.\nAnonüümne 16. märts 2016 19:14\nSelle peaministri pilku võiks raamistada, kelle valitsuse ajal peab naine sundseisus otsustama kellegi poolt visatud napi raha eest hakkama rasedaks jääma ning elama läbi kõik koos lapse loovutamisega seonduva. Eluaegne kahetsus, mis võib hullumajja viia.\nmaks 17. märts 2016 16:21\nEnergiline EKRE noorpoliitik\nja ta kaaslased vibutavad üldjuhul ikka rusikat Venemaa poole ja sõimavad hirmsat Puutinit , et eesti rahva toetust leida kus to hirmus surmavaenlane Puutin on tugevasti astunud laste kaitseks ja surrogaatemaduse äri vastu , takistab vene laste andmist USA homo või lesbipaaridele.\nSeega on noorpoliitik just Puuutiniga samal lainel aga EKRE kurameerib just US ideoloogidega kes seda lasteäri kirglikult toetavad , olgu Hillary või McCain jt\nTehke asi endale kord selgeks kus kohast see lasteäri tuleb , ikka kallist Läänest.\nKa silmakirjalik EKRE?


Eesti esimene okupatsioonijärgne teleseriaal jõudis 30 aastat tagasi ekraanile kitsaste olude ja võtteapsude kiuste\nAigi Viira, 4. september 2020 19:51\nLAVASTAJA ÕUDUSUNENÄGU: Kuna televaatajaile ei saanud „Miss Marple'i lugude“ apsakad märkamata jääda, otsustas seriaali lavastaja Toomas Kirss pärast ahastusest toibumist anda teada, et vead on meelega tehtud.Foto: Raivo Tiikmaa / ERR\n„Eks see hullus ja katsetamine oli,“ muigab režissöör Toomas Kirss, kes tõi 1990. aastal Eesti Televisiooni ekraanile viieosalise sarja „Miss Marple'i lood“. Praegu nimetatakse seda esimeseks okupatsioonijärgseks teleseriaaliks või lausa teetähiseks, kui senisest teleteatrist hakkas kujunema seriaal. Ometi vajutas toonane kriitika vastse sarja, kus nimiosalist kehastas Ita Ever, kontsaga allapoole murupinda. Kasvõi seetõttu, et Kirss julges Briti külakese St. Mary Meadi lood nõukajärgsesse olustikku paigutada. See mõjus hindajaile kui pühaduseteotus.\nPõhjus, miks Kirsile Agatha Christie lühilood – „Eeskujulik teenijanna“, „Toatüdruk ja teenijanna“, „Õnnetusjuhtum“, „Neli kahtlusalust“ ja „Peidetud varandus“ – näppu jäid, oli lihtviisiline vaesus. „Meil oli kohutav materjalipuudus ja minu meelest sain ma need lood raadioteatrist Härmo Saarmi käest,“ meenutab Kirss. „Ma ei tea, kes need tõlkis, aga need olid tekstid, millest tuli hakata stsenaariumi tegema.“


Tallinna iluettevõtja Tiina Jylhä nõuab Eesti kohtus Soome riigilt 3 miljonit eurot kahjutasu - ÄRILEHT\n02.juuli 2020 12:01\nTallinnas tegutsev iluvaldkonna ettevõtja Tiina Jylhä nõuab Soome riigilt kevadel nurjunud kaitsemaskitehingu eest kolme miljonit eurot kahjutasu.\nJylhä ettevõtet The Look Medical Care OÜ esindav advokaat Kari Uoti ütles, et hagi esitati esmaspäeval Eestis, vahendab ajaleht Iltalehti.\nIltalehtile kinnitati seda ka Harju maakohtust.\nUoti sõnul esitati hagi Eestis, sest Soome kriisivarude eest vastutav ametkond Varustuskindluskeskus (HVK) ei nõustunud kokkuleppega oma hagi osas, mis on samuti Harju maakohtus menetlemisel.\n„Pakkusime Varustuskindluskeskusele, et raha, mille üle nüüd Eestis vaieldakse, tagastataks vabatahtlikult ja samas lepitaks kokku, et kahjutasuasju käsitletaks Soomes. See neile ei kõlvanud,” ütles Uoti Iltalehtile.\nHVK tegevjuht Janne Känkänen ütles mais, et HVK on viie miljoni euro suuruse maskide lepingu tühistanud ja nõuab Jylhä ettevõttelt tehingu summast poole tagastamist, mis maksti ette.\nUoti sõnul ei olnud Soome riigil õigust lepingut tühistada, mistõttu on HVK esitatud hagi tema arvates alusetu.\n„Varustuskindluskeskus on lepingu tühistanud ja samas teatanud, et nad ei hakka mingil tingimusel lepingut austama, mistõttu ei saanud lepingut täita,” ütles Uoti. „Kui riik ei nõustunud tarnet vastu võtma, tekkis sellest kahju saamata jäänud tulu näol. Nõue on tulu suurune, nii palju oli selles diilis tulu.”


