Громадянське суспільство має сформувати свою пропозицію щодо стратегії відбудови країни — Єднання\nМіжнародна конференція «Після війни: переосмислення майбутнього громадянського суспільства», яка відбулася у квітні у Варшаві (Польща) зібрала 162 учасника. Паралельно тематичні заходи відбувалися у Львові та онлайн на платформі Конференції. 106 спікерів, 28 сесій на важливі для країни теми, 36 годин прямих трансляцій на сайті та 5 100 переглядів, – все це ми зібрали у результаті 3-х денного заходу.\nІСАР Єднання зібрав ключові тези та висновки, які лягли в основу дорожньої карти для громадянського суспільства, і які були напрацьовані протягом Конференції. Ми відкриті до пропозицій та ідей – створення нових майданчиків для дискусій. Якщо ми маємо спільну мету - напрацювати першочергові кроки для громадянського суспільства, аби відновити країну, – пишіть нам office@ednannia.ua\nКлючові напрямки та висновки для організацій громадянського суспільства\nСтати впливовими гравцями на міжнародній арені. Наш голос має бути потужним та впливовим і це досягається через відкриту та чітку комунікаційну політику. Ми маємо бути представлені на міжнародних неурядових майданчиках із зрозумілою програмою дій. «Ви станете набагато сильніші, якщо створите зараз транскордонну мережу підтримки, це буде ваш неймовірний ресурс», – Посол Генрік Вілладсена, Координатор проєктів ОБСЄ в Україні.\nВтримати активність, участь, залученість громадян. Переглянути свою інформаційну політику. Зробити наголос на своїй відкритості до нових людей та ідей, а також активно висвітлювати діяльність, бути прозорими й підзвітними суспільству.\nПротистояти російським тоталітарним наративам та практикам. Просувати український культурний продукт у взаємодії з державними інституціями, міжнародними партнерами, благодійниками.\nДолучатися до розроблення й втілення стратегії відбудови України. Громадянське суспільство має сформувати свою пропозицію щодо стратегії відбудови, прийняту найкращими футурологами, науковцями, творцями міських просторів, архітекторами, українськими та західними бізнесменами.\n"Взаємодія між громадянським суспільством, органами влади та міжнародними організаціями була завжди сильною стороною України, також для України було принциповим наявний потужний громадянський актив у взаємодії із міжнародними організаціями, саме тому є великим сподівання, що процес відбудови країни буде також відбуватися у тісній взаємодії з громадянським суспільством", – Катарина Матернова, заступниця Голови Генерального директорату Європейської Комісії з політики сусідства та розширення.\nПрацювати на місцевому рівні. "Один із значущих принципів Європи – «нехай все вирішується на місцях». Європейський Союз хоче почути голос локальних спільнот, і саме цей голос може змінити процес відбудови України", – Міхал Барановський, директор варшавського офісу Німецького Маршал Фонду.\nРозбудова інституційної спроможності громадянського суспільства. Інституційний розвиток - це стабільний та системний вплив на суспільні процеси та державні інституції. "Саме українці мають визначати, який тип громадянського суспільства може підтримати Україну в післявоєнному світі", – Алан Перселл, заступник Голови Місії Посольства США в Україні.\nЗабезпечити трансформацію правосуддя для відновлення справедливості. Україна стоїть перед викликом, як отримати справедливість для своїх громадян, які стали жертвами кримінальних злочинів під час війни, як забезпечити невідворотність покарання та справедливість компенсацій. "Громадянське суспільство України має бути у центрі уваги в аспекті реалізації справедливості», – Метью Кенок, керівник центру міжнародного правосуддя «Аннесті Інтернешнл».\nЗахищати права українців. Громадянське суспільство має активізувати діалог з урядами країн, що приймають українців задля спільного вироблення політики для тих, хто отримує прихисток.\nКонференція була організована Ініціативним центром сприяння активності та розвитку громадського почину «Єднання» (ІСАР Єднання, Україна) та Фундацією розвитку системи освіти (FRSE, Польща) за фінансової підтримки Посольства США в Україні та Чорноморського Фонду регіонального співробітництва, проєкт Німецького фонду Маршалла. Партнерами заходу стали проєкти з підтримки громадянського суспільства в Україні Європейського Союзу, Агентства США з міжнародного розвитку (USAID) та ОБСЄ.


Науково-практичні знання. Науки з її теоретичними абстракціями в Стародавньому Єгипті ще не існувало, можна говорити лише про розвиток у ньому суто прикладних наукових знань, які перебували в симбіозі з релігійно-міфологічним світоглядом. Та, як слушно зауважив М. О. Коростовцев, "це був неминучий і необхідний етап у розвитку людського мислення: без нього не змогла б виникнути і розвиватися вже справжня наука з її методами, абстракціями та проблемами".\nКалендарний рік у єгиптян відставав від астрономічного лише на 1 /4 доби. В межах одного покоління таке розходження (10 діб на 40 років) було майже непомітним, але упродовж століть новорічне свято перекочовувало по всіх сезонах року ("блукаючий рік"), через що періодично, в межах 1460-річного циклу, єгиптяни святкували зимові свята влітку, а літні взимку (жерці категорично відмовлялися реформувати календар запровадженням високосного дня чи високосного тижня) .\nХарактерно, що староєгипетська астрономія, на відміну від вавилонської, не була тісно пов'язана з астрологією. В єгипетських текстах нічого не говориться про вплив небесних явищ на долю людини, у зв'язку з чим єгиптолог І. А. Стучевський зазначав, що єгипетські жерці-звіздарі "дивилися на речі більш тверезо, аніж їхні вавилонські колеги".\nОднак найбільших успіхів стародавні єгиптяни досягли в галузі медичних знань (у математиці й астрономії вони поступалися вавилонцям). Пояснюється це тим, що для потреб бальзамування вони здійснювали розтин трупів, а тому добре розбиралися в анатомії. Знання єгиптянами анатомії було настільки повним, що вони зробили геніальне відкриття: не серце, а мозок є керівним центром організму. Як повідомляв Геродот, єгипетські медики вже спеціалізувалися в лікуванні окремих недуг (Історія, II, 84). З допомогою набору медичних інструментів вони робили складні операції, навіть здійснювали трепанацію черепа, про яку ще недавно відомий німецький хірург писав, що "в більшості випадків це надійний спосіб відправити хворого на той світ"27. Видатним досягненням староєгипетської медицини було також винайдення ефективного способу бальзамування, що його в загальних рисах описав Геродот (Історія, II, 8-88).


Найгарніша мама Європи живе у Львові - Діло\nНайгарніша мама Європи живе у Львові\n08 жовтня 2019\tЖиття, Львів\nНаталія Тропак представляла Україну на конкурсі Місіс Європа-2019. Фото: facebook/natalie.tropak\nНа конкурсі Місіс Європа-2019 українка Наталія Тропак отримала престижний титул. 37-річна львів’янка здобула перемогу в номінації Мама Європи – Mrs. Mother of Europe-2019.\nНаталія виховує чотирьох дітей, саме вони є пріоритетом для жінки, а точніше, їх виховання, духовний розвиток. Однак разом з тим українка встигає приділяти час своїм захопленням – вона займається СММ та фотографією, інформує Galnet.\nЧитайте також: Мовний скандал: нова «Міс Україна» заявила, що не розмовлятиме українською\nНаталія Тропак – Мама Європи-2019. Фото: facebook/natalie.tropak\n«Бути мамою – це благословення і великий дар, відповідальність і служіння з присвятою. Я постійно вчуся і працюю над собою, намагаюся знаходити гармонію і поєднувати всі ролі особистості жінки і мами. Материнство змінило мене: зміцнило, зробило і сильніше і впевненіше, і більш скромною», – розповіла львів’янка.\nНаталія Тропак і представниця Естонії Міла Карпикова – переможниця Місіс Європа-2019. Фото: facebook/ulyana.oksenyuk\nЧитайте також: Плата за пологи: в Україні львів’яни «найщедріші» серед тих, хто кладе лікарям в кишеню\nСтало відоме ім’я переможниці конкурсу Міс Львів-2020\nЛьвів’янка здобула корону на міжнародному конкурсі краси серед бабусь\n33-річна львів’янка стала найгарнішою на конкурсі «Miss Summer International»\nМіс Україна: 18-річна красуня зі Львівщини стала віцеміс Інтернешнл


Здоровий сон: скільки потрібно спати дорослим і дітям | МОЄ МІСТО\nГоловна/Аналітика / Блоги/Здоровий сон: скільки потрібно спати дорослим і дітям\nПовноцінний сон дуже важливий. Щоб продуктивно працювати і добре себе почувати, необхідно своєчасно відпочивати. Наш сон повинен тривати близько 7 год. Існує зв’язок між тим, скільки люди сплять і яка в них вага. В багатьох нестача сну істотно впливає на набір зайвої ваги, навіть за умови відносно нормального харчування.\n– По-перше, брак сну вносить розлад в роботу гормонів: греліну (гормон голоду) та лептину (гормон насичення) – обидва контролюють апетит, а також гормону сну (мелатоніну).\n– По-друге, при недосипанні людина відчуває себе млявою і втомленою, не активна, знижуює тим самим кількість “спалених калорій”. Якщо це відбувається регулярно – сповільнений обмін речовин не примусить себе довго чекати.\nЄ ще один “побічний ризик” короткого нічного сну для зайвої ваги. Людина, яка мало спить, має більше часу та можливостей, щоб поїсти.\n– Сон менше 7 годин збільшує ризик не тільки ожиріння, але і діабету, гіпертонії, ішемічної хвороби серця. Брак сну негативно впливає на когнітивні (пізнавальні), функції мозку, збільшує ймовірність помилок на роботі.\nАвтор – Світлана Фус.


Медичне обладнання на 40 млн гривень отримають громади Вінниччини від обласної ради - Вінниця 24\nГоловна » COVID-19, Новини, УКР.НЕТ » Медичне обладнання на 40 млн гривень отримають громади Вінниччини від обласної ради\nПід час 10 сесії Вінницької обласної Ради 8 скликання депутати ухвалили проєкт рішення «Про передачу медичного обладнання».\nРішенням передбачено безоплатну передачу рентгенівських діагностичних стаціонарних систем та апаратів ультразвукової діагностики у власність Калинівської, Бершадської, Хмільницької, Гайсинської, Жмеринської, Тульчинської та Ямпільської територіальних громад.\nНині медичне обладнання загальною вартістю майже 40 млн грн перебуває в оперативному управлінні комунальної установи «Вінницький обласний центр технічного та фінансового нагляду за діяльністю закладів охорони здоров’я». Воно закуповувалося для забезпечення опорних закладів охорони здоров’я у госпітальних округах за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID-19 та її наслідками.\nРентгенівські діагностичні системи коштують по 4,8 млн грн, а УЗД-апарати – 800 тис. грн кожен.\n— Раніше жителям громад довелось би чекати кілька місяців, поки депутати зберуться і владнають формальності з передачею майна. Але такі питання потрібно вирішувати оперативно, щоб люди якомога швидше отримували доступ до якісних медичних послуг. І обласна рада 8 скликання робить це – системна робота комісій і дотримання регламенту щодо проведення сесій раз на місяць дали можливість максимально швидко передати обладнання в користування, – прокоментував голова обласної Ради Вячеслав Соколовий.\nВиконання рішення облРади контролюватимуть дві депутатські комісії: з питань будівництва, комунального майна, транспорту та розвитку інфраструктури (Ковальов А.Є.) та з питань економіки, фінансів та бюджету (Якубович Г.А.).


