ANNALES MEDICINAE MILITARIS FENNIAE\nVuodesta 1926, vuosikerta (vol.) XC\ntiedottaja Maria Veijalainen, Sotilaslääketieteen keskus\nELL Ava Sovijärvi\nprofessori Simo Nikkari, lääkintäeversti Hannu Isotalo, lääkintäkenraalimajuri Timo Sahi,\nlääkintäeversti Matti Ponteva, lääkintäeversti Ari Peitso\nSotilaslääketieteen keskus Suomen Lääkintäupseeriliitto\nc/o Ava Sovijärvi\n11311 RiihimäkiSotilaslääketieteen keskus\np. 0299 575 325\nTAITTO JA PAINO\nSuomen Yliopistopaino Oy - Juvenes Print\nOsa Sotilaslääketieteen Aikakauslehden numeroista ilmestyy ainoastaan pdf-muodossa. Nämä lehdet ovat luettavissa Sotilaslääketieteen keskuksen internet-sivuilla.\nMikäli haluatte saada pdf-lehden osoitelinkin sähköpostiinne lehden ilmestyttyä, ilmoitattehan\nsähköpostiosoitteenne osoitteeseen: maria.veijalainen(at)mil.fi\nLehdessä julkaistut artikkelit edustavat kirjoittajien näkemyksiä, eikä niiden kaikissa suhteissa tarvitse vastata Puolustusvoimien tai Sotilaslääketieteen keskuksen virallista kantaa.\nCopyright © Sotilaslääketieteen keskus ja Suomen Lääkintäupseeriliitto ry\nISSN 0300-8797, 1798-8713 (pdf)\nPääkirjoitus ........................................................................................................................... Jouko Peltomaa\nSotilaslääketieteen keskuksen bioturvahanke Tansaniassa vahva tuki Puolustusvoimien suojelu- ja kenttälääkinnän kehittämiselle .......................... Anna Katz, Simo Nikkari\nKeula kohisten kohti laadukasta ja vaikuttavaa\ntyöterveyshuoltoa Puolustusvoimissa ....................................................................................... Hanna Näätsaari, Rami Heikkilä, Pekka Pöllänen, Tomi Viitanen\nVastustettavat eläintaudit ja niiden merkitys\nsotilaallisen kriisinhallinnan kannalta ..................................................................................... 12\nAri Hörman, Ava Sovijärvi\nKannabis, palvelusturvallisuus ja päihteiden käytön ehkäisy .............................................. 16\nPyry Tapio, Mari Tapio\nB-ilmaisimen soveltuvuus varuskuntien terveysasemille ...................................................... 20\nPuolustusvoimien ylilääkärit -sarja: Timo Sahi ..................................................................... 22\nMatti Ponteva, Ari Peitso\nMatkani Puolustusvoimien työterveyshuollossa ..................................................................... 27\nTullaan tutuiksi ........................................................................................................................... 29\nReservin lääkintäupseerit r.y. esittäytyy .................................................................................. 34\nSotilaslääketieteen keskuksessa 4.6.2015 ylennetyt ja palkitut ............................................. 36\nSotilaslääketieteen keskuksen vuosipäivä ............................................................................... 37\nSotilaslääketieteen keskuksen vuosipäivänä palkitut ............................................................ 38\nItä-Suomen sotilaslääketieteellisen yhdistyksen toimintakertomus 2014 ............................ 39\nLounais-Suomen Lääkintäupseeriyhdistyksen toimintakertomus 2014 ............................. 40\nSuomen Lääkintäupseeriliiton toimintakertomus 2014 ........................................................ 41\nLääkintäupseeriliitto Riiassa .................................................................................................... 42\n70 vuotta sitten: Sotilaslääketieteellinen aikakauslehti v. 1945 ............................................ 44\nAnn Med Milit Fenn 2015: Vol. 90, No 1\nSotilaslääketieteen keskuksemme historiassa kääntyi uusi lehti, kun vuoden vaihteessa\ntoteutuneen puolustusvoimauudistuksen seurauksena mm. esikuntamme toiminta siirtyi\nRiihimäelle. Jätimme taaksemme Hennalan,\njolla on pitkä historia ja merkittävät perinteet\nsekä Puolustusvoimien että itsenäisyytemme\nhistoriassa. Lähtiessämme paljastimme laatan, joka jää muistuttamaan päijäthämäläisiä\nkeskuksemme historian alkutaipaleesta.\nNyt keskuksemme kymmenentenä toimintavuotena olemme osa Puolustusvoimien logistiikkalaitosta. Logistiikkalaitoksen\ntoiminta-ajatus ja rakenne ovat yhteneviä Sotilaslääketieteen keskuksen historian kanssa, sillä molempien synnyn taustalla oli tarve\nkeskittää toimintoja yhden johdon alle, jotta toiminnan tehokkuutta ja taloudellisuutta\npystytään kehittämään. Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen vastuulle on annettu huolehtia kaikista logistiikan toiminnallisuuksista,\njotta annettuihin tavoitteisiin on mahdollisuus\nme mukaan toiminnan vakiinnuttaminen kestää noin pari vuotta, joten nyt lähivuosien aikana vaaditaan taas kärsivällisyyttä.\nMeidän ei tule kuitenkaan huolestuneena ajatella tulevaisuutta ja sen haasteita, koska historiamme on osoittanut meillä olevan sellaista kyvykkyyttä, jolla esille nousevat vaikeudet\nkyetään voittamaan. Meidän tulee ymmärtää ja hyväksyä se tosiseikka, että vain tulevien haasteiden kautta kykenemme kehittymään vielä paremmaksi sotilasterveyden ja\nlääkintähuollon toimijaksi, jolle kuuluu kansallisesti se arvostettu ja luotettava asema katastrofilääkinnän alalla, mikä meillä jo on\nolemassa. Vaikka toteutuneessa puolustusvoimauudistuksessa hallintoympäristömme on\nmuuttunut, ei keskuksemme tehtävissä ja toiminnoissa ole tapahtunut suuria merkittäviä\nmuutoksia. Meidän tehtävänämme on edelleen tukea lääkintähuollon toiminnoilla sekä\nkaikella osaamisellamme Puolustusvoimien\npäätehtäviä. Olemme turvallisessa tilanteessa,\nkoska jatkamme niiden tuttujen töiden parissa, jotka me osaamme parhaiten. Tästä syystä\nen näe isoja uhkia tulevien vuosien toiminnassamme, vaan voimme kehittää toimintojamme\nosana Puolustusvoimien logistiikkalaitosta.\nLaajat organisaation ja toiminnan muutokset\nvaativat aikansa ennen kuin niiden toiminnalliset ja taloudelliset edut saadaan hyödynnettyä.\nVuoden alussa käynnistyneessä Logistiikkalaitoksen toiminnassa on nähtävissä aloitukseen\nliittyviä haasteita. Uusi organisaatiorakenne ja useiden toimijoiden liittyminen laitokseen on vaatinut uuden hallintomallin ja uusien toiminnallisuuksien käyttöönottoa, koska\naikaisempaa toimintahistoriaa ei ole olemassa.\nVuoden alusta lähtien olemme joutuneet tarkastelemaan toimintojen rajapintoja ja vastuualueita. Olemme kohdanneet hallinnon ja toimintojen hitautta, mikä on luonnollista, sillä\nvastaavia haasteita kohtasimme vuonna 2008\nterveysasemien liittyessä Sotilaslääketieteen\nkeskukseen. Aloitukseen liittyvät vaikeudet\neivät ole meille vieraita, sillä kokemuksem-\nSotilaslääketieteen keskuksen johtaja\nbioturvahanke Tansaniassa - vahva tuki Puolustusvoimien suojelu- ja kenttälääkinnän kehittämiselle\nSotilaslääketieteen keskus (SOTLK) aloitti lokakuussa 2014 viisivuotisen bioturvahankkeen\nTansaniassa. Hankkeessa koulutetaan tansanialaisia viranomaisia ja asiantuntijoita tunnistamaan tartuntatauteja sekä mahdollisia biouhkia. Puolustusvoimat saa hankkeen myötä\narvokasta kokemusta biologisten uhkien tunnistamisessa ja torjunnassa kehittyvän maan\nTVLA:n asiantuntijoiden koulutusta huhtikuussa 2015.\nTartuntatauteihin on aiemmissa sodissa kuollut enemmän ihmisiä kuin itse sodankäynnissä. Tartuntatauteihin ja uusiin maailmanlaajuisiin biologisiin uhkiin tulee varautua\nriippumatta siitä, ovatko ne luonnollisia epidemioita vai voiko taustalla olla mikrobien tahallinen levittäminen, kuten bioterrorismi tai\nbiologisen aseen käyttö. Ennaltaehkäisy on\ntehokkainta suojautumista bioaseiden muodostamaa uhkaa vastaan. Siksi SOTLK:n\nhenkilöstö on myös vuosittain osallistunut asi-\nantuntijoina biologiset aseet kieltäviin sopimusneuvotteluihin. Tansania on allekirjoittanut tämän sopimuksen, mutta ei vielä sovella\nsitä omassa lainsäädännössään.\nTartuntatautiepidemioiden aikana tai mahdollista tahallista levitystä epäiltäessä mikrobien nopea tunnistaminen on tärkeää. Tällöin voidaan estää taudin laajempi leviäminen\nsekä aloittaa lääkinnällinen hoito ja ennaltaehkäisy, esim. antibioottilääkitys tai rokotukset\nBiologisten uhkien osaamiskeskus (BUOS)\non Sotilaslääketieteen keskuksen ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen yhteinen asiantuntijaorganisaatio. BUOS aloitti lokakuussa\n2014 viisivuotisen bioturvahankkeen Tansaniassa, jonka yhteistyökumppanina toimii Tansanian maatalousministeriön alainen laboratorio, Tanzania Veterinary Laboratory Agency\nTansanian bioturvahanke, “Strengthening\nHealth and Biosecurity in Tanzania by Biodetection Capacity Building” on valmisteltu\npuolustusministeriön ja ulkoasiainministeriön välisenä yhteistyönä. Hankkeen rahoittaa\nulkoasiainministeriö, joka koordinoi hanketta\nyhdessä puolustusministeriön kanssa. Sotilaslääketieteen keskus vastaa hankkeen toteutuksesta. Hanke toteutetaan tansanialaisten kanssa kahdenvälisenä kehitysyhteistyönä, jolla\nvahvistetaan kumppanimaan julkista sektoria.\nTVLA valikoitui yhteistyökumppaniksi sen\nkorkean ammatillisen osaamisen vuoksi, ja\nsiksi että suurin osa biouhka-agensseista ovat\nzoonoottisia, ihmisen ja eläimen välillä tarttuvia tauteja.\nKuvassa vasemmalta: SOTLK:n tutkija Markos Mölsä ja TVLA:n yhteistyökumppanit Dr.\nZachariah Makondo ja Dr. Joseph Masambu.\nmahdollisimman nopeasti. Samalla on tärkeää kouluttaa laboratoriohenkilökuntaa suojaamaan itseään vaarallisilta taudinaiheuttajilta\n(bioturvallisuus/biosafety), ja myös turvaamaan ettei vaarallisia mikrobeja käytetä väärin tai niitä päädy vääriin käsiin (bioturvaaminen/biosecurity).\nLuonnolliset biouhkat voidaan\nvaljastaa tahalliseen käyttöön\nHankkeen tavoitteena on parantaa tansanialaista osaamista uhkaavien tartuntatautien ja\nbiouhka-agenssien tunnistamisessa ja torjunnassa. Tansaniassa esiintyy luonnossa sellaisia\ntartuntatauteja, joita Suomessa esiintyy korkeintaan vain satunnaisesti, kuten pernaruttoa.\nPernaruttobakteerin lisäksi mm. ebolavirusta\npidetään mahdollisena biouhkamikrobina, ts.\nniitä voidaan valjastaa myös tahalliseen bioterrori- tai bioasekäyttöön. Molemmat mikrobit ovatkin olleet aikoinaan ulkomaisten bioaseohjelmien tutkimuskohteina.\nMahdollisia uhkia voidaan vähentää tehokkaimmin ehkäisemällä epidemioiden syntyä ja torjumalla niitä paikallisesti. Epidemian jo puhjettua seuraukset voivat olla vakavat\nja kalliit. Länsi-Afrikassa ebolaepidemian torjumiseen käytettiin maailmanlaajuisesti miljardeja euroja. Esimerkiksi Yhdysvaltojen\npuolustusministeriö tuki ebolaepidemian torjuntaa yli 400 miljoonalla dollarilla. Tartuntatautiepidemiat voivat inhimillisen kärsimyksen lisäksi aiheuttaa huomattavaa taloudellista\nhaittaa varsinkin kehittyvissä maissa ja johtaa\njopa yhteiskuntarakenteen hajoamiseen ja pakolaisuuteen.\nTansanian bioturvahankkeessa koulutetaan\npaikallisia asiantuntijoita ja viranomaisia tunnistamaan tartuntatauteja ja biouhkaa aiheuttavia mikrobeja kenttäkelpoisilla, nopeilla ja\nluotettavilla tunnistusmenetelmillä. Suomella\nja Puolustusvoimilla on tällä alueella vahvaa\nerikoisosaamista. BUOS:lla on korkean bioturvatason BSL-3 (Biosafety level 3) -laboratorio,\njossa voidaan turvallisesti työskennellä ja kehittää menetelmiä vaarallisten mikrobien tunnistamiseksi. Hankkeen aikana on TVLA:n koulutuslaboratoriota Dar es Salaamissa varustettu\nja sen bioturvatasoa ja -valmiutta kohotettu.\nTansanian bioturvahanke tukee GHSA:n lisäksi muita kansainvälisiä sopimuksia ja\nhankkeita, joilla pyritään parantamaan maailmanlaajuista terveyttä, bioturvaamista ja\naseistariisuntaa. Näitä ovat mm. Biologisen\naseen kieltosopimus (Biological and Toxin\nWeapons Convention, BTWC), johon on sitoutunut 170 valtiota, sekä G8-maiden alulle\npanema Globaali kumppanuus -ohjelma (Global Partnership Program, GPP), joka tähtää\nTunnistamiseen liittyy tärkeänä osana henkilökohtainen suojautuminen tarttuvia tauteja\naiheuttavia mikrobeja vastaan. Samalla asiantuntijat perehtyvät suojelulääketieteen toiseen\npuoleen, bioturvaamiseen. Tarttuvia tauteja aiheuttavat mikrobit eivät saa joutua vääriin käsiin.\nPuolustusvoimat saa arvokasta\nkokemusta biouhkien torjunnasta\nAsiantuntijoiden perehdytys tapahtuu sekä\nTansaniassa että Suomessa, ja osana koulutusta tansanialaiset asiantuntijat vierailevat Suomessa ja kansainvälisissä tieteellisissä kokouksissa. Tansanian bioturvahanketta esittelevä\ntieteellinen posteri palkittiin Helsingin messukeskuksessa toukokuussa 2015 järjestetyssä\nkansainvälisessä NBC-symposiumissa kokouksen parhaana posterina.\nTansanian bioturvahanke tukee suoraan sekä\nPuolustusvoimien mobiilin diagnostisen\nCBRN-kenttälaboratorion ja BUOS:n korkean bioturvatason BSL-3-laboratorion toimintaa ja sen kehittämistä. Hanke tukee SOTLK:n\nstrategisen tason soveltavaa tutkimusta biologisen suojelun ja kenttälääkinnän alalla sekä\nosallistumista kriisinhallintaoperaatioiden toimintaan. BUOS/SOTLK:n osallistuminen\nhankkeeseen vahvistaa Suomen ja Puolustusvoimien kykyä tunnistaa biouhka-agensseja,\nja tunnistusmenetelmien kehittäminen ja uusien menetelmien testaus haastavissa kenttäolosuhteissa lisää SOTLK:n kykyä varautua suojelulääketieteen alan uhkia vastaan.