Релігія – мама екології\nСтворено: Четвер, 24 листопада 2011, 15:09 | Друк\t| Перегляди: 2733\nВатикан не випадково долучив забруднення навколишнього середовища до переліку «смертних гріхів»\nМодному нині терміну «екологія» ще немає й півтора століття – вперше його використав німецький біолог Ернст Геккель 1866 року. Проте це аж ніяк не означає, що донедавна збереженням довкілля ніхто не переймався. На «доекологічному» етапі розвитку людства чи не головною природоохоронною інституцією була церква. Не втратили такої функції релігійні організації і в сучасному світі. Релігія та екологія активно «співпрацюють» і нині. Зокрема, днями Католицька церква офіційно долучила забруднення навколишнього середовища до переліку «смертних гріхів». А з чого все починалося?\nПершими проповідь засновника найдавнішої світової релігії почули... олені\nЗвучить неймовірно, але у світових релігіях – буддизмі, християнстві та ісламі – існує традиція проповідувати не тільки людям, а й тваринам!\nСкажімо, першу проповідь царевича Сіддхартхи Гаутами (Будди, засновника найдавнішої світової релігії – буддизму) про «чотири благородні істини» слухали семеро – п’ять учнів... та двоє оленів.\nКоріння особливих стосунків з природою християнства сягає щонайменше третього століття, коли жив святий мученик Мамант. За переказами, біля його житла збиралися звірі з навколишньої пустелі й слухали читання Святої Євангелії. Харчувався Мамант молоком диких кіз і ланей. Коли ж цього чоловіка віддали на з’їдання хижим звірам, ті не зачепили його.\nПодібне зустрічаємо у старовинній легенді про суфійську святу Хазрат Рабій Басрі (суфізм – містична течія в ісламі (як у шиїзмі, так і в сунізмі)). Ця жінка постійно приходила на вкриту лісом гору помедитувати. Тим часом навколо святої збиралися всі лісові звірі і насолоджувалися її товариством.\nСвятий Франциск Ассизький – небесний покровитель екологів\nЗасновник католицького чернечого ордену міноритів (менших братів) Франциск Ассизький (жив наприкінці XII – на початку XIII століть) пішов далі: проповідував не тільки птахам і звірам, а й рослинам. Прикметно, що йдеться не про маргіналізованого дивака – Франциск Ассизький одна з ключових постатей католицької церкви. 1980 року за шанобливе ставлення до навколишнього природного середовища Ватикан визнав його заступником екологів. А 1986 року на батьківщині Франциска Ассизького, в італійському місті Ассиз, за ініціативою Всесвітнього фонду дикої природи (WWF) були зібрані лідери буддизму, християнства, індуїзму, ісламу та юдаїзму, які разом з представниками природоохоронних організацій заснували Альянс релігій і захисту природи.\nУ православ’ї Франциска Ассизького часто порівнюють з Серафимом Саровським, який також мав особливе взаєморозуміння зі світом природи.\nЄвангелія... від орла, вола та лева\nРелігії – те ж таки християнство – багаті тваринними та рослинними алегоріями (цю тему в одній зі своїх публікацій грунтовно дослідив Дмитро Степовик). Чи не найвідомішою з них є голуб як алегорія Святого Духа. А також риба як алегорія раннього християнства: у ті часи охрещених через занурювання у воду людей називали саме рибами, грецькою мовою «іхтіс». До того ж, «іхтіс» є ще й абревіатурою: Ісус Христос, Божий Син, Спаситель.\nНе дивуйтеся, коли побачите на старовинній іконі... пелікана – це надзвичайно красива алегорія Ісуса Христа. За легендою, під час посухи згаданий птах розриває дзьобом груди й рятує власною кров’ю своїх пташенят. Цікаво, що сюжет цей поширився як у православній, так і в католицькій традиції. Зокрема, він був присутній на іконостасі Успенського собору Києво-Печерської лаври.\nЧи не кожному з нас доводилося бачити зображення оленя, що прямує до джерела – це алегорія духовної спраги, шляху до Бога. Варто відзначити, що олені в цьому матеріалі згадуються вже вдруге: вперше у розповіді про зародження буддизму – зараз у контексті християнства. Що це – випадковість, чи, може, різні релігії не такі вже й різні?\nЦікаво, що три з чотирьох Євангелій (а разом з ними й відповідні євангелісти) мають тваринні алегорії. Орел є алегорією Євангелія від Івана. Віл – Євангелія від Луки. А лев – Євангелія від Марка. До речі, царя звірів із німбом над головою зображено на гербі Венеції. Адже євангеліст Марк – покровитель цього міста, серцем якого є площа Святого Марка зі знаменитим Собором святого Марка на ній.\nЩодо рослинних алегорій, то у християнстві це насамперед виноградне гроно – символ євхаристійної кровної жертви (за нагоди придивіться у церкві до різьблень на іконостасі – там часто можна побачити саме виноград), та пальмова гілка – символ перемоги над смертю.\nДоля церкви залежить від дуба\nНапрочуд символічною є ситуація з трьохсотлітнім дубом у Чернігові. Виявляється, що від збереження цієї пам’ятки природи напряму залежить збереження найвищої в Європі підземної церкви святого Феодосія. Дуб своїм корінням тримає купол унікальної підземної пам’ятки сакральної архітектури й акустичного мистецтва. Коли старе дерево почало трухлявіти – над церквою нависла загроза: якщо дуб загине, його коріння згниє й через утворені у ґрунті «капіляри» до храму потраплятиме вода, що вкрай небезпечно. Тож старезного дуба старанно лікують й просять вчених допомогти продовжити вік дерева.\nСинтез релігії та екології присутній навіть у народній прикметі, пов’язаній із церковними святами преподобного Симеона Стовпника і матері його Марфи (14 вересня) та Стрітення Господнього (15 лютого). Вважається, що від Семена до Стрітення не має бути грози. Якщо ж вона трапиться – це ознака негараздів у природі.\nМолися, сину, за Корову (та інших священних тварин українців)\nВражає традиція українців першою на Великдень розговляти корову – спеціально освяченим для неї в церкві окрайцем житнього хліба. А одна зі старовинних молитов нашого народу починається словами «Дай, Боже, здоров’я корові».\nНа Житомирщині білого лелеку досі називають буслом. Виявляється, Бусел – це божество з української міфології, син Буса. За легендою, Бусел перевтілився в білого лелеку і приніс нашим предкам виноградну лозу з гроном, чим врятував їх від голоду. Відтоді ця красива і благородна істота стала священним птахом українців. Цікаво, що білий лелека набув «священного статусу» і серед мусульман. За арабським повір’ям, у цих птахів перевтілюються душі тих мусульман, які за своє життя жодного разу не здійснили передбаченого Кораном паломництва в Мекку, до гробу пророка Магомета. Вони вимушені робити це вже після смерті в образі птахів. Тому кожен, хто вбив лелеку, вважається вбивцею.\nА чого вартий культ вужа, що подекуди й досі існує на Волині. Цю незлобливу тваринку держать в хаті, поять молочком, всіляко оберігають... і вірять, що від неї залежить родинне щастя та достаток.\nЄ в українців і священні комахи. Йдеться, звісно, про бджіл. Навіть Віктор Ющенко в одному зі своїх інтерв’ю «Україні молодій» назвав бджільництво напівдуховною сферою й згадав давні народні ікони, на яких сльози Ісуса Христа зображені у вигляді бджілок. На старовинних українських пасіках можна знайти ікону Зосима та Саватія – святих покровителів бджіл.\nА ось за своїх коней козаки молилися святому Кононові. В українців зовсім немає традиції споживати конину. Адже ці тварини у нас споконвіку помирали власною смертю – підняти ножа на коня й нині вважається гріхом навіть серед найдосвідченіших різників.\nЦікаво, що в християнстві є приклади того, коли тварини ставляться за взірець для наслідування віруючими. Згадаймо крилатий вислів самого Ісуса, адресований апостолам, про який ми дізнаємося з Євангелія від Матвія: «Будьте мудрі, як змії, і кроткі, як голуби» (Матв., 10: 16).\nТварини були свідками й народження Ісуса. Чи не на кожній іконі «Різдва Христового» можна побачити вола та віслюка. Ці істоти там аж ніяк не «задля меблів». Коріння традиції зображувати їх поряд з божественним немовлям вбачають у пророцтві Ісаї: «Віл знає володаря свого, і осел – ясла господаря свого; а Ізраїль не знає (Мене), народ Мій не розуміє» (Іс., 1: 3).\nНапитися водиці зі священної криниці\nМабуть, ніщо не єднає релігію й екологію так сильно, як ставлення до води. Адже чисте джерело є однією з найграндіозніших і найкрасивіших трансрелігійних алегорій. Водночас боротьба за чисту воду є однією з найбільших проблем сучасної екології.\nЦіла низка водних об’єктів одержала статус священних: згадайте колодязь Якова в Сихарі чи джерело Благовіщення в Назареті. Не бракує таких пам’яток і в Україні – скажімо, на території Головчинського Спасо-Преображенського жіночого монастиря на Хмельниччині особливо шанується джерело преподобного Онуфрія. Варто згадати й ікону Божої Матері «Живоносне Джерело», на честь якої в Одесі нині будується собор.\nНа теренах України є сотні криниць, що одержали в народі статус «священних». Величезний вклад у їхнє вивчення робить відомий журналіст-природоохоронець Олег Листопад.\nЗлочин проти довкілля – гріх, що волає до Неба!\nНині у світі практична співпраця релігії та екології є доволі потужним напрямом. Релігійні організації ініціюють та фінансують природоохоронні програми, беруть під свою опіку зникаючі види флори та фауни тощо. На жаль, в Україні широкий загал ще мало поінформований про подібне співробітництво. Найактивніше цю прогалину заповнює «Гуманітарний екологічєскій журнал» Київського еколого-культурного центру, що його очолює знаний природоохоронець Володимир Борейко.\nЩе Папа Іван Павло ІІ у своїх роздумах щодо навколишнього природного середовища долучив злочин проти довкілля до гріхів, що кричать до Неба. Тобто прирівняв руйнування природи до навмисного вбивства людини та інших найтяжчих вчинків. Нещодавно Ватикан офіційно затвердив цю тезу, включивши забруднення довкілля до переліку «смертних гріхів».\nМинулого року українські католики зініціювали проведення в Ужгородській богословській академії імені блаженного священномученика Теодора Ромжі міжнародної наукової конференції «Церква і навколишнє середовище: європейський досвід та українські перспективи». До роботи конференції долучилися представники різних релігій та конфесій, а також низка організацій, що вже у своїх назвах поєднують релігійну та екологічну складові: Католицький екологічний форум Європи, Європейська християнська енвайроментальна мережа, Міжнародне соціально-екологічне об’єднання «Відповідальність за створіння». Свій екологічний напрям презентувала й Європейська єпископська конференція. Такий інтерес католиків до проблем довкілля не є випадковим. Адже в «Компендіумі соціального вчення Церкви» є розділ «Захист навколишнього середовища».\n«Основи соціальної концепції Української православної церкви» (так само як і «Основи (...) Руської православної церкви») містять розділ «Церква та проблеми екології». А Патріарх Української православної церкви Київського Патріархату Філарет називає екологічну проблему найсерйознішою проблемою сучасного світу й закликає шукати її розв’язання в духовному відродженні людської особистості.\nСергій ХОМІНСЬКИЙ аспірант кафедри теорії масової комунікації Інституту журналістики КНУ ім. Шевченка


2. Карткова платіжна система - Курс Банківська Система - Studbook\nГлавная->Банківська система->Содержание->2. Карткова платіжна система\n2. Карткова платіжна система\n· Емітенти пластикових карток (Card Issuers).\n· Власники пластикових карток (Cardholders or Cardmembers).\n· Провайдери послуг з організації прийому оплати карткою в торгових точках (Merchant Account PROVIDERS-MAP).\n· Торгові точки або торговці, що приймають до оплати пластикові картки (Merchants).\n· Процесингові центри (Transaction Processing Clearinghouse).\nПеред наданням клієнтові пластикової картки банк проводить перевірку фінансового положення і кредитоспроможності клієнта. В принципі процедура отримання картки зводиться до процедури відкриття рахунку. Тому дуже часто отримати картку в банці, де клієнтом вже відкритий рахунок, можна на пільгових умовах, а іноді і безкоштовно. Банківський рахунок, на якому проводяться всі операції за карткою називається карт-рахунком. Якщо рахунок в банку відкритий, то картка, що випускається, може бути прив'язана до нього, а можливо необхідне і відкриття окремого карт-рахунку, на якому обліковуватимуться всі операції з карткою. У випадку якщо у замовника картки рахунку в банку-емітенті немає, обов'язково потрібне відкриття карт-рахунку.\nВ рамках платіжної системи банк-емітент зобов'язується оплачувати рахунки торгової точки (торговця) з оплати товарів і послуг, куплених клієнтом банку з використанням виданої йому даним банком картки. У свою чергу банк-емітент списує відповідну суму з карт-рахунку власника картки.\nВласник банківської картки може використовувати її як платіжний інструмент і здійснювати безготівкову оплату товарів і послуг, які пропонуються торговцями-учасниками платіжної системи (установами торгівлі). Також власник картки може отримати готівкові кошти наявні в АТМ мережі (мережі банкоматів), що працює з картками (що підтримує стандарти) тієї системи, в рамках якої випущена конкретна картка.\nПровайдерами Мерчант акаунтів в першу чергу є, звичайно, банки. В рамках платіжної системи банки, в яких відкриває торговий рахунок продавець, і які займаються обслуговуванням установ торгівлі, називають банками-еквайєрами (Acquiring Bank). На банки-еквайєри покладається виконання всього спектру послуг із забезпечення прийому карток до оплати в торгівельній мережі.\nСеред цих послуг можна відзначити, вже згадані послуги, за наданням апаратних засобів і програмних продуктів з прийому кредиток, обробку запитів торговців на авторизацію карток, проведення взаєморозрахунків з банком емітентом картки, зарахування засобів на торговий рахунок продавця. Також це такі послуги, як розповсюдження між своїми клієнтами списків карток, за якими операції призупинені або припинені (розсилка стоп-листів). Це і робота з документами: отримання, сортування і розсилка документів в електронній і паперовій формі.\nІснує ще одна проблема. Безумовними лідерами в наданні послуг Мерчант акаунтів для Інтернет (також як і лідерами в Інтернет торгівлі) є банки і компанії США і країн Західної Європи. І в банках цих країн часто не хочуть працювати з іноземними компаніями.\nЯк відомо, попит народжує пропозицію. І в мережі можна знайти сотні сайтів, на яких готові запропонувати віртуальним торговцям послуги з організації Мерчант акаунтів. Ці сайти належать ще одному типу провайдерів Мерчант акаунтів, відмінному від банків. Найчастіше в інформаційних джерелах з тематики пов'язаною з Мерчант акаунтами можна зустріти наступну узагальнену назву таких компаній - Independent Service (Sales) Organizations (ISOs) - незалежні сервісні (торгові) організації. Також зустрічається і така назва: Merchant Credit Card Brokers - брокери з надання Мерчант акаунтів для прийому кредитних карток.\nЗа механізмом роботи посередників Мерчант акаунтів можна розділити на два види. Перший вид - це посередники, які укладають угоди з банками і є представниками цих банків за поданням послуг Мерчант акаунтів. Такий посередник зводить торговця з таким банком, який готовий мати справу з невеликими компаніями (з різною кредитною історією) і "нормально" відноситься до торгівлі в Інтернет. Для банку посередник виступає як агент по пошуку клієнтів (Finder).\n· інтернет-торговець розміщує на своїх веб-сторінках кнопки, наприклад, з написом "Сплатити";\n· якщо відвідувач такої сторінки вирішує придбати, описаний на веб-сторінці товар, він натискає на цю кнопку;\n· посилання, розташоване в HTML коді кнопки переносить клієнта на сервер посередника, на розташовану там спеціально створену посередником сторінку інтернет-торговця;\n· клієнт заносить дані своєї картки в спеціальні поля (заповнює форму), і після натиснення кнопки про підтвердження оплати, автоматично повертається на сайт інтернет-торговця;\n· використовуючи спеціальні програмні продукти, посередник, по-перше, забезпечує безпеку даних клієнта на своєму сервері, а по-друге, визначає, від якого інтернет-торговця прийшов клієнт;\n· використовуючи отримані дані і наявний Мерчант акаунт, посередник вимагає у банку-еквайєра зарахувати на свій торговий рахунок певну суму грошей;\n· отримавши гроші на свій торговий рахунок, посередник переводить гроші на банківський рахунок інтернет-торговця, клієнт якого провів оплату.\nБездоганним лідером на сьогоднішній день за поданням даної послуги є американська компанія 2CheckOut - не дивлячись на те що реєстрація в їх системі коштує $49, ви швидко окупите цю суму завдяки відмінним умовам, сервісам і оперативній службі підтримки. Крім того, це одна з небагатьох компаній, яка може перераховувати зароблені вами гроші прямо на ваш банківський рахунок - вам не доведеться по 1,5-2 місяці чекати, щоб отримати готівну за чеками, переказ грошей на Україну займає максимум 5 банківських днів.\nТоргова точка (установа торгівлі, торговець) - це торгова або сервісна компанія, яка приєдналася до платіжної системи з метою надати можливість своїм клієнтам здійснювати оплату кредитною карткою. Як вже згадувалося для того, щоб дістати можливість приймати оплату кредитками, торговець повинен або відкрити в банку Мерчант акаунт, або скористатися послугами посередника без відкриття свого Мерчант акаунта.\nОтримавши свій Мерчант акаунт, торговець отримує право приймати до оплати за свої товари і послуги кредитні картки даної системи. Торговець може пред'являти банку-еквайєру документально підтверджені вимоги зарахувати на свій торговий рахунок кошти за продані за кредитними картками товари. На торговця розповсюджується зобов'язання в обумовлених угодою випадках проводити авторизацію карток (через банк-еквайєр або через процесинговий центр) і зобов'язання зберігати в таємниці інформацію про кредитні картки клієнтів. Решта прав і обов'язків торговця чітко обумовлюється в договорі на відкриття Мерчант акаунта.\nНа процесинговий центр покладається виконання цілодобової авторизації платежів за картками. Також на нього може бути покладена функція з підготовки підсумкових даних для проведення взаєморозрахунків між банками, членами платіжної системи, а також функція складання і розсилки стоп-листів для торговців торговцям.


"Месник" із коктейлем: на Буковині невідомий підпалив гараж » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\n"Месник" із коктейлем: на Буковині невідомий підпалив гараж\nБуковинські поліцейські встановлюють обставини загорання в приватному будинку.\nСьогодні, 27 квітня, вранці на спецлінію "102" надійшло повідомлення від представника органів місцевого самоврядування про спробу підпалити його майно. Зі слів заявника, невідомий зловмисник пошкодив гаражне вікно і вкинув до будинку пляшку з легкозаймистою рідиною. Господар будинку самотужки ліквідував загорання. Вогонь і дим частково пошкодили приміщення.


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Красноармійськ 1 - Красноармійський район - Донецька область - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Красноармійськ 1 у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Красноармійськ 1 і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nКрасноармійськ 1 індекс Укрпошти 85301\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Красноармійськ 1 і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Красноармійськ 1.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Красноармійськ 1 - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Красноармійськ 1, Красноармійський район, Донецька область, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


7 серпня Арсеній Яценюк візьме участь в церемонії нагородження працівників патрульної служби міліції особливого призначення | Кабінет Міністрів України\nДодати в календар 2015-08-07 10:41:14 2020-08-03 13:21:34 Europe/Kiev 7 серпня Арсеній Яценюк візьме участь в церемонії нагородження працівників патрульної служби міліції особливого призначення Event organizer. event@organizer.email\nУ п’ятницю, 7 серпня, відбудеться церемонія нагородження працівників підрозділів патрульної служби міліції особливого призначення УМВС України в областях та м. Київ за участю Прем’єр-міністра України Арсенія Яценюка та Міністра внутрішніх справ України Арсена Авакова.\nАкредитація ЗМІ до 13.30 год. за тел: 254-75-24, 256-16-30, 254-96-32 або електронною поштою mvsinfo@mvsinfo.gov.ua з поміткою «акредитація».\nПрохід на територію – до 14.15 год. за редакційними посвідченнями.


“Споконвіку було Слово”: майбутнє релігій у світі. Шляхи розвитку християнства в Україні.\n23 травня 2004, 01:25\nГоворить ”Радіо Свобода”! В ефірі – щотижнева передача “Споконвіку було Слово”, присвячена проблемам релігії, духовності, культурної пам’яті.\nУ празькій студії перед мікрофоном – автор і укладач програми Василь Зілгалов, мені допомагає за режисерським пультом звукооператор Павел Шідло.\n“Нелегко щось передбачити, особливо – майбутнє”, - кажуть так. Але й, кажуть фахівці, той, хто вважає, нібито зазирнути у майбутнє релігії взагалі і християнства зокрема, - це все одно, що гадати на кавовій гущі, - помиляється. Помиляється у тому сенсі, що зовсім не гадання це, а масштабні, дуже серйозні і цілковито наукові дослідження, котрі намагаються зрозуміти, куди простує християнство.\nДостатньо зазначити, що ці дослідження щороку, підкреслюю, щороку, охоплюють 36 тис. християнських делімінацій, а пропоновані респондентам питання заторкують 180 різноманітних релігійних проблем. Питальники друкуються 3 тисячами мов і накладом у 10 млн. примірників. І, нарешті, - можливо, слухачам буде цікаво дізнатися, що коштують ці дослідження понад 1 млрд. доларів США! Але ще цікавіше те, про що свідчать ці дослідження. Про це, зокрема, у матеріалі мого колеги Віктора Єленського.\n“Нелегко щось передбачати, особливо – майбутнє”, - ця жартівлива промовка, за авторство якої змагаються одразу декілька народів, чи не найбільше стосується прогнозів релігійних змін. Занадто багато перемінних треба застосувати заради того, щоби бодай приблизно уявити собі те, що відбудеться в наступні десятиріччя.\nНайбільш надійними вважаються демографічні показники. Тобто, ми уявляємо собі, що ті народи, які нині кількісно зростають, зростатимуть і надалі такими ж самими темпами. А ті, чия чисельність зменшується, надалі також зменшуватимуться. Отже, в такому разі, питома вага християн упродовж майже двох століть практично не зміниться. У 2025 році їх буде трохи більше 32 %, а в 2100 році – ті ж 32,2 %. Питома ж вага мусульман збільшиться з 22% до 25%.\nДо середини вже цього сторіччя шість країн світу: Сполучені Штати Америки, Бразилія, Мексика, Філіпіни, Конго та Нігерія матимуть понад 100 млн. християн. На південь від Сахари християн буде більше, ніж у Європі. Понад мільярд п’ятидесятників поширюватиме світом благу вістку.\nВодночас цей аналіз не враховує, однак, ані тих осіб, які щороку навертаються в християнство, ані тих, хто його полишає. Цей сценарій також не бере до уваги ані процесу секуляризації, ані зворотного процесу, про який останнім часом говорять набагато частіше – процесу повернення релігії. Не звертає цей сценарій уваги і на більш ніж очевидне поширення нових релігій.\nА ми на якісь хвилини вклинимося у майбутні сценарії християнства з тривожною травневою вісткою – внаслідок міжрелігійного зіткнення останніх днів в Нігерії загинуло понад 600 людей. Трагедія, зокрема, сталася у місті Йєлва неподалік від столиці Нігерії Абуджі. Бойовики племені тарок, що сповідують християнство, увірвалися у поселення племені хауса, котрі живуть у відповідності із заповідями Корану. Використовуючи автомати, нападники-християни знищили понад 630 людей.\nВ Нігерії проживає більше 200 племен, котрі приблизно порівну проповідують християнство та іслам. При цьому прихильники цих релігій ворогують між собою. Лише за останніх 5 років в результаті цієї ворожнечі загинуло понад 10 тис. людей. І Віктор Єленський продовжує екскурс у майбутнє християнства.\nЯкщо ж усе це взяти до уваги і побудувати інакший сценарій, то вийде таке: християн у 2200 році буде майже 39%, а мусульман – понад 27%. Питома вага ж усіх інших релігій більшою або меншою мірою зменшиться. Зменшиться навіть, хоча і не дуже істотно, питома вага нерелігійних осіб і атеїстів, хоча в абсолютних цифрах їх стане, природно, більше.\nІснують також і сценарії, які передбачають можливість такого собі мусульманського ренесансу за одночасного занепаду християнства та спалах безвір’я, який триватиме ціле століття. Але такі сценарії не спираються на наявні тенденції.\nМіж тим, один з прогнозів, який виглядає доволі невтішно, якраз на таку тенденцію і спирається. Йдеться про зміщення християнства на південь. У своїй недавній книзі “Наступне християнство” Филип Дженкінс стверджує: “Християнство з’явилося на світ як не західна релігія і зараз воно повертається до своїх коренів”. Кіншаса, Буенос-Айрес, Аддис-Абеба та Маніла заступили Рим, Афіни, Париж, Лондон та Нью-Йорк. Церкви Півдня – більш традиціоналістські, консервативні, апокаліптичні, ніж на Півночі.\nПівденні церкви відкидають північне ліберальне християнство, їхнє християнство більш містичне, воно проголошує на зціленні вірою і пророцтвах. Стрімке зростання консервативного войовничого християнства у ісламському контексті – в Нігерії, Індонезії, на Філіппінах, закладає підвалини для зіткнення цивілізацій. До кінця століття на світовій карті остаточно окресляться принаймні двадцять великих країн, де співвідношення мусульман та християн буде приблизно однаковим. І відносно десяти з них можна прогнозувати, що таке співвідношення не буде мирним.\nСам автор прогнозу, однак, сподівається, що він не справдиться. При цьому він покладає надію не на запобіжні міри, до яких вдаватимуться уряди та організації, а на оновлення релігійної духовності, на те, що християни навчаться діалогові один з одним, що спільне екуменічне бачення, зрештою, подолає вузькоконфесійну обмеженість. Для “Радіо Свобода” Віктор Єленський.\nНа тижні, що минає, протистояння між різними гілками українського православ’я знову загострилося, цього разу – в Одесі, де близько 500 проросійськи налаштованих активістів громадської організації “Единое Отечество” і чорнецтво різних монастирів російської православної церкви, як повідомляє УНІАН, провели 5 травня кількагодинне силове пікетування храму Святого Віталія в Одесі, заважаючи віруючим Української православної церкви Київського патріархату взяти участь у богослужінні.\nПрикметно, що учасники акції виголошували прокляття на адресу Патріарха Філарета, лідерів блоку “Наша Україна”, Юлії Тимошенко. На думку секретаря Одеського єпархіального управління Української православної церкви Київського патріархату ігумена Гавріїла, відбулося брутальне порушення конституційних прав місцевих віруючих Української православної церкви Київського патріархату.\nІ не менш прикметно, що ще 27 квітня мер Одеси Руслан Боделан і голова Одеської обласної державної організації Сергій Гриневецький одержали від лідера “Единого Отечества” Валерія Каурова офіційне письмове повідомлення про можливі масові заворушення віруючих Української православної церкви Московського патріархату.\nВідштовхуючись від цієї та інших подібних брутальних акцій, запитаймо себе: що діється в Україні? Чи має християнство майбутнє на цій землі? Наш київський кореспондент Тарас Марусик розмовляє на цю тему з президентом українського ПЕН-клубу, головним редактором газети “Наша віра” Євгеном Сверстюком.\nПане Євгене, з Вашого погляду, яке майбутнє християнства в Україні? З огляду не тільки на той кількісний, я б сказав, вияв християнства, але й на взаємини – передусім, між православними гілками церков в Україні, інколи такі взаємини доходять до жорсткого протистояння, як, ми це знаємо, буквально днями сталося в Одесі під час готування візиту туди Філарета з приводу освячення нового храму Української православної церкви Київського патріархату.\nАле, от, відштовхуючись від цього факту і від безлічі інших, які ми знаємо – і в Херсонській області, і в Рівненській області, і в Полтаві... Ваш погляд на майбутнє християнства в Україні?\nЯкби таке питання поставили будь-кому 15 або 20 років тому, то відповідь була б однозначна: майбутнього ніякого! Тому, що це країна, де майже всі запитувані на вулиці клянуться в атеїзмі, країна, де зруйновано традицію, і країна, де зруйновано християнську культуру і всі форми християнської культури по суті замінено таким собі православним декорумом, що теж не можна сказати, що тоді навіть і декоруму не було. Словом, в ті часи – ніякого.\nПотім минуло років 10, і вже можна було опитувати на вулиці, і майже всі признавалися, ті, що були атеїстами, що віруючі. І ще минуло років десять: зараз ви запитайте на вулиці, і побачите, що є дуже багато людей, які тягнуться до віри, які признаються, або ще не признаються, але хочуть зробити крок у цьому напрямку, і, в усякому разі, усвідомлюють, що майбутнього поза християнством, по суті, нема. Якщо не пройти через цю школу духовного розвитку, через цю систему понять і почуттів, то нікуди не прийдемо. Я думаю, що дуже багато людей нині це усвідомлюють. Незважаючи на те, що Європа нинішня не дає доброго прикладу. Але вона духовно не зруйнована, і тому вона тримається.\nОтже, я думаю, що майбутнє християнства в Україні – є. І процес досить інтенсивний. Я не думаю, що незнання людьми багатьох речей з християнської культури є свідченням відчуження глибокого. Просто є брак знань!\nДержава не зробила нічого для того, щоби молодь була підготовлена релігійно. Держава нічого не зробила для того, щоб повернути народ до нормального християнського життя. Навпаки – держава використала існуючі церкви для того, щоб поділити народ і для того, щоб його зорієнтувати в тому ж самому напрямку, в якому його вели сімдесят років. Тільки тепер це вже називається не ідеологія марксизму-ленінізму, а це називається православна ідеологія, яка має об’єднати слов’ян, тобто, те ж саме “словоблудіє”, той самий зміст, тільки воно забарвлене релігійною атрибутикою.\nПерериваючи на якусь хвилину Євгена Сверстюка, згадаймо, що інший Євген, тільки вже Маланюк, відомий український поет, колись писав: “Яка це мука – все бачити, все знати – і не могти!” Немов співчуваючи Господові. Його вірш “Молитва” читає Олекса Боярко.\nІ Тарас Марусик завершує розмову з українським філософом Євгеном Сверстюком про сьогодення і перспективи українського християнства.\nВи згадали про те, що люди не зовсім знають ті істини християнські. І от в цьому напрямку – моє запитання: наскільки сучасне українське суспільство розуміє християнські істини, які часто цитують і повторюють як аксіоми тієї самої Біблії?\nЗнаєте, тут є один парадокс: якщо говорити з інтелігенцією, то, як правило, совєтськи навчена і вихована інтелігенція не розуміє. Якщо говорити з простими людьми, то вони серцем відчувають це глибше. І вони такі поняття як прощення, як смирення, як безкорисливість, милосердя розуміють і глибше, і правдивіше, і виявляється, що ці поняття християнські не були викорчувані в народі, незважаючи на всі спустошення.\nВони є закладені, і великим чудом якимсь вони зберігаються в душі людини, можливо, вони притаманні самій природі душі, але вони зберігаються в душі і вони відновлюються в молоді.\nА якщо говорити з людьми закомплексованими, з людьми, які навчилися хреститися, і які навчилися орієнтувати народ – яка канонічна, яка не канонічна, то такі люди безнадійні, вони безбожники, це - православні атеїсти. І ті демонстрації, які вони влаштовують – це типове поганське негативне наставлення до іншого, це типова поганська нетолерантність, це абсолютно чужий християнству дух. Власне, це той чужий християнству дух, який нав’язувався церкві в організованій Сталіним і Берія в 1943 році церкві, яка поєднувала формалізм обряду з вірнопідданістю атеїстичному режимові. Це – той самий дух. Фактично, це було руйнування віри методом поєднання несумісного.\nЯ думаю, що зараз найбільшою перешкодою для народу є та ситуація, яку вони створили – це ворогування церков, це - нетерпимість, це – дискредитація церкви.\nЦе був президент українського ПЕН-центру, головний редактор газети “Наша віра” Євген Сверстюк. Розмовляв з ним Тарас Марусик, “Радіо Свобода”, Київ.\nХристиянство має власний зміст переконання, але воно передовсім може бути переконливим чи притягальним лише при певному досвіді. Просто треба це пережити. Сьогодні надзвичайно важливо, щоб християни не мали претензій на якусь монополію, на якусь гегемонію, виходячи, зрештою, з того самого принципу – бути останнім, щоб бути першим.\nНе можна мати ілюзій щодо влади і сили як основних гарантій успішності церковного життя. Треба творити контексти – не кажу досконало і дально, бо цього нема, не було і не буде, де можна набратися надії, що ось таке можливе - в той напрям іти, і люди зможуть це самі пережити, іншими словами – потрібно правдивих свідків! Такі роздуми про християнство висловив у книзі “Інший формат” ректор Українського католицького університету у Львові отець Борис Ґудзяк.\nМоя колега Галина Терещук розпитувала отця Бориса про майбутнє християнства в Україні, про здатність українців творити і чинити опір, про те, чи готова молодь українська сьогодні до викликів сучасного світу. Послухайте цю розмову з отцем Борисом Ґудзяком.\nОтець Борис Ґудзяк є ректором Українського католицького університету, єдиного в Україні і на теренах країн колишнього Радянського Союзу. Він багато працює із молодими людьми і вважає, що УКУ має унікальну нагоду і відповідальність у контексті розвитку та реформи вищої освіти в Україні.\nЧимало праць отець Борис присвячує розвиткові християнства у світі, зокрема, в Україні. Я запитала в отця Бориса Ґудзяка, яким він бачить майбутнє християнства в Україні? Чи це буде єдина церква, чи як у країнах західної демократії – кілька християнських церков і не тільки? Говорить отець Борис Ґудзяк.\nЯ думаю, що чітко визначати майбутнє – годі, але можна мати якісь гіпотези. Напевно, не буде якоїсь монолітичної релігійної ситуації. Світ є складний, ціла модерна історія пов’язана з акцентуванням гідності й автономії індивіда. Це має дуже багато позитивних рис, але один аспект є такий – годі, щоб була така суцільність і монополія якоїсь ідеології чи, навіть, якоїсь конфесії. І для християнства це не є згубним явищем, тому, що християнська антропологія, християнське розуміння людини пов’язане з тим, що людина створена по образу і подобі Бога. А до того образу, до тієї подоби належить свобода.\nКожна людина може любити Бога і ближнього тільки в свободі. Тобто, цього не можна приневолювати, цього не можна нав’язувати. Як у контексті свободи, на яку ми надіємось, яку ми вже до якоїсь міри маємо, яку ми хотіли б зберегти – як у цьому контексті буде розвиватися конфесійне життя – годі сказати. Я думаю, що певні феномени, які є на Заході, будуть мати своє місце в Україні, але ми маємо свою історію, свої традиції, свої проблеми, і церкви будуть старатися відповідати на ці проблеми по-своєму.\nІсус Христос заповідав в своїх останніх словах перед страстями своїм учням бути разом, бути одним. І це є велика для нас заповідь. До тої заповіді ми мусимо прямувати. але ми мусимо також шанувати свободу своїх братів і сестер. І тут є такий великий і цікавий виклик, і можна сказати такий для нас майданчик, де ми можемо виявити свою творчість: у любові, у подвигу, щоб єднатися, але дозволяти ту свободу, яка, може, не хоче тієї єдності...\nПерериваючи на якусь хвилину розмову з отцем Ґудзяком, нагадаємо, що соціологи сьогодні і демографи підраховують, що близько 7 млн. українців подалися у світ шукати кращої долі, а ще близько 16 млн., за опитуваннями, покинули б Батьківщину, якби могли. А як у цих людей з вірою – не лише у себе, а у ближнього? Адже, як казав, будучи в Україні, Папа Римський Іван Павло Другий, любити ближнього – це означає боротися, йти проти течії. Чи готовий український народ сьогодні іти проти течії? Про це продовжує у розмові з Галиною Терещук отець Борис.\nУкраїнському народу, українцям доволі часто роблять такий закид, що українці не вміють чинити опір, що вони не здатні це робити. Хоча, в принципі, якщо згадати історію, то українці були доволі часто під різними окупантами й таке інше, але тим не менше вони не розчинилися в іншій нації. Власне, чи має право на існування така теза, що ми не можемо чинити опір?\nДумаю, що важливо дивитися на контексти і розуміти, що різні нації мають різний досвід. В Україні в 20 столітті загинуло неприродною смертю принаймні 17 млн. людей. Багато з тих людей чинили опір. Очевидно, якщо знищити за одне століття такий процент, зокрема, еліти народу, спроможність на опір буде в якійсь мірі зменшена.\nЯ би сказав, що це – велике чудо, що помимо цього всього український нарід існує, що українська мова збереглася, що українське церковне життя, яке було так притоптане, знівечене і розстріляне, що воно сьогодні не тільки відродилося, але живе!\nОтже, темні традиції політичної спроможності на цивілізований опір вимагають час. І одна річ – повставати і робити збройний опір - але ми бачимо у світі - це є дуже небезпечна річ, і навряд чи ми бажаємо собі якихось воєнних сутичок в Україні, яка би не була тут складна ситуація.\nАле я думаю, що нове покоління, яке не має тягара тієї давньої боротьби ідеології і не має, може, так глибоко на своєму тілі і душі ран тієї травми радянського періоду, тих тоталітаризмів – воно сьогодні, пізнаючи світ, бачачи образ життя в інших країнах, сьогодні буде ставити питання: “А чому я не можу так жити?”. І не лише з економічного боку. Чому не може в нашій країні бути справедливість в політиці, чому не може людина, яка має талант, яка хоче працювати, на своїх силах поступати в навчальний заклад? Я все ж таки надіюся на нове покоління і все ж, мабуть, тому в тій сфері й працюю.\nВи працюєте з молодими людьми, але чи готова сьогодні українська молода людина до викликів сучасного світу? Зокрема, і в політичному житті, і в релігійному житті, бо теж ми маємо виклики?\nВиклики дуже складні! Життя і світ за останні 50 років змінилися, можливо, більше, ніж не лише за останні 500, а за останніх 5000 років. І темп цих змін в Україні в останньому десятилітті-двох – шалений. І молодій людині зорієнтуватися в усіх тих викликах, коли земля трясеться під ногами...\nЯ співчуваю молодим людям. Але ми, християни, віримо, ми пережили в історії християнства такі різні виклики, такі революції, такі заперечення і такий супротив, як Сталін питав: “Скільки дивізій має той Папа, чи - яку силу має християнство?” Що просто історія спасіння свідчить, що божий народ був виведений з дому неволі. І це ставалося в минулому – були великі діла Господні, і люди відгукувалися, і буде це й надалі. Так що – я би не применшував здатність молодого покоління знайти відповіді на ці нові виклики.\nЗ ректором Українського католицького університету отцем Борисом Ґудзяком розмовляла Галина Терещук, “Радіо Свобода”, Львів.\nШановні слухачі! На цьому ми завершуємо програму української редакції “Радіо Свобода” “Споконвіку було Слово”. Нагадаю, що її автор і укладач - Василь Зілгалов, допомагав мені у празькій студії за режисерським пультом Павел Шідло.\nІ, перш ніж попрощатися, нагадаємо ще раз – майбутнє, яке воно у християн, у всіх нас? Колись староримський філософ Сенека казав, що кожна людина, котра у тривозі за майбутнє, буває нещасною. А відомий французький мислитель Блез Паскаль зауважив: “Ми попереджаємо майбутнє, вважаючи його дуже повільним, або ж згадуємо минуле для того, щоб затримати це майбутнє, бо вважаємо його дуже швидким”.\nЯке воно, це майбутнє, для України? Чи не сказав проповідник у Старому заповіті: “Порох повернеться у землю, звідки взявся, а Дух відійде до Бога, що Його він дав. Усі бо діла Бог приведе на суд, усе, що тайне – чи воно добре, чи лихе”, - сказав Екклезіаст. Чи до цього суду, як головного і вічного майбутнього прагне свідомо чи підсвідомо кожна людина, кожна людська душа?\nГоворить “Радіо Свобода!”


Найсмішніші меми тижня: будем усіх бомбить, кравчучки знову в моді, Луческу туди – Луческу сюди - новини Білорусь - 24 Канал\nНайсмішніші меми тижня: будем усіх бомбить, кравчучки знову в моді, Луческу туди – Луческу сюди\n2 серпня 2020, 18:30 Читать новость на русском\nДо Дня Незалежності Україна планує почати всіх бомбить. Леонід Кравчук повертається у велику політику, а "кравчучки" – у теплі спогади українців. Генпрокуратура намагається популяризувати вуса, така вже нова мода. У "Динамо" після призначення Мірчі Лучексу розгорнулася гостросюжетна драма. Ще цікавіша ситуація в сусідній Білорусі – як у внутрішній політиці, так і у відносинах з Росією.\nЦього тижня українцям точно було з чого посміятися в соціальних мережах. Найсмішніші меми тижня – читайте в матеріалі 24 каналу.\nДо слова Найсмішніші меми тижня: Луцький терорист-ждун, Цукерберг на відпочинку та Луческу перевзувся\nБудемо всіх бомбить\nПрезидент України Володимир Зеленський пообіцяв, що до Дня Незалежності Україна має зробити новий літак. Тоді ми зможемо "всіх бомбить".\nДо Дня Незалежності ми маємо зробити новий літак, показати всім, які ми сильні. Літаки летять, будемо всіх бомбить,\nФразу, звісно ж вирвали з контексту. Втім досі незрозуміло, чому Зеленський вирішив влаштувати таку пародію й самому вигадати тему для жартів.\nЗеленський обіцяє "всіх бомбить": дивіться відео\nУкраїна ще не почала втілювати лихий задум, як креслення нового літака потрапили у вільний доступ. На жаль, тепер про його конструкцію дізнаються наші вороги.\nВтім, подейкують, що про всяк випадок в української влади є кілька варіантів щодо того, яким має бути "супер-дупер-крутий бомбардувальник".\nКажуть, будівництво бомбардувальника Володимир Зеленський доручив Петрові Порошенку. Є в президента любов до своїх попередників, але про це згодом.\nЗа дорученням Зеленського Порошенко терміново вилетів до Туреччини, де вже будують завод, на якому зводитимуть літаки.\nЗвісно, ж ця історія не була б настільки прекрасною, якби не існувало людей, які в неї повірили. Тут традиційно відзначилися росіяни, адже інтелекту їм не позичати.\nЛовіть і повну версію слів президента. Пам'ятайте: ми – те, що ми вживаємо. Зокрема це стосується й інформації. Не вірте фейкам, особливо тим, які поширюють пропагандисти Кремля.\nЗеленський про "будемо всіх бомбить": повне відео\nПора діставати "кравчучку"\nЯкщо ви застали період становлення Незалежності України, то точно маєте пам'ятати про "кравчучку". Власне цей дивовижний пристрій, а ще тотальна бідність – це й усе, чим запам'ятався період президентства Леоніда Кравчука.\nВтім варто віддати й належне першому президенту, який вніс вагомий внесок у становлення Незалежності нашої держави. Тепер, через 26 років (для розуміння, автор цих рядків поки значно меншого віку), про Леоніда Кравчука знову згадали.\nТа й зробив це не аби-хто, а чинний президент Володимир Зеленський. Кравчук став черговим "новим" обличчям чинної влади. Першого президента призначили головою української делегації в ТКГ у Мінську.\nСтали публічними й ексклюзивні кадри з підбору "нових облич" у ТКГ. Виявляється, могло бути й значно гірше.\nПоява Кравчука в ТКГ змусила жартівників розділитися на два табори. Перші, звісно ж, почали жартувати про поважний вік першого президента.\nВтім не одним лише віком. Леоніду Кравчуку пригадали і його політичне минуле – все те, що було після його президентського терміну.\nЯкщо ви пропустили Меми тижня: Порошенко обнімав Путіна, Зеленський переїхав, а Шарій вкрав лайно\nВенедіктова завела вуса\nПодейкують, генпрокурорка Ірина Венедіктова планувала відростити собі пишні вуса. Згодом вона вирішила не змінювати так кардинально імідж просто й одразу.\nТож вона взяла на роботу "ходячі вуса", щоб щодня бачити, як це. Цю роль виконує Святослав Піскун – ще одне "нове обличчя", який тричі був генпрокурором ще в часи Кучми і Ющенка.\nЩо там в Білорусі?\nЩе одна топ-новина тижня. Володимир Путін закинув до свого близького друга Олександра Лукашенка цілий батальйон бойовиків. Шкода білорусів, адже в нас теж одного разу "ввічливі люди" навідалися в Крим.\nУ Білорусі, схоже, "дружній батальйон" встигли накрити вчасно. Хоча за тиждень до виборів там такі перипетії, що чорт (той, який десант і закидував) ногу зламає.\nВтім десант десантом, а в білорусів власних проблем вистачає. До виборів залишився тиждень. Схоже на те, що ці вибори стануть або чи не найбільшим фактом масової фальсифікації в історії (Януковичу й Ківалову-"Підрахую" – привіт!), або є втечею Олександра Лукашенка.\nПісля багаторічних переслідувань будь-якої опозиції, що часто доходило навіть до вбивств, дуже схоже на те, що Олександр Григорович може опинитися за ґратами.\nРумунська "Санта-Барбара" в "Динамо"\nФанати київського "Динамо" багато років просили на пост тренера іноземного фахівця, а не колишнього гравця з "динамівським серцем". Вони його й отримали – Мірчу Луческу з "шахтарським серцем".\nНа цьому всі пригоди в київському клубі лише розпочалися. Спершу, "Містер" заявив, що не може працювати в такій атмосфері, а тому змушений іти. Фани видихнули з полегшенням, а Луческу знову передумав. Словом, то треба бачити.\nТут одразу й з'ясувалися ще більш дивні подробиці поїздки Петра Порошенка в Туреччину. Ну не готовий він більше нічого очолювати.\nНаостанок ловіть традиційний мем з котиками тваринками. Цього разу на літню тематику. Бережіть себе, пам'ятайте, що гумор продовжує життя. Жартуйте в соціальних мережах, а ми про це обов'язково напишемо.\nНовини БілорусіНовини УкраїниДинамоВолодимир ЗеленськийКурйозні новиниПублікаціїЛеонід КравчукМірча ЛуческуМемиНовини news


У Львові американський спеціаліст провів тренінг з питань захисту об’єктів культурної спадщини | Турківська районна державна адміністрація\nУ Львові американський спеціаліст провів тренінг з питань захисту об’єктів культурної спадщини\nАвтор admin, листопада 2, 2016\nУ середу, 2 листопада, у Львівській обласній державній адміністрації відбувся тренінг з організації пожежного захисту об’єктів історичної та культурної спадщини. Його провів представник посольства США та консультант з пожежної безпеки об’єктів історичної та культурної спадщини зі США Кріс Маріон.\nУчасть у тренінгу взяли працівники музейної справи, спеціалісти з питань охорони культурної спадщини, пожежники, головні архітектори районів та інші спеціалісти, дотичні до питань збереження культурної спадщини на території області.\nЗазначимо, що відомий спеціаліст з пожежної безпеки Кріс Маріон працював на таких об’єктах як Статуя Свободи та собор Святого Патріка в Нью-Йорку, монастир Амарбаясгалант в Монголії, Президентський палац в Індії. Експерт, зокрема, поділився досвідом роботи та інформацією про можливості пожежних служб Нью-Йорка, розповів про випадки пожеж в архітектурних спорудах світу, загоряння архівів та бібліотечних фондів, нищення відомих архітектурних пам’яток через виникнення пожеж.\nТакож Кріс Маріон проаналізував причини пожеж та швидке реагування у випадку їх виникнення, забезпечення кращого захисту архітектурних споруд, особливо під час реставраційних робіт, прогнозування стану будівлі у випадку пожежі. Розповів він і про ризики та наслідки займання приміщень та об’єктів у великих та малих містах, а також об’єкти, які найчастіше піддаються загорянню та причини таких випадків.\nНа зустрічі також йшлось і про заходи в області щодо збереження архітектурних пам’яток, особливо зі спадщини ЮНЕСКО, попередження пожеж і встановлення систем пожежогасіння.\nТ.в.о. директора департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської ОДА Оксана Ткачук, зокрема, розповіла присутнім про кількість пожеж на Львівщині, що призвели до нищення архітектурних пам’яток. Особливу увагу вона зосерелила на тих об’єктах, що входять до світової спадщини ЮНЕСКО.\n“На сьогодні дуже важливим є питання пожежобезпеки. Системи пожежної охорони, які встановлюють у будівлях архітектурних пам’яток, дуже часто нищать саму архітектурну пам’ятку. Тому варто б застосовувати такі сучасні системи, які б не спричиняли нищення артифактів, зокрема, церковних та самих пам’яток архітектури”, – резюмувала Оксана Ткачук.\n« Стартувала виплата пенсій за листопад\nДо уваги сільських, селищного та міського голів, розпорядників коштів »


ЄСПЛ отримає додатково мільйон євро\nвівторок, 19 жовтня 2021, 06:14\nМіністри закордонних справ Ради Європи вирішили спрямувати додатково 1 млн євро на роботу Європейського суду з прав людини.\nПро це повідомив міністр закордонних справ ФРН Гайко Маас на брифінгу за результатами засідання Комітету міністрів Ради Європи в Гамбурзі 21 травня, передає кореспондент Укрінформу.\n«Ми вирішили підтримати спеціальний фонд Європейського суду додатковим 1 млн євро», - заявив Маас.\nВін зазначив, що Німеччина працювала в своє головування в Раді Європи для того, аби використати авторитет цієї організації для встановлення «стандартів прав людини для майбутнього».\n«Виконання рішень Європейського суду є для нас вимірювачем того, як країни насправді ставляться до сили права», - заявив Маас. Країни РЄ мають, за його словами, забезпечити те, щоб рішення Європейського суду з прав людини виконувалися не свавільно, а були обов’язком.\nЧитайте також: Рада Європи повинна виключати країни, які не виконують рішення ЄСПЛ – Мережко\nГенеральний секретар Ради Європи Марія Пейчинович-Бурич зазначила: «Ми хочемо, щоб усе, що ухвалено в Страсбурзі, виконувалося». Європейська конвенція з прав людини, підкреслила вона, є центральною в системі роботи РЄ, і всі 47 її членів зобов’язані виконувати рішення Європейського суду, незалежно від їх бажання. Практика, втім, показує, що окремі рішення «важко виконуються», адже деякі держави не хочуть цього робити, що не може бути виправдано жодними причинами", - констатувала чиновниця. У червні, як і кожного року, буде підбито підсумки невиконаних вироків, коли країни матимуть пояснити причини такого стану речей.\nТема прав людини, яка зазнає великого тиску та загострилася під час пандемії, була однією з ключових під час зустрічі в Гамбурзі.\nНімеччина передає головування в Раді Європи Угорщині.\nЄСПЛ Німеччина Гроші