Програми ... Безпека ...\nБезпека - відсутність будь-якого ризику, в разі реалізації якого виникають негативні наслідки (шкоду) щодо кого-небудь або чого-небудь.\nІнформаційна безпека держави - стан збереження інформаційних ресурсів держави і захищеності законних прав особистості і суспільства в інформаційній сфері.\nУ сучасному соціумі інформаційна сфера має дві складові: інформаційно-технічну (штучно створений людиною світ техніки, технологій і т. П.) І інформаційно-психологічну (природний світ живої природи, що включає і самої людини). Відповідно, в загальному випадку інформаційну безпеку суспільства (держави) можна представити двома складовими частинами: інформаційно-технічної безпекою та інформаційно-психологічної (психофізичної) безпекою.\nТакож важливим аспектом інформаційної безпеки є визначення та класифікація можливих загроз безпеки.\nКомп'ютерна безпека - заходи безпеки, які застосовуються для захисту обчислювальних пристроїв (комп'ютери, смартфони та інші), а також комп'ютерних мереж (приватних і публічних мереж, включаючи Інтернет). Поле діяльності системних адміністраторів охоплює всі процеси і механізми, за допомогою яких цифрове обладнання, інформаційне поле і послуги захищаються від випадкового або несанкціонованого доступу, зміни або знищення даних, і набуває все більшого значення у зв'язку зі зростаючою залежністю від комп'ютерних систем в розвиненому суспільстві.\nКібербезпека - процес використання заходів безпеки для забезпечення конфіденційності, цілісності і доступності даних. Системний адміністратор забезпечує захист активів, включаючи дані локальної мережі комп'ютерів, серверів. Крім того, під охорону беруться безпосередньо будівлі і, найголовніше, персонал. Метою забезпечення кібербезпеки є захист даних (як у процесі передачі і / або обміну так і знаходяться на зберіганні). З метою забезпечення безпеки даних можуть бути застосовані і контрзаходи. Деякі з цих заходів включають (але не обмежуються) контроль доступу, навчання персоналу, аудит і звітність, оцінку можливих ризиків, тестування на проникнення і вимога авторизації.


День проголошення Незалежності Мексиканських Сполучених Штатів 16 вересня 2018, неділя - дата 2018 року. Календар :: Свята та події\nДілова мова → Календар 2018 → Свята на вересень → 16 вересня → День проголошення Незалежності Мексиканських Сполучених Штатів\n← 15 вересня 17 вересня →\n16 вересня, неділя ще 34 яскраві події дня\nДень проголошення Незалежності Мексиканських Сполучених Штатів\nКалендарі різних країн: Мексика\nЗнаменитий крик Долорес (ісп.: Grito de Dolores; англ.: Cry of Dolores) пролунав у маленькому містечку Долорес Ідальго, недалеко від Гуанахуато в Мексиці, напередодні 16 вересня 1810 року. Ця подія, заклик з вуст римсько-католицького священика Мігеля Ідальго і Костілла, одне з тих, які поклали початок мексиканської війни за незалежність. З жовтня 1825 року ця історична подія відзначається як День Незалежності Мексики.\n«Viva Mexico» або «Viva la independentencia» - популярні фрази і вигуки, які звучать в цей День серед мексиканців. Вони святкують свій День Незалежності феєрверками і фієстами (вечірками), їжею і танцями, музикою і загальною радістю 16 вересня. Країна вкривається в кольори національного прапора. На вулицях і будинках розвішуються квіти і всілякі прикраси. Звучить сигнал і розбиваються роги - всюди сипляться цукерки.\nПіньята - унікальна мексиканська традиція, яка бере свій початок з часів майя та ацтеків, які робили глиняні судини у формі своїх богів, наповнювали їх солодощами, а потім, за спеціальним сигналом розбивали палицями, тим самим приносячи своєрідну жертву цим божествам, отримуючи при цьому солодку символічну винагороду. З появою в цих місцях християнства, місіонери змінили цю традицію. Старовинні піньяти стали робити з сімома кутами, по числу найвідоміших смертних гріхів. Особам, які брали участь в Піньяті зав’язували очі і давали в руки палицю, якою вони намагалися розбити її. Демонстрація своєрідною алегорії віри, що перемагає гріх. Цукерки, що сипалися з розколотої піньяти, символізували вже вічне блаженство, адже саме воно очікує віруючих у раю. Зараз піньята, користуються особливою любов’ю серед дітей, з цілком зрозумілих причин. Їх роблять у формі чого завгодно, залежно від відзначаємої події. Наприклад, на Великдень популярні форми пасхального зайчика.\nМексиканці на дивно доброзичливий і гостинний народ. Вони не соромляться і люблять всіляко демонструвати свої традиції і звичаї численним туристам, намагаючись максимально відкрити для тих всю своєрідність місцевої культури, сподіваючись що гості будуть не проти перейнятися їх національним духом. Перебуваючи у Мексиці, не варто соромитися розділити життєрадісний настрій місцевого населення. Поспішайте насолодитися мексиканським колоритом.\nЗараз вчені ще не дійшли згоди про те, що саме було сказано знаменитим Ідальго. Відомо, що Мігель був священиком, але відмовився від відомої католицької безшлюбності. Вважалося, що у нього в шлюбі були діти, в тому числі дві дочки. Його мова, також відома як Крик Долорес, була зроблена щоб спонукати людей повстати проти іспанського режиму, який на той момент вже став практично нестерпним для місцевого населення. Армія Ідальго вступила в бій проти іспанських солдатів у боротьбі за незалежність, але він був схоплений і страчений 30 липня 1811 року, а фактична Незалежність Мексики була оголошена лише 28 вересня 1821 року.\nЗ Днем Незалежності Мексики!\n16 вересня 2018 року в календарі →\n→ День проголошення Незалежності Мексиканських Сполучених Штатів в 2021 році → День проголошення Незалежності Мексиканських Сполучених Штатів в 2022 році → Дивитися календарний архів: у 2020-му, 2019-му, 2018-му, 2017-му році.\n10:40 Казначейські облігації США допустили до обігу в Україні (korrespondent.net)\n10:33 У США оприлюднили відео вбивства дівчини поліцейським (korrespondent.net)\n10:29 Співробітник міграційної служби погорів на хабарі в $1 тисячу (korrespondent.net)\n10:19 Посилено режим охорони кордону з Білоруссю (korrespondent.net)\n10:16 Вчені очікують спад пандемії в Україні (korrespondent.net)\n10:09 Свята 21 квітня 2021: хто народився, події, прикмети (korrespondent.net)\n10:01 Інспектора прикордонної служби затримали на хабарі (korrespondent.net)\n09:54 Глава дипломатії ЄС заявив про підтримку України (korrespondent.net)


Рейтинг Кличка у Києві у два рази вищий, ніж у Попова - dt.ua\nРейтинг Кличка у Києві у два рази вищий, ніж у Попова\n11 квітня 2013 в 18:39\nПеревага Кличка над провладним кандидатом у Києві залишається значною.\nЯкщо б вибори мера Києва відбулися найближчим часом, то найвищі шанси їх виграти були б у Віталія Кличка. За нього готові проголосувати 30,5% всіх виборців, або 35,8% тих, хто збирається взяти участь у виборах. Про це свідчать дані опитування Центру Разумкова.\nДругий показник в Олександра Попова (16,4% і 18,0%, відповідно), третій - у Петра Порошенка (12,0% і 14,6%, відповідно). Далі йдуть Андрій Іллєнко (5,7% і 7,1%) і Микола Катеринчук (5,1% і 5,6%).\nЯкщо б кандидати від "УДАРу" (Кличко) і "Свободи" (Іллєнко) не брали б участі у виборах, а єдиним узгодженим кандидатом від опозиційних сил був Порошенко, його результат на виборах був би 20,1% всіх виборців, або 24,4% тих, хто збирається взяти участь у виборах. Другий результат у Попова (16,7% і 18,8%, відповідно), третій - у Катеринчука (11,9% і 14,1%, відповідно).\nДослідження проведено соціологічною службою Центру Разумкова у Києві з 3 по 8 квітня 2013 року. Опитано 1216 респондентів старше 18 років. Теоретична похибка вибірки не перевищує 2,9% з імовірністю 0,95. Читайте також:\nЧверть киян задекларували бажання мітингувати за вибори у місті\nРегіонали відмовилися голосувати за призначення виборів у Києві\nКияни готові підтримати Кличка на дострокових президентських виборах\n11 апреля, 20:51\nНеправда ваша! Кияни виберуть у мери Добкіна з провінції, навзамін віддадуть Чарновецького. Той і вивезе з столиці свою кримінальну орду, бо у киян не вистачає сил, щоб викинути геть казнокрадів., про яких Попов знає, але не скаже!


Невідомі факти про відомий афонський чудотворний образ Богородиці | УНІАН\nНевідомі факти про відомий афонський чудотворний образ Богородиці\n10:16, 23 лютого 2018\nОбитель Іверон на Святій Горі 25 лютого (за новим стилем) відзначає панігір - це день святкування Іверської ікони Богородиці - головної святині монастиря. Ми зібрали цікаві історії та факти про чудотворний образ Божої Матері.\nПопередження про початок війни\nЗгідно з афонським переданням, незадовго до початку Першої світової війни лик Христа-Немовляти став грізним. Святогорці також помітили, що тоді лампада, яка знаходиться перед іконою, почала розгойдуватися без зовнішнього впливу.\nОзнака Другого Пришестя Христа\nВідомо переказ, про який згадував святий Ніл Мироточиві, що Іверська ікона покине Святу Гору незадовго до Другого Пришестя Христа таким же дивним чином, як і з'явилася.\nЧому в Івероні радо приймають усіх паломників\nОдного разу жебрак просився переночувати в Івероні, але монах-воротар почав вимагати у нього гроші. У чоловіка їх не було, і він пішов до столиці Святої Гори, сподіваючись там знайти притулок. Дорогою він зустрів Жінку, Яка подала йому золоту монету. Жебрак повернувся в монастир й оплатив монетою за нічліг. Вона виявилася давньою. Чоловік розповів монахам, як вона до нього потрапила. Тоді святогорці зрозуміли, що благодійницею була сама Богородиця. З тих пір ченці беруть на нічліг всіх, хто приходить, не вимагаючи за це плати.\nПорятунок від голоду\nПід час голоду наміснику монастиря явилася Божа Матір. Вона веліла відправитися йому в монастирську житницю. Прийшовши туди, ігумен знайшов багато борошна. Іншим разом Богородиця наповнила сосуди маслом, коли воно закінчилося.\nЗвільнення від облоги ворогів\nКораблі персів обложили Іверон. Ченці молилися перед «Іверською» іконою, маючи лише одну надію - на допомогу Божої Матері. Їх молитва була почута - раптом на морі почалася сильна буря і кораблі потонули. Врятуватися вдалося лише одній людині - воєначальнику на ім'я Амір. Він покаявся, попросив молитов, а потім зробив щедрі пожертви на будівництво монастирських стін.


Динамо презентувало нову виїзну форму - Футбол 24\n21 серпня 10:15 - Читать на русском\n"Біло-сині" показали черговий комплект екіпірування, у якому гратимуть в сезоні-2020/21.\nФото гравців у новій виїзній формі опублікував офіційний сайт Динамо.\nДинамо презентувало нестандартну домашню форму на сезон 2020/21\nОсновними кольорами залишились сині та білі. Однак, якщо у домашньому комплекті синьо-блакитні смуги зображені на білому фоні, то на виїзному – блакитні смуги на синьому. Ігрова форма сезону-2020/2021 втілює найкращі досягнення спортивних технологій – тканина NB DRY, що швидко відводить вологу від тіла та швидко висихає, дихаюче плетення на спині для кращого теплообміну, а сама футболка має покращену аеродинаміку та не заважає рухам під час матчу.\nМалюнок на формі за задумом дизайнерів нагадує хвилі могутнього Дніпра та символізує нову смугу в історії клубу. Нові футболки мають цікаву особливість, яка відкривається лише тому, хто її одягне: девіз "Київ – це ми" на звороті, що символізує єдність команди, уболівальників і рідного міста.\nДо слова, технічним брендом Динамо залишається американська компанія New Balance.\nДинамо Футбольна форма УПЛ\nЛіга чемпіонів — 10:09 85662\nЛіга націй — 18:03 61896\nЛіга чемпіонів — 04:20 42071\nСвіт — 18:33 34016\nОвертайм — 19:45 25079 16\nЛіга чемпіонів — 23:28 40\nЛіга чемпіонів — 23:16 213\nВальдано не зміг стримати сліз після згадки про Марадону – зворушливе відео\nІспанія — 23:05 515


Історія виникнення акції «З долоньки в долоньку»\nБлагодійна акція «З долоньки в долоньку» проводиться «Православною просвітою» з 2005 року. Мета цієї акції — залучити до благодійності дітей, жителів та гостей міста.\nПочинається акція за місяць до Дня Святого Миколая. Адже саме від нього потім діти-інваліди, діти-сироти та діти з малозабезпечених родин отримають у подарунок м’які іграшки.\nА проходить акція ось як. В магазині «Канцтовари» за адресою вул. Шевченка, 25, а також в усіх закладах, які виявили бажання взяти участь в акції, встановлюються ялинки. Але прикрашені вони не іграшками, а фотографіями дітей, на користь яких проводиться акція. Біля ялинок розташувалися маленькі звірятка — недорогі м’які іграшки. Кожен бажаючий може вибрати на ялинці фотографію дитини, а потім купити для неї м’яку іграшку. Фотографію та іграшку учасник акції передає продавцю, або організаторам заходу, які знаходяться біля ялинки. Іграшка та фотографія вкладаються в окремий пакет і залишаються біля ялинки. У переддень Дня Святого Миколая працівники «Православної просвіти» забирають пакети і у день свята їдуть до дітей, фотографії яких були використані в акції. Кожна дитина отримує іграшку, яку САМЕ ДЛЯ НЕЇ придбали добрі люди.\nДуже часто люди приводять своїх дітей, щоб разом з ними вибрати фотографію та іграшку. Це сприяє вихованню у дітей уміння співчувати іншим і робити добрі справи.\nВже кілька останніх років до проведення благодійної акції долучаються студенти та учні шкіл міста.\nСвятого Николая позвали – и он пришёл\nВ преддверии Дня Святого Николая нам позвонила педагог школы № 20. Оказалось, что она работает с учениками бывшей спецшколы № 2, с которой нас соединяло многолетнее сотрудничество. Мы предложили включит детей этого класса в акцию «Из ладошки в ладошку».


