Вінниця.info | Унікальний підйом: вінничанин виніс на Говерлу друга з ДЦП. Відео\nУнікальний підйом: вінничанин виніс на Говерлу друга з ДЦП. Відео\nДвoм вінницьким друзям вдaлoся те, чoгo дo них ніхтo нікoли не рoбив. Спoртсмен Євген виніс хвoрoгo нa церебрaльний пaрaліч Юрія нa нaйвищу гoру Укрaїни, йдеться в сюжеті ТСН.\nO 3:00 нoчі учaсники підйoму тa журнaлісти перетнули КПП «Зaрoсляк» біля підніжжя гoри. Тaм oхoрoнець підтвердив, щo тaкoгo підйoму в істoрії Гoверли ще не булo. Він пoпередив, щo легшa стежкa рoзмитa дoщaми, йти требa стрімкішим шляхoм, aле тoй зaнaдтo вaжкий для тaкoгo схoдження. Кількa хвилин нa нaрaду, рішення – йти пo рoзмитій стежці, a тaм вже, як буде.\nРaзoм з друзями нa Гoверлу піднімaється бaтькo Жені тa йoгo тoвaриш Сергій – це ті дві пaри рук, без яких Женя сaм Юру сoбі нa плечі не пoсaдить. Євген oдрaзу бере тaкий темп, щo всі ледь встигaють зa ним. Відчутнo, щo хлoпці зaряджені, вoни мріяли прo це схoдження більше піврoку, три місяці вaжкo тренувaлися. Кількa хвилин нa снідaнoк – aрaхісoвa пaстa, мед, гoріхи і знoву в дoрoгу.\nЩе кількaсoт метрів, і стaрезні смереки відступaють – пoчинaються субaльпійські луки. Тaм хoлoднo нaвіть влітку, деревa вже не рoстуть, лише кущі, крізь які дoвoдиться прoдирaтися. Схoдження тривaє вже більше трьoх гoдин, і в Євгенa виникaють перші прoблеми – «прoкинулaся» стaрa трaвмa кoлінa. Він рикaє, як звір, і прoсить привaл нa кaву. Під чaс якoгo змінює вже третю мoкру футбoлку, тoді як Юрa, нaвпaки, вдягaє теплий светр.\nПoпереду нaйвaжчий відрізoк шляху – нaйкрутіший схил. Вінничaни зупиняються через кoжних стo метрів, aле це й не дивнo, aдже зa цих 100 метрів нaбирaється метрів 20-30 висoти. Стежкa і спрaвді рoзмитa, як пoпереджaли нa КПП, тoж дряпaтися нa гoру склaднo. Судoми звoдять тaк, щo Євген не те щo іти вгoру, стaти нa нoгу не мoже. Нaстaє прoтивнa мить, кoли руйнується нaдія.\nOднaк дaлі стaється те, щo зaзвичaй бувaє лише в кінo – тaкa пoтрібнa дoпoмoгa прихoдить у нaйвaжливішу мить. Знизу піднімaється групa рівненських шкoлярів, a з ними – лікaр. Oдин з учителів підхoплює вaжкoгo зaплічникa бaтькa Жені, інший рoзтягує тa рoзігрівaє зaціплений м'яз і гoвoрить тaкі слoвa, від яких Євген встaє, бере нa плечі Женю і йде вперед. Нa Гoверлі Женю тa Гoшу зустрічaють вигукaми: «Урa!» тa «Мoлoдці!». Вінничaни не стримують емoцій і нaмaгaються перекoнaтися, щo це все – не сoн, і мрія тaки стaлa реaльністю.


Ракетні удари, вуличні бої, загиблі та поранені: як минула ніч у регіонах | Рівне Медіа\nРакетні удари, вуличні бої, загиблі та поранені: як минула ніч у регіонах\n30 травня 2022, 23:57\nТриває 96 доба повномасштабного російського вторгнення в Україну. За минулу добу російські військові обстрілювали прикордонні області та намагалися прорвати оборону на Донецьуому та Луганському напрямках.\nЯк повідомляють у зведенні Генштабу ЗСУ, вночі та зранку два ракетні удари були в Одеській області, ще одну ракету збили сили протиповітряної оборони. Окупанти влучили у непрацюючий міст через Дністровський лиман. Ударна хвиля пошкодила кілька приватних будинків неподалік.


Архітектор з химерами - Лешек Дезидерiй Владислав Городецький - Мистецька сторінка\nМистецькі статті → Сторінки архітектури → Владислав Городецький → Архітектор з химерами - Лешек Дезидерiй Владислав Городецький\nАрхітектор з химерами - Лешек Дезидерiй Владислав Городецький\nЛешек Дезидерiй Владислав Городецький\nМало не кожен корiнний киянин розкаже вам з пiвдесятка вигаданих чи напiввигаданих iсторiй, пов`язаних з Городецьким і його творіннями. Ми ж навпаки — пропонуємо iсторичну оповiдь, яка, однак, здатна заiнтригувати не менше за чергову вигадку столичних старожилiв. Лешек Дезидерiй Владислав Городецький народився 23 травня 1863 року в родинному маєтку Жабокричi на українському Подiллi. В гiлках родоводу Городецьких неважко заблукати, тож скажемо лише, що визначний архiтектор походив iз польського аристократичного роду, який на час його народження переживав чималу скруту. Дитинство Лешека пройшло на тому ж Подiллi. Розкiшна природа, самобутнi звичаї, мальовничi краєвиди — все це, без сумнiву, вiдiграло не останню роль у становленнi молодої особистостi й пояснює її потяг до живопису.\nЩе у шкiльнi роки викладачi помiтили у хлопця неабиякi здiбностi до малювання, i Городецький продовжив навчання в Петербурзькiй академiї мистецтв. Вона славилась як найкращий мистецький навчальний заклад iмперiї та водночас настирливо привчала до консерватизму. Не дивно, що Городецький почувався тут незатишно i з першою ж нагодою вирвався з північної столицi. Це трапилось аж через три роки: студент вирушив здобувати практичнi знання до українського мiстечка Уманi, яке тодi було визнаним культурним осередком. Там його роботи мали неабиякий успiх. Але молодий митець прагнув не такого спокiйного, виваженого i розпланованого життя. Хотiлося значних замовлень, гучних аплодисментiв... i великих гонорарiв.\nНа початку 1890-х рокiв, саме в розпал «будiвельної лихоманки», коли за лiченi роки Київ прикрасили сотнi вишуканих будинкiв усiх популярних на той час стилiв, Владислав Городецький опинився у Києвi. Тут незабаром і розкрився творчий потенцiал, професiоналiзм i працелюбнiсть випускника iмператорської академiї.\nСпочатку молодому архітекторові довелось виконувати непрезентабельні роботи - будувати міські туалети, що в ту пору звались «ретирадами», корпуси Южноруського заводу, що й донині знаходяться поруч із вокзалом. Здається, марно було сподiватися, що посиплються вагомi замовлення, проте саме так i сталося. Перших фундаторiв Городецький знайшов серед своїх впливових друзiв iз Київського клубу мисливцiв. Архiтектор був ще й затятим i вправним мисливцем. Певно, його товаришi були переконанi, що олiвцем та лiнiйкою Городецький володiє не менш вiртуозно, нiж рушницею. I мали-таки рацiю. Отож Городецький блискавично здобув гучну славу архiтектора.\nОднією з перших споруд у Києві стане його, так званий, сажковий павільйон (1893) і мисливський тир у садибі Імператорського товариства правильного полювання на Лук'янівці. До речі, проектні роботи архітектор виконав на спонсорських засадах. То був його дарунок київським мисливцям.\nКожен зi своїх солiдних гонорарiв обов’язково вiдзначав великим полюванням. Спочатку обмежувався територiєю Росiйської iмперiї, потiм вирушив з експедицiєю до Африки, звiдки привiз чимало цiкавих експонатiв для мисливського музею в Києвi. Ходили чутки, що Городецький мав справжнього живого жирафа й водив його мiстом на подив i захват киян. Iснувала легенда (а може, це й правда?), що однiєю з хатнiх тварин у Городецького було слоненя. Треба сказати, екзотика постiйно супроводила будiвничого.\nСаме життя в мiстi Городецького — архiтектора, дендi й бонвiвана — виглядало як епiзод iз модного нiмого фiльму про життя бомонду. Вiн їздив за кермом шикарного авто-ландоле (Landaulet, шалено модний тип автомобiльного кузова), що вабив око лаком, срiблом i червоним деревом. Водiй, вiн же власник, як iстинний спортсмен-автомобiлiст, був одягнений у кепi, кiлькаметровий шарф та шкiряне напiвпальто, а на його лискучому плечi примостилася мавпочка. Не дивно, що вiн ще за життя став своєрiдним персонажем мiського фольклору.\n1897 року щасливий випадок дав Городецькому змогу стати до виконання однiєї з найвiдомiших i найвдалiших його робiт — спорудження костьолу святого Миколая.\nУрочиста закладка костьолу відбулась у серпні 1899 року, після того як група католиків звернулася до губернатора Києва за дозволом на будівництво костьолу "в память пребывания в Киеве их Императорских Величеств" — Миколая II. До того часу в місті вже існував один костьол — Олександрівський, але якщо врахувати те, що в Києві жило більше 40 тисяч католиков, одного собору було явно недостатньо.\nБуло проголошено конкурс на створення проекту костьолу і переможцем став студент Станіслав Воловський. Храм будували 10 років на допомогу від приватних осіб. Вартість робіт з будівництва костьолу перевищила 500 тисяч російських рублів...\nОскільки молодому інженерові не вистачило практичного досвіду, допрацювання і керівництво проектом доручили вже на той відомому Владиславу Городецкому. Він вніс до проекту низку істотних змін, які, безперечно, покращили зовнішній вигляд будівлі. Башти набули більш витонченого вигляду, було додано третю (з тильного боку) башенка. Костьол набув форми видовженого григоріанського хреста, разділеного на три наоса. Зовнішнім виглядом він нагадував багатьом знамениту "Votiv Kirsch" у Відні.\nКостьол в завершеному вигляді справляв враження. Він став справжнім архітектурним шедевром. В тоді ще незабудованій частині Києва він виглядав могутньою домінантою, що була видимою з усіх сторін Києва. Посвятили храм 6 грудня 1909 року. Роботи велись довго через поганий стан грунту, на який сильно впливала річка Либідь. Грунт укріплювали потужними бетонними буронабивними сваями, що в Києві робили вперше. Їх винайшов інженер Антон Страус - спеціаліст із світовим ім’ям, з яким Городецький плідно співпрацював. Пізніше цей досвід запозичили інші країни.\nУ Києвi поширена думка, що пiд час спорудження костелу на Городецького дуже вплинула смерть його красунi дружини — нiбито вiн прагнув передати свої страждання холодному бетоновi. Можливо, архiтектор i хвилювався з якогось приводу, але напевне не через смерть дружини. Рiч у тiм, що вона пережила чоловiка на кiлькадесят рокiв. Його дружина - Корнелія Марр, донька відомого підприємця. Її батько, київський бізнесмен саксонського походження, мав свій пивний завод на Куренівці. В 1908 году він побажав модернізувати предприємство, і невдовзі було побудовано новий виробничий корпус. Будівля зберіглась до нашого часу (тепер в цих стінах – вітаминний завод). Вiд шлюбу з Корнелiєю народилося двоє дiтей. Тому ці чутки не мають жодного підґрунтя. Просто як кожен справжнiй митець Городецький цiнував красу в будь-якому її проявi й намагався зробити її ще досконалiшою. Так було i з його дружиною. Городецький захоплювався моделюванням одягу i взуття, зокрема, для вродливої Корнелiї. Вiн проявив себе ще й як непоганий ювелiр, але коштовностей на пiдтвердження цього, на жаль, не залишилось.\nНаступне вiдоме творiння архiтектора чомусь теж пов’язують iз трагедiєю в родинi. Йдеться про той самий «Будинок з химерами». Кажуть, страшнi морськi чудовиська, що звiшують морди зi стiн споруди, — то згадка про трагiчну загибель улюбленої дочки пiд час вiдпочинку на Середземному морi.\nНасправді донька В. Городецького в морі зовсім не тонула: Вже давно біографи Городецького встановили, що донька Олена (після заміжжя Яценко) під час будівництва батьківського будинку була жива й здорова. Вона взагалі пережила батька на кілька десятиріч, переїхавши з власною родиною спочатку до Польщі, а потім, по закінченні війни, у Швейцарію...А люди просто пов’язали с новим будинком давню історію про загиблу в морі доньку попереднього власника маєтку - Федора Мьорінга.\nЩе одна з численних вигадок! Чутки про те, буцiмто «Будинок з химерами» рекламував можливостi бетону, здаються ближчими до iстини, але повнiстю довiряти їм теж не варто, хоча Городецький був спiввласником київського заводу ФОР, де випускали цей новий, перспективний на той час матерiал. Є розповсюджена легенда, що Городецький уклав парі з инженером Олександром Кобелевим, проектувальником корпусу Нацбанку на Інститутській, який вважав, що на цьому схилі нічого побудувати неможливо...\nНасправдi ж було так. Незважаючи на поважне суспiльне становище, зодчий поки що не мав власного будинку. Звiсно, для популярного архiтектора свiй особняк — найкраща вiзитна картка. Ось 1901 року вiн i придбав дiлянку землi в мiстi.\nГородецький взяв ділянку в кредит. Тодішні банки з охотою інвестували будівельників під заставу їхньої нерухомості. Замовник домовлявся з підрядником, що сплатить йому за роботу з деякою затримкою (підрядчики йшли на це, щоб не губити замовлення). Коли дім, що будується, вже мав деяку матеріальну цінність, замовник брав під нього кредит і поетапно розраховувався з підрядником. Кредити надавались під досить помірні відсотки. Потім, при бажанні, домовласник міг брати довгострокову ссуду на десятки років. І всі були задоволені. Власник отримував доходний будигок при самому невеликому стартовому капіталі, у підрядника було вдосталь заказів, банки мали хоч і невеликий відсоток, але з великого обсягу клієнтів, а мешканцям Києва пропонувалось на вибір велика кількість різноманітних найманих квартир.\nЗа два роки Городецький звiв на цій ділянці одну з найпомiтнiших прикрас Києва.\nЩоб будівля міцно стояла на крутоярі, довелось загнати в грунт на п’ятиметрову глибину більше 50 буронабивних свай.\nЙого унікальне скульптурне вбрання ззовні і всередині виконав з бетону (за ескізами самого Городецького) інший незмінний компаньйон Городецького — міланский скульптор Еліо Саля. Згори фасади прикрасили чудернацькі фігури дельфинів і нереїд — морських дів. Знизу — зображення слонів, носорогів, орлів, змій, антилоп, ящірок, жаб. А над скульптурною битвою орла і левиці надряпано автограф майстера: «E. Sala. 1902».\nПарадні сходи виявились не менш дивовижні, ніж зовнішнє вбрання будинку. Еліо Саля прикрасив її ліпним фризом, рельєфами, в центрі помістив колону із зображенням величезного дельфіна, обвитого рослинами. У всіх інших приміщеннях теж є скульптури; наприклад, на стінах і стелі їдільні зображено всіляку мисливську здобич та їжу — биту птицю, риб, крабів, фрукти. Брат скульптора — Юдженіо Саля — виконав мальовничі панно вздовж сходів і в житлових кімнатах. Всі люди, що входили в парадний вестибюль, відчували себе неначе на дні морському — такий був ефект його незвичайного декору.\nСам господар оселився в квартирі №3, а інші шість квартир здавав в оренду. Житло тут було екстра-класу: квартири 8-кімнатні, 9-кімнатні і 10-кімнатні (плюс 2–3 кімнати для служниць, кімната для гувернантки, запасна кімната, буфетна, посудомийна, два клозети, дві кладові і т.п.). Крім того, кожній родині надавався персональний винний підвальчик, склад для дров, стайня, сарай для екіпажу, кімнатка для кучера і навіть корівник. Молоко мешканці цього будинку пили від власних корів. Щоб уявити собі рівень мешканців, достатньо сказати, що тут, наприклад, знімав квартиру Всеволод Голубович – прем’ер-мінистр Української Народної Республіки (першої в ХХ столітті незалежної української держави)…\nСхоже, Городецький збирався будувати поруч із «Будинком з химерами» ще одну будівлю. В будь-якому випадку, він придав сусідню ділянку землі, розташовану на такому ж самому крутому схилі (зараз на цій ділянці є сходи, що ведуть вниз, до театру Франка). Можливо, Банкова вулиця була б прикрашена ще одним шедевром. На жаль, на сусідній ділянці архітектор так нічего і не побудував. Восени 1911 р. він поїхав полювати до Африки. Занадто великі витрати на сафарі поставили Городецького в скрутне матеріальне становище. Влітку 1912 р. він вимушений був закласти нерухомість – «Будинок з хімерами». Як він думав, на деякий час, але як виявилось, – назавжди. Викупити його так і не вдалось…\nПерераховувати всi будiвлi, до яких доклав руки Городецький, довелося б дуже довго — так їх багато в межах i за межами України. Найвiдомiшi та найпомiтнiшi з них знаходяться в Києвi — це згаданий костьол, караїмська кенаса, споруда теперiшнього Нацiонального музею України i, звичайно, «Будинок iз химерами».\nОкрім створення архітектурних проектів, Городецький проявляв свій творчий талант і в інших галузях — захоплювався ювелірною справою, писав акварелі, робив гравюри, створював дизайн костюмів для акторів театру Соловцова і для своєї дружини Корнелії.\nТридцять років невтомної і натхненної праці Владислава Городецького у Києві збагатили столицю унікальними архітектурними шедеврами, а їх автору при-несли заслужену славу і неабияку заможність. Немає сумніву, що наш талановитий земляк залишив би улюбленому місту ще немало своїх архітектурних автографів, якби не руйнівний подих більшовицької революції.\nСвідок величезних соціальних потрясінь в Україні, повністю втративши всі свої маєтності, нажиті сумлінною працею, В.Городецький навесні 1920 року разом з дружиною Корнелією емігрував до Варшави. Там він працював в Міністерстві суспільних робіт як архітектор. В Польщі за його проектами було споруджено в Пьотркові Трибунальському критий ринок і водогінну вежу, в Радомі і Любліні _ водогінну вежу та механізовані бойні, а в останньому ще й електростанцію. Майже всі ці споруди збереглися.\nНаприкiнцi 20-х рокiв Городецький переїхав до Iрану на запрошення американської iнвестицiйної компанiї «Генрi Улен i К°». Тамтешнiй шахiншах узяв курс на європеїзацiю стародавньої iмперiї, й будiвничому з його фантазiєю вистачило роботи: залiзничний вокзал у Тегеранi, театри, музеї, готелi...\nКупатись у променях слави на Сходi довелося недовго... У вiвторок 7 сiчня 1930 року вечiрнє видання «Кур’єр Варшавський» подало в чорнiй жалобнiй рамочцi пiд католицьким хрестом новину про смерть Владислава-Лешека Городецького. Ще довго у Києвi на нього чекали друзi (й газетнi репортери, для яких пан Владислав був справжньою знахiдкою). До останньої хвилини вони не вiрили, що вже нiколи не побачать Городецького за кермом ландоле з хвацько пiдкрученими вусами, а головне — його нестримно веселого погляду щасливої людини. Не вiрити, власне, пiдстави були. Адже стiльки разiв вiн повертався з полювання в далеких краях, коли його вже оголошували загиблим вiд пазурiв пораненого лева.\nБез таких особистостей свiт виглядає блiдим. У наш прозаїчний час так не вистачає творчої людини, котра б тримала слона як хатню тваринку...\nАрхітектор з химерами. Автор: Наталя IВАНИЦЬКА — за книжкою Дмитра МАЛАКОВА «Архiтектор Городецький». (журнал "Міжнародний туризм")


Півзахисник МФК “Прикарпаття” Ярослав Конкольняк розповів про настрій у команді – Івано-Франківська область онлайн\n15 Серпня, Середа 10:10\nПівзахисник МФК “Прикарпаття” Ярослав Конкольняк розповів про настрій у команді\nВін розповів про різницю між Першою і Другою лігами, настрій, який панує в команді та її цілі\nПівзахисник МФК “Прикарпаття” Ярослав Конкольняк, який став автором першого офіційного голу франківців у сезоні 2018/19, дав інтерв’ю прес-службі клубу.\n“Різниця колосальна, звичайно. Тут по-перше – команди та підбір гравців. У Першій лізі грають футболісти, які пограли і у Прем’єр-лізі, і за кордоном. Так само і в нашій команді є такі футболісти. Це і швидкість, прийняття рішень, і їхня майстерність. Тим більше, якщо команди ставлять собі задачу виходу в Прем’єр-лігу. Однак перші три тури показали, що наша команда здатна боротися з будь-яким суперником”, – каже Ярослав Конкольняк.\nКоманда ставить за мету закріпитися в Першій лізі.\n“Так, у нас є задача потрапити в десятку, але це – задача-мінімум. Я думаю, що практично її виконати можна. Стартові три матчі показали наш рівень гри, і що ми зможемо. Тільки нам треба працювати, працювати і працювати”.\nНавіть після поразки в стартовому домашньому матчі з «Балканами» команда не сварилася, а направила всю силу на роботу над помилками.\n“Ми показали, що ми можемо. Приїхали в гості до “Інгульця”, а це, до речі, дуже непроста команда. Вона грає в атакувальний, швидкісний футбол. І нам було дуже тяжко. Особливо у кінці другого тайму, і фізично ми трохи здалися. Треба було вести гру. Я думаю, що ця гра нас загартувала, додала впевненості у своїх силах. Тож на “Авангард” ми виходили з бойовим настроєм. Я чомусь вірив, що ми як мінімум не програємо”, – ділиться хавбек.


В Україні стартував продаж Samsung Galaxy J6 та J4 В Україні стартував продаж Samsung Galaxy J6 та J4\nRoot NationНовиниНовини ITВ Україні стартували продажі Samsung Galaxy J6 та J4\nВ Україні стартували продажі Samsung Galaxy J6 та J4\nВ Україні стартували продажі смартфонів Galaxy J6 і Galaxy J4. Рекомендована роздрібна вартість моделей складе 5999 і 4599 гривень відповідно. У червні Galaxy J4 буде ексклюзивно доступний в мережі Comfy і фірмових магазинах Samsung. Користувачі зможуть вибрати відповідний колір корпусу з трьох варіантів – чорного, золотого та лавандового. В якості подарунка покупці отримають додаткові 15 ГБ хмарного сховища в Samsung Cloud.\nГоловна особливість Galaxy J6 – 5,6-дюймовий безрамковий sAMOLED дисплей зі співвідношенням сторін 18,5:9. Це підкреслює дизайн пристрою і збільшує корисну площу екрану. Таким чином, користувач отримує великі можливості при колишніх габаритах.\n13-мегапіксельна камера з діафрагмою F / 1.9 дозволяє створювати хороші знімки. Galaxy J6 підтримує різні режими зйомки і додаткові функції. Власники смартфона зможуть додавати маски, стікери та фільтри. Пристрій непогано справляється зі зйомкою селфі – камера фокусується на обличчі та розмиває фон. Селфі можна робити і вночі, завдяки фронтальному спалаху з трьома рівнями інтенсивності.\nGalaxy J6 підтримує функцію розпізнавання обличчя. Також, дані додатково захищають сканер відбитків пальців і особлива Секретна папка. Остання створена для зберігання різного роду контенту – фотографій, програм, документів або звукових файлів – в спеціальному зашифрованому просторі. З нею вийде встановити до трьох акаунтів в месенджерах для поділу особистого і ділового спілкування.\nТакож, модель підтримує дві SIM-карти і має окремий слот для карток пам’яті microSD.\nТехнічні характеристики Galaxy J6:\nПроцесор 8-ядерний з тактовою частотою 1,6 ГГц\nДисплей Super AMOLED з діагоналлю 5,6 дюймів і роздільною здатністю HD+ (1480×720)\nКамера Основна камера на 13 Мп з апертурою F / 1.9, автофокусом і LED-спалахом. Фронтальна камера на 8 Мп з апертурою F / 1.9 і LED-спалахом. Максимально можлива роздільна здатність відео: FHD (1920×1080) 30 FPS\nМережа Підтримка 2-х SIM-карт розміру Nano-SIM, 2G GSM, 3G WCDMA, 4G LTE FDD, 4G LTE TDD\nДодатково Роз’єм для зарядки MicroUSB, GPS + Glonass, Beidou, 3,5 мм аудіороз’єм, Wi-Fi 802.11 b/g/n 2,4 ГГц, Bluetooth 4.2. Є підтримка карток пам’яті об’ємом до 256 ГБ\nГабарити 149,3×70,2×8,2 мм\nАкумулятор 3000 мАг. Автономності вистачає на 12 годин використання LTE, 17 годин в режимі програвання відео\nsAMOLED дисплей Galaxy J4 розміром 5,5 дюйма добре підходить для перегляду будь-якого контенту та одночасної роботи з двома застосунками в режимі багатозадачності AppPair. Наприклад, можна дивитися відео і тут же листуватися з друзями в месенджерах.\nТакож, Galaxy J4 підтримує карти пам’яті microSD, має два слота для SIM-карт і функцію Секретної папки для захисту особистих даних.\nТехнічні характеристики Samsung Galaxy J4:\nПроцесор 4-ядерний з тактовою частотою 1,4 ГГц\nДисплей Super AMOLED з діагоналлю 5,5 дюймів і роздільною здатністю HD (1280×720)\nКамера Основна камера на 13 Мп з апертурою F / 1.9, автофокусом і LED-спалахом. Фронтальна камера на 5 Мп з апертурою F / 2.2 і LED-спалахом. Максимально можлива роздільна здатність відео: FHD (1920×1080) 30 FPS\nМережа Підтримка 2-х SIM-карт розміру Micro-SIM, 2G GSM, 3G WCDMA, 4G LTE FDD, 4G LTE TDD\nГабарити 151,7×77,2×8,1 мм\nАкумулятор 3000 мАг. Автономності вистачає на 13 годин використання LTE, 18 годин в режимі програвання відео. батарея змінна


Пелін Карахан про акторську майстерність Мер'єм Узерлі - Останні новини серіалу Величне Століття\nПелін Карахан про акторську майстерність Мер'єм Узерлі\nПелін Карахан про вихід Мер'єм Узерлі із акторського складу і про прихід в серіал Вахіде Перчин : « Грати з Вахіде Перчин звичайно ж мені подобається, вона талановита актриса, я не забула що вона відчувала коли її не прийняв народ. Звичайно, кожен шанувальник звик до Мер'єм Узерлі, до її жестів, міміки, акценту, але вона пішла з причин і прийняти так відразу сестру Вахіде стало не так вже й легко. Коли я дізналася про вихід Мер'єм Узерлі з серіалу , я здивувалася сильно! Я взагалі, не очікувала даного, коли мені сказали я була в повній розгубленості. З часом людині варто зробити те, що для нього краще. Коли прийшла сестра Вахіде, знаєте , навіть коли я дізналася що Вахіде може взяти участь в серіалі в ролі Хюррем, я сильно зраділа! Вона дуже прекрасна людина! Грати з нею на одній площадці - прекрасно! З Мер'єм при грі було якесь почуття, як сказати те, ми з нею майже що ровесниці і грати мати і дочку було трохи важко, але з Вахіде все добре. Я багато вчуся у неї , так як у Вахіде дуже велика життєва історія , вона багато про що мені розповідає. Коли я з нею граю , я дивлюся на неї і милуюся нею , бо материнський голосок Вахіде - змушує мене захоплюватися нею ... »


