Neem Paste Käyttää Kosmetiikkaa\nNov 02, 2019 · Soak the neem leaves in mildly hot water until they soften. Place the neem leaves into a mortar and pestle and grind the leaves into a paste. Use the paste by applying it to the skin area you're wishing to improve, soften or cleanse. Leave it there for 20 minutes or until it has nearly dried. Apr 01, 2014 · Neem Begun Bhaja – fried brinjal with a sprinkling of tender neem leaves. A typical Bengali lunch menu starts with something bitter – either Karela fry or Neem Pata Begun Bhaja neem leaves and brinjal. Neem Pata leaves fry with eggplant is a simple and tasty Bengali recipe. The sweetness of brinjal combined with the bitterness of neem makes for an interesting combo. Mar 14, 2010 · You can boil neem leaves in water and pour the water in your bath tub or use it for bathing. It would get rid of all skin disorders gradually. It helps in getting rid of bacteria at private parts and even the repelling body odor. If you get any skin allergy, boil the neem leaves and apply the water on. Kutsutaan myös nimellä ""ihme lehti"", neem on monia lääkekäyttöön Ayurveda. Sen tieteellinen nimi on Azadirachta Indica. Intialaisissa kotitalouksissa neemia käytetään monessa muodossa, kuten neem-vettä, neem-hunajaa, neem-saippuaa ja neem-öljyä. Mutta kätevä ja tavallinen tapa käyttää neem on tehdä tahna sen lehdet. Neemöljy on monelle ehkä melko tuntematon, moneen vaivaan tepsivä öljy. Neem Azadirachta indica on mahonkikasveihin kuuluva puulaji joka kasvaa Etelä-Aasiassa. öljy on syväpuhdistava, antiseptinen, hoitava öljy.Siitä voi saada apua ihon sieni- bakteeri- ja virusinfektioissa. Eli hyvin samankaltaisia ominaisuuksia kuin monelle tutummassa teepuuöljyssä.\nQuizlet makes simple learning tools that let you study anything. Start learning today with flashcards, games and learning tools — all for free. Aug 07, 2010 · Neem seed cake/meal is the dried residue after the oil has been pressed from the seeds. All parts of the neem tree contain the agent Azadiractin among 60 others equally important that provides a defense against molds, nematodes, leaf-eating insects, et al. This includes the leaves, bark, seeds, roots, branches, etc.\nเลขศาสตร์ เบอร์สวย ราคาส่ง เลขมงคล โฟร์กลาง สองตอง เบอร์. SACHAJUAN Hair Paste -hiusvaha antaa kampaukselle joustavan ja vahvan tuen. Tekstuuria ja kiiltoa tuova muotoilutuote sopii kaikille hiuslaaduille ja sitä voidaan käyttää sekä. Neem Face Mask -naamio syväpuhdistaa sekaihoa ja antaa sille kauniin kuulauden. Ihanasti ihoa viilentävä naamio auttaa avaamaan tukkeutuneita ihohuokosia ja toimii erinomaisesti myös kuorintana. Anti-allergeeninen, antibakteerinen ja erinomaisesti ihoa parantavaa neem-yrttiä on käytetty jo tuhansia vuosia intiassa ihonhoidossa. Himalaya Herbals Neem & Pomegranate Toothpaste. Jo tuotteen nimi tuo mieleen kunnon hippitahnan:D. Himalaya Herbalsin tahna on myös fluoriton, sulfaatiton ja parabeeniton. Sisältää mm. antibakteerista Neemiä ja Granaattiomenaa. Hammastahnan incista löytyy myös useampia vaikuttavia ayervedisia luomuyrttejä. Tahna vaahtoaa tosi kivasti. Sivustomme käyttää evästeitä tai vastaavaa teknologiaa erilaisten toimintojen toteuttamiseen, asiakkaan tunnistamiseen, personointiin sekä analytiikkaan ja markkinoinnin kohdentamiseen. Voit lukea tarkemmin evästekäytännöstämme Tietosuojaselosteestamme. Jatkamalla.\nParasta hiusvedessä on sen nopea teho ja vaikutus. Voit käyttää sitä aina kun tunnet kutinaa hiuspohjassa ja se auttaa sekunneissa. Hiusvesi ei rasvoita hiusta. TUOTTEEN TÄRKEIMMÄT TEHOAINEET. Neem-uute: Neem-puun monet hyödyt on tunnettu sen kotimaassa Intiassa jo vuosisatojen ajan. Sitä kutsutaankin joskus Ihmeiden Puuksi. Neem cake improves the organic content in the soil by reducing alkaline levels and producing organic acids during decomposition. Being completely natural, neem is compatible with soil microbes, improves rhizosphere microflora and ensures stronger texture, higher water holding capacity and aeration in the soil for better root development . Vieso - tuotesarja on koostettu luomulaatuisista, luonnollisista raaka-aineista. Vieso - tuotteet ovat GMP- ja FDA -sertifioitua kosmetiikkaa. Ei CG - tuote. Vegaaninen Etsitkö hiuksillesi kevyttä, hennot hiukset ilmavana pitävää, mutta samalla kuohkean tuen antavaa. Kosmetiikalla hoidetaan ihon hyvinvointia ulkopäin. Eri ihotyypeille ja eri iho-ongelmiin on kehitetty omat tuotteensa, jotta sinun ihosi voisi hyvin. Aminopörssistä löydät NOW Foodsin luonnonkosmetiikkatuotteita ja PUHDASsarjan kosmetiikkaa sekä JAN TANA kisavärit kehonrakentajille ja.\nLaaja valikoima kosmetiikkaa, erityisesti värikosmetiikka kasvoille. Suomessa myy verkkokauppa Twist Be. Tietoa tuotteiden vegaanisuudesta. Lava Art Meikkisarja, joka on myynnissä yrityksen verkkokaupan kautta. Lh-beauty / Lifehair VGN kotimainen Hiusten- ja ihonhoitotuotteita sekä kodinkemikaaleja, eivät sisällä eläinperäisiä ainesosia. Moikka moi! Niin kuin jo “uhkailinkin” tuolla Facen puolella niin otin itselleni kokeiluun tämän tanskalaisen Unique Haircaren luomosertifioidut shampoon ja hoitoaineen. Unique käyttää hiustuotteissaan maitoheraa ja vieläpä ylijäämää, eli sellaista joka jää yli esimerkiksi juuston valmistuksesta. Parantavaa kosmetiikkaa Elisabeth Sigmundin tapaan Dr. Hauschka Parantava kosmetiikka Elisabeth Sigmundin tapaan tuli markkinoille kesäkuussa 1967. Ensimmäiseen valikoimaan kuuluivat Puhdistusvoide, Kasvovesi, Kasvoöljy, Ravitseva kasvovoide, Sävyttävä päivävoide, Ruusuvoide, Ihokuuri, Huulivoide, Silmähauteet ja Silkkipuuteri. Create BETA. Make social videos in an instant: use custom templates to tell the right story for your business.\nBlogi - UUSI SARJA: Esittelysssä P'ure Papayacare. Miraz.fi. We provides Herbal health and beauty products made in USA. Find on-line health supplements and herbal beauty discount products here. Neem ke patto ka paste face per lgane se kya hota Face pr honey lagane se kya hota h Mikäli jollekin on merkin perusidea tuntematon, on kyseessä siis superhalpaa kosmetiikkaa jota myydään suurimmassa osaa, ellei kaikissa, Lidl -myymälöissä Suomessa. Hinnat ovat lähes kaikessa, ellei kaikessa, alle 5€ joten hinnoiltaan mennään samoissa linjoissa kuin mm. Essence.\nApr 29, 2016 · What does neem tea taste like? Is neem tea bitter? Is neem tea sweet? The Neem Queen wants to challenge you to take your first sip towards good health and is giving away our premium neem. Mitä luonnonkosmetiikka on? Luonnonkosmetiikka on kosmetiikkaa, joka sisältää mahdollisimman paljon luonnollista alkuperää olevia raaka-aineita joista myös suuri osa on yleensä ei välttämättä luomutuotantoa. Jos tuotteen säilyvyyden kannalta on välttämätöntä, korkein sallittu synteettisten aineiden määrä on yleensä maksimissaan 5% raaka-aineista. Neem Oil Cake as FERTILISER, ANTI NEMATODE, SOIL ADDITIVE, SOIL IMPROVER, for ORGANIC FARMING Neem Oil Cake in Flakes/Powder form, packed in New bags. Neem Cake is an organic by product of Neem Seed Oil production. Neem Cake is used as a natural fertiliser. The quality of the neem cake is determined by the amount of oil left in it, and also the. Jul 25, 2019 · Asian populations use Neem leaf powder, Neem leaf oil, Neem pulp and seed oil, Neem tree bark and small Neem twigs for a wide array of medicinal and cosmetic purposes. The leaf powder and oil, mixed in either an aloe or vegetable base, is used topically in lotion, cream, and salve formats to treat skin ailments.\nThe oil of the Karanja or Pongam is used in pharmacy and in agriculture. Like, neem oil, it is excellent for skin and hair and used in the manufacture of soaps, creams, lotions and other skin and hair care products. A mixture containing equal amounts of neem and karanja oil. Feb 10, 2013 · Thekla Reuten - Ik Neem Je Mee sixxxsixsixties. Loading. Unsubscribe from sixxxsixsixties? Cancel Unsubscribe. Working. Subscribe Subscribed Unsubscribe 51. Loading. Christopher S. Clemenson advises his insurance company clients on first-party and third-party coverage matters, including claims of insurance bad faith. He has a wide range of experience with claims under general liability policies, professional liability policies, commercial property policies, builders’ risk policies and excess and surplus.\nOils obtained from the fruit of the olive tree solely by mechanical or other physical means under conditions that do not lead to alterations in the oil, which have not undergone any treatment other than washing, decantation, centrifugation or filtration, to the exclusion of oils obtained using solvents or using adjuvants having a chemical or biochemical action, or by re-esterification process. Oct 31, 2019 · Explore Neem Ka Thana profile at Times of India for photos, videos and latest news of Neem Ka Thana. Also find news, photos and videos on Neem Ka Thana Tue, Dec 24, 2019.


Törkeilevät pandat siirtyvät stripeistä televisioon - Kulttuuri - Helsingin Sanomat\nKulttuuri | HELSINGIN KIRJAMESSUT 27.-30.10.\nTörkeilevät pandat siirtyvät stripeistä televisioon\nWulffmorgenthaler -kaksikko tietää, ettei Abu Ghraibin vankilasta voi heittää seksuaalista vitsiä.\nMies ja siniseksi virtahevoksi pukeutunut hahmo puhuvat kiivaasti tanskaa toimistossa. Virtahepo saa raivokohtauksen, alkaa riehua ja ryhtyy jahtaamaan miestä. Jotenkin ei yllätä, että Wulffmorgenthaler-sarjakuvan luojien tv-sarja näyttää tältä. Absurdihan on sarjakuvakin.\nHELSINGIN KIRJAMESSUT 27.-30.10.: 13.00 Sofi Oksanen haastattelee...


Sähkötupakka sekä tulli, legenda laista - قاموس المفردات - معنى الكلام\nSähkötupakan lieventää myöskin tutustumaan uusiin ihmisiin (ja miehiin). Nikotiininestettä voikin lisätä myöskin suoraan höyrystimeen sekä tavallaan säätää nikotiinipitoisuutta lennossa.\nSuomessa nikotiinin myyntiin vaaditaan erillinen lupa, mitä ei oo vielä kenellekään saatu. Nikotiini katsotaan Suomessa lääkeaineeksi sekä kukaan ei ole toistaiseksi saanut lupaa lääkeaineiden myyntiin.\nsähkötupakka onkin kasvattanut jonkin verran suosiotaan aktiivisen markkinoinnin vaikutuksesta. Atomisoija höyrystää patruunasta siihen imeytyvää e-nestettä. Tässä linkki: http://www.purevolume.com/salmewexruisc/posts/8953700/Mist%C3%A4+hoitaa+s%C3%A4hk%C3%B6tupakka%3F Höyrystimien isoin ongelma on mielestäni ollut tämä, jotta ne vuotavat. Tyyppinumeroinnissa kaksi ensimmäistä numeroa tarkoittaa akun halkaisijaa sekä kaksi seuraavaa pituutta millimetreissä, lopussa nolla ei mitään.\nToimiiko tämä todellisen savukkeen tavoin? jep sekä ei, vain kokeilemalla niihin harvoin tulee pettymäänkään. Minä en väitä mitään, kysyn ainoastaan jotta miten voikin olla tupakkayhtiöt pelkäävät pakollisia valmistusainelistoja isompi määrä kuin mitään markkinointirajoituksia tai lainsäädäntöä? Valviran edustajat selittävät jotta sähkötupakka onkin tuntematon suure, että sitä ei ole todennettu. Seppälää harmittaa, että ei sähkötupakan nikotiiniliuoksia saa kaupata kotimaassa.\nLaitteesta lähtee höyryä, minkä muistuttaa savukkeiden savua sekä tän ulkonäkökin saattaa mieltää erehdyttävästi perinteistä tupakkaa. Useat tuottajat mainostavat laitettaan myöskin turvallisena tupakoinnin lopettamisen apuvälineenä. Käytännön tasolla typerää tässäpä on tämä, että verorahoja ja työllisyyttä ajetaan nyt silloin pois Suomesta sekä aiheutetaan turhia logistiikkakustannuksia sekä sitä läpi päästöjä, jahka kierrätetään tuotteita ulkomaiden vaikutuksesta.\nSähkötupakkaa ei ole selvitetty onkin peruskommentti, minkä tulee joka kerta vastaan. Tutkimukset ovatkin osoittaneet, että sähkötupakkaa käytettäessä uloshengitysilma onkin melkein pelkästään vesihöyryä. Sähkötupakka onkin sähköinen, monesti mutta ei joka kerta savuketta muistuttava laite, minkä koostuvat akusta, atomisaattorista sekä ampullista.\n1.1.2012 voimaantulleen lakipykälän mukaan tupakkatuotteiden ja röökin jäljitelmien esilläpito on kiellettyä. Sähkötupakan ’filtteriosa’ on nimeltänsä patruuna. Ainut negatiivinen asia on sähkötupakassa niin että sitä ei ainakaan oikeastaan kaupata kotimaassa. Sähkötupakan täyttönesteen ainut myrkky on nikotiini, mikä onkin välttämätön ainesosa nikotiiniriippuvuuden tyydyttämiseksi.\nNikotiinipitoiset liuokset ovat kotimaassa lääkelain piiriin kuuluvia eikä näin ollen sallittua kauppatavaraa.\nSekä Yhdysvaltain lääkeviranomainen FDA että Maailman terveysjärjestö WHO on ilmaisseet huolensa tästä, niin että sähkösavukkeet saattavat houkutella nuoria käyttäjiä sekä voivat johtaa kokeiluihin myöskin tupakkatuotteiden osalta. No vain hei kertokaahan te toiset vapottelijat kokemuksianne sisätiloissa vapottelusta, onko joku saapunut soittamaan suutaan niin että jota sää oikeen sisällä poltata taikka mitä tapahtui.\nسُئل Feb 21, 2015 بواسطة SRCJim (2,230 نقاط)


Lahdessa vuosina 1905–1963 ilmestynyt sanomalehti\nLahti oli Lahdessa vuosina 1905–1963 ilmestynyt sanomalehti.\nVanhasuomalainen Lahti perustettiin perustuslaillisen Lahden Lehden kilpailijaksi. Sen asema vahvistui, kun heinolalainen Itä-Häme lakkasi ilmestymästä vuonna 1906.\nLahti oli varakkaiden taustavoimiensa ja maaseutulevikkinsä ansiosta kaupungin johtava sanomalehti Etelä-Suomen Sanomien perustamiseen saakka vuonna 1914. Sisällissodan jälkeisessä hallitusmuototaistelussa se kannatti monarkiaa ja siirtyi vuonna 1918 uuden kokoomuspuolueen äänenkannattajaksi. Lahden kilpailija Etelä-Suomen Sanomat oli tasavaltalainen ja valitsi edistyspuolueen. Kolmesti viikossa ilmestyneet lehdet olivat 1920- ja 1930-luvuilla melko tasaveroisia, mutta kaupungin kasvava työväestö luki mieluummin edistyspuolueen kuin oikeiston lehteä.\nJuuri ennen sotia tehdyt investoinnit rasittivat Lahden taloutta ja sodan jälkeen se alkoi menettää asemiaan lehtimarkkinoilla. Lehteä kustantaneen Lahden Kirjapaino- ja Sanomalehti Oy:n osake-enemmistö myytiin vuonna 1951 Viipurista muuttaneelle Karjalan Kirjapaino Oy:lle, joka sittemmin siirtyi Karjala-lehtineen Lappeenrantaan. Etelä-Suomen Sanomien taakse kakkoslehdeksi vajonnut Lahti lopetettiin vuonna 1963, mutta sen kirjapainoyhtiö jatkoi toimintaansa.\nLahti ilmestyi vuosina 1906–1919 neljästi, vuosina 1920–1939 kolmesti, vuosina 1940–1954 ja 1959–1961 kuudesti sekä vuosina 1955–1958 ja 1961–1963 seitsemän kertaa viikossa. Sen levikki oli 1900-luvun alussa noin 4 000 kappaletta ja kohosi sotavuosina yli 10 000:een. Päätoimittajina työskentelivät Akseli Rauanheimo (Järnefelt) (1905–1908), Otto Manner (1908), Frans Oskar Viitanen (1908–1915), Yrjö Leiwo (1915–1919), Knut Sarlin (1919–1923), Matti Klemola (1923–1940), Juho Partanen (1940, vastaava toimittaja 1942–1946 ja 1948–1951), Toivo Rasilainen (1940–1942), E. J. Toivonen (1942–1946), Jaakko Leppo (1947), Erkki Kalervo Hohteri (1947–1948), Ahti Mattila (1951–1956), Olli Järvinen (1956–1959), Seppo Vento (1959–1960) ja Sulo Vuorio (1960–1963).\n↑ a b c d Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti, s. 59–61. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-240-5.\nNiemi, Jalmari: Isänmaan ja kansanvallan puolesta. Lahti-lehti, Lahden Kirjapaino- ja Sanomalehti-Osakeyhtiö 1905–1955. Lahti 1957.\nLahti digitoituna kansalliskirjastossa\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Lahti_(lehti)&oldid=18750809”\nViimeksi muokattu 24. helmikuuta 2020 kello 12.36


Gambling Harm Survey 2016 - Etsin\nTerveyden ja hyvinvoinnin laitos. Tupakka, rahapelit ja riippuvuus\nSalonen, Anne (Terveyden ja hyvinvoinnin laitos): Rahapelikysely 2016 [sähköinen tietoaineisto]. Versio 1.0 (2018-05-18). Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto [jakaja]. http://urn.fi/urn:nbn:fi:fsd:T-FSD3261\nGambling Harm Survey 2016, 2018-05-18, Salonen, Anne (author), Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto (distributor), Etsin research data finder, 2019. urn:nbn:fi:fsd:T-FSD3261\nRahapelikysely 2016, 2018-05-18, Salonen, Anne (tekijä), Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto (jakelija), Etsin tutkimuksen tietoaineistojen hakupalvelu, 2019. urn:nbn:fi:fsd:T-FSD3261\ncollection Tilastokeskus. Haastattelu- ja tutkimuspalvelut 2017-01-09 Event automatically created at import.


PALJAINA LÄHETETYT. MALMIN SEURAKUNNAN PROJEKTIPAPPITYÖN ARVIOINTI - PDF Free Download\nPALJAINA LÄHETETYT. MALMIN SEURAKUNNAN PROJEKTIPAPPITYÖN ARVIOINTI\nDownload "PALJAINA LÄHETETYT. MALMIN SEURAKUNNAN PROJEKTIPAPPITYÖN ARVIOINTI"\n1 Sami Kivelä PALJAINA LÄHETETYT. MALMIN SEURAKUNNAN PROJEKTIPAPPITYÖN ARVIOINTI Prologi Olen jalkautunut projektipappina Siltamäen kaduilla viikon ajan. Tänään päädyin ostoskeskuksessa Pub Olohuoneeseen, missä sain kutsun jatkamaan juttelua legendaarisen ravintola Rubiinin terassille. Suomi voitti tänään jääkiekon maailmanmestaruuden ja tunnelma on katossa! Puhumme perhesuhteista, elämänkaaresta ja vastuusta läheisistä ihmisistä. Jotkut kokemukset ovat olleet rankkoja. Voin vain kuunnella ja olla läsnä. Terassi on täynnä miehiä ja naisia, joilla kaikilla on edessään kaljatuoppi, siideri tai lonkero. Minulla kuluu näissä hetkissä paljon kokista ja teetä. Papin läsnäolosta ollaan pääosin ilahtuneita ja jopa innostuneita. Mieleenpainuvin ensireaktio kuuluu: pappi, perkele. Muistellen emerituspiispa Eero Huovisen vastaavaa tarinaa arvelen, että tämä juttu voi toimia. Jatkamme keskustelua. Minulle sanotaan, ettei Jumalaa voi olla olemassa. Kohta näyttää siltä, ettei asia ole kuitenkaan aivan selvä. Pääsemme jatkamaan samaisen herrasmiehen kanssa tästä teemasta vasta parin kuukauden päästä, mutta pääsemme kuitenkin. Joku kysyy, mihin minä sitten oikein uskon. Vastaan, että kolmiyhteiseen Jumalaan: Isään, Poikaan ja Pyhään Henkeen. Minut pysäytetään: Hei hei, ei nyt olla noin vakavia ja synkkiä! Mutta pappi, lähdetkö meidän kanssa Mantan patsaalle Leijonien MM-mitalijuhliin?\n2 Sisällysluettelo PALJAINA LÄHETETYT. MALMIN SEURAKUNNAN PROJEKTIPAPPITYÖN ARVIOINTI... 1 Prologi Johdanto Arvioinnin kohde, toteutustapa ja valinnat Toimintaympäristön kuvaus Talenttien voimaa projektipapeille annettu tehtävä Rekrytoinnit, tavoitteiden asettaminen ja seuranta Työn suunnittelusta ja dokumentoinnista Tavoitteiden arviointia Kun yhteisöstä tulee koti kokemukset projektipappityöstä Mitä kohtaamistyö oli käytännössä? Miten papit otettiin alueillaan vastaan? Projektipappien kokemuksia työstään Case opiskelijat: epäonnistuminen vai mahdollisuus? Työyhteisö projektipapin virkapaikkana Näkemykset keskeisistä tuloksista Ehdotuksia tulevaisuutta varten Johtopäätökset Projektin myönteiset vaikutukset Projektin haasteet Toimenpide-ehdotukset Lopuksi Tulosten käytettävyydestä Rohkeasti yhdessä LÄHTEET... 32\n3 1. Johdanto Tämä on Malmin seurakunnan projektipappitoiminnan arviointiraportti. Raportissa kuvataan pääosin vuosina toteutettua kokeilua, jossa yhteen Suomen suurimmista seurakunnista palkattiin pappeja tekemään asioita uudella otteella. Raportissa kuullaan näiden projektipappien itsensä ääntä, selvitetään heidän työnsä lähtökohtia, onnistumisia ja haasteita ja lopulta kysytään: mitä tästä kaikesta jäi käteen? Mitä kirkko voi oppia Malmin projektipappien kokemuksista? Mitä kannattaa säilyttää ja mitä ei? Suomen evankelis-luterilainen kirkko elää suuren muutoksen aikaa. Vuonna 2020 valmistelussa olevan, vuoteen 2026 ulottuvan kokonaisstrategian mukaan kirkon olennaiset tunnusluvut kertovat tarpeesta strategiseen muutokseen: kasteiden ja vihkimisten määrät laskevat, tavoittava toiminta ei saavuta ihmisiä entiseen malliin, jäsenmäärä laskee, opillinen sitoutuminen ja uskontokasvatus heikkenevät ja sisäiset kiistat ovat voimistuneet (Ovet auki 2020). Tällä on taloudellisia vaikutuksia, mutta pitkään on myös kysytty: miksi kirkko on olemassa? Miten se toteuttaa olemustaan parhaiten tässä ajassa? Kirkko on yhä monelle läheinen ja rakas. Sen rooli yhteiskunnalle ja yksilöille on tärkeä. Koronaviruspandemian alkaessa keväällä 2020 Helsingin seurakuntayhtymän ja Helsingin kaupungin yhteinen Helsinki-apu osoitti myös kirkon kyvyn muuttaa toimintaansa nopeasti. Ajassa elävien seurakuntien muutostarpeiden keskellä syntyi myös ajatus Malmin seurakuntaan rekrytoitavista projektipapeista. Ideasta vastasi erityisesti Malmin seurakunnassa vuonna 2016 aloittanut kirkkoherra Heikki Arikka. Uudenlaisella työotteella toimivien pappien palkkaaminen oli osa suurempaa uudistusta, jonka yksityiskohtiin palataan luvussa 3 (Toimintaympäristön kuvaus). Tämä arviointi keskittyy ensinnä viiteen Malmin seurakunnan pohjoisella, keskisellä ja eteläisellä alueella vuosina toimineeseen pastoriin, jotka on nimenomaisesti kutsuttu projektipapin tehtävään. Aluksi pappeja palkattiin neljä, mutta keskisen alueen henkilöstövaihdoksen myötä yksi pappi vaihtui. Tehtävää hoitamaan tullut pappi on koonnut tämän arviointiraportin. Lisäksi arviointi tarkastelee vuonna 2018 alkanutta hautausmaapapin toimintaa erityisesti Malmin hautausmaalla.\n4 2. Arvioinnin kohde, toteutustapa ja valinnat Projektipappi tarkoittaa tässä seurakunnan viranhoitoon palkattua pastoria, jonka työnkuvasta on tarkoituksella karsittu totuttuja tehtäviä, jotta työaikaa jää ihmisten kohtaamiseen, läsnäoloon ja uuden luomiseen mahdollisimman paljon kirkon omien toimitilojen ja tapahtumien ulkopuolella. Arvioinnissa tarkastellaan myös projektimaista hautausmaapapin toimintaa. Käsitteelle on vakiintunut itsenäinen merkityksensä erotuksensa projektipapin käsitteestä. Molemmat toimintamuodot toteutettiin projektimaisesti. Arvioinnissa tarkastellaan erityisesti kesästä 2018 kesään 2020 ulottuvaa kahden vuoden jaksoa Malmin seurakunnan pohjoisella, keskisellä ja eteläisellä alueella sekä Malmin hautausmaalla, joka on Helsingin evankelis-luterilaisten seurakuntien yhteinen hautausmaa. Arvioinnissa huomioidaan myös jo aiemmin aloitettu jalkautuva toiminta. Malmin aseman ostoskeskustyön nykymuodossaan aloitti tehtävään nimetty ostaripappi, jonka toimintaa kuvataan tarkemmin seuraavassa luvussa. Heinä-elokuussa 2017 toteutui kahden jalkautuvan papin kokeilu Malmin alueella. Vastaavasti kesällä 2018 toteutui kahden hautausmaapapin kokeilu Malmin hautausmaalla. Syyskuussa 2018 palkattiin neljä projektipappia Malmin seurakuntaan siten, että projekti määriteltiin päättymään Yksi palkattiin pohjoiselle alueelle, kaksi keskiselle ja yksi eteläiselle alueelle. Keväällä 2019 Malmin seurakunnan keskisellä alueella tapahtui yksi henkilövaihdos, ja toukokuusta 2019 syyskuuhun 2020 keskisen alueen toisena projektipappina toimi tämän arvioinnin toteuttaja. Yksi päätoiminen hautausmaapappi toimi erityisesti Malmin hautausmaalla helmikuun alusta syyskuun loppuun Hän kehitti ja koordinoi hautausmaapappitoimintaa myös muilla seurakuntayhtymän hautausmailla. Tietoa on kerätty kolmesta näkökulmasta: 1) palveluiden käyttäjien (seurakuntalaiset, työalueiden asukkaat, työntekijät, vierailijat, kävijät ja yhteistyötahot) 2) projekti- ja hautausmaapappien itsensä 3) toiminnan organisoinnin ja johtamisen Arviointia varten on haastateltu projekti- tai hautausmaapapin työtä tehneitä pastoreita, heidän lähiesimiehiään sekä muutamaa muuta henkilöä Malmin seurakunnassa ja Malmin hautausmaalla. Käytössä on ollut työraportteja ja tarkempaa päiväkirjamaista aineistoa. Lisäksi arvioinnissa hyödynnetään media- ja kirjajulkaisuja, kirkon raportteja ja mietintöjä sekä kirjoittajan oman työn arjessa ja keskusteluissa esille tulleita havaintoja. Arviointi ei ole tieteellinen julkaisu, mutta siinä hyödynnetään etnografista ja toimintatutkimuksellista otetta ja työelämän kehittämisen menetelmiä. Projektipappien työn ymmärtämistä on auttanut Laura Arikan ja Stiven Naatuksen teos Talentin voima kirkon toiminnan uudet mahdollisuudet (Arikka & Naatus 2019). Teos antaa kattavan kokonaiskuvan kirkon muuttuneesta toimintaympäristöstä ja uudenlaisen työotteen mahdollisuuksista tässä ajassa. Kirjan ydinviestinä on Paavalin kirjeen sanoin koetella kaikkea ja pitää se mikä on hyvää (1. Tess. 5:21). Tarkemmin viesti kiteytyy viiteen ohjaavaan ajatukseen: 1) kirkon tulee suuntautua ulospäin, 2) työn pitää lähteä ihmisten aidoista tarpeista, 3) kirkon tulee näkyä ja kuulua, 4) kirkon on oltava kutsuva eikä torjuva ja 5) kirkon identiteetti tulee löytää uudelleen ihmisten kohtaamisten kautta. Tämän arvioinnin löytöjä peilataan lopussa myös näihin ohjaaviin ajatuksiin.\n5 Toiminnan julkisuuden ja anonymiteetin tasapaino on aiheuttanut pohdintaa. Papin työ itsessään sisältää paljon salassa pidettävää, eikä asiakaskohtaamisten sisältöä voi usein kertoa. Toisaalta papit ovat julkisen viran haltijoita ja yksilöinä he voivat olla hyvinkin tunnettuja julkisuudesta. Arvioinnissa on päädytty siihen, että pappien nimiä ei yksilöidä tekstissä seurakunnan johtoa lukuun ottamatta. Malmin projekti- ja hautausmaapapit on tuotu näkyvästi esiin mediassa, joten ainakin nopealla verkkohaulla on jokaisen helppo saada lisää tietoa niin halutessaan. Kirjoittajan oma positio on syytä tuoda esiin. Raportin koostaja toimi itse Siltamäen ja Suutarilan alueen projektipappina toukokuusta 2019 syyskuuhun Näkökulma on siis kokemusasiantuntijan ja asiaa sisäpuolelta katsovan ihmisen. Olen reflektoinut omia havaintojani ja ajatuksiani työni varrella ja näitä tuon esiin avoimemmin, muiden yksityisyyttä kunnioittaen. Haastattelut toteutettiin etäyhteyksin Microsoft Teamsilla, kännykällä tallentaen, muistikirjaan merkiten tai sähköpostitse. Haastatelluille kerrottiin arvioinnin tavoitteista ja heille ilmoitettiin, että tallenne on käytössä vain arviointia varten ja se tuhotaan arvioinnin valmistuttua.\n6 3. Toimintaympäristön kuvaus Koillis-Helsingissä sijaitseva Malmin seurakunta on Suomen kolmanneksi suurin evankelis-luterilainen seurakunta ja Helsingin seurakuntayhtymän suurin seurakunta. Seurakunnan alueella asuu yli kaupunkilaista ja siihen kuuluu noin jäsentä. Seurakunnassa on tätä kirjoitettaessa loppukesällä 2020 noin 100 työntekijää. Malmin seurakunta on perustettu vuonna Seurakunnan nykyinen alue vakiintui vuoden 1961 seurakuntajaossa. Alueeseen kuuluvat Malmin lisäksi Jakomäen, Pihlajamäen, Pihlajiston, Puistolan, Pukinmäen, Siltamäen, Suutarilan, Töyrynummen, Tapanilan, Tapulikaupungin, Viikinmäen ja Viikin kaupunginosat. Alueet eroavat toisistaan sosioekonomisesti, ja yhtenä yhdistävänä piirteenä on kylämäisyys. Malmin seurakunta koostuu monista pienyhteisöistä, joiden asukkailla on vahva paikallisyhteisön identiteetti. Keväällä 2017 aloitetun organisaatiouudistuksen myötä seurakunta siirtyi aiemmasta piiriorganisaatiosta kolmijakoiseen aluemalliin. Uudet johtavat aluepastorit ja työalojen lähiesimiehet aloittivat elokuussa Heidän viisivuotinen toimikautensa on määräaikainen ja päättyy Seurakunnassa on kolme aluetta: pohjoinen, keskinen ja eteläinen. Pohjoiseen alueeseen kuuluvat Puistola, Jakomäki ja Tapulikaupunki, keskiseen alueeseen Malmi, Pukinmäki, Siltamäki ja Tapanila, sekä eteläiseen alueeseen Pihlajamäki ja Viikki. Aluejako ei kaikilta osin vastaa Helsingin kaupunginosajakoa, sillä esimerkiksi Siltamäki kattaa tässä myös Suutarilan ja osin Töyrynummen kaupunginosat. Osin alueiden rajat ovat siis tulkinnanvaraisia, ja toiminnallisesti rajoja ylitetään käytännössä koko ajan onhan seurakunnan luonne yhdistää ihmisiä eikä erottaa. Seurakuntaa on johtanut neljä kirkkoherraa. Edellinen kirkkoherra Pertti Simola oli virassaan 26 vuotta jääden eläkkeelle syksyllä Hänen viranhoitokaudellaan suuria muutoksia olivat tietotekniikan ja väestörekisteriasioiden kehitys, vