Aktivni požari u Hercegovini i Bratuncu « Radio Televizija BN Radio Televizija BN\nHome / Aktivni požari u Hercegovini i Bratuncu\tAktivni požari u Hercegovini i Bratuncu\nPožari na području Bratunca, Trebinja, Bileće, LJubinja i Nevesinja i danas su aktivni, saopšteno je iz Republičke uprave Civilne zaštite.Uprava je najavila da će danas gradonačelnicima, načelnicima opština, “Šumama Republike Srpske” i Vatrogasnom savezu Republike Srpske dostaviti obavještenje – instrukciju o provođenju potrebnih preventivnih i operativnih mjera iz njihove nadležnosti, a u vezi sa prognozom Republičkog hidrometeorološkog zavoda za naredni period.\nPožar u mjestu Đile, koji izbio juče oko 16.00 časova, ugašen je oko 18.00 časova. Na jednoj štali izgorjela je krovna konstrukcija i dva plasta sijena.\nPoreski dug u Srpskoj 1,373 milijarde KM\nPoreski dug u Republici Srpskoj, prema podacima republičke Poreske uprave, u posljednjih 15 godina zaključno sa 14. majem iznosi 1,373 milijarde KM, saopštio je pomoćnik ministra finansija Republike Srpske Jovo Radukić.\nNema komentara | 24. maj, 12:50\nMinistar Bijedić doživio saobraćajnu nezgodu\nFederalni ministar prometa i komunikacija Enver Bijedić prošao je bez ozbiljnijih povreda u saobraćajnoj nezgodi koja se u četvrtak poslijepodne dogodila na magistralnom putu Tuzla – Doboj, u mjestu Stanić Rijeka.\nNema komentara | 24. maj, 12:37\nPoslanici Skupštine Srbije na Kosmetu\nPosetom Pećkoj patrijaršiji poslanici Skupštine Srbije nastavili su danas dvodnevnu posetu Kosovu i Metohiji.\nNema komentara | 24. maj, 12:24\n2 komentara | 24. maj, 11:23


DODIK ĆE ZAMOLITI VUČIĆA DA DEO VAKCINA DODELI SRPSKOJ: "Srbija može da bude lider u vakcinaciji stanovništva" | Najnovije vesti - Srbija danas\n19.01.2021. • 11:50 SrbijaDanas/Nezavisne\nDODIK ĆE ZAMOLITI VUČIĆA DA DEO VAKCINA DODELI SRPSKOJ: "Srbija može da bude lider u vakcinaciji stanovništva"\nDodik će danas poslati pismo Vučiću sa molbom da deo vakcina prosledi Srpskoj\nPredsedavajući Predsedništva BiH Milorad Dodik izjavio je da će danas zamoliti predsednika Srbije Aleksandra Vučića da deo vakcina protiv virusa korona dodeli Republici Srpskoj.\nJUTROŠNJI POTRES NA BANIJI BIO RAZORAN Gradonačelnik Petrinje: "Palo je sve što je još imalo da padne"\nZAGREB U PROBLEMU, NEMAJU DOVOLJNO VAKCINA: Odložena imunizacija stanovništva\n- Danas ću poslati pismo Aleksandru Vučiću i zamoliti ga da jedan deo količine vakcina dodeli Republici Srpskoj, kako bi i Srpska počela s vakcinacijom. Smatram da je to neophodno, imajući u vidu da je ovde sve izraženiji interes određenog broja ljudi za vakcinaciju - istakao je Dodik.\nOn je naglasio da je Srbija, u kojoj je danas počela masovna vakcinacija stanovništva, na najbolji mogući način obezbedila vakcine protiv virusa korona, te da se očigledno nije oslanjala na kolektivne nabavke kao što je slučaj sa BiH.\n- Republika Srpske je uplatila više od šest miliona KM za vakcine putem zajedničkog programa posredstvom institucija BiH, a te vakcine još ne stižu niti ima naznake kada će stići - rekao je Dodik.\n"Sistem Kovaks je očito u kolapsu"\nDodik smatra da je od zemalja, koje su uspele da vakcinišu značajan deo svog stanovništva, krajnje nekorektno da se na ovaj način odnose prema zemljama kao što je BiH.\nOn je naglasio da uspeh koji je Srbija postigla u vezi s obezbeđivanjem različitih vakcina i opštu vakcinaciju u koju kreće danas svakako je ogroman i u tom pogledu može da bude zemlja lider.\nDodik je istakao da je sistem "Kovaks" očigledno u kolapsu, te da niko nema informacije kada će vakcina stići u BiH.\n- O tome može samo da se nagađa, daju se okviru koji su široki i veliki. Mislim da to nije pošteno prema BiH i svim njenim građanima. Neuspeh u tome govori koliko su te zajedničke nabavke bile pogrešna priča - ocenio je Dodik.\nSrpski član i predsedavajući Predsedništva BiH smatra da je na ovaj način onemogućeno da se različiti faktori i subjekti u Republici Srpskoj, poput resornog ministarstva, pojave kao kupac vakcina.\n- Umesto toga, natjerali su nas u taj zajednički program, koji uopšte ne funkcioniše i predstavlja branu za uspešnu nabavku vakcina - zaključio je Dodik.\nkoronavirus Dodik Vučić Srbija vakcinacija imunizacija kovid Korona


Ipak, kako nam je pojasnio Esed Mujačić, direktor Međunarodnog aerodroma Tuzla, male su šanse da se ti letovi realiziraju.\n“Nije riječ ni o kakvoj grešci. U Wizz Airu se nadaju da će se desiti pozitivne promjene do početka maja, ali moje procjene su da bi prvi letovi mogli biti tek u drugoj polovini maja. Nadam se da griješim. Oni su počeli prodavati karte, a ako aerodrom ne bude radio, vrše povrat novca” – kaže za Faktor Esed Mujačić.


Parketari, Donja Livadica :: Daibau.rs\nPARKETARI, DONJA LIVADICA\nTražim dobrog parketara: Skupili smo i proverili parketare, koji rade u mestu Donja Livadica i okolini. Pošaljite potražnju i zainteresovani parketari će vas kontaktirati za pregled, predračun i ponude.\tIskusan parketar Donja Livadica, koji može da uradi:\tsanacija parketa, maloformatni gotovi parketi, lepljenje kant parketa, postavljanje pločastog parketa, postavljanje masivnog parketa, postavljanje podnih lajsni, obnavljanje parketa uljenjem, hoblovanje i uljenje parketa, parketar, i ostale povezane poslove će se sigurno naći i za vas.\tviše\n15 NAJBOLJI REZULTATI ZA PARKETARI DONJA LIVADICA


Net-a-Porter je objavio vodeće trendove za 2020. | Injournal - Lifestyle magazin\nNet-a-Porter je objavio vodeće trendove za 2020.\nModa / 26.11.2019 26.11.2019\nPred početak svake sezone Net-a-Porter objavljuje detaljan izveštaj sa predviđanjima o tome šta će biti aktuelno naredne sezone, i kao što svi u modnom svetu znaju, te prognoze se u najvećem broju slučaja ispostave kao tačne. Tako su pred početak leta prognozirali veliku popularnost sandala s kaiševima koje su bile i najpoželjnija obuća sezone, zatim slip haljina, Jacquemus mini torbe… Zato su svi njihovi trend raporti vredni pažnje.\nKako se 2019. rapidno približava kraju, Net-a-Porter je ovog puta objavio svoja predviđanja o tome šta ćemo najčešće nositi sledeće godine. Na njihovoj listi najpoželjnijih komada našli su se mnogi klasici sa modernim pomakom, neki trendovi koji su ove godine našli svoje mesto u garderoberima modnih influensera, ali ne i široke publike, ali i neki neočekivani komadi. U nastavku vam predstavljamo listu od 10 modnih tendencija koje će prema izveštaju Net-a-Portera zavladati u 2020, a kako sve komade već sada možete kupiti, donosimo vam i shopping vodič.\nMALO DRUGAČIJI TRENČ\nTrenč mantili su vanvremenski komadi kojima se vraćamo svakog proleća i jeseni, međutim, otkako je brend J.W. Anderson predstavio model sa kariranim reverima, sve su traženije alternative klasičnom kroju. Možete se opredeliti za oversize varijantu, dvobojni mantil ili model koji ima upečatljivu dugmad. Nijedna opcija nije pogrešna.\nOvo je jedan od onih trendova koji su mnoge blogerke ponele proteklog proleća i jeseni, međutim, i dalje nije zaživeo kod običnih žena. Net-a-Porter tvrdi da će naredne godine odela sa bermudama biti glavna poslovna uniforma većini žena i to ne samo tokom toplih dana već i za vreme jeseni i zime.\nPrsluci inspirisani modelima koji su sastavni deo muških odela našli su mesta u kolekcijama brendova kao što su Burberry, Saint Laurent, Dolce & Gabbana… Zato budite sigurni da će biti jedan od vladajućih trendova, ma koliko vam se sada čini da je to nemoguće.\nOtkako su u kolekciji brenda Bottega Veneta našle mesto kožne kilote, ove pantalone ponovo su se našle na listama želja mnogih devojaka, a ovaj trend će se nastaviti i u godini koja dolazi. Mada će i suknja-pantalone od drugih materijala biti aktuelne, modeli od kože ipak će biti najtraženiji.\nNOVA GENERACIJA POLO MAJICA\nMajice od pletiva sa kragnama i kopčanjem poput čuvenog Polo modela biće jedan od must have komada za sledeće leto.\nPrema izveštaju Net-a-Portera double denim kombinaciju viđali su toliko često na revijama na kojima su predstavljene kolekcije za proleće/leto 2020, da su sigurni da će se ovaj trend sa modnih pista preseliti i na ulice.\nKratke haljine poslednjih sezona ustupile su mesto midi i maksi modelima, ali vreme je da se iz poslednjih ponovo presele u prve redove. Ako je verovati predviđanjima, vrlo brzo će postati najtraženiji modeli.\nMožda vam ovaj trend ne zvuči uzbudljivo, ali Net-a-Porter predviđa da rolke nećemo nositi samo u zimskom periodu već i za vreme proleća. Takođe, ponovo će biti aktuelna kombinacija ovog komada ispod košulje koju je već prošetala Victoria Beckham, a istu outfit formulu predstavila je i na svojoj reviji za narednu sezonu.\nŽargonski rečeno ponovo ćemo nositi brutalke. Prema izveštaju Net-a-Portera, klasična majica sa rukavima vam neće biti potrebna sledećg leta jer će se nositi polo modeli, kao i krojevi bez rukava.\nPored prsluka, biče aktuelne i košulje inspirisane muškom modom i to pre svega u svetloplavim, bež, krem i drugim svetlim tonovima.\nNaslovna fotografija: Zara, @voguerunway\nFoto: @voguerunway, Promo


“Hrabrost je potrebna da bi se preživelo danas" - juGmedia\nIntervju sa Branislavom Ilić, selktorkom ovogodišnjeg Festivala "Joakim Vujić"\n“Hrabrost je potrebna da bi se preživelo danas“\nPolitička subverzivnost, umetnički rizik, nevolje radnika, neke su od bitnijih struja u domaćem pozorištu koje je uočila i izabrala za prošlogodišnji Festival profesionalnih pozorišta Srbije “Joakim Vujić” selektorka Branislava Ilić, dramska spisateljica, scenaristkinja, dramaturškinja, glumica i prozaistkinja.\nOna je ove godine u selekciju za “Joakima” uvrstila čak dve predtave leskovačkog Narodnog pozorišta, što se desilo po prvi put u istoriji ovog hrama kulture\n“Nečista krv” Tijane Grumić, po motivima romana Bore Stankovića u režiji Juga Đorđevića (Pozorište „Bora Stanković“ Vranje); “Svici” Tene Štivičić u režiji Ksenije Krnajski (Narodno pozorište Leskovac); “Ženidba i udadba” Jovana Sterije Popovića, u režiji Jane Maričić (Knjaževsko-srpski teatar “Joakim Vujić“ Kragujevac); “Ako se probudiš ili kao da je važno” Isidore Milosavljević, u režiji Nenada Todorovića (Narodno pozorište Leskovac/ Narodno pozorište Priština); “Dva viteza iz Verone” Vilijama Šekspira, u režiji Mie Knežević (Šabačko pozorište); ”Lavina” Tundžer Džudženolu, u režiji Stevana Bodrože (Regionalno pozorište Novi Pazar/ Puls teatar Lazarevac); “Strah, jedna topla ljudska priča” Igora Vuka Torbice, inspirisano delima Franca Ksavera Kreca (Narodno pozorište Pirot) – predstave su koje je izabrala Branislava Ilić za 56. izdanje Festivala “Joakim Vujić”, sada, kao i sve drugo, na stend baju.\nKako kaže sama umetnica za “Dnevnik”, produkcija iz prethodne godine je možda jedna od ponajboljih u poslednjih desetak godina, kad je Zajednica profesionalnih pozorišta Srbije u pitanju.\n“Hrabrost je potrebna da bi se preživelo danas, dok je selekcija odraz mog uverenja da je predstava čin umetničke saradnje u kojoj je još uvek moguće da pisac i reditelj, ali i svi ostali učesnici u procesu, ravnopravno učestvuju umesto da se isključuju pod plaštom primarnog prava na autorstvo”, navodi ona..\nSmeta joj, dodaje, korišćenje sportske terminologije u našem pozorišnom vrednovanju na isti način na koji mi smeta i ratna u ovoj pandemskoj pošasti koja nas je zadesila.\n“Narodno pozorište iz Niša je u protekloj sezoni što samostalno, što u koprodukciji s drugim pozorištima imalo najveći broj premijera. Oko deset. S druge strane novoosnovano Gradsko pozorište iz Čačka je ove godine imalo svoju drugu premijeru po motivima Orvelove “Životinjske farme”, koja se i u pozorišnim krugovima ali i kod publike dovodi u vezu sa predstavom iz prethodne sezone “Triptih o radnicima”. Čini mi se da su oba ova repertoarsko-produkcijska koncepta dobro prihvaćena od strane publike ali postavlja se pitanje koji od njih više “radi” za pozorište na duže staze. Ne izbegavam odgovore na vaša pitanja, samo bih volela da svi mi koji smo deo pozorišnog života izađemo iz okvira podrazumevajućeg, očekivanog i predvidivog, kako u stvaralaštvu i pitanjima koja postavljamo sa scene, tako i u vrednovanju postignutog”, ističe Branislava.\nPočeo sa radom gradski prevoz u Nišu