\non Suomen kansallinen\nTansanian bioturvahanke on Suomen kansallinen sitoumus Maailmanlaajuiseen terveysturvallisuusohjelmaan (Global Health\nSecurity Agenda, GHSA), joka käynnistyi\nvuonna 2014. GHSA on 44 maan ja kansainvälisten järjestöjen maailmanlaajuinen hanke, jossa ovat mukana yksittäisten valtioiden\nlisäksi mm. EU, Maailman terveysjärjestö\nWHO, sekä Maailman eläintautijärjestö OIE.\nGHSA:n tavoitteena on parempi varautuminen tartuntatautien aiheuttamiin biologisiin- ja\nterveysuhkiin, sekä uhkien torjunta. Suomi on\nollut mukana GHSA-foorumissa alusta asti, ja\ntoimii vuoden 2015 sen puheenjohtajana.\nBioturvahankkeessa yhdistyvät Suomen kehitys- ja turvallisuuspoliittiset sekä kansainväliset tavoitteet bioturvallisuuden parantamiseksi ja biologisten uhkien torjumiseksi. Tansania\non Suomen pitkäaikaisin kehitysyhteistyön\nkumppanimaa. Tansaniassa esiintyy useita\nSuomessa ja muissakin kehittyneissä maissa\nnormaalioloissa harvinaisia, tappavia tartuntatauteja, jotka voivat aiheuttaa myös laajempia epidemioita, jopa pandemioita. Paikallisen\nasiantuntemuksen, biologisten uhkien tunnistuskyvyn ja bioturvaosaamisen kehittäminen\nvähentää myös mahdollista maailmanlaajuista biouhkaa. Bioterrorismin ja bioaseiden proliferaation esto paikallisesti vähentää bioaseen\nkäytön uhkaa maailmanlaajuisesti.\nSuomessa hankkeeseen osallistuvat ulkoasiainministeriön ja puolustusministeriön lisäksi\nmaa- ja metsätalousministeriö, sisäministeriö\nsekä sosiaali- ja terveysministeriö, joista viimeksi mainittu koordinoi Suomen GHSA-toimintaa.\n– Tansaniassa tunnistusmenetelmiä käytettäessä täytyy ottaa huomioon kuuma ilmasto, sähkökatkot, liikenneruuhkat: nämä kaikki tuovat uudenlaisia haasteita menetelmien\nkäytettävyydelle. Laitteet tarvitsevat sähköä\nja osa laboratoriossa käytettävistä liuoksista ja\nreagensseista täytyy säilyttää kylmässä. Haasteet kannustavat meitä kehittämään menetelmiä entistä kenttäkelpoisempaan suuntaan,\nAnna Katz kertoo.\nLaboratoriokoulutus Dar es\nSalaamissa keväällä 2015\nUseiden valmistelevien matkojen jälkeen bioturvahankkeen ensimmäinen koulutusvierailu toteutettiin yhteistyökumppani TVLA:n laboratoriossa Dar es Salaamissa huhtikuussa\n2015. Laitteita ja tarvikkeita biouhka-agenssien tunnistamiseksi sekä muuta välineistöä\nkuljetettiin rahtina Ilmajoen lääkintävarikolta\nSuomesta Tansaniaan keväällä 2015.\nTVLA:n asiantuntijat, eläinlääkärit Dr. Zachariah Makondo ja Dr. Joseph Masambu osallistuivat toukokuussa 2015 Helsingissä järjestettyyn kansainväliseen NBC-symposiumiin.\nNBC-symposium toimii yhteistyö- ja keskustelufoorumina päättäjille ja asiantuntijoille CBRNE-suojelun alalla (C=kemiallinen,\nB=biologinen, R=radiologinen/säteily, N=ydin\n/ydinase, E=räjähde). Tansanian bioturvahanke oli NBC-symposiumissa hyvin esillä. Dr.\nMakondo piti esityksen hankkeesta ja hanketta esittelevä posteri voitti kokouksen parhaan\nRunsaan viikon mittaiseeen koulutukseen\nosallistui oppilaina TVLA:n eläinlääkäreitä, asiantuntijoita ja laboratoriohenkilökuntaa sekä asiantuntija Tansanian terveys- ja\nsosiaaliministeriön laboratoriosta. Koulutuksesta Dar es Salaamissa vastasivat SOTLK:n\nerikoistutkijat FM Markos Mölsä ja FT\nAnna Katz. Koulutus oli hyvin konkreettista, ”hands-on training”, jonka aikana perehdyttiin tunnistusmenetelmiin, joilla näytteistä\nvoidaan tunnistaa esim. ebolavirus tai pernaruttobakteeri.\nViikon aikana TVLA:n asiantuntijoita koulutettiin myös biologisten riskien hallinnassa laboratoriossa ja uhkien torjunnassa kansainvälisellä tasolla. Koulutus toteutui hyvin\nja TVLA:n asiantuntijat ovat jo ottaneet menetelmät käyttöönsä. Jatkossa BUOS kehittää\nhankkeen aikana lisää menetelmiä biouhkamikrobien tunnistamiseksi. Koulutusvierailuja Tansaniaan järjestetään kaksi kertaa vuodessa ja seuraava koulutus toteutetaan syksyllä\n2015. Tällöin tutkitaan TVLA:n kanssa yhteistyössä, löytyykö karjasta pernaruttoa sellaisilta alueilta, joissa tautia on aiemmin esiintynyt.\nTämä strateginen hanke on lähtenyt hyvin\nkäyntiin ja edennyt suunnitelmien mukaan.\nSe on käytännönläheisyytensä ja isäntämaan\ntarpeet huomioon ottavana saanut hyvin positiivisen vastaanoton Tansaniassa. Suomen\npanoksena Maailmanlaajuiseen terveysturvallisuusohjelmaan (GHSA) hanke on monipuolisuutensa ja esimerkillisen toimivana poikkihallinnollisena yhteistyönä laajasti huomioitu\nmyös kansainvälisillä foorumeilla.\nAluksi TVLA:n laboratorioon pystytettiin laitteistot ja menetelmät, joiden avulla voidaan\ntunnistaa biouhkaa aiheuttavia viruksia ja bakteereja. Laitteisto ja tarvikkeet ovat kevyitä ja\nTutkimus- ja kehittämisosasto,\n– Ensimmäinen päivä laboratoriossa meni asioiden järjestelyyn ja laboratorion pystyttämiseen, mutta sen jälkeen alkoi käytännönläheinen intensiivinen koulutus. Aluksi kävimme\nläpi laboratoriotyöskentelyn perusasioita, josta siirryimme tunnistusmenetelmien kouluttamiseen”, Markos Mölsä sanoo.\nAnna Katz, Markos Mölsä, Simo Nikkari\nNäytteenottoa karjasta kentällä. TVLA:n eläinlääkäri Dr. Sanga ja paikallisen\nPuolustusvoimien työterveyshuoltoa kehitetään yhteistyössä vastaamaan valtakunnallisiin\nvaatimuksiin sekä ajankohtaisiin ja tuleviin haasteisiin. Myötätuulta purjeisiin on puhaltanut laatuhanke, johon sekä työnantaja että työterveyshuolto ovat vahvasti sitoutuneet.\nsisällön, joka esitetään Sotilaslääketieteen\nkeskuksen valmistelemassa Puolustusvoimien työterveyshuollon toimintasuunnitelmassa.\nPuolustusvoimat järjestää henkilöstölleen\ntyöterveyshuoltopalveluina sekä lakisääteisen ennaltaehkäisevän työterveyshuollon\nettä yleislääkäritasoisen työterveyspainotteisen avosairaanhoidon Työterveyshuoltolain\n(1383/2001), Hyvä työterveyshuoltokäytäntö\n-asetuksen (708/2013) sekä Valtiovarainministeriön valtion henkilöstön työterveyshuollosta antaman määräyksen (125/00.00.00/2011)\nPuolustusvoimien ylilääkäri johtaa Puolustusvoimien työterveyshuoltoa apunaan Pääesikunnan logistiikkaosaston lääkintähuoltosektori.\ntyöterveyshuollon ylilääkäri ohjaa Puolustusvoimien työterveyshuollon toteuttamista Pääesikunnan linjausten mukaisesti.\nTyönantaja, työntekijöiden edustajat ja työterveyshuolto valmistelevat yhdessä työterveyshuollon tavoitteet ja linjaukset. Työnantajan\ntavoitteiden asettamisesta työterveyshuollolle\nvastaa Pääesikunnan koulutusosasto. Pääesikunnan logistiikkaosasto määrittää Puolustusvoimien työterveyshuollon yksityiskohtaisen\nPuolustusvoimien logistiikkalaitos vastaa\nPuolustusvoimien työterveyshuollon järjestämisestä. Työterveyshuoltopalvelut tuotetaan\nYli 30 päivää kalenterivuonna\nHenkilöt, joilla yli 5 poissaolojaksoa\nPVSAP HCM (poissaolot)\nTyöhyvinvoinnin mittareita Puolustusvoimissa (lkm/100 HTV)\nta verrattuna vuoteen 2010. Tavoitteeseen sisältyy sekä poissaolojen vähentäminen että\ntyöurien pidentäminen. Näin pyritään parantamaan työntekijöiden elämänlaatua ja vähentämään poissaoloista ja ennenaikaisesta\neläköitymisestä johtuvia kustannuksia sekä\nparantamaan tuottavuutta. Näitä asioita voidaan pitää myös työterveysyhteistyön tavoitteena. Lisäksi tavoitteena on edistää työntekijöiden toimintakykyä koko työuran ajan aina\neläkkeelle siirtymiseen asti. Eläkkeelle siirtyminen tapahtuu aikaisempaa myöhemmin\nsekä siviileillä että sotilashenkilöstöllä johtuen tehdyistä eläkeratkaisuista, joita ovat portaittainen eläkeiän nouseminen ja elinaikakertoimen käyttöönotto.\nensisijaisesti Puolustusvoimien omana toimintana Sotilaslääketieteen keskuksen terveysasemilla ja toissijaisesti ostopalveluna perustuen\nsopimukseen ulkopuolisen terveyspalvelun\ntuottajan kanssa. Omien ja ostopalveluna hankittujen työterveyshuoltopalvelujen tulee olla\nyhdenmukaiset. Logistiikkalaitos valvoo hankitun työterveyshuoltopalvelun tasoa, sen laajuutta ja laatua.\nSotilaslääketieteen terveysasemat tuottavat\ntyöterveyspalvelut yli 70 %:lle Puolustusvoimien henkilöstöstä, ja alle 30 % henkilöstöstä\ntukeutuu ostopalveluihin pääosin Hansel-puitesopimuksiin perustuen. Useissa selvityksissä\non todettu, että työterveyshuollon kustannukset tukeutuvaa kohti ovat ostopalveluissa huomattavasti korkeammat kuin omassa palvelutuotannossa. Palveluiden hankintatoiminnan\nkeskittämisellä ja toiminnanohjausta kehittämällä (mukaan lukien normit, laatukäsikirja)\npyritään työterveyspanostuksia jatkossa kohdentamaan entistä kustannustehokkaammin\nja yhä vaikuttavammin suhteessa työnantajan\ntyöterveystoiminnalle asettamiin tavoitteisiin.\nTyöntekijöiden kriteeri hyvälle työterveyshuollolle on varsin usein nopea lääkärille pääsy 24/7 kun flunssa tai muu akuutti sairaus\nyllättää. Vaikuttava työterveystoiminta on kuitenkin jotain muuta: toiminnan pääpainon pitää olla työkyvyn ylläpitämisessä, työyhteisön\nhyvinvoinnin turvaamisessa sekä terveellisten ja turvallisten työolojen luomisessa, pitkäjänteisessä yhteistyössä työterveyshuollon ja\ntyönantajan välillä. Tällä hetkellä Puolustusvoimien työterveyshuollon sisällöstä sairaanhoito muodostaa yli 50 % , ja suurin osa työnantajille syntyvistä kustannuksista muodostuu\nsairauksien hoidosta sekä niihin liittyvistä laboratorio- ja muista tutkimuksista. Painopistettä tuleekin pyrkiä siirtämään edellä kuvat-\nSosiaali- ja terveysministeriö on julkaisussaan ”Työympäristön ja työhyvinvoinnin linjaukset vuoteen 2020” kirjannut tavoitteeksi,\nettä elinikäinen työssäoloaika pitenee 3 vuot9\ntuun ennaltaehkäisevään työterveyshuoltoon.\nTärkeää on myös työterveyshuoltopalveluiden valtakunnallisen yhdenvertaisuuden varmistaminen itse tuotetun ja ulkopuolelta ostetun työterveyshuollon välillä.\nTyöhyvinvoinnin kehittämisessä merkittävässä roolissa ovat työterveyshuollon säännöllisesti tuottamat seurantatiedot työnantajalle\neli erilaiset mittarit, niiden tulkinta ja raportointi. Seuranta vaatii hyviä tietojärjestelmiä\nja selkeitä toimintaprosesseja tiedon keräämiseksi eri toimijoilta. Uusi potilastietojärjestelmä ja rakenteilla oleva laatujärjestelmä\ntulevat luomaan seurannalle ja raportoinnille hyvän pohjan Puolustusvoimissa. Seurannassa olennaista on tuottaa suoritteiden, kuten käyntimäärien, sijaan työnantajalle tietoa,\njonka avulla toimintaa pystytään kehittämään\nyksittäisiä tapauksia laajemmalla tasolla. Tällaista tietoa ovat esimerkiksi sairauspoissaolojen ja työkyvyttömyyseläkkeiden laatu\nja määrä. Seurannan perusteella työterveysyhteistyössä sovitaan tarpeelliset toimenpiteet, ja sovittujen toimenpiteiden toteutumista ja vaikuttavuutta seurataan. Työrukkasena\ntässä tulee toimimaan henkiin herätetty Puolustusvoimien työ- ja palvelusturvallisuuden\nkeskustoimikunta, jossa on edustettuna työnantaja (Pääesikunnan koulutusosasto), Pääesikunnan logistiikkaosasto (työterveyshuolto)\nja henkilöstöjärjestöt. Seurantaan liittyvät yksityiskohdat on kirjattu tuoreeseen Puolustusvoimien työterveyshuolto -normiin.\nJo 1990-luvulta lähtien Suomessa on peräänkuulutettu laatua ja vaikuttavuutta työterveyshuoltoon. Vuonna 2001 voimaan astuneeseen\nTyöterveyshuoltolakiin kirjattiin työterveyshuollon velvoitteeksi toiminnan laadun ja vaikuttavuuden arviointi. Viimeisten vuosikymmenten aikana Suomessa onkin puuhasteltu\nlaatujärjestelmiä työterveyshuoltoon. Myös\nPuolustusvoimien työterveyshuollossa on ehditty takavuosina tehdä palveluprosessikuvauksia mappeihin pölyttymään.\nVuoden 2014 alusta voimaan astuneessa Hyvä\ntyöterveyshuoltokäytäntö -asetuksessa säädettiin, että jokaisessa Suomessa toimivassa työterveyshuoltoyksikössä on oltava kirjallinen\nlaatujärjestelmä vuonna 2016. Lainsäätäjä on\nsiis asettanut ”perälaudan”, joten laatupuuhastelusta on nyt ponnistettava päämäärätietoiseen toimintaan.\nPuolustusvoimien työterveyshuoltoa on pyritty kehittämään ja yhtenäistämään viimeisten vuosien aikana erityisesti normiohjauksen kautta. Laatu-/vaikuttavuusnäkökulma on\nhuomioitu jo vuoden 2015 Puolustusvoimien valtakunnallisessa toimintasuunnitelmassa.\nSamaan aikaan toteutettu puolustusvoimauudistus on asettanut omat haasteensa työterveyshuollon järjestämiselle ja kehittämiselle.\nNormitalkoiden jälkeen laatuhanke tarjoaa nyt\nmahdollisuuden pureutua syvemmälle työterveyshuollon kehittämisessä ja yhdenmukaistamisessa.\nPuolustusvoimien työterveyshuollon laatuhanke käynnistyi syksyllä 2014. Tavoite on,\nettä Puolustusvoimien työterveyshuollossa on\nvaltakunnallinen laatukäsikirja vuoden 2015\nloppuun mennessä. Sen jälkeen laatutyö jalkautetaan terveysasemille, jotka laativat Työterveyssektorin ohjauksessa omat laatukäsikirjansa vuoden 2016 loppuun mennessä.\nTätä työtä varten on perustettu laatuorganisaatio. Hankkeen resursoinnista, linjauksista ja\nlaadun mittareista päättää ohjausryhmä, jossa\novat edustettuina Sotilaslääketieteen keskuksen johto sekä Pääesikunnan koulutus- ja logistiikkaosastot.\nLaatukäsikirjan toteutuksesta vastaa projektiryhmä, jota vetää projektipäälliköksi nimitetty Työterveyssektorin työterveyspsykologi\nTomi Viitanen. Projektiryhmässä ovat edustettuina työterveyshuollon keskeisimmät ammatit/asiantuntijat (työterveyslääkäri, työterveyshoitaja ja työterveyspsykologi) tärkeimpänä\ntehtävänään keskeisten palveluprosessien kuvaaminen.