Amtel Properties Київ - Склади в оренду від Amtel Properties | Wareteka\nГоловна > Лендлорди > Amtel Properties\nAmtel Properties працює на ринку нерухомості з 2005 року. Компанія займається девелопментом в перспективному і прибутковому середньому ціновому сегменті.\nПріоритетом для Amtel Properties є підвищення прибутковості проектів за рахунок ефекту синергії при створенні взаємодоповнюючих і збалансованого міксу нерухомості.\nРозвиток якісної бізнес-інфраструктури для своїх клієнтів – ключове завдання Amtel Properties.\nУ компанії вже сформований солідний диверсифікований портфель рентних активів в зростаючих секторах ринку нерухомості – складському, офісному, готельному. Сьогодні на різних стадіях реалізації знаходиться 15 проектів і об’єктів, сумарна площа яких перевищує 1 млн. кв.м.\nПрофесійна менеджерська команда компанії Amtel Properties забезпечує девелопмент повного циклу – від аналізу ринку і вибору ділянок до введення об’єкта в експлуатацію та подальшого управління. Виняток становлять проекти готельного сегменту, де за рахунок залучення до управління відомих міжнародних брендів істотно підвищується популярність готелів та їх прибутковість.\nПершим досвідом співпраці Amtel Properties c зарубіжними готельними операторами став Апарт-готель Citadines Tbilisi Freedom Square в Грузії.\nВ кінці 2011 року введена в експлуатацію перша черга логістичного комплексу класу А + в Україні (Київська область).\nКомпанії також належать перспективні земельні ділянки, розташовані в регіонах Росії, України, Білорусії та Грузії.


Фото: кадр из видео У Запорізькій області мати знущалася над дочкою\nУ Запорізькій області в паспортному відділі міста Оріхів жінка кричала на маленьку дочку і погрожувала, що віддасть її в інтернат. Відео події опубліковано на сторінці Оріхів сьогодні в Instagram. Жінка тягала дівчинку за вуха, не давала їй попити, а коли дитина просилася в туалет, голосно кричала на неї. Інцидент стався на очах у інших відвідувачів закладу. «Мало того, що вона тягала дівчинку за вуха, вона не давала їй попити, а коли дитина просилася в туалет, орала: «с*и тут». Погрожувала їй, що «дасть по голові». Дівчинку обіцяла віддати в інтернат і начебто як картала її за те, що забрала з дитбудинку», — йдеться у підписі до відео. Очевидці повідомляють, що дитина виглядала заляканою і перебувала у занедбаному стані. У коментарях користувачі соцмережі цікавляться, чому ніхто з присутніх не захистив дитину або взагалі не викликав поліцію.\nВ Анталії вирують лісові пожежі. МЗС з’ясовує, чи є серед постраждалих українські туристи


Головна Підручники Підручник Історія України (Полонська Н., Василенко) скачати онлайн УКРАЇНА І ПІВНІЧНА ВІЙНА\nВзаємовідносини між Україною і Москвою за гетьманування Мазепи набули з самого початку царювання Петра особливого характеру. Вже була мова про те, що Мазепа мав значний авторитет в Москві за правління царівни Софії. Цей авторитет був зв’язаний з його особистими добрими, може навіть дружніми відносинами з фаворитом царівни, керівником держави, князем В. В. ґоліциним, що був один із найбільш освічених людей Московщини і, природно, що міг знайти спільну мову з гетьманом. Більше несподіваним може здаватися те, що після падіння Софії та ґоліцина Мазепа не тільки не потерпів, як близька до них людина, але й здобув пошану молодого, свавільного, малокультурного, але талановитого царя Петра.\nМазепа, в міру можливости, використовував довір’я царя для України. Він остерігав Петра від союзу з Польщею, мавши на увазі небезпеку, яку ніс такий союз для України, зокрема для об’єднання Лівобережжя та Правобережжя. Трагедія Мазепи полягала в тому, Що, ясно розуміючи інтереси України, він повинен був, на підставі Коломацьких статтей, виконувати вимоги Москви в її дипломатичних та мілітарних плянах: Україна повинна була брати участь У війні з Кримом і Туреччиною, супроти бажання української старшини, переважно південних полків.\nПримусова участь в політиці царя робила Мазепу непопулярним серед старшини, яка вважала, що він запобігає ласки у царя. Цим настроям сприяли нагороди, що їх діставав він від царя: коштовні подарунки, року 1700 за заслуги під час турецької війни — орден св. Аадрея Первозваного; 1707 року, за клопотанням Петра 1, дістав він від австрійського цісаря титул князя Священної Римської імперії.\nЧимало старшини дістало московські ранґи стольників. Мазепа часто бував у Москві і придбав там у Меншикова пишний палац. Мав гетьман дружні зв’язки з багатьма з вищих московських бояр — Шеремстьсвим, ґоловкіним, Д. М. Іоліциним та ін.’\nПетрик казав, що душа Мазепи в Москві, а в Україні тінь його.\nТака опцгія старшини, тієї частини суспільства, яка мала бути найближче зв’язаною з гетьманом в політичній діяльності, зв’язувала його руки і примушувала усамітнюватись та затаювати свої пляни.\nСамітність гетьмана з найбільшою яскравістю виявилася під час війни Московії зі Швецією, так званої «Північної війни», що своїми наслідками стала величезною катастрофою для України, хоч причини, які викликали її, були далекі від інтересів України. Головною причиною тієї війни було прагнення Московської держави здобути\nвихід до берегів Балтицького моря, що належали Швеції. Проти Швеції створена була коаліція держав, до якої входили Данія, Московщина та Польща, король якої Авґуст П був одночасно курфюрстом Саксонським. Року 1700 данські війська ввійшли у Гольштинію, що була в союзі зі Швецією, а польські війська зайняли Ліфляндію і обложили Ригу. На допомогу їм ішли московські війська.\nКарл ХП скерував усі свої сили на Польщу і тим дав час Петрові 1 зреформувати та збільшити армію, забезпечити її новими гарматами та зброєю. 1701 року московські і українські війська знову виступили на допомогу польсько-саксонським силам. З року 1703 почалися успіхи Петра: він здобув Нотебурґ і Ніеншанц, де заснував Петропавловську фортецю — майбутній Санкт-Петербург, року 1704 здобув Дерпт і Нарву. Вся Інгрія опинилась під владою московського царя.\nЗа той час Карл XII зайняв значну частину Польщі. Серед польських магнатів почалася боротьба: одні підтримували короля Авґуста II, інші — з Сапігою на чолі, перейшли на бік Швеції і обрали в 1704 році на королівський престіл Познанського воєводу Станіслава Лещинського. Польща поділилася на дві ворожі частини. Підтримували Двґуста П московські та українські війська з гетьманом на чолі. В 1705 році Петро зайняв Курляндію, Литву. Ця війна, нічого не даючи Україні, коштувала багато сил; був забитий полковник Стародубський Михайло Миклашевський; помер у полоні полковник Переяславський Мирович. Петро будував багато укріплень, в тому числі нову фортецю в Києві, біля Печорсько- го манастиря, і все це важким тягарем лягало на українське населення. Руйнували його постійні переходи московських військ, які вимагали харчів, фуражу, коней, волів. Петро не рахувався з військовим укладом України: українські частики му сіли виступати під комавдою московських начальників, а не гетьмана. В Москві виникали думки взагалі скасувати козацькі порядки і навіть віддати Україну князеві Меншихову, або англійському герцоґові Марльборо. Все це свідчить про те, яка величезна небезпека загрожувала\nПро це думав Мазепа, думали й інші представники старшини. В зв’язку з тим виникли дві концепції, які мали багатьох прихильників серед старшини: перша — створення Великого Князівства Руського у федерації з Річчю Посполитою; друга — союз з Кримом і Туреччиною для боротьби за незалежність Української держави. Перша концепція, пов’язана з Гадяцькою угодою 1658 року, мала найбільше прихильників серед старшини північної та центральної України, переважно правобережного походження. То були: генеральний обозний Ломиковський; полковники: Миргородський — Д. Апостол, Прилуцький — Д. Горленко, Лубенський — Д. Зеленський, Стародубський — М. Миклашевський та шші. Ця концепція незалежно від наслідків війни нібито забезпечувала політичні інтереси України, гарантувала об’єднання Правобережної та Лівобережної України, а разом з тим була в інтересах старшини. Вона мала прихильників і серед польських, а головне литовських магнатів, навіть серед прихильників Августа П. 1703 року розпочав у цій справі М. Миклашевський переговори з литовсько-подьськими магнатами, і тоді вироблено форму створення Великого Князівства Руського на засадах Гадяцької унії. Взагалі в часи Шведської війни старшина уважно перечитувала пакти Гадяцької угоди, як згадував пізніше П. Орлик. Про ці пляни говорилося в Варшаві і в ІПвеціІ.\nДруга концепція — Кримська — на думку її прихильників, забезпечувала повну незалежність України від Польщі та Москви. Традиції її вели від Хмельницького, Дорошенка, Петрика. Вона була популярна переважно серед старшини Південної України, передусім — Полтавського полку. Головними представниками її були: генеральний суддя Василь Кочубей, Полтавський полковник Іскра (вони були одружені з рідними сестрами, дочками кол. Полтавського полковника Жученка) та Кость Гордієнко, кошовий отаман Запоріжжя. О. Оглоблин припускає, що по суті Мазепа, як правобережець сам і як прихильник Дорошенка, не був противником обох кокцепцій, але він не вірив у можливість існування навіть фікції «Великого Князівства Руського.\nПлани Мазепи були ширші: він хотів створити незалежне «особое княжеше». Про це одноголосно твердили московський офіційний «Дневник» бойових дій 1708-1709 рр., сам Петро 1 у промові до війська перед Полтавським боєм, Гнат ґалаґан, П. Орлик, історіограф ХУШ ст. Іоліков, а також полонені в Батурині.\nНе втаємничуючи нікого зі старшини, за вийнятком генерального писаря П. Орлика, Мазепа, всупереч вимогам Петра, затримав Волинь та Київщину і з ініціятиви Лещинського розпочав 1704 року переговори з королем Станіславом Лещинським. Допомагала в цих переговорах княшня Додьська, особисто знайома з Карлом XII, рід-\nна тітка короля Станіслава Лещинського, з якою покумився Мазепа в Дубні. На початку 1708 року переговори Мазепи з Лещинським завершилися формальною угодою, за якою Україна, як велике князівство, входила б в склад Речі Посполитої за гарантією короля шведського.\nАле договір з Польщею, за виразом проф. Оглоблина, залишався тільки дипломатичним інструментом, вигідним для Мазепи. Головна увага гетьмана була скерована на союз зі Швецією. Альтранштадтський мир, внаслідок якого Август зрікся престола і Польща розірвала союз з Москвою, розв’язав руки Карпові XII і дав змогу розпочати похід на Москву. Справа ускладнювалася тим, що Мазепа повинен був зберігати таємницю не лише від старшини, але також і від Польщі, яка не погодилася б на незалежність Української держави.\nУ складному вузлі подій, які насувалися на Україну в 1705-1706 роках, був ще партнер, ролю якого довгий час не згадували дослідники, почасти може тому, що він був добре засекречений. Це була значна група московського дворянства, опозиційного супроти політики Петра, що пізніше була зв’язана з драмою царевича Олексія, закатованого Петром. Довгий час панувала думка, що та група складалася з, так би мовити, «старовірів», людей, прихильних до старої Москви, реакціонерів, противників реформ Петра. Нові дослідження, головно В. Ключевського та Н. Юнакова, виявили, що серед тієї опозиції було чимало людей з європейською освітою, які своїми поглядами значно випереджали царя. З такими людьми Мазепа мав давні дружні зв’язки, які розпочалися ще за часів Софії та В. В. ґоліцина. Серед них були: фельдмаршал Б. П. Шеремстьєв (обидва — Мазепа і Шеремєтьев, були кумами княгині Дольської), Д. Головкін та інші. Вони високо цінили Мазепу і ставилися прихильно до його намагання звільнити Україну. На цю опозицію розраховував і Карл XII, який хотів детронізувати Петра так, як то зробив з Августом II; знав про це і Станіслав Лещинський.\nЦя подія мала величезне значення для майбутнього. Хоч Петро І виявив повиє довір’я до Мазепи, гетьман не міг почувати себе спокійним. Він відкрив впливовішим із старшини свої пляни зірвати з Москвою. Крім Орлика, що, як згадано, був утаємничений раніше, то були: Ломиковсьгоій, Горленко, Апостол та Зсленський. І вони схвалили його плян. Можливо, знав про це й митрополит Йоасаф Кроковський.\nВступ шведських військ на територію України був страшним ударом для Мазепи, і він примушений був взяти безпосередюо участь в подіях. На той час з 10-ох українських полків лише три були в Україні — Миргородський, Лубенський та Прилуцький; Пол-\nтавський був ще на Дону, Київський та Гадяцький — на Правобережній Україні — для допомоги польським союзникам Москви, а 4 полки — Стародубський, Чернігівський, Ніженський та Переяславський — в Білорусі, в розпорядженні московських командирів. Заямніадися ще 3 компанійські та 4 сердюцьких полки.\nПетро вимагав від Мазепи вислати козаків на Сіверщину. Московське військо пішло всередину України для «захисту та постраху народу». До Батурина наближався Меншиков з кіннотою. 24 жовтня 1708 року Мазепа з генеральною старшиною, 9-ма полковниками та 4.000 козаків виїхав з Батурина. 28 жовтня його прийняв Карл ХІІ.'” Залишається незрозумілим, чому Карл XII не прийняв Мазепу як тільки він приїхав? Чому не вислав він негайно війська на оборону Батурина, коли була ще можливість випередити Петра? Ці питання залишаться нез’ясованими в шведській і в українській історіографії. Можливо, що король з самого початку був розчарований: він сподівався, що Мазепа прибуде з більшою кількістю людей.


Якось Надії стpaшeнно закортіло приготувати її улюблені вареники з вишнями. Наліпила дівчина їх досхочу, щоб пригостити й чоловіка зі свекрухою. Та коли Стефанія повернулась, то була не в собі від 3л0сті. Ро3гнiвaна жінка дорікала невістці, що та могла б хоч дозволу спитати. З тих ягід жінка хотіла приготувати святковий пиріг на день народження. Через ті вареники жінки не розмовляли 10 років. — Джерело\nЯкось Надії стpaшeнно закортіло приготувати її улюблені вареники з вишнями. Наліпила дівчина їх досхочу, щоб пригостити й чоловіка зі свекрухою. Та коли Стефанія повернулась, то була не в собі від 3л0сті. Ро3гнiвaна жінка дорікала невістці, що та могла б хоч дозволу спитати. З тих ягід жінка хотіла приготувати святковий пиріг на день народження. Через ті вареники жінки не розмовляли 10 років.\nАвтор Yuliia MytskoВремя чтения 3 мин.Просмотры 271\nСтефанія й сама гадки немає чому той конфлікт стався та себе винною вона точно не вважає. Але син чогось розгнівався та вже десятий рік уникає її.\nВ той доленосний день невістка залишилась вдома сама. Стефанія та син, як і завжди, пішли на роботу. Молоде подружжя, мешкало у квартирі свекрухи, оскільки вона сама подала таку ідею, мовляв, винаймати дорого, а у неї квартира простора та має аж три кімнати, то й тісно нікому не буде.\nСтефа не була поганою людиною, проте мала одну прикру рису характеру — усе завжди повинно бути тільки так, як бажає вона сама. Невістка Надія була зовсім юною,20 річною дівчиною, дуже покірною,а тому ставилась з цілковитим розумінням до примх свекрухи та ніколи їй не перечила. Дівчина навіть не уявляла, що в той день на неї найшло, адже раніше вона ніколи не вступала в конфлікти з матір’ю чоловіка.\nСитуація була така. В один весняний ранок, Надя залишилась вдома сама та так сильно забажала вареників з вишнями, що була не спроможна опиратися собі. В таку ранню пору року відшукати свіжу вишню було на межі фантастики, то ж не довго думаючи дівчина почала нишпорити у холодильнику, де відразу запримітила пакетик замороженої вишні.\nЗвісно ж виховання дівчини не дозволяло їй взяти ягоди без дозволу, а тому вона навіть спробувала подзвонити Стефанії, но та так і не підняла. Надійка трохи вагалась, проте стрімке бажання скуштувати улюблену страву взяли верх. Ліпити вареники дівчина вміла ще з раннього дитинства, а тому швиденько наліпила досхочу вареників, так щоб хватило усім.\nКоли Стефанія повернулась додому її заполонила злість на нахабну невістку. Жінку страшенно розгнівало, що дівчина без її дозволу взяла останній пакет вишень з яких та планувала приготувати ягідний пиріг на своє день народження.\nНа злість юній дівчині, Стефанія навіть і не пробувала ті вареники. А розчулений сльозами коханої юнак вставна її захист та присоромив матір, мовляв, їй ягід шкода. На другий ранок молода пара зібралась та перебралася в окреме житло, що ще більше розпалило вогонь ворожнечі між родичами.\nЯк виявилось згодом, таке стрімке бажання скуштувати вареники з вишнями було спричинене ні чим іншим, ніж вагітністю Надії. А от через свою вперту натуру, Стефанія так і не змогла побачити маленьке внуча. Ціле десятиліття родичі не розмовляли.\nАж ось одного ранку, Стефанія вирішила — якщо вареники стали причиною їх конфлікту, то значить саме вони їх і помирять. Не довго вагаючись, жінка, взявши з собою багато-багато вареників з вишнями, вирішила в гості до дітей.\n— Мамо, як же ви дізнались, що нині мені захотілось вареників з вишнями — гладячи свій вже доволі кругленький животик, поцікавилась Надійка.\n— Діточки, я така щаслива та вдячна вам за те, що не тримаєте на мене зла — промовила Стефанія. — Відтепер я хоч щотижня вареники ліпитиму, тільки б нарешті настало для нас мирне життя.


Основні види ізоляції кабелів і проводів: огляд, плюси і мінуси | Електрика\nГоловна » Ремонт » Електрика » Основні види ізоляції кабелів і проводів: огляд, плюси і мінуси\nОсновні види ізоляції кабелів і проводів: огляд, плюси і мінуси\nТипи ізоляції провідників\nВиди ізоляції проводів\nЗовсім нещодавно ми розглядали, маркування кабелів і проводів, однак у наших передплатників залишилося ще безліч серйозних питань з приводу ізоляції. Тому в цій статті ми вирішили докладно розповісти про те, які види ізоляції кабелів і проводів існують на даний момент. Розглянемо найпопулярніші ізоляційні матеріали і виділимо найбільш популярні.\nСпочатку ви повинні розуміти, що ізоляція підбирається до кожному провіднику індивідуально, виходячи з його конструктивних особливостей і напруги, при якому він буде працювати. Виходячи з цього, можна виділити наступне:\nХмарні провідники, які використовуються в мережі не більше 700 Вольт. Вони призначені для домашнього використання в однофазної або трифазної мережі. Тобто, 220 і 380 Вольт відповідно.\nБезхмарні кабелю, що використовуються в мережах, як і в першому випадку.\nДля провідників, які працюють при постійному струмі 700-1000 Вольт і змінній напрузі 220 і 400 Вольт.\nДля провідників з напругою до 3600 Вольт. Змінний струм в цьому випадку від 400 до 1800 Вольт.\nТакож варто виділити дроти, які використовуються при напрузі 1000-6000 Вольт, зі змінним струмом 400-1800 Вольт.\nТут також варто враховувати:\nТехнічні характеристики та інші параметри.\nЯк ви розумієте, до кожного провідника ізоляція підбирається індивідуально. Зараз виділяють такі види ізоляції проводів і кабелів:\nВона може бути виготовлена з природного гуми або синтетичного походження. Переваги такої ізоляції полягають в тому, що провід отримує високу гнучкість, що дозволяє використовувати його практично в будь-яких умовах. Однак така ізоляція не вважається довговічним, так як обплетення через певний час втрачає властивості. Таку ізоляцію отримав популярний кабель КГ.\nПВХ ізоляція для проводів вважається досить популярною. Слід виділити кілька переваг:\nНизька ціна під час виробництва.\nВисока еластичність, яка зберігається при низьких температурах.\nГарні захисні властивості.\nПроте можна виділити декілька недоліків:\nЗ часом втрачаються властивості.\nТакож з часом знижується хімічна стійкість матеріалу.\nУ сучасній кабельної продукції така ізоляція використовується вкрай рідко, це пов’язано з тим, що її пропускна здатність становить не більше 35 кВ. Однак якщо паперова використовується в силових кабелях, тоді виробники використовують спеціальне просочення, яка включає в себе масло, каніфоль і віск.\nЯкщо говорити про недоліки, то вони істотні, так як папір не може переносити зовнішній вплив. Відповідно провідники з такою ізоляцією можна зустріти рідко, також їх можна встановлювати тільки в сухих приміщеннях.\nФторопластова ізоляція проводів і кабелів вважається однією з найнадійніших. Однак процедура застосування даної ізоляції вважається досить складною. Адже спочатку фторопласт намотується на кабельні жили, потім його починають запікати при високих температурах. У результаті виходить ізоляція, яку складно пошкодити.\nПровід СІП: основні характеристики.


Вчені навчили роботів обманювати | Українська правда _Життя\nВчені навчили роботів обманювати\nВ рамках проекту на замовлення Управління військово-морських досліджень, експерти навчили роботів Deep South "оманливій поведінці", пише Gizmag із посиланням на International Journal of Social Robotics.\nЦе нагадує науково-фантастичний сюжет в дусі Філіпа Кінреда Діка, втім таке вміння машин справді може мати практичне застосування.\nРоботи, що використовуються у військовій галузі, змогли б таким чином уникати захоплення. Під час пошуково-рятувальних робіт машини б змогли "лукавити", аби зарадити виникненню паніки в людей.\nНа сьогодні ж своє нове вміння машини застосовують у "грі в хованки".\nПрофесор Рональд Еркін та інженер-дослідник Алан Вегнер використали теорію взаємозв'язку й теорію гри задля створення алгоритмів визначення доцільності обману у конкретній ситуації. Задля того, аби обман було визнано доцільним, ситуація мала містити в собі конфлікт між роботом "дурисвітом" та іншим роботом.\nПерший робот мав певний зиск від того, що обманює свого "товариша". Свою "підлу справу" машина мала виконати, надаючи хибну інформацію про свої дії, вживши свої знання про інших роботів.\nРобот, який "ховався", мав збити один з кольорових маркерів, що вказував би на обраний ним шлях. Потягом гри робот-"брехун" навмисне збивав маркер, збиваючи з пантелику переслідувача, а сам ховався в іншому місці.\nОшукати іншого робота машині вдалося у 75% випадків.\n"Результати експериментів не були досконалими, але вони продемонстрували навчання та застосування оманливих сигналів справжніми роботами у шумному середовищі", - каже Вегнер.\n"Ці результати також є доказом того, що техніки та алгоритми, описані у праці, можуть бути успішно використані задля створення оманливої поведінки в роботів", - зазначає він.


← Виділення при молочниці: неприємно, але легко поправимо\nЖожоба: цінне масло з купою помилок →\nДля людського організму недолік ваги — така ж гостра проблема, як і його надлишок, а набрати кілограми найчастіше виявляється ще складнішим, ніж скинути. Методики збільшення маси тіла досить різноманітні. Це і спортивні заняття, і фізіотерапевтичні процедури, і використання стимулюючих і вітамінних препаратів. Сьогодні пивні дріжджі для набору ваги застосовують, насамперед, через унікального компонентного складу, ефективно впливає на обмінні процеси та біохімічні реакції в організмі.\nПричини зміни ваги\nВсі види розладів ендокринної системи, роботи щитовидної залози і надниркових залоз, а також зміни кислотно-лужного, водно-сольового балансу та гормонального фону тягнуть за собою зміни ваги. Ці процеси мають найбільш виражений характер для жінок. Причому, при одних і тих же симптомах може відбуватися як інтенсивне схуднення, так і зростання маси тіла.\nРідко, але зустрічається звичайне недоїдання. Також багато що залежить від конституції організму і складу рибонуклеїнової кислоти (РНК), яка адаптує генетичний код, визначаючи, тим самим, амінокислотну складову клітин. Знижений вага може бути вродженим або, що набагато частіше, результатом хвороби. Пивні дріжджі в таких випадках є досить ефективним корекційним препаратом.\nЯк пивні дріжджі збільшують вагу\nПивні дріжджі при калорійному харчуванні сприяють набору ваги, у зв’язку зі своїм збалансованим вітамінно-мінеральним комплексом, а також наявністю білка, глюкози, клітковини і невеликої кількості жирів. В основі їх унікального впливу на організм — нормалізація гормонального фону і поліпшення функціонування шлунка і кишечника. Це призводить до значної стабілізації метаболізму та збільшення апетиту. Внутрішні органи «настроюються» для нормальної роботи.\nВітаміни груп D, В3 і В6, а також калій, магній і фосфор істотно прискорюють обмінні процеси, поповнюють енергетичні запаси клітин, сприяють оптимізації мінерального обміну в кишечнику. Також стимулюється робота ендокринної системи, стабілізується вироблення інсуліну і рівень глюкози, поліпшується травлення. Вітаміни D і В7 перешкоджають накопиченню жиру в печінці і, найголовніше, підсилюють кровообіг в ворітній вені, що прискорює процес засвоєння корисних речовин. Натрій стабілізує водно-сольовий обмін, що дуже важливо для відведення рідини.\nКлітковина, яка є прекрасним абсорбентом, як губка вбирає в себе забруднення в кишечнику. Спільно з вітаміном Е вона стимулює процеси засвоєння вітамінів і мінералів і відіграє величезну роль у всьому циклі перетворення білків і мікроелементів, з подальшим виведенням продуктів розпаду.\nОрганізм очищається, система травлення стабілізується, процеси позбавлення від токсинів помітно прискорюються. Далі відбувається нормальне засвоєння білків і спалювання жирів, підтримуюче стабільний енергетичний баланс. Магній і цинк сприяють поповненню запасів ферментів.\nУ процесі прийому пивних дріжджів вже починається поступова нормалізація ваги, і чим більше нормальна маса тіла була занижена, тим швидше набираються кілограми. Виняток становлять випадки серйозних хронічних захворювань серця, печінки та ендокринної системи, а також постійні стреси. Для запуску стабільного процесу збільшення ваги потрібно різноманітне і збалансоване харчування.\nЯк правильно харчуватися при вживанні пивних дріжджів\nБажання поїсти цілком природно при посиленні апетиту і відчутті комфорту в кишечнику. При різноманітному чотириразовому харчуванні без переїдання і дотриманні звичайного режиму буде відбуватися поступовий набір ваги. Вміст в їжі великої кількості жиру, цукру, а також солі вкрай небажано. Споживання води повинно бути не менше двох літрів, останній прийом — не пізніше, ніж за дві години до сну. При необхідності збільшення ваги тіла на десять кілограмів і більше, необхідний щільний сніданок і тривалий відрізок часу використання препарату — більше місяця.\nЯкщо прийом дріжджів сполучений з малою руховою активністю, то закономірним результатом стане, перш за все, збільшення жирового прошарку. При рухливому способі життя і регулярних заняттях фізичними вправами відбудеться зростання м’язової маси. Однак і вміст жиру теж збільшиться, але не набагато.\nВ даному випадку все залежить від калорійності денного раціону, рідше від індивідуальних особливостей організму. Важливу роль відіграє вибір продуктів, а припинення прийому пивних дріжджів має бути при наборі не більше сімдесяти п’яти відсотків від запланованої кількості додаткових кілограмів.\nЗа рахунок чого збільшується м’язова маса і вага кісток\nУ складі пивних дріжджів близько п’ятдесяти відсотків легко засвоюваного білка. Він є основним матеріалом для росту м’язів, тканин і кісток. Амінокислоти, що входять до його складу виконують ще й функції ферментів для прискорення всмоктування і розщеплення вітамінів і мікроелементів. Причому, набір з сімнадцяти видів амінокислот, що включає РНК, кальцій, вітамін D і фосфор, цілком відповідають вихідним потребам організму, для нарощування м’язової і кісткової маси.\nЗвичайно, білків і кальцію за загальним процентному змісту менше, ніж потрібно для формування тканин і волокон. Однак, при правильному харчуванні, амінокислоти і мікроелементи, що надходять з водою і їжею, легко засвоюються в живильному середовищі вітамінів PP, H, і D, створюваної пивними дріжджами, і суттєво поповнюють необхідний запас.\nКалій виводить зайвий жир, стимулює серцевий м’яз. Це дуже важливо, тому що робота серця суттєво впливає на систему виділення. При фізичних перевантаженнях вага буде збільшуватися за рахунок залишків води, що досить неприємно. Магній насичує клітини енергією, прискорює процеси ділення, зміцнює м’язову і кісткову тканини.\nПри регулярних заняттях бігом і силовими навантаженнями необхідно збільшення прийому пивних дріжджів, але тільки після консультації зі спортивним лікарем. Також важливий посилений режим харчування і набір необхідних білкових продуктів.\nПивні дріжджі при наборі ваги хороші тим, що строго збалансовані за своїм белковому і мінеральному складу. Але навіть якщо потрібно збільшити жирову тканину, постійні фізичні навантаження все одно необхідні.


Наскільки важливо для жінки вміти куховарити? - Теревені - Сторінка 6\nВідправлено 12.06.2010 – 14:44\nKassandra (12.06.2010 11:24) писав:\nТи вже вибач, що переплутав твій нік, отам вище. Однак твій досвід спрацював і ти тактовно цього "не помітила".\nВтім мені має бути скидка. Старію. Он ВакуОлька внучкою набиваєцця, висилаючи фотки підгорівших сирників\n---- (12.06.2010 12:55) писав:\nна основі сметани і петрушки? ні, але вони можуть бути у складі..\nВідправлено 12.06.2010 – 17:10\n---- (12.06.2010 14:57) писав:\nУгу.. Дві посудини і перевтомився...\nБезбожник (12.06.2010 15:44) писав:\nО ні, такого прикрого діда не хотю...\nKassandra (12.06.2010 15:44) писав:\nхі... чому ж.. непоганий соус може вийти\nВідправлено 12.06.2010 – 17:16\nВакуОлька (12.06.2010 18:10) писав:\nнепоганий, але я таке роблю на основі добре перетертого домашнього сиру і червоного перцю ще додаю..\nВідправлено 12.06.2010 – 17:19\nKassandra (12.06.2010 18:16) писав:\nОй, Касю, соус можна багато з чого придумати... Аби бажання А от твій рецептик треба записати\nВідправлено 12.06.2010 – 17:59\nБезбожник (12.06.2010 11:18) писав:\nа знаєш, в нас на спецкурсі Хімії дівчата дуже гостро ставились до жартів викладача про готування, я якось спитав, про те завдяки чому смажений буряк в оцті зберігає свій колір, а він сказав "хазяйки знають" і викликав негативну реакцію в усієї жіночої аудиторії\nкуховарство та інші стереотипи це ахілесова п"ята\nВідправлено 12.06.2010 – 19:44\nВакуОлька (12.06.2010 17:10) писав:\nМда. Хіба за це була мова?\nKatod (12.06.2010 17:59) писав:\nНадіюсь це не була реакція по розчиненню викладача в сірчаній кислоті.\nНу, як він беззубий ваші сирники розгризе?\nВідправлено 12.06.2010 – 19:56\n---- (12.06.2010 20:44) писав:\nМоє діло - приготувати\nВідправлено 12.06.2010 – 21:25\nВи ще про людей, чи вже про роботів?.. Я заплутався.\nТа йолкіждрова! Вгрубу город, вгрубу!!1\nВідправлено 12.06.2010 – 21:31\nzav (12.06.2010 21:25) писав:\nНі, спочатку треба від городу відокремити овочі, помити, почистити. Так, в грубі вийде файне рагу.\n#111 Посилання на це повідомлення #111 :-)\nВідправлено 15.06.2010 – 01:20\nВлом перечитувати кілька сторінок писанини, але все ж висвітлю свою позицію:\nвважаю, що це чоловіку має бути соромно, якщо він не вміє готувати.\nЯкщо жінка не вміє готувати - то ніхто ще не відміняв напівфабрикати морожені, фастфуди та ресторани.\nЯкщо жінка вміє заварити чай, чи каву і засмажити яєчню - чудово і цілком достатньо. З часом можна навчити готувати м'ясо та різні там супи.\nСам вмію, але обмежую себе простими в приготуванні стравами (на одну-дві дії ) - а навіщо напружуватися якщо й так жується і смак нормальний і корисно? Та й чим менше операцій тим кажуть воно більш вітамінізоване.\nПодобається готувати з кимось, але коли "напарник" має схожі погляди щодо очистки та обробки продуктів, які не суперечать Санітарним Нормам, бо всілякі люди траплялися.\nДомогосподарки бісять, головне тим, що переконують, що я готую щось не так, бо "мене мама так вчила і тому так правильно". Я в своєї теж вчився, тому саме так як роблю я є правильно.\nВідправлено 15.06.2010 – 01:39\n:-) (15.06.2010 02:20) писав:\nЧоловік питає жінку: "Чому ти коли смажиш курячі стегенця, розрізаєш їх навпіл?". Жінка відповідає, що так робила її мама і вона так робить. Чоловікові стало цікаво і питає тещу те ж саме. теща відповіла, що робить так, бо так робила її мама. Чоловік йде до бабусі дружини і задає те ж питання. бабуся відповіла, що ріже стегенце навпіл, бо сковорідка маленька... От тобі й родинні звичаї ))\nВідправлено 15.06.2010 – 02:34\nНу з Максімкой я солідарний. Чоловік має вміти робити все від їжі до прасування одягу і завязування краватки.\nТЕпер про те з чого я в шоці. Зараз реально більше хлопців які вміють готувати ніждівчат. Я просто в шоці, тупо в шоці. Уточню річ йде про середньостатистичне місто. більше 100 000 нас. НАвіть ліжко не кожна вміє застелити в свої 20 років. Зато цигарку кожна друга присмокче і цмудить. По статистиці більше дівчат вміють робити мінет аніж готувати. Страшно куда світ котиться. Ви ж матері майбутні. ЗАдумайтеся!!!\nВідправлено 30.06.2010 – 02:36\nПрохання для адмінів: додайте опцію "відфільтрувати дописи чоловіків та одружених жінок "\nзавдяки тобі я збагатився на ще один псих.комплекс\nСам вмію, але обмежую себе простими в приготуванні стравами (на одну-дві дії ) - а навіщо напружуватися\nсидячи в ресторані, тицяти пальцем в меню?\nCastiel (15.06.2010 03:34) писав:\nТЕпер про те з чого я в шоці.\nПо статистиці більше дівчат вміють робити мінет аніж готувати.\nЩоб і вовки ситі і всьотакоє починай знайомства з дівчатами запитанням "чи вмієте ви робити мінет?" на виході з курсів кулінарії\nTwinkle (6.06.2010 19:01) писав:\nА причому тут совість. Це всьо політика. Він може хвалити-"цінувати" лише в маніпуляційно-мотиваційних цілях\nПрикинь ситуацію "біля плити стояв холостяком, готував шопопало ібо влом, оженився, цінував хавку дружини, місяців зо три, а далі звик (бо до хорошого звикаєш швидко) і почав ставитись як до належного"\nФабрегас (11.06.2010 15:43) писав:\nпереходь на "Чернігівське"-дієту!\nKatod (11.06.2010 16:43) писав:\nкеп, питання в тому як гарно харчуватись, перебуваючи в меншості\nNeorlandina (12.06.2010 13:01) писав:\nчоловікові я навіть ножі точити не довіряю)))\nІ правильно робиш що не довіряєш! Я на твоєму місці, підірвався б від прочитання теми і переховав би ножі в іншу шухляду...\nKatod (12.06.2010 18:59) писав:\nце вже байки з розряду "чи можна фарбувати яйця пензлями"\nпе-аш поста зашкалює\nПовідомлення відредагував Sergiy_K: 30.06.2010 – 01:52\nВідправлено 30.06.2010 – 08:10\nти десь з не тими дівками знайомишся Он Кася наша класно куховарить, я можу вділити пару сімейних рецептів, Олеська всякі викрутаси вміє (нє, Олеська не підходить - заміжня). Але якщо ми виїзжаємо на природу, то я успішно линяю від казанків-баняків Готування (чаклування) чоловіків біля багаття - свята справа, то чого все псувати? Ну і ще як варіант - дурять тебе дівки скоріш за все\n#116 Посилання на це повідомлення #116 Nameless One\nВідправлено 30.06.2010 – 08:35\nЛастiвочка (30.06.2010 09:10) писав:\nГотування (чаклування) чоловіків біля багаття - свята справа.\nВідколи це? Виключно чоловічим заняттям є лише приготування шашлику. Решта - не чоловіча справа.\nІ взагалі хороша дівчина має вміти смачно готувати, і вміти вогонь розвести, і намет розкласти, і наплічника правильно спакувати\nВідправлено 30.06.2010 – 09:06\nNameless One (30.06.2010 09:35) писав:\nне сперечаюсь хороша - вміє і може, а мудра дівчина вміє , може плюс вміє делікатно спригнути з цього процесу, причому чоловік буде почуватись незамінимим у цілому світі і матиме бажання запросити її ще не раз А шашлик? не проблєма, маю файного рецепта (бєрци і намет також )\n#118 Посилання на це повідомлення #118 Odonacer\nВідправлено 30.06.2010 – 10:45\nПо статистиці більше дівчат вміють робити мінет аніж готувати. Страшно куда світ котиться. Ви ж матері майбутні. ЗАдумайтеся!!!\nОт не розумію я такі статистики. Я тільки і роблю що вчу дівчат, як добре мінет робити, а от готувати ще нікого не вчив. Так кого більше?\n#119 Посилання на це повідомлення #119 lavazza_15\nВідправлено 09.02.2011 – 01:51\nКожній людині, чи то чоловікові, чи то жінці потрібно мати навики елементарного приготування їжі. Щоб як прийдеться, вміти дати собі самому раду.\nЯкщо жінка збирається створювати сім"ю, мати дітей, то елементарними навиками тут вже не обійтись. Сімейство хоче гамати, і то багато, і то смачного. Чоловік може допомагати, але відповідальність все-таки на жінці.\nТай жінці взагалі важливо вміти якнайбільше. В житті всяко буває.. Але не будем "о грусном")\n#120 Посилання на це повідомлення #120 сіренька ховрашка\nВідправлено 09.02.2011 – 11:52\nДумаю, для жінки це дуже важливо. треба ж буде виховувати дітей і годувати їх поки чоловік гроші зароблятиме\nЯ вже непогано вмію.


«Небайдужий вінничанин» скаржиться до суду на Комунальний Майдан(ВІДЕО) | Голос народу\nНа голову Новини «Небайдужий вінничанин» скаржиться до суду на Комунальний Майдан(ВІДЕО)\n«Небайдужий вінничанин» скаржиться до суду на Комунальний Майдан(ВІДЕО)\nСьогодні о 10:30 годині розпочалося слухання справи громадянина Карпенко О.Л. , який вимагає від міської ради прибрати намети Комунального Майдану.\nОбурений мешканець Вінниці в позовній заяві зазначає, що наметове містечко заважає йому вільно пересуватися по вул. Соборній та площі Незалежності:\n«Я являюсь мешканцем м. Вінниці, отже я є членом територіальної громади нашого міста. Мене занепокоює та обурює позиція нашого органу місцевого самоврядування, стосовно того, що вони не реагують на вищезазначені неправомірні дії незрозумілої мені «Вінницької Народної Ради» в особі Малиновського В.В. та його численних приспішників. Вважаю, що міська влада неправомірно зайняла бездіяльну позицію, яка полягає в тому, що нею не проводились та не проводяться жодні дії для захисту мого та інших мешканців права на вільне пересування вулицею Соборною та площею Незалежності нашого міста»\n«Як наше місто в особі нашої міської влади, що намагається бути «європейським», може погодитись та змиритись з існуванням в самісінькому його центрі цих «піар засобів» даного «місцевого політика».\nДивно те, що сам громадянин Карпенко, повністю підтримує вимоги Тарифного Майдану та критикує владу. Про те, на пряме запитання чим йому заважає намет, відповісти не зміг.\nНа камеру позивач заявляє, що сам готовий стояти на Тарифному Майдані та брати участь у безстрокові акції. Тобто думка Карпенка в позовній заяві повністю протилежна тій, що він говорить біля будинку міського суду.\nТакож з’являється багато запитань з приводу звернення гр. Карпенко до міської ради.\nВ матеріалах справи, позивач 19 листопада 2015р. звернувся до міської ради, і в той же день 19 листопада 2015р. отримав відповідь. Хто писав звернення до міської ради, знає, що інколи відповіді приходиться чекати місяць а то і більше, але аж ніяк не один день.\nГолова «Народної Ради» Віктор Малиновський вважає, що організатором даної справи є міська влада, яка в такий спосіб намагається боротися з мітингувальниками.\nПопередня статтяСкільки сьогодні коштують “липові” водійські права (ВІДЕО)\nНаступна статтяНБУ ликвидирует Уникомбанк


Занурювальні шламові насоси на висавці АКВАТЕРМ 2021\nГоловна / Медіацентр / Відбулась виставка АКВАТЕРМ 2021\nВідбулась виставка АКВАТЕРМ 2021\nУ травні компанія «ФЛОВЕКС» традиційно представила продукцію Tsurumi pump на АКВАТЕРМ 2021.На стенді компанії відвідувачі виставки отримали уявлення про особливості застосування занурювальних електричних насосів Tsurumi.\nВ цьому році особливим інтересом користувався занурювальний шламовий насос виготовлений з зносостійкого матеріалу для важкого режиму роботи з чавуну. Серія насоса KRS2 в корпусі з чавуну представлена 4-а моделями з різною продуктивністю і розміром проточної частини (від 80 до 200 мм). Такий насос можна застосувати для мулових-піщаної суміші, глинистої суспензії, бентоніту і рідин, які містить осад. В насос вбудований агітатор для ефективної роботи з в'язкими типами рідин та осадом.\nВсі відвідувачі стенду відзначили, що насоси серії Цурумі, які сконструйовані для важкого режиму роботи, не схожі на аналоги представлені на ринку. Варто зазначити, що приємно було бачити постійних клієнтів на виставці Акватерм21, які підтвердили, що занурювальні насоси Цурумі дійсно відповідають довгому терміну служби і чудово працюють з абразивними матеріалами.\nЯк підтвердження цьому, досвід застосування насоса Цурумі при виробництві керамічної продукції становить. В процесі виробництва керамічної плитки глина, каолін, крейда і польовий шпат змішуються з водою для створення так званої масової суспензії. Промивна вода, що містить велику кількість глинистої суспензії, осідає в приямок і повинна бути вилучена. Згодом, це створює проблему, оскільки глина накопичується на дні резервуару, і її стає важко перекачувати. Не вся насосна техніка представлена на ринку може працювати в таких умовах. Це, якраз, і є завданням для шламових насосів Цурумі!


Дію експериментальних тарифів на паркування у центрі Львова продовжать до кінця літа - ZAXID.NET\nДію експериментальних тарифів на паркування у центрі Львова продовжать до кінця літа\nСуспільство — Ірина Рєвунова, 01:26, 23 червня 2016 0 0\nПлатна парковка на пл. Міцкевича\nДію експериментальних тарифів на паркування в центральній частині Львова продовжать до кінця серпня. Наразі у Львівській міськраді розробляють відповідну ухвалу.\nПроте під час засідання інженерної комісії Львівської міськради депутати вирішили продовжити експеримент на два місяці – до кінця серпня.\nТаке рішення зумовлене тим, що, на думку депутатів, збори від паркування після підвищення тарифів зросли менше, ніж очікувалося. Наприклад, згідно з інформаційною довідкою «Львівавтодору», на закритій парковці на вул. Валовій вартість години паркування зросла з 4 до 8 грн, тобто на 100%, а збори – на 71% у квітні та на 73% у травні. Однак у «Львівавтодорі» не надали чітких пояснень того, чому збори за паркування зросли не на 100% при стовідсотковому підвищенні вартості години стоянки на вул. Валовій.\nНаразі у Львівській міськраді готують проект ухвали про продовження дії експериментальних тарифів на два місяці. У разі, якщо її підтримають депутати під час засідання сесії 30 червня, вартість паркування до 31 серпня залишиться незмінною – 8 грн за годину на заритій парковці на вул. Валовій та 6 грн за годину на відкритих паркінгах у першій паркувальній зоні.


На Буковині вже й уночі морозів не буде » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nНа Буковині вже й уночі морозів не буде\nНа території Чернівецької області встановилася по-справжньому весняна погода. За даними Укргідрометеоцентру, наступного тижня навіть уночі вже морози не очікуються.\nЗокрема, 3-5 березня вночі прогнозують +1+5 градусів, удень стовпчик термометра підніматиметься до +6+9 градусів вище нуля.\n3 та 5 березня очікується невеликий дощ, решта часу - без опадів.\nТеги - новини Чернівці, погода, Березень


Як прикрасити кімнату до Нового року 2018: оригінальні ідеї | Новий канал\nНовий канал › g-space › Новини › Як прикрасити кімнату до Нового року 2018\nНе секрет, що чим ближче до Нового року, тим дорожчими стають всі святкові прикраси, тим їх менше залишається на полицях і тим довші черги в магазинах. Тому ми радимо задуматися про новорічний декор вже зараз! Ми дізналися, як прикрасити кімнату для зустрічі Нового року 2018 – року Земляного Собаки, і вже готові поділитися креативними ідеями. Вам залишається тільки втілити їх в життя!\n2018 рік – рік Жовтого Земляного Собаки, тому не дивно, що астрологи рекомендують вибрати для святкового декору різні золоті прикраси.\nНаприклад, стелю можна прикрасити різною новорічною мішурою і гірляндами. Спробуйте зробити прикраси своїми руками: на тонку волосінь або нитку прикріпіть сніжинки або зірочки, щоб вийшли бусики. Одним кінцем прикріпіть їх до стелі, а другий нехай вільно звисає у кімнату, створюючи ілюзію чарівного зорепаду або сніжної хуртовини.\nЄ й інший варіант! Прикріпіть новорічні кульки (бажано ті, що не б’ються!) на мотузочки різної довжини, і підвісьте їх стелі на відстані 20-30 сантиметрів один від одного. Вийде дуже святково!\nСобака – тварина, яка не любить недоладності, тому постарайтеся не використовувати в декорі багато різних кольорів. Виберіть два відтінку (наприклад, червоний і золотий) і прикрасьте кімнату у цих кольорах.\nЩоб повністю змінити кімнату до Нового року, можете спробувати замінити свої звичайні штори на золоті, і накрити стіл скатертиною із золотою ниткою. До гардин можна булавками прикріпити гірлянди, що світяться, вийде чарівно! Тільки стежте, щоб самі лампочки не торкалися тканини, інакше ви ризикуєте влаштувати пожежу. Щоб гарантовано уникнути такої небезпеки, можна просто покласти гірлянду на підвіконня або прикрасити нею прозору вазу.\nНа стінах розвісьте дощик у тон інших елементів декору. Можете викласти на стіні з гірлянди силует ялинки і закріпити його шпильками, кнопками або двостороннім скотчем: вийде дуже незвично!\nСобака дуже велелюбна, тому постарайтеся розвісити у кімнаті також прикраси з сердечками або амурчиками. Так-так, вони є актуальними не тільки в День всіх закоханих!\nРозставте у кімнаті свічки, щоб створити максимально затишну атмосферу, це приверне благополуччя у ваш дім. Вибирайте свічки в тон майбутнього року – жовті, оранжеві або золоті.\nІ не забудьте розмістити в кімнаті кілька символів 2018 року! Це можуть бути керамічні фігурки собак, плюшевий песик або навіть дитячий малюнок. Головне, щоб на ньому була зображений пес!\ngspace ny space\nПокроковий макіяж від Ріанни: Дивимося відео-tutorial\nСолоха вийде на сцену топлес


Золотий Букер - Золотого Букера отримає Майкл Ондатже за роман Англійський пацієнт - Культура - dt.ua\n9 липня, 2018, 10:50 Роздрукувати\n"Золотого Букера" присудили за роман "Англійський пацієнт" © bbc.com\nВизначено лауреата "Золотого Букера" - спеціальної нагороди, яка приурочена до 50-річчя літературної Букерівської премії. Як повідомляється на сайті нагороди, "Золотого Букера" отримає Майкл Ондатже за роман "Англійський пацієнт". Відзначається, що переможець був обраний в результаті голосування громадськості.\nУ відборі на отримання "Золотого Букера" брали участь лауреати Букерівської премії за всі роки її існування. До складу журі увійшло п'ять осіб, кожна з яких прочитала романи за певне десятиліття, а потім вибрала одного фаворита. Потім відібрані членами журі книги були виставлені на голосування.\nЧитайте також: Вистава про Гаррі Поттера отримала шість нагород премії "Тоні"\nБукерівська премія є однією з найпрестижніших премій в англомовній літературі. Вона присуджується з 1969 року. Спочатку для її отримання автору необхідно було проживати в одній з країн Співдружності націй (Великобританія і колишні колонії), Ірландії чи Зімбабве. У 2013 році Фондом Букерівської премії було вирішено присуджувати її незалежно від громадянства письменника. Єдина умова – книга повинна бути написана англійською мовою і опублікована у Великій Британії.