DPS i SDP crnogoriziraju Bošnjake!\nNaslovnica Južni Sandžak Rožaje DPS i SDP crnogoriziraju Bošnjake!\nBošnjaci.Net: Gospodine Korać, da li biste radi naših čitalaca u kratkim crtama predstavili vaš životni put i politički angažman od rodne Petnjice do uspješnog biznismena i aktiviste u NVO sektoru u Luxemburgu?\nKORAĆ: Vrlo rado. Petnjicu, odnosno moje selo Johovice, svakako osjećam kao svoje rodno mjesto bez obzira na činjenicu što sam rođen u Nikšiću. Moj otac je bio gastarbajter (gasterbeiter) u Njemačkoj, tako sam i ja imao priliku da kao mališan od četvrte do osme godine života provedem u Zapadnoj Njemačkoj. Tamo sam završio prvi razred osnovne škole i ubijeđen sam da je taj momenat imao značajnog udjela u daljem procesu razvoja i toka mog života i rada. Po povratku u Crnu Goru našao sam se u okruženju koje je za mene bilo velika nepoznanica i zagonetka. Pokušavajući da odgonetnem tu zagonetku razmišljao sam o svemu i sve me zanimalo, možda više nego što su to drugi morali ili htjeli. Postavljao sam sebi pitanja, tražio odgovore, i ne bih se smirio dok ne nađem odgovor ili obrazloženje za ono što me u tom trenutku interesovalo. To je rezultiralo time da sam sa nekih 17 godina bio predsjednik Akcione konferencije SSO – stare Opštine Petnjica, a zatim delegat u CK SSO Opštine Berane. Imao sam prilike da kao opštinski delegat učestvujem u radu ondašnjeg Centralnog komiteta SSO Crne Gore. Nakon toga je bila uobičajena praksa i članstvo u Savez komunista. Pojavom političkog pluralizma u CG krajem 1990. god. u Petnjici nas je posjetila delegacija bivše komunističke partije, koji su se prepakovali u DPS, na čelu sa Momirom Bulatovićem. Na toj promociji DPS-a došlo je do jednog žestokog verbalnog konflikta između mene i pomenutog gospodina. I danas poslije više od dvadeset godina ljudi me često prepoznaju po tom događaju. Valjda zato što je prvi put neko sa prostora petnjičke Opštine smogao snage i hrabrosti da se javno i otvoreno suprotstavi tzv. državnim autoritetima. Braho Adrović, reporter televizije CG povodom tog slučaja na večernjem dnevniku histeričnim glasom prenio je pomenuti događaj govoreći: „Da se na promociji DPS u Petnjici, u prisustvu Momira Bulatovica pokazalo jasno islamsko fundametalističko i sandžačko separatističko djelovanje.“ Poslije tog događaja dobio sam ponudu SDA da se pridružim njihovom pokretu i da vodim njihovu predizbornu kampanju u Petnjici, uz obećanje o sigurnom mjestu na izbornj listi, koje je garantovalo moj izbor za odbornika u Skupštini Opštine Berane. Tu ponudu nisam prihvatio imajuću u vidu izjavu g-dina Adrovića iz koje sam mogao naslutiti da će vlasti Crne Gore rad članova i simpatizera SDA ugušiti već u samom početku, sasjeći u korijenu, smještajući ga pod plašt tzv. islamskog fundametalizma i sandžačkog separatizma. Nažalost, vrijeme je pokazalo da sam u tom pogledu bio potpuno u pravu. Moram ipak priznati da nisam tada mogao pomisliti da će to otići tako daleko, da će se desiti 1994. i sramna hapšenja nevinih, čestitih i poštenih ljudi. Samo zato što su se borili za osnovna i elementarna prava svoga naroda koje nismo imali ni tada, a na žalost ni sada.\nBošnjaci.Net: Ipak ste se odlučili za drugu stranku?\nKORAĆ: Da, 1990. sam postao član Saveza reformskih snaga, bio sam član predsjedništva te stranke u Petnjici, i sa nepunih 23 godine najmlađi opštinski odbornik u CG. Vjerovao sam da je sazrelo vrijeme da se u CG formira demokratska građanska stranka u kojoj bi Bošnjaci kao članovi mogli da se bore i izbore za svoja elementarna građanska prava. Vrijeme je nažalost pokazalo da nije tako. Iako sam bio odbornik Skupštine opštine Berane, napustio sam Crnu Goru i došao u Luxsemburg kako sam tada mislio u kraću posjetu.\nBošnjaci.Net: I koliko dugo traje ta posjeta?\nKORAĆ: Ta posjeta traje već 20 godina.\nOsnivanje Zavičajnog kluba „SANDŽAK“\nBošnjaci.Net: Kako saznajemo pokrećete incijativu osnivanja organizacije?\nKORAĆ: Da, godine 1993., pokušao sam sa par prijatelja da pokrenem osnivanje jedne NVO organizacije, jer su to ljudi od mene tražili, a i ja nisam nikako mogao da se pomirim sa situacijom status kvo u Luxemburgu. Moram ovom prilikom pomenuti i jedan vrlo važan podatak, šo sam tek kasnije shvatio. Naime, gospođa Agnes Rausch iz Karitasa je od jednog našeg starijeg sugrađanina tražila da nađe nekog, ko bi u saradnji sa njom pokrenuo osnivanje jedne crnogorske organizacije. Taj gospodin je predložio mene, tako sam ja imao prvi susret sa pomenutom gospođom. Taj susret je bio i posljednji, ali ću se na tu temu vratiti nešto kasnije. Zbog ratnog stanja u BiH, i zbog velikog straha koji je vladao u ljudima, nije pošlo za rukom pomenutoj gospođi da formira planirano udruženje. Na našu sreću mi smo uspjeli da 1996. godine formiramo naše udruženje. Osnovali smo organizaciju koju smo nazvali Zavičajni klub „SANDŽAK“. Ja sam tada imao čast i zadovoljstvo da budem izabran za prvog predsjednika prve NVO organizacije koja je okupljala Bošnjake u Luxemburgu pa i šire. Tu organizaciju sam napustio 2002. godine podnoseći ostavku na funkciju predsjednika u drugom mandatu.\nFILOZOFIJA ŽIVOTA: Period mog djetinjstva imao je presudan momenat u kreiranju mojih pogleda na svijet i filozofiju života. Drugi jako važan faktor je činjenica, da je bošnjačka mladež i bošnjačka inteligencija u Crnoj Gori, imala izuzetno lošu perspektivu u pogledu zapošljavanja, školovanja, prosperiteta i razvoja svog ličnog i društvenog standarda. Kao odbornik Skupštine Opštine Berane, bio sam u prilici da doživim nešto što je u potpunosti promijenilo moje viđenje na crnogorske, odnosno tadašnje jugoslovenske, političke prilike.\nRAT ODIGRAO PRESUDNU ULOGU: Jedan od prvih, ako ne i prvi, Bošnjak u Luxemburgu Ismet Muhović jednom je rekao:“Došao sam na malo da zaradim puno, a ostao sam puno i zaradio malo”. Neću pogriješiti ako kažem da smo se svi donekle povodili tom maksimom, ostati što kraće, zaraditi što više i vratiti se svojim familijama. Generacija Bošnjaka koja u Luxemburg dolazi početkom 90-tih, u koje i ja spadam, u potpunosti mijenja način života, rada i odnosa prema državi u kojoj borave. Zasigurno je ratno stanje u Bosni i u Hrvatskoj odigralo u tome presudnu ulogu da Bošnjaci počinju prihvatati Luxemburg kao svoju trajnu destinaciju, ili boravak na duži period.\nCRNOGORSKA TURBO ASIMILACIJA: Tako na žalost moram konstatovati da je u Luxemburgu na sceni takozvana “turbo asimilacija”. Problem pogoršava i činjenica, da je na sceni i proces asimilacije Bošnjaka u okviru crnogoskog društva. Naime u Luxemburgu se osnivaju kojekakva pseudo crnogorska udruženja, čiji su članovi naravno Bošnjaci, koji pokušavaju na žalost u dobroj mjeri i uspijevaju da stvaraju konfuziju i preokreću svijest omladine praveći smiješne situacije (meni žalosne) da se deklarišu i nazivaju većim Crnogorcima i od samih Cetinjana. Meni, kao i svima nama je poznato, da iza toga stoji crnogorska Vlada, ali i luxemburški Caritas.\nOvo su samo neki od razloga koji su doprinijeli da se formira interesna grupa samozvanih Crnogoraca koji su se odrekli bošnjačkog identiteta i potpuno se udaljila od svojih nacionalnih, vjerskih i kulturnih korijena, dobrovoljno se svrstavajući uz ratni režim, na žalost i sada aktuelne crnogorske vlasti.\nUVLAČENJE U STRAŽNJI DIO KIČME VLADAJUĆEG REŽIMA:Stanje Bihoraca u Lixemburgu je potpuno identično sa stanjem Bihoraca u zavičaju. Poznato vam je da su Bihorci, ogromnim dijelom sljedbenici i glasači DPS i SDP-a, i to je bolna istina da Bošnjaci glasaju za svoje dželate. Da li to čine iz straha, koristoljublja ili nekih šićardžijskih pobuda vrijeme će pokazati. Ali slobodno mogu reći da su pojedini Bošnjaci najveći uvlakači u stražnji dio kičme vladajućeg režima na balkanskim prostorima. Ono što zabrinjava jeste činjenica da to uglavnom rade “dobrovoljno”.\nGLASOVI U BROBI PROTIV NEVIDLJIVIH NEPRIJATELJA:Suvišno je napominjati da smo glasove trebali dati DPS-u kako bi ga podržali u toj „odlučujućoj i presudnoj“ borbi protiv (nevidljivih) neprijatelja Crne Gore. Avionske i druge karte, kao i ostale troškove snosit će DPS. Tada smo dobili na poklon zastavu Crne Gore, iako još nije bila zvanična. Poklon me isprovocirao da postavim pitanje „uvaženom gostu“: Sa kime od predstavnika drugih naroda i narodnosti u Crnoj Gori ste se konsultovali i dogovorili da će baš ovo biti zvanična zastava CG? Odgovorio mi je da nisu o tome diskutovali, te da ne vidi razloga zašto bi trebalo sa bilo kime o tome razgovarati, da je to ona stara i da će ona ponovo biti. Odgovorio sam mu, baš zato što je to ona stara, da joj je mjesto u muzeju, pa neka joj se tamo dive oni koji hoće da joj se dive, a mi nemamo razloga za to. Medijska blokada o kojoj sam govorio i danas je na snazi, kada je u pitanju BD-Fond.\nCRNOGORSKO UNIŠTAVANJE SANDŽAKA: Da se vratimo na ZK „Sandžak“. Svo vrijeme postojanja, dobijali smo suptilne prijedloge od strane „dušebrižnika“ kako bi bilo dobro da promjenimo ime, jer bi tek tada mogli dobro da sarađujemo sa organima vlasti u Crnoj Gori. Ne promijenimo li ime, neće biti moguć nikakav vid zvanične saradnje između kluba i vlasti Crne Gore. Ovo su pritisci koji su dolazili direktno od zvaničnih vlasti CG, a ono što je mene posebno iznenadilo bio je pritisak od strane gospođe Rausch iz luxemburškog Karitasa. Razočaran ponašanjem određenih Bošnjaka i prljavštinom podmetanja koji se graniči sa blasfemijom napustio sam klub koji je expresno promijenio ime u „Klub prijatelja Luxemburga i Crne Gore“. Ovoga puta RTV CG i državni printani mediji gromoglasno su propratili promjenu imena Sandžak u Crna Gora, i od tada državna televizija je čest gost u Luxemburgu. Prema riječima bivšeg predsjednika asocijacije „Sandžaka“ Munira Ramdedovića, gospođa Rausch je u njegovom prisustvu izjavila da se ona angažirala i uključila u pomenute događaje na insistiranje potpredsjednika Skupštine CG Rifata Rastodera i da ona ima direktne konsultacije sa njim i radi po njegovim savjetima i uputama.\nRAUSCH IZJAVILA DA NE POSTOJE BOŠNJACI: U delegaciji sa mnom bili su Ruždija Kočan, tada član predsjedništva BD-Fonda i gospodin Muhamed Šabotić, blagajnik. Tom prilikom gospođa Rausch je izjavila da ne želi sarađivati sa bošnjačkim asocijacijama, da je zanimaju samo crnogorska udruženja i da mi ukoliko želimo saradnju sa njima moramo promijeniti ime. Rauschka tom prilikom između ostalog izjavi i da ne postoji bosanski jezik, da ne postoji bošnjačka kultura i bošnjački narod, te da smo mi islamizirani Srbi. Isto tako reče da ne može više slušati priče o tome, kako su Bošnjaci žrtve. Da se radi o jednom prirodnom krugu historije, da su Srbi i Crnogorci dugo godina bili naše žrtve, te da je sada došao red na nas.\nKATOLIČKA MISIONARKA PROTIV BOŠNJAKA: Za mene je to bila samo potvrda onogo što sam ja već znao, naime radi se o tome da je gospođa Rausch jedna moderna katolička misionarka. Njen cilj je svakako i taj da uz pomoć DPS-a i SDP-a podstiče proces asimilacije Bošnjaka, kako u Crnoj Gori tako i u Luxemburgu. Najžalosnije u svemu tome je bolna istina i činjenica da joj u tome pomažu Bošnjaci, članovi pomenutih partija. Dok sam se ja žustro sukobljavao sa gospođom Rausch, moje kolege su sve to prešutno prihvatili. Dva ili tri mjeseca kasnije saznali smo da gosp. Kočan pokreće u tajnosti inicijativu za osnivanje novog udruženja. Gospodin Šabotić podnosi ostavku na funkciju blagajnika, napušta našu organizaciju i za sobom odnosi kompletnu dokumentaciju i jedan dio finansijskih sredstava. Očigledno je da su sa delegacijom BD-Fonda željeli blokirati rad naše asocijacije, dok ne osnuju njihovo novo udruženje, a sve to po nalozima Rauschke i Rastodera. Gospodin Kočan je osnovao organizaciju koju su nazvali „Bihor“, a gospodin Šabotić je osnovao organizaciju koju je nazvao „Sloga“, da bi se par mjeseci kasnije valjda po uzoru na frazu „samo sloga Srbina spašava“ ujedinili.\nGLAS ZA DŽELATE: Petnjičani danas baš kao i mnogi drugi Bošnjaci Crne Gore glasaju svoje đželate, izjašnjavaju se jednim dijelom kao Muslimani, ali što je još i gore jedan dio njih se na posljednjem popisu izjasnio kao Srbi ili kao Crnogorci. Taj podatak sam lično dobio od profesora Saita Šabotića, historičara sa Nikšićkog univerziteta, koji je rodom iz Bihora. Petnjica je danas prosto ostala bez napredne inteligencije, koja bi se tom procesu eventualno mogla suprotstaviti. Petnjicom danas vladaju isti oni ljudi koji su njome vladali i prije pojave političkog pluralizma. To nam pokazuje da mi još uvjek nismo raščistili sa komunističkim nasljeđem. Trenutno stanje me podsjeća na film “Put u Kanšasu”. Da li ćemo se otuda ikada vratiti!?\nBIJEG CRNOGORSKOG KONZULA ABIDA CRNOVRŠANINA OD BOŠNJAČKE ZASATAVE: Više kontraproduktivno nego produktivno – kako drugačije okarakterisati posjete Bošnjaka koji vas ohrabruju da glasate i podržavate sopstvene dželate, mučitelje, izgonitelje i tako dalje. Traže od nas da se klanjamo i povinujemo onima koji čine sve što je u njihovoj moći da podijele Bošnjake na dva ili više kontingenata, tj. na Bošnjake i Muslimane. Istovremeno, čine sve da se Bošnjaci izjašnjavaju kao Crnogorci, čine sve da se Bošnjaci distanciraju od svog jezika, kulture i svoje vjere. Posebno na udaru su svi oni koji se tome pokušavaju suprotstaviti. Kako okarakterisati na primjer posjetu gospodina Abida Crnovršanina, crnogorskog Konzula u Frankfurtu, iako i sam Bošnjak: odbio je da prisustvuje u prostoriji u kojoj je na zidu pored crnogorske visila i bošnjačka nacionalna zastava. Bošnjačka nacionalna obilježja su tada bila i zvanično verifikovana od strane države koju je on predstavljao. Tadašnji predsjednik kluba „Amitie Montenegro Luxemburg“ bio je organizator tog skupa. Zahvaljujući predsjedniku pomenutog udruženja koji se dosjetio pa je nazvao gospodina Stamatovića šefa diplomatske službe CG. G-din Stamatović preko telefona je naredio gospodinu Crnovršaninu i svim ostalim članovima delegacije da moraju prisustvovati skupu.\nJANJEVIĆU I STAMATOVIĆU NE SMETA SANDŽAK I BOŠNJAČKA ZASTAVA: Janjeviću očigledno nije smetala činjenica što je naše udruženje imalo prefiks “Sandžak” kao što i gospodinu Stamatoviću nije smetalo to što pored zvaničnih crnogorskih obilježja stoje i bošnjačka nacionalna obilježja. Ove činjenice nažalost kao i mnogi drugi slični slučajevi dovoljno govore da su upravo Bošnjaci najveći neprijetelji Bošnjacima. Lahko bismo mi sa drugima da nam nije Bošnjaka koji se prave veći Crnogorci čak i od Mila i Momira.\nKOGA CRNOGORSKA VLADA INTEGRIŠE: Kada govorimo o osnivanju bošnjačkih kulturnih centara, moramo se osvrnuti na planove Vlade CG za osnivanje takozvanih „crnogorskih kuća“ u dijaspori. Vlada Crne Gore u potpunosti ignoriše činjenicu, da su iseljenici odnosno emigranti iz Crne Gore u Luxemburgu zapravo Bošnjaci. Za njih Bošnjaci kao da nisu ravnopravni građani Crne Gore, jer oni između ostalog ignorišu i postojanje bošnjačkih asocijacija, na taj način što ne pokušavaju da stupe u kontakt ili saradnju sa nama. Oni na jedan perfidan način podstiču osnivanje pro-crnogorskih asocijacija i to su njihovi partneri i saradnici. To što iza takvih pro-režimskih fondacija stoji samo nekolicina asimiliranih Bošnjaka koji sve to čine iz nekakvih uskogrudih sitnosvojinskih interesa, crnogorsku Vladu uopšte ne zanima. Njima je važno da imaju saradnike koji su spremni da prihvate sve njihove zahtjeve i projekte, a takvi slugani ne vode računa što tim svojim aktivnostima nanose ogromnu štetu svom narodu i guraju ga u nepovratni jaz asimilacije. Konkretnih primjera je bilo jako mnogo, navest ću samo neke: Klub „AMITIE MONTENEGRO LUXEMBURG“ je prije više od godinu dana objavio proglas (Bošnjačke novine – Rožaje) da pripremaju u saradnji sa Vladom CG, odnosno osnivanje Crnogorskog kulturnog centra u Luxemburgu, kako bi između ostalog naša djeca u Luxemburgu mogla učiti crnogorski jezik. Ista organizacija je također organizovala ljetnju školu za djecu iz dijaspore, koja se održavala u Crnoj Gori na Ivanovim Koritima. Cilj te škole je između ostalog bio integracija bošnjačke djece u crnogorsko društvo. Od 62 djece bilo je 58 bošnjačke, znači li to da samo mi treba da se integrišemo?! Pobogu, gospodo Crnogorci, zar i nama nije Ustavom zagarantovano pravo na: JEZIK, KULTURU, VJEROISPOVJEST, ETNIČKU POSEBNOST?\nOsnivanje Bošnjačko demokratskog fonda dijaspore\nBošnjaci.Net: Nešto kasnije osnivate Fond…\nKORAĆ: Da, godine 2006. pokrenuo sam inicijativu za osnivanje Bošnjačkog demokratskog fonda dijaspore. U novembru 2007. je projekat okončan i od tada obnašam mjesto predsjednika. Moram reći da me to čini posebno ponosnim jer je naša organizacija jedina u Luxemburgu sa bošnjačkim predznakom, uprkos tome za vrlo kratko vrijeme postala je najveća, najaktivnija i najperspektivnija NVO u regionu. To potvrđuje činjenica da BD-Fond jedina u Luxemburgu posjeduje svoje prostorije.\nBošnjaci.Net: Niste ništa rekli o privatnom životu, bizinisu…\nKORAĆ: Što se privatnog života tiče ne bih želio time opterećivati čitaoce, dok što se tiče biznisa, trenutno sam suvlasnik jednog velikog restorana i slobodni agent u imobilijskoj agenciji.\nBošnjaci.Net: Da se vratimo zavičaju. Šta je bilo odlučujuće, hoćemo reći prelomno da napustite svoj rodni kraj i krenete u neizvjesnost muhadžirluka?\nKORAĆ: Više momenata i opravdanih razloga doveli su do toga da napustim Crnu Goru. Jedan od razloga kao što sam već napomenuo i koji je najvjerovatnije bio i presudan jeste taj da sam ja rastao u potpuno drugačijoj sredini, konkretno u Njemačkoj. U meni je uvijek tinjala želja da ponovo obiđem i posjetim mjesta svoga djetinjstva. Dakle, period mog djetinjstva imao je presudan moment u kreiranju mojih pogleda na svijet i filozofiju života. Drugi jako važan faktor je činjenica, da je bošnjačka mladež i bošnjačka inteligencija u Crnoj Gori, imala izuzetno lošu perspektivu u pogledu zapošljavanja, školovanja, prosperiteta i razvoja svog ličnog i društvenog standarda. Kao odbornik Skupštine Opštine Berane, bio sam u prilici da doživim nešto što je u potpunosti promijenilo moje viđenje na crnogorske, odnosno tadašnje jugoslovenske, političke prilike. Šta se zapravo desilo? Hrvatskim zahtjevom o stvaranju labave federacije, odnosno konfederacije, razvila se oštra rasprava u Skupštini. Poslije dužeg prepiranja, odbornici Narodne stranke su otvoreno pozvali članstvo na linč Hrvata kao što su klali i za vrijeme Drugog svjetskog rata. Kao reformista koji se zalagao za očuvanje zajedničke države Jugoslavije, zahvaljujući takvom nastupu „narodnjaka“ bio sam siguran da je raspad Jugoslavije neminovan. Tada sam definitivno shvatio da sam bio veliki idealista i da se svijet u kom sam do tada živio srušio kao kula od karata. Takvo bolno iskustvo i surova stvarnost slutnja o bratoubilačkom ratu, nemogućnost da išta promijenim potpuna bespomoćnost i neizvjesnost natjerali su me da pođem za Luxemburg.\nVeći Crnogorci od Cetinjana – interesna grupa samozvanih Crnogoraca odrekla se bošnjačkog identiteta\nBošnjaci.Net: Sa vašim odgovorom opet ste nas vratili u Luxemburg. Da li biste za naše čitaoce hronološki predstavili stanje Bošnjaka u Luxemburgu početkom 90-tih godina prošloga vijeka i danas na početku trećeg milenijuma, odnosno koliko je naš narod uspio u novoj sredini, kako se uklapa i integriše u novu sredinu, a koliko pri tom čuva svoje korijene, te koliko je nacionalno i vjerski evoluirala svijest prosječnog Bošnjaka iz Bihora?\nKORAĆ: Stanje emigranata ili pak bošnjačke dijaspore u Luxemburgu početkom 90-tih godina bilo je katastrofalno. Mi jesmo otišli iz zavičaja, ali smo ponijeli stare navike i dugogodišnje probleme. Kao i u domovini tako i u Luxemburgu bili smo totalno neorganizovani, prepušteni sami sebi, snalazio se kako je ko znao i umio. Bilo je to vrijeme samačkih hotela, kafanskih soba i vrlo lošeg standarda. Većinom su to bili samci čije su familije još uvijek bile u rodnom Bihoru, Sandžaku… Naši ljudi su tada radili najprostije i najteže poslove, živjeli teški život izbjegavajući sve one blagodati koje vam život na zapadu može pružiti. Sve to naravno samo zato da bi svojim familijama u zavičajima omogućili najosnovnije uslove za život, djeci bolje školovanje i tako dalje. Jedan od prvih, ako ne i prvi, Bošnjak u Luxemburgu Ismet Muhović jednom je reka:“Došao sam na malo da zaradim puno, a ostao sam puno i zaradio malo”. Neću pogriješiti ako kažem da smo se svi donekle povodili tom maksimom, ostati što kraće, zaraditi što više i vratiti se svojim familijama. Generacija Bošnjaka koja u Luxemburg dolazi početkom 90-tih, u koje i ja spadam, u potpunosti mijenja način života, rada i odnosa prema državi u kojoj borave. Zasigurno je ratno stanje u Bosni i u Hrvatskoj odigralo u tome presudnu ulogu da Bošnjaci počinju prihvatati Luxemburg kao svoju trajnu destinaciju, ili boravak na duži period. Tada se dešava nešto što je na cijelom zapadu bilo neuobičajeno. Naime Bošnjaci u Luksemburgu, kao i ostali građani bivše Jugoslavije, počinju kupovati stambene objekte. Danas smo svjedoci da više od 90% Bošnjaka u Luxemburgu posjeduje kuću ili stan. Sada svi žive skupa sa svojim familijama. Obzirom na činjenicu da danas za razliku od prije dvadeset godina, Bošnjaci govere najmanje jedan od tri jezika, koji se u Luxemburgu koriste, stanje na tržištu rada se značajno poboljšava. Danas mladi Bošnjaci rade na odgovornim i dobro plaćenim mjestima. Naravno zahvaljujući uspješnom školovanju i visokom nivou integracije u luxemburško društvo.\nŠto se tiče drugog dijela vašeg pitanja, tu stvari ne stoje onako kako bih bar ja želio da bude. Nažalost zahvaljujući uspješnoj integraciji mnogo naše djece vrlo loše govori maternji jezik. Stanje na tom polju se sve više i više pogoršava. Tako na žalost moram konstatovati da je u Luxemburgu na sceni takozvana “turbo asimilacija”. Problem pogoršava i činjenica, da je na sceni i proces asimilacije Bošnjaka u okviru crnogoskog društva. Naime u Luxemburgu se osnivaju kojekakva pseudo crnogorska udruženja, čiji su članovi naravno Bošnjaci, koji pokušavaju na žalost u dobroj mjeri i uspijevaju da stvaraju konfuziju i preokreću svijest omladine praveći smiješne situacije (meni žalosne) da se deklarišu i nazivaju većim Crnogorcima i od samih Cetinjana. Meni, kao i svima nama je poznato, da iza toga stoji crnogorska Vlada, ali i luxemburški Caritas. Detaljnije u nastavku.\nNa sreću postoje prave, istinske bošnjačke asocijacije, koje uz pomoć Islamskih kulturnih centara (džemata) ulažu ogromne napore da taj proces zaustave. U tome nam naravno pomaže i može biti od velike koristi bošnjačka inteligencija iz zavičaja.\nBolna istina da Bošnjaci glasaju za svoje dželate\nBošnjaci.Net: Kakvo je stanje kod samih Bihoraca?\nKORAĆ: Što se tiče mojih Bihoraca, tu je stanje jako teško i zabrinjavajuće. Zašto je to tako teško je objasniti. Stanje Bihoraca u Lixemburgu je potpuno identično sa stanjem Bihoraca u zavičaju. Poznato vam je da su Bihorci, ogromnim dijelom sljedbenici i glasači DPS i SDP-a, i to je bolna istina da Bošnjaci glasaju za svoje dželate. Da li to čine iz straha, koristoljublja ili nekih šićardžijskih pobuda vrijeme će pokazati. Ali slobodno mogu reći da su pojedini Bošnjaci najveći uvlakači u stražnji dio kičme vladajućeg režima na balkanskim prostorima. Ono što zabrinjava jeste činjenica da to uglavnom rade “dobrovoljno”.\nDPS-a i SDP-a podstiču proces asimilacije Bošnjaka preko Rausch iz Karitasa i Rifata Rastodera\nBošnjaci.Net: I pored Vaše skromnosti lahko se da zaključiti da ste Vi jedan od glavnih “krivaca” što danas Bošnjaci Luxemburga imaju svoje sastajalište i prostorije gdje se okuplja omladina, naravno i odrasli, i gdje se odvijaju sve kulturne i druge manifestacije u cilju očuvanja identiteta i kulturnog nasljeđa iz rodnog Sandžaka. Sigurni smo, iako ste daleko od rodnog Sandžaka, poznavajući prirodu režima u Crnoj Gori da imate razno-raznih pokušaja ometanja i podmetanja klipova u radu i djelovanju. Želite li za naše čitaoce progovoriti o kakvim pritiscima i ometanjima se radi i od koga dolaze takvi udarci?\nKORAĆ: Kada kažete glavni “krivac” moram naglasiti “jedan od glavnih krivaca”, jer zasigurno nisam jedini koji je zaslužan za sve to što ste napomenuli. Postoji naime jedan zavidan broj entuzijasta u Luxemburgu koji su svojim nesebičnim radom, doprinijeli razvoju i napretku bošnjačkih nevladinih organizacija. Moram naglasiti da je „BD-Fond“ organizacija na čijem čelu se trnutno ja nalazim sasigurno najaktivnija i najperspektivnija NVO u Luxemburgu. Prostorije koje smo uspjeli obezbijediti, su prostorije visokog standarda, a i višenamjenske. Posebno mi je drago da prva manifestacija održana u našim vlastitim prostorijama bila je promocija vaše knjige „Gdje sunce ne grije“. Prije par nedjelja u istim prostorijama, mr. Alaga Dervišević, naučni saradnik Instituta u Sarajevu održao je tribinu na temu: ”Razvoj Bošnjačkog nacionalnog identiteta u XX stoljeću”. Zahvaljujući činjenici da prostorije sa kojima raspolažemo imaju karakter različitih namjena iste koristimo i za probe naše folklorne sekcije, a uskoro ćemo pokrenuti dramsku i muzičku sekciju. Te prostorije naravno ustupamo i drugim organizacijama, koji u njima održavaju svoje sjednice i slične aktivnosti.\nŠto se tiče ometanja od strane crnogorskog režima, ne samo da je bilo, već taj proces ometanja usuđujem se reći ima sve oblike permanentnog djelovanja. Dakle, nikada nisu niti će u dogledno vrijeme opstrukcije prestati. Agresivnost ometanja bošnjačkih ideja i institucija jasno se vidio i na konkretnom primjeru početkom 1996. godine kada smo osnovali Zavičajni klub „Sandžak“. Punih šest-sedam godina, dok je klub djelovao pod tim imenom, postojala je apsolutna medijska blokada u Crnoj Gori. Ni jedna riječ, ni jedno slovo, ništa o radu ZK „Sandžak“ se u Crnoj Gori nije smjelo niti htjelo objaviti. Navest ću nekoliko primjera: 1998. godine dok sam bio predsjednik udruženja, organizovali smo u Luxemburgu nastup KUD-a „Vrelo Ibra“ iz ROŽAJA. U delegaciji su bili i tadašnji predsjednik SO Rožaje kao i koreograf gospodin Ibiš Kujević. Pomenutu gospodu sam upoznao sa gospodinom Faizom Softićem, piscem i dopisnikom nekoliko novinskih kuća na Balkanu. Želio sam da Faiz napravi jedan članak o tom događaju. Faiza i Ibiša sam ostavio same za stolom kako bi na miru popričali o tom za nas jako važnom događaju. Nije prošlo ni par minuta Ibiš mi je sav uspaničen prišao govoreći: „Šta nam ovo radite?! Molim vas nemojte nam to činiti! Znate li vi ako se objavi i jedna jedina riječ o tome da smo mi gostovali u Luxemburgu, nikada više nećemo preći preko granice?!“ Primjer drugi: Pred beogradski sporazum posjetio nas je izaslanik Ministarstva vanjskih poslova RCG ime sam nažalost zaboravio, znam samo da je gospodin rodom iz Kolašina. Tadašnji predsjednik ZK „Sandžak“ pozvao je telefonom sve članove Predsjedništva kako bi im skrenuo pažnju da se radi o tajnom sastanku, te da se o tome ne treba pričati, a da je takvu instrukciju dobio od našeg tajnog gosta. Cilj te konspirativne posjete bio je da organizujemo i napravimo spisak ljudi koji žele učestvovati na predstojećim izborima. Naravno, tada (kao i sada), pomenuti gospodin nas je upoznao da se radi o sudbinskim izborima u CG, te da se moramo odazvati i biti svjesni činjenice da našim masovnim odzivom i glasanjem direktno pomažemo očuvanju CG. Suvišno je napominjati da smo glasove trebali dati DPS-u kako bi ga podržali u toj „odlučujućoj i presudnoj“ borbi protiv (nevidljivih) neprijatelja Crne Gore. Avionske i druge karte, kao i ostale troškove snosit će DPS. Tada smo dobili na poklon zastavu Crne Gore, iako još nije bila zvanična. Poklon me isprovocirao da postavim pitanje „uvaženom gostu“: Sa kime od predstavnika drugih naroda i narodnosti u Crnoj Gori ste se konsultovali i dogovorili da će baš ovo biti zvanična zastava CG? Odgovorio mi je da nisu o tome diskutovali, te da ne vidi razloga zašto bi trebalo sa bilo kime o tome razgovarati, da je to ona stara i da će ona ponovo biti. Odgovorio sam mu, baš zato što je to ona stara, da joj je mjesto u muzeju, pa neka joj se tamo dive oni koji hoće da joj se dive, a mi nemamo razloga za to. Medijska blokada o kojoj sam govorio i danas je na snazi, kada je u pitanju BD-Fond. Naime, već tri godine zaredom BD-Fond finansira školovanje sedam studenata sa sjevera C.Gore, a da niko o tome nije napisao ni jednu jedinu riječ izuzev „Bošnjačkih novina“ iz Rožaja. Posebna priča je tkz. Javni servis RTV CG, 2008. godine u Petnjici smo organizovali susret predstavnika BD-Fonda i studenata. Na tom susretu prisustvovao je i Mirsad Rastoder, voditelj, urednik i član RTV CG. Mirsad je tom prilikom obećao sekretaru BD-Fonda Esmiru Muratoviću (obzirom da ja tada nisam prisustvovao skupu), da će napraviti jedan intervju sa našim studentima, naravno za TV CG. Iako je susret sa studentima i Esmirom unaprijed dogovoren od strane Mirsada, kada je došlo do istog ispostavilo se da kamerman državne televizije nije znao da mu je baterija prazna, a kako bi apsurd bio još veći nije imao rezervnu bateriju! Ovo su samo neki od tih momenata opstrukcija, a da nabrajam redom trebalo bi mnogo vremena i prostora u vašem mediju.\nDa se vratimo na ZK „Sandžak“. Svo vrijeme postojanja, dobijali smo suptilne prijedloge od strane „dušebrižnika“ kako bi bilo dobro da promjenimo ime, jer bi tek tada mogli dobro da sarađujemo sa organima vlasti u Crnoj Gori. Ne promijenimo li ime, neće biti moguć nikakav vid zvanične saradnje između kluba i vlasti u Crnoj Gori. Ovo su pritisci koji su dolazili direktno od zvaničnih vlasti CG, a ono što je mene posebno iznenadilo bio je pritisak od strane gospođe Rausch iz luxemburškog Karitasa. Razočaran ponašanjem određenih Bošnjaka i prljavštinom podmetanja koji se graniči sa blasfemijom napustio sam klub koji je expresno promijenio ime u „Klub prijatelja Luxemburga i Crne Gore“. Ovoga puta RTV CG i državni printani mediji gromoglasno su propratili promjenu imena Sandžak u Crna Gora, i od tada državna televizija je čest gost u Luxemburgu. Prema riječima bivšeg predsjednika asocijacije „Sandžaka“ Munira Ramdedovića, gospođa Rausch je u njegovom prisustvu izjavila da se ona angažirala i uključila u pomenute događaje na insistiranje potpredsjednika Skupštine CG Rifata Rastodera i da ona ima direktne konsultacije sa njim i radi po njegovim savjetima i uputama. Ja sam učestvovao u pregovorima sa gospođom. U delegaciji sa mnom bili su Ruždija Kočan, tada član predsjedništva BD-Fonda i gospodin Muhamed Šabotić, blagajnik. Tom prilikom gospođa Rausch je izjavila da ne želi sarađivati sa bošnjačkim asocijacijama, da je zanimaju samo crnogorska udruženja i da mi ukoliko želimo saradnju sa njima moramo promijeniti ime. Rauschka tom prilikom između ostalog izjavi i da ne postoji bosanski jezik, da ne postoji bošnjačka kultura i bošnjački narod, te da smo mi islamizirani Srbi. Isto tako reče da ne može više slušati priče o tome, kako su Bošnjaci žrtve. Da se radi o jednom prirodnom krugu historije, da su Srbi i Crnogorci dugo godina bili naše žrtve, te da je sada došao red na nas. Mislim da je suvišno komentarisati ove izjave. Za mene je to bila samo potvrda onogo što sam ja već znao, naime radi se o tome da je gospođa Rausch jedna moderna katolička misionarka. Njen cilj je svakako i taj da uz pomoć DPS-a i SDP-a podstiče proces asimilacije Bošnjaka, kako u Crnoj Gori tako i u Luxemburgu. Najžalosnije u svemu tome je bolna istina i činjenica da joj u tome pomažu Bošnjaci, članovi pomenutih partija. Dok sam se ja žustro sukobljavao sa gospođom Rausch, moje kolege su sve to prešutno prihvatili. Dva ili tri mjeseca kasnije saznali smo da gosp. Kočan pokreće u tajnosti inicijativu za osnivanje novog udruženja. Gospodin Šabotić podnosi ostavku na funkciju blagajnika, napušta našu organizaciju i za sobom odnosi kompletnu dokumentaciju i jedan dio finansijskih sredstava. Očigledno je da su sa delegacijom BD-Fonda željeli blokirati rad naše asocijacije, dok ne osnuju njihovo novo udruženje, a sve to po nalozima Rauschke i Rastodera. Gospodin Kočan je osnovao organizaciju koju su nazvali „Bihor“, a gospodin Šabotić je osnovao organizaciju koju je nazvao „Sloga“, da bi se par mjeseci kasnije valjda po uzoru na frazu „samo sloga Srbina spašava“ ujedinili. Kočan je sada predsjednik te organizacije, koja se jasno deklariše kao pro-crnogorska a sekretar je gospodin Rastoder, (Šerbov amidžić op.s.). Kakva koincidencija!\nPetnjicom danas vladaju isti oni ljudi koji su njome vladali i prije pojave političkog pluralizma\nBošnjaci.Net: Živimo u vremenu silikonske elektonske i tehnološke ere, sada je Zemlja jedno globalno selo, informacija obiđe planetu za par sekundi, sve te blagodati dovode do bržeg protoka informacija i podizanja svijesti građana. Koliko su tvoji Petnjičani uspjeli da iskoriste sve te blagodati i koliko su uspjeli izgraditi sebe – mislim nacionalno, vjerski, politički?\nKORAĆ: Mislim da moji Petnjičani nisu uspjeli da to dovoljno iskoriste. Elektronski mediji su još uvjek kod većine naših građana jedna velika nepoznanica. To se može zaključiti iz sljedećeg primjera: mi smo u fondaciji pokušavali da članove obavještavamo o aktuelnim zbivanjima, ili da ih pozivamo na sjednice putem e-maila. To nam nije pošlo za rukom, zato što veća polovina nije ni posjedovala e-mail adresu. Kao drugi primjer mogu navesti podatak da nismo uspjeli naći dovoljno zainteresovaih mladića, koji bi bili spremni da uređuju našu internet stranicu. Žao mi je što je to tako, ali mislim da postoji šansa da se na tom polju nešto promijeni. Barem kada su u pitanju nadolazeće generacije Bošnjaka. S obzirom na činjenicu da Bošnjaci u C. Gori nemamo pisanih medija, sve to rezultira time da je nivo nacionalne, vjerske i političke prosvijećenosti u Petnjici na vrlo niskom nivou. Simptomatično je to da su Bošnjaci Petnjice, koji su 1990. godine glasali u sljedećem razmjeru: SDA – 60%, Savez reformskih snaga 30%, DPS-10%, danas evoluirali u slijepe poslušnike Milovog mafijaškog klana. Petnjičani danas baš kao i mnogi drugi Bošnjaci C. Gore glasaju svoje đzelate, izjašnjavaju se jednim dijelom kao Muslimani, ali što je još i gore jedan dio njih se na posljednjem popisu izjasnio kao Srbi ili kao Crnogorci. Taj podatak sam lično dobio od profesora Saita Šabotića, historičara sa Nikšićkog univerziteta, koji je rodom iz Bihora. Petnjica je danas prosto ostala bez napredne inteligencije, koja bi se tom procesu eventualno mogla suprotstaviti. Petnjicom danas vladaju isti oni ljudi koji su njome vladali i prije pojave političkog pluralizma. To nam pokazuje da mi još uvjek nismo raščistili sa komunističkim nasljeđem. Trenutno stanje me podsjeća na film “Put u Kanšasu”. Da li ćemo se otuda ikada vratiti!?\nDiktatura većine nad manjinom\nBošnjaci.Net: Koliko je po vama evoluirala “demkratska” Crna Gora od 1990-2010. godine? Kolika je realnost da se danas, kako je nazivaju, evropskoj CG, ponove deportacije, Štrpci, Morinj, Bukovica, hapšenje političkih lidera Bošnjaka, Kaluđerski Laz, novi talas izbjeglica i sl?\nKORAĆ: Ako bih rekao da se takve stvari više ne mogu ponoviti plašim se da bih obmanuo javnost. Zar nismo vjerovali da je tako nešto daleka prošlost i da se zlo više nikada neće ponoviti? Nažalost, oslobađajuća presuda optuženim za zločin u Bukovici; krajem mjeseca se očekuje presuda za hapšenje i deportaciju bošnjačkih izbjeglica ali glavni krivci iz vrha cg. vlasti su nedodirljivi, pa iako se vrše pritisci na jedinog svjedoka Slobodana Pejovića; proces protiv Ibrahima Čikića; nedonošenje zakona o lustraciji itd, sve to ukazuje da je u Crnoj Gori sve moguće, pa i oni zločini, koje pomenuste na početku. Crna Gora nije napravila značajan pomak u procesu demokratizacije, naprotiv, mislim da je nivo demokratije danas u Crnoj Gori niži nego što je to bilo 1990. godine. Neko pametan je rekao da je i demokratija jedna vrsta diktature, naime diktatura većine nad manjinom. Nivo demokratije zavisi isključivo od demokratske svijesti većine. Ukoliko je ta svijest niska onda je i demokratski kapacitet te zemlje također nizak. Na žalost, mnogo je pokazatelja koji svjedoče da u Crnoj Gori ne postoji ni “D” od demokratije. Demokratska “svijest” vladajuće koalicije je na izuzetno niskom nivou. Mnoge se stvari tek sa određene distance mogu pravilno raspoznati, zato mislim da mi u emigraciji imamo čistiji i ispravniji pogled na zbivanja u C.G. nego što to imaju oni koji stalno borave u njoj. Stiče se utisak da stanovnici Crne Gore lebde u jednom ogromnom mjehuru od sapunice. Pogled iz mjehura na svijet vani je naravno izopačen, deformisan i on će ostati takav dok se taj mjehur ne rasprsne.\nStamatović naredio crnogorskoom konzulu u Frankfurtu Abidu Crnovršaninu da stane pod bošnjačku zastavu\nBošnjaci.Net: Često Vas zijarete određene delegacije iz Crne Gore. Uglavnom su to Bošnjaci koji su u vlasti ili jako bliski vlasti. Koliko njihove posjete utiču na razvoj svijesti prosječnog Bihorca?\nKORAĆ: Više kontraproduktivno nego produktivno. Kako drugačije okarakterisati posjete Bošnjaka koji vas ohrabruju da glasate i podržavate sopstvene dželate, mučitelje, izgonitelje i tako dalje. Traže od nas da se klanjamo i povinujemo onima koji čine sve što je u njihovoj moći da podijele Bošnjake na dva ili više kontingenata, tj. na Bošnjake i Muslimane. Istovremeno, čine sve da se Bošnjaci izjašnjavaju kao Crnogorci, čine sve da se Bošnjaci distanciraju od svog jezika, kulture i svoje vjere. Posebno na udaru su svi oni koji se tome pokušavaju suprotstaviti. Kako okarakterisati na primjer posjetu gospodina Abida Crnovršanina, crnogorskog Konzula u Frankfurtu: iako i sam Bošnjak, odbio je da prisustvuje u prostoriji u kojoj je na zidu pored crnogorske visila i bošnjačka nacionalna zastava. Bošnjačka nacionalna obilježja su tada bila i zvanično verifikovana od strane države koju je on predstavljao. Tadašnji predsjednik kluba „Amitie Montenegro Luxemburg“ bio je organizator tog skupa. Zahvaljujući predsjedniku pomenutog udruženja koji se dosjetio pa je nazvao gospodina Stamatovića šefa diplomatske službe CG. G-din Stamatović preko telefona je naredio gospodinu Crnovršaninu i svim ostalim članovima delegacije da moraju prisustvovati skupu. Da nije tragično bilo bi komično. U tom kontekstu moram napomenuti podatak da u vrijeme dok se klub još zvao Zavičajni klub „Sandžak“ i dok sam ja bio predsjednik tog kluba, imali smo izvanredno dobre odnose sa tadašnjim konzulom jugoslovenske ambasade u Briselu gospodinom Milutinom Janjevićem. Pomenuti gospodin je tri puta u periodu od samo dvije godine na naš poziv posjetio naše udruženje. Janjeviću očigledno nije smetala činjenica što je naše udruženje imalo prefiks “Sandžak” kao što i gospodinu Stamatoviću nije smetalo to što pored zvaničnih crnogorskih obilježja stoje i bošnjačka nacionalna obilježja. Ove činjenice nažalost kao i mnogi drugi slični slučajevi dovoljno govore da su upravo Bošnjaci najveći neprijetelji Bošnjacima. Lahko bi smo mi sa drugima da nam nije Bošnjaka koji se prave veći Crnogorci čak i od Mila i Momira!\nZa mnoge Bošnjake je ostvarivanje nezavisnosti CG bio kraj a ne početak\nBošnjaci.Net: Koliko „Bošnjački demokratski Fond“ i Vi kao njegov predsjednik možete uticati na podizanje nacionalne svijesti i da li ste Vi kadri spriječiti sramne pokušaje pravljenja amorfne mase od ponosnih Bihoraca?\nKORAĆ: Organizacija na čijem čelu sam već tri godine, ulaže ogromne napore u namjeri podizanja nacionalne svijesti Bošnjaka. Organizovali smo nekoliko tribina i predavanja sa sljedećom tematikom: vjera, kultura, običaji, kriza bošnjačkog identiteta, odgojni koncept Bošnjaka, izgradnja bošnjačkog identiteta u XX stoljeću itd. Naravno, moram napomenuti nekoliko književnih večeri, od kojih posebno moramo istaći promociju knjige „Gdje sunce ne grije“. Organizovali smo u našim prostorijam nastavu vjeronauke kao i folklornu i dramsku sekciju. Sve to naravno doprinosi procesu napretka i homogenizacije bošnjačkog društva u Luxemburgu, što nam otvara nove mogućnosti u borbi protiv asimilacije Bošnjaka kako u Luxemburgu tako i u Crnoj Gori.\nŠto se tiče drugog dijela vašeg pitanja, mogu vam reći da će ta borba protiv stvaranja takozvane amorfne mase biti izuzetno teška. Iz tog razloga što iza tog projekta stoji luxemburški Karitas, kao i DPS i SDP. Oni su vrlo vješto odabrali „Bihor“ kao naziv udruženja, igrajući naime na emotivnu kartu, jer su Bihorci izuzetno emotivno vezani za svoj zavičaj. Računali su na to da će Bihorci u tom emotivnom naletu pristupiti udruženju, a da pritom neće posvetiti nužnu pažnju detaljima koji otkrivaju stvarnu namjeru i politiku tog udruženja, a to je podsticanje kolektivne asimilacije Bošnjaka. Kada smo pozvali predstavnike tog udruženja da prisustvuju predavanju dr. Alage Derviševića na temu:“Izgradnja Bošnjačkog nacionalnog indetiteta u XX stoljeću” dobili smo odgovor od njihovog bivšeg predsjednika da je siguran da niko neće doći jer su oni pro-crnogorski orjentisani. Pro-crnogorski znači kontra-bošnjački, pa iako pro-bošnjački ne znači kontra-crnogorski.\nAktuelna vlast je na čudesan način Bošnjacima Crne Gore, u podsvijest usadila tezu da ako se zalažete za očuvanje elementarnih prava svoga naroda time postajete državni neprijetelj. List „Bošnjački forum“ je pred referendum objavio jedan moj kraći članak gdje sam eksplicitno rekao “Bošnjaci Crne Gore treba da glasaju za nezavisnu Crnu Goru, ne zbog Mila i Milovića već zbog sebe samih. Nezavisna Crna Gora treba da bude početak borbe Bošnjaka za ostvarivanje svih onih prava koje ne posjedujemo.” Nažalost za mnoge Bošnjake je ostvarivanje nezavisnosti CG bio kraj, a ne početak.\nBošnjački kulturni centar VS vladine crnogorske kuće\nBošnjaci.Net: Za vrijeme boravka u Luxemburgu i druženja sa Vama zaključio sam da imate izvanredne organizacione sposobnosti. Sjećam se da ste tada govorili o stanju bošnjačke dijaspore u EU i da ste sasvim jasno i precizno locirali prateće probleme kroz koje prolaze Bošnjaci. Tada ste iznijeli sjajnu ideju o formiranju jedne krovne bošnjačke NVO organizacije na nivou EU koja bi bila legitimni i jedini pravni zastupnik i koja bi artikulisala političke, kulturološke, nacionalne, vjerske i sl. problem čije bi sjedište bilo u blizini Evropskog parlamenta. Ako sam Vas dobro shvatio, takva institucija bi se isključivo bavila lobiranjem i širenjem istine o Bošnjacima u evropskim institucijama. Ne sumnjam da Bošnjaci imaju snage da naprave takvu instituciju, da li ste u međuvremenu radili na širenju takve ideje; želite li malo pojasniti Vašu ideju?\nKORAĆ: U vašem pitanju djelimično ste dali i odgovor, odnosno pojašnjenje, kako treba da izgleda i čime treba da se bavi jedna takva organizacija. Teško da bih tome nešto mogao dodati. Ipak, mogu vam reći da se već više od godinu dana nalazimo u jednoj pripremnoj fazi i da smo već napravili značajne korake u procesu formiranja jedne takve organizacije. BD-Fond je već više puta organizovao susrete i konsultacije sa predstavnicima drugih bošnjačkih asocijacija i džemata. Tom prilikom smo jasno svima predočili našu ideju, i mogu vam reći da je ta ideja naišla na veliko razumijevanje i prihvatanje od strane naših sugrađana. Trenutno se nalazimo u finišu procesa osnivanja krovne organizacuje na nivou Luxemburga. Sljedeći korak će naravno biti osnivanje krovnog udruženja na nivou Evrope. Da bismo u tome uspjeli, potrebno je povesti dijalog sa svim bošnjačkim organizacijama širom Evrope. Naša ideja je organizovanje jednog Kongresa bošnjačke dijaspore koji bi se mogao održati u Luxemburgu. Sljedeći korak bi bio izgradnja bošnjačkih kulturnih centara u regionima Evrope sa visokom koncetracijom bošnjačkih iseljenika. Planovi su doista ozbiljni i već smo angažovali tim advokata koji rade na tome sasvim ozbiljno i profesionalno. Nama je cilj da takvu organizaciju prihvate institucije EU kao ozbiljnog i jedinog legitimnog predstavnika Bošnjaka. Siguran sam da ćemo u tome dobiti podršku intelektualne elite Bošnjaka širom svijeta i da će se i oni uključiti u ovaj projekat. Takva institucija koja će okupljati Bošnjake i artikulisati njihove potrebe nešto je što i vrijeme i prostor zahtijeva od nas.\nKada govorimo o osnivanju bošnjačkih kulturnih centara, moramo se osvrnuti na planove Vlade CG za osnivanje takozvanih crnogorskih kuća u dijaspori. Vlada Crne Gore u potpunosti ignoriše činjenicu, da su iseljenici odnosno emigranti iz Crne Gore u Luxemburgu zapravo Bošnjaci. Za njih Bošnjaci kao da nisu ravnopravni građani Crne Gore, jer oni između ostalog ignorišu i postojanje bošnjačkih asocijacija, na taj način što ne pokušavaju da stupe u kontakt ili saradnju sa nama. Oni na jedan perfidan način podstiču osnivanje pro-crnogorskih asocijacija i to su njihovi partneri i saradnici. To što iza takvih pro-režimskih fondacija stoji samo nekolicina asimiliranih Bošnjaka koji sve to čine iz nekakvih uskogrudih sitnosvojinskih interesa, crnogorsku Vladu uopšte ne zanima. Njima je važno da imaju saradnike koji su spremni da prihvate sve njihove zahtjeve i projekte, a takvi slugani ne vode računa što tim svojim aktivnostima nanose ogromnu štetu svom narodu i guraju ga u nepovratni jaz asimilacije. Konkretnih primjera je bilo jako mnogo, navest ću samo neke: Klub „AMITIE MONTENEGRO LUXEMBURG“ je prije više od godinu dana objavio proglas (Bošnjačke novine – Rožaje) da pripremaju u saradnji sa Vladom CG, odnosno osnivanje Crnogorskog kulturnog centra u Luxemburgu, kako bi između ostalog naša djeca u Luxemburgu mogla učiti crnogorski jezik. Ista organizacija je također oraginazovala ljetnju školu za djecu iz dijaspore, koja se održavala u Crnoj Gori na Ivanovim Koritima. Cilj te škole je između ostalog bio integracija bošnjačke djece u crnogorsko društvo. Od 62 djece bilo je 58 bošnjačke, znači li to da samo mi treba da se integrišemo?! Pobogu, gospodo Crnogorci, zar i nama nije Ustavom zagarantovano pravo na: JEZIK, KULTURU, VJEROISPOVJEST, ETNIČKU POSEBNOST?! Zar Crna Gora nije multietnička i multikonfesionalna država i ko to treba i gdje da se integriše?! Znači li to da Bošnjaci, Srbi, Albanci, Hrvati, Romi, Bokelji i ostali treba da se odreknu svog jezika, kulture, tradicije, konfesije, svoga historijskog prava na život i suživot u zemlji u kojoj žive? Ne pripada Crna Gora više vama nogo nama, niti vi imate više historijsko pravo da je svojakate kao vašu državu od nas!\nIma li nešto nejasno ako Bošnjaci iz Crne Gore govore da su Bošnjaci, Srbi iz Crne Gore da su Srbi, Albanci iz Crne Gore da su Albanci? Ali to ne znači da mi time Crnoj Gori nanosimo štetu i da smo protiv nje. Ako je ko protiv Crne Gore onda ste to najviše vi, gospodo Crnogorci.\nOvim putem pozivam Vladu Crne Gore da preinači svoje planove, da ispoštuje etničku različitost Crne Gore, i da uspostavi kontakte sa bošnjačkom dijasporom i njenim legitimnim predstavnicima tamo gdje je ona najmasovnije zastupljena i da naše asocijacije prihvati kao ravnopravne saradnike u procesu razvijanja saradnje. Sve drugo vodi samo ka još većem raskolu i razjedinjenju crnogorskog društva. Gospodo, morate biti svjesni da oni koji su spremni izdati svoje sigurno će izdati i vas!\nS, Ramosevac 27. Marta 2011. At 21:38\nma Srbi su krivi za sve,nema dileme\nSejat 17. Marta 2011. At 14:51\nU selu Bac se Milu Djukanovicu ispecejagnje kad dolazi u posjetu ovom selu,ziva istina ko je iz Rozaja moze za par minuta da provjeri,rukometase Crne Gore podrzavaju navijaci sastavljeni od Bosnjaka ko zna mozda i od Crnogoraca islamske vjeroispovesti,Petnjica koja ima sve uslove ne dobija status opstine jer to ne odgovara Bosnjacima koji au po prirodi iz toga kraja po izlasku iz majcine utrobe krajnje ufularoski nastrjeni prema Vasojevicima i njima slicnima,Gusinjani iako dosta manje pocrnogorceni uglavnom srljaju,sve u svemu Bosnjaci su najveci neprijatelji svojoj naciji…\nsapko 16. Marta 2011. At 00:34\nPo meni Bosnjaci u C.Gori treba da glasaju za svoje bosnjacke stranke pa posle izbora mogu napraviti koaliciju sa nekom strankom koja him nudi najbolji program , makar to bio i SDP ili PDS.Direktnim glasanjem za milovce Bosnjaci nemogu da se izbore za svoja prava, nemaju mehanizma posle izbora jer su utopljeni u vecini.\nsapko 16. Marta 2011. At 00:29\nIz prilozenog se vidi da su Bosnjaci najveca prepreka na putu sami sebi. Ako te neko godinama ubjedjuje da nije istina ono sto ti znas i ono sto si ti svojim ocima video nego je istina ono sto ti on govori i to treba da prihvatis da bi bio dobar, nije ti onda samo on kriv sam si sebi krivac ako prihvatis to za istinu.\nrifko 15. Marta 2011. At 23:16\n“Sto kolijevka zaljulja,to motika zakopa”.Nije mene “strah” od Crnogoraca vec me je strah od nas samih.