\nKokemukset Puolustusvoimien työterveyshuollon laatuprojektista ovat varsin myönteisiä. Ohjausryhmä on mahdollistanut projektiryhmälle hyvät lähtökohdat prosessikuvausten\ntoteutukseen. Tähän mennessä yli 80 % prosessikuvauksista on valmiina ja laatukäsikir10\njaluonnos hahmottuu. Vaikka tavoitteena on\nollutkin kuvata prosessit sellaisina kuin ne nykyisin toteutuvat, on prosessityöryhmä jo tunnistanut monta palveluprosessien sujuvuutta\nheikentävää solmua, joiden avaamiseen sormet syyhyävät.\nLaatuhankkeen kautta kokonaiskuva Puolustusvoimien työterveyshuollosta ja sen ohjauksesta jäsentyy nyt selkeämmin. Vuoropuhelu työantajan edustajien kanssa on valottanut\nosapuolille työterveyshuollon tehtävää ja roolia suhteessa työantajaan. Palveluprosessien\nkuvauksessa on erityishuomio kiinnitetty työterveysyhteistyöhön. Laatutyö on myös jäsentänyt työantajan/esimiehen roolia ja velvollisuuksia työkyvyn ylläpitämisessä ja\nValtakunnallisella tasolla Hyvä työterveyshuoltokäytäntö -asetuksessa säädetyllä laatuhankkeella tähdätään myös työterveysyksiköiden tarjoaman palvelun laadun\nläpinäkyvyyteen ja vertailtavuuteen. Työterveyslaitos on valmistelemassa STM:n toimeksiannosta valtakunnallista laatuportaalia,\njohon tulevaisuudessa kaikki Suomessa toimivat työterveyspalveluntuottajat ovat velvollisia tuottamaan laatua kuvaavat tunnusluvut\ntoteutuneesta toiminnastaan. Artikkelia kirjoitettaessa ei vielä ole tiedossa, mitä mittareita/\ntunnuslukuja laatuportaaliin on tuotettava.\nLaatuohjausryhmässä on pohdittu, mitä on\nhyvä laatu työterveyspalveluissa ja miten sitä\nmitataan. Tavoitteena on löytää yhteinen näkemys siitä, mitkä tunnusluvut kuvaavat työterveyshuollon laatua ja mitä tunnuslukuja\ntyöterveyshuolto voi osaltaan pyrkiä tuottamaan työantajalle työntekijöiden ja työyhteisöjen työhyvinvoinnista.\nLaatuhanke on toiminut oivallisena foorumina työterveyshuollon ja työantajaa edustavien tahojen vuoropuhelussa. Näyttää siltä, että\nolemme löytämässä selkeän kurssin työterveyshuollon kehittämiselle puolustusvoimauudistuksen jälkimainingeissa.\nSOTILAALLISEN KRIISINHALLINNAN KANNALTA\nSotilaallisten kriisinhallinta (SOTKRIHA) -operaatioiden tai kansainvälisten harjoitusten\nkohdealueilla esiintyvät vastustettavat eläintaudit (esim. suu- ja sorkkatauti tai sikarutto)\nmuodostavat aina merkittävän kansantaloudellisen riskin joukkoja ja kalustoa lähettäville\nja niitä aikanaan vastaanottaville maille. Taudinaiheuttajien kulkeutuminen SOTKRIHAjoukon tai sen kaluston mukana Suomeen ja täällä ilmenevän epidemian johdosta tehtävät\neläintautilain mukaiset taudin hävittämis- ja torjuntatoimenpiteet voivat vaikuttaa hyvinkin\nlaajasti kotimaan yhteiskunnan moniin eri toimintoihin sekä taloudelliseen kehitykseen ja\nkansainväliseen kauppaan. SOTKRIHA-joukon toiminnassa on siten aina otettava huomioon myös vastustettavien eläintautien kotimaahan leviämisen uhka.\nEritreassa lehmien laidunmaa ulottui UNMEE-tukikohdan pääportille.\nEläintautilain (441/2013) mukaan eläintaudit\njaetaan vastustettaviin, ilmoitettaviin ja muihin eläintauteihin. Vastustettavat eläintaudit\njaetaan edelleen kolmeen luokkaan: helposti\nleviävät, vaaralliset ja valvottavat eläintaudit.\nHelposti leviäväksi eläintaudiksi luokitellaan\neläintauti, joka merkittävästi vaikeuttaa kotieläintuotannon toimintaedellytyksiä, merkittävästi vahingoittaa luonnonvaraisia eläinkantoja, merkittävästi estää tai haittaa eläinten tai\ntuotteiden vientiä tai kauppaa tai voi tarttua\neläimestä ihmiseen aiheuttaen vakavan sairauden ja lisäksi leviää erityisen helposti. Eläin-\ntautilaissa helposti leviäviksi eläintaudeiksi on\nluokiteltu 21 tautia, mm. suu- ja sorkkatauti,\nklassinen ja afrikkalainen sikarutto sekä lintujen Newcastlen tauti ja lintuinfluenssa.\nVaaralliseksi eläintaudiksi luokitellaan eläintauti, jonka merkitys on helposti leviävien\ntautien kaltainen, mutta joka ei leviä erityisen helposti. Tällaisiksi taudeiksi eläintautilaki määrittelee 14 tautia, esim. pernaruton ja\nrabieksen. Valvottavaksi eläintaudiksi luokitellaan eläintauti, joka aiheuttaa sellaista taloudellista vahinkoa eläintenpidolle, vahinkoa luonnonvaraisille eläinkannoille, vaaraa\nihmisten terveydelle tai vahinkoa eläinten tai\ntavaroiden viennille ja kaupalle, että sen lakisääteinen vastustaminen on perusteltua.\nLainsäädäntö edellyttää vastustettavien eläintautien osalta sekä ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä että velvollisuuden ilmoittaa viipymättä todetusta tai epäillystä tautitapauksesta\neläintautiviranomaiselle (Elintarviketurvallisuusvirasto EVIRA ja aluehallintovirastojen\nläänineläinlääkärit). Eläintautilainsäädäntö sisältää valtuuksia ja velvollisuuksia eläintautiviranomaiselle käynnistää todetun tai epäillyn\ntautitapauksen osalta selvitys- ja torjuntatoimenpiteitä. Mm. suu- ja sorkkatautiepäilyn\nvuoksi yksittäinen tila tai tietty alue voidaan\nasettaa karanteeniin, eläinten ja henkilöiden\nliikkumista rajoittaa sekä määrätä eläimiä lopetettaviksi.\nSuu- ja sorkkatauti on maailmanlaajuisesti\nmerkittävin sorkkaeläinten virustauti. Taudin\naiheuttaa pikornaviruksiin kuuluva aftovirus,\njosta voidaan tunnistaa seitsemän eri sero-\ntyyppiä. Virus leviää erittäin helposti ja tarttuu nautoihin, lampaisiin, vuohiin, sikoihin,\nporoihin ja luonnonvaraisiin sorkkaeläimiin.\nTauti ei kuitenkaan tartu ihmiseen. Aikuisia eläimiä kuolee harvoin suu- ja sorkkataudin vuoksi, mutta nuoria eläimiä voi menehtyä runsaasti. Siat levittävät tautia erityisen\nVirus kestää lämpötilojen vaihtelua mutta tuhoutuu yli 50 celsiusasteen lämpötiloissa. Aftovirus kestää myös jodia, klooria ja fenoleita.\nSairastuneet eläimet erittävät virusta kaikissa\neritteissään (uloste, virtsa, sylki, maito, siemenneste) ja hengitysilmassa. Virusta erittyy\njo muutamaa päivää ennen oireiden alkamista. Se voi tarttua myös lihasta, jos sen pH on\nalle 6. Märehtijät voivat jäädä taudin kantajiksi useiksi kuukausiksi oireiden häviämisen jälkeen.\nAftovirus voi säilyä rehussa, maastossa ja rakenteissa jopa kuukauden. Tartunta voi tulla eläintilalle joko ostettujen, tautia kantavien\neläinten mukana tai eläinkuljetusautojen, elintarvikkeiden, rehujen, ihmisten tai villieläin13\nten mukana. Se voi levitä myös tuulen mukana\nerityisesti lauhkeissa olosuhteissa kymmeniä,\nmerellä jopa satoja kilometrejä.\nJo puhjenneeseen tautiin ei ole hoitoa ja siksi\nsen varhainen toteaminen ja leviämisen tehokas estäminen on tärkeää. Tautisuojauksen ylläpito karjatiloilla ja ulkomaisten maatilavierailujen jälkeisen karenssiajan noudattaminen\novat avainasemassa taudin torjunnassa.\nSOTKRIHA-operaatiot sijoittuvat tyypillisesti alueille, joilla esiintyy myös vastustettavia\neläintauteja. Poikkeusoloissa tai muuten epävakaissa oloissa olevassa maassa ei yleensä\nole toimivaa eläinlääkintähuoltojärjestelmää,\neikä luotettavaa ja reaaliaikaista tietoa maan\ntai alueen eläintaudeista ole siten saatavilla.\nJoskus jopa olemassa olevaakin tietoa saatetaan salata esim. poliittisista syistä. Maailman\neläintautijärjestön (OIE, World Organisation\nfor Animal Health) keräämien vuositilastojen\nmukaan mm. suu- ja sorkkatautia sekä lintujen\nNewcastlen tautia todetaan vuosittain esimerkiksi Afganistanissa, Libanonissa, Israelissa ja\nSuu- ja sorkkatautia on todettu Suomessa viimeksi vuonna 1959. Suurin tautiepidemia oli\ntalvisodan aikana Karjalan kannaksen evakuoinnin yhteydessä. Tuolloin teurastettiin noin\nsata karjaa. Tilannetta pahensi se, että suuri osa eläinlääkäreistä oli rintamalla. Tautia ei\nsaatu pysäytettyä ja se levisi lopulta arviolta 5\nSuu- ja sorkkatautia on todettu tammikuussa\n2011 Bulgariassa kolmessa läheltä Turkin rajaa metsästetyssä villisiassa. Tautia on todettu\nBulgariassa Turkin rajan läheisyydessä myös\nkotieläiminä pidetyissä sorkkaeläimissä. Edellisen kerran suu- ja sorkkatautia on todettu Euroopassa vuosina 2007 (Iso-Britannia) ja 2001\n(Iso-Britannia, Ranska, Hollanti, Irlanti). Turkissa sekä useissa Aasian, Afrikan ja EteläAmerikan maissa esiintyy suu- ja sorkkatautia kotoperäisenä.\nMikäli suu- ja sorkkatauti ilmaantuisi nyt\nSuomessa, aiheuttaisi se merkittäviä taloudellisia tappioita maatalouden ja elintarviketeollisuuden lisäksi koko suomalaiselle yhteiskunnalle. Jo pelkkä tautiepäily aiheuttaisi\nkymmenien tai satojen eläinten teurastuksia,\nelintarvikeviennin tyrehtymisen sekä mahdollisesti ihmisten liikkumisen ja kokoontumisen\nrajoituksia. On arvioitu, että Iso-Britanniassa\nvuoden 2001 ja 2007 suu- ja sorkkatautiepidemiat aiheuttivat yli 10 miljoonan lampaan ja\nnaudan teurastuksen ja ruohojen tuhoamisen\nsekä noin 8 miljardin punnan tappiot.\nTyypillisesti SOTKRIHA-operaatioissa käytetään raskasta ajoneuvokalustoa ja liikutaan\nmaastossa, jossa voidaan joko suoraan tai välillisesti olla tekemisissä paikallisten koti- tai\nvillieläinten tai niiden jätösten kanssa. Tautien\nsiirtymiseen SOTKRIHA-alueelta Suomeen\non siten olemassa tunnistettu riski toimialueelta suoraan kotimaahan suuntautuvien lentojen\nsekä meritse tai maitse kotimaahan evakuoitavien ajoneuvojen, konttien, telttojen tai muun\nkaluston sekä myös henkilökohtaisten varusteiden kuten jalkineiden välityksellä.\nTautien siirtyminen voidaan kuitenkin estää\nyksinkertaisin rutiinitoimenpitein. Tärkein\nkeino on puhdistaa kaikki kalusto ja materiaali näkyvästä maa-aineksesta, pölystä ja muusta liasta. Tämän lisäksi puhdistusta on hyvä\ntäydentää desinfiointiaineilla, jotka tehoavat\nmyös virusvälitteisiin eläintauteihin. Huolellisesti suoritettu kaluston ja materiaalin tarkastus sekä mekaaninen puhdistus ja desinfektio estävät myös kasvitautien aiheuttajien\nsekä vieraiden eläin- ja kasvilajien leviämistä maasta toiseen.\nJo SOTKRIHA-operaation suunnittelussa tulee ottaa huomioon kaluston siirrot ja kotiuttaminen sekä tarvittavien puhdistustoimien\nEläintautivirukset voivat siirtyä maasta toiseen myös likaisten jalkineiden välityksellä.\nvaatimat järjestelyt. Operaatioihin osallistuva henkilöstö on koulutettava myös eläintautiriskeihin ja niiden ehkäisemiseen osana muuta\nSOTKRIHA-koulutusta. Tähän kuuluu ohjeet\nmm. henkilökohtaisen materiaalin ja jalkineiden puhdistuksesta kotimaahan suuntautuvien matkojen yhteydessä, paikallisten eläinten\nja niistä saatavien eläinperäisten elintarvikkeiden ja muiden tuotteiden (käsittelemättömät nahkatuotteet ja eläinten osat sekä maito,\nmaitotuotteet, liha, kananmunat) samoin kuin\nkasvien tai kasvien osien tuontikiellosta Suomeen sekä tuotantoeläintiloilla vierailukiellosta muutaman päivän ajan Suomeen paluun\nKansallisen ja EU-lainsäädännön lisäksi monen yksittäisen maan (esim. Suomi, Ruotsi ja\nNorja) puolustusvoimat ja mm. myös NATO\non laatinut ohjeita vastustettavien eläintautien\nkotimaahan leviämisen estämiseksi. Puolustusvoimien omat ohjeet päivitetään ja täydennetään vuoden 2015 aikana vastaamaan uudistunutta organisaatiota.\nMMM asetus vastustettavista eläintaudeista\nja niiden luokittelusta (843/2013)\nEviran kotisivut, www.evira.fi\nELT, Puolustusvoimien ylieläinlääkäri\nYmpäristöterveyden sektori, Sotilaslääketieteen keskus\nja päihteiden käytön ehkäisy\nPuolustusvoimien Terveystarkastusohjeen mukaan alkoholin ja laittomien päihteiden haitallinen käyttö ja riippuvuus voi johtaa palveluksen lykkäämiseen tai siitä vapauttamiseen.\nLaittomien huumeiden käytön, mukaan luettuna kannabiksen käytön, tulee olla kokonaan\nKannabiksen käyttö on lisääntynyt koko väestön tasolla viimeisen vuosikymmenen aikana.\nKannabiskokeilut eivät ole enää ääri-ilmiö, vaan yhä useammalla nuorella yksi päihdekokeilu muiden joukossa. Siksi on huolehdittava, ettei kannabiskokeiluista aiheudu nuorelle\nkohtuuttomia seurauksia koko loppuelämää ajatellen. 10 vuotta sitten päivitetyt Huumausaineiden vastainen työ Puolustusvoimissa -ohje ja Puolustusvoimien päihdeohjelma joutuvat jatkossa pohtimaan Puolustusvoimien suhdetta myös kannabikseen – erityisesti jos sen\nlaillisessa asemassa tapahtuu muutoksia.\nVuonna 2010 tehdyn huumekyselyn mukaan\nnuorista 15–24-vuotiaista 21 % kertoo käyttäneensä kannabista elinaikanaan ja nuorista aikuisista 25–34-vuotiaista 36 %. Nuorista aikuisista miehistä lähes puolet on ainakin\nkokeillut kannabista. Kuukausittain kannabista käyttäneiden määrä on kuitenkin pysynyt näissä ikäluokissa lähes ennallaan (noin\n3-4 % ikäluokasta), joten suurin osa käytöstä\non kokeiluja. (Hakkarainen ym. 2011, 402; ks.\nmyös Varjonen 2015) Viimeisin kouluterveyskysely vuodelta 2013 vahvistaa, että nuorten\nkannabisasenteet ovat höltyneet. Lukion 1. ja\n2. vuoden opiskelijoista 28 % hyväksyy marihuanan polttamisen silloin tällöin ja 8 % säännöllisen käytön. Ammattioppilaitosten 1. ja 2.\nvuoden opiskelijoilla nämä luvut ovat 29 % ja\n11 %. Pojat ovat tässä tyttöjä huomattavasti\nsallivampia. (Kouluterveyskysely 2013.)\nKannabiksen haitat ja vaikutus\nKannabiksen fyysiset haittavaikutukset riippuvat käyttömuodosta. Poltettuna haitat vastaavat tupakan aiheuttamia haittoja. Varusmiespalveluksen kannalta merkittävämpiä\novatkin psyykkiset haitat.\nAkuutti päihtyminen kannabiksesta kestää\nkorkeintaan joitain tunteja. Päihtymystilan\nkestoon vaikuttaa annostelutapa, keuhkojen li-\nmakalvolta imeytyminen on nopeaa ja suolistosta hitaampaa. Päihtymystilan kognitiiviset\nhaitat riippuvat aiemmasta käyttöhistoriasta.