Тривога - PSY-HELP.IN.UA\nЗміни в кількостях жіночих гормонів можуть спричинити тимчасові зміни настрою, в тому числі симптоми депресії.\nРоки, які передують менопаузі і власне переходу до неї, можуть викликати зміни у вашому організмі. Однак вони також можуть впливати на ваш мозок, особливо на психічне здоров’я.\nЧастота депресії в цей період збільшується вдвічі. Жінки, які в минулому переживали труднощі депресії чи тривожності, також можуть помітити відновлення симптомів.\n«Зміни в кількостях жіночих гормонів можуть спричинити зміни настрою на інших етапах вашого життя, тому зовсім не дивно, що вони можуть певним чином впливати на ваш настрій і під час менопаузального переходу», – стверджує доктор Гадін Джофф, асоційований професор психіатрії імені Поли А. Джонсон в галузі жіночого здоров’я у Гарвардській медичній школі і виконавчий директор у Connors Center for Women’s Health and Gender Biology при Brigham and Women’s Hospital.\nПередменструальний дисфоричний розлад (важча форма передменструального синдрому, який впливає на настрій) і післяпологова депресія є іншими прикладами захворювань, рушіями яких є гормональні зміни всередині організму, – у даних випадках перед менструацією або після пологів.\n«Гормони не є стовідсотковою основою цих розладів, – говорить доктор Джофф, – але жіночі гормони відіграють значну роль».\nЗміни настрою під час перименопаузи і менопаузи найчастіше мають легку форму. «Був установлений чіткий зв’язок між м’якшими симптомами депресії і гормональними змінами», – стверджує доктор Джофф. Для прикладу, Джофф була провідним автором дослідження 2019 року, яке було опубліковане в Журналі клінічної ендокринології та метаболізму і пов’язувало посилення симптомів депресії під час перименопаузи з коливаннями двох гормонів: прогестерону та естрадіолу (найпотужніша форма естрогену). Але що стосується великого депресивного розладу (важчої форми клінічної депресії), зв’язок зі змінами в жіночих гормонах не зрозумілий.\nПереважна більшість жінок, у яких з’явилися значні проблеми з настроєм під час менопаузи, зазнавали їх і в минулому. «Відносно рідко трапляється ситуація, коли жінка без досвіду депресії чи тривожності раптово стикається з їхніми важкими формами під час менопаузи», – говорить доктор Джофф.\nНа додачу до цього в середньому віці (тоді коли відбувається менопауза) жінка іноді стикається з безліччю джерел стресу, до числа яких входить піклування про дітей, старіння батьків і життєві зміни, – усі ці фактори можуть посприяти підвищенню частоти депресії і тривожності в цьому віці.\nТривожність і менопауза\nВ той час як дослідження показують чіткий зв’язок між менопаузою і депресією, то щодо тривожності не все так зрозуміло. «Про тривожність під час менопаузи відомо набагато менше, – говорить доктор Джофф. – Існують певні свідчення того, що жінки більш схильні до панічних атак під час і після менопаузального переходу» (панічна атака характеризується раптовим відчуттям надмірної тривоги, що супроводжується такими симптомами, як потовиділення, тремтіння, задишка або посилене серцебиття, яке не становить загрози).\nОднак цей очевидний зв’язок може відображати складність у з’ясуванні різниці між панічними атаками і звичайним менопаузальним симптомом – припливами. За словами доктора Джофф, вони можуть бути схожі. Під час панічної атаки серцебиття може частішати, і ви можете відчувати спітнілість та жар. Те саме стосується і припливів. Перед припливами декотрі жінки перебувають у стані аури – термін, який лікарі використовують на позначення відчуття, що передує захворюванням мозку, таким як мігрень. Перш ніж зіткнутися з припливами жару, ці жінки відчувають паніку або приреченість. «Одним з фактів, що допомагають відрізнити припливи від панічних атак, є те, що припливи не спричиняють задишку, в той час як панічні атаки можуть її викликати», – говорить доктор Джофф.\nЗміни в здоров’ї і порушення настрою\nЗміни у фізичному здоров’ї в період менопаузи також можуть бути рушієм змін настрою. Наприклад, тривожність може бути викликана гіпертиреоїдизмом, який стає дедалі частішим явищем з віком. На додачу до цього тривожність і депресія можуть бути спричинені нестачею сну, яка також частішає під час менопаузи, оскільки гормональні зсуви викликають нічні припливи жару або інші порушення сну, які роблять необхідний відпочинок більш важкодосяжним для жінок.\nОтже, що ви можете зробити для захисту вашого психічного здоров’я в період менопаузи?\nМайте на увазі, що зміни настрою можуть супроводжуватися іншими менопаузальними симптомами.\nСтежте за своїм настроєм і беріть до уваги патерни, наявні в інших факторах, таких як сон і рівень стресу. Звертайтеся за професійною допомогою, якщо симптоми стають важчими і перешкоджають повсякденному життю.\nЗмінюйте свій спосіб життя – для прикладу, підвищуйте фізичну активність, висипайтеся і контролюйте стрес для зниження потенційних симптомів.\nЗвертайтеся до інших – не боріться з труднощами наодинці.\nЗнайте, що це тимчасово. Зазвичай зміни настрою, що супроводжують гормональні зміни в жінок під час менопаузального переходу, не тривають довго. «Дані показують, що після менопаузи ці ризики, пов’язані з гормонами, з часом знижуються, – говорить доктор Джофф. – Люди, які вирішують лікувати це порушення за допомогою антидепресантів чи інших методів, необов’язково повинні будуть постійно продовжувати це лікування – можливо, лише в даний період. Я бачу багато жінок, які дійсно бояться, що вони занурюються в гнітючий досвід старіння». Це не так, і цьому можна зарадити.\nПеред початком нової роботи ви виявляли, що ваше серце сильно б’ється, а в голові крутяться думки: «А що коли»? Якщо це так, ви можете поставити собі питання: «Чи є в мене тривога?»\nТривога – це природна система реагування на загрози вашим тілом.\nКоли ваш мозок вважає, що ви в небезпеці, він посилає вашому тілу серію сигналів, що призводять до реакції «бийся або тікай».\nЗанепокоєння є компонентом симптомів тривоги\nТривога має три основних компоненти: емоційний, фізіологічний і когнітивний.\nУявіть, що вам належить провести презентацію. Ви можете помітити почуття страху і жаху – два приклади емоційної складової. Ви також можете помітити тілесні відчуття, такі як прискорене серцебиття, пітливість або важкість у животі, які представляють фізіологічний компонент.\nНарешті, ви можете подумати: «Я не можу цього зробити» або «Я зганьблюся». Занепокоєння і подібні негативні думки про те, що може статися в майбутньому, є когнітивним компонентом. Хоча занепокоєння є важливою частиною тривоги, таким чином воно є лише одним із трьох основних будівельних блоків.\nСпектр тривожних розладів\nТривога – це не щось погане. Нормальні рівні тривоги можуть проявлятися як низький рівень страху або побоювання, слабкі відчуття м’язової напруженості та потовиділення або сумніви у вашій здатності виконати завдання. Важливо відзначити, що симптоми нормальної тривоги не мають негативного впливу на повсякденну роботу.\nВони можуть насправді поліпшити вашу увагу і вирішення проблем, мотивувати вас працювати більше для досягнення мети або попередити вас про потенційну загрозу. Наприклад, занепокоєння з приводу майбутнього іспиту, швидше за все, змусить вас краще підготуватися. Занепокоєння, яке може відчути мандрівник при зустрічі з ведмедем, дозволяє бідоласі втекти в безпечне місце.\nЦі приклади показують, як нормальний рівень тривоги може бути адаптивним і корисним для вашого повсякденного життя.\nКлінічні рівні занепокоєння падають до іншого кінця спектра. Діагностичні тривожні розлади виникають, коли рівень тривожності достатньо підвищується, щоб швидко знизити працездатність.\nЯк дізнатися, чи ви перейшли в зону повномасштабного тривожного розладу?\nТривожні розлади характеризуються серйозним, постійним хвилюванням, яке є надмірним для ситуації, а також крайнім униканням занепокоюючих ситуацій.\nЦі симптоми викликають дистрес, погіршують щоденне функціонування і проявляються протягом значного періоду. Наприклад, людина, якій необхідно побути вдома кілька днів поспіль через напади паніки, ймовірно, страждає від тривожного розладу.\nРізні методи лікування, засновані на фактичних даних, ефективні при різних тривожних розладах. Наприклад, чоловікові, який страждає від панічного розладу, ймовірно, допоможе експозиційна терапія, в той час як жінці, яка страждає від соціофобії, можливо, найкраще підійде когнітивно-поведінкова терапія (КПТ). Якщо ви вважаєте, що у вас може бути тривожний розлад, зверніться за допомогою якомога швидше.\nЩо таке «майже тривожно» і як із цим упоратися?\nУ міру того, як тривога переміщається по спектру від нормального до клінічного, сіра зона посередині може, як і раніше, чинити негативний вплив на ваше життя: «майже тривожна» зона. Коли рівень тривожності більше не є адаптивним для вашої роботи і стає бар’єром для вашого задоволення від життя, але ще не відповідає діагностичному порогу тривожного розладу, ви «майже тривожні».\nМожливо, вам важко зосередити свою увагу на завданнях, коли ви відвернені негативними думками, страхом чи неприємними відчуттями тіла. Наприклад, «майже занепокоєний» може сидіти за столом весь день, домагаючись мінімального прогресу у виконанні завдання, через постійні переживання і важкість у животі. Хоча тривога не унеможливила прихід на роботу, рівень пережитої тривоги заважає функціонувати.\nВикористання поняття «майже занепокоєння» може допомогти вам вловити занепокоєння до того, як воно стане занадто екстремальним, і націлити його на використання стратегій, які засновані на фактичних даних і допоможуть повернути тривогу назад по спектру на адаптивний рівень.\nКоли ви відчуваєте себе занадто схвильованими, спробуйте методи, засновані на доказах, щоб повернути рівень вашої тривоги в норму.\nОсь кілька інструментів, щоб спробувати:\nЯкщо ви думаєте щось на кшталт: «Я не можу цього зробити», «Я ніколи не виконаю цього завдання», – киньте виклик такій думці, запитавши, чи є вона дійсною або корисною. Швидше за все, ви виявите, що ці думки підживлюються вашим неспокійним мозком, тому важливо зупинити їх.\nЯкщо ваші думки виходять із-під контролю, витратьте декілька хвилин, щоб попрактикувати mindfulness-медитацію. Зосередження уваги на теперішньому моменті відвертає ваші думки від минулого і майбутнього, допомагаючи вам переконцентрувати себе.\nВизначте ситуації, які викликають у вас занепокоєння, і вирішуйте їх, а не уникайте. Наприклад, якщо ви боїтеся публічних виступів, розмовляйте з іншими якомога частіше. Згодом ви виявите, що дискомфорт зникає, коли стикатиметеся з тими речами, які раніше викликали у вас занепокоєння!\nСимптоми тривоги широко варіюються. Незважаючи на це, є ймовірність, що в якийсь момент ви відчували випадкові фізичні та емоційні сигнали лиха, як-от панічне дихання, проблеми зі сном, почуття страху або навіть цикли занепокоєння. Це нормально.\nЗанепокоєння саме по собі не є проблемою. Воно закріплює захисну біологічну відповідь на небезпеку, яка підсилює серцебиття і дихання. Насичена киснем кров перекачується в м’язи, поки ваше тіло готується до боротьби або втечі.\nКрихта здорового занепокоєння може переконати вас прийти на роботу вчасно, підштовхнути вас до того, щоб ретельно готуватися до іспиту, або відмовити вас від самотніх блукань темними вулицями.\n«Переживати занепокоєння – нормальне явище», – говорить доктор Джин Бересін, виконавчий директор у Clay Center for Young Healthy Minds при Массачусетській лікарні загального профілю.\n«Певна кількість занепокоєння може бути навіть корисною. Проблема в тому, що іноді системи, які лежать в основі наших реакцій на сполох, перестають регулюватися, тому ми дуже гостро реагуємо або реагуємо не на ті ситуації».\nТяжкість симптомів і здатність людини справлятися відокремлюють повсякденні тривожні турботи від тривожних розладів. За даними досліджень, майже кожна п’ята людина від 18 років і кожен третій підліток у віці від 13 до 18 років страждали тривожним розладом протягом 2017 року.\nЯкщо занепокоєння постійне, надмірне або зазвичай пов’язане із ситуаціями, які не являють собою реальну загрозу, повідомте про це своєму лікареві, який може обговорити варіанти лікування або направить вас до досвідченого фахівця з психічного здоров’я.\nЯкий у вас тривожний розлад?\nЯк і у випадку будь-якої проблеми зі здоров’ям, необхідний точний діагноз. Кілька загальних тривожних розладів включають в себе:\nГенералізований тривожний розлад. Модель надмірного занепокоєння протягом більшості днів як мінімум упродовж шести місяців, які часто супроводжуються фізичними симптомами, як-от м’язова напруга, прискорене серцебиття або запаморочення.\nСоціальний тривожний розлад. Почуття сильної тривоги в соціальних ситуаціях або при необхідності виступати перед іншими, наприклад на публічних виступах.\nФобії. Конкретна тварина, комаха, предмет або ситуація викликають серйозну тривогу.\nПанічний розлад. Панічні атаки – це раптові інтенсивні напади несамовитого страху і задишки. «Таке відчуття, ніби вас щойно оминув удар від фури», – говорить доктор Бересін.\nПостійне занепокоєння завдає шкоди здоров’ю. Наприклад, тривога підвищує рівень гормону стресу кортизолу, підвищуючи кров’яний тиск, який з часом сприяє виникненню проблем із серцем, інсульту, захворювань нирок і сексуальної дисфункції.\nУ дослідженні «Lancet» 2017 року з використанням сканування мозку вимірювалася активність в мигдалині – ділянці, яка встановлює частки секунди реакції на небезпеку і кодує спогади про страшні події. Найбільша активність у мигдалині корелює з більш високим ризиком серцево-судинних захворювань.\nМожливо, це викликає вироблення імунною системою додаткових білих клітин для боротьби з передбачуваними загрозами. У людей, що борються з емоційним стресом, це може викликати запалення і утворення зубного нальоту, що призводить до серцевих нападів та інсультів.\nЯкість життя теж потерпає. Нав’язливі думки, боязнь панічних атак, інтенсивна самосвідомість і страх відторгнення, а також інші ознаки тривожних розладів, змушують людей уникати ситуацій, що викликають тривогу. Це заважає стосункам, роботі, шкільному навчанню та іншим заняттям, оскільки люди ізолюють себе, відкидають наявні можливості та відмовляються від можливих радощів життя.\nЕфективні методи лікування тривоги\nЛікування з урахуванням діагнозу. Ефективні варіанти включають в себе:\nЗміни в способі життя, як-от відмова від кофеїну, регулярні фізичні вправи і відмова від ліків або речовин, які можуть викликати симптоми тривоги.\nВправи для розуму і тіла, як-от глибоке дихання, медитація, медитація усвідомленості й техніки, здатні послабити м’язову напругу.\nПсихотерапія, як-от як когнітивно-поведінкова терапія (КПТ) та експозиційна терапія. КПТ вчить людей кидати виклик і переосмислювати спотворене чи безкорисне тривожне мислення, тому що думки впливають на почуття та дії. Експозиційна терапія допомагає людям вгамовувати занепокоєння, поступово піддаючи людину небезпечним ситуаціям чи об’єктам під керівництвом терапевта.\nЛіки, як-от препарати короткої дії – бензодіазепіни, що приймаються в міру необхідності при сплесках тривоги. Низькі дози деяких антидепресантів, особливо селективних інгібіторів зворотного захоплення серотоніну, допомагають зменшити занепокоєння при щоденному прийомі.\nЧасто комбінація підходів є найкращим методом. Зняття тривоги за допомогою ліків при використанні КПТ або експозиційної терапії для посилення навичок подолання труднощів може зробити тривогу керованою.\nТривога за здоров’я може заважати вашому життю, але вона піддається лікуванню.\nВи годинами вивчаєте інформацію про здоров’я в інтернеті? Коли у вас болить горло, ви відразу думаєте, що це рак, а не застуда? І навіть коли медичні аналізи показують, що ви здорові, ви не почуваєтеся краще? У глибині душі ви досі відчуваєте, нібито щось не так.\nЦе схоже на вас або на близьку вам людину? Ці симптоми можуть бути сигналом розвитку іпохондрії.\nІпохондрія – це стан, який змушує здорових людей переживати, начебто вони хворі, навіть коли в них немає симптомів.\n«Люди з іпохондричним розладом здебільшого бояться важких захворювань, як-от ВІЛ, рак або недоумство. Вони набагато менше хвилюються щодо запалення горла, скручування щиколотки чи застуди», – говорить доктор Тімоті Скарелла, викладач психіатрії в Гарвардській медичній школі.\nЦя боязнь серйозних захворювань може заважати їхньому повсякденному життю. Це може спонукати їх шукати непотрібні аналізи, витрачати години в кабінеті лікаря і марнувати цілі дні на тривогу. Втім, люди з іпохондричним розладом можуть зосередитися не тільки на власному здоров’ї. «Дехто може так само непокоїтися щодо здоров’я своїх дітей», – каже він.\nІпохондрія є відносно поширеним захворюванням, яке вражає від 4% до 5% людей. Однак експерти вважають, що ці цифри занижені, а справжні показники наближені до 12% або навіть удвічі вищі, за словами доктора Скарелли. На відміну від інших тривожних розладів, які найчастіше трапляються в жінок, іпохондрія, схоже, однаково впливає як на чоловіків, так і на жінок.\nНе завжди турбота про здоров’я свідчить про занепокоєність здоров’ям\nТурбота про здоров’я – це не те саме, що й тривога за здоров’я. Час від часу хвилюватися за своє здоров’я – нормально. Ви можете поставити собі запитання, чи є ваш біль у животі ознакою більш серйозного захворювання. Якщо в минулому ви тяжко хворіли, є нормальним непокоїтися за майбутні аналізи.\n«Існує різниця – принаймні з точки зору медицини – між людиною, у якої немає мінімальних симптомів і яка часто хвилюється, що захворіє, і людиною, яка непокоїться щодо небезпечних симптомів», – говорить доктор Скарелла. Однак він зазначає, що занепокоєність реальними станами здоров’я також може стати проблематичною.\nЧасто люди з іпохондрією неправильно тлумачать нормальні фізичні симптоми і пов’язують їх із чимось більш серйозним. Наприклад, коли вони затиснуть руку під час сну, то замість того, щоб потрусити нею, вони будуть хвилюватися щодо можливого інсульту.\nСимптоми, викликані тривогою, – ті, які можуть включати в себе біль у м’язах, біль у грудях, зміни серцевого ритму, головні болі та запаморочення, – можуть посилити існуючу занепокоєність своїм здоров’ям.\nОтже, як ви дізнаєтеся, чи ви хворі, чи просто хвилюєтеся, що занедужаєте? Ось деякі характерні ознаки іпохондричного розладу:\nУ вас немає симптомів, але ви все одно побоюєтеся, що у вас є хвороба.\nКоли лікар переконує вас, що ви не хворі, це не позбавляє вас нервозності.\nВи постійно шукайте інформацію про здоров’я в інтернеті.\nЧитаючи новину про хворобу, ви починаєте хвилюватися, нібито вона у вас є.\nВаша турбота про здоров’я впливає на ваше життя, сім’ю, роботу чи хобі.\nНайчастіше людям з іпохондричним розладом властива модель поведінки, яку лікар може помітити тільки з часом. «Я розмовляю з людьми, які телефонують своєму лікарю п’ять, шість або сім разів на тиждень, – говорить доктор Скарелла. – Кожні три або чотири місяці вони можуть іти до свого лікаря для тесту на ВІЛ, незважаючи на те, що в них не було нових сексуальних партнерів або будь-яких подій, які могли б підвищити ризик».\nТестування полегшує нервозність?\nУ той час як тестування може здатися швидким і простим способом полегшити тривогу за здоров’я, людям, у яких це занепокоєння стало неконтрольованим, рідко отримують від цього тривале полегшення.\n«Повторне тестування не може заспокоїти людей з іпохондричним розладом; люди не заспокоюються, коли отримують нову інформацію, яка спростовує їхній страх», – говорить доктор Скарелла.\nЛікарі часто потрапляють у цю пастку, думаючи: «Чому б не зробити тест, щоб заспокоїти цю людину?» Це схоже на розумний підхід. Проте в кінцевому рахунку жодна кількість досліджень не знімає тривогу, за словами доктора Скарелли. Насправді тести можуть тільки посилити неспокій.\nУ той час як декотрі люди постійно консультуються зі своїм лікарем і просять про тестування, в інших випадках іпохондричний розлад змушує людей повністю уникати лікаря, а це може призвести до того, що виліковні стани будуть недіагностованими.\n«Існує реальний ризик, якщо не піти до лікаря, наприклад можна не пройти відповідне обстеження на рак», – говорить доктор Скарелла. Таке уникнення може стати дуже небезпечним, якщо людина дійсно хвора, але боїться перевіритися через страх перед поганими новинами. Наприклад, людина, у якої апендицит, відкладає візит до лікаря.\nЛікування іпохондричного розладу\n«Найважливіше, що потрібно знати про іпохондрію, – це те, що вона є виліковною проблемою», – каже доктор Скарелла. Статистика показує, що тривожні розлади, як правило, значно недооцінюються. За даними Anxiety and Depression Association of America, лікування отримують лише 37% людей з тривожними розладами.\nПри іпохондрії люди можуть не приписувати свої симптоми тривозі, а дійсно вважати, що вони хворі. І вони можуть не знати, що допомога доступна.\n«Людям з іпохондрією не варто говорити, що їхні симптоми фальшиві або що це все в їхній голові», – говорить доктор Скарелла. «Часто більш конструктивним буде спонукати їх дивитися на те, що приносить занепокоєність у їхнє життя, – каже він. – Як тривога заважає речам, якими вони насолоджуються?»\nЯкщо ви підозрюєте, що у вас може бути іпохондрія, зосередьтеся на тому, що ви втрачаєте. Ви б вважали за краще провести кілька годин у відділенні невідкладної допомоги в очікуванні результату тесту, який ви пройшли два тижні тому, чи зайнятися чимось, що ви любите?\nЗверніться за консультацією до фахівця з психічного здоров’я. Ваш лікуючий лікар може надати направлення.\nДоктор Скарелла каже, що люди з тривогою за здоров’я часто зазнають інших психічних розладів, як-от депресія, тривожний розлад або посттравматичний стресовий розлад. Через це лікування може потребувати вирішення декількох питань. Варіанти лікування включають медикаменти і психотерапію, часто у формі розмовної терапії, яка може допомогти вам впоратися з проблемами і подолати їх.\nПроте в кінцевому підсумку ті, хто звертається за допомогою, часто здатні подолати постійну тривогу. «Це можна виправити», – говорить доктор Скарелла.\nНепокоїтеся через усі новини про коронавіруси та ускладнення? Ну, це нормально. Якщо вам цікаво, як впоратися з виникаючою тривогою, цей пост допоможе вам пройтися сходинками, корисними для багатьох.\nЯкщо ви часто боретеся з тривогою, занепокоєнням щодо свого здоров’я або нав’язливими думками й діями, вам може знадобитися додаткова допомога.\nНе хвилюйтеся через коронавірус\nУміння впоратися з власною тривогою завжди вимагає невеликої розумової діяльності. Дайте відповідь на ці питання:\nЩо зазвичай відбувається з вашим тілом, коли занепокоєння наростає?\nНаскільки ви стурбовані?\nЩо зазвичай допомагає вам впоратися із занепокоєнням?\nКоли занепокоєння зростає через те, що ми стикаємося з такою загрозою, як коронавірус, нам потрібно зосередитися на тому, що допомагає нам послабити тривогу.\nТримайте ці думки в голові. Ви повністю готові допомогти собі. Ви можете зробити кроки, щоб розслабитися та заспокоїтися. Пам’ятайте, що саме працює для вас: як люди ми не такі вже й різні, але в кожного є свої вподобання.\nСпробуйте робити це частіше\nСпілкуйтеся з друзями та близькими за допомогою відеочатів, телефонних дзвінків і текстових повідомлень. Це дійсно допомагає відчути силу ваших зв’язків з друзями й близькими, навіть якщо ви не можете бути з ними особисто.\nЧитайте джерела лише з достовірною медичною інформацією, щоб уникнути дезінформації щодо вірусу.\nСпробуйте робити це рідше\nБудь ласка, не зловживайте панічними новинами або дезінформацією.\nМожна отримувати трохи регулярних оновлень з достовірних джерел вранці і ще раз коротко перевіряти їх у кінці дня. Немає необхідності стежити за новинами в режимі 24/7 – це може значно посилити вашу тривогу.\nПрактичні заходи для зниження ризику зараження коронавірусом\nВсі ми можемо зробити три здорові, розумні кроки:\nУникати непотрібних подорожей і натовпів.\nЧасто мити руки з милом і водою (або дезінфікуючим засобом для рук на спиртовій основі) протягом 20 секунд.\nТримати руки подалі від обличчя, особливо від очей, рота й носа.\nУ багатьох людей, інфікованих коронавірусом, з’являються симптоми, як-от підвищення температури і сухий кашель, під час інкубаційного періоду. Тим не менш деякі люди можуть зовсім не проявляти симптомів. Вірус може поширюватися, коли заражена людина кашляє або чхає. Вірусні краплі, які переміщуються в повітрі на кілька метрів, можуть вдихатися або потрапляти на поверхні, яких торкаються інші люди, наприклад на дверну ручку або кнопку ліфта.\nМи повинні бути обережні та уважні. Проте як тільки ми перетворимо основні запобіжні заходи в звичку, ми зможемо глибоко зітхнути і зробити все можливе, щоб заспокоїтися. Немає необхідності постійно перебувати в стані підвищеної готовності. Це вимотає вас емоційно і фізично, тому постарайтеся пристосувати свій рівень пильності відповідно до вашого безпосереднього оточення. Як тільки повертатиметеся додому, вимивайте руки дуже добре і шукайте способів розслабитися й відчути себе в безпеці. Безпека – основна потреба для всіх нас.\nЯк ви можете розслабитися, забувши про коронавірусну тривогу?\nОсь кілька перевірених способів розслабитися:\nЙога. Не фанат йоги? Не потрібно починати зараз, якщо ви не хотіли спробувати. Однак іноді пробувати щось нове і відкривати для себе нові види діяльності, від яких можна отримувати користь і задоволення, може бути здоровим способом відволіктися. «Yoga Studio» і «Pocket Yoga» – хороші додатки, які варто спробувати.\nМедитація. Регулярна медитація дуже заспокоює. Додатки, як-от «Headspace» або «Calm», навчають простих форм медитації.\nКонтрольоване дихання. Є одна проста техніка – квадратне дихання. Візуалізуйте своє дихання у формі квадрата. Виконуючи інструкції «вдихнути», «затримати дихання» або «видихнути», повільно рахуйте до трьох. Спробуйте це зараз. Вдихніть з першої сторони квадрата. Повільно рахуйте «один, два, три». Затримайте дихання вверху. «Раз, два, три». Видихніть з іншої сторони квадрата. «Раз, два, три». Потім затримайте дихання на дні. «Раз, два, три». Через кілька хвилин ви відчуєте себе спокійнішими і зосередженішими.\nТакож спробуйте інші способи розслабитися. Можливо, вам подобається читати хороші книги або дивитися хороші комедії. Їжте знайомі продукти, які вам завжди подобаються. Залишайтеся на зв’язку зі своїми друзями й близькими. Контакт може допомогти і вам, і їм.\nМи всі разом перебуваємо в цій подорожі. Новини про вірус, швидше за все, будуть погіршуватися, а потім поліпшуватися. Зробіть розумні кроки, які вам допоможуть: зорієнтуйтеся в ситуації, дотримуйтесь правил гігієни, використовуйте заспокійливі стратегії і, можливо, спробуйте щось нове. Здорові, розумні рішення стосовно того, що робити, а що ні, матимуть велике значення для того, аби залишатися максимально безпечними.\nСимптоми тривоги, які є частими або достатньо серйозними, щоб порушити ваше життя, все ще можна успішно лікувати.\nВи, ймовірно, відчували симптоми тривоги:\nпочуття побоювання і страху.\nМожливо, ви відчували занепокоєння перед важливою подією або серйозною медичною процедурою. «Певний ступінь тривоги нормальний і навіть необхідний. Занепокоєння – це сигнал, який сповіщає нас: щось не так і на це потрібно звернути увагу. Однак ви не хочете, щоб ця реакція стала перебільшеною або домінувала у вашому житті», – говорить доктор Енн Р. Епштейн, медичний редактор гарвардського спеціального звіту про стан здоров’я «Як справлятися з тривожними і стресовими розладами». Якщо ж ви часто відчуваєте занепокоєння без видимої причини, у вас може бути тривожний розлад.\nТривожні розлади – це спектр взаємопов’язаних станів зі схожим біологічним походженням. Хоча в кожного розладу є свій набір симптомів тривоги, велика їх кількість частково збігається. Деякі з найбільш поширених симптомів тривоги включають в себе:\nірраціональне почуття тривоги, страху або небезпеки;\nфізичні симптоми, як-от збудження, тремтіння, нудота, жар або озноб, запаморочення, задишка або часте сечовипускання.\nСерйозність ваших симптомів і здатність справлятися з ними можуть допомогти визначити, чи ви просто відчуваєте щоденну тривогу, чи у вас тривожний розлад.\nЯкщо симптоми заважають вашому життю, то час поговорити з психіатром.\nБільш ніж половині людей з одним типом тривожного розладу також притаманні інші типи. Крім того, у людей з тривожними розладами часто бувають симптоми депресії і навпаки.\nГенералізований тривожний розлад. Надмірне занепокоєння щодо різних речей більшість днів протягом шести місяців.\nПанічний розлад. Періодичні напади паніки – раптові хвилі сильної тривоги, побоювань, страху або жаху з фізичними симптомами, як-от задишка, серцебиття, пітливість і біль у грудях.\nСпецифічні фобії. Надмірний страх перед певними ситуаціями або речами, як-от висота (акрофобія), натовп (агорафобія), замкнення в тісному приміщенні (клаустрофобія) або павуки (арахнофобія).\nСоціофобія. Надзвичайний дискомфорт у соціальних ситуаціях, як-от публічні виступи або навіть розмова з новим знайомим.\nОбсесивно-компульсивний розлад. Повторювані тривожні думки (нав’язливі ідеї) і неконтрольована повторювана поведінка (ритуали або примус), призначена для зменшення занепокоєння, викликаного цими думками.\nГострий стресовий розлад. Симптоми тривоги, які тривають до місяця після травматичного досвіду, вказують на гострий стресовий розлад. Симптоми, які викликані серйозною або загрозливою для життя травмою і тривають протягом декількох місяців чи років після цього, сигналізують про посттравматичний стресовий розлад.\nЖиття з тривожними розладами\nМожна жити з легким тривожним розладом. Проте коли занепокоєння досить сильне, щоб заважати повсякденному життю, лікування, як правило, являє собою єдиний спосіб боротьби з ним. Варіанти лікування включають медикаментозне лікування, психотерапію або їх поєднання. Якщо не лікуватися, цілком імовірно, що розлад погіршиться або виникне інший тривожний розлад. Також важливо лікувати стани, якими часто супроводжується тривога, як-от депресія та алкогольна або наркотична залежність.\nДля людей, які хвилюються за все і ні за що конкретно, є кілька варіантів лікування.\nВвімкнувши телевізор, людина, найімовірніше, почує масу тривожних новин: дедалі слабша економіка, міжнародні політичні конфлікти, стихійні лиха. У той же час вона може відчувати особистий стрес, наприклад побоювання щодо забезпеченості роботою або ж здоров’я.\nЧасто тривога є реакцією на невпевненість і небезпеку, але постійне занепокоєння і нервозність можуть бути ознаками генералізованого тривожного розладу.\nЦей широко розповсюджений розлад у певний момент життя зачіпає близько 5-6% людей. У жінок імовірність розвитку генералізованого тривожного розладу вдвічі вища, ніж у чоловіків. Результати деяких досліджень наводять на думку, що поширеність цього розладу збільшується з віком. Зазвичай генералізований тривожний розлад уперше виникає, починаючи з юнацького віку і закінчуючи приблизно п’ятдесятьма п’ятьма роками, тобто пізніше, ніж інші психіатричні розлади.\nУ той час як інші тривожні розлади, в тому числі специфічні фобії і соціофобія, виникають внаслідок конкретних ситуацій, генералізований тривожний розлад головним чином характеризується виснажливим занепокоєнням і хвилюванням без будь-якого конкретного приводу або взагалі без причини.\nПостійне і безперервно мінливе хвилювання в людей, які страждають генералізованим тривожним розладом, здебільшого стосується повсякденних справ.\nВони не можуть позбутися відчуття, наче трапиться щось погане і вони не будуть до цього готові. Вони можуть надмірно хвилюватися, що пропустять зустріч, втратять роботу або ж попадуть в аварію. Деякі люди навіть можуть тривожитися через свою надто велику тривожність.\nНевід’ємною частиною генералізованого тривожного розладу є фізичні симптоми, такі як:\nЗгодом ці фізичні прояви тривоги можуть несприятливо вплинути на здоров’я. Наприклад, люди з генералізованим тривожним розладом більше, ніж інші, ризикують дістати інфаркт і зазнати інших проблем із серцево-судинною системою.\nГенералізований тривожний розлад часто виникає в поєднанні з іншими психіатричними розладами. Приблизно дві третини людей з генералізованим тривожним розладом також страждають великим депресивним розладом. Близько в четверті хворих спостерігається панічний розлад. Багато хто стикається з розладами, викликаними вживанням психоактивних речовин, та алкогольною залежністю.\nКрім того, генералізований тривожний розлад може зачепити когнітивні здібності, але не так, як депресія. Ті, хто страждає генералізованим тривожним розладом, схильні роздумувати про можливі невдачі, в той час як люди з великим депресивним розладом більше наражаються на труднощі при розумовому навантаженні.\nГенералізований тривожний розлад – це зайве хвилювання, яке слабо піддається контролю і викликає важкі страждання або ж заважає повсякденній діяльності.\nСимптоми зазвичай виникають щонайменше протягом шести місяців, і серед них присутні мінімум три ознаки з нижченаведеного списку:\nтруднощі при зосередженні;\nНейробіологічні основи тривоги\nГенералізований тривожний розлад, як і інші види тривожності, ймовірно, виникає через надмірну активізацію мозкового механізму, що лежить в основі страху і так званої реакції «бийся або тікай».\nКоли людина стикається з небезпекою, активізуються дві нервові мережі, завдяки яким різні ділянки мозку отримують інформацію про небезпеку, наприклад при вигляді або запаху вогню. Одна мережа тягнеться до кори – крайньої частини головного мозку, що відповідає за мислення і прийняття рішень. Друга мережа передбачає більш глибоку структуру – утворення, що зветься мигдалеподібним тілом і є основним в обробці емоційної інформації. Мигдалеподібне тіло фіксує реакції організму на довколишнє середовище, оцінює емоційну значущість тієї чи іншої події та організовує реакцію, яку людина може навіть не усвідомлювати.\nНезважаючи на те, що в активному стані перебувають кілька нервових мереж, мигдалеподібне тіло ініціює швидку реакцію на небезпеку. Воно взаємодіє з гіпоталамусом, розташованим біля основи головного мозку, спонукаючи швидке виділення гормонів, які підвищують частоту серцебиття і кров’яний тиск, напружують м’язи і, як правило, викликають реакцію «бийся або тікай». Ця система активізується до того, як кора головного мозку починає обробляти те, що відбувається, а це являється цінним у плані виживання. Наприклад, людина, яка переходить вулицю, може відстрибнути зі шляху автомобіля, що мчить, перш ніж усвідомить небезпеку.\nМигдалеподібне тіло також взаємодіє з іншими утвореннями мозку для зберігання емоційних спогадів, серед яких – пам’ять про страхітливі події. Проте це може створити проблему для людей, які страждають тривожними розладами. Мигдалеподібне тіло може виявитися настільки чутливим, що буде занадто гостро реагувати на ситуації, які насправді нічим не загрожують, таким чином приводячи в дію нервові мережі, котрі викликають екстрену реакцію на стрес. Згодом тривога прив’язується до ситуацій, думок і спогадів, які не мають стосунку до справжніх джерел небезпеки. У цьому сенсі мозок ненавмисно створює для себе страхи.\nЖиттєвий досвід також сприяє тривожним розладам. Важкий або ж постійний стрес може викликати гіперактивну тривожну реакцію. Люди з певними рисами характеру, до яких входить сором’язливість, також можуть бути вразливішими до тривожних розладів. Завдяки психотерапії є можливість дізнатися психологічні причини тривоги і попрацювати над ними.\nЛіки від генералізованої тривожності\nМедикаменти, які найчастіше використовуються для лікування генералізованого тривожного розладу, – це антидепресанти, такі як:\nподвійні селективні інгібітори зворотного захоплення серотоніну і норадреналіну (СІЗЗСН).\nДля того щоб дати необхідний ефект, ці препарати вимагають більше часу, ніж традиційні протитривожні засоби, бензодіазепіни, але за їх допомогою можна досягти більшого полегшення симптомів.\nАнтидепресанти впливають на нейромедіатори, які задіяні в багатьох ділянках мозку. Отже, вони впливають на рівень тривоги, настрій і ступінь збудження. СІЗЗС, які прописані для лікування тривожності, включають в себе:\nСеред СІЗЗСН дієвими можуть виявитися:\nПобічні ефекти антидепресантів включають в себе сексуальні проблеми, збільшення маси тіла та безсоння. Є імовірність легкої і, як правило, можливої для запобігання реакції, якщо антидепресант знятий з виробництва, але при цьому ризик зловживання відсутній.\nТакож використовується препарат з іншим механізмом дії – буспірон («Буспар»). Він часто не спрацьовує через вживання занадто малих доз. Однак при терапевтичних дозах буспірон викликає більше фізичних побічних ефектів.\nЩе один варіант лікування полягає в прийомі трициклічних антидепресантів. У разі застосування цих медикаментів можуть виникати більш незручні побічні ефекти, ніж при використанні СІЗЗС і СІЗЗСН, наприклад:\nпроблеми із сечовипусканням.\nПроте деякі люди, які страждають тривожністю, дійсно краще себе почувають, вживаючи ці антидепресанти, і вважають відповідні побічні ефекти контрольованими або навіть кращими, ніж негативний вплив інших препаратів, тим самим підкреслюючи важливість персоналізованого лікування.\nТерапія генералізованого тривожного розладу\nЛюди з генералізованим тривожним розладом також можуть отримати користь від психотерапії. Когнітивно-поведінкова психотерапія (КПТ), імовірно, є найбільш вивченим підходом.\nЛюди, які страждають генералізованим тривожним розладом, схильні звертати увагу на все, що їм здається загрозливим, і незрозуміле почуття небезпеки стає частиною всього процесу мислення. Вони постійно непокояться, намагаючись визначити й описати свої проблеми, внаслідок чого тривога тимчасово зменшується, але в підсумку почуття недостатнього контролю зберігається. Очікування катастрофи і фізичні симптоми тривоги здатні взаємопідсилюватися.\nКПТ допомагає людям із генералізованим тривожним розладом усвідомлювати, а потім виправляти хибні інтерпретації, що сприяють тривозі. Когнітивно-поведінковий терапевт допомагає хворому усвідомити, коли він неправильно тлумачить події, посилює труднощі і робить песимістичні припущення, ґрунтуючись на малій кількості доказів.\nПід час КПТ пацієнтові дозволяється вести щоденник для запису і вивчення своїх думок та почуттів, приділяючи особливу увагу тим, які викликають або ж полегшують занепокоєння. Терапевт допомагає пацієнтові усвідомити автоматичні думки і припущення, щоб той міг конкретизувати свої незрозумілі тривоги, оцінити їх і визначити, чи є вони нереалістичними.\nПоведінковий аспект КПТ тягне за собою вивчення нових способів усувати труднощі та реагувати на тривожні ситуації. Пацієнти повинні пройти навчання щодо вирішення проблем та засвоїти навички поставлення цілей і розставлення пріоритетів.\nВикористовувані методи включають в себе:\nмоделювання (імітативне навчання).\nПрикладна релаксація – це модифікована форма КПТ. Вона допомагає пацієнтам навчитися технік релаксації, щоб вгамовувати збудження нервової системи під час стресу. Лікування часто починається з контролю прискореного дихання. Пацієнти вчаться застосовувати ці техніки релаксації в момент виникнення тривожних думок або ситуацій.