SKANDAL U FRANKFURTU Zbog Zorice i Kemiša let kasnio sat vremena – Nadlanu.com\nSKANDAL U FRANKFURTU Zbog Zorice i Kemiša let kasnio sat vremena\nObjavljeno 29. apr 2016. / 23:14:37\nU želji da čuju šta se dogodilo „Blic“ je pozvao bračni par Aranđelović – Brunclik.\n– Ma, ko vam je rekao da smo mi zadržavali let? To nisu tačne informacije. Na aerodromu u Frankfurtu je štrajk i došlo je do duplog čekiranja mesta. Na našem mestu je već sedeo neki par i šta je trebalo mi da uradimo? Šta? Da im sednemo u krila? Nisam verovao da će mi se takva stvar desiti na frankfurtskom aerodromu, stvarno nečuveno! Zahtevali smo de se situacija reši, samo to – rekao je Miroljub.\n– Mi uvek uzimamo ekonomsku klasu – rekao je Kemiš.\n„Red je, ministarka je u pitanju …“, glasio je jedan od komentara, aludirajući na Zoričinu želju da postane ministarka kulture. Drugi komentar se odnosio na boju pevačicine kose: „Da nije Zorica zaboravila periku?“.\n– Sedeo sam iza njih i nisam najbolje čuo o čemu se radi, ali shvatio sam da oni zadržavaju let. Žučno su se raspravljali sa stjuardesama, tražili su da razgovaraju i sa kontrolom letenja… Mislim da im je neko seo na mesta. Pedeset minuta je kasnio let, pedeset minuta smo proveli u avionu na frankfurtskom aerodromu – objasnio je Predrag Azdejković kako je kada se nađeš u avionu sa Zoricom i Kemišom.\nPRVA FOTOGRAFIJA Sale i Jovana pokazali ćerkicu Đinu\n#SERBIAGOESGREEN: Vladimir Lovrić: Država treba da bude nosilac promena u energetskoj efikasnosti\nVEČE ZA PAMĆENJE: Ceca proslavila 45. rođendan, Lukas i Pejović usijali atmosferu!…


Bjornsson: Ovakvim tempom BiH treba 50 godina za evropske ekološke standarde - Klix.ba\nBjornsson: Ovakvim tempom BiH treba 50 godina za evropske ekološke standarde\n31.5.2006. u 15:55\nEkologija je jedno od najsloženijih pitanja evropskog zakonodavstva i jedno od najdinamičnijih, jer se stvari u ovoj oblasti veoma brzo mijenjaju, izjavio je danas u Sarajevu šef Operativnog odjela za ekonomski razvoj Delegacije Evropske komisije u BiH Kjartan Bjornsson.\nGovoreći na promociji projekta "Eko mobilnost: kampanja podizanja javne svijesti o promociji alternativnih sredstava urbanog prijevoza", koji je EU pomogla s 90.000 eura, Bjornsson je kazao da EU trenutno s bh. vlastima razgovara o uspostavljanju agencije za pitanja okoliša, koja bi trebalo da bude tehničko savjetodavno tijelo, posebno za zakonska rješenja. Osim toga, u okviru CARDS programa, EU s dva miliona eura daje podršku projektima zaštite okoliša.\nBjornsson, međutim, upozorava da se stvari u BiH odvijaju veoma sporo. Ovakvim tempom, smatra on, BiH bi trebalo 50 godina da prihvati i implementira evropske standarde u vezi sa zaštitom okoliša.\nZato su potrebne promjene i to brzo. Bjornsson navodi iskustva novih članica EU, koja pokazuju da treba početi raditi što prije, definirati prioritete i ustanoviti ko je za što odgovoran.\nProjekt "Eko mobilnost: kampanja podizanja javne svijesti o promociji alternativnih sredstava urbanog prijevoza" provodi nevladina organizacija iz Sarajeva Sprofondo-Bezdan.\nPrema riječima voditeljice programa Đane Mešić, cilj projekta je jačanje javne svijesti i aktivno učešće civilnog društva u pitanjima vezanim za urbano zagađenje i alternativna sredstva prijevoza.\nU sklopu akcije je 15 mladih autora uradilo devet animiniranih filmova koji su prvi put prikazani na današnjoj promociji.\nPapa: Čovječanstvo ne smije zaboraviti Auschwitz\n31.05.2006. u 16:15