\nSatunnaiskäyttäjällä akuutti päihtyminen johtaa keskittymisen ja tarkkaavaisuuden heikkenemiseen. Päivittäiskäyttäjillä akuutti kannabiksen käyttö sen sijaan voi normalisoida\nnäitä – heillä päinvastoin abstinenssi heikentää tarkkaavaisuutta ja keskittymistä. Sekä satunnais- että päivittäiskäyttäjillä akuutti kannabispäihtymys aiheuttaa impulssikontrollin\nja työmuistin heikkenemistä. Toisin kuin alkoholihumala, kannabispäihtymys ei vaikuta ulkoisesti esimerkiksi puheen tuottamiseen,\nja on siltä osin hankalammin ulkopuolisen havaittavissa.\nSatunnaiskäyttäjillä vaikutukset kognitiivisiin funktioihin häviävät vuorokauden kuluessa akuutin päihtymystilan väistyttyä. Jatkuvan runsaan käytön jälkeen vaikutukset voivat\nkuitenkin näkyä viikkoja lopettamisen jälkeen. Haittavaikutukset ovat yhteydessä käyttömääriin.\nTerveystarkastusohjeen mukainen nollatoleranssi kannabiksen käytöstä palveluksen aikana onkin palvelusturvallisuuden kannalta lääketieteellisesti perusteltu. Kannabiksen\nakuutin käytön aiheuttamaa päihtymystilaa voi\nolla vaikea ulkoisesti havaita. Lisäksi akuutti\npäihtymys on selkeä palvelusturvallisuusriski.\nKannabis myös rajoittaa toimintakykyä lyhyen aikaa satunnaisen käytön jälkeen.\nPalvelusta edeltäneen käytön vaikutus palvelusturvallisuuteen tulee arvioida potilaskohtaisesti. Lopettamismotivaation ollessa kunnossa aiempi satunnainen kannabiksen käyttö\nei aiheuta merkittävää palvelusturvallisuusriskiä, vaikka virtsanäytteessä kannabis olisi edelleen tuoreen käytön merkkinä positiivinen. Toisaalta pitkäaikainen runsas käyttö\nvaikuttaa kognitioon pidempään, jolloin myös\nlopettamishetkestä tulee olla selvästi pidempi aika, ennen kuin vaikutukset keskushermostoon ovat poistuneet. Kannabiksen riippuvuuspotentiaali on kuitenkin satunnaisella\nkäytöllä pieni ja pääosin psyykkinen. Lopettamismotivaation ja käytön vaikutusten arvio\nvaatii luottamuksellista potilas-lääkärisuhdetta. Toisaalta perusyksikön havainnot palveluksessa pärjäämisestä on syytä huomioida\npäätöksiä tehtäessä – päihteiden pitkäaikaisvaikutukset yksilön kognitioon häviävät väestön keskihajonnan sisään.\nKannabiksen käytöllä ja psykoosin aiemmalla ilmaantumisella on todettu tilastollinen yh-\nteys. Yhteyden tarkempi luonne on kuitenkin\nedelleen epäselvä. Mielenterveysongelmien\nja kannabiksen käytön yhteys tulisi kuitenkin ottaa huomioon palveluskelpoisuutta arvioitaessa. Psykoosin ennakko-oireet ja sukutausta on hyvä kartoittaa vastaanotolla. Ei ole\nkuitenkaan perusteltua tehdä luokanmuutoksia ainoastaan kannabiksen tilastollisen psykoosiyhteyden vuoksi. Palveluksen lykkäys ei\nvaikuta tilastolliseen riskiin, ja toisaalta kaikkien kannabista kokeilleiden vapauttaminen\npalveluksesta ei liene realistista. Palveluksen\nkeskeyttävien asianmukainen jatkohoito tulee\nKannabiksen aineenvaihduntatuotteet varastoituvat rasvakudokseen ja käyttö voidaan\nhavaita virtsanäytteestä yli kuukausi käytön\npäättymisen jälkeen. Työterveyttä koskeneissa\ntutkimuksissa ei kannabisseulonnalla ole havaittu vaikutusta työturvallisuuteen. Kannabiksen testaaminen tulovaiheessa ei olekaan\nrutiinitoimenpiteenä perusteltua. Terveysasemien yhtenäisillä käytännöillä ja alokkaiden\ntietoisuudella siitä, ettei palvelusta edeltäneestä käytöstä rangaista, olisi käyttäjät saatavissa\nkiinni alkoholin käyttäjien tapaan terveyskyselyssä. Tällöin riskiryhmien päihteiden käyttöön voisi puuttua tehokkaammin palvelukseenastumisvaiheessa.\nNollatoleranssi aiemman kannabiksen käytön\nsuhteen ei ole perusteltua myöskään ehkäisevän päihdetyön kannalta. Jos palvelus keskeytyy, on palveluksen jatko myöhemmässä vaiheessa epätodennäköistä. Tällöin myös\npalveluksen tuoma motivaatio päihteiden käytön vähentämiseen poistuu. Kun palvelukseen\nastuvalla on motivaatio kannabiksen käytön\nlopettamiseen, tulisi hänelle antaa siihen ja\npalveluksen suorittamiseen mahdollisuus jos\npalvelusturvallisuuteen liittyvät tekijät sen\nmahdollistavat. Motivaation säilymiseen palveluksessa voi auttaa tieto palveluksen nollatoleranssista ja ajoittain otettavista kontrollinäytteistä, jotka osaltaan myös varmistavat\nKutsunnat ja palvelukseen astuminen voivat\nolla päihteitä käyttävän nuoren ainoa kontakti terveydenhuoltoon. Ammattihenkilön velvollisuus on pyrkiä vaikuttamaan nuoren haitalliseen päihteidenkäyttöön niin kannabiksen\nkuin muidenkin päihteiden osalta. Myös palveluksen keskeyttävällä on oikeus asialliseen\ntietoon kannabiksen haitoista. Tietoa on hyvä\nantaa niin terveydellisistä kuin esimerkiksi\npalveluskelpoisuuden muutoksen tuomista juridisista haitoista. Vaikuttavassa ehkäisevässä päihdetyössä korostuu nuoren kohtaaminen\nhänen omista lähtökohdistaan – ei asenteellinen ja riskejä korostava pelottelu. (Ks. Pylkkänen ym. 2009.) Huumeita käyttänyttä nuorta\nei tule leimata, vaan ohjata häntä omia voimavaroja ja mahdollisuuksia painottavan, tulevaisuuteen suuntautuvan keskustelun kautta.\nLaittomien päihteiden terveydellisten vaikutusten lisäksi olisi tärkeää keskustella asepalveluksessa olevien nuorten kanssa moninäkökulmaisesti kaikista päihteistä sekä\npäihteidenkäytön sosiaalisista ja taloudellisis-\nta vaikutuksista. Puolustusvoimissa tehtävän\nehkäisevän päihdetyön tulisi antaa nuorille aikuisille välineitä terveiden elämäntapojen ylläpitämiseen. Niin terveydenhuollon henkilöstön kuin koko varuskunnan henkilöstön olisi\nsyytä kiinnittää laajempaa huomiota terveydellisiä, sosiaalisia ja yhteiskunnallisia haittoja aiheuttaviin tupakkatuotteiden käyttöön\nja runsaaseen alkoholinkäyttöön. Annettavan\nohjauksen tulisi perustua tietoon, ei henkilöstön mielikuviin. Esimerkiksi kannabiksen kotikasvatuksen yleistyttyä kannabiksen yhteys\nmuuhun huumerikollisuuteen on selvästi heikentynyt.\nCrean, Rebecca & Crane, Natania & Mason, Barbara\n2011. An Evidence-Based Review of Acute and LongTerm Effects of Cannabis Use on Executive Cognitive\nFunctions. Journal of Addiction Medicine 5(1), 1-8.\nVaikuttava ja laadukas ehkäisevä päihdetyö ei\nperustu vain kieltoihin, kontrolliin ja tiedottamiseen, vaan se on pitkäjänteistä, yhteisiin\nkäytänteisiin, vuorovaikutukseen ja keskusteluun pohjautuvaa elämäntaitojen ja valintojen\ntukemista moninaisin menetelmin (Pylkkänen ym. 2009). Ehkäisevää päihdetyötä tulisi\nsuunnata sekä koko ikäluokalle että kohdennetusti riskiryhmille.\nMaunu, Antti 2014. Yöllä yhdessä. Yökerhot,\nbiletys ja suomalainen sosiaalisuus. Väitöskirja.\nSosiaalitieteiden laitoksen julkaisuja, 6. Helsinki:\nHelsingin yliopisto. Saatavana sähköisesti: https://helda.\nHuomiota tulisi kiinnittää yksilöiden lisäksi\nmyös nuorten ryhmäkäyttäytymiseen. Päihteidenkäyttö on leimallisesti sosiaalista toimintaa ja vastaa osaltaan nuorten aikuisten yhteenkuuluvuuden tarpeen tyydyttämiseen (ks.\nesim. Maunu 2014). Esimerkiksi varusmiesten\ntaukotupakoinnille tulisi löytää yhtälailla vapauden ja yhteenkuuluvaisuuden tunteita antavia vaihtoehtoja, jos tupakointiin palveluksessa halutaan todella vaikuttaa (Ojajärvi 2015).\nTupakoinnin aloittamisella on ainoana päihteenä havaittu olevan vaikutus muiden päihteiden käytön aloittamiseen, joten sen aloittamista tukevat käytännöt Puolustusvoimissa\nKannabiksen käytön ehkäisy ja palvelusturvallisuuden turvaaminen palvelusaikana ovat\nammattilaiselle varsin selkeitä tehtäviä. Haastavampaa työstä tulee pohdittaessa sitä, miten\nnuoren päihteiden käyttöön pystytään vaikuttamaan pitkälle varusmiesajan jälkeen ja turvaamaan näin myös toimintakykyinen reservi. Tässä työssä korostuu nuoren kohtaaminen\nsekä päihteiden käytön syiden ja ympäröivän\nyhteiskunnan asenteiden ymmärtäminen.\nHakkarainen, Pekka & Metso, Leena & Salasuo, Mikko\n2011. Hamppuikäpolvi, sekakäyttö ja doping. Vuoden\n2010 huumekyselyn tuloksia. Yhteiskuntapolitiikka\n76:4, 397-412. Saatavana sähköisesti: https://www.\nKouluterveyskysely 2013. Tulokset aiheittain: Päihteet\nja riippuvuudet. Päihteisiin liittyvät taulukot vuosilta\n2000/2001–2013. Saatavana sähköisesti. https://www.\nOjajärvi, Anni 2015. Terve sotilas! Etnografinen\ntutkimus varusmiesten terveystajusta sosiaalisena\nilmiönä. Nuorisotutkimusseuran julkaisuja, 163.\nPylkkänen, Sanna & Viitanen, Reijo & Vuohelainen,\nElsi 2009. Mitä on nuorisoalan ehkäisevä päihdetyö?\nLaadukkaan päihdekasvatuksen tukimateriaali.\nHelsinki: Humanistisen ammattikorkeakoulun sarja C.\nOppimateriaaleja. Saatavana sähköisesti: http://www.\nSzoke, A. & Galliot, A.M. & Richard, J.R. & Ferchiou,\nA. & Baudin, G. & Leboyer, M. & Schurhoff, F. 2014.\nAssociation between cannabis use and schizotypal\ndimensions. A meta-analysis of cross-sectional studies.\nPsychiatry Research 219(1), 58-66.\nVarjonen, Vili 2015. Huumetilanne Suomessa 2014.\nRaportti 1/2015. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos.\nSaatavana sähköisesti: http://www.julkari.fi/bitstream/\nLL, sotilaslääkäri/vs päällikkölääkäri,\nPreventiimi - valtakunnallinen nuorisoalan ehkäisevän\nB-ILMAISIMEN SOVELTUVUUS VARUSKUNTIEN\nHyvinvointiteknologian koulutusohjelman, sairaanhoitajan ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon opinnäytetyön ”B-ilmaisimen (PikoReal24) soveltuvuus varuskuntien terveysasemille” tavoitteena oli selvittää B-ilmaisimen soveltuvuutta varuskuntien terveysasemille ja\nB-ilmaisimella (PikoReal24), joka on reaaliaikainen, kenttäkelpoinen geenimonistuslaite,\nvoidaan tunnistaa biologisia taudinaiheuttajia. Varuskunnissa tyypillisiä taudinaiheuttajia ovat kausittaiset infektiosairaudet, kuten\neri influenssavirukset, adenovirus sekä norovirus. Samaa diagnostiikkalaitteistoa voidaan\nkäyttää kentällä myös tilanteessa, jossa epäillään taudinaiheuttajien tahallista levittämistä\nesimerkiksi poikkeusoloissa tai sotilaallisissa\nkriisinhallinta (SOTKRIHA) -operaatioissa.\nOpinnäytetyön tavoitteena oli selvittää PikoReal24-laitteen käytettävyyttä ja soveltuvuutta varuskuntien terveysasemien ja suojelulääketieteen käyttöön, myös kenttäolosuhteissa\ntoteutettavaksi. Opinnäytetyön tekijä perehtyi\nja kouluttautui PikoReal24-laitteiston käyttöön ja loi prosessin (DNA:n eristys ja reaaliaikainen PCR-analyysi) helppokäyttöiset\nkäyttöohjeet kenttäolosuhteisiin ja terveysasemille. Tavoitteena oli myös selvittää, minkälaista koulutusta hoitohenkilökunta tarvitsee\nlaitteiston käyttämiseksi, sekä ovatko prosessille luodut käyttöohjeet käytännöllisiä ja tarvetta palvelevia. Sairaanhoitajille toteutetussa\nlomakehaastattelussa huomioitiin myös kustannusnäkökulmaa prosessin toteuttamisessa.\nKoekäyttöjen ja lomakehaastattelujen pohjalta opinnäytetyössä luotiin laitteiston käytettävyydestä kyselylomakeluonnos, jota voidaan\njatkossa hyödyntää B-ilmaisimien kouluttamisessa.\nOpinnäytetyöntekijä perehtyi ja kouluttautui\nPCR-analyysin tekemiseen PikoReal24-laitteistolla Sotilaslääketieteen keskuksen tutkijan\nja laboratorioinsinöörin opastuksella. Kuusi\nPuolustusvoimissa työskentelevää sairaanhoitajaa osallistui Keuruun varuskunnan terveysasemalla opinnäytetyöntekijän ohjaamiin em.\nanalyysien ja laitteiston koekäyttötilanteisiin,\njonka jälkeen heille tehtiin lomakehaastattelu\nprosessin soveltuvuudesta varuskuntien terveysasemille ja kenttäolosuhteisiin. Vastaukset\nKoekäyttöjen ja lomakehaastattelujen vastausten perusteella voitiin päätellä, että PCR\n-analyysin tekeminen ja PikoReal24-laitteen\nkäyttäminen soveltuvat varuskuntien terveysasemien ja SOTKRIHA -operaatioiden käyttöön. Nopea tiedonsaanti taudinaiheuttajista\nkoettiin tärkeäksi, jotta voidaan aloittaa mahdollinen lääkehoito ja toteuttaa asianmukaiset\npotilaiden eristämistoimet välittömästi ja näin\nsaada myös tartuntaketju nopeasti katkeamaan. Todettiin, että nopea hoidon saaminen\nedistää varusmiesten palaamista täysipainoiseen koulutukseensa mahdollisimman nopeasti, kun sairaspäivien määrää voidaan näin\noleellisesti pienentää. Tällä koettiin olevan\nmerkitystä myös kansallisen turvallisuuden\nja varautumisen kannalta. Hyvin koulutetulla\njoukolla olisi näin myös poikkeusoloissa hyvä\noperatiivinen valmius. Pääosin prosessin nähtiin sopivan Puolustusvoimien terveydenhuoltoon. Hoitoalan pohjakoulutuksesta ajateltiin\nolevan hyötyä ainakin prosessissa mukana\nolevien aseptiikan, suojautumisen ja turvallisuuden osilta. PikoReal24-laitteen ja oheisvälineiden käyttämisen koettiin olevan helppoa.\nsi on ajankäytön kannalta haastava. Ajankäytön nähtiin järjestyvän enemmänkin resurssien\njärjestämisenä kuin ongelmana.\nKoulutukselta toivottiin henkilökohtaista perehdyttämistä prosessiin sekä käytännön harjoituksia. Luodut ohjeet PCR-analyysin toteuttamiseksi PikoReal24-laitteella todettiin\nselkeiksi, käytettäviksi ja prosessia tukeviksi.