Кров в калі Стілець з кров’ю Кров з заднього проходу | Здоров'я, Ліки, Харчування\nКров в калі Стілець з кров’ю Кров з заднього проходу\n26 Березень 2014, 8:06 am\nКров в калі (ректальні кровотечі)\nКров в калі (кров із заднього проходу, стілець з кров’ю, анальний кровотеча, кишкова кровотеча) – один з найпоширеніших симптомів захворювань анальної області, анального каналу, прямої та ободової кишки – є ознакою пошкодження слизової\nта / або судин кишечника.\nПоява крові з заднього проходу може бути як симптомом захворювань, які не загрожують життю людини, так і ознакою дуже серйозних захворювань, в яких не можна зволікати зі зверненням до лікаря, так як це може мати життєво важливе значення.\nЗахворювання, при яких може бути кровотеча з прямої кишки:\n• Поліпи прямої, ободової кишки (опухолеобразние освіти на поверхні слизової оболонки кишки)\n• Рак прямої, ободової кишки у стадії розпаду\n• Рак інших відділів кишечника і шлунку (у стадії розпаду)\n• Варикозне розширення вен стравоходу (дуже рідко)\n• Інфекційні причини появи крові в калі (Дизентерія, Амебіаз – протозойная інфекція)\n• Ендометріоз з залученням слизової товстої кишки (зв’язок кровотечі з менструацією)\n• Побічна дія ліків (деякі антибіотики, препарати з калієм можуть викликати виразки кишечника і кровотеча)\n• Деякі аномалії судин кишечника (гемангіома і ін.)\nПоява крові в калі і на папері завжди є серйозним і грізним симптомом, що вимагає участі лікаря, так як самостійно без огляду спеціаліста і без обстеження виявити точне джерело кровотечі і підібрати адекватне лікування Ви не зможете. < / p>\nПервісне відвідування проктолога включає пальцеве дослідження прямої кишки і ректоскопію. При сумніві виконується ендоскопічне або рентгенологічне дослідження всієї товстої кишки.\nЛікування при наявності крові в калі буде залежати від виявленої патології, так як всі ці захворювання вимагають зовсім різного підходу до свого лікування.\nКолір крові при ректальному кровотечі залежить від того, звідки з’являється кров, з якої частини шлунково-кишкового тракту. Чим ближче кровоточить місце до анусу, тим яскравіше кров.\nНаявність в калі яскраво-червоної свіжої крові говорить про кровотечу в нижніх відділах ШКТ, наприклад, з гемороїдальних вузлів при гемороC з анальних тріщин, з ракової пухлини прямої кишки і т. д. Нерідко при цих захворюваннях червона кров залишається і на туалетному папері і на білизну.\nДуже важливо знати, що ректальні кровотечі – один з головних симптомів не тільки геморою, але і раку товстої кишки, метастазів інших пухлин в печінку, в тому числі у хворих гемороєм.\nНайбільш небезпечна ситуація . коли, наприклад, при наявності виражених внутрішніх кровоточивих гемороїдальних вузлів одночасно розвивається рак у вищерозташованих відділах кишечника.\nРак подає сигнали своєї присутності кров’ю, а ви продовжуєте думати, що кров через гемороїдальних шишок.\nНе так давно був у мене на прийомі молодий чоловік 27 років, який звернувся зі скаргами на дискомфорт в анальної області та кров при дефекації .\nПри огляді ректоскопом був знайдений внутрішній ерозірованіем кровоточить геморой, а вище була виявлена??стенозуючих пухлина ректосигмоидного відділу в стадії розпаду.\nЗ опитування з’ясувалося, що на початку був просто дискомфорт в нижніх відділах живота, більше зліва, потім нестійкі випорожнення з прожилками крові, а потім почалися випадання гемороїдальних вузлів з повноцінним кровотечею. За весь цей час пацієнт до проктолога не звертався, тому що вважав це незручним і негожим, лікувався самостійно різними свічками з короткочасним позитивним ефектом.\nУ результаті довелося проводити велику операцію з видалення первинної пухлини з розширеною лімфодіссекціей і виведенням колостоми. Для подальшого лікування (проведення хіміотерапії) пацієнт був направлений до онколога, а другим етапом – закриття колостоми.\nТому якщо Ви помітили кров в калі або на туалетному папері – необхідно якомога швидше звернутися до лікаря-проктолога для огляду та обстеження.\nПовноцінне обстеження необхідно в усіх випадках кишкових кровотеч . щоб не пропустити небезпечні захворювання!\nПам’ятайте . в нормі ніколи кров з прямої кишки виділятися не може.\nБудь-яке кровотеча з прямої кишки – це завжди патологія. Тому дуже важливо якомога швидше встановити причину – це запорука своєчасного лікування та благополучного результату.\nкров в стільці, кривавий стілець, стілець з кров’ю, кровотеча з ануса, анальний кровотеча, кал з кров’ю, кров в калі, слиз в калі, кров з заднього проходу, кровотеча з прямої кишки, кровотеча, кров на туалетному папері < / tags>\nчому у дитини з дупи ыде кров\nkrov z kalom\nKrov z kalom ua\nкал зі кровю після антибіотиків\nкровотеча з ануса цероз печинки\nчому йде ала кров з ануса\nщо робити коли іде кров з задного проходу\nякщо з заднтого проходу іде ала кров\n« Небулайзер при кашлі – Кашель\nЩо робити, якщо нігті слабкі і ламаються? »


🙇🏻♂ Відвідувати лекції з користю: що робити на нудній парі? – ЦУКР: онлайн-журнал міста Суми\n⚽ Сплав, квест і дискач: куди піти в Сумах 26 липня — 1 серпня\n💜 Я маю 50 гривень: чи вистачить їх на благодійність\n👨💻 Навчальні курси, onboarding та річний план: як розвивають ІТ-спеціалістів у MindK\n☀ П’ять порад, як вберегтися влітку від сонця\n💉 З якими вакцинами можна їхати за кордон та де щепитися в Сумах: пояснюємо\n🏃🏼♂ «Чому вони не бігають на стадіоні?»: пояснюємо ситуацію із заторами та півмарафоном\n🚲 «Цукр» встановив у Сумах першу безкоштовну вело-СТО\n🦉 Ніч музеїв у Сумах: куди піти 29 травня\n🩸 Де в Сумах можна протестуватися на ВІЛ і навіщо це робити\n🌱 Як вдома зробити мінігород? Пояснює сумський сіті-фермер Богдан Коваленко\n🌾 Сумські села, які можуть «стати привидами»: підбірка фото\n🏢 Кінотеатр «Дружба»: борги, судові справи і безплатна оренда. Що буде далі з кінозалом?\n🏞 Реконструкція парку імені Кожедуба: що зміниться?\n🌹 Чому не варто купувати пластикові квіти? Пояснюють священник та еколог\n🥁 «Сумських католиків барабанами не здивуєш»: Клінтон, який керує африканським хором\n📍 Ми організували 3-денний візит до Сум: відгуки учасників про місто\n👨⚕ Був на зв’язку, допоки міг: спогади колег про лікаря Олександра Ємця\n💙 «Виховуючи особливу дитину, стаєш фахівцем у всіх науках»: історії мам дітей з інвалідністю\n🩺 Розвінчуємо п’ять міфів про туберкульоз\n🍲 Бізнес-ланчі та обіди в Сумах: де і за скільки можна поїсти\n📗 «Суми — це велика грибниця», — видавець дитячих книг Олег Симоненко\n🚙 Яку машину краще купувати для Сум? Розмова з Денисом Косяковим\n🔥 Як ми не даємо ІТ-шникам вигорати: досвід AMC Bridge\n🏺 Одружилися в Лондоні, а стали керамістами в Сумах: історія подружжя Горпинченко\n⛷ Тест: впізнай сумського спортсмена за фото\n🧳 Як подорожувати без турфірм: лайфхаки від сумчан\n✈ Де молоді шукати стипендії для навчання, гранти та стажування\n😤 Шумні сусіди: як відстояти своє право на тишу?\n🖥 «Хто, якщо не ми?»: як сумські IT-шники допомагають онкохворим дітям\n🗿 Музеї та галереї у Сумах, про які ви могли не знати\n👩🏻🦽 Що таке комфортне та доступне місто? Пояснює сумська архітекторка\n💉 Коли та кого будуть вакцинувати від коронавірусу? Блог сумської інфекціоністки\n🚀 «Децентралізація схожа з полюванням на чорта». Інтерв’ю з Григорієм Стариковим\n👮 Марина Горьковська: сумська патрульна про своє життя та волонтерство\n⛷ Шпилівка: мобільний курорт, що створили власноруч\n💻 Де працювати з ноутбуком: 13 локацій у Сумах\n❄ Вихідні в Сумах. Де, як і за скільки розважатися взимку\n👅 Тест. Що таке «чушка» та інші діалекти Сумщини\n🚌 Чому проїзд у маршрутках по 7 гривень — це не проблема\n💰 Тест: Скільки це коштувало місту? Вгадай вартість «Романтики», ремонту колектора та озеленення міста\n🙇🏻♂ Кирило Бурлака: панк, який став лідером у церкві\n📍 Гайд містом Суми: непопсовий путівник від Цукру\n⛽ Пояснюємо, як змінити постачальника газу та почати економити\n💫 «Всі мацають фігурки, бо не вірять, що це пластилін». 14-річний скульптор Олексій Марьєта\n🍿 Зацініть пілот серіалу за романом сумського письменника\n🛴 «Автомобілі не головні»: чому пішохідний рух розвиває місто\n🧯 Владислав Івченко про підсумки року, що нас не здолав\n💆🏻♂ «Масаж тривав 25 годин»: Андрій Кравцов про рекорд України та тонкощі професії\n🚘 «Автошколи недостатньо»: власний досвід керування машиною в Сумах\n📸 Фото, які «взяті з інтернету» — це крадіжка. Блог Олексія Бойка\n🌲 Де у Сумах купити ялинку та скільки це коштує?\n🛶 «І один у полі воїн, якщо він у каное». Історія єдиного в Україні майстра унікальних човнів\n📚 «Я малювала у голові мультик»: історія сумчанки, яка створила дитячу книгу\n👀 Бренду Сум — рік. Що змінилося?\n🐶 Безпритульні тварини взимку: як та чим допомогти?\n🧐 Один науковець та троє безробітних: ким працюють новообрані депутати Сумської міської ради?\n🧢 «Колись знадобиться»: як розхламити свій дім та позбутися старих речей\n☘ Конопляний протеїн, гранола та олія: навіщо вирощують коноплю на Сумщині\n🖼 «Суспільство боїться військових та не знає хто вони»: відкриття фотовиставки «Герої серед нас» у Сумах\n👵 «Як сто гривень вторгую – то вже щось!»: історії бабусь, які торгують на вулиці\n🎄 Як облаштувати свій дім, щоб там хотілося жити: поради сумської декораторки\n🎭 «Діставати щось чисте й справжнє у людях». Чим живе театр «Нянькіни» та у чому його експеримент\n🏥 «За вами може прилетіти гелікоптер»: сумчанин порівнює медицину в Україні та за кордоном\n🗳 Другий тур «мерських»: що обіцяють та на що впливатимуть насправді\n📸 Як змінилися Суми за 70 років: порівнюємо з історичними фото\n🙉 Що робити наступні 5 років, аби стало краще: інструменти участі громадян\n🏃🏻♂ Сучасні бігові доріжки та відсутні туалети для вболівальників: як реконструювали «Авангард»\n🎖 П’ять перемог і зрад Сумської міської ради сьомого скликання\n🧳 Тревел-шоу, яке хочеться дивитися: на Сумщині знімають «Край пригод»\n💗 Поліtinder в Сумах: обери свого міського голову\n🗣 Місцеві вибори в Сумах: в які ради ми обираємо депутатів?\n🎭 «Планування з 80-х»: архітекторка про Театральну площу\n☑ Тест: Чи можна тобі на вибори? Даруємо 🎁\n🚘 «Маємо дістатися дна». Чому в Сумах побільшало машин і що буде далі\n📄 Вибори 2020: пояснюємо кого і як обираємо в Сумах\n👨🏻🎨 Графіті біля кафе «Дубай»: 10 років стріт-арту в Сумах\n👫 Якою буде «Романтика» і навіщо потрібні молодіжні центри: пояснюємо\n🐣 Нова Театральна площа: яка була та якою стане\n📊 Як сприймати соціологічні рейтинги під час виборів і не втрапити на гачок\n🥄 Мисливець на вінтаж: що можна знайти на барахолці в Сумах\n🖼 Сумський художник Єгор Авдєєнко провів експериментальний аукціон\n🎲 Таємничі піарники та фанати «Гри престолів»: як почалася передвиборча гонка у Сумах\n💡 Звідки в наших оселях вода, тепло, газ та світло: пояснюємо\n🎭 Чи заслужили Суми «національний» театр? Розбираємося у ситуації з театром імені Щепкіна\n🚦 Як люди з порушенням зору встановили звукові світлофори в Сумах\n✈ Полетіти з Сум до Єгипту. Чи потрібен сумчанам аеропорт?\n🙌🏻 «Депутатський мандат більше заважав, ніж допомагав». Як будували ліфт для дітей з інвалідністю\n🏰 «Туристичні магніти Сумщини»: 8 об’єктів, які можуть профінансувати та відновити\n🎧 Почути місто: як звучать Суми вночі\nНазад Предыдущая запись 💶 Скільки заробляють розробники в Україні: дивимося дослідження DOU\nДалее Следующая запись 👷🏻♂ Тебе звільняють? Вимагай компенсацію: що нового в трудовій реформі\n🙇🏻♂ Відвідувати лекції з користю: що робити на нудній парі?\nНе сном єдиним!\nЧас зупиняється, коли приходиш на нудну лекцію: на автоматі дістаєш телефон і починаєш листати стрічку Instagram, періодично перериваючись на позіхання і поглядання на годинник. А скільки можна було б всього встигнути, якби бали за відвідування лекцій не впливали на підсумкову оцінку!\nМи зібрали лайфхаки від студентів, які на парах встигають майже все, і пропонуємо тобі долучитися до їх числа.\nЧитаю або виконую нагальні справи\nДарія Бережна – студентка, середній бал якої складає 100 зі 100 можливих. А ще з першого курсу вона пише наукові роботи, працює старшою лаборанткою на кафедрі, бере участь у конференціях, олімпіадах та студентському самоврядуванні. Найцікавіше, що при цьому всьому, вона відвідує не менше 80% усіх пар і сидить за першою партою.\n«На парах я намагаюся зрозуміти суть матеріалу, який нам викладають. Якщо я його знаю або можу сама розібрати, я відволікаюся на свої справи: читаю оповідання онлайн або виконую нагальні справами. Наприклад, можу дописувати наукову статтю чи обраховувати зібрані дані. Читаю те, що інтригує описом або відгуками інших читачів. Інколи й паперові книжки ношу з собою (з останніх — «Новий Прометей», «Дракула», «Зов Ктулху»). Пишу ж останнім часом психологічні статті про конфлікти та захисні механізми.\nЧи помічають це викладачі? Звісно, помічають. Вони вже звикли до цього. Інколи щось запитують, щоб пересвідчитися, що я їх слухаю. Ще на першому курсі один з викладачів сказав, що якби усі під час пари займалися такими ж справами як я, у нього б не було претензій. Я тоді писала конспект і паралельно перекладала матеріал для нової статті. Іноді ще й відповідала на запитання».\nУкраїнських авторів, подеколи у їх власному виконанні, можна слухати на сайті Слухай, або у мобільному застосунку абук. Читати книжки можна у застосунках від мобільних операторів Київстар та Vodafone, а також за підпискою на Bookmate.\nВдосконалюю мови та дивлюся виступи на TED\nВладислав Шаповал – студент, який за три роки навчання брав участь у проєктах Erasmus Youth Exchange, тренінгових курсах у Польщі, Іспанії, Нідерландах, Грузії та Турції, а також протягом семестру навчався у США за програмою UGRAD.\n«Інколи на парах я дивлюся випуски TED. Частіше за все, на тему освіти, корисні лайфхаки, нагальні проблеми суспільства, самовдосконалення, ЛГБТ. Якщо згадувати про якісь конкретні випуски, то мені запам’яталися «How to build a business that lasts 100 years?», «How computers are learning to be creative?», «Who should be an Erasmus student?».\nТакож, можна на парах розвивати скетчинг. Тобто оформлювати інформацію у вигляді схематичних зображень, малюнку. Так можна і лекції занотовувати, бо це і цікавіше, і запам’ятовується краще.\nВраховуючи, що я часто подорожую, я намагаюся постійно удосконалювати свої мови. Користуюся для цього додатками Duolingo, LinguaLeo, BBC Learning, Memrise, Quizlet».\nДо цього списку сміливо можна додати прослуховування корисних подкастів, хоч англійською, хоч українською мовою. Перелік останніх, до речі, стрімко зростає, тому серед українського контенту вже доволі легко знайти щось, що цікавить саме вас.\nМожна вдосконалювати обрану професію: програмісти можуть кодити, перекладачі – вивчати нові слова або робити переклади для себе чи на замовлення.\nВдосконалювати можна і українську мову за допомогою додатку Mova, або проходити цікавий онлайн курс на Prometheus.\nКрім того, на парі можна навіть підзаробляти. Наприклад, професія smm-ника цілком дозволяє працювати прямо зі смартфону.\nНу, і ті, кому жоден з запропонованих варіантів не подобається: займіться плануванням. Складіть список справ, визначте дедлайни, а там, можливо, вам на думку спаде ще якась ідея, чим корисним ви могли б зайнятися на лекції, де присутнім не вистачає подушки.\nP.s.: Ми не закликаємо вас займатися своїми справами замість усіх лекцій, проте, якщо ви відчуваєте, що могли б бути більш продуктивними, згадайте ці ідеї і знайдіть спосіб розумно поєднати їх з навчанням.\nПодобається читати Цукр? Ми збираємо кошти, щоб робити місто Суми кращим, створюючи тексти про події, що змінюють, та людей, які живуть поруч. Твій фінансовий внесок від 50 гривень допоможе розвитку локального видання та рідного міста.\nСтатті за темами:користьлекціястуденти


12 квітня 2021 в 09:02\nГібрид пікапа Toyota і BMW 3-ї серії. Фото: Роберт Ірвін\nПікапу Toyota Tacoma приладнали передню частину від BMW 3-ї серії (E30) з 80-х років.\nУ США група студентів створила незвичайний автомобіль, який являє собою гібрид пікапа Toyota Tacoma і BMW 3-серії (кузов E30), повідомляє Jalopnik.\nЗа основу був узятий пікап Toyota Tacoma 2001 року випуску, в якого після аварії була пошкоджена передня частина кузова. На її місце поставили аналогічні елементи (передні крила, капот і решітку радіатора з фарами) від седана BMW 325i 1987 року зі зламаним двигуном.\nУнаслідок вийшов незвичайний гібрид, спереду виглядає як BMW (присутня навіть емблема баварської марки), а збоку і ззаду — як повноцінний пікап. Слід зазначити, що власне у BMW в модельній гаммі ніколи не було пікапів. Компанія побудувала кілька концепт-карів із таким кузовом, враховуючи, наприклад, M3 Pickup на базі "зарядженої" версії серії E30 і X7 Pickup (2019 рік), але до серійного втілення жоден із них не дістався.\nЗзаду гібрид Toyota-BMW не відрізняється від вихідного пікапа. Фото: Роберт Ірвін\nПроект споруди пікапа Toyota-BMW був реалізований студентами Центру професійної освіти округу Шелбі (CTEC) в Алабамі. Цей Центр професійної освіти навчає старшокласників різних технічних дисциплін. Студенти, зазвичай віком 16-17 років, можуть навчитися всьому, від будівництва до робототехніки. Цей автомобіль є дітищем програми CTEC Automotive Technology, яка дозволяє студентам навчитися роботі з електричними системами, двигунами, рульовим управлінням, підвіскою та іншими механічними компонентами автомобілів.\nАвтомобіль у процесі будування. Фото: Роберт Ірвін\nОдержаний автомобіль виглядає напрочуд непогано, а якість виготовлення також заслуговує похвали. Незважаючи на відмінності в стилістиці вихідних авто, незграбна передня частина старого BMW 3-ї серії не дисонує з більш пишним і грубуватим дизайном Toyota Tacoma.\nРеалізація проекту від ідеї до втілення в металі зайняла у студентів коледжу три роки, а всього над проектом працювали приблизно 50 хлопців. На будівництво машини було витрачено всього майже 600 доларів.\nРаніше Фокус повідомляв, що компанія Toyota визначилася з назвою своєї лінійки серійних електромобілів. Моделі Тойоти на електротязі нестимуть позначення BZ, від Beyond Zero, що можна перевести як "поза нуля". Таке позначення відображає нульові викиди шкідливих речовин.