Najava 358. emisije - Svetlana Lukić - Peščanik\nSvašta se dogodilo u ovih nekoliko dana u ovom našem večitom, umirujućem i zavejanom ćorsokaku. Bila je godišnjica proglašenja Kosova nezavisnom državom. To je bila prilika da naši političari prigodno ponove mantru da nikada, ni u ludilu, ni u snu ni na javi, nećemo priznati Kosovo kao samostalnu državu. Ovi dani su bili posebno veseli za Vuka Jeremića koji je u tzv. borbi za Kosovo stekao identitet, karijeru, apartmane, tompuse, besplatne posete Njujorku i njegovim skupim restoranima. U isto vreme njegova izraelska koleginica Cipi Livni, čija je stranka osvojila većinu na poslednjim izborima, rekla je svojim sunarodnicima – ako želimo mir sa Palestincima, moramo dići ruke od polovine biblijske Svete zemlje. Smogla je hrabrosti da to kaže u momentu kada treba da pregovara sa desničarskim Likudom, tj. Benjaminom Netanjahuom o formiranju nove vlade. Ali lako je Jevrejima da se odreknu Svete zemlje, misli Jeremić Vuk, koga ne zanimaju te biblijske ruševine. Teško je njemu i njegovom nastavniku Tadiću da se odreknu, svako svoje, vrtoglave, ničim izazvane političke karijere.\nNastavnik Tadić je ove nedelje rekao Oliju Renu da ga ne zanimaju brzi i prolazni ciljevi, tj. proces pridruživanja, nego ga zanima konačan cilj, članstvo u EU. Bilo je i do sada mnogo indicija da naš predsednik nije političar velike pameti. Naučio je da pobeđuje na izborima, da prisvoji vlast, ali upravljanje ne znači samo pobedu na izborima, nego i sprovođenje vlasti. Ne znam kako se beše zove onaj Napoleonov diplomata, koji mu je rekao – sve se može učiniti bajonetima sem jednog; ne može se sedeti na njima. Ne može se sedeti na izbornoj pobedi, mora se nešto i raditi.\nNeko je predsednika ubedio da ta Evropa i nije nešto, da je odslužila svoje, a pošto nismo u stanju ni da je uzmemo ni da je ostavimo, najbolje je da se sa njom izmotavamo. Šuška se po srpskom dvoru da evropske vrednosti više ne vrede, da ih je pregazilo vreme, pa hajde da iskoristimo priliku i proživimo razulareno.\nIzjavom da nas ne zanimaju prolazni ciljevi, tj. pridruživanje, već zastava u Briselu, predsednik Srbije je pokazao neviđeno, sramotno nerazumevanje tog procesa. Možda od sedenja po kafićima nema vremena da čita, da svrati do Milice Delević i pita je da mu objasni – šta mu to znači proces pridruživanja. Poslužićemo se sportskim metaforama koje naš predsednik voli i razume. On je Oli Renu rekao da je njegov cilj da naš tim zaigra u Ligi šampiona sa Mančesterom, Realom, Milanom i Ajaksom, i da ga ne zanima da igra bilo kakve kvalifikacije. A Oli Ren mu je na to kazao – evo ti gramofonske ploče Abbe sa numerom Gde je Boris, a u međuvremenu te molim da napraviš teren, zakrpiš mreže, krpenjaču zameniš kožnom loptom, cokule i opanke kopačkama i naučiš svoje igrače da se fudbal igra nogom, a ne pesnicama; pa ćemo videti. I šta je odlučio naš predsednik – da se okrene Moskvi i da nas svakim svojim gestom uči kako je najbolje da se vratimo u svoj zavejani ćorsokak, da se izolujemo, izdvojimo iz sveta. Ukratko, on nam daje uputstva za varvarsko ponašanje. Minimalna definicija civilizacije je da je to svakako volja da se živi u zajednici sa drugima, u našem slučaju sa Evropom koja je stvorila sistem normi, čiju su delotvornost potvrdili vekovi.\nI Biljana Kovačević i Miša Brkić u ovoj emisiji komentarišu velikodušni gest Rasima Ljajića, njegovu posetu bolesniku Velimiru Iliću, koji ga je prethodno uvredio kao Bošnjaka. Imam nekoliko dilema kada je u pitanju jedan od najpristojnijih, najumerenijih, ali i najdugovečnijih ministara, Rasim Ljajić.\nPrvo, posle posete bolesniku Iliću, rekao je da je išao da ga priupita za zdravlje, što je u redu, lepo, ali je problematičan drugi deo rečenice u kojoj kaže – i da stavim (političku) tačku na celu priču. Kako on zamišlja da je u njegovoj nadležnosti da stavlja tačku na šovinističku izjavu srpskog domaćina Ilića. Ljajić Iliću ne može da oprosti u ime bošnjačkog naroda. On nije muftija, a nije ni papa Jovan Pavle II, koji je tek sedam godina posle pokušaja atentata na njega, otišao u zatvor kod svog atentatora Ali Agdže i dao mu oprost, koji je ovaj prethodno tražio. Velimir Ilić nije tražio nikakav oprost, ali možda je Alah milostiviji od Hrista.\nJoš pristojnije i nežnije reči Ljajić je imao za samog Mladića, za koga je pred glavnim tužiocem Haškog suda i ambasadorima zemalja članica EU rekao, citiram – očekujem da će Mladić biti lociran, uprkos njegovom odličnom skrivanju i visokoj bezbednosnoj kulturi. Izvinite, ali meni ovo zvuči kao divljenje prema čoveku koji je optužen za genocid.\nDiana Krall, Willie Nelson & Elvis Costello – Crazy\nDarko Rundek & Cargo orkestar – Put u sumrak


Sedacija državnih apoteka – Bilten\nIvan Radenković / 08.11.2017. 25.02.2021.\nNeprestane promjene u provođenju apotekarske djelatnosti u Srbiji nisu unaprijedile poslovanje državnih ljekarni i položaj njihovih zaposlenika, a nisu utjecale ni na poboljšanje usluge i veću dostupnost lijekova svima kojima su potrebni. Kao i ostale oblasti srpskog zdravstva, i apotekarstvo ide u smjeru snažnije komercijalizacije i privatizacije.\nPredlog Nacrta zakona o apotekarskoj delatnosti koji je trebao odgovoriti na nagomilane finansijske probleme u državnom apotekarskom sektoru nedavno je povučen iz procedure. Ministarstvo zdravlja ovo povlačenje opravdava kao tehnički nužno s obzirom na činjenicu da je Nacrt zakona o zdravstvenoj zaštiti već sadržavao odredbe koje se odnose na apotekarsku delatnost, te da se po osnovu veće zakonske opštosti odredbe iz Zakona o apotekarskoj delatnosti trebaju integrisati i vratiti u Zakon o zdravstvenoj zaštiti. Naizgled vrlo logična stvar. Zašto imati dva zakona kada se može imati jedan? Zašto stvarati uslove za zakonske kolizije kada se one mogu sprečiti tako što će minimizirati broj zakona koji regulišu srodne oblasti? Ova pitanja bi eventualno mogla imati nekakvog smisla da se u zakone koje predlaže izvršna vlast već decenijama ne ugrađuje mehanizam koji omogućava upravo proliferaciju zakonskih kolizija.\nČinjenica da se strateški važni zakoni usvajaju po hitnoj proceduri i bez javne rasprave dodatno doprinosi inflaciji pravnog haosa, ali i deflaciji demokratije. Pošto su zakonske kolizije ipak pravilo u pravnom sistemu Srbije, dato obrazloženje Ministarstva zdravlja za povlačenje zakona iz procedure bi se moglo smatrati kao izuzetak. Ali što je veći fokus javnosti na pravnu sferu i interno-eksterni manjak koherencije u pravnim aktima, ekonomski procesi koji se odvijaju u pozadini problema poslovanja državnih apoteka neumitno vrše svoje erozivno dejstvo.\nSpecifičnost problema u kome se trenutno nalaze državne apoteke datira još iz 2001. godine kada se državnim apotekarskim ustanovama oduzima status direktnog korisnika republičkog budžeta. Država je propisujući linearnu maržu na lekove od svega 12% olakšala budžet prebacivši finansiranje zarada, kancelarijskog materijala, opreme, softvera i režijskih troškova apoteka na kupce lekova. Tako su državne apoteke bile podvrgnute kriterijumu rentabilnosti i isplativosti prometa, jer prihodi od marže zavise direktno od cene lekova,1 ali i broja obolelih koji kupuju lekove. Manje bolesnih, manje prihoda od marže. No, iako je u tom momentu tabletomanija srpskog traumatizovanog društva mogla delovati obećavajuće za državne apotekare, ubrzo su shvatili da ogromni troškovi koji se moraju pokriti iz marže direktno odražavaju na realan pad zarada zaposlenih za oko 30%.\nKotrljanje zarada zaposlenih u državnim apotekama ispod proseka u apotekarskoj delatnosti ubrzalo je proces komercijalizacije apotekarske delatnosti. Pružanje stručne apotekarske usluge gradualno se povlačilo pod dejstvom opšteg osiromašenja državnih apotekara do te mere da je prosečno vreme potrebno za pružanje stručne farmaceutske usluge zamenjeno blic vremenom robno-monetarne razmene i nameštenog trgovačkog osmeha. Tako su državne apoteke počele ‘proširivati i obogaćivati’ svoje asortimane kozmetikom, obućom i deterdžentima kako bi se sprečio dalji pad zarada. Dodatno finansijsko opterećenje državnih apoteka nastaje 2002. godine, kada primarna zdravstvena zaštita prelazi u nadležnost lokalnih samouprava, a mesto na platnom spisku državnih apoteka postaje plen lokalnih partija na vlasti. Ovi procesi su posledično doveli do ozbiljnih mutacija u kadrovskim strukturama državnih apoteka koje se ogledaju u većem broju činovnika nego farmaceuta i farmaceutskih tehničara. Maržom od 12% jedva da se mogu namiriti elementarne potrebe državnih apotekara a kamoli dodatni partijski apetiti.\nGodine 2003. na snagu je stupio prvi Zakon o javnim nabavkama (ZJN) koji je obavezivao i državne apoteke kao javne ustanove. Ali već 2004. ovaj zakon trpi značajne izmene među kojima se nalazi i član o izuzeću državnih apoteka od zakona prilikom nabavke lekova koji se izdaju na recept. Kako se ZJN menjao 2008. i 2009., državne apoteke su počele da se obraćaju Upravi za javne nabavke u vezi sa izuzećem od primene zakona u slučaju nabavke radi dalje prodaje. Uprava za javne nabavke i Ministarstvo finansija nisu osporavali državnim apotekama pravo na izuzeće. Štaviše, Ministarstvo finansija je 2010. godine objavilo i mišljenje kojim se potvrđuje izuzeće od primene zakona za državne apoteke kod nabavki lekova na recept radi dalje prodaje.\nSa promenom vlasti nakon 2012. godine državna revizorska institucija počinje da vrši pritisak na državne apoteke da primenjuju ZJN pri nabavkama lekova. Ono što je državnim apotekama pored minorne marže omogućavalo relativno normalno poslovanje do sredine 2014. bilo je, pored isključivog prava izdavanja lekova na recept, i popust na plaćanje pre krajnjeg roka koji su ostvarivali kod dobavljača, tzv. cassa sconto. Državne apoteke su nabavljale lekove na odloženo plaćanje, izdavale ih kupcima (ostvarujući prihode po osnovu naplate participacije), fakturisale troškove za izdate lekove Republičkom fondu za zdravstveno osiguranje (RFZO) i, nakon što RFZO transferiše novac apotekama po osnovu izdatih faktura, apoteke su isplaćivale dobavljače. Ukoliko je čitav ovaj postupak ostvaren u roku od najmanje 30 do najviše 180 dana, apoteke ostvaruju popust, tj. cassa sconto.2\nPored obaveze državnih apoteka da vrše nabavke putem centralizovanih tendera, od 2013. se i privatnim apotekama zakonski omogućava da izdaju lekove na recept.3 Ovo je dovelo do znatno manjeg prihodovanja državnih apoteka po osnovu naplate participacije. Što se tiče centralizovanih javnih nabavki koje je RFZO počeo raspisivati sredinom 2014. godine, nabavka se sprovodi ne prema principu ekonomski najpovoljnije ponude (gde cassa sconto igra bitnu ulogu) već s obzirom na najnižu ponuđenu cenu. Državne apoteke tada imaju isključivu obavezu da potpisuju ugovore i snabdevaju se od odabranog ponuđača po postignutoj ceni. To je momenat kada državne apoteke gube popuste koje su ostvarivale u poslovanju sa dobavljačima i vraćaju se na prihodovanje od zakonski propisane marže u iznosu od 12%.\nKrajem 2014. godine dolazi do dodatnog problema samofinansiranja državnih apoteka kada se dekretom smanjuje cena lekova sa liste za 50%. Ovo smanjenje cene je prepolovilo prihode po osnovu ionako bedne marže, dok su privatne apoteke krenule u ofanzivu racionalizacije troškova i akcijskog snižavanja cena lekova koje je išlo i do 20%. Dok su državne apoteke prinuđene da poštuju zahteve Ministarstva zdravlja kada se radi o broju i strukturi zaposlenih, propisanoj visini plata kao i broju apoteka, privatne apoteke mogu da racionalizuju svoje troškove kako žele. Iako su državne apoteke alarmirale da im zakonski propisana marža sa svim fiksno određenim troškovima pokriva svega 45% troškova, te da transferima od RFZO ne mogu istovremeno izmiriti dobavljače i isplaćivati sebi zarade, adresati su ostali zloslutno nemi. Zato nije čudo što se u periodu 2014-2016. dug državnih apoteka prema dobavljačima popeo na 45,6 miliona eura.4 Dok su privatne apoteke i veledrogerije apsolutni monopolisti na tržištu5 (veledrogerije otvaraju lance apoteka dok istovremeno preko svojih ugovora sa RFZO sebi prodaju lekove jeftinije nego ostalima i rade na recept), državno apotekarstvo dočekuje izvršitelje koji vrše zaplenu imovine.\nInteresantno je da Ministarstvo zdravlja ne raspolaže definitivnim podacima o broju apoteka u Srbiji, iako njegovi zaposlenici veoma često govore o nekakvoj mreži apoteka. Farmaceutska komora Srbije (FKS) koja je na sebe preuzela taj zadatak raspolaže sa cifrom od oko 3.000 apoteka, što predstavlja oko 80% obrađenih podataka. Kako je čitav sistem farmaceutske primarne zaštite isključivo zasnovan na principu rentabilnosti, o nekakvoj mreži apoteka koja pokriva celokupnu teritoriju Srbije je vrlo teško govoriti. Državno podsticanje cenovnih dispariteta u ponudi osnovnih lekova i princip rentabilnosti vode do masovnog gašenja državnih apoteka u seoskim sredinama. Mreža državnih apoteka se tako drobi, jer seoske sredine ne mogu odgovoriti na zahteve rentabilnosti.\nU tom kontekstu ni nedavno povučeni Nacrt zakona o apotekarskoj delatnosti nije bio zadovoljavajući, iako je težio da predloži rešenja gorućih problema. Naime, u Nacrtu je bio postavljen geografski i demografski kriterijum koji je predviđao da najmanja udaljenost između dve apoteke bude 300 metara, kao i da svako mesto koje broji preko 4.000 stanovnika mora imati apoteku. Takođe, bile su predviđene i seoske apotekarske stanice koje su najmanje 5 kilometara udaljene od najbliže apoteke. Ova poslednja stavka se pokazala problematičnom jer u nacrtu nije specifikovano da li će lice predviđeno da obavlja farmaceutske usluge i komunicira sa starijim licima biti farmaceut, farmaceutski tehničar ili obični trgovac.\nI sve dok se ne donesu mere kojima će se omogućiti dostupnost lekova kako u urbanim tako i u ruralnim sredinama, kao i mere koje će ustanoviti jedinstvenu cenu lekova koji važe kako u privatnim tako i u državnim apotekama, državne apoteke će sve više odumirati. A sve ovo i previše nalikuje poznatom receptu: uništiti, pa privatizovati.\nVeleprodajna cena lekova određena je uredbom Vlade Srbije na osnovu poređenja sa cenama lekova u zemljama u okruženju (Italijom, Hrvatskom i Slovenijom). Na tu cifru dodaje se marža od 12% (osim za lekove za HIV) i porez na dodatu vrednost u iznosu od 8%. Tako se formira maloprodajna cena koju Fond plaća apotekama. [↩]\nIznos popusta je varirao zavisno od leka. 2012. godine je dobavljač “Nelt” odobravao cassa sconto od 42% za lek Enalapril koji se koristi u tretiranju problema sa srcem i visokog krvnog pritiska. Za prevremeno plaćanje leka Diklofenak koji proizvodi “Hemofarm” cassa sconto je iznosio 30% (u zavisnosti od roka plaćanja) od ugovorene cene. [↩]\n2017. godine RFZO je imao potpisane ugovore o izdavanju lekova na recept sa 2.401 privatnom apotekom. Prema podacima Farmaceutske komore Srbije u poslednjih 15 meseci je finansijski udeo lekova koji se izdaju u privatnim apotekama povećan za 20%. [↩]\nApotekarstvo predstavlja vrlo lukrativnu delatnost te je razumljivo zašto se želi državne apoteke duboko gurnuti u živo blato dugovanja. Zato ne bi trebalo da iznenađuje što se govori o dugovanjima apotekarskih ustanova, ali ne i o domovima zdravlja, bolnicama i kliničkim centrima čija su dugovanja četiri puta veća od državnih apoteka. Dug apotekarskih ustanova iznosi svega 22% od ukupnog duga državnih zdravstvenih ustanova. [↩]\nVelika koncentracija i uticaj privatnog kapitala u apotekarskoj delatnosti događa se usled sve većih vertikalnih integracija koje podrazumevaju povezivanje kompanija koje proizvode, distribuiraju na veliko i malo, i horizontalnih integracija koje za posledicu imaju stvaranje lanaca apoteka koji broje i preko 100 apoteka. [↩]