\nOpinnäytetyöstä nousi selkeästi tarve vertailla PikoReal24-laitteen kustannustehokkuutta\nterveysasemilla käytettynä verrattuna ostopalvelun aiheuttamiin kustannuksiin. Kannettavan PCR-laitteen testaaminen kenttä- ja\npoikkeusoloissa, ja myös haastavissa ympäristöolosuhteissa, nousee yhdeksi mahdolliseksi jatkotutkimusaiheeksi. Myös jatkokehitys PCR-laitteille ja reagensseille, esimerkiksi\nhelpompien ja nopeampien sovelluksien sekä\nkylmäkuivattujen reagenssien kehittäminen,\nselkeyttäisi ja yksinkertaistaisi menetelmän\nHaasteina prosessin toteuttamiselle koettiin terveysasemien erilaiset toimintatavat\nja tarvittavan tilan saatavuus, mukaan lukien kylmäsäilytyksen mahdollisuus. Kenttäolosuhteissa prosessin toteuttamisen todettiin\nedellyttävän vähintäänkin sääsuojan järjestämistä. Kaikkien vastaajien mukaan proses-\nRajavartiolaitoksen ylilääkäri, lääkintäeversti Timo Sahi nimitettiin Puolustusvoimien ylilääkärin virkaan 1.6.1996 ja\nsamalla päivämäärällä hänet ylennettiin\nTimo Lauri Juhani Sahi syntyi Hattulassa\n1.8.1943. Hänen isänsä oli kirkkoherra, rovasti Lauri Sahi ja äitinsä kansankoulunopettaja Taimi Luukkaa. Sahi kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta v. 1961 ja suoritti\ntämän jälkeen varusmiespalveluksensa Porin\nPrikaatissa. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta v. 1968 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi v. 1974,\nväitöskirja käsitteli laktoosin malabsorptiota.\nHänelle myönnettiin yleislääketieteen erikoislääkärin oikeudet v. 1977 ja työterveyshuollon erikoislääkärin oikeudet v. 1985; sotilaslääketieteen erityispätevyyden hän sai v. 1996.\nMaster of Science –tutkinnon epidemiologiassa hän suoritti Harvardin yliopistossa (USA)\nv. 1977. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin\nkansanterveystieteen dosentiksi Helsingin yliopistoon.\nSahi tuli Puolustusvoimien palvelukseen Kaartin pataljoonan sotilaslääkäriksi 1.2.1971. Helsingin alueen sotilaslääkärien työnjaon mukaisesti hän toimi ajoittain myös muiden\nsotilaslaitosten lääkärien sijaisena sekä palkkiotoimisena sotilaspiirin lääkärinä. Lääkintäkapteeniksi hänet ylennettiin 21.4.1972.\nKaartin pataljoonan vuosina Sahi oli useaan otteeseen virkavapaalla toimiessaan mm.\nkansanterveystieteen professorina Tampereen\nyliopistossa sekä tutkijastipendiaattina Harvardin yliopistossa v. 1975–77. Hänet nimitettiin sotilasylilääkärin toimeen määrättynä\nPääesikunnan lääkintäosaston lääkintätoimiston päälliköksi 1.7.1977 ja ylennettiin lääkintämajuriksi 1.10.1977. Samasta vuodesta\nTimo Sahi toimi Puolustusvoimien\nalkaen Sahi sai hoidettavakseen myös Rajavartiolaitoksen sivutoimisen päällikkölääkärin tehtävän. Lääkintäeverstiluutnantiksi Sahi\nylennettiin 6.12.1982. Hänet nimitettiin lääkintäosaston päällikön virkaan 1.9.1984. Tämän viran hoito jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi, kun hänet nimitettiin rajavartiolaitoksen\nensimmäiseksi päätoimiseksi ylilääkäriksi\n1.4.1985. Rajavartiolaitoksessa hän toimi seuraavan yhdentoista vuoden ajan tiiviissä yhteistyössä Puolustusvoimien lääkintähuollon\nkanssa. Hän toimi mm. silloisen Puolustusvoimien ylilääkärin lääkintäkenraaliluutnantti Kimmo Koskenvuon johdolla toimitettujen\nkirjojen ”Sotilasterveydenhuolto” (1989) ja\n”Kenttälääkintä. Ensihoidon perusteet” (1993)\ntoimituskunnissa. Lääkintäeverstiksi hänet\nylennettiin v. 1989. Sahi palasi puolustusvoimiin tultuaan nimitetyksi Puolustusvoimien\nylilääkärin virkaan 1.6.1996. Hänet ylennettiin samalla päivämäärällä lääkintäprikaati22\nkenraaliksi ollen näin ensimmäinen erikoisupseeri kyseisessä uudessa sotilasarvossa.\nLääkintäkenraalimajuriksi hänet ylennettiin\n6.12.2002. Puolustusvoimien ylilääkärin virasta hän sai eron säädetyn eläkeiän perusteella 31.8.2003.\nPuolustusvoimien ylilääkäriksi Timo Sahi tuli\naikana, jolloin edellisen ylilääkärin johdolla oli pantu toimeen useita olennaisia uudistuksia ja nostettu selvästi Puolustusvoimien\nlääkintähuollon toiminnallista tasoa. Yleiset\nvaltiontaloudelliset ongelmat ja kehittymässä\noleva ulkoistamisajattelu aiheuttivat kuitenkin\nLeimaa-antavaa Sahin ylilääkärikaudelle oli\nvuosia kestänyt selvitystyö Puolustusvoimien lääkintähuollon järjestämisen ja organisaation vaihtoehdoista. Selvitystyötä tehtiin puolustusministeriön ohjauksessa ja käyttäen osin\nulkopuolista konsulttiyritystä. Ensimmäinen\naskel lääkintähuollon uudelleen järjestämisessä oli Pohjan Sotilassairaalan lakkauttaminen\nOulusta ja sen tuottaman erikoissairaanhoidon\nulkoistaminen Kainuun sairaanhoitopiirille eli\nkäytännössä Kajaanin keskussairaalalle vuoden 2000 alusta lukien. Tästä ulkoistamisesta\nsaatujen kokemusten ja selvitystyön tuloksena\npuolustusministeriö linjasi Sahin virkakauden\njälkeen että Puolustusvoimien koko erikoissairaanhoito ulkoistetaan siviilin sairaanhoitopiireille ja samalla niiltä hankitaan myös\nvarusmiesten terveydenhuollossa tarvittavat\nlääkkeet ja lääkintämateriaali. Tämä tarkoitti\nsekä Keskussotilassairaalan eli Tilkan että Sotilasapteekin lakkauttamista, jotka toteutettiin\nsittemmin vuoden 2005 lopussa.\nToinen erityispiirre Sahin virkakaudelle oli\nkansainvälisen toiminnan lisääntyminen.\nNATO:n rauhankumppanuustoiminta käynnistyi myös lääkintähuollossa osallistumalla\nNATO:n erilaisiin harjoituksiin, työryhmiin\nja kokouksiin. Puolustusvoimien lääkintähuollon edellä mainittuun selvitystyöhön kuului myös perehtyminen muiden maiden puolustusvoimien lääkintähuollon periaatteisiin\nja kokemuksiin Ruotsissa, Itävallassa ja IsoBritanniassa. Tutustumiskäyntejä tehtiin myös\nmm. Saksan, Sveitsin ja Viron puolustusvoimien lääkintähuoltoon.\nMerkittävin kansainvälisen toiminnan panostus oli kuitenkin, kun Sahin aloitteesta ryhdyttiin valmistelemaan anomusta International Committee of Military Medicinen\n(ICMM) maailmankongressin järjestämiseksi Suomessa vuonna 2000. Sahi oli aiemmin\ntoiminut Suomessa vuonna 1983 järjestetyn\nICMM:n Nuorten Sotilaslääkärien Kansainvälisen Kurssin pääsihteerinä. ICMM:n yleiskokous v. 1998 Wienissä myönsikin kyseisen\nkongressin järjestämisen Suomen puolustusvoimille ja Sahi valittiin järjestön varapresidentiksi. Kongressin ja sen yhteydessä pidetyn ICMM:n yleiskokouksen järjestäminen\noli Puolustusvoimien lääkintähuollolle suuri\nurakka, jossa saatujen palautteiden perusteella\nonnistuttiin hyvin. Ikään kuin maailmankongressin kenraaliharjoituksena järjestettiin myös\nPohjoismainen Sotilaslääketieteen Kongressi\nSuomessa vuonna 1999.\nICMM:n 33. maailmankongressi pidettiin Espoon Dipolissa kesäkuussa 2000. Varsinaisia\nosanottajia oli 590 ja seuralaisineen yli 700\nkaikkiaan 57 maasta. Huomattavimmat vieraat olivat eri maiden ase- ja puolustusvoimien\nylilääkärit. Kenraaleja oli lähes 60, ehkä suurin määrä ulkomaalaisia kenraaleja maassamme yhdellä kertaa. Tieteellisiä esityksiä pidettiin kongressissa yli 300. Yhtenä pääteemana\noli Suomen aloitteesta sotilaan toiminta kylmissä oloissa. Kongressiin sisältyi myös laaja\nkulttuuriohjelma sekä kaupallinen ja suomalaista kenttälääkintää esitellyt näyttely.\nICMM:n sääntöjen mukaan järjestön presidentin tehtävät siirtyivät kongressin yhteydessä pidetyssä yleiskokouksessa järjestäjämaan\nylilääkärille eli Sahille seuraavaksi kahdeksi\nvuodeksi. Yleiskokous kutsui myös kongressin pääsihteerinä toimineen lääkintäeversti Ari\nPeitson ICMM:n kunniajäseneksi. Sahi toimi\npuheenjohtajana ja kongressin presidenttinä,\nminkä jälkeen hän oli vielä komitean past-presidenttinä ja kutsuttiin kunniapuheenjohtajaksi v. 2004.\nKenttälääkinnässä käynnistyi Sahin virkakaudella hoitopaikkojen ja niiden kalustojen modernisointi. 1980-luvun alussa muodostettu\nkenttälääkinnän hoitopaikkojen ketju, sidon23\ntapaikka, joukkosidontapaikka, sairaankuljetusasema ja kenttäsairaala korvattiin ensihoitopaikka, ensihoitoasema ja ensihoitokeskus\n-ketjulla. Uusien hoitopaikkojen henkilöstöja varusteratkaisujen kokeilut pääsivät käyntiin sotaharjoituksissa Sahin virkakauden loppupuolella.\nSahin johdolla aloitettiin vuosittaiset Sotilaslääketieteen päivät, ja näillä päivillä sekä Puolustusvoimien lääkintähuollon omat tutkijat\nettä siviilin yhteistyökumppanit raportoivat\nvalmistuneista ja meneillään olevista sotilaslääketieteellisistä tutkimusprojekteista. Sahin\naloitteesta myös perustettiin Lääkintähuollon\nPekka Somer -palkinto mm. ammatissaan ansioituneiden sotilaslääkärien palkitsemiseksi, palkintoesineenä toimii Puolustusvoimien\npistinkilpi. Sahin työhön lääkärinä kuului sotilaslääketieteen ohella keskeisesti tutkimustyö kansanterveyden kannalta tärkeillä alueilla\nmyös ulkomailla, mikä sotilaallisen virka-aseman nousun myötä jäi pakostakin syrjemmälle. Kuitenkin vielä vuosina 1989–91 hän toimi vierailevana tutkijana Harvardin yliopiston\nSchool of Public Health´ssa ja vierailevana\nprofessorina Albertan yliopistossa Edmontonissa. Kiinnostus Harvardiin on jatkunut: Sahi\noli Harvard Club of Finlandin perustajajäsen\nja hallituksen jäsen vuodesta 1996 ja varapuheenjohtaja 2005–12 (kunniajäsen 2013). Sahi\non jatkanut myös väitöskirjansa aiheen eli laktoosi-intoleranssin tutkimustyötä, ja hän mm.\ntoimi tutkimusryhmässä, joka paikallisti laktoosi-intoleranssin geenin vuonna 2002. Hänen tieteellinen julkaisutoimintansa on jatkunut eläkkeelle siirtymisen jälkeenkin useiden\ntutkijaryhmien jäsenenä ja yhtenä kirjoittajana arvostettujen lehtien tutkimusartikkeleissa\nhän on ollut lähes sata kertaa.\nSahi on hoitanut lukuisia luottamustoimia\nsekä virassa ollessaan että edelleen eläkevuosinaan. Hän on itse todennut, että luottamustehtävien hoitaminen on hänelle olennaista\nelämänsisältöä, koska hänellä on kiinnostusta\nmonenlaisiin asioihin ja halu vaikuttaa siihen,\nmiten asiat kehittyvät.\nPuolustusvoimien ylilääkärin virkaan kuuluvia luottamustoimia Sahi hoiti mm. Ter-\nveydenhuollon poikkeusolojen neuvottelukunnassa, Maanpuolustuksen tieteellisessä\nneuvottelukunnassa MATINEssa, Suomen\nPunaisen Ristin neuvostossa ja ensiaputoimikunnassa, Veripalvelun johtokunnassa ja\nSPR:n ensiaputoimikunnan puheenjohtajana\ntoimiessaan hän johti myös täysin uudistetun\nSahi on toiminut myös mm. Terveydenhuoltolääkärit ry:n sihteerinä ja lähes 20 vuotta Yrjö\nJahnssonin säätiön tutkimussihteerinä ja tutkimusjohtajana. Suomen Lääkintäupseeriliiton\npiirissä Sahi tuli Sotilaslääketieteellisen Aikakauslehden toimitussihteeriksi 1978 ja siirtyi\nsitten päätoimittajaksi vuosiksi 1982–89. Hän\nsai Liiton ansiomerkin v. 1991 ja valittiin kunniajäseneksi v. 1996.\nJo nuorena alkanut liikuntaharrastus on johtanut myös useihin luottamustehtäviin urheilun, etenkin kuntoliikunnan alueella. Tämä\non jatkunut myös eläkkeelle siirtymisen jälkeen. Sahi on toiminut mm. Suomen Urheilulääkäriyhdistyksen hallituksen jäsenenä 197276 ja sihteerinä 1973-76 (kunniajäsen 2010),\nyleisurheilun EM-kisojen 1994 lääkintävaliokunnan jäsenenä ja kisakylän ylilääkärinä, Suomen Kuntoliikuntaliiton puheenjohtajana 1999-2009 (kunniapuheenjohtaja 2011),\nSuomen Liikunnan ja Urheilun hallituksen jäsenenä, yleisurheilun MM-kisojen 2005 lääkintävaliokunnan jäsenenä ja kisakylän ylilääkärinä sekä Suomen Kunto ja Virkistys Oy:n\nhallituksen puheenjohtajana 2004-10.\nEhkä huomattavimmat Sahin luottamustoimet löytyvät kuitenkin kirkollisen maallikkotoiminnan alueelta. Kotiseurakuntansa Kannelmäen seurakuntaneuvoston jäseneksi hän\ntuli 1979 samoin kuin Helsingin seurakuntayhtymän yhteisen kirkkovaltuuston jäseneksi. Molemmissa hän on toiminut myös varapuheenjohtajan tai puheenjohtajan tehtävissä.\nSuomen evankelisluterilaisen kirkon kirkolliskokouksen jäseneksi hänet valittiin ensi kerran 1988 ja nyt on menossa seitsemäs nelivuotiskausi 2012–16. Vuodesta 1996 lähtien hän\non toiminut kirkolliskokouksen varapuheenjohtajana. Hän on kuulunut myös Helsingin\nICMM:n yleiskokous Pietarissa v. 2005. Kuvassa komitean puheenjohtajisto ja pääsihteeristö.\nhiippakunnan hiippakuntavaltuustoon vuodesta 2004 ja toiminut sen puheenjohtajana.\nSahin mielestä seurakunnan merkitys korostuu erityisesti ihmisen elämän käännekohdissa, jolloin lapsille, nuorille, perheille ja myös\nikäihmisille on tarjottava turvallinen kasvun,\nkehityksen ja yhdessäolon paikka. Tätä ajatusta hän on toteuttanut myös osallistumalla laajalti nuorison tukemista harjoittavien järjestöjen toimintaan.\nSahi oli myös Helsingin yliopiston alumni ry:n\nperustajajäsen ja ensimmäinen puheenjohtaja\nv. 1990–1995. Lahjoituksista hänen 70-vuotispäivänään 2013 on muodostettu rahasto, jonka tarkoituksena on myöntää matka-apurahoja\nnuorille tutkijoille väestön terveyttä edistävään, erityisesti liikuntaan tai ravitsemukseen\nkohdistuvaan tutkimukseen tai kansatieteelliseen tutkimukseen liittyviin matkoihin.\nSahille on myönnetty seuraavat kunniamerkit: Suomen Leijonan Ritarikunnan komentajamerkki, Sotilasansiomitali, Sotainvalidien\nansioristi, Rajavartiolaitoksen ansioristi, Väestönsuojelun 1 lk:n ansiomitali, Viron puolustusvoimien ansiomitali, Suomen Lääkintäupseeriliiton ansiomerkki, Maanpuolustusmitali,\nSuomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultainen ansioristi, Rintamaveteraaniliiton kunniaristi ja Hämäläis-Osakunnan kunniamerkki.\nEsimiehenä Sahi muistetaan asiallisena, tarkkana ja vaativana henkilönä, joka kuitenkin\npystyi hyvin ottamaan huomioon myös toisen\nosapuolen näkemykset. Vapaammissa merkeissä hän on joviaali ja seurallinen. Virkakaudellaan lisääntyneessä kansainvälisessä kanssakäymisessä hänen sujuva kommunikointinsa\nja seuramiehen taitonsa pääsivät oikeuksiinsa.\nTutustuminen muiden maiden puolustusvoimien lääkintähuoltoon poiki useita ylilääkärien vastavierailuja Suomeen, jolloin Sahi toimi\nvieraanvaraisena isäntänä, veipä hän Iso-Britannian puolustusvoimien ylilääkärin jopa\nyölliselle pöllöretkelle Hämeeseen.\nSahi on naimisissa lehtori Sinikka Kallion\nkanssa ja heillä on poika ja kaksi tytärtä. Sahin\nharrastuksiin kuuluu kuntoliikunta, linnut ja\nCastrén M, Ekman S, Martikainen M, Sahi T, Söder J,\ntoim. Suuronnettomuusopas. Helsinki: Duodecim, 2006.\nEnattah NS, Sahi T, Savilahti E, Terwilliger JD,\nPeltonen L, Järvelä I. Identification of a variant\nassociated with adult-type hypolactasia. Nat Genet\nKoskenvuo K, Peitso A, Sahi T, toim.\nSotilasterveydenhuolto. Helsinki: Pääesikunnan\nterveyden-huolto-osasto, 1989, 1990, 1996.\nKoskenvuo K, Peitso A, Sahi T, toim. Kenttälääkintä.\nEnsihoidon perusteet. Helsinki: Pääesikunnan\nPakkila-Harju M., toim. Suomen lääkärit 2012 Finlands\nläkare. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 2013.\nSahi, T. The inheritance of selective adult-type lactose\nmalabsorption. Scand. J. Gastroent. 9 (suppl. 30): 1-73,\nSahi T, Castrén M, Helistö N, Kämäräinen l, Könönen P.\nEnsiapuopas. Helsinki: Duodecim ja Suomen Punainen\nsukututkimus. Eläkkeelle jäätyään on lintujen\nbongaukselle jäänyt aiempaa enemmän aikaa,\njolloin jonkin harvinaisen lajin näkemiseksi Sahi on saattanut ajaa satojen kilometrien\nmatkoja. Myös kuntoliikuntaan hän on panostanut täysillä. Vuosien varsilla niin maratonit\nkuin Lääkärikympitkin tulivat tutuiksi.\nMaratoneja hän on juossut seitsemän kertaa,\nensimmäisen Bostonissa v. 1976.\nSahi T. Suomalainen sotilaslääketiede tänään ja\nSotilaslääketieteellisen Aikakauslehden merkitys.\nVirtanen H. Upseeri ja lintumies Timo Sahi.\nKansanterveys lääkintäkenraalin elämäntyönä.\nWiklund S. (toim.) Timo Sahi jatkaa yhteisen\nkirkkovaltuuston puheenjohtajana. Kirkko ja kaupunki,\nAnn Med Milit Fenn 2001;76(4):251-6.\nSahi T. Puolustusvoimien ylilääkärit –kirjoitussarja.\nSotilaslääketieteen aikakauslehti 2/2009 - 2/2014.\nPuolustusvoimat, kirjoittajan kokoelmat\nSahi T. Genetics and epidemiology of adult-type\nhypolactasia with emphasis on the situation in Europe.\nScandinavian Journal of Nutrition 2001;45:161-2.\nMatkani Puolustusvoimien työterveyshuollossa\nLähdin tälle työmatkalleni 5.6.1978, puolustusvoimien lippujuhlan jälkeisenä päivänä. Silloin lippujuhlapäivä oli vielä palkallinen vapaapäivä. Matka alkoi Keskussotilassairaala\n1:stä, Tilkasta, Helsingistä, ja on päättymässä Sotilaslääketieteen keskukseen, toimipaikkana Tukholmankatu Helsinki. Tammikuun 2015 lopussa saavutin eroiän, mutta olen jatkanut määräaikaisessa virkasuhteessa. Työtehtäväni ovat edenneet osasto- ja poliklinikkatyön\nkautta työterveyshuollon tehtäviin.\nAloittaessani Puolustusvoimissa vastavalmistuneena sairaanhoitajana en osannut aavistaa,\nmitä kaikkea vuodet Puolustusvoimien terveydenhuollossa tulevat pitämään sisällään. Tilkastakaan ei ollut muuta tietoa kuin että se on\nsotilassairaala. Tilkka osoittautui kuitenkin\nennen kaikkea tavalliseksi sairaalaksi, missä\nhoidettiin eri erikoisalojen potilaita.\nEnsimmäiset kolme vuotta menivät kolmivuorotyössä eri vuodeosastoilla ja suurimmaksi\nosaksi poliklinikkatyössä. Mielenkiintoinen\najanjakso oli olla ns. upseeriosastolla, mis-\nsä hoidettiin upseereiden lisäksi myös eri erikoisalojen lääkäreiden yksityispotilaita.\nSopeutuminen vuorotyöhön ei kuitenkaan\ntuntunut luontevalta, joten päätin hakeutua\nlisäkoulutukseen ja sitä kautta päivätöihin.\nKoulutuksen aikana kiinnostuin työterveyshuollosta ja näytti siltä, että työni Puolustusvoimissa loppuisi. Valmistuttuani minulle\nkuitenkin tarjottiin mahdollisuutta aloittaa Tilkan henkilökunnan työterveyshoitajana, ja tähän tilaisuuteen tietenkin tartuin. Sainhan olla\naloittamassa uutta toimintaa.\nAune Hulkkonen työterveyshoitajana Tilkassa 1980-luvun alussa.\nMuutama vuosi tästä eteenpäin Tilkkaan oltiin\nperustamassa Työterveyshuollon konsultaatioyksikköä ja minua pyydettiin siihen mukaan.\nJälleen alkoi uusi toiminta ja uteliaana päätin\njäädä katsomaan, mitä se tuo tullessaan. Näin\naloitin Puolustusvoimien vastaavana työterveyshoitajana. Tämä veikin sitten täysin mukanaan ja 37 vuotta Puolustusvoimissa tuli\ntäyteen 5. kesäkuuta 2015.\nTyöni on alkuvuosien sairaalatyön jälkeen ollut tavalla tai toisella kaikkea työterveyshuoltoon liittyvää; mm. suunnittelua ja ohjausta,\ntäydennyskoulutusten järjestämistä (järjestimme myös alkuvuosina omia Puolustusvoimien\nkahden viikon työterveyshuollon peruskursseja), Puolustusvoimien työterveyshuollon korvaushakemuksen laatimisen koordinoimista,\nPuolustusvoimien valtakunnallisten kuntoutusten koordinoimista, yhteistyötä ja neuvontaa niin puolustusvoimien sisällä kuin ulkoisten palveluntuottajien suuntaan. Tehtäväkenttä\non ollut varsin laaja sekä monipuolinen.\nMikä saa pysymään samassa työssä\nNäin taaksepäin katsottuna työssäni on ollut\nmonia asioita, jotka ovat auttaneet jaksamaan\nOlen saanut olla työyhteisössä, missä yhteistyö lähimpien työkaverien kanssa on ollut toimivaa, vaikka henkilöt ovat vaihtuneet.\nTyöskentely on tapahtunut positiivisessa ja rakentavassa työilmapiirissä.\nAsiakkailta ja yhteistyökumppaneilta saatu\nsuora positiivinen palaute on kannustanut vaikeidenkin aikojen yli. Positiivinen palaute on\nsaanut tuntemaan, että on tehnyt jotain hyödyllistä ja siksi tätä työtä on kannattanut tehdä.\nJohtolankana on ollut riippumattomuuden ja\npuolueettomuuden säilyttämien niin työnantajan kuin työntekijöiden suuntaan. Työterveyshuollossa ei tule olla kummankaan osapuolen\nPuolustusvoimien työterveyshuolto on mennyt eteenpäin valtakunnallisia linjauksia noudattaen, joskus ehkä pienin taka-askelin tai\nhetkellisesti paikallaan pysyen johtuen esim.\nhenkilöstön vaihtuvuudesta ja resurssipulasta. Haasteita on riittänyt, joskus ehkä hieman\nyliannoksenakin, mutta niistä on selvitty tavalla tai toisella.\nTyöni on ollut hyvin itsenäistä ja välillä yksinäistäkin, koska usein työpari on puuttunut\nkokonaan. Valmista käsikirjoitusta ei ole ollut\nja tämä on tehnyt matkasta hyvin haasteellisen ja samalla mielenkiintoisen. Toisinaan yhteisen kielen ja yhteisymmärryksen löytyminen on vaatinut ponnisteluja. Haasteellista on\nollut myös varusmiesten terveydenhuollon ja\npalkatun henkilöstön työterveyshuollon yhteensovittaminen. Mielestäni nämä toiminnot\nkuitenkin tukevat toisiaan, sillä uskon, että jos\nhenkilöstö voi hyvin, se heijastuu myös varusmiesten hyvinvointiin.\nOnneksi matkaa ei ole tarvinnut tehdä yksin,\nmatkakumppaneita on ollut useita ja he ovat\nmyös vaihtuneet matkan aikana. Hyvä yhteistyö on kuitenkin ollut voimavara myös tämän\nMatkalle kannattaa uskaltaa lähteä aina uteliain ja luottavaisin mielin, niin on monta kokemusta rikkaampi matkan päättyessä.\nLämmin kiitos kaikille matkassa mukana olleille.\nTällä palstalla esittelemme Sotilaslääketieteen keskuksen henkilöstöä. Tätä kysyimme:\n1. Mikä sai sinut hakeutumaan Puolustusvoimille töihin?\n2. Minkälaisia odotuksia sinulla oli työsi suhteen ja ovatko ne täyttyneet?\n4. Mitä erityisesti haluaisit saavuttaa? (lyhyellä ja/tai pitkällä aikavälillä,\ntyössä tai muussa elämässä)\n5. Mitkä seikat sinulle ovat tärkeitä työviihtyvyyden kannalta?\n6. Tärkeimmät arvosi?\n7. Kenet haluaisit tavata ja miksi?\n1. Olen tehnyt pitkään kliinisen lääkärin työtä\nsairaalamaailmassa ja Puolustusvoimien työpaikkailmoitus vaikutti kiinnostavalta. Epäröin aluksi, mutta Ilkka Mäkitie kannusti minua hakemaan virkaa.\n2. Odotin työtä, joka vaatii paljon itsenäistä työskentelyä ja jossa on paljon kehittämismahdollisuuksia. Odotukseni ovat osin täyttyneet.\n3. Olen aika temperamenttinen ja haluan päästä finaaliin suhteellisen sukkelaan. Työpaikkani on kuitenkin kuin iso valtamerialus, jonka\nkurssi kääntyy hitaasti. Eli malttia tarvitaan.\n4. Aloitin alkuvuodesta uuden harrastuksen ja\nlyhyelläkin aikajaksolla haluan kehittyä siinä\nparemmaksi. Olen pohtinut, miksi ihmeessä\nen aloittanut sitä jo viisi vuotta aikaisemmin.\n5. Asioita voi aina tehdä paremmin ja siksi\nniiden kehittäminen ainakin noin teoriatasolla on tärkeää. Ryhmätyöskentely on monesti\nantoisampaa kuin pohtia asioita yksin omassa\noffisessa. Ryhmätyöskentely on osoittautunut monesti tehokkaimmaksi tavaksi tuottaa\nhyvä lopputulos. Aina joku ryhmän jäsen tietää paljon joltakin saralta ja joku toinen joltakin muulta.\n6. En kauheasti ajattele arvoja sellaisenaan arjessani. Elämän arvoja tulee ajateltua ääneen\nystävien kanssa ehkä vasta pikkutunneilla. Ar-\nTuula Hannila-Handelberg, Puolustusvoimien\nepidemiologi, Kenttälääkinnän palveluyksikkö\nvoja on tahdottu tuputtaa monissakin toimintaympäristöissä ihan kyllästymiseen saakka.\nVanha naistenlehtien klisee onnellisuudesta pitää kuitenkin edelleen kutinsa, sillä onni\nlöytyy elämän pienistä asioista. En usko, että\nikävät asiat jalostavat, mutta niiden yli pitää\n7. On monia henkilöitä joita haluaisin tavata\nuseammin, mutta joita tapaan turhan harvoin.\nLyhyellä tähtäimellä haluan tavata paria vanhaa luokkakaveriani, joiden kanssa ollaankin\njärjestämässä tapaamista pitkästä aikaa.\n8. Olen lukenut viime aikoina lähinnä pohjoismaisia dekkareita. Viimeksi luin Lotte ja Soren Hammerin kolme kirjaa (Saastat, Kaikella on hintansa, Yksinäisten sydänten kerho).\n9. Elämän viisaus on sitä, että oppii virheistään tekemään asioita paremmin. Minulla paljon muitakin ohjeita, joita olen erityisesti ko-\ntona yrittänyt jakaa läheisilleni; niitä onneksi\nmuistellaan hyvällä. Eräästä kirjasta löysin\nlauseen: Jos sinulla on kaksi rahaa, osta toisella leipää ja toisella kukkia. Se kolahti heti\nja antoi oikeutuksen joillekin toimintatavoilleni (kyseessä on vanha venäläinen tai kiinalainen aforismi?).\n2. Odotin mielenkiinnolla kokonaan uudenlaista yrityskulttuuria, ja opittavaa onkin\npiisannut, vuoden työskentelyn jälkeen edelleenkin moni asia on vasta hahmottumassa.\n3. Malttamattomalle luonteelle on ollut opettelua tietojärjestelmien sietämisessä, vaikka aiemminkin kärsivällisyyttä sai harjoittaa potilastietojärjestelmien kanssa.\nAntti-Jussi Ämmälä, psykiatrian\nylilääkäri, Kenttälääkinnän palveluyksikkö\n1. Vuoden 2006 alussa, kun oltiin siirrytty\nkumppanuussopimuksin toteutettavaan erikoissairaanhoitoon, kysyi silloinen esimieheni HUS:ssa, voisinko tilapäisesti oman toimen\nohella ryhtyä tekemään konsultaatioita puolustusvoimille. Tästä lähti yhteistyö Puolustusvoimien kanssa, aluksi varusmies- ja sotilasopiskelijoiden konsultaatioina ja laajentuen\nmyöhemmin myös kriisinhallintatehtävissä\npalvelleiden konsultointiin. Tuhatkunta varusmiestä ehti reilun kahdeksan vuoden aikana kulkea läpi, ennekuin vaihdoin kokonaan\nPuolustusvoimien palvelukseen. Opin paljon\nmyös oto-hommien tilapäisyydestä.\n4. Pyrin välttämään sitku-elämää ja keskittymään siihen, mitä tässä hetkessä on tarjolla.\nPäämääriä tulee olla, mutta itseisarvoista suorittamista pyrin välttämään. Tällä hetkellä hurjasti kiinnostaa unen biologia ja unen merkitys\nterveydelle ja hyvinvoinnille. Vietämme kolmanneksen elämästämme unessa, mutta silti\nkiinnitämme ihan liian vähän huomiota siihen.\n5. Olen utelias luonne, ja innostun uusista asioista ja haasteista. Työssä viihtymisessä minulle tärkeää on, että haasteita on sopivasti tarjolla, ja että niihin on mahdollisuus tarttua ja\n6. Oikeudenmukaisuus, ihmisarvon kunnioittaminen kaikilla ja kaikissa tilanteissa, avoimuus.\n7. Äidin puolen isoisääni en ehtinyt koskaan\ntavata. Hänellä on ilmeisesti ollut kiinnostava\nelämä, olisi ollut kiva kuulla siitä.\n8. Mika Aaltosen ja Rolf Jensenin Renessaince societyn.\n9. Ei ole erityistä elämänohjetta, pyrin elämään arvojeni mukaisesti.\n2. Hyvät odotukset ja mielestäni ne ovat täyttyneet varsin hyvin. ”Kahta en vaihtais, toinen\non kravatin väri ja toinen on valtionlippu.”\n3. Jatkuvat muutokset ... ja loppua niille ei\n4. Eläkkeen. Se alkaa olemaan jo niin lähellä, että sitä alkaa tavoittelemaan ja odottelemaan tulevaksi.\n5. Hyvä työyhteisö, huumori, yhteishenki, tiimityöskentely, toimivat työvälineet.\n6. Luottamus, rehtiys, muiden ihmisten huomioiminen ja kunnioittaminen, isänmaallisuus.\nPetri Wessman, yliluutnantti,\nesikunnan operatiivinen osasto\n1. Silloinen pikkupoikamainen kiinnostus\npanssarivaunuihin sekä järjestelmällinen ja\nreipashenkinen sotilaselämä. Ehkä mukana oli\nmyös jonkin verran kutsumusta ... !?\n7. Pamela Anderssonin. Miksi ... hmmm! Pitkäaikainen ihastukseni kohde.\n8. Jonkun oppikirjan Maasotakoulussa.\n9. Ole mukava, niin sinullekin ollaan mukava. Positiivisuus, hymy, nauru, yhteisöllisyys.\n1. Olen aloittanut Hämeen rykmentissä jouluna 2007. Sitä ennen tein määräaikaista vientiassistentin työtä Oitissa Henkel Makroflexissä. Hämeen rykmentti mahdollisti minulle\nvakituisen työn määräaikaisten työpaikkojen\nikuisen hakemisen sijaan. Lisäksi pääsin töihin lähelle kotia Lahteen.\n2. Sikäli ovat täyttyneet, että edelleen olen vakituisessa virassa Puolustusvoimissa. Vaikkakin ”parin mutkan” jälkeen. Olen saanut tehdä\nmielenkiintoisia työtehtäviä ja tavata mukavia\nihmisiä ja tutustua täysin uuteen ”maailmaan”.\nTaina Merimaa, henkilöstösuunnittelija,\n4. Pitkän aikavälin suunnitelmia en vielä uskalla tehdä meneillään olevien ylemmän ammattikorkean opintojen vuoksi. Myös muutoksesta toipuminen vie aikaa.\n5. Hyvä yhteishenki, avoin ilmapiiri ja toimivat työtilat.\n6. Minulle tärkeimmäksi arvoksi nousevat\nperhe ja ystävät. Opiskelun ja työpaikanvaihdoksen yhteenliittäminen vie veronsa ja tästä selviytymisessä ovat perhe ja ystävät olleet\ntärkeässä asemassa. Myös oma terveys ja hyvinvointi ovat minulle tärkeitä.\n7. Ei ketään yksittäistä henkilöä, vaan opiskelun ja pitkien työmatkojen vuoksi haluaisin tavata ystäviäni enemmän.\n8. Opiskelun myötä kirjavalikoima on hiukan\nvaihtunut. Viimeksi olen lukenut Maritta Österbergin Henkilöstöasiantuntijan käsikirjaa,\nRiitta Viitalan useampaa teosta: Henkilöstöjohtaminen: strateginen kilpailutekijä, Johda\nosaamista: osaamisen johtaminen teoriasta\nkäytäntöön sekä Leenamaija Otalan Työhyvinvointi tuloksentekijänä. Kesälomalla toivon,\nettä voisin vaihtaa vapaalle ja ottaa käteeni\njonkun ihanan vanhan klassikon, vaikkapa\nAgatha Christietä. Tai sitten uusinta Lehtolaista.\n9. Opiskeluissa olen noudattanut viimeisen\nvuoden ohjetta: ”Yksi tehtävä kerrallaan valmiiksi”. Sekä Cheekiä lainaten: ”Katse eteen\nja suupielet ylöspäin. Antaa tulla, kestän kyllä,\nperiks en tuu antamaan.”\n2. Vuosien aikana olen ollut monenlaisissa\ntehtävissä ja haasteita on riittänyt. Taloussihteerin tehtävä SOTLK:ssa on asiakaspalvelua\nsuurelta osin, pidän työstäni.\n3. Puolustusvoimiin tullessa minua yllätti erilaisten lyhenteiden määrä ja käyttö. Sotilaslääketieteen keskuksessa minut yllätti työyhteisön positiivinen ja kannustava henki.\n4. Perhe on minulle tärkeä, kolmen lapsen äitinä ja kahden lapsenlapsen mammana lasten\nhyvinvointi sekä heidän pärjääminen elämässä on sydämen asia. Työelämässä itseni kehittäminen, että pysyy muutosten myllerryksissä\nSirkka Aintila, taloussihteeri,\n1. Olen tullut Puolustusvoimiin töihin kesällä 1991 äitiysloman sijaiseksi edellisen laman\naikaan ja sille tielle jäin…SOTLK:n esikuntaan tulin vuoden 2014 joulukuussa. Sattumien summa…\n5. Ykkösenä työkaverit, sitten toimivat työkalut ja mielekkäät työtehtävät.\n6. Terveys, rakkaus ja kohtalainen toimeentulo.\n7. Jonne Aaronin, pidän hänen äänestä ja musiikista. Juttua riittäis varmasti hänen kappaleiden sanoitusten syntytarinoista.\n8. Taisi olla joku opus parisuhteesta…\n9. Elämä on tässä ja nyt!\n1. En ole ikinä hakenut Puolustusvoimille töihin. Minulle soitettiin, että kiinnostaisiko tulla työhaastatteluun, ja sillä tiellä on oltu reilut 26 vuotta.\n2. Ei oikeastaan ollut odotuksia, mutta ovat\ntäyttyneet sikäli, että olen tehnyt monenlaisia\n3. Täällä Sotilaslääketieteen keskuksessa on\nyllättänyt töiden määrä ja se, miten erilainen\njoukko tämä on aikaisempiin verrattuna.\n4. Haluaisin pysyä terveenä pitkään, se riittäneekin tavoitteeksi.\n5. Hyvät työkaverit.\nHarri Pilvilä, henkilöstösihteeri,\n7. Fernando Alonson, autourheilu on lähellä\n8. Henry Millerin Plexuksen.\n9. Anna mennä täysillä!\nAntti-Jussi Ämmälän kuva\nTerhi Honkonen/Studio Nina Dodd\nTuula Hannila-Handelbergin kuva\nMuut kuvat Maria Veijalainen\nReservin lääkintäupseerit r.y. esittäytyy\nReservin lääkintäupseerit r.y. on vuonna 2013 perustettu yhdistys, jonka pyrkimyksenä on\nedistää suomalaista lääkintäreserviupseerikoulutusta, tukea lääkintäreserviupseerikurssin\noppilaskunnan toimintaa sekä ylläpitää jäsenistönsä kenttälääketieteellistä osaamista.\nLääketieteellisen pohjakoulutuksen saaneet\nreserviläiset palvelevat poikkeusoloissa aina\nsiviilikoulutustaan vastaavissa tehtävissä.\nKenttälääkinnän, ensihoidon ja poikkeusolojen kirurgian erityispiirteitä ei ole kuitenkaan\npystytty aiemmin huomioimaan kertausharjoituksia suunniteltaessa. Yhdistyksen tavoitteena on tiiviin koulutusyhteistyön kautta pyrkiä parantamaan suomalaisen kenttälääkinnän\nkäriin Simo Brofeldtiin ja hänen ansiokkaaseen toimintaansa jatkosodassa Äänisjärven\nrannalla syyskuussa 1941, jolloin saatiin pelastettua motista 130 haavoittunutta turvaan.\nTunnuksen ulkokehän muodostaa upseerin heraldinen ruusu.\nYhdistyksen perustivat Lääkintäreserviupseerikurssilta 241 (saapumiserä II/2012) kotiutuneet vänrikit. Yhdistys on itsenäinen ja\nriippumaton, mutta tekee aktiivisesti yhteistyötä Puolustusvoimien, Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen (MPK), Reserviupseeriliiton\n(RUL) sekä eri yliopistojen lääketieteellisten\nYhdistys on maamme ensimmäinen lääketieteellisten alojen reserviläiset yhteen kokoava\ntoimija, ja nuoresta iästään huolimatta sen toiminta on ehtinyt herättää laajaa mielenkiintoa.\nTätä kirjoittaessa yhdistyksen jäseniksi on jo\nehtinyt liittyä noin 70 aktiivisen reservin lääkintäupseerin ydinjoukko.\nYhdistyksen virallinen tunnus näkyy oheisessa kuvassa. Se hyväksyttiin hallituksen esityksestä yhdistyksen viralliseksi tunnukseksi alkuvuonna 2014. Sen keskiössä on Geneven\nristi, jota ympäröi kahdeksankulmio, joka\nsymboloi ensihoitopaikkaa kenttälääkintäketjun etummaisena lääkärin toimipisteenä. Roomalaisin numeroin ilmaistu luku 130 viittaa\nainoaan Mannerheim-ristin saaneeseen lää-\nYhdistyksen puheenjohtajana kaudella 2015\ntoimii LL Richard Lundell (Helsinki), varapuheenjohtajana LL Tuukka Puolakka (Helsinki), rahastonhoitajana LL Aleksi Keski-Oja\n(Tampere), tiedotusvastaavana LT Aleksi Reito (Tampere), sihteerinä LL Mikko Myllylä\n(Turku) ja muina jäseninä LL Lassi Kaskeala\n(Turku), LL Mikko Nurminen (Helsinki), LL\nJani Pirinen Helsingistä ja LL Petja Orre Helsingistä.\nYhdistyksen kotipaikka on Helsinki, jossa\nmyös hallituksen kokoukset pääsääntöisesti\njärjestetään. Sen sijaan yhdistyksen kevät- ja\nsyyskokoukset kiertävät järjestyksessä eri yliopistopaikkakuntia jäsenistön maantieteellinen hajautuminen huomioiden.\nSyksyllä 2014 yhdistys järjesti ensimmäisen\npoikkitieteellisen syysseminaarinsa, jonka kattava ohjelma painottui sukellusonnettomuuksiin, niiden erityispiirteisiin ja sukellusonnettomuuspotilaan ensihoitoon. Kokonaisuutena\nseminaari oli onnistunut ja osallistujilta saatu\npalaute positiivista. Seminaarista onkin tarkoitus tehdä vuosittain jatkuva perinne, ja vuoden\n2015 seminaarin valmistelutyö on tämän artikkelin kirjoitushetkellä täydessä käynnissä.\nKuluvan vuoden syysseminaari tullaan järjestämään Riihimäellä 26.9. Seminaarin aiheena\non tällä kertaa vammautuminen taistelukentällä.\nYhdistys pyrkii järjestämään jäsenistölleen\nmyös liikuntatapahtumia reserviläistoiminnan hengen mukaisesti. Tätä kirjoitettaessa on\nsuunnitteilla järjestää heinäkuussa ensimmäistä kertaa yhdistyksen viralliset seitsenottelukilpailut Tampereella. Ohjelmassa on nimen\nmukaisesti seitsemän eri yleisurheilulajin läpikäynti virallisten sääntöjen mukaisesti. Lisäksi vuonna 2015 on suunnitteilla ampumaratavierailuja, sotilaskilpailu ResUrsus-kilpailuun\nosallistuminen omalla joukkueella sekä Resursus- ja Niijmegen-marssitapahtumiin osallistuminen.\nYhdistys tekee aktiivista yhteistyötä myös\nkanssa mm. organisoimalla lääkintäupseereita MPK:n ampumaharjoituksiin sekä kenttälääkinnän vapaaehtoisiin kertausharjoituksiin.\nPilottiluontoiset kokeilut on suoritettu yhdessä Helsingfors Svenska Reservofficersklubbenin kanssa Helsingissä sekä MPK:n Uudenmaan koulutus- ja tukiyksikön kursseilla\nUpinniemessä. Muutamien harjoitusten kokemuksen perusteella yhteistyön voidaan sanoa\nlähteneen hyvin käyntiin, ja lääkäritasoisesta asiantuntemuksesta mm. kenttälääkinnän\nkoulutuksia suunniteltaessa ollaan oltu kovasti mielissään. Jäsenistön saama palaute ja kokemukset ovat olleet positiivisia ja toiveita on\nollut saada lääkintäupseereita mukaan toimintaan jatkossakin. Yhdistys pyrkiikin jatkos-\nsa laajentamaan yhteistyötä MPK:n kanssa siten, että mahdollisimman monelle aihepiiristä\nkiinnostuneelle rivijäsenelle tulisi mahdollisuus päästä osallistumaan kenttälääkinnän\nvapaaehtoisiin kertausharjoituksiin. Yhdistyksellä on myös hyvät suhteet Suomen Reserviupseeriliittoon, joka tukee yhdistystä eri\nToiminnan keskiössä on myös palveluksessa olevien ja sinne siirtyvien lääkäreiden tai\nlääketieteen opiskelijoiden tukeminen ja palveluksen edistäminen. Lääkinnän reserviupseerikurssilla palvelevat varusmiehet ovat\nmonessa mielessä hyvin erilaisessa tilanteessa\nkuin yleensä palvelukseen astuvat 19–20-vuotiaat miehet ja naiset. Viime aikoina yhdistyksen hallitus onkin selvitellyt mm. lääkintäalan varusmiesten sotilasavustuksen suhdetta\npalvelusaikaiseen tutkimus- ja potilastyöhön,\njohtamisopintojen hyväksilukemista erikoislääkäritutkintoon ja lääkintäreserviupseerikurssin simulaatiokoulutuksen soveltumista\nYhdstys etsii toimintansa kehittämiseksi ja\nlaajentamiseksi aktiivisesti uusia jäseniä. Jäsenyyden edellytyksenä on suoritettu reservin\nupseerin tutkinto (Lääkintä-RUK tai RUK) ja\nJäsenanomuslomakkeita on saatavissa yhdistyksen kotisivuilta http://reservinlaakintaupseerit.fi. Jäsenanomuslomake postitetaan yhdistyksen sihteeri Mikko Myllylälle (myl.\n[email protected]). Allekirjoittanut ja yhdistyksen sihteeri antavat yhdistyksestä mielellään lisätietoja.\nSOTILASLÄÄKETIETEEN KESKUKSESSA 4.6.2015 YLENNETYT JA PALKITUT\nHelena Katriina Kuusisto\nlääkintämajuri Roope Tapani Sovelius\nKenttäsairaanhoitaja Tarja Helenius-Siika\nParolannummen terveysaseman Riihimäen\ntoimipisteeltä sai Suomen Valkoisen Ruusun\nI luokan mitalin kultaristein.\nLauri Antti Malinen\nkapteeni Reijo Mikael Mäkinen (esikunta)\nyliluutnantti Sakari Jorma Kalevi\nI luokan mitali kultaristein:\nkenttäsairaanhoitaja Jarno Tapani Karjalainen\nkenttäsairaanhoitaja Tarja Johanna HeleniusSiika (Parolannummen terveysasema)\nvarastonhoitaja Jukka-Pekka Sakari\nKaroliina Minne Roselia Helle\nkenttäsairaanhoitaja Nina Tuulikki Mannila\nMikko Juhani Terä\npalvelevat, reservissä ylennetyt\nMarko Juhani Salo\nKari Rauno Kanerva\ntyöterveyshoitaja Tuula Ilona Koho\nhammaslääkäri Nils Erik Mikael Gråhn\nluutnantti Reijo Pekka Ojanen\nosastonhoitaja Päivi Heljä Kristiina\nsairaanhoitaja Airi Kaarina Vesalainen\nDefence Medal for Meritous International\nService -mitali (Tanskan puolustusvoimat):\nyliluutnantti Johanna Törmä\nTanja Tuulikki Valtonen\nSOTILASLÄÄKETIETEEN KESKUKSEN VUOSIPÄIVÄ\nSotilaslääketieteen keskus vietti vuosipäiväänsä kesäkuussa jo kymmenettä kertaa. Varsinaisen vuosipäivän 19.6. osuttua tänä vuonna juhannusaatoksi, vietettiin vuosipäivää toimipisteittäin sekä iltajuhlassa Riihimäellä jo viikkoa aikaisemmin.\nSotilaslääketieteen keskuksen johtaja lääkintäeversti Jouko Peltomaa pitämässä juhlapuhetta. Iltajuhlaan taidemuseossa ja myöhemmin Upseerikerholla osallistui hieman\nyli 100 kutsuvierasta.\nHienot puitteet vuosipäivän iltatilaisuudelle tarjosi Riihimäen taidemuseo, jossa oli\njuuri edellisenä päivänä avautunut mm. Helene Schjerfbeckin teoksia sisältävä näyttely\nSOTILASLÄÄKETIETEEN KESKUKSEN VUOSIPÄIVÄNÄ PALKITUT\nkenttäsairaanhoitaja Sari Rantanen\ntyöterveyshoitaja Katja Kaunisto\nsairaanhoitaja Tarja Pohjalainen\nSotilaslääketieteen keskuksen hankintasihteeri Tiina Niskanen kuului Tilkan Ristin\nkenttäsairaanhoitaja Risto Laitinen\nkenttäsairaanhoitaja Mika Lehestö\nTilkan Ristin saaneet\nkenttäsairaanhoitaja Matti Lehtinen\nlääkintäkapteeni Ilkka Laaksi\nvastaava kenttäsairaanhoitaja Kari Kanerva\nlääkäri Juha Laine\nosastonhoitaja Rami Niemelä\ntyöterveyspsykologi Tomi Viitanen\nlääkintäkomentajakapteeni Janne Tikkinen\nneuropsykologi Lasse Hyytiäinen\nkenttäsairaanhoitaja Tii Vieruaho\nsairaala-apulainen Marita Marttila\nsairaanhoitaja Marja Grön (Vekaranjärven\nkenttäsairaanhoitaja Sonja Lautala\nsairaanhoitaja Linnea Kiiski\nPetri Kangaspunta (Santahaminan\nkenttäsairaanhoitaja Sampo Kallio\ntyöterveyshoitaja Maaret Härkönen\nsairaala-apulainen Heli Taavila\nosastonhoitaja Irja Riihimäki\nkenttäsairaanhoitaja Sari Markkanen\n(Erityisasiantuntijayksikkö, Ensihoitoja simulaatiosektori)\nosastoupseeri Juha Seppä\nfarmaseutti Nina Ojala\nsairaanhoitaja Minna Virtanen\nhankintasihteeri Tiina Niskanen (Esikunta)\npäällikkölääkäri Timo Lahin\nprofessori Timo Sane (HUS)\nItä-Suomen Sotilaslääketieteellisen yhdistyksen\n2014 oli yhdistyksen neljäskymmeneskolmas toimintavuosi. Vuoden lopussa yhdistyksessä\noli 153 jäsentä. Suomen Lääkintäupseeriliiton hallinnossa yhdistystä edusti lääkintämajuri\nHallituksen puheenjohtajana toimi lääkintäeversti Heikki Laapio, varapuheenjohtajana\nproviisori Erik Ongelin ja rahastonhoitajana\nlääkintäeverstiluutnantti Matti Turunen. Jäseninä hallituksessa olivat lääkintäeversti Ilkka Mäkitie, lääkintäluutnantti Yrjö Merikoski,\nlääkintäkapteeni Heikki Ilanmaa ja lääkintämajuri Yrjö Qvarnberg. Sihteerinä toimi lääkintäeverstiluutnantti Jaakko Permi.\nKokoukset ja retkeilyt\nVuoden toiminta käynnistyi 18.2.2014 Lappeenrannan upseerikerholla lääkintäeversti Matti Lehesjoen pitämällä luennolla, joka\nkäsitteli maavoimien uuden taistelutavan mukaista lääkintähuoltoa. Samassa yhteydes-\nsä hän kertoi myös edesmenneen Puolustusvoimien ylilääkäri, lääkintäkenraaliluutnantti\nKimmo Koskenvuon autobiografiasta, esitellen siihen runsaasti liittyvää kuvamateriaalia.\nVuosipäivä vietettiin Hämeenlinnassa Museo\nMilitarian tiloissa 16.5.2014. Itä-Suomen Sotilaslääketieteellinen yhdistys on muutaman\nkuluneen vuoden aikana vieraillut toinen toistaan kiinnostavimmissa museoissa. Tämänkertainen kohde ei hävinnyt piiruakaan edellisille. Entisestä Tykistömuseosta on kehitetty\nlaajennettu ja kaikin puolin parannettu kokonaisuus, joka on samalla katsaus Suomen historiaan kivikaudelta alkaen. Näyttely johdatti kiinnostuneen kuulijajoukkomme kuin\nhuomaamatta läpi vuosisatojen itsenäisyyden\nsyntyhetkeen, unohtamatta siinä välissä käytyä 30-vuotista sotaa, Krimin sotaa ja Suomen\nsotaa. Värikäs historiamme avautui monin tavoin uudesta näkökulmasta ikään kuin tykkien piippujen läpi. Tuli ymmärrettäväksi, miksi\nme olemme, mikä olemme: vapaa ja itsenäinen valtakunta. Se keitettiin monessa öljyssä\nja marinoitiin ruudin katkussa myös ennen viime sotia, näitä väheksymättä ja unohtamatta.\nItse vuosikokous sujui sääntömääräisesti perinteen mukaan, pienen osanottajajoukon kesken mietittiin jälleen keinoja jäsenkunnan lisäämiseksi ja nuorentamiseksi.\nTalouskokous pidettiin 7.11.2014 Holiday\nClub Saimaan tiloissa, jolla nimellä entinen\nRauhan sairaala Joutsenossa, nykyisessä Lappeenrannassa, tunnetaan . Vieraanamme oli\nSuomen Lääkintäupseeriliitto omaa talouskokoustaan pitämässä. Paikka osoittautui nykyaikaiseksi, todelliseksi kansainväliset kriteerit\ntäyttäväksi lomakohteeksi Saimaan rannalla. Rauhan sairaalan historia oli arvokkaasti\nesillä valokuvanäyttelynä hotellin aulatilois-\nsa. Myös kokousesitelmä sopi kuvioihin mallikkaasti, sillä lääkintäeversti Heikki Laapio\nkertoi Kaakkois-Suomen sotilassairaaloista\nvuosina 1939–44, johon joukkoon Rauhakin\naikoinaan ansiokkaasti kuului.\nTalouskokous sujui perinteisesti, hallitus valittiin uudelleen vuodelle 2015. Yhdessä yhdistykset nauttivat illan päätteeksi Rauha- menun, jonka ruokalajien lomassa jatkettiin vielä\nkokousesitelmän herättämien asioiden muistelua.\nYhdistyksen stipendiraha siirrettiin tänäkin vuonna kartuttamaan laattarahastoa,\njonka turvin on tarkoitus tulevaisuudessa\nkiinnittää sota-ajan sairaaloiden seiniin muistolaattoja. Pöytästandaareja ei jaettu. Jäsenille jaettiin vuoden aikana neljä jäsentiedotetta.\nYhdistyksen hallitukseen kuuluivat puheenjohtaja Juha-Petri Ruohola, varapuheenjohtaja Kai Parkkola, varainhoitaja Osmo Pekkala\nja sihteeri Tero Koski. Toiminnan tarkastajina\ntoimivat Ilkka Kovari sekä Matti laine.\nUudeksi jäseneksi valittiin kevätkokouksessa\nreservin luutnantti, LL Matias Rantanen.\nKevätkokous pidettiin 28.5.2014 Turun varuskunnan terveysasemalla. Kokouksen jälkeen\noli mahdollisuus saunomiseen sekä yhdistyksen tarjoamaan iltapalaan. Syyskokous pidettiin 3.12.2014 Turun upseerikerholla. Ennen\nkokousta oli mahdollisuus opastettuun kierrokseen Turun lasarettimuseossa. Kokouksen jälkeen nautittiin yhdistyksen tarjoama iltapala.\nLääkintäeversti Matti Lehesjoki jakoi vuosikokouksessa Suomen Lääkintäupseeriliiton ansiomitalin Ilkka Mäkitielle.\nLiiton vuosikokous järjestettiin sääntöjen mukaisesti keväällä 23.5.2014 Hämeenlinnassa.\nEnnen kokousta tutustuttiin Panssarimuseoon.\nTilaisuuden jälkeen nautittiin liiton tarjoama\npäivällinen. Osallistujia oli yhteensä 12 henkilöä.\nLiiton talouskokous järjestettiin 7.11.2014\nLappeenrannassa. Tilaisuuteen osallistui 17\njäsentä. Lääkintäeversti Heikki Laapio alusti\ntilaisuudessa sotasairaaloiden toiminnasta talvi- ja jatkosodan aikana.\nVuosikokouksessa valittiin liitolle hallitus.\nPuheenjohtaja Matti Lehesjoki\nVarapuheenjohtaja Mikael Artala\n1. sihteeri Pertti Patinen\n2. sihteeri Kai Vilkman\nTaloudenhoitaja Kari Kesseli\nJäsen Jarl-Erik Nyholm\nJäsen Jari Autti\nJäsen Tommi Hiltunen\nJäsen Ava Sovijärvi\nJäsen Kari K.K. Venho\nHallitus kokoontui kaksi kertaa vuoden\nYhteistyö Sotilaslääketieteen keskuksen kanssa Sotilaslääketieteen aikakauslehden toimittamisessa jatkui. Lehteä julkaistiin kaksi\npainettua ja yksi sähköinen numero. Lääkintäupseeriliiton vastuuhenkilönä lehden osalta\non toiminut Ava Sovijärvi.\nPerinteinen liiton hopealautanen jätettiin jakamatta, koska vuoden aikana ei järjestetty Lääkintäkoulun reserviupseerikurssia.\nLiiton talous on ollut tasapainoinen vuonna\n2014. Liiton jäsenmaksu vuonna 2014 on ollut\nvarsinaisilta jäsenilta 30 euroa ja eläkeläisjäsenilta 15 euroa. Talouskokous vahvisti jäsenmaksut vuodelle 2014 varsinaisilta jäseniltä\n30 euroa ja eläkeläisjäsenten osalta 15 euroa.\nseihin osallistumiseen. Vuoden 2014 aikana ei\nVuoden lopussa Suomen Lääkintäupseeriliitossa oli 220 jäsentä.\nSuomen Lääkintäupseeriliitto ry:n hallitus\nFinlands Sanitetsofficersförbund rf:s styrelse\nLiiton hallitus voi myöntää matka-avustusta\njäsenilleen sotilaslääketieteellisiin kongres-\nSuomen Lääkintäupseeriliitto on viime vuosina järjestänyt kevätekskursioita Suomen lähialueille. Tänä vuonna Itämeren kierrosta jatkettiin tekemällä vierailu Latvian pääkaupunkiin Riikaan. Ajankohdaksi valikoitui huhtikuun viimeinen viikonvaihde 22.-24.4.2015.\nVierailun aikana tavattiin Latvian asevoimien lääkäreitä. Vierailulle osallistui yhteensä 22\nliiton jäsentä ja puolisoa. Matkanjohtajana toimi kokemuksen suomalla varmuudella liiton\nvarapuheenjohtaja Mikael Artala.\nArkeologisten todisteiden perusteella Daugava -joen, tai suomalaisittain Väinäjoen, suussa on ollut kauppapaikka jo ennen Kristuksen syntymää. Ainakin osalla matkalaisista\noli hankinnat mielessä, kun Flyben vuorokone laskeutui hieman myöhässä Latvian maaperälle. Samalla koneella matkusti myös EUkomissaari Olli Rehn, sen sijaan Riihimäeltä\ntulleet eivät ennättäneet suunnitellulle lennolle. EU-puheenjohtajamaana Latvia isännöi\nEU:n ministerikokousta, minkä johdosta jouduimme vaihtamaan hotellia. Radi un Draugi -hotelli vanhan kaupungin sydämessä täytti\nkuitenkin kaikki odotukset.\nMajoittumisen jälkeen oli englanniksi opastettu kiertokävely vanhassa kaupungissa. Omilla\nkyydeillä liikkuneet Ari Peitso ja Kari Kesseli liittyivät tässä vaiheessa joukkoon, Tommi\nHiltunen hieman myöhemmin. Vanhassa kau-\npungissa on runsaasti nähtävää ja hetken\npyörityksen jälkeen oli vaikea muistaa missä suunnassa hotelli oli. Kirkon tornit toimivat kuitenkin hyvinä maamerkkeinä. Mustapäiden killan toimitalo pommitettiin sodassa\nmaan tasalle, mutta on nyt rakennettu täysin uudelleen. Tammikuussa 1991 tapahtuneen itsenäistymisen yhteydessä Neuvostoliiton sisäministeriön Omon-joukot valtasivat\nlehdistötalon, jolloin viisi ihmistä kuoli. Tapahtumapaikoille perustetuilla muistomerkeillä oli pakko hiljentyä ja miettiä, miten lähellä\ntämä kaikki onkaan ollut meitä.\nLiitto tarjosi perjantaina illallisen, jolle osallistui Latvian pääesikunnan J4MED ylilääkäri Aivars Priekulis ja pari nuorempaa lääkäriä.\nIllallinen syötiin keskiaikaisessa kellariravintolassa luuttumusiikin säestyksellä. Keskiajalla ilmeisesti syötiin aika isoja annoksia, kos42\nYlilääkäri Aivars Priekulis (vas.), Kari Kesseli, Ari Peitso ja Mikael Artala menossa Latvian\nka yhden hengen kana-ateria koostui yhdestä\nkokonaisesta kanasta lisukkeineen. Osa seurueestamme ei jaksanut syödä ateriaansa loppuun.\nLauantaina oli ohjelmassa opastettu kierros\nsotamuseossa - Latvijas Kara muzejs. Se sijaitsee Smilsu iela -kadulla keskiaikaisen linnoituksen ruutitornissa ja sisältää hyvin vaikuttavan kokoelman. Oppaan seikkaperäisestä\nselostuksesta välittyi hyvin se, miten sekava\ntilanne maassa oli sen itsenäistyessä ensimmäisen maailmansodan jälkeen, toisesta maailmansodasta puhumattakaan.\nKierroksen jälkeen nautimme kahvia museon\nkokoustiloissa. Aivars Priekulis piti esityksen\nLatvian asevoimien lääkintähuollosta. Priekuliksen lisäksi tilaisuuteen osallistui Latvian\nasevoimista kaksi viehättävää naislääkäriä ja\nkaksi miestä. Kuten muissakin NATO-maissa,\nmyös Latviassa lääkintähuollon painopiste on\nkriisinhallintatehtäviin lähtevien terveystarkastuksissa sekä operaatioiden lääkintähuollon järjestämisessä. Lääkintäupseeriliiton uusi\npuheenjohtaja Kari Kesseli piti erinomaisen\nluennon meidän puolustusvoimiemme lääkintähuollosta. Latvialaisille jätettiin kullekin lii-\nton pronssinen plaketti muistoksi vierailusta.\nTunnelma oli lämminhenkinen ja yhteydenpitoa päätettiin yrittää ylläpitää myös jatkossa.\nRahoitukseen ja henkilökuntapulaan liittyvät\nongelmat taitavat olla joka paikassa samanlaisia.\nVirallisen ohjelman jälkeen matkalaiset hajaantuivat kukin tahoilleen. Muutama pariskunta sivisti itseään kansallisoopperassa, jossa\nesitettiin Verdin ooppera Nabucco. Jorma Saaristo ja Tommi Hiltunen yrittivät päästä farmasiamuseoon Richard Wagner -kadulla. Jonkun\nlogiikan mukaan museo oli kuitenkin suljettu viikonloppuisin. Stockmannin tavaratalossa oli laaja viiniosasto.\nPieni sadekuuro loppuvaiheessa ei haitannut onnistunutta paluumatkaa. Lentoasemaa uudistetaan kovaa vauhtia ja se on varsin moderni. Kotimaahan päästiin ajallaan,\nja kentällä matkanjohtaja sai ansaitut kiitokset hyvin toimineista järjestelyistä. Ensi\nvuonna jatketaan Itämeren kierrosta Liettuaan tai piipahdetaan tapaamassa ruotsalaisia kollegoja. Hallitus on jo aloittanut työnsä.\n70 vuotta sitten:\nSota ja rotuhygienia\nEi siis suinkaan riitä alkuunkaan se, että nykyistä\npaljon yleisemmällä sterilisaatiolla hävitettäisiin\nkansasta suorastaan vahingolliset geenit. Jos\nvain tämä tehtäisiin kehityksen muuten jatkuessa nykyisellään, niin seuraus olisi se, että sinänsä\nkunnollinen ja yhteiskuntakelpoinen, kansalle\nhyödyllinen, mutta älyllisesti, yritteliäisyydeltään\njne. keskinkertainen ja heikko, niinsanoakseni\n”sekatyömiestyyppi” yksin lisääntyisi, muiden\nkansankerrosten polvesta polveen nopeasti vähetessä. Tästä seuraisi rauhan aikana kulttuurimme nopea romahtaminen. Ja seuraavassa\nsodassa meillä ehkä vielä olisi riittävästi tavallisia\nsotamiehiä, mitkä ovat tietysti aivan välttämättömiä sodan käymiseksi, mutta eihän se riittäisi kuitenkaan, jos puuttuisi se aines, joka edellytyksiltään olisi sopiva erikoismiehiksi, aliupseereiksi ja\nupseereiksi. Ydinkysymys on siis, ei ensisijaisesti\nala-arvoisien geenien lisääntymisen estäminen,\nvaan se, miten saataisiin kansan parhaat geenit\nlisääntymään vähintään yhtä voimakkaasti kuin\nkeskinkertaiset, jotta seuraavain sukupolviemme geenistön prosentuaalinen kokoumus ei olisi\nainakaan huonompi kuin nykypolven, vaan mieluummin parempi.\nValitettavasti useat tähän asti väestöpolitiikan\nnimessä suunnitellut toimenpiteet tuskin palvelevat tätä päämäärää, vaan - niin hyödyllisiä ja\nsuotavia kuin ne muilta kannoilta saattanevatkin\nolla - rotuhygieenisesti ne pikemminkin tähtäävät keskinkertaisen ja sitä heikommankin, joskin\nkai useimmiten sentään ainakin miten kuten vielä\nyhteiskuntakelpoisen, geenistön lisäämiseen.\nYdinkysymys on siis kuitenkin yhteiskuntaolojen\nja yleisen mielipiteen muuttaminen sellaiseksi,\nettä sosiaalinen ja biologinen valinta saataisiin\njälleen samansuuntaisiksi, toisin sanoen, että\nnuorena naiminen ja runsaslapsisuus olisi kansalaiselle etu (eikä vahinko, kuten nykyään) hänen\npyrkiessään yhteiskunnallisesti nousemaan.\nhäiriötilojen käsittelystä ja\nUsein sattui että, kun hysteerikko tai joku muu\nneurootikko saapui palveluun johonkin yksikköön, hän ”reagoi” muuttuen kurjan ja vaivaisen\nnäköiseksi ontuen tai horjuen kävellessään tai\nesitti muita hysteriformisia liikuntahäiriöitä.\nOlen huomannut, että moni esimiehen asemassa\noleva upseeri tai aliupseeri, ottaen huomioon tämän miehen ”sairauden” tai ”heikkouden” sijoitti\nhänet mahdollisimman kevyeeseen työhön, antoi\nhänen levätä ja olla puolittain tyhjäntoimittajanakin. Silloin hysteerikko on saavuttanut alitajuisen päämääränsä. Tämä menettely on hoidon\nkannalta ehdottomasti väärä.\nHysteriformista reaktiota sairastava mies on pantava erikoisen ikävään ja epämiellyttävään työhön. Häntä ei saa sääliä. Häntä on usein pakko\nmoittia. Oikein hyvä on järjestää hänelle ylimääräisiä marssi-, juoksu- ja voimisteluharjoituksia\njonkun jämerän aliupseerin johdolla.\nHTK:ssa on vaikeissa tapauksissa, joissa sairastumisen halu on ollut erityisen silmiinpistävä, tai\njoissa on ollut syytä epäillä suoranaista neuroosin oireitten aggravointia, hoitokeinona käytetty\nyksinvoimistelua jonkun aliupseerin johdolla.\nSellaista on yleensä määrätty yhden tunnin ajaksi, ja sen tarkoitus on ollut, että käsittely asianomaisesta tuntuu rasittavalta tai suorastaan rangaistukselta, ja että hän pyrkii vapautumaan siitä.\nSamalla kun potilasta tällä tavalla ”rangaistaan”\non kuitenkin tärkeätä, että jokaista neuroosista\nirtaantumisen pyrkimystä ikään kuin palkitaan.\nTämä ”palkitseminen” tapahtuu rohkaisun, kiittämisen ja erinäisten pienten helpotusten ja etujen muodossa.\nMainos Sotilaslääketieteellisessä Aikakauslehdessä 1/1945.\nT3 hoitoon pääsy 3. vapaa lääkärin kiireetön aika\nPentti Sahi - poyhonen.info\nSyksyn 2015 diabetesryhmä\nElä tätä päivää, - Aktiivi\nRistijärven terveysaseman vastaanotto on suljettu\nItsehoitopistetoiminnan ABC, Sirpa Moilanen - Pohjois\nSAARIKAN TOIMINTA KESÄN AIKANA\n23 - Kuopion Kaupunkilehti