Ролики для підприємств по виготовленню і обробці скла - Kastor магазин колес и роликов\nРолики для підприємств по виготовленню та обробці скла\nЯкісні ролики з контактним шаром з гуми чорного кольору серії 29 від компанії «Кастор Груп» відмінно підійдуть для скляних підприємств. Такі безкамерні колеса забезпечують швидке і безпечне переміщення великих скляних деталей по поверхні конвеєрів і пристроїв для обробки скляної продукції.\nПінополіуретанові колеса і ролики серії 29 від компанії «Кастор Груп»:\nмають контактний шар, який виконаний з якісної м'якої гуми;\nпоставляються з надійним кронштейном з міцного металу;\nможуть обертатися на 360 градусів.\nРолики і безкамерні колеса з серії 29 монтуються на поверхні за допомогою центрального болта М8. Вони встановлюються на обладнання для різання скла вгору колесом по всій робочій зоні на відстані від десяти до двадцяти сантиметрів один від одного, завдяки їх використанню ризик пошкодження скла зводиться до мінімуму.\nЗамовити ролики колеса з спіненого поліуретану 29 серії ви можете на сайті компанії «Кастор Груп» або ж по телефону, вказаному на сайті. Менеджери дадуть відповідь на всі ваші питання по характеристикам і особливостям використання нашої продукції. Всі товари, які ви знайдете в каталогах «Кастор Груп», що є в наявності на складі, тому їх доставка здійснюється в короткі терміни.


Великопісне послання архієпископа Черкаського і Канівського Феодосія | ЧЕРКАСЬКИЙ БЛАГОВІСНИК\nДороге у Господі духовенство,\nчесні ченці та черниці, брати і сестри – всі вірні чада\nЧеркаської єпархії Української Православної Церкви!\nЗ милості Божої, ми знову вступаємо в святі й благодатні дні Великого Посту. Піст – це час, коли Церква звертає наші думки і почуття до найголовнішого в нашому житті – до спасіння наших душ. На чому ж слід нам зосередити свою увагу і старанність під час цього посту? Відповідь на це питання дає нам Сам Господь.\nСловами «Покайтеся, бо наблизилось Царство Небесне» (Мф. 4:17) – почалася Євангельська проповідь Господа нашого Іісуса Христа. Зосередимося ж і ми на покаянні, і зробимо все, що необхідно для правильного і плідного покаяння. «Покаятися» означає змінити свій спосіб життя, спосіб мислення, можливо, переглянути шкалу своїх цінностей, викинути з душі все чуже Богові, зруйнувати ту перешкоду, пробити ту шкарлупу, коросту, яка виросла за весь цей рік між нами і Богом. Час Посту – в певному сенсі це райський час, тому що перший піст був встановлений Богом саме в Раю. Про це свідчить Святе Письмо: «І наказав Господь Бог Адамові, кажучи: «Із кожного дерева в Раю ти можеш їсти. Але з дерева пізнання́ добра й зла – не їж» (Бут. 2: 16-17). Не їж – це перший піст, перша стриманість. Але наші праотці, Адам і Єва, порушивши піст, втратили і радість Богоспілкування, і першу невинність, і чистоту душі, і цілісність розуму. Тому ми, бажаючи повернутися до райського, блаженного стану, практикуємо піст, наслідуючи посту наших праотців.\nПравославна Церква в своїх піснеспівах виражає сутність посту наступними словами: «Постимося сприятливим постом, угодним Господеві: такий піст – уникнення злоби, стриманість язика, усунення люті, припинення похоті, лихослів’я, неправди і клятвопорушення. Виконання всього цього і є справжній піст» (стихира на Вечірні понеділка I Седмиці Великого посту).\nТобто Піст, окрім свого сенсу Божого встановлення – церковної заповіді, є ще й духовною вправою, вправою в покаянні і чеснотах, звершуючи яку, необхідно досягти певних результатів. Сама по собі будь-яка практична вправа – це робота над собою. Будь-яка робота над собою може принести користь людині, якщо буде звершуватись правильно, а може і не принести; більш того, вона може завдати і шкоди. Само по собі тренування в тілесному пості не заслуговує нагороди від Бога, воно морально нейтральне. Утримання з давніх-давен практикують всі народи, практично всі релігії світу знали про піст і практикували його. Піст сам по собі не є чеснота перед Господом. Але те, який вектор вправі посту надасть віруюча людина, з вірою в Кого і заради чого вона буде поститися, про що і як вона буде молитися, від цього буде залежати – чи принесе піст духовну користь подвижнику, і чи наблизить його піст до Небесного Царства, або навпаки – зашкодить, покалічить душу і тіло.\nВеликий піст можна порівняти із засобом пересування по духовному життю, який нас прискорює в русі на 40 днів; порівняти з таким собі «духовним автомобілем». Автомобіль – це дуже корисний засіб, на ньому можна швидко і зручно рухатися до мети. Але (!) при цьому треба дотримуватися кількох дуже важливих умов: людина повинна вміти керувати машиною, повинна знати правила дорожнього руху, і у неї повинна бути карта подорожі. Тоді вона дуже швидко без проблем досягне пункту призначення. А якщо ми не вміємо управляти транспортом, якщо ми не знаємо правил дорожнього руху і маршруту, не розуміємо на які педалі тиснути і за які важелі тягнути, то ми дуже скоро можемо потрапити в аварію, покалічити себе і інших учасників руху. Так буває на звичайній дорозі.\nАле точно так само буває і з практикою посту. Приступаючи до звершення Великого посту, так само необхідно знати правила «духовного руху». Потрібно мати уявлення про аскетичну здержливість, розуміти, в чому її сенс і призначення. Потрібно знати про те, що стриманість у їжі та розвагах дуже швидко народжує в людині тонкість душі і тіла, витончує мембрану між тілесним і духовним, видимим і невидимим світом. Як скористатися цією витонченістю почуттів і думок? Якщо пустити цей процес на самоплив, то піст перетвориться на суцільну «спокусу» для постника: ця витончена духовна «мембрана» може зовсім прорватися, і наші страсті стануть абсолютно непідконтрольні, хлинуть зовні, руйнуючи нас самих і наших ближніх. Як з цим впоратися, на які духовні «педалі» натискати, а які приспускати, щоб вийшло рівно і без надлому звершувати течію посту: уважно і покаянно молитися, по-справжньому сповідатися, старанно і поступово витягуючи наші страсті з серця назовні і позбавляючись від них, як від огидних змій? Як постом не роздратовуватися, і, очищаючись від гріха, стяжати смирення? Необхідно добре розуміти, чого берегтися, чого уникати в цьому тонкому стані духу, щоб не стати гнівливим і дратівливим, або знесиленим і впасти в зневіру та смуток. Слід зважати, на що під час Великого посту треба звернути особливу увагу, де вжити сугубих зусиль, а де і навпаки, проявити розсудливу «байдужість». Ігноруючи ці питання, або ставлячись до них легковажно, людина яка поститься ризикує потерпіти корабельний крах у подвизі посту й досягти Великого свята Пасхи духовно розбитою, знесиленою, посвареною зі своїми ближніми, та з жахом озиратися на Великопісне поприще, що залишилося позаду. І таке іноді трапляється.\nДля того, щоб цього не сталося, людині, яка не має духовного досвіду в правильному пості (або вже звикла до неправильного проходження посту), необхідний духовний «інструктор» – досвідчений духівник, священник, який допоможе уникнути помилок в пості, навчить правильно і з користю поститися, не розслаблятися і не перестаратися на перших порах, навчить глибоко очищати свою совість, по-справжньому каятися, боротися з гріхом, уважно й благоговійно готуватися до прийняття святих Христових Таїн. Хороший духівник пояснить, що Великий піст навчає нас задовольнятися необхідним, що надмірності в їжі, питті, одязі бувають дуже шкідливі як для тіла, так і для душі. Священник підкаже і наставить, що піст, стоншуючи душу, може відкрити людині багато її гріхів, може зажевріти в її очах сльозами сердечного покаяння. Піст допоможе боротися з пожаданнями плоті, посприяє відмовленню від житейських прив’язаностей, і тим самим зробить людину більш здатною до уважної молитви, до роздумів про Бога і про своє спасіння, про виправлення свого гріховного життя.\nВеликою втіхою і підтримкою для віруючих людей в дні святого Великого Посту є богослужіння Православної Церкви. Перебуваючи на церковній службі в ці дні, ми вступаємо в зовсім інший вимір часу, особливий молитовний світ, який переносить нас глибше усередину себе і, одночасно, вище до Неба, ближче до Бога. Ні з чим не порівнянні богослужіння Великого посту в Православній Церкві, їх дух, їх поезія і краса, їх мелодії і мотиви – тут все те, що потрібно людині, яка хоче знайти Бога і з’єднатися з Ним. Налаштуватися на Великий Піст, на здержливість і відкинення тілесного комфорту, на покаянний і молитовний настрій – це непроста внутрішня праця. І саме цю працю наша Церква багатократно полегшує нам, пропонуючи Великопісний устав богослужінь. Давайте спробуємо якомога частіше протягом цього Посту відвідувати Божий храм, і молиться на службах!\nПіст – це час сугубого внутрішнього подвигу. Цей подвиг не повинен виділяти нас на тлі інших людей в якихось зовнішніх ознаках. Але він може виділити віруючих за іншими ознаками – ознаками внутрішньої людини. Тобто, якщо наші ближні і зрозуміють, що ми з вами постимося, то зрозуміти вони це повинні не по темним вбранням, не по пісним обличчям і перебірливості в їжі, а виключно по особливій нашій доброті, по уважному ставленню до них, по готовності допомогти і пробачити, по совісному відношенню до своїх справ і обов’язків. Одним словом – по тій кротості, совісності і любові, які повинні світитися в наших очах і зігрівати інших. Зігрівати і словом, і справами.\nВозлюблені у Господі пастирі і паства Черкаської єпархії! Давайте протягом всього цього Великого посту 2021 року, усвідомлюючи кожен свій гріховний стан і негідність перед Богом, будемо звертатися з глибини наших сердець: «Боже, буди ми́лостивий до нас грішних!». За стародавнім звичаєм, вступаючи у великопісні дні, попросимо один в одного прощення, і з чистою душею і мирною совістю почнемо шлях прийдешнього подвигу. Нехай допоможе нам усім в цьому Всемилостивий Господь, молитвами Пречистої Своєї Матері, всіх святих землі Черкаської і всіх угодників Своїх, наших Небесних покровителів! Амінь!\nСмиренний ФЕОДОСІЙ, милістю Божою\nАрхієпископ Черкаський і Канівський,\nВеликий піст 2021 року


Нардепи визначилися з розподілом місць у новому парламенті | Новини на Gazeta.ua\nНардепи визначилися з розподілом місць у новому парламенті\nПʼятниця, 16 листопада 2007 18:09\nУчора новообрані депутати визначили, як сидітимуть фракції у сесійній залі Верховної Ради нового скликання.\nРозташування суттєво не зміниться: Партія регіонів із комуністами займуть ліву частину зали, якщо дивитися з місця голови Верховної Ради. "Наша Україна — Народна самооборона" та Блок Юлії Тимошенко сядуть переважно праворуч. Блок Литвина отримав стільці у задньому секторі біля центрального входу. Місця соціалістів забрав БЮТ.\n"Регіонал" Тарас Чорновіл, 43 роки, розповідає, що розподіл місць продиктований бажанням унеможливити блокування трибуни жодною з фракцій.\n— Окремим депутатам хочеться бути у зоні, що гарно проглядається з ложі преси. Комусь хочеться бути в першому ряду, щоб себе демонструвати і вигукувати щось із місця. Для фракції це значення не має, — говорить політик.\nЗа словами Чорновола, фракція Партії регіонів ділиться на шість груп. Кожна має свій сектор. Він любить сидіти у задніх секторах.\n— Спереду і в центрі, під тою люстрою, аура погана. Якось паршиво себе почуваєш, — пояснює Чорновіл.\n"Бютівець" Михайло Волинець, 51рік, говорить, що у БЮТу є своя процедура розташування депутатів. Скраю раніше сиділи керівники партії та старші кожного ряду. Решту розсаджували за списком. Але цього скликання сидітимуть за областями.\n— Для Тимошенко було визначено місце посередині. Поруч сиділи більш потрібні люди. Наприклад, Швець — адвокат і юрист, Олег Білорус, який керував, по-суті, фракцією, Олександр Турчинов. Це доцільно, якщо треба оперативно приймати рішення, радитися, — говорить Волинець про розподіл місць у Верховній Раді 5-го скликання.\nЗараз ви читаєте новину «Нардепи визначилися з розподілом місць у новому парламенті». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Кременчук отримав нового прокурора міста | Новини Полтави\nКременчук отримав нового прокурора міста\n15:09, 25 липня 2017 р.\n25 липня прокурор Полтавщини Микола Кармазін представив у Кременчуці нового прокурора міста Руслана Кривоноса.\nЕкс-заступник прокурора Полтави, а нині новопризначений керівник кременчуцької прокуратури, прибув сьогодні до наддніпрянського міста.\nРуслан Кривонос повідомив, що він є уродженцем Кременчука. Новий прокурор одружений, має автівку Honda Accord 2013 року випуску, полюбляє їздити на велосипеді. Наразі, його єдиним "хобі" буде робота, оскільки, як він зазначив, роботи дуже багато.\nКрім цього, прокурор розповів, що пріоритетом у його роботі будуть справи відносно кримінальної злочинності.\nНаразі прокурор зустрічається з мешканцями Кременчука та мером міста Віталієм Малецьким. Прибув на зустріч і колишній прокурор міста Кременчука Анатолій Скрипка.\nКременчуг прокурор назначение РусланКривонос


Василь Стус – То як тобі пенати? | Вірші\nВасиль Стус – Весь обшир мій Весь обшир мій – чотири на чотири. Куди не глянь – то мур, кутор і ріг. Всю душу з’їв цей шлак лілово-сірий, Це плетиво заламаних доріг. І дальше смерті –...\nВасиль Стус – Навкруг обрізано жалі Навкруг обрізано жалі, Обтято голосіння І нашепти. десь при столі Батьків моїх тужіння Згорьоване. Мене ж мій мур Відгородив од нього. Не чути їхніх слів-зажур, Урвалася дорога, Якою близяться уста,...\nВасиль Стус – Тюремних вечорів смертельні алкоголі Тюремних вечорів смертельні алкоголі, Тюремних досвітків сліпа, як близна, ртуть. А сто мерців, обсівши серце, ждуть Моєї смерті, а своєї долі. І день при дні глевтяники жують, Аби чим-небудь душу...\nВасиль Стус – Господи, гніву пречистого Господи, гніву пречистого Благаю – не май за зле. Де не стоятиму – вистою. Спасибі за те, що мале Людське життя, хоч надією Довжу його в віки. Вірою тугу розвіюю,...\nВерни до мене, пам’яте моя… – Стус Василь Верни до мене, пам’яте моя, Нехай на серце ляже ваготою Моя земля з рахманною журбою. Хай сходить співом горло солов’я В гаю нічному. Пам’яте, верни Із чебреця, із липня жаротою....\nВи зараз читаєте: Василь Стус – То як тобі пенати?\n« Марта Тарнавська – Читаючи Лесине листування\nВесняний сад, квітки барвисті… – Сосюра Володимир »


(095) 270-19-31 Показать\nПід дахом «Тренінгового центру Saint-Gobain» зібралися всі без винятку бізнес-підрозділи «Сен-Гобен», що працюють на українському ринку - WEBER, ISOVER, RIGIPS, SAINT-GOBAIN GLASS, ECOPHON, ADFORS, FORMULA, NORTON, PUM. В рамках семінарів та тренінгів Ви зможете ознайомитись з унікальними і технологічними рішеннями для всіх видів будівництва, а команда професійних консультантів та менеджерів завжди зможе надати підтримку клієнтам в реалізації їх проектів.\nУ стінах «Тренінгового центру» проводяться тематичні семінари, практичні майстер-класи і професійні конференції, під час яких фахівці самих різних будівельних спеціальностей зможуть оволодіти навичками роботи з високоякісними матеріалами і комплексними рішеннями «Сен-Гобен».\nВідвідування всіх семінарів є повністю безкоштовним!\nКількість групи складає від 5 до 20 осіб, що дозволяє зробити процес навчання максимально ефективним. Тренінги проводяться за максимально гнучким графіком, що є зручним для клієнтів. За підсумками навчання видається сертифікат. У Вас є прекрасна можливість підвищити свій професійний рівень, майстерність Вашої бригади, знання менеджерів з продажу.\nВсе, що Вам потрібно це просто заповнити форму реєстрації на сторінці необхідного тренінгу.


Азовсталь. Як це було - Главком\n21 Травня, 14:00 glavcom.ua війна\nЗахисник Маріуполя Дмитро Козацький виклав у вільний доступ свої знімки оборонців «Азовсталі»\nСвітлина воїна «Азова» Дмитра Козацького з позивним «Орест» днями облетіла світові медіа. На ній захисник «Азовсталі» стоїть у сонячному промені, що пробився до бункера.\nДмитро Козацький виклав у вільний доступ свої фотографії оборонців Маріуполя із закликом до світових медіа та небайдужих поширювати їх.\n«Доречі, поки я в полоні, залишу вам фото в найкращій якості, розсилаю на всі журналістські премії та фотоконкурси, якщо щось виграю, то після виїзду буде дуже приємно. Дякую всім за підтримку. До зустрічі», – написав «Орест» у своєму твіттері.\nДмитрові Козацькому лише 26 років, він народився на Житомирщині, а друзі й рідні називають його невиправним романтиком і великим патріотом України. У 2014 році, коли йому було лише 18 років, він покинув навчання в одному з польських університетів і поїхав на Майдан. Після Революції Гідності вирушив захищати країну – спершу вступив до лав Національної Гвардії України, а потім приєднався до полку «Азов». Нині він посідає там пост керівника пресслужби. Вже понад 80 днів Дмитро захищає Україну в Маріуполі, ризикуючи життям щосекунди, а його ще юнацьке захоплення фотографією тепер дає змогу всьому світові показувати правду.\nНа світлинах Дмитра Козацького можна побачити, як російські окупанти зруйнували завод «Азовсталь», у якому майже три місяці тримав оборону Маріуполя окремий загін спеціального призначення «Азов», 12-та бригада Національної гвардії України, 36-та окрема бригада морської піхоти, прикордонники, поліцейські, добровольці та тероборона міста.\n16 травня 2022 року розпочалася секретна операція з порятунку оборонців Маріуполя, президент України заявив, що евакуація українських захісників, які героїчно тримали оборону на заводі «Азовсталь», триває.\nВідомо, що частину бійців з «Азовсталі» росіяни вивезли до колонії в окупованій Оленівці. Про це повідомило агентство Reuters з посиланням на очевидця. Він розповів, що сім автобусів з українськими бійцями з гарнізону «Азовсталь» прибули до нещодавно відкритої в'язниці в підконтрольному Росії селищі Оленівка під Донецьком. Водночас українська влада цю інформацію, як власне і подробиці операції, не коментувала.\nНагадаємо, військове керівництво організувало евакуацію з Маріуполя не лише живих та поранених українських військових, але й тіл загиблих бійців. Про це у відеозверненні повідомив командир полку «Азов» Денис Прокопенко.