Srednja škola ''Sveti Trifun'' sa domom učenika - Aleksandrovac\nSrednja škola ”Sveti Trifun” sa domom učenika – Aleksandrovac\nAdresa: Kruševačka 8-10, Aleksandrovac\nSrednja škola “Sveti Trifun” je osnovana 1926. godine u Aleksandrovcu, na početku pod imenom Specijalne vinodeljske-voćarske škole. Osnova za formiranje ove ustanove bio je Državni voćarski rasadnik od 40 ha. Novi naziv Srednja škola “Sveti Trifun” sa Domom učenika je usvojen školske 2012. godine.\nŠkolske prostorije smeštene su u tri celine: novi deo školske zgrade, stari deo školske zgrade i poseban deo za smerove iz područja rada mašinstvo i obrada metala. U novom delu zgrade nalaze se specijalne učionice, laboratorije za predmete prehrambene grupe, hemiju, biologiju, srpski jezik, ruski jezik i fiziku. U novijem delu zgrade nalazi se još i biblioteka, amfiteatar, kuhinja, prostor za kancelarije, fiskulturna sala, i ostale pomoćne prostorije. U starom delu zgrade nalaze se specijalizovane učionice za ruski i latinski jezik, računarstvo i informatiku, istoriju, poljoprivrednu grupu predmeta, geografiju, pedologiju i agrohemiju, kao i 12 klasičnih učionica.\nU zgradi koja je namenjena za smerove iz područje rada mašinstvo i obrada metala, smeštene su radionice za mašinsku obradu, ručnu obradu, kao i jedna specijalizovana učionica sa pripremnom prostorijom.\nU sklopu škole nalazi se dom za učenike koji je opremljen po najsavremenijim standardima i raspolaže sa 15 soba, učionicom, vešernicom, restoranom, kuhinjom, TV salom i ostalim pomoćnim prostorijama.\nU školski podrum smešteni su pogoni za preradu gvožđa, magacinski prostor, kotlarnica, kao i radionice za praktičnu nastavu za prehrambenu i poljoprivrednu grupu predmeta.\nŠkolska ekonomija raspolaže sa 6.5 ha vinograda, 3.5 ha voćnjaka, 40 ha livadske površine, povrtnjakom, šumom na 20 ha, objektima za stočarstvo i ostalim pratećim objektima.\nZanima vas vanredno školovanje? Interesuje vas koja škola ima baš taj smer koji želite, namenjen vanrednim učenicima? Popunite upitnik i ostalo prepustite nama. Pomoći ćemo vam da odaberete najbolju školu za sebe i pružiti sve potrebne informacije oko upisa!\nPotrebna vam je prekvalifikacija? Niste zadovoljni zanimanjem koje ste završili? Popunite upitnik i ostalo prepustite nama. U najkraćem roku šaljemo vam spisak svih srednjih škola u Srbiji u kojima je moguće izvršiti prekvalifikaciju za smer koji želite, kao i informacije vezane za upis!\nImate završen trogodišnji smer i želite naknadno da upišete četvrtu godinu? Popunite upitnik i u najkraćem roku vam šaljemo spisak škola u kojima je moguće izvršiti dokvalifikaciju za navedeni smer. Takođe, nudimo vam sve potrebne informacije vezane za upis, potrebna dokumenta i sl.\nSMEROVI - Srednja škola ''Sveti Trifun'' - Aleksandrovac\nPodručje rada: Poljoprivreda, proizvodnja i prerada hrane\nPoljoprivredni tehničar (4 godine)\nVinogradar–vinar (4 godine)\nPrehrambeni tehničar (4 godine)\nPekar (3 godine)\nOperater u prehrambenoj industriji (3 godine)\nPodručje rada: Mašinstvo i obrada metala\nMašinski tehničar za kompjutersko konstruisanje (4 godine)\nPodručje rada: Gimnazija\nOpšti tip (4 godina)\nBODOVI ZA UPIS 2020/2021 - Srednja škola ''Sveti Trifun'' - Aleksandrovac\nProfil Broj mesta Minimalan broj bodova\nOpšti tip 60 —\nPoljoprivredni tehničar 30 —\nVinogradar – vinar 30 —\nPrehrambeni tehničar 30 —\nPekar 15 —\nOperater u prehrambenoj industriji 15 —\nMašinski tehničar za kompjutersko konstruisanje 30 —\nKONKURSI OD PRETHODNIH GODINA - Srednja škola ''Sveti Trifun'' - Aleksandrovac\nBodovi za upis - Konkurs 2019/2020\nOpšti tip 60 71.17\nPoljoprivredni tehničar 30 53.69\nVinogradar – vinar 30 54.32\nPrehrambeni tehničar 30 56.07\nPekar 15 45.56\nOperater u prehrambenoj industriji 15 38.16\nMašinski tehničar za kompjutersko konstruisanje 30 63.08\nBodovi za upis - Konkurs 2018/2019\nOpšti tip 60 75.23\nPoljoprivredni tehničar 30 51.72\nVinogradar – vinar 30 51.03\nPrehrambeni tehničar 30 63.24\nPekar 15 45.60\nOperater u prehrambenoj industriji 15 36.86\nMašinski tehničar za kompjutersko konstruisanje 30 60.63\nBodovi za upis - Konkurs 2017/2018\nOpšti tip 60 65.71\nPoljoprivredni tehničar 30 53.46\nVinogradar – vinar 30 50.19\nPrehrambeni tehničar 30 64.63\nProizvođač prehrambenih proizvoda 30 36.41\nMašinski tehničar za kompjutersko konstruisanje 30 56.58\nBodovi za upis - Konkurs 2016/2017\nOpšti tip 60 75.18\nPoljoprivredni tehničar 30 54.89\nVinogradar – vinar – ogled 20 50.33\nPrehrambeni tehničar 30 53.51\nProizvođač prehrambenih proizvoda 30 42.12\nPekar 30 50.35\nMašinski tehničar za kompjutersko konstruisanje 30 59.58\nBodovi za upis - Konkurs 2015/2016\nOpšti tip 60 77.11\nPoljoprivredni tehničar 30 57.06\nVinogradar – vinar – ogled 20 52.57\nPrehrambeni tehničar 30 72.06\nProizvođač prehrambenih proizvoda 15 38.49\nPekar 15 41.96\nMašinski tehničar za kompjutersko konstruisanje 30 58.94\nBodovi za upis - Konkurs 2014/2015\nOpšti tip 60 79.68\nPoljoprivredni tehničar 30 48.24\nVinogradar – vinar – ogled 20 36.56\nPrehrambeni tehničar 30 60.56\nProizvođač prehrambenih proizvoda 30 39.00\nMašinski tehničar za kompjutersko konstruisanje 30 51.16\nPogledajte još: Srednja škola u Aleksandrovcu – Bodovi i upis


petak, 24. septembar 2021\nSaopštenje Železnica Srbije 5.05.2021\nNeispravni uređaji na putnom prelazu između Valjeva i Divaca\nIz Železnica Srbije obaveštavaju da su neispravni uređaji na putnom prelazu Obilaznca na barskoj pruzi između stanice Valjevo i Divci. Mole vozače da budu oprezni i poštuju svu vertikalnu... · 2 komentara\nPodaci Zavoda za javno zdravlje 5.05.2021\nU Valjevu novozaraženih 23\nU Osečini je od posledica koronavirusa preminula još jedna osoba. U Kolubarskom okrugu je novopozitivnih 47, od toga u Valjevu 23, hospitalizovano je 89 kovid pacijenta. Testirano je 172 na...\nVodovod obaveštava o promeni tekućeg računa\nJKP Vodovod obaveštava korisnike da su od 30. aprila ove godine promenjeni brojevi tekućeg računa tog javnog preduzeća. Sve uplate treba da idu preko novih brojeva koje obajvljujemo u nastavku...\nIz budžeta grada 5.05.2021\nViše od tri miliona za martovska dugovanja Apoteke\nIz gradskog budžeta za izmirenje martovskih obaveza Apoteka "Valjevo" biće isplaćeno preko 3,2 miliona dinara, prihvaćeno je zaključkom o načinu izmirenja neizmirenih obaveza zdravstvene ustanove... · 4 komentara\nGodišnjica pogibije pilota Milenka Pavlovića 4.05.2021\n"Hrabrost i patriotizam su opredelili da pukovnik Pavlović odleti pravo u legendu"\nDvadeset i dve godine su prošle od pogibije pukovnika Milenka Pavlovića. Na dan pogibije hrabrog pilota dva "miga" Vojske Srbije preletela su iznad Valjeva tačno u 12.04 časova, "pozdravaljajući... · 1 komentar\nPodaci Zvaoda za javno zdravlje 4.05.2021\nU Valjevu novozaraženih 35\nU Ljigu je od posledica koronavirusa preminula još jedna osoba. U Kolubarskom okrugu je novopozitivnih 68, od toga u Valjevu 35, hospitalizovano 92 kovid pacijenta. Testirano je 171 na teritoriji... · 1 komentar\nDveri iz Valjeva krenule u kampanju "Od porodice do porodice" 4.05.2021\nObradović: porodica je najvažniji deo društva\nDveri su iz Valjeva započele kampanju "Od porodice do porodice" u okviru koje će organizovati porodične šetnje u Leskovcu, Lebanu i Beogradu. Lider Dveri Boško Obradović je poručio da je "porodica... · 7 komentara\nPodaci Zavoda za javno zdravlje 3.05.2021\nU Valjevu preminula još jedna osoba, novozaraženih 18\nU Valjevu i Mionici od posledica koronavirusa preminula je još po jedna osoba. U Kolubarskom okrugu je novopozitivnih 30, od toga u Valjevu 18, hospitalizovan je 91 kovid pacijenat. Testirano je... · 1 komentar\nPodaci Zavoda za javno zdravlje 2.05.2021\nU Valjevu preminula još jedna osoba, novozaraženih 20\nU Valjevu i Osečini od posledica koronavirusa preminula je još po jedna osoba. U Kolubarskom okrugu je novopozitivnih 41, od toga u Valjevu 20, hospitalizovano je 88 kovid pacijenata. Testirano je... · 2 komentara


Iz Serije A odgovorili ministru: Ovo nije vrijeme za polemiku, brojevi govore sami za sebe - BiH Vijesti\nFudbalske teme u Italiji također su u bliskoj vezi sa pandemijom korona virusa, s obzirom na to da je Italija najugroženija zemlja u Evropi sa 10.779 smrtnih slučajeva i ukupno preko 97 hiljada zaraženih.\nU intervjuu rimskom listu La Republica u nedjelju, ministar sporta Vincenzo Spadafora je rekao da se u sport u Italiji ne ubraja samo fudbal, kao i da će predložiti da se za razvoj sportova koji se igraju na travi širom zemlje potroši 400 miliona eura.\n“Znate, veliki klubovi žive u balonu, idu preko svojih mogućnosti, počevši od milionskih plata igrača. Taj balon će jednom pući. Oni moraju shvatiti da poslije ove krize više ništa neće biti isto”, rekao je Spadafora.\nSeria A je u svom saopštenju navela da fudbal u Italiji zapošljava preko 300.000 ljudi i da predstavlja jedan procenat bruto domaćeg proizvoda.\n“Seria A je uvijek igrala prepoznatljivu ulogu i bila važna karika u tom lancu, direktno generišući tri milijarde eura prihoda svake godine“, stoji u saopštenju.\nIz Serije A su istakli i da je budžet namijenjen za razvoj objekata i omladinskog fudbala sa 93 miliona eura 2010. godine porastao na 130 miliona eura ove godine.\nPredsjednik takmičenja Paolo dal Pino je rekao da se u pogrešnom trenutku raspravlja iznosima, prihodima ili rashodima.\n“Ovo nije vrijeme za polemiku. Brojevi govore sami za sebe. Ne treba dodavati ništa kako bi se istakla uloga Serije A u pružanju podrške malom fudbalu ili cjelokupnom italijanskom sportu“, zaključio je Dal Pino.\n28/05/2020 admin Komentari isključeni za Solak i Hodžić zadržani u SIPA-i\nFahrudin Solak i Fikret Hodžić, suspendovani direktor Federalne uprave...\nŠef policije Medaria Arradondo rekao je da je njegov...\n28/05/2020 admin Komentari isključeni za USKORO VOJNA SARADNJA BIH I TURSKE, VIJEĆE MINISTARA SAČINILO SPORAZUM\nVijeće ministara BiH utvrdilo je Prijedlog osnova za pokretanje...


Papa Franjo dolazi u Sjevernu Makedoniju u maju | Analitika - Informativni Portal\nPapa Franjo dolazi u Sjevernu Makedoniju u maju\nObjavljeno: 07. 03. 2019 - 20:39 Promjenite veličinu teksta: A A A\nU saopštenju se navodi da prema programu posjete koja je objavila Kancelarija Svete stolice za medije, poslije zvaničnog dočeka, papa će se sresti s presjednikom sjevernomakedonske države Đorđem Ivanovim, premijerom Zoranom Zaevim i predstavnicima diplomatskog kora i civilnog društva.\nU programu se dodaje da je predviđeno da se papa sretne s vjerskim liderima i služi liturgiju, a zatim da prisustvuje ekumenskom i međureligijskom susretu s mladima.\nPoglavar Katoličke crkve će boravak u Sjevernoj Makedoniji završiti istog dana, u utorak, 7. maja u popodnevnim satima sastankom sa sveštenicima, njihovim porodicama i vjernicima, navodi se u saopštenju Vlade Sjeverne Makedonije.\nTo će biti prva posjeta jednog pape Skoplju, rodnom gradu majke Tereze, gdje poglavar Katoličke crkve stiže iz Bugarske. Mini balkanska turneja uključuje posjetu pape Rumuniji, Bugarskoj i Sjevernoj Makedoniji.\nTagovi: Papa Franjo Republika Sjeverna Makedonija posjeta


Kaitlin Stein | KJZZ\nWomen's Workforce Participation Rate Low In Arizona Kaitlin Stein Sep. 8, 2014\nFinding Love In The Library With Literary Speed Dating Kaitlin Stein Sep. 5, 2014\nMost Areas Open For Camping In Apache Sitgreaves Forest Labor Day Weekend Kaitlin Stein Aug. 29, 2014\nBuilding Featured In 'Psycho' Has New Developers Kaitlin Stein Aug. 28, 2014\nASU To Form Sexual Violence Task Force Kaitlin Stein Aug. 22, 2014\nUnique Insect Species Adapt To Live In Arizona Caves Kaitlin Stein Aug. 15, 2014\nNeon Signs As Local Art On Display Kaitlin Stein Aug. 15, 2014\nGannett Announces Split Between Print And Broadcast Divisions Kaitlin Stein Aug. 5, 2014\nPima County Proposes Not Hiring Smokers Kaitlin Stein Aug. 1, 2014\nNew System Improves Cardiac Arrest Survival Rate Kaitlin Stein Jul. 29, 2014\nTheater Works Has Some Unfinished Business Kaitlin Stein, Mark Brodie Jul. 11, 2014\nGeneral Election Guide Stuffed With Voter Opinions Kaitlin Stein, Stina Sieg Jul. 10, 2014\nPhoenix Home To Thousands Of Refugees Kaitlin Stein Jul. 3, 2014


Faktor | Sve priče o migrantima su predizborni spinovi\nObjavljeno: 07.09.2018. u 12:53\nPredsjedavajući Vijeća ministara iznio je podatak da je 12.000 migranata ušlo u BiH od početka godine, a da ih je sada na teritoriji države nešto više od 3.000\n- To je problem s kojim smo upoznali komesara Evropske unije za proširenje i politiku susjedstva Johannesa Hahna i institucije Srbije. Srbija je ukinula vize, napravila bezvizni režim sa Iranom. Imaju tri leta tokom sedmice, s tendencijom da se to poveća na pet - pojasnio je Zvizdić, gostujući na televiziji N1.\nDenis ZvizdićmigrantiVijeće ministara BiH


PPT - Projekat: Poboljšanje obrazovne inkluzije i kvalitete u Jugoistočnoj Evropi PowerPoint Presentation - ID:4552001\nProjekat: Poboljšanje obrazovne inkluzije i kvalitete u Jugoistočnoj Evropi PowerPoint Presentation\nProjekat: Poboljšanje obrazovne inkluzije i kvalitete u Jugoistočnoj Evropi\n<iframe src="https://www.slideserve.com/embed/4552001" width="600" height="497" frameborder="0" marginwidth="0" marginheight="0" scrolling="no" style="border:1px solid #CCC;border-width:1px 1px 0;margin-bottom:5px" allowfullscreen webkitallowfullscreen mozallowfullscreen> </iframe>\nProjekat: Poboljšanje obrazovne inkluzije i kvalitete u Jugoistočnoj Evropi - PowerPoint PPT Presentation\nProjekat: Poboljšanje obrazovne inkluzije i kvalitete u Jugoistočnoj Evropi Akcije u okviru projekta Učešće roditelja u životu i radu škole "Roditelji mogu biti dio škole" Projekat je finansiran od strane Instituta Otvoreno Društvo / Program podrške obrazovanju.\nAkcije u okviru projekta\nUčešće roditelja u životu i radu škole\n"Roditelji mogu biti dio škole"\nproMENTE, socijalna istraživanja: partner programa koji organizuje i realizuje programske aktivnosti u Bi HproMENTE socijalna istraživanjawww.promente.org\nAkcija se provodila u dvije osnovne škole u Kantonu Sarajevo.\nII Osnovna Škola, Hrasnica - “Roditelji – partneri škole”\nSkender Kulenović - “Roditelji mogu biti dio škole”\nKako su se akcije provodile\nProgram akcija osmislile su same škole\nFokus grupno istraživanje prije provedbe aktivnosti u školi\nNastavnici i roditelji zajedno implementiraju program kroz Vijeće roditelja svake škole\nPodrška direktora i pedagoga škola\nFokus grupno istraživanje poslije provedbe aktivnosti\nCilj akcija u školama\nOsnovni cilj akcija je da se škola kroz vlastiti plan djelovanja usmjeri na uspostavu I produbljivanje partnerstva s roditeljima i pruži kvalitetniju podršku nastavnicima u podsticanju partnerstva s roditeljima\n- bolja informisanost roditelja o njihovim pravima i obavezama te načinima uključivanja u rad škole;\n- povećano učešće roditelja u radu škole;\n- poboljšana komunikacija / povezanost između roditelja te roditelja i nastavnika;\n- promovisanje pozitivnih iskustava i prakse sa ciljem stvaranja boljih uslova za kvalitetniju participaciju interesnih grupa i korisnika u obrazovnom sistemu;\n- škola koja je otvorena i koja uvažava stavove roditelja i njihove inicijative - ostvareno dobro partnerstvo roditelja, škole i lokalne zajednice.\nučenici V, VI i VII razreda\nInformisanje roditelja o njihovim pravima i obavezama te načinima uključivanja u rad škole kroz organizovane tribine i podjelu promotivnog materijala.\nEdukacija roditelja i nastavnika o komunikacijskim vještinama (prezentacije, radionice...)\nOrganizacija zajedničkog roditeljskog sastanka sa predmetnim nastavnicima.\nPrezentacije i radionice, okrugli stolovi na različite teme (značaj saradnje porodice i škole, uloga porodice, potrebe djece, nenasilno rješavanje konflikata..)\nOrganizacija zajedničkog izleta za roditelje i nastavnike\nRoditelji su bolje informisani o svojim pravima i obavezama te načinima uključivanja u rad škole.\nRoditelji su sada više zainteresovani i spremni za saradnju te uključivanje u mnoge druge aktivnosti.\nKomunikacija / povezanost između roditelja te roditelja i nastavnika je znatno poboljšana i kroz ovaj projekat su otvorena mnoga vrata za kvalitetan partnerski odnos.\nKroz aktivnosti ovog projekta promovisana su pozitivna iskustva i prakse\nKorist za roditelje i nastavnike je u uklanjanju postojećih predrasuda koje predstavljaju prepreku partnerstvu, edukaciji i razvoju partnerskog odnosa.\nŠkola je pokazala zadovoljavajući stepen otvorenosti za uvažavanje stavova roditelja i njihove pozitivne inicijative, čime je moguće ostvariti dobro partnerstvo roditelja i škole.\nDirektor škole je kroz provođenje aktivnosti projekta imao priliku dobiti uvid u postojeće stanje po pitanju saradnje roditelja i nastavnika te uvidjeti koje aktivnosti mogu biti od velike koristi za unapređivanje te saradnje u budućem radu škole.\nSVI roditelji su se priključili u realizaciju projekta\nneformalno druženje omogućilo upoznavanje druge strane škole\nrazbijene negativne predrasude o prosvjetnim radnicima,\nuspostavljena saradnja među roditeljima\nroditelji su shvatili da u obrazovnom lancu djete-roditelj-škola, su bitna i neizostavna karika\nštampan bilten vijeća roditelja Udruženja Vijeća roditelja Osnovnoih škola Kantona Sarajevo\nPostignuti rezultatiPosebno ističemo\n“Ovaj projekat je zaista omogućio da se dosadašnja saradnja roditelja i škole uveliko unaprijedi i predstavlja podstrek menadžmentu škole da određene aktivnosti uvede i u praksu naše škole upravo zbog uspjeha koji smo postigli. Roditelje je potrebno privući ovako pozitivnim projektima u školu i podstaknuti ih da se uključe u rad škole i postanu partneri iste u pravom smislu te riječi.”\n“Većina nas roditelja je stvorila drugačiju sliku o školi. Na zajedničkom roditeljskom sastanku, recimo aktivnost koju smo planirali sat vremena produžili smo na dva sata i jedva smo je prekinuli. Dobili smo to da danas mi roditelji znamo koji nastavnici predaju našoj djeci. Prije smo bili slijepi prolaznici.“\n"Izlet koji je organiziran sa djecom, roditeljima i nastavnicima je približio roditelje i nastavnike. Ostvarena je dobra komunikacija između pve tri grupe”a također smo doživjeli jedno novo iskustvo i druženje."\n“Dolazimo na jedan neutralan teren gdje kroz igru komuniciramo, roditelji i nastavnici, dolaze neke priče koje se nikad ne bi ispričale. Sasvim se svi drugačije osjećaju, pričaju se neke priče koje se ovako nikada ne bi ispričale, a onda imate čitav dan na raspolaganju da dođete do hiljadu tema.”\ndr.Amela Penava,Vijeće roditelja Osnovnih škola Kantona Sarajevo\nIvona Čelebičić, mr.sc., proMENTE, socijalna istraživanja