Täna avati neli täiendavat e-residendi digi-ID väljastuskohta maailma tõmbekeskustes – Eesti elu | GoodNews\nAvaleht Eesti elu Täna avati neli täiendavat e-residendi digi-ID väljastuskohta maailma tõmbekeskustes\nMöödunud aastal allkirjastasid Siseministeerium, Politsei- ja Piirivalveamet ning BLS International Services Limited lepingu, suurendamaks Eestile edu toonud e-residentsuse programmi kättesaadavust maailma eri paigus. Alates tänasest alustatakse e-residendi digitaalsete isikutunnistuste väljastamist Johannesburgis, Singapuris, São Paulos ja Bangkokis. E-residentsuse digi-ID-kaarte väljastatakse nii BLSi väljastuspunktides kui ka harjumuspärasel viisil Eesti välisesindustes. Praegu saab digitaalse isikutunnistuse kätte juba 50 väljastuskohast üle kogu maailma.\nSiseministeeriumi kodakondsus- ja rändepoliitika osakonna juhataja Ruth Annuse sõnul avaldab e-residentsuse programm positiivset mõju nii riigi majandusele kui ka innovaatilise e-riigi kuvandile. „Maailma ootamatult tabanud koroonakriis on seadnud ka e-residentsuse uude olukorda, ent hoolimata rahvusvahelise reisimise piirangutest on e-programm andnud tublilt hoogu Eesti majanduse taaskäivitamiseks ja võimendamiseks. E-residentide loodud ettevõtted rikastavad ettevõtlusmaastikku, toovad riigikassasse märkimisväärset tulu ja loovad Eesti inimestele töökohti. E-residentsuse programm on maailmas teedrajav e-riigi lahendus, mis lisaks majandusele omab positiivset mõju ka Eesti kuvandile, tutvustades Eestit kui digitaalset ühiskonda. Mida rohkem Eestist teatakse ja mida rohkemate inimeste jaoks on Eesti oluline, seda suurem on meie võimalus rääkida kaasa rahvusvahelisel areenil ja kujundada edasisi arenguid kogu maailmas. Lisaks toob programmiga kaasnev rahvusvaheline tuntus kaasa ka välisinvesteeringuid ja soodustab Eesti ettevõtete e-teenuste eksporti,“ rääkis Annus.\nE-residendi digitaalseid isikutunnistusi väljastati alates 2017. aastast pilootprojekti raames Soulis. 2019. aastal lisandusid väljastuskohad Tokyos ja San Franciscos. „Nelja uue väljastuskoha valikul võtsime arvesse eelnevat kogemust ning avasime need piirkondades, mis on ettevõtjatele atraktiivsed ja seeläbi on e-residentsus muutunud varasemast oluliselt kättesaadavamaks,“ sõnas PPA identiteedi ja staatuse büroo peaekspert Evelin Tuur ja lisas, et tulevikus on plaan avada veel 15 väljastuskohta üle maailma.\neelmine Viljandi raekoja kell sai kultuurimälestiseks\njärgmine Tallinna linnavalitsus algatas uue telemaja planeeringu


Isadepäeval sai soomukiga sõita - meiemaa.ee\nSoovijad said sõita soomusmasinaga ning isadel oli võimalus end ajaloolisesse, vabadussõja aegsesse vormi rõivastatult kas üksi või koos perega pildistada lasta.\nSaaremaa Sõjavara Selts MTÜ juhatuse liige Margus Sinimets lubas isadepäeva hommikul aset leidnud usutluses, et soomukisõit toimub soovijate olemasolul iga ilmaga.\n„Soomusmasinaga sõidame mööda teed. Teeme paar ringi oma kompleksi ümber ja iga väljasõit on umbes 10-minutiline,“ kirjeldas Sinimets sõjakavõitu loomuga lustisõitu, lisades selgituseks, et kui tankiga ei saa tõepoolest ringi rallida, kus aga juhtub, siis soomusmasinaga seda muret ei ole, sest sel on kummist rattad all.\nPere noorimatele pakuti lisaks võimalust osaleda viktoriinil ning isale ka tähtpäeva vääriline kingitus valmistada. Kingivariate oli Sinimetsa sõnul mitmeid, võtmehoidjast ja jäätisepulkadest tehtud lennukitest paberist soomusautode meisterdamiseni välja. Viimatimainitu oli Sinimetsa hinnangul kontimööda kõige tublimatele. „Soomusautode välja lõikamine ja kokku kleepimine on nii keeruline, et üsna tõenäoliselt alustatakse sellega küll siin, aga lõpetatakse jõulude ajal koos isaga kodus,“ arvas Sinimets.\nPühapäevale sobiliku, nii isade- kui lastesõbraliku kehakinnitusena serveeriti sõjamuuseumis pannkooke.\nÜritust aitas korraldada naiskodukaitse Orissaare jaoskond.\nMTÜ Saaremaa Sõjavara Selts, mitteametliku nimega Orissaare sõjamuuseum, loodi 2007. aastal ja tegeleb sõjaajaloo pärandi kogumise, uurimise, säilitamise ja eksponeerimisega. Seltsi põhikogu, ca 12 000 eksponaati, moodustavad asutajaliikmete erakollektsioonid.\nMTÜ põhieesmärgiks on muuseumkülastuskeskuse loomine, arendamine ja haldamine, ainulaadse püsiekspositsiooni rajamine, temaatiliste matkade ja välilaagrite korraldamine, tutvustamaks 20. sajandi sõdade ajalugu.


Peni - Blog24\nAvaleht / Elu / Inspiratsioon / Peni\nKaamos 2 nädalat tagasi\tInspiratsioon Peni kommenteerimine on välja lülitatud 5 Vaatamist\nJumaljumalküll…selle reduga jalutamas käimine on lihtsalt õudne!\nOot-oot, üks asi veel…\nTagasitee kulges samas punktiirtempos nagu tulekki. Samm-samm-samm, istume, samm-samm-samm, ootame…\n„Hea küll, taat, jätame selle teema praegu kõrvale. Räägime koerast. Kas sa arvad, et selline uimav koer on noor ja terve? Minu meelest on tal midagi viga. Pealekauba hakkas ta otse minu nina all sitale, mul on siiani süda paha…“\n„Aga see üliaeglane kõnnak? Koeral peab midagi viga olema, äkki oleks targem ta ikkagi magama panna, kaua sa haige looma..“ – „SA JÄTA MU KOER RAHULE!”\n„Vabandust…“ Ville ei osanud muud midagi öelda, oli näha, et mingist piirist oli ta väga pikalt üle astunud.\n„Olgu, taat, ma tulen ülehomme, homme helistan, pane siis poenimekiri valmis. Kui midagi on, siis…eksole?“\n„Kas sa tead, mida „tsura“ tähendab? Ei, persesaatmine see pole… Uuri oma kõikvõimsast telost järgi, oled ühe sõna võrra teistest tsuradest targem…“\n(juhuslik artikkel) Avocado Chocolate Bars with Roses


★★★ Mis Grog oli algselt pärit ★★★\nTäna avastasin, mis grog oli algselt tehtud.\nKuigi täna on sõna "grog" enam-vähem muutunud slängi terminiks, mis viitab peaaegu kõigile alkohoolsetele jookidele paljudes maailma osades, eriti Austraalias ja Uus-Meremaal, oli grog algselt vaid rummi segu veega, mõnikord lisage magusini veidi sidruni või lubi.\nGrog oli paar sajandit tagasi Briti mereväe meremehed. Purjelaevade mageveekogud kipuvad jääma vetikate ja teiste mikroobide kasvatamiseks. See muutis veega üsna ebamugavaks. Selleks, et proovida ringi mööda minna, saadi meremehetele õlu või veini maitsestamise parandamiseks veega segamiseks. See aga osutub pikkadeks reisideks ebapraktilisemaks, kuna see võttis märkimisväärsel hulgal õlut ja veini, mida tuli laeval hoida. Umbes 17. ja 18. sajandil hakkas rumm muutuma väga populaarseks ja see oli varsti tavaline, et asendada rumm õlle või veini ratsiooniga. Rumm on eriti tugevam kui õlut või veini, eriti siis, ja seega on võimalik anda väiksemat kogust (tihtipeale ligikaudu pool piiki päevas meremehe kohta). See muutus (mis lubas poolpira rummi asemel tavalise ühe galloni õlle asemel päevas) tehti ametlikult 1731. aastal, kui see lisati eeskirjadele ja juhistele, mis puudutavad Tema Majesteedi teenistust merel.\nKahjuks, kuna rumm oli palju tugevam, olid meremehed kergelt sellest purjus, eriti kui nad sooviksid oma rummiartikleid kokku hoida ja juua seda otse, mitte segada seda veega. See põhjustas probleeme laevade pardal, nagu võiks eeldada. Selle probleemi lahendamiseks hakkas Briti ase-admiral Edward Vernon nõudma, et rumm segatakse veega, enne kui see antakse meremeestele nende osana. See korraldus algselt läks välja 21. augustil 1740, kusjuures täpne segu oli kaks kvarti suurust vett ühe puna rummiga. See tuli segama ja levitada kaks korda päevas Watchi leitnandi põhjalikul kontrollimisel.\nTeised ülemad kasutasid erinevaid suhteid, kuid üldine idee rummi segamise kohta veega, enne kui see koguks kuningliku mereväe püütud meremehed, ja sai 1756. aastal ametliku standardse tava.\nArvatakse, et nime "grog" nimetatakse niinimetatud n-admiral Vernoni nime all. Admirali hüüdnimi oli "Old Grog" tänu oma varrukatele mõeldud varrele. Grogram oli lihtsalt kultuuri kangas, mis oli tavaliselt valmistatud villa, siidi ja mohaari segust, kergendati ja muutis kummi jaoks veekindlust.\nAdmiral Vernoni nimetajaks on seekord pigem otsekohe kui hüüdnimega tegemist president George Washingtoni kinnistu Mount Vernon. George Washingtonil oli poolvend, Lawrence Washington, kes teenis Admiral Vernoni juures. Kui Augustine Washington, nende isa, suri, andis Lawrence Washingtonile pärandvara ja muutis nime Mount Vernoniks, algsest nimega Little Hunting Creek, nagu seda oli kutsutud, kui Augustine Washington elas seal. George Washington hiljem pärandas pärandvara ja valis nime hoida.\nBriti mereväe osakondade osatähtsuse teenindamise tava jätkus kuni 31. juulini 1970, kuigi alates 1850. aastast vähenes segu rumm pidevalt ja ohvitseridel keelduti jooma alates 1881. aastast.\nPiraadid kippusid mitte juua roogi, nagu merevägi seda tegi, kuid tegi selle muudatuse, mida nad nimetasid "bumbo "ks. Nad segunevad standardse rummi ja veega, nagu näiteks grog, kuid siis lisaksid suhkrut ja muskaatpähklit.\nKuigi grog oli äärmiselt populaarne kogu mereväes, paljud kaupmehed julgustanud laevu nad palgatud teenindavad oma meeskonnaliikmeid nagu meremehed ikka kipub natuke purjus sellest, mis põhjustas probleeme ajal. Sellisena ei olnud juhataks, et kaptenitele antakse lisatoetusi, kui nad ei tarninud kaupa lähetanud grog või mõnda muud alkohoolset jooki.\nArvatakse, et 1650. aastal asus rumm esimest korda õlle või veiniartiklite asemele, kui ase-admiral William Penn hõivas Jamaitsi ainult selleks, et leida oma meremeestele andmiseks ebapiisavaid õlle ja veini kauplusi. Selle asemel kasutas ta lihtsalt olemasolevat rummi ja leidis selle, mida ta pidas mõistliku asendusmahu tõttu rummi tugevuseks.\nTäna Rootsis viitab grog üldiselt mis tahes alkohoolsele joogile, mis on valmistatud sooda, puuviljajookide ja teatud liiki alkohoolsete jookide segust. Fidži teiselt poolt tähendab grog veega, mis on segatud peenestatud pulbriga, mis on valmistatud päikesekuivatatud kava juurest.\nRumeeni kasutati raha asemel majandusliku vahetuse vahendina. Ühes Euroopas kasutas Rhode Islandi rummi majanduslikes vahetustes kulla aktsepteeritud asendajaks. See jook, mis algas juba 17. sajandi algul, sai kiiresti üheks kõige populaarsemaks alkohoolseks jookiks maailmas, enne kui see mõnevõrra vähenes mitmel põhjusel, sealhulgas Kariibi mere rummi õiguslikud piirangud . Kuigi rumm on viimase kümne aasta jooksul näinud populaarse tohutut tõusu, kahtlemata osaliselt Hollywoodi poolt, mis ilmub sellistes filmides nagu Kariibi mere riikide piraadid.\nMõnevõrra humoorikas slängi sõnade eest, mis leinavad oma ohvreid oma vigade eest, on: "Kõik mulle torke!"\nRumm aitas kaasa Ameerika revolutsiooni ja Austraalia rummi mässule. Hinnanguliselt tarbiti umbes 30 gallonit rummist inimese kohta aastas Ameerika koloonias vahetult enne Ameerika revolutsiooni. Rumi tootmine oli kolooniaalne Uus-Inglismaa suurim tööstusharu. Suhkruseaduse vastuvõtmine 1764. aastal, tuntud ka kui Ameerika Ühendriikide tulumaksuseadus, häiris oluliselt paljude Ameerika kolooniate majandust. Muu hulgas põhjustas see akt selle, et kolooniad peavad oma rummi hinda suurendama, mis võimaldas Briti lääne-Indias suurendada oma turuosa roma müügist. See toiming koos hilisemate tempeseadustega ärritas mõnda kolonistidelt ja aitas luua "maksuvabastuse ilma esinduseta", mis lõpuks sai revolutsioonilistele võitlejateks.\nU.S. mereväe algselt võtsid vastu grog. Kuid tarneprobleemide tõttu, mille tulemusena imporditi palju vajalikku rummat, hakati rummiviisi kasutamist asendama rummiga ning see sai kiiresti meremeeste hulgas populaarsemaks ja grog jäeti järk-järgult välja. Seda rukki-viski ja vee segu nimetati "Bob Smithiks".\nAustraalia Rummi ülestõus toimunud pärast New South Walesi kuberneri William Blighi otsustamist keelas 1805. aastal rummi majandusliku vahetuse vahendina. See tõi kaasa uue Lõuna-Walesi korpuse, mis teda kinni pani ja vahistati. Seejärel jooksis Corps saare nelja aasta jooksul, kuni saabus kohalik kuberner Lachlan Macquarie.\nAmeerika Ühendriikide algusaastatel andis kandidaadi poolt välja antud rumm ka märkimisväärselt kandidaadi võime olla valitud. Üldiselt koguneb rahvahulk kandidaatidele, kes kandidaadist loobub rohkem rummist, ning lõpuks märkimisväärselt suurendab kandidaatide poolt antud hääli.\nMõned on vaidlustanud nime "grog" päritolu, mis pärineb Admiral Vernoni hüüdnimast "Old Grog" sellepärast, et Daniel Defoe väidetavalt kasutas seda sõna ühes oma teosest 1718. Kuid see on vale, tegelik tsiteeritud sõna mida ta kasutas oli "ingver", mitte "grog".\nKuigi üldist viceadmiral Vernonit peeti suurepäraseks ülemale, kes tegi Briti mereväele palju positiivseid muudatusi ja viisid ellu palju muljetavaldavaid kampaaniaid, tegi ta kunagi peaaegu üldise valla koos peaminister Thomas Wentworthiga Jenkinsi sõja sõda Suurbritannia ja Hispaania vahel. See viga avaldas märkimisväärseid tagajärgi tulevastele sündmustele, eriti võimaldades Hispaanial säilitada suur kohalolek Ameerikas kuni 19. sajandi lõpuni. Täpsemalt, aprillis 1741 ründas ta Cartagena de Indias tänapäeval Columbia. Kuna tema vägesid ületasid opositsiooni nii oluliselt, saatis Admiral Vernon sõna Inglismaale enne lahingut, et nad olid linna edukalt võõrandanud. Kahjuks jätsid 26 600 meest ja 186 laevu, millel oli 2000 enda ja Wentworthi käskluse all, umbes 3000 Hispaania vägi, paar tuhat teist, näiteks 600 India paremat ja 6 laeva. Nad said hiljem täiendavaid võitlusi, kusjuures Admiral Vernon süüdistas suuresti General Wentworthit, kes oli tema arvates täiesti ebakindel. Lõpuks kaotasid nad suure osa oma jõudest tänu erinevatele haigustele, näiteks kollapalavikule, ja lõpuks jäid 1742. aasta lõpuks tagasi Inglismaale, ehkki sõda kestis kuni 1748. aastani. Kõik kokku olid nad kaotanud 18 000 nende väed ja 50 laeva umbes poolteist aastat.\nÜks Cartagena lahingujärgselt Hispaaniasse kuuluvatest võimujuhtidest oli Blas de Lezo, kellel puudus käsi, jalg ja silm, millest kõik oli kadunud Hispaania mereväe teenimise ajal. Kui Admiral Vernon saatis talle sõnumi, et nad ajutiselt taanduvad: "Me oleme otsustanud taanduda, kuid me läheme tagasi Cartagenasse pärast seda, kui oleme Jamaicas kinni pidanud", vastas Blas de Lezo: "Et tulla Cartagenasse, Kuningas peab ehitama parema ja suurema laevastiku, sest teie nüüd sobib ainult söe transportimiseks Iirimaalt Londonisse. "\nSõja naljakas nimi, Jenkinsi sõja sõda väidetavalt pärineb tegelikust meest, kes kaotab oma kõrva (kuigi mõned ajaloolased arutlevad, kas see tõepoolest aset leidis, nagu tavaliselt öeldakse). Tundub, et 1731. aastal Lääne-Indiast tagasi pöördudes sattus kapten Jenkinsi laev Hispaania ja Jenkins oli sunnitud ja kõrva ära lõigatud. Jenkins tõi selle küsimuse hiljem esile kuninga ja seejärel ülemkojana, sealhulgas näitas oma purustatud kõrva, mida ta oli hoitud pruunistatud purgis. Kuna parlamendis oli ka palju teisi selliseid vahejuhtumeid, hääletasid nad selle üle, et püüdsid esmakordselt diplomaatiat kasutada Hispaania probleemi lahendamiseks, kuid hiljem otsustasin sõjaga minna, saates laevastiku Lääne-Indiasse, et otseselt seal Hispaaniaga tegeleda .\nEnne 1984. Aastat oli Ameerika Ühendriikide joomise seaduslik vanus riigiti suuresti erinev, kuid paljudes riikides määrati 18 aastat vanaks. 1984. Aastal võttis föderaalvalitsus vastu riikliku alkoholi miinimumseisundi seaduse, mis tegelikult ei seadnud seadusele riiklikku joogiaja vanuselt 21 aastat, vaid nõudsid, et kõik riigid suurendaksid vanusepiiri, et inimesed saaksid alkoholi osta või hoida avalikus kohas kuni 21 (välja arvatud religioossetel või meditsiinilistel põhjustel ning ei olnud vaja rakendada sellist seadust, mis piiraks alaealiste alkoholi valdamist eraklubis või -ettevõtetes). Nagu võisite seda märkida, nägid seaduse nime vaatamata alkoholi joobeseisundi tegeliku alammäära rangelt rääkides. Karistused riikidele, kes keeldusid selle meetme täitmisest, olid sellepärast, et nad saavad maanteedel vähem raha. Riigid langesid kiiresti ja paljud isegi läksid edasi ja võtsid vastu seadused, mis keelavad alla 21-aastastel inimestel alkohoolsete jookide joomise (va usuliste ja meditsiiniliste erandite puhul). See tegu võeti peamiselt vastusena Ameerika Ühendriikide ajal leitud ülemäärastele juurdekuuluvatele autojuhtidele, eriti 18-19-aastastele.


Eesti Satanistlik Foorum • View topic - Repost: mõttevälgatus Tõest\nRepost: mõttevälgatus Tõest\nby rittmeister » Mon Oct 25, 2010 1:54 pm\nOn’s kuidas on nende Lõpliku Tõe otsijate seas ka satanistidega, üldiselt kipun pidama tõeseks tõekspidamist Lõpliku Tõe kui sellise mitte-eksisteerimise kohta. Võiks ju öelda, et Universum on ükskõikne, loodus objektiivne ning inimeste maailm subjektiivsuse peale üles ehitatud. Kuid kas see võiks ollagi variant Lõplikust Tõest? Sellisest, mida adume Pimedusena ehk objektiivse tegelikusena, millest me kõike (tegelikult absoluutselt enamikku) ei tea? Ehk siis oleme leidnud positiivse väljundi sellega leppimiseks ning samm-sammu haaval tundma õppimiseks? Kui nii, siis – mida enamat me saaksimegi tahta.\nVõiksime teha väikese kõrvalpõike ning tunnistades fakti, et maailm (meie maailm) on olemuselt ebaõiglane, peaksime küsima endilt, kas see on osake universumi üldisest ükskõiksusest? Ei tahaks nagu tõmmata joont universumi ja inim-maailma vahele, eirates fakti, et kogu meie maailm on osake universumist. Vastupidist väiteks jõuaksime „inimene on looduse kroon“-järeldusele. Seega – kuna kõik on sel moel alati eksisteerinud, siis peabki asi nii olema ning toimib õiglaselt. Millega inimene aga leppida ei taha, leiutades sellele „õiglusele“ seletuse – jumala. Kes on hea ja õiglane universumi ükskõiksuses ja ebaõigluses.\nAga kui jumal ei ole vaid subjektiivne enesepettus objektiivsuse seletamiseks, vaid osutub täiesti objektiivseks tegelikuseks? Siis ongi ta ju ükskõikne ja ebaõiglane. Ja vajaks arstiabi...\nNiisiis pole lõplikku objektiivset tõde juba selle pärast et siingi on senini vähemalt kaks varianti õhus:\n1.\tUniversum on ükskõikne ja meie maailm materiaalne ja ainult\n2.\tJumal on olemas ja on olemuselt ükskõikne ja ebaõiglane.\nKui esimene variant on õige, siis on vaimlise paradiisi kummardajad oma elu asjata raisanud. Kui teine, saab satanist heameelt tunda vähemalt sellest, et pole olnud ebaõigluse poolel.\nSee kõik kõlab idealistlikult, kuid ühe inimliku järelduse saaks siit teha – eks mõlemad pooled tõlgenda ju Azazeli ja tema põhjust uhkuseks ühtmoodi kui inimloomuse hiilgavaimat näidet.\nLihtsalt seda kas vaimlisest hirmust hukka mõistes või siis egokeskselt vääriliselt hinnates.\nRe: Repost: mõttevälgatus Tõest\nby oTta » Tue Oct 26, 2010 11:42 am\nTÕDE - kõik me sureme, nisis võta elust, mis võtta annab!\nby issues » Tue Oct 26, 2010 9:30 pm\nIgaühe jaoks on tõde ju erinev..Igaüks ikkagi lähtub sellest,mis on endale parim ja tihti on maailm meile ebaõiglane..Kes usuvad jumalt need väidavad nii,et jumal peab ka meid karistama ,et me saaksime hiljem rõõmsad olla kui me taevas oleme.. Kuid ka tähtis on see, mis maapeal toimub kuid selle peale eriti ei mõelda.\nIgaüsk leiab oma tõe ükskord kuskilt.\nby Kurat21 » Wed Apr 13, 2011 7:58 pm\nTõe kõige olulisem kriteerium on see, millega paljud nõustuvad, sest see saab anda enam-vähem objektiivse hinnagu asja kohta. Seepärast ei saagi olemas olla absoluutset tõde, sest iga indiviid omab teatud arusaama(filosoofiat) elust ja sedagi nimetatakse tõekspidamiseks. Just selle Enda tõe otsimine on selle teekonna raskeim osa. Seda võib ammutada vastavalt oma arusaamadele ka teistelt, kes kattuvad sinu omaga... aga see omakorda eeldab enda korrastatud maailmapilti....\nPeaks suht loogiline olema.\nby earache » Fri Oct 28, 2011 4:37 pm\noTta wrote: TÕDE - kõik me sureme, nisis võta elust, mis võtta annab!\nvaatamata mu väikesele elu ja tarkusekogemusele on hetkel see parim-täpseim väljakostetu.\nsamas see on tõde. kui siia juurde midagi ninnunännutada, sis see jub ehe näide valest


120 AASTAT ESIMESEST KINOETENDUSEST EESTIS!\nNäitused ja üritusedFILMIPÜHAPÄEVADHARIDUSPROGRAMMIDEesti Filmimuuseumi nõukodaEesti Filmimuuseumi põhimäärusEesti Ajaloomuuseum\tAvaleht > Näitused ja üritused > 120 AASTAT ESIMESEST KINOETENDUSEST EESTIS!\n120 AASTAT ESIMESEST KINOETENDUSEST EESTIS!\tLaupäeval, 1. oktoobril 2016 kell 15.00 ootame kõiki kinohuvilisi Suurgildi hoonesse (Pikk 17, Tallinn), et tähistada üheskoos 120 aasta möödumist päevast, mil siinmail oli esmakordselt võimalik näha liikuvaid pilte ehk esimest kinoetendust. Sel puhul tuleb ekraanile taastatud filmiprogramm elava muusika saatel.\nEsmakordselt näidati Eestis kino uue kalendri järgi 4. oktoobril 1896. aastal Tallinnas Suurgildi hoones (toona Börsihoone), kus esitati publikule kümme erinevat filmipala. Tähistame 120 aasta möödumist sellest meeldejäävast ja kultuurimaastikku igavesti muutnud sündmusest selleks puhuks kokku pandud filmiprogrammi ja muusikalise etteastega. Filmiprogrammi on valitud palad valgustuslike vendade Lumière`ide, eesrindlike vendade Skladanowskyte ja ameeriklasest elektripirnimehe Thomas Alva Edisoni loomingust. Kuigi on raske kindlaks teha, kes olid Tallinnas 1896. aastal nähtud filmijuppide autorid, on siiski koostatud valik filmipaladest, mis olid sel ajal Euroopas liikvel. Fotol: Kaader vendade Lumière`ide filmist. Tummfilmide elavdamise eest helis kannab hoolt Karl M. Pennar.\nEsimeste filmiseansside kogemusest räägib Eesti Filmimuuseumi juhataja Maria Mang.\nNB! Mälumängufännide rõõmuks toimub samal päeval ka filmiteemaline mälumäng „MURRA MÄLU“, mille auhinnad on samuti filmiteemalised. Mälumängus osalemiseks registreeri oma võistkond SIIN!\nProgramm kestab kell 15-17. Sissepääs sooduspiletiga 3 eurot.


Oled siin:Esileht»ARVAMUS»Linnamaasturi ostja: kasulik idioot, õnnetu ohver või ratsionaalne kaalutleja?\nLinnamaasturi ostja: kasulik idioot, õnnetu ohver või ratsionaalne kaalutleja?4 minuti lugemine\nautor Indrek Jakobson 14. juuli 2018 Kommentaare pole\nIndrek Jakobson arutleb, kas linnamaasturi ostja on tõepoolest kasulik idioot või hoopiski teadliku valiku tegija? Põhjusi, miks valida linnamaastur on mitmeid ning müügimehe magus jutt või ajakirjaniku klikijanune turundusplära ei kuulu nende hulka.\nLugedes Kaur Ilvese arvamuslugu „6 müüti, millega sind linnamaasturit ostma pannakse“ jääb linnamaasturi ostjaist mulje kui lihtsalt kasulikest idiootidest, kelle arvelt suured autotootjad sportautode tootmist finantseerivad.\nPalju ses väites tõde on, teavad päriselus vaid autotootjate raamatupidajad. Seda, kui paljud maasturiostjad alluvad kavalate müügimeeste, osavate turundajate või end võõrustaja kulul mõnes eksootilises esitluspaigas turundusplärisejaks kaaninud ajakirjanike manipulatsioonidele, ei tea isegi nemad.\nOn siiski alust arvata, et autot ostma minnes ainult emotsioonide toel ratastel külmkapikujulise eseme eest kümneid tuhandeid pimesi lauda ei käida.\nVaatame statistikat, mis tihtipeale on kiretu ja julm. 2017. aastal IHS Markiti poolt USA-s läbiviidud uuringu kohaselt on kõige lojaalsemad autojuhid justnimelt maasturiomanikud.\n63,4% maasturite ja krossoverite omanikest kavatsevad järgmiseks osta täpselt sama tüüpi auto, samas kui turu keskmine on 52,6% ja ülejäänud keretüüpide oma jääb alla keskmise.\nKõige ebalojaalsemad on lahtiste autode omanikud – ka soojema kliimaga maal tundub neid autosid ostetavat vaid kord elus.\nKuigi sarnased andmed Vana maailma kohta puuduvad, pole alust eeldada, et siin autoostjad teisiti käituksid. Balti riikide automüügistatistika kahtlemiseks põhjust ei anna: igatvärki maasturilaadsed hoiavad juba aastaid müügiedetabelite tipust kinni.\nMiks siis inimesed linnamaastureid nii meelsasti esimest, teist ja ei-tea-mitmendat-korda soetavad, soost ja vanusest sõltumata? Võib-olla on ostjail täiesti arvestatavad põhjused sellise ostuotsuse korduvaks langetamiseks?\nEhkki enne arutelu oleks mõnegi isehakanud autoasjatundja arvates kohane linnamaasturi mõiste ära defineerida, et tõsiusklikele maastikuhuntidele mitte liiga teha, pole sellesse – muuseas just pläraajakirjanike ja turundajate osavalt seatud lõksu mõtet langeda.\nJäägu see, mis on linna- ja mis pärismaastur, lugejate parema äratundmise pärusmaaks, esimeste arvulise ülekaalu tõttu see tulemust väga ei muuda.\nKOLMANDIK VALIB VALESTI. KAS TÕESTI!?\n1. Linnamaastur on mitmekülgne\nEelmise kinnisvarabuumi ajal jõudsime mõnikord olukorda, kus parkimiskoht maksis tihtipeale rohkem, kui auto selle peal.\nEnamikul inimestel pole võimalik kas ruumilistel või rahalistel põhjustel pidada üleval mitut autot – üks linna-, teine maanteesõiduks, kolmas metsas käimiseks.\nLinnamaastur ühendab parimal moel erinevate autode omadused ning erinevate kasutusotstarvete vajadused. Jah, see mis teeb kõike, ei tee ühtegi asja väga hästi, aga ta teeb neid kõiki asju tavakasutaja jaoks piisavalt hästi – ja seda meil tegelikult ju vaja ongi.\n2. Kõrgem kliirens\nKui vaadata autotööstuse ajalugu pikemas perspektiivis (näiteks pärast viimast suurt sõda), siis on autod kogu aeg muutunud tasapisi madalamaks.\n50 aastat tagasi meie teedel vuranud autode keskmine kliirens oli 17-18 sentimeetri kandis, mis on tänapäeval sage hoopis maasturite puhul.\nEhkki madalama auto juhitavus asfaldil on parem, on metsateele keerates või esimese suurema lume saabudes iga lisasentimeeter ruumi auto all kulla hinnaga. Ning seda, et talv saabub igal aastal täiesti ootamatult, teame me ka.\n3. Püstisem isteasend\nMida madalamaks surutakse auto, seda rohkem kaldu on sunnitud seal viibijad olema, ega ilmaasjata ei ole kasutusel termin „bussilik“ isteasend.\nMida pikemaid vahemaid on vaja läbida, seda tähtsamaks muutub. Selline isteasend toob paratamatult kaasa suurema õhutakistuse (ja seega ka kütusekulu), kuid ostjad on nõus mugavuse nimel selle eest täiendavalt maksma.\n4. Oluliselt mugavam sisenemine ja väljumine\nKui olla igavesti noor, siis pole enda väänamine madalasse autosse probleem. Mida vanemaks inimene saab, seda vähem tunneb ta soovi auto ees kummardada ja end painutada, kui sisenemiseks ja väljumiseks on olemas ka oluliselt mugavamaid alternatiive. Miks peab midagi tegema ebamugavalt kui saab ka mugavalt?\n5. Nelikveo võimalus on pigem reegel, kui erand\nJah, ülemaailmselt tootjate strateegiad erinevad ning näiteks Honda HR-V müüakse Uues Maailmas soovi korral nelikveolisena, kuid siiapoole suurt lompi jõuavad nad vaid esiveolistena. Sellele vaatamata pisut suuremaid linnamaastureid ilma nelikveo võimaluseta reeglina ei toodeta.\n6. Juhi subjektiivne enesetunne\nLast but not least, maasturis istumine toidab tihtipeale natuke ka juhi ego, sõltumata sellest, kas ta seda endale teadlikult tunnistab või mitte.\nPsühholoogide väitel kõrgem isteasend annab üleolekutunde ning keskmise keskealise mehe enesetunne on sama marki linnamaasturi kõrval seistes oluliselt kõrgem, kui samas hinnaklassis universaali kõrval. Vabaduse ja sõltumatuse tunne, isegi kui see on vaid näiline, maksab.\nLoo moraal pole kindlasti see, et linnamaasturi usku inimesed ei teaks, et on olemas kiiremaid, parema juhitavusega ja samas odavamaid ja ökonoomsemaid autosid.\nNeed ümbritsevad neid igapäevaselt niikuinii. Nad teavad see-eest midagi muud, et linnamaastur on lihtsalt üks väga mõnus ja mõistlik liikumisvahend – ning rohkem polegi vaja!\nFull disclosure: Ma ei tea, kas minu järgmist autot käitab diisel või bensiin ning kas veavad esimesed või kõik neli ratast, tootjast rääkimata. Aga üks on kindel – see on linnamaastur!\nKaanepilt: Ylle Rajasaar\n#featured Arvamus Auto ost-müük Kurioosum Pargimaastur\nEelmine artikkelVolkswagenil uus turvavööskandaal: Tiguani juhiistme vöö rebenes testis\nJärgmine artikkel Uku Tampere: kas mikromootor päästab päriselt Universumi või tuleks õppida autoga õigesti sõitma?


Mitte nii suur äriplaan | Rahandus - 2019\nAvaldatud: Rahandus • Vaatamisi: 6527\nMitte nii suur äriplaan on valik lihtsaid mix-ja-match tükki. Tehke seda, mida vajate oma ettevõtte juhtimiseks, mitte enam. Selle keskmes määratleb teie äri, kuidas see on erinev, mida ta teeb inimeste jaoks, selle tähendust. See tuum on pakitud spetsiifiliste omadustega nagu kuupäevad, eelarved ja kohustused.\n[Ma postitasin selle varem Huffington Postis. Ma postitan selle siin oma postkasti oma lugejate mugavuse huvides. - Tim]\nTraditsiooniline äriplaan on viimasel ajal rünnaku all olnud. Twitteris on palju jutlustamist - Web 2.0-star, mis väidetavalt leidis investorid ilma äriplaanita. Üks pundit soovitab, et äriplaanid on ettevõtjatele halvad, sest investorid lihtsalt kasutavad neid nitpickile. Mitmed teised soovitavad, et äriplaan on halb, sest nende arvates on teil plaan teil seda järgida.\nDetraktorid segavad plaani planeerimisega ja mitte planeerimine on lihtsalt loll. Dwight D. Eisenhower ütles seda kõige paremini: „Plaan on kasutu. Planeerimine on hädavajalik. ”Ma olen kallutatud. Olen ettevõtte planeerija. Ma ei sure koos plaaniga, ma juhin planeerimisega. Ma arvan, et rünnak planeerimisele on ohtlik.\nVõib-olla leidsin vastuse. Ma olen lugenud Sarah Susanka mitte nii suurt elu, hiilgavat raamatut, kui järjekorda mitte nii suurele maja raamatule. See paneb mind mõtlema „mitte nii suurele” äriplaanile.\nNii nagu ka tema ei ole nii suur, lihtsam, lihtsam ja praktilisem, nii et ka minu „mitte nii suur” äriplaan. See on kohane, mida teie ettevõttele tegelikult vajate. Jah, isegi teie Web 2.0 geeks ruumi tagaosas, tähistades oma väidetavat vabadust äriplaanist, nagu oleks matemaatika lõplik olnud tühistatud. Seega on aeg mitte nii suur äriplaan.\nSee on valik lihtsaid segamis- ja mänguühikuid. Tehke seda, mida vajate oma ettevõtte juhtimiseks, mitte enam. Selle keskmes määratletakse teie äri, kuidas see on erinev, mida ta teeb inimeste jaoks, selle tähendust. See tuum on pakitud spetsiifiliste omadustega nagu kuupäevad, eelarved ja kohustused.\nSee pole kunagi tehtud. Te hoiate seda elus ja töötate. „Valmis” on äriplaani halb kvaliteet. Vaadake see regulaarselt läbi ja vaadake vajadusel läbi. See on pidev töö.\nSee jätab jäljed. See muutub. Tahad hiljem teada, kuidas see muutus, kui see muutus ja miks see muutus.\nSee ei ole tingimata dokument. Te ei pruugi seda kunagi printida. See on giid ja see võtab endale sobiva vormi. Te saate selle dokumendiks ainult siis ja siis, kui soovite (või vajate) keegi seda lugeda.\nSee ei pea olema "õige". Te ei kavatse seda pimesi rakendada, nagu jookseb telliskiviseina. See jätab jäljed, mida saab vaadata muutuvate eelduste jälgimiseks. Te kasutate seda juhtimiseks. Juhtimine hõlmab pidevaid parandusi.\nSee on konkreetne ja konkreetne, mida peaks juhtuma, millal, kes on vastutav ja kui palju see maksab. Vastasel juhul ei saa te muudatusi jälgida.\nTehke seda tükkidena. Alusta kõikjal, kus te arvate, et see on kõige lihtsam ja vajadusel lisada. Te ei tee seda kindlas järjekorras; sa ei pea alustama algusest ja läbima lõpuni. Hüppa, kus iganes tunnete. Sa ei pruugi katta kõiki baase, vähemalt mitte kõik korraga. Sel juhul on tegemist protsessiga, mitte dokumendiga. Valige, mis toimib teie jaoks: Hoidke oma pea üles. Hoidke oma silmad ettepoole, vaadates silmapiiri, jälgides, mis on tulemas. Kui olete sportlane, siis olete kuulnud seda treeneritest, kui te torkate või püüate. Kui sa vihkad spordi metafoore, siis mõtle hõivatud linna kõnniteele. Ära vaata alla, sattub keegi. Vaata üles.\nVideo: Noizmakaz ft. Põhjamaade, Jiljo ja Skazo Tänavate sümfoonia pt.II (Music Video)