В Україні збільшено термін призову на строкову військову службу | Expres.online\nпублікація: 23:06 10.09.2018\nПрезидент України Петро Порошенко збільшив термін призову на строкову військову службу в цьому році з двох до трьох місяців. Такий указ у понеділок, 10 вересня, було оприлюднено на сайті глави держави.\nЯк стало відомо, документ вносить зміни до попереднього указу від 15 лютого. Таким чином, осінній призов триватиме на місяць довше – від жовтня до грудня 2018 року.\nНагадаємо, у квітні цьогоріч у Києві до лав Національної гвардії урочисто провели 180 призовників. Служитимуть вони упродовж 1,5 року. На збірному пункті хлопці були по декілька днів. За цей час встигли пройти короткий курс молодого бійця.\nЗагалом за весняний період планувалося призвати більш як 500 юнаків із Києва та області.


Вторгнення в Україну спричинить серйозні наслідки, зокрема санкції – голова МЗС Канади\n18 Січень 2022, 20:28\nОчільниця МЗС Канади наголосила на підтримці її країною незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України\nБудь-яке вторгнення в Україну з боку Росії спричинить результат у вигляді серйозних наслідків для агресора, зокрема дуже суворі скоординовані санкції союзників, заявила міністр закордонних справ Канади Мелані Жолі.\n«Ми єдині в нашій підтримці України, й будь-яке вторгнення в Україну матиме серйозні наслідки, зокрема дуже суворі скоординовані санкції з боку наших союзників», – сказала Жолі на пресконференції з міністром закордонних справ України Дмитром Кулебою в Києві у вівторок.\nВона зазначила, що після візиту в Україну також відвідає Париж і Брюссель, щоб обговорити ці питання.\n«Мій візит – це демонстрація незмінної, твердої підтримки та солідарності з Україною та українцями. Канада глибоко занепокоєна зосередженням військ Росії на кордоні з Україною. Ми також надзвичайно занепокоєні дестабілізаційною діяльністю в Україні та навколо неї», – сказала голова МЗС Канади.\nВона наголосила на підтримці Канадою української незалежності, суверенітету та територіальної цілісності.\n«Канада засуджує зосередження російських сил на кордоні з Україною, ми засуджуємо спробу анексії та незаконну окупацію Криму. Є лише один єдиний можливий шлях уперед – Росія повинна здійснити деескалацію і долучитися до змістовного діалогу», – сказала Жолі.


У Запоріжжі стартував дев’ятий турнір пам’яті відомого Запорізького тренера з боксу Сергія Волкова – SkyNewsZP\nУ Запоріжжі стартував дев’ятий турнір пам’яті відомого Запорізького тренера з боксу Сергія Волкова\nТрадиції живуть навіть в умовах пандемії. У Запоріжжі стартував дев’ятий турнір пам’яті відомого Запорізького тренера з боксу Сергія Волкова. Зазвичай цей турнір збирає дуже багато боксерів з області та країни, але цього року організатори встановили ліміт на боксерів, які можуть позмагатися. Детальніше – розповість на журналіст.\nThe post У Запоріжжі відбулась прем’єра…\nThe post У Запорізькій області чоловік жорстоко…\nThe post У Мелітополі судитимуть…


Дика курка | Сад і город\nHOME / Поради дачника / Дика курка\nДикі кури-прямі предки птахів, що зараз вирощуються в промислових масштабах. Те, що збереглися неодомашнені кури, добре для селекціонерів, які можуть створювати поліпшені породи свійських птиць.\nПро дику курку\nІ домашня, і дика курка належать до Фазановым. Загін-курообразные, в який входить 4 види диких курок : банкивская, цейлонська, сіра, зелена. Їх можна знайти скрізь, окрім Антарктиди. Це прямі родичі фазанів, і недивно, враховуючи їх здатність злучатися.\nЗовнішність і поведінка фазанів розпізнаються курями як “свої”:\nПівні мають яскраві і строкаті пір’їнки.\nОзнаки, по яких розрізняються несучки і півні, схожі.\nСтатева поведінка ідентична.\nНавіть видавані птахами звуки схожі.\nТака схожість між фазанами і курями призводить до появи гібридів, які, правда, нездатні розмножуватися. Геном різний.\nНа замітку! Дикі курки ще називаються джунглями за свою любов до тропічних лісів.\nДикі кури в природі зустрічаються в Південній Азії, Індонезії, на Филлипиннах. Незважаючи на любов до лісів, їх біотоп можна назвати узлісним. Птахи живуть там, де легко знайти їжу: в травах, кущах, редколесьях.\nБезпосередній предок виду, що мешкає в наших селах,-банкивская курка джунглів. Учені зробили такий висновок, тому що вони схожі зовні і по поведінці. Також вони можуть давати потомство, здатне розмножуватися. Зазвичай цих фактів вистачає, щоб довести походження. Але усі відомі види курок джунглів мають ці ознаки. Цей факт привів до гіпотези, що одомашнення курки велося на основі декількох видів. Так що точна назва виду прародителя-питання відкрите.\nЦікаво! Курка уперше була одомашненою ще 8000 років тому, і з того часу вони швидко заселили курники в Азії, Африці і Європі. Америку і Австралію вони стали населяти вже після переселення в ці континенти європейців.\nХоча домашні кури і здатні давати потомство від джунглів, геном птахів з різних регіонів дещо відрізняється. Особливо відмінності виражені у тихоокеанської і південно-азіатської популяцій. Вони виділяються на тлі курей з інших регіонів. Це підтверджує гіпотезу про одомашнення від різних видів. Учені говорять, що другий вид, від якого пішли домашні кури,-це сірий птах джунглів.\nінші статті Вірусна геморагічна хвороба кроликів : лікування\nЄ ще одна причина, по якій геном птахів з різних регіонів дещо відрізняється : мутації в ізольованих популяціях. Ця версія деякими ученими вважається правильнішій. Вони стверджують: для підтвердження версії, що різні популяції курей пішли від різного дикого вигляду, потрібна велика різниця в геномі. Крім того, при схрещуванні було б безплідне потомство, чого не відбувається.\nУчені тривалий час дискутували з приводу того, яку дику курку вважати прародителем одомашненої. Тільки генетичний і молекулярний аналіз поставив усе на свої місця: прародитель-банкивская курка.\nКури джунглів : характеристики\nДикі кури джунглів-приклад предків приручених людиною тварин, які змогли вижити, незважаючи на зусилля людства. Так, прародителі корови і коня убиті ще за часів середньовіччя. Зараз кури джунглів охороняються як частину біосфери і для створення нових порід. На даний момент існує близько 700 підвидів, і основна різноманітність знаходиться в Європі.\nНа замітку! За допомогою курей джунглів виводять не лише хороші із споживчої точки зору породи, але і красиві зовні.\nДля усіх видів курей джунглів характерний статевий диморфізм: істотна відмінність в зовнішності і поведінці самців і самиць. Завдання останніх-насиджувати яйця і стежити за потомством, самця-підтримка порядку, битва за самиць і захист гарему від усіх зол. За рахунок яскравого забарвлення і зухвалої поведінки півнів вони гинуть значно частіше, ніж несучки. Можна сказати, беруть удар на себе.\nДля її представників характерна міцна статура, але важать вони менше в порівнянні з домашніми курями. Літають вони так само погано. Втім, банкивские кури дуже витривалі, що дозволяє їм жити наземним життям із задоволенням. Вага дикого самця-трохи більше кілограма, а самиці-не більше 700 р. Така невелика маса обумовлена диким способом життя. Якщо доводиться постійно втікати від хижаків і шукати, чим поласувати, калорії підуть самі собою.\nінші статті Гейхери і квітковий ландшафт\nКитайская шовкова курка\nБанкивцы їдять усе, що знаходять в джунглях: насіння, членистоногих, черв’яків, молюсків, плоди і частини рослин. Гніздяться пташки на землі, як і велика частина курячих.\nНа замітку! На смак банкивская курятина дещо гірше за рахунок поганіших умов утримання.\nВиживають тварини за рахунок уміння ховатися і швидко бігати. А завдяки допомозі родичів і захисту півня вони завчасно дізнаються про небезпеку.\nЦейлонська курка джунглів\nПір’я у птахів цього виду може бути тільки бурим і сірим. Самі тварини маленькі : довжина самиць не перевищує 45 сантиметрів, а півня-70 см\nЦей вид мешкає на Цейлоні, будучи своєрідним символом Шри-Ланки.\nБанкивский півень здатний уразити своєю красою. У птаха добре розвинена грудна мускулатура, незважаючи на нездатність добре літати. В першу чергу тіло пристосувалося до швидкого бігу, а вже потім-до польоту. Також мускулатура дозволяє птахові битися з іншими півнями і хижаками. В цілому, зовнішній вигляд дикого півня нагадує домашнього: маленька голова, великий гребінь і довга шия. Що відрізняється, так це ноги. Вони дещо довше в порівнянні з домашнім “побратимом”.\nАнглійці назвали банкивского дикого півня червоним, хоча логічнішим було б іменувати його “вогняним птахом”, враховуючи колір деяких частин його тіла. Недолік такого забарвлення-погана здатність до маскування. Але її півням не потрібно. Ховатися за рослинами вимагається самицям, які висиджують яйця. Завдання яскравого оперення півнів-привертання уваги самиць і інших самців для того, щоб повоювати за місце в ієрархії.\nРозфарбовування цейлонського півня також може називатися вогняною:\nУ центрі гребеня є широка жовта смуга.\nДеяке пір’я має рудий колір.\nПри цьому здатність до маскування цейлонських півнів джунглів значно вище за рахунок чорного забарвлення іншого тіла.\nУсі знають, що самці часто використовуються і для змагань, що іменуються півнячими боями. Для створення придатних для змагань порід особливо добре підходить банкивская порода. Домашнім півням створюються ідеальні умови, тому відпадає необхідність битися за ресурси і курок, вони розучуються битися.\nінші статті Троянда в горщику\nУ багатьох кросвордах можна знайти завдання: “степова курка, 5 букв”. Правильна відповідь-дрохва. Правда, куркою цей птах не є, лише віддалено її нагадує зовні. Але з біологічної точки зору вона знаходиться ближче до журавля.\nМешкає птах в степах і напівпустинних місцевостях Євразії. Іноді окремих представників цього виду можна знайти північніше. Залежно від житла відрізняється спосіб життя тварини.\nНа замітку! У степах вона веде осілий спосіб життя, якщо живе на півночі-кочовий, що недивно.\nУ 19-м столітті чоловіка дуже любили полювати на дрохв. Через це вона стала дуже рідкісним видом, хоча раніше широко населяла степи. Також вона вимирає із-за зміни ландшафту і використання сільськогосподарської техніки. Загалом, головна причина, чому птах занесений в Червону книгу-це людина і його діяльність.\nЯкий птах схожий на курку?\nВсього на нашій планеті до курячих відноситься 250-263 види, тому усе розглянути не вийде. У загін курячих входить 5 сімейств:\nГоацины. Живуть в Південній Америці.\nСмітні кури. Мешкають в Австралії, Полінезії, Індонезії.\nФазановые. Самий поширене сімейство, яке має “представництва” майже в усіх країнах світу. Нараховує 174 види, 12 з яких можна знайти в Росії.\nУсі представники цих сімейств в тому або іншому ступені нагадують один одного. Але найбільше до нашої домашньої улюбленки відносяться фазановые. Ці птахи мають найбільшу подібність з курей.\nДика курка найбільш близька до домашньої. Єдина істотна відмінність між цими видами-спосіб життя. Умови проживання птахів джунглів значно важчі, тому їм доводиться виживати. Домашні тварини фактично живуть в раю. У цьому основна різниця між ними. А генетично вони дуже схожі, причому настільки, що можуть давати плідне потомство.


Пpoфeсop «Києвo-Мoгилянськoї aкaдeмiї»: “Якби свoгo чaсу дo влaди пpийшoв Чopнoвiл, тo у нaс булa б зoвсiм iншa Укpaїнa”\nЛapисa Мaсeнкo зaзнaчилa в iнтepв’ю жуpнaлiстaм iнфopмaгeнтствa «Вгoлoс», щo свoгo чaсу дo влaди в Укpaїнi пpийшли люди, якi нe чинили oпip paдянськiй систeмi, a пpистoсувaлися дo нeї. Нa думку пpoфeсopa Нaцioнaльнoгo унiвepситeту «Києвo-Мoгилянськa aкaдeмiя», вoни були бaнaльнo нe здaтнi кapдинaльнo змiнити ситуaцiю, щo склaлaся.\nЯкби тoдi дo влaди пpийшoв В’ячeслaв Чopнoвiл, тo всe булo б пo-iншoму. В тaкoму випaдку у нaс булa б зoвсiм iншa Укpaїнa. Нe вapтo зaбувaти, щo Чopнoвiл зpoбив дужe бaгaтo нe тiльки в пoлiтицi, a й у сфepi культуpи. Якби вiн стaв пpeзидeнтoм кpaїни, тo зpoбив би пpiopитeтoм укpaїнську мoву i укpaїнську культуpу.\nСвoгo чaсу чexи oбpaли Вaцлaвa Гaвeлa, a пoляки – Лexa Вaлeнсу. Цi люди чинили oпip тoтaлiтapнiй систeмi, i тoму Чexiя i Пoльщa дужe швидкo пoдoлaли пoстpaдянський спaдoк. В Укpaїнi ж всe стaлoся iнaкшe. Бiльш тoгo – в пepioд дpугoї пpeзидeнтськoї кaдeнцiї Лeoнiдa Кучми в кpaїнi сфopмувaлaся oлiгapxiчнa влaднa стpуктуpa.\n← “Потрібно молитися!”: Алла Мазур готується до складної операції. “Сил залишилося мало”\nЛюди! Погляньте, що вони там витворяють! У Раді пролилася перша кров, кадри облетіли мережу: «Тимошенко на очах у Юзика…». ФОТО →\nРозчарування та роздратування вже за кілька місяців зашкалюватимуть – Портников\n13.06.2019 Newsnet Коментарі Вимкнено до Розчарування та роздратування вже за кілька місяців зашкалюватимуть – Портников\nБій в Золотому йде з 5 ранку, ситуація на фронті дуже важка: з’явилися нові подробиці і відео\n18.02.2020 Newsnet Коментарі Вимкнено до Бій в Золотому йде з 5 ранку, ситуація на фронті дуже важка: з’явилися нові подробиці і відео\n25.07.2018 Newsnet Коментарі Вимкнено до Крик душі…Як можна сплатити за одне тільки опалення (квартири в 60 кв. м. ) 1.500 грв. при пенсії в 1.400 грв.( з підвищенням)?


Толерантність як моральність особистості (реферат) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nТолерантність як моральність особистості (реферат)\tadmin\nПедагогіка, виховання, реферат, курсова\tТолерантність як моральність особистості\nСьогодні перед національною школою постає завдання виховання\nособистості, спроможної творчо мислити, вільно орієнтуватись у реаліях\nсучасного життя, вибудовуючи власну поведінку на соціально поціновуваних\nЙого розв’язання — складний, неоднозначний процес. Поряд зі стихійними\nчинниками, зумовленими особливостями політичного, економічного та\nдуховного розвитку українського суспільства, дитина підпадає під\nспеціально організований вплив, спрямований на засвоєння нею моральних\nнорм і правил, вироблення таких якостей, як патріотизм, національна\nгідність, толерантність, любов до праці, дисциплінованість,\nвідповідальність, милосердя тощо.\nУ цьому контексті посилюється інтерес до гуманістичної педагогіки,\nпочаток якої було закладено філософами стародавності — Сократом,\nПлатоном, Аристотелем, Квінтіліаном. У більш пізні періоди гуманістичні\nідеї розвивали Я. Коменський, І. Песталоцці, А. Дистервег, К. Ушинський.\nУ міру свого розвитку педагогіка збагачується новими теоріями та\nпрактичними преференціями: вільного виховання (Ж.-Ж. Руссо), прагматизму\n(Д. Дьюі), особистісно зорієнтованого підходу (І. Бех, В. Рибалко, А.\nМаслоу, К. Роджерс) та ін.\nІдеї педагогіки гуманізму знайшли відображення ще в Національній\nпрограмі «Освіта» (Україна ХХІ століття), Національній доктрині розвитку\nосвіти, законі України «Про освіту», інших нормативних документах. Один\nіз важливих її напрямів убачається науковцями у вихованні толерантності\nяк невід’ємної якості людини демократичного суспільства.\nІдея толерантності має давню історію. Духовне розкріпачення особи поряд\nз її економічною та політичною свободою відстоювали мислителі минулого,\nспираючись на вчення про природне право. Про толерантність у своїх\nпрацях «Нариси про терпимість», «Листи про віротерпимість» писав Дж.\nЛокк, у «Трактаті про віротерпимість» до розгляду цієї категорії\nзвертався Вольтер. І. Гьоте розглядав толерантність як проміжний елемент\nна шляху до визнання, філософ-соціолог Г. Маркізе вважав її байдужим\nпотуранням, небезпечним тим, що воно може призвести людину до\nперетворення на співучасника тих, хто розмовляє з позиції сили.\nОсобливої актуальності ця проблема набуває в період докорінних\nсуспільних перетворень, зламу монопольно-ідеологічних концепцій,\nзагострення міжнаціональних і міжрелігійних конфліктів, утвердження\nгуманних взаємовідносин між людьми й державами — характерні риси\nсучасності, що спричинюють значний інтерес до визначення сутності цього\nпоняття, винайдення ефективних форм і методів виховання толерантної\nособистості. Однак порівняно короткий термін застосування спричинює\nнеоднозначність його тлумачення.\nТак, великий енциклопедичний словник визначає толерантність (від. лат.\ntolerantia — терпимість) як терпимість до чужої думки, вірувань,\nповедінки. Тобто за основу береться згода сприйняти щось (духовне,\nморально-ідейне, етико-естетичне, релігійне) навіть за умов входження\nйого в суперечність зі світоглядними установками того, хто сприймає.\nВ. Тишков розуміє толерантність як особистісну або суспільну\nхарактеристику, що припускає усвідомлення того, що світ і соціальне\nсередовище багатовимірні, а отже, погляди на цей світ є різними; вони не\nможуть і не повинні зводитись до одноманітності або виступати на чиюсь\nТ. Шихардіна, досліджуючи внутрішню суперечність толерантності як\nморальної цінності, доходить висновку, що ця суперечність обумовлена\nпоєднанням двох початків: особистісної автономії та моральної\nнормативності. З одного боку, «моральний індивід — суверенна\nособистість, що має вільну волю і діє як причина та мета своїх учинків»,\nа з іншого, сфера моралі характеризується найвищою мірою нормативності,\nде відповідні вимоги мають абсолютну владу.\nТолерантність не є універсальною моральною цінністю, оскільки являє\nсобою певний компроміс між тими принципами, на яких вибудовується сфера\nлюдини, її взаємини з оточуючими, зі світом у цілому. Відомо, що в\nоснові будь-якого компромісу як різновиду\nопераціонально-інструментальної або прагматичної згоди — взаємні\nпоступки, тимчасовість та обмеженість сфери застосування. Отже,\nтолерантність, що виявляється у прагненні індивіда досягти\nвзаєморозуміння й узгодження різних звичаїв, традицій, інтересів, думок\nбез застосування примусовості, методами роз’яснення, освіти, виховання,\n— це «шлях до злагоди, в основі якої завжди перебуває компроміс з іншими\nі з самим собою».\nОдним з різновидів такого компромісу може бути той, на якому базувалась\nтеорія толерантності Дж. Локка. Філософ убачав у ній не лише усвідомлене\nй позбавлене негативного емоційного нашарування надання свободи іншому у\nвизнаних законом межах, а й захист цього іншого від проявів\nПроголошуючи ідеї толерантності, людина має насамперед висувати\nвідповідні вимоги до самої себе. Іншими словами, бути толерантним\nозначає стримувати власні прояви стосовно чогось або когось чужого чи\nвідмінного завдяки проявам вольового акту. У цьому випадку толерантність\nперестає бути результатом байдужості, імітацією терпимості.\nУ 1995 році Організацією Об’єднаних Націй було прийнято «Декларацію\nпринципів толерантності» — основоположний міжнародний документ, в якому\nсутність толерантності детермінується як «повага, прийняття та правильне\nрозуміння всієї багатоманітності культури, форм самовияву й прояву».\nОсоблива увага звертається на те, що толерантність — це не поступка чи\nпотурання, а насамперед «активне ставлення до дійсності, що формується\nна основі визнання універсальних прав і свобод людини». При цьому\nнаголошується, що таке визначення не означає терпимого ставлення до\nсоціальної несправедливості, відмови від своїх або прийняття чужих\nпереконань. Це означає «визнання того, що люди із природи своєї\nвідрізняються зовнішнім виглядом, становищем, мовою, поведінкою і мають\nправо жити в мирі та зберігати свою індивідуальність». Крім того,\n«погляди однієї людини не можуть бути нав’язані іншим».\nНа думку В. Кукушина, толерантність — це моральна якість індивіда, що\nхарактеризує терпиме ставлення до відмінних від наявних у нього\nпоглядів, думок, звичок інших людей, незалежно від їх етнічної,\nнаціональної або культурної приналежності. Це вміння краще розуміти себе\nй інших, вступати з ними в контакт, взаємодіяти без примусу, виявляти\nповагу й довіру. Водночас толерантність не можна ототожнювати з\nуседозволеністю, безпринципністю щодо протиправних дій, порушення норм і\nправил поведінки, умов співжиття. Цю якість, зазначає дослідник, не\nможна розглядати у відриві від її першопричини — рівності. Без рівності,\nна його переконання, толерантність утрачає сенс. Але якщо є рівність,\nтолерантність виникає автоматично. Тому ця категорія виступає\nметодологічним інструментом забезпечення рівності, його невід’ємною\nскладовою, яка обумовлює саме існування рівноправ’я — де-юре і де-факто.\nії, не усвідомлюючи цього, створюють передумови для руйнування\nкооперації в людському суспільстві, «потураючи розповсюдженню соціальної\nдеструктивної резистентності — поширенню настроїв тривожності, недовіри,\nненависті між різними соціальними прошарками».\nУ цьому контексті особливого значення набуває соціокультурна\nтолерантність, що є ознакою впевненості особи в собі й усвідомлення\nнадійності своїх позицій, «ознакою відкритої для всіх ідейної течії, яка\nне боїться поєднання з іншими точками зору, не усувається від духовної\nконкуренції». Цей тип толерантності виявляється у прагненні досягти\nвзаємної поваги, розуміння й узгодженості різнорідних інтересів і\nпоглядів без застосування тиску, переважно методами роз’яснення та\nХ. С. В. Вайденфельд відстоює думку про те, що толерантність, або\nтерпимість, — це «основний стрижень, завдяки якому забезпечується\nінтерактивна функція сучасної демократії». Тому її виховання має\nбазуватись на прищепленні знань і навичок, необхідних для життя, в\nоснові якого — терпимість і визнання рівних для всіх прав.\nУ сучасних зарубіжних концепціях толерантність розглядається як основна\nдоброчинність, або ментальне ставлення, як свобода різних типів\nповедінки, ціннісних орієнтацій і культурної діяльності. Отже,\nтолерантність — це одна з можливих реакцій на різноманітність. Ця якість\n— відповідь на зіткнення з поглядами та вчинками, які значно\nвідрізняються від наявних у людини вірувань та ідеалів. Вона немовби\nпропонує директиву, що допомагає людям краще оцінювати власні вчинки,\nдає розуміння того, як розв’язати конфлікт мирним шляхом із залученням\nусіх пов’язаних з ним акторів і базується на визнанні рівності прав для\nВідомий підхід, згідно з яким толерантність розуміється як принцип\n«індивідуального й етично мотивованого рішення витримати конфлікт або\nврегулювати його мирним шляхом, ґрунтованим на переконанні, що інші,\nзадіяні в конфлікті індивіди користуються такими самими правами». Це\nвизначення ще раз наголошує на тому, що толерантність актуальна лише у\nзв’язку з конфліктом. За відсутності конфлікту питання про толерантність\nне виникає. У конфліктних ситуаціях толерантність виступає дієвим\nкерівництвом, що допомагає людям краще оцінювати власні вчинки. Саме\nспроба побачити все в реальному вимірі допомагає всім учасникам\nконкретної ситуації прийняти переконання й погляди один одного як\nправильні та дієві. Такий підхід до конфлікту відкриває шляхи для\nздійснення різних потреб його учасників. На основі цього робиться\nвисновок, що толерантність являє собою підґрунтя демократичної згоди і\nне підлягає кількісному визначенню. Наведене тлумачення толерантності\nзначно відрізняється від концепцій, які описують масштаби та стадії\nтолерантності, розрізняють активну й пасивну толерантність. У ньому не\nрозглядається проблема з моральної точки зору і воно не претендує на\nміжкультурну цінність. Основна мета тут убачається в розробці концепції\nтолерантності, яка «могла б застосовуватись при вихованні в дусі\nгромадянськості й виборі способів поведінки в конфліктній ситуації».\nУ цьому контексті актуалізується питання мотивації вибору певного\nспособу дії в будь-якій ситуації. Адже відомо, що різні мотивації\nвідіграють вирішальну роль у розмежуванні поняття толерантності та інших\nпонять — байдужості, солідарності, милосердя. Лише за умов, коли індивід\nприпускає, що «всі люди мають однакові права на повний розвиток своїх\nздібностей, він зможе або визначити різноманітність і суперечливість\nпоглядів унаслідок розуміння їх необхідності, або спільно шукати\nрозв’язання конфлікту». Тут варто згадати концепцію толерантності групи\nБертельсманна, учасники якої наводять такі відмінності в мотивації\nвчинків: «Якщо орієнтація на ненасильство передбачає наявність\nконфлікту, то мотивацією до дії слугує не принципове визнання прав інших\nрозвивати свої можливості повною мірою». Тобто в даному разі такі дії\nбазуються не на толерантності, а на прагненні оминути конфлікт —\nегоїстичному бажанні одержати вигоду від ситуації необхідності\nдотримуватись певної поведінки в ієрархізованому середовищі тощо.\nПідсумовуючи викладене, можна констатувати, що виховання толерантності,\nтобто навчання соціальним навичкам, які перебувають в основі цього\nпроцесу, має здійснюватись на раціональному, емоційному та орієнтованому\nна завдання рівнях. Головними компонентами тут виступають глибокі знання\nпро толерантність, загальна налаштованість на толерантну поведінку, а\nтакож певні навички розв’язання конфліктів. Знання про толерантність\nдопомагає переконати кожного в доцільності його рішень і включає\nусвідомлення наслідків учинків, розуміння меж толерантності, а також\nінформацію про можливі й необхідні альтернативні дії. Однак самі лише\nзнання не є достатньо потужним стимулом до прояву толерантної поведінки\nв конфліктних ситуаціях. Із цією метою необхідно розвивати певні\nздібності, які посилюють схильність індивіда до толерантного ставлення\nта здійснення відповідних дій. До таких здібностей належать:\nуміння вести діалог, спілкуватися, з розумінням вислуховувати іншого й\nвисловлювати свої погляди, права та потреби таким чином, щоб інший міг\nуміння дивитись на проблему в реальному світлі й визнавати позицію\nуміння користуватись моделями конструктивного й демократичного\nрозуміння принципової обмеженості й суб’єктності будь-якої\nінтерпретаційної моделі, відчуття мовчазного вдавання чогось, яке іноді\nє передумовою конфліктів.\nОзначені знання й здібності можуть виховуватись. Із цією метою, на думку\nприхильників такого підходу, дітей необхідно:\nготувати до того, щоб вони розглядали нерозуміння як звичайне життєве\nявище, навчати долати непорозуміння шляхом спілкування;\nзнайомити з особливостями та ризиком участі в конфліктних ситуаціях,\nнадаючи, таким чином, можливість кожному індивіду контролювати свою\nініціювати й розвивати виховні процеси та орієнтацію шляхом проведення\nекспериментів, пов’язаних зі стриманістю та незгодою;\nінформувати про наслідки толерантності, так званої «видимої\nтолерантності», і відсутність цієї якості;\nпропонувати альтернативні способи врегулювання конфліктів і навчати\nзастосовувати їх у реальних ситуаціях.\nОднак вирішальною умовою успішного виховання толерантності Х. С. В.\nВайденфельд уважає формування в індивіда стабільного почуття\nідентичності. «Індивід зі стабільною ідентичністю не буде перебільшувати\nвласну цінність за рахунок недооцінки інших людей і буде більш схильним\nрозглядати різноманітність як збагачення, а не як загрозу».\nТаким чином, толерантність — це інтегративна моральна категорія, що\nхарактеризує терпиме ставлення до відмінних поглядів, думок, вірувань,\nпередбачає вміння конструктивно розв’язувати конфлікти, долати\nсуперечності, контролювати власну поведінку. Виховання цієї моральної\nякості має спиратись на конкретну програму та стратегію, базуватись на\nвідповідній концепції, яка була б легкою в реалізації та відповідала\nпотребам і завданням, що висуваються до особистості дитини.\nАтлантичний океан (реферат)


Вся моя історія життя з матір’ю дуже важка і не проста. Я знаю, бачу і розумію, що таких історій у нас в країні дуже багато і від цього хочеться плакати, тому що я сама пройшла через дитячий біль і знаю всю цю гіркоту не з чуток.\nНа жаль, так склалося її доля. Після того, як моя мама розлучилася зі своїм чоловіком, вона зустріла мого батька. Через деякий час вони розписалися і дізналися, що чекають на мене. Я – дитина від маминого колишнього чоловіка.\nАле всього через рік після мого народження вони з вітчимом почали вести не здоровий спосіб життя.\nЯ жила з ними в голоді, холоді, в постійних сварках. уявляєте, як це все було бачити дитині? Звичайно, в моїй підсвідомості це залишилося назавжди.\nКоли мені виповнилося 8 років, я в останній раз бачила рідного батька, який іноді до мене навідувався. Потім його не стало.\nМоя життя з мамою і вітчимом тривало недовго, коли мені було 11 років, маму позбавили батьківських прав і мене передали під опіку братові, який виявив бажання мене виховувати.\nАле, навіть живучи з братом, я любила маму, мені її не вистачало. Як і всім дівчаткам, мені хотілося її тепла, розуміння. Порадіти разом з нею або поплакатися їй, і щоб вона по-материнськи притиснула, витерла сльози і підтримала своїм словом… Всього цього в мене не було. Найприкріше те, що вона сама не хотіла, бо ж їй ніхто не заважав, брат би з радістю її привіз до нас в гості. Її ніхто ніколи не гнав, але людині було цікавіше інше життя…\nАле я знайшла сили і пробачила це все мамі. Хоча, якщо чесно, не до кінця, в образа лишилася. Я з нею спілкувалася і спілкуюся, дозволяю спілкуватися з моїми дітьми, допомагаю їй. Тільки ось у людини зовсім немає здорового глузду, і не буде, це вже зрозуміло. Більше того – у тому своєму стані вона починає мене проклинати, і було це вже досить багато разів.\nКожного разу після того, як мама побуває у нас в гостях, трапляється щось недобре, якісь негативні випадки.\nІ де це бачено, щоб дитина, аби захиститися від власної матері, йшла потім до храму, робила очищуючі обряди?\nЦінуйте і любіть батьків, які вас люблять! Краще нехай вони огортають вас любов’ю, ніж у вас буде така доля і стосунки з мамою, як у мене.\nЯ живу номальним життям, заміжня, маю діток. Але мама, яку я не можу відігнати від себе і своєї родини, бо вона моя мама, – це моя кара, а за що – не знаю…\n← Я повернувся додому – ні дітей, ні дружини не було. На холодильнику висіла записка, написана старшим сином: «Тату, мамі раптово стало погано, вона в лікарні..\n4 листопада — Казанської ікони Божої Матері. Що в жодному разі не можна робити в цей день →


Забирайтеся з України, містер Путін: Порошенко розраховує на підтримку Трампа\nвівторок, 18 травня 2021, 16:44\nПрезидент Петро Порошенко розраховує на підтримку Президента США Дональда Трампа під час саміту G20, а одним з її варіантів, окрім заклику до Путіна забиратися з України, може бути захід кількох суден НАТО в Чорне море.\nПро це Глава держави сказав в інтерв'ю американському телеканалу NBC у відповідь на запитання, чи очікує він, щоб лідер США доніс російському Президенту позицію щодо України, повідомляє прес-служба Президента України.\n«Є дві версії. Перша - це Нормандський формат, Мінські угоди, деескалація ситуації в Азові, деокупація Криму та багато іншого. Але можна зробити це коротше і в кількох словах: «Забирайтеся з України, містер Путін», - сказав Порошенко,\nУ цьому контексті він нагадав про свої попередні зустрічі з президентом Трампом і підкреслив, що отримав тверду позицію про його підтримку суверенітету, територіальної цілісності України та нашої боротьби за свободу та демократію.\n«І в цій ситуації я розраховую на США», - зазначив Президент.\nВін також зауважив, що одним з можливих варіантів підтримки України може бути захід кількох суден НАТО в Чорне море, бо це мета глобальної безпеки.\nЗа словами Президента, може обговорюватись питання, які країни можуть надати такі судна, але це мають бути країни НАТО, аби більше не дозволити Росії діяти таким чином.\nПрезидент також наголосив, що запровадження воєнного стану в кількох областях України має на меті захист, і наша держава не має наміру вдаватися до військових дій, спрямованих проти будь-кого.\n«Ми лише будемо краще підготовлені до захисту нашої країни», - підкреслив Порошенко.\nПрезидент зауважив, що Україна повинна бути готова до російської агресії.\nПорошенко Путін Трамп Велика двадцятка\nПозачергове засідання Ради: розглядатимуть відставку трьох міністрів


Нерегулярні місячні у дівчинки підлітка\nВсі дівчатка по-різному сприймають початок менструацій. Хтось з радістю зустрічає перші місячні, асоціюючи їх з дорогою у доросле життя, з жіночністю і красою.\nА для когось перша поява крові на трусиках стає приводом для сліз і депресії через небажання прощатися з дитинством. В даній ситуації роль матері велика як ніколи – адже саме мама повинна пояснити дочці, що за зміни відбуваються з її організмом, для чого вони потрібні, і чому першу менструацію слід сприймати як радісна подія. Дочка може звернутися до вас із будь-яким питанням, тому сучасна мама повинна мати уявлення про особливості менструального циклу в пубертатному віці і знати, коли нерегулярні місячні у дівчинки підлітка є нормальним явищем, а коли слід звернутися до лікаря.\nНерегулярні місячні у дівчинки підлітка: що це значить?\nЗазвичай менструації настають після початку зростання грудей, оволосіння лобка і пахв. Уважається, що менструація приходить в той момент, коли загальна кількість жирової тканини в організмі становить 17%, а для встановлення нормального циклу потрібно 22% жирової тканини. Тому у повних дівчат місячні починаються раніше і встановлюються швидше, ніж у худих. Втім, надлишок ваги також може бути причиною нерегулярних менструацій у дівчаток підлітків і говорити про порушення гормонального балансу в організмі.\nБлизько двох років від початку менструацій цикли у дівчаток підлітків бувають ановуляторними. Це означає, що повноцінні яйцеклітини в яєчниках не дозрівають і овуляція не відбувається. Така ситуація складається в 80% випадків і є абсолютно нормальною. Встановлення та налагодження роботи репродуктивної системи молодої дівчини – складний та трудомісткий процес, у якому задіяні всі ланки ендокринної системи, починаючи від структур головного мозку, і закінчуючи жирової і кісткової тканиною. Протягом 1,5-2 років відбувається становлення жіночого менструального циклу. Нерегулярні місячні у дівчинки підлітка в цей час - нормальне явище.\nКоли варто хвилюватися при нерегулярних місячних у дівчинки підлітка?\nПриводом для хвилювання повинно стати відсутність менструальних виділень протягом трьох і більше місяців або кровотеча, що триває понад 7 днів і призводить до значної крововтрати і порушення загального стану. Зазвичай гінекологи вважають матковою кровотечею ситуацію, коли прокладки доводиться міняти частіше, ніж раз у 2 години.\nТипова для дівчаток в підлітковому віці наступна картина: затримка місячних на 1,5-3 місяці з подальшим тривалим виснажливим кровотечею. Такі кровотечі слід відрізняти від просто нерегулярних місячних у дівчинки підлітка, які рідко призводять до анемиям і не позначаються на загальному самопочутті молодої пацієнтки. У діагностиці допомагає аналіз крові з визначенням еритроцитів, гемоглобіну і гематокриту (для визначення ступеня та характеру анемії), коагулограма (для виключення патології системи згортання), УЗД органів малого тазу (для виключення полікістозу яєчників).\nНерегулярні місячні у дівчинки підлітка можуть проявлятися значними затримками або навіть повним припиненням менструацій. Найчастіше це відбувається через зниження маси тіла (до 25% випадків раптового припинення менструацій у підлітків). Пубертатний вік пов'язаний з частими коливаннями емоційного фону, гіперчутливістю, схильністю до перебільшень, невдоволення власною зовнішністю. Навіть незначна втрата маси тіла (3-10%) через дієти, прийому препаратів, повторно викликається блювоти вже може призвести до припинення менструацій. Уважно стежте за емоційним станом дочки, за її збалансованістю раціону. Існує гіпотеза, що припинення менструацій на тлі втрати ваги є передумовою до розвитку підліткової шизофренії.\nТакож затримка менструацій може наступити під дією стресового чинника. В якості наочного прикладу зазвичай призводять відсутність менструацій у жінок під час війни. Проте для підлітка куди менш значущі події можуть зіграти стресорну роль. Зазвичай нерегулярні місячні у дівчинки підлітка в цьому випадку не вимагають якоїсь корекції, цикл відновлюється самостійно, як тільки організм впорається зі стресом. Застосовуються рослинні заспокійливі засоби. При важких нервово-психічних порушеннях потрібна консультація психолога, психіатра та призначення спеціальних психотропних препаратів.\nЯк бачите, нерегулярні місячні у дівчинки підлітка можуть бути і в нормі. Але все ж не варто втрачати пильності. Вчасно звертайтеся до лікаря, якщо:\nменструацій не було 3 і більше місяців,\nкровотечі тривають більше тижня,\nз-за крововтрати дівчинка почуває слабкість, запаморочення,\nостаннім часом підліток схуд або випробував сильний стрес,\nменструальний цикл встановився через 2 роки з дня перших місячних.\nПам'ятайте, що при нерегулярних місячних у дівчинки підлітка кордон між нормою і патологією часом може провести тільки кваліфікований фахівець.


ГОТЕЛЬ «PARADISE» » Зелений туризм\nЗелений туризм » Регіон » Кіровоградська область » ГОТЕЛЬ «PARADISE»\nКомфорт: Кондиціонер Wi Fi Телебачення Парковка Конференц-зала\nРегіон: м. Світловодськ, Кіровоградська область\n"Paradise" зачаровує гостей своїм вишуканим стилем і витонченими інтер'єрами. У кожному номері готелю домінує своя колірна гамма: "Love" - рожевий романтичний однокімнатний люкс, "Blue" - строгий однокімнатний, двокімнатні "Brown" і "Green" - коричневий і зелений затишні апартаменти.\nНомери оснащені: ванна, фен, LCD телевізор, телефон, міні-бар, кондиціонер, доступ в Інтернет.\nХарчування: Сніданок не включений\nДвічі в день в готелі вам подають чай або кава. Поблизу, на березі Дніпра, знаходяться ресторанні комплекси "Бриз", "Камелот", "Вулик" та "Гавань".\nТел.: (098) 973-78-12


Солдат честі – ЛітАкцент – світ сучасної літератури\n08.05.2008 02.03.2009 Володимир Панченко\tLeave a comment 1 462\nВ Інституті літератури НАНУ відбувся вечір пам’яті Леоніда Коваленка (1922-1983). Минуло вже 25 років, як старі фронтові рани вкоротили вік цієї, за загальним визнанням, рідкісної людини (сталося так, як і передбачав сам Коваленко у своєму щоденнику ще в травні 1943 р.: «кусочок чавуну (чи свинцю?) сидить десь у легенях і, можливо, дасть себе колись відчути»). Біля його портрета на столику в залі засідань Інституту літератури – фотографія дружини, Ніни Луківни Калениченко, яка відійшла в інший світ зовсім недавно. Її праці про українську прозу кінця ХІХ- початку ХХ століть, зокрема – монографії про М.Коцюбинського, добре відомі дослідникам.\nЩо ж до наукового спадку Леоніда Миколайовича, то головні його праці, нагадаю, з’явилися в часи хрущовської «відлиги». Найчастіше героями досліджень Л.Коваленка були Павло Тичина, Андрій Малишко (земляк літературознавця – вони обоє з Обухівщини), Олесь Гончар… Чимало статей написав він для енциклопедичних видань – київських і московських. Свого часу мені випало рецензувати для журналу «Слово і час» (тоді – «Радянське літературознавство») монографію Леоніда Коваленка «Мовами світу» (1984), – думаю, то найбільш цінна частина доробку Леоніда Миколайовича. Багато років він «відстежував» присутність української літератури в світовому культурному просторі. ЩО й ДЕ перекладалося/видавалося з творів українських авторів – на це питання «довідкова служба» Леоніда Коваленка мала абсолютно повну відповідь.\n1987 року колеги Л.Коваленка видали його збірник «Статті та нариси», включивши до нього фрагменти недописаної докторської дисертації, присвяченої українській літературній критиці 1917-1920-х рр. Роботу над цією темою Коваленко кинув: не хотів писати неправду.\nОдне слово, написалося Леоніду Миколайовичу не так багато. Щось стримувало його перо. Як дослідник він мав справу з «радянською» літературою, а на цьому полі в літературознавстві було багато штампів і догм, повторювати які не хотілося.\nНе дивно, що на вечорі пам’яті мова йшла передусім про Коваленка-людину. Адже найголовнішим твором Леоніда Миколайовича був … сам Леонід Миколайович! Борис Олійник назвав його солдатом честі, наголосивши на тому, що нині ТАКИХ людей – лицарів-правдолюбів – дуже мало. Їх завжди, в усі часи мало, – уточнила Михайлина Коцюбинська. І пригадала епізоди, коли саму її – в цьому ж академічному залі! – виключали з партії. У важкі хвилини понурого «осуду» й загальної незручності саме в Леоніда Коваленка знайшлися слова підтримки й підбадьорення.\nУ спогадах друзів і колег (Миколи Жулинського, Сергія Плачинди, Івана Драча, Віталія Дончика, В’ячеслава Брюховецького та ін.) найчастіше звучала думка про виняткову чесність і безстрашність Леоніда Миколайовича. Всім упам’ятку його гострі виступи з трибун академічних і спілчанських, дошкульно-дотепні репліки під час засідань, – лицеміри й ортодокси побоювалися їх. В’ячеслав Брюховецький і тепер, через багато років, казав мені захоплено/здивовано: «Таких реплік я ніколи в житті більше не чув».\nКрасномовний епізод описала Світлана Кириченко: виступаючи в на одному із зібрань початку 1960-х, Леонід Коваленко сказав, що літераторами й досі керують «люди, у яких на руках кров українських письменників». «Вигук із залу: «А прізвища назвати можете?» – «Можу. Директор Інституту літератури Микола Шамота». У залі мертва тиша. Шок. За тиждень у Коваленка конкурс. І котять вірні шамотинці проти нього чорні кулі. Микола Захарович показує Льоні перед урною свій бюлетень: «Я вас не викреслив». Президія АН відмінила провальний для Леоніда Миколайовича результат. Фронтовик з важким пораненням звільненню не підлягав».\nСитуація – виняткова для того часу, коли це відбувалося, але для самого Коваленка вона типова. Такий це був характер.\nЛіна Костенко присвятила його пам’яті вірш, у якому ключовим є слово «сміх»: він, Коваленко, вмів «лікувати слово» «сміхом від пристріту»!\nОбдарував присутністю, побув\nІ Льоня усміхнувся з того світу.\nЦей вірш 1990 року, як і поетичні присвяти інших авторів, можна тепер прочитати в книзі Леоніда Коваленка «Ми – люди майбутнього, ми – не минулі», яка презентувалася на вечорі (вийшла вона – це варто відзначити – у Дніпродзержинську, у видавничому домі «Андрій»). Упорядники Н.Калениченко та О.Поліщук, науковий редактор В.Дончик включили до неї статті, фронтові щоденники й добірку поезій та листів Л.Коваленка, а також спогади про нього. Уявлення про Коваленка-науковця допоможуть скласти його дослідження «Павло Тичина і поезія слов’ян», дві розвідки про А.Малишка, статті про творчість О.Гончара, В.Швеця, М.Гірника, С.Пушика, Р.Андріяшика, А.Шамрая, В.Земляка. Історик української літератури ХХ ст. зможе відшукати в них чимало цікавих і важливих фактів (чи багато хто знає, для прикладу, про «контактні» й типологічні зв’язки поезії раннього Тичини – і творчості Рабіндраната Тагора?). Або про ту роль, яку в історії автора «Сонячних кларнетів» відіграла антологія «Поэзия Армении», видана В.Брюсовим у 1916 р.? Або про рецепцію молодого Павла Тичини – Ярославом Івашкевичем на самому початку 1920-х рр.?\nУнікальним документом є щоденник Л.Коваленка 1942-1945 років. На фронт його автор, студент Київського університету, пішов добровільно, і відвоював до самісінької Перемоги. Пам’яттю про війну дорожив. «Роки війни – це моє справжнє життя, а все, що після неї, – тимчасове, не справжнє», – зізнавався часом Леонід Миколайович (ці його слова запам’яталися М.Жулинському). Щоденник Коваленка чесний і по-юнацьки беззахисно-відкритий. У ньому нечасто зустрінеш батальні епізоди: багато записів зроблено в госпіталі, після поранення. Часто зустрічаються розмірковування над прочитаними книгами, що потрапляли до рук інколи цілком випадково. Прочитавши «Червоне і чорне» Стендаля, задумався над питанням: «Чому хоч трошки видатна людина – талант – завжди в конфлікті з існуючим ладом?» Є Коваленкові «максими» на зразок адресованого самому собі гасла: «горіти – так без кіптяви – не тліти!» Є розмови з собою – як спосіб «себесобоюнаповнення» (В.Стус). Є рефлексії, викликані любовними переживаннями…\nЗдається, Леонід Коваленко готувався стати письменником. Принаймні, щоденник залишає саме таке відчуття. У ньому є та СПРАВЖНІСТЬ, яка була суттю Леоніда Коваленка – літератора й людини.\nМожна пожалкувати, що до мемуарної частини збірника майже не залучено нових спогадів друзів і колег Л.Коваленка. Як засвідчив вечір пам’яті, суттєвим доповненням до того, що було написано раніше, могли б стати згадки Ліни Костенко, М.Коцюбинської, Р.Франка, Д.Вакуленко, Г.Сивоконя, М.Наєнка, Г.Штоня, Л.Горлача… Адже навряд чи подібний збірник з’явиться скоро.\nВтім, зроблене заслуговує на повагу, оскільки є зворушливою даниною пам’яті і викликом небуттю.\n«Ми – не минулі», – написав у листі до свого фронтового друга Юлії Желєзовської Леонід Коваленко. Повна «формула» цієї його думки містить якусь загадку: «Ми – люди майбутнього, ми – не минулі». Що малося на увазі Коваленком? Може, те краще в людині, що пройшло випробування жахом війни, фронтовим братством, смертю, якій треба було дивитися просто в очі, коли тобі всього лиш 20 років? Напевно, що так. І сам Леонід Коваленко, солдат честі, мав відвагу бути втіленням того кращого, що є в людині…\nГабріель Ґарсіа Маркес написав новий роман


Марчук, запевняє, що Рамкова угода унеможливить "сюрпризи" з боку бойовиків - Влада. Державна політика України. Свіжі новини про політику і не тільки.\nМарчук, запевняє, що Рамкова угода унеможливить "сюрпризи" з боку бойовиків\nУмови, прописані в недавно підписаній у Мінську Рамковій угоді про розведення сил і засобів на Донбасі, дозволяють сторонам самостійно контролювати територію (завдяки передбаченій дистанції в 1 км), у тому числі вогневими засобами, а також роблять неможливими "сюрпризи" з боку бойовиків\n27 вересня 2016 16:55\nПро це у "Фейсбуці" написав представник України у підгрупі з безпеки Тристоронньої контактної групи Євген Марчук, передає depo.ua.\nВін також підкреслив, що, згідно з документом, сторони повинні відводити війська від лінії зіткнення одночасно і під контролем з боку ОБСЄ. Моніторинг за цими ділянками ОБСЄ буде здійснювати цілодобово, включаючи нічний час.\nНагадаємо, 21 вересня Тристороння контактна група у Мінську на засіданні підписала рамкову угоду про розведення сил і засобів на Донбасі. Вона передбачає створення трьох зон безпеки, площею не менше 2 на 2 кв км кожен, у населених пунктах Золоте, Петровське та Станиця Луганська. Документ передбачає деескалацію в районі лінії зіткнення і фактично створює умови, в яких стрілецька зброя не може використовуватися для обстрілів. Згодом угоду підписали і ватажки терористів.\nМітки: Мінські переговори, Марчук, Рамкова угода


Буковинець в інтернеті ошукав жителів чотирьох областей України » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nБуковинець в інтернеті ошукав жителів чотирьох областей України\nПравоохоронці викрили буковинця, який ошукав жителів чотирьох областей України. Шахрай розміщував на популярному порталі в мережі Інтернет фіктивні оголошення про купівлю-продаж товару. Довірливі покупці гроші перераховували, а от замовлене, звісно ж не отримували. За такою схемою йому вдалося виманити у чотирьох громадян з різних областей України понад 5 тисяч гривень.\nЯк повідомляє СЗГ УМВС України в Чернівецькій області, шахрайську схему зловмисника викрили працівники відділу по боротьбі із кіберзлочинністю УМВС. 28-річний мешканець Новоселицького району через мережу Інтернет "продавав" комплектуючі до персональних комп’ютерів, принтерів, мультимедійні приставки до телевізорів тощо.\nДля отримання грошей від покупців, молодик використовував банківську картку своєї родички. Гроші, які перераховували довірливі покупці, одразу знімав в банкоматах міста Чернівці. Зловмиснику вдалося ошукати жителів Львова, Кривого рогу, Києва та Дніпропетровська. Загалом, потерпілі перерахували за "липовий" товар понад 5 тисяч гривень.\nСлідчі УМВС України в Чернівецькій області оголосили буковинцю про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 (Шахрайство) Кримінального кодексу України. Йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.


Villa Poggio Tre Lune - Риньяно-сулл'Арно - Hotels.com\nРиньяно-сулл'Арно, Тоскана, Італія: всі помешкання\nАгротуристичний готель класу «люкс» у місті Риньяно-сулл'Арно, що пропонує 2 басейни на вулиці та ресторан\nVia delle Serre, 57, Риньяно-сулл'Арно, 50057, FI, Італія\nРозкішний торговий центр «The Mall» — 5,8 км\nІсторичний центр — 20,4 км\nГалерея Уффіці — 21,8 км\nПалаццо Веккьо — 21,9 км\nПлоща Сіньйорії — 21,9 км\nМіст Понте-Веккьо — 22 км\nНомер з 2 односпальними ліжками, 1 двоспальне ліжко (with bath)\nАпартаменти, 1 спальня, патіо (Large)\nСобор Санта-Марія-дель-Фйоре — 22,1 км\nПлоща Дуомо — 22,1 км\nПьяццалє Мікеланджело — 22,2 км\nStatue of David — 22,5 км\nСтанція Rignano sull'Arno-Reggello — 6 хв автомобілем\nСтанція Pelago S Ellero — 9 хв автомобілем\nСтанція Incisa — 11 хв автомобілем\nЧас реєстрації 7:30-20:30\nВартість сезонного опалення: 25 EUR за помешкання, за добу.\nПослуга трансферу з/до аеропорту пропонується за окрему плату в розмірі 80 EUR за особу (в обидва кінці).\nVilla Poggio Tre Lune пропонує безплатне скасування без штрафів?\nТак, Villa Poggio Tre Lune пропонує на нашому сайті номери, для яких передбачено повне відшкодування сплачених коштів. Якщо ви забронювали такий номер, ви можете скасувати це бронювання за кілька днів до прибуття (термін залежить від правил помешкання). Радимо ознайомитися з політикою скасування бронювань даного помешкання.\nVilla Poggio Tre Lune пропонує паркування на території?\nVilla Poggio Tre Lune має басейн?\nVilla Poggio Tre Lune дозволяє перебування з домашніми тваринами?\nО котрій годині Villa Poggio Tre Lune починає реєстрацію та виселення?\nПочаток реєстрації: 7:30; кінець реєстрації: 20:30. Час виселення: 10:00.\nVilla Poggio Tre Lune пропонує ресторан? Чи є ресторани поблизу?\nТак, тут є ресторан. Поблизу є такі ресторани, як Antica Trattoria (5,1 км), Il Canniccio (6,6 км) та Osteria de' Medici (8,1 км).\nVilla Poggio Tre Lune пропонує трансфер із/до аеропорту?\nVilla Poggio Tre Lune: чим можна зайнятися в самому помешканні або неподалік?\nУ теплі місяці отримайте задоволення від різних способів активного відпочинку, доступних неподалік від помешкання, як-от катання на веловипедах. Цей агротуристичний готель пропонує 2 відкриті басейни, які допоможуть залишатись у формі, а також сезонний відкритий басейн і майданчик для пікніків. Крім того, Villa Poggio Tre Lune пропонує сад.


УГКЦ в Італії - UGCC in Italia — Комунікат Синоду Єпископів Української Греко-Католицької Церкви\n(м. Львів-Брюховичі, 3–12 вересня 2017 року Божого)\nНаприкінці Божественної Літургії секретар Синоду Єпископів владика Богдан (Дзюрах) зачитав Декрет про скликання Cиноду, а Глава УГКЦ Блаженніший Святослав урочисто проголосив його відкриття. До присутніх звернувся з привітальним словом Архиєпископ Клаудіо Гуджеротті, Апостольський нунцій в Україні. Цього ж дня, увечері, було відслужено Молебень до Святого Духа та всі члени Синоду склали присягу, яку зачитав найстарший із присутніх за єпископською хіротонією – владика Василь (Лостен). Опісля єпископи оглянули відеосюжет на спомин про світлої пам’яті блаженнішого Любомира Гузара, який упокоївся в Бозі 31 травня цього року.\nНа початку синодальних засідань 4 вересня 2017 року Божого до архиєреїв звернулися із привітальним словом запрошені гості: Архиєпископ Клаудіо Гуджеротті, Апостольський нунцій в Україні; владика Димитрій (Рудюк), Митрополит Львівський і Сокальський Української Православної Церкви Київського Патріархату; владика Едвард Кава, Єпископ-помічник Львівської архидієцезії, який зачитав лист-привітання від Архиєпископа і Митрополита Мечислава Мокшицького, Голови Єпископської Конференції Римо-Католицької Церкви в Україні; о. Андрес Мартінес Естебан, вікарій Архиєпископа Мадрида для східних католиків з Іспанії; владика Булос Матар, Архиєпископ Бейрута, який передав вітання від Блаженнішого Бешара Бутроса Раї, Патріарха Маронітської Католицької Церкви. Присутність достойних гостей з інших Українських Церков, як рівно ж – представників Церков свого права з-за кордону надала синодальним нарадам глобального виміру та показала відкритість УГКЦ до ведення конструктивного діалогу з братами і сестрами у вірі як на матірних землях, так і за кордоном.\nГоловною темою Синоду було літургійне і молитовне життя УГКЦ. Владика Венедикт (Алексійчук), Єпархіальний єпископ Чиказької єпархії святого Миколая, у своїй доповіді на цю тему наголосив, що нашим головним Учителем молитви є сам Спаситель – Ісус Христос, який показує в Євангелії своїм учням приклад своєї молитви до Отця. Учителями молитви за прикладом Христа повинні бути батьки, катехизи та священики. Наші богослужіння у храмах є спільною молитвою до Бога, тому до них потрібно готуватися і здійснювати їх так, щоб вони справді провадили до Спасителя кожну людину, яка переступить поріг храму. Співдоповідачами головної теми Синоду були експерти з літургійних питань: о. проф. д-р Петро Ґаладза з Торонто, проф. д-р Данило Ґаладза з Відня, о. д-р Василь Рудейко, Тарас і Максим Тими, – які фахово і цікаво представили синодальним отцям різноманітні аспекти літургійної проблематики нашої Церкви. Цінним доповненням до виступів експертів стала робота в групах, під час якої владики обговорили різні аспекти літургійного і молитовного життя УГКЦ: від особистої, родинної молитви і аж до перекладів літургійних текстів різними мовами, якими послуговуються вірні УГКЦ у світі.\nПрограма цьогорічного Синоду включала рівно ж святочні зустрічі з вірними. Так, 10 вересня Блаженніший Святослав на Ясній горі у Гошеві, у монастирі Чину святого Василія Великого, очолив загальноцерковні святкування 400-ліття Василіанського чину святого Йосафата та 380-х роковин смерті митрополита київського Йосифа Велямина Рутського. Із Главою Церкви співслужили синодальні отці, яких із радістю вітали тисячі паломників, що зібралися на Ясній горі. Блаженніший Святослав окремо згадав воїнів-захисників Батьківщини та закликав присутніх на прощі продовжувати усильні молитви за дар миру і відновлення територіальної цілісності України, а також запевнив про молитовну пам'ять про поранених і родини загиблих. Того ж дня частина учасників Синоду взяла участь у посвяченні Центру митрополита Андрея Шептицького Українського католицького університету у Львові, яке очолив владика Борис (Ґудзяк), Єпархіальний єпископ Паризької єпархії святого Володимира, президент УКУ.


Кремль наказав мстити у відповідь на затримання російського військового на Донбасі - ZAXID.NET\nКремль наказав мстити у відповідь на затримання російського військового на Донбасі\nСуспільство — Оксана Руда, 18:02, 29 липня 2015 0 0\nСБУ надала нові беззаперечні докази участі російських військових у бойових діях в Україні ZAXID.NET\nСпійманий на Донеччині кадровий офіцер ЗС РФ майор Володимир Старков\nПісля затримання та ідентифікації майора російської армії Володимира Старкова російське командування дало наказ будь-якою ціною захопити в полон українських військових. Про це сьогодні, 29 липня, на брифінгу повідомив голова Служби безпеки Василь Грицак, передає ЛІГАБізнесІнформ.\nЗа його словами, метою таких намірів може бути спроба обміну або помста.\nГрицак звернувся до українських військовослужбовців, які виконують свої обов'язки в зоні АТО із закликом бути пильними і не допустити реалізації планів російського командування.\n«Підвищуйте, будь ласка, пильність у підрозділах української армії та інших збройних формувань на лінії зіткнення. Не дайте шансу ворогу, щоб вони забрали вас у полон», – сказав він.\nГолова СБУ додав, що з боку терористичних угруповань були спроби викупу Старкова.\n«Також були здійснені телефонні дзвінки відразу після затримання на телефони, які були вилучені у нього після затримання, де пропонувалася значна фінансова нагорода за те, щоб забрати його на територію ДНР і ЛНР. До честі прикордонників, вони на це не повелися і передали затриманих в Службу безпеки України», – сказав Грицак.\nГолова СБУ також звернувся до військовослужбовців збройних сил Росії із закликом не виконувати злочинні накази свого керівництва і не їхати в Україну.\n«Я хочу як офіцер звернутися до солдатів і офіцерів російської армії, представників російських спецслужб: .. Не виконуйте злочинні накази, не посилайте сюди своїх підлеглих і не йдіть самі на територію України. Ми не прийшли до вас, ми не захоплювали ваші міста і села. Ви прийшли до нас, і ми будемо робити все, щоб захистити свою землю для того, щоб забезпечити контроль над нашою територією. Звертаюся до сімей російських солдатів і офіцерів: робіть все можливе, щоб вони не були обдурені і не потрапили на територію України , адже багато з них звідси вже живими не повертаються», – сказав голова українського відомства.\nНагадаємо, у Донецькій області 25 липня приблизно о 22:00 співробітники Держприкордонслужби України на контрольному посту «Березове» затримали КамАЗ з великою кількістю боєприпасів і двома чоловіками, один з яких виявився кадровим російським військовим, другий – членом ДНР.


Біля моря (2015) — афіша, сеанси, квитки на фільм у кінотеатрі Планета Кіно: Київ, Харків, Одеса, Львів, Суми\nБіля моря (2015) — розклад сеансів і продаж квитків на фільм «Біля моря» у кінотеатрах Планета Кіно: Київ, Харків, Одеса, Львів, Суми.\nДії картини розгортаються в 1970-ті роки у Франції. Подружня пара Ванесса (Анджеліна Джолі) і Роланд (Бред Пітт) з кожним днем усе сильніше віддаляються один від одного. У спробах зберегти шлюб вони відправляються в подорож по країні. Переломним моментом не тільки поїздки, але і всього їхнього шлюбу стануть кілька днів, проведені в невеликому містечку на півдні Франції.\nДрама «Біля моря» – дітище Анджеліни Джолі. У цьому фільмі вона режисер, сценарист, продюсер і виконавиця головної ролі. З часів фільму «Містер і місіс Сміт» (2005), на зйомках якого Джолі і Пітт познайомилися, пара не працювала разом. За словами Джолі, одним з найскладніших моментів під час зйомок була необхідність грати неприязнь одне до одного. Фільм сміливо можна назвати родинною справою. Помічником режисера в титрах значиться 14-річний Меддокс Джолі-Пітт, а Бред Пітт не тільки виконав головну роль, а й продюсував картину.\nАнджеліна Джолі, Бред Пітт, Мелані Лоран, Сара Науді, Мельвіль Пупо, Нільс Ареструп\nпо 30 грудня 2015


Місячник знищення вогнищ американського білого метелика, амброзії полинолистої та повитиці польової :: Новомиргородська міська рада\nМісячник знищення вогнищ американського білого метелика, амброзії полинолистої та повитиці польової\nЗгідно розпорядження голови обласної державної адміністрації від 18 липня 2018 року №533-р ''Про місячник знищення вогнищ американського білого метелика,амброзії полинолистої та повитиці польової" в нашій області з 23 липня по 23 серпня 2018 року оголошено місячник знищення американського білого метелика, амброзії полинолистої та повитиці польової. Новомиргородська міська рада звертається до жителів міста та сіл Лікарево, Бирзулове організувати роботу та вжити невідкладні заходи по знищенню американського білого метелика,амброзії полинолистої та повитиці польової.\nАмериканський білий метелик –це багатоїдний шкідник, що живиться більш як на 300 видах плодових і декоративних порід,винятково агресивний і небезпечний, здатний завдавати великої шкоди насадженням. Одна самка за 1-2 дні здатна відкласти до 2000 яєць. Гусениці з 10-15 кладок можуть повністю знищити листя на дереві.\nАгротехнічні та механічні заходи знищення шкідника полягають у зборі та знищення шкідника полягають та знищенні гусениць і кладок яєць Ефективним є знищення (обрізка та спалювання) гнізд разом з гусеницями до періоду появи гусениць 5 віку, коли вони покидають і розповзаються по кроні всього дерева.\nХімічні заходи полягають в обробці заселених шкідниками дерев препаратами, які входять до Переліку пестицидів та агрохімікатів, дозволених до використання в Україні.\nАмброзія полинолиста є серйозним конкурентом сільськогосподарських рослин за вологу, світло, поживні речовини та життєвий простір. За середньої густоти стояння вона споживає з1 га до 2000 т води,що відповідає 200 мм опадів, або половина річних опадів в нашій зоні, виносить з грунту поживні речовини. Через засміченість понад 70% ландшафтів України амброзією кількість алергічних захворювань серед наших співгромадян, викликає саме цією рослиною, постійно зростає. При запиленні сільськогосподарських культур амброзією, її алергійні компоненти залишаються присутніми у харчових продуктах.\nАгротехнічні методи знищення амброзії полягають у дотриманні сівозміни; на засмічених полях висівати переважно озимі культури суцільного посіву з підвищенною нормою висіву на 10-15%; на полях, які звільняються у липні-серпні місяцях, використовувати напівпаровий обробіток грунту; скошувати рослини амброзії до початку цвітіння.\nМеханічні методи знищення амброзії використовуються навколо житлової забудови, громадських будівель,ферм, парків, стадіонів, дитячих та спортивних площадок, де виключене застосування гербіцидів. Скошувати амброзію слід якомого нижче, поскільки при високому зрізі амброзія на уцілілій частині стебла формує бічні гілки, на яких утворюються генеративні органи. Операції по механічному знищенню амброзії зазвичай доводиться повторювати кілька разів протягом вегетаційного періоду.\nДля хімічного знищення амброзії використовується гербіцид Раундап (або його аналоги) в дозі 3 літри на гектар, бажано в фазі 2-4 справжніх листочків. У фазі бутонізації амброзії дозу гербіциду встановлюють по верхній межі рекомендованої.\nЗаходи боротьби з повитицею польовою:\nНеобхідно боротися з проникненням повитиці на незасміченні землі. При виявлені – негайно знищити (скосити, зібрати у закриту тару,винести з поля і спалити), не допускати цвітіння і утворення насіння. Постійно перевіряти насіннєвий фонд на виявлення насіння повитиці. При виявленні якого –обов'язкове доочищення насіннєвих фондів. В місцях засміченості висівати багаторічні злакові трави –кострицю лучну, тимофіївку, райграс, тонконіг. Проводити оранку, культивацію,боронування,зачистку доріг грейдерами, лопатами. Насінневі посіви люцерни в ранньовесняний період обробляють голчатими боронами, при цьому висота травостою повинна бути 10 -12 см. Крім того, в посівах люцерни застосовують хімічні заходи боротьби згідно з списком пестицидів та агрохімікатів, дозволених на Україні. Опилення негашннним вапном з ранку по росі –підвищення температури повітря в день призводить до повної загибелі повитиці.\nЗвертаємось також до громадян міста і сіл, керівників підприємств,установ та організацій по новому поглянути на питання благоустрою тих територій, за які Ви несете відповідальність і дотримуватись Правил благоустрою, забезпечення чистоти і порядку.\nНовомиргородської міської ради І. Приз


Весняні мелколуковічние квіти - Tam.com.ua догляд, поради, форум, відео, рекомендації, розмноження\nTam.com.ua > Садові квіти > Весняні мелколуковічние квіти\nПісля зимової сплячки природа прокидається дзвінкої капежом і струмками, а в проталинах з’являються перші весняні квіти, які буквально називають – проліски. Перші весняні квіти в залежності від погоди починають з’являтися в кінці березня, але основна хвиля їх цвітіння припадає на квітень. В основному це невисокі рослини з невеликими дзвонові квітками і невеликими цибулинами. Так як дрібні цибулини цих квітів розташовуються на невеликій глибині, вони швидше прокидаються, їх торішній запас поживних речовин в першу чергу витрачається на цвітіння і зростання листя. Весняні цибулинні квіти холодостійкі рослини, їм не страшні снігопади після відлиги, а квітки витримують заморозки до 5-7 см.\nНайперший і довгоочікуваний квітка пролісок або галантус. Ніжні білі дзвіночки, які дивляться вниз, з смарагдовими лілейними листям виглядають дивовижно. Цвітіння пролісків в залежності від погоди припадають на березень квітень.\nДуже схожі на проліски їх родинні рослини белоцветникі. відрізняються вони тільки формою квіток білими більш широкими правильними дзвіночками з жовтими точками, вони розпускаються по одному дві квітки на довгих квітконосах.\nПролісками та білоцвіт можна прикрасити галявину з газоном, вони гармонійно виглядають поруч з примулами, печіночниці, пролісками та іншими весняними квітами на клумбі.\nВесняна квітка проліска або Сцилла часто називають синім проліском. Ці мелколуковічние ранньовесняні квіти абсолютно невибагливі. Існують сорти з фіолетовими, блакитними, білими, рожевими квітками. Сині проліски відмінно поєднуються з жовтими нарцисами або білими підсніжниками.\nМускари або мишачий гіацинт відомий багатьом садівникам. Суцвіття Муськарі схожі на пірамідальні грона з дрібних синіх кульок. Завдяки гарній формі і насиченого кольору ці весняні квіти чудово поєднуються з нарцисами, тюльпанами та іншими весняними квітами.\nпушкиния цвіте дуже рясно, густі суцвіття з біло-блакитними квітками прекрасно прикрашають альпійські гірки, газони і квітники.\nКвітка з цікавими назвою хионодокса розквітає в квітні-травні. Пухкі суцвіття з яскравими блакитними квітками з білим зевом виглядають як блакитні зірочки. Хіонодокси дуже невибагливі, клумба весняних квітів з хіонодоноксамі виглядає дуже яскраво.\nКрокус весняний розквітає як тільки зійде сніг. Великі білі, жовті, світло-фіолетові квіти крокусів красиво виглядають невеликою групою, тому їх бульбоцибулини висаджують поряд з 7-10 штук.\nкандик прикрасить квітник не тільки ефектними квітами, що спадають з загнутими вгору пелюстками, а й великими листками з мармуровим малюнком. На жаль, як у всіх цибулинних після цвітіння, листя у кандика жовтіють і пропадають. Кандик прекрасно підходить для альпінаріїв, є різновиди з білими, жовтими, рожевими і ліловими квітками.\nУсе мелколуковічние весняні квіти невибагливі і прості в догляді. Посадивши цибулини, ви навіть можете забути про них, і все одно, кожної весни вони першими порадують вас цвітінням. Цвітуть все мелколуковічние дві-чотири тижні, потім дозрівають їх насіння, а на початку літа наземна частина цих рослин повністю засихає, а цибулини в землі переходять в стан спокою до наступної весни.\nРозмножують мелколуковічние весняні квіти насінням і дочірніми цибулинами. Ці квіти часто дають самопосев, але сходи зацвітуть тільки на 3-й 4-й рік, тому простіше розмножувати їх цибулинами. Одна цибулина за 4-5 років утворює гніздо дочірніх цибулин, тоді їх слід викопати і розсадити, так як через брак харчування вони можуть перестати цвісти. Викопують цибулини після цвітіння і пожовтіння листя. Цибулини очищають, перебирають, вибраковивая хворі і пошкоджені цибулини, просушують і висаджують на нове місце. Зберігати дрібні цибулини слід в паперових або тканинних мішечках не більше двох місяців, так як вони швидко висихають. Після покупки краще відразу висадити їх в землю.\nНайпізніший термін посадки мелколуковічних квітів жовтень, за 3-4 тижні до стійких заморозків цибулини повинні вкоренитися. Глибина посадки цибулин повинна дорівнювати потрійній висоті цибулини, а відстань між ними не менше трьох діаметрів.\nМелколуковічние квіти віддають перевагу сонячним місцям, але так як ранньою весною на деревах і чагарниках ще немає листя, то ці квіти прекрасно себе почувають під їх кронами. Земля повинна бути родючої і пухкої, перед посадкою цибулин її добре перекопують, вносять перегній, але тільки не свіжий гній. Тінисті ділянки з важких глинистих землею, де навесні скупчуються талі води для посадки цибулинних квітів не підійдуть.\nЩовесни при появі бутонів підгодуєте перші весняні квіти комплексним добривом. Всі весняні квіти вологолюбні, але після танення снігу в грунті ще достатньо вологи, тому їх не потрібно поливати, краще розпушити землю, щоб розбити поверхневу кірку і забезпечити доступ повітря до коріння.\nСадові квітивесняні, весняні квіти, весняними квітами, квіти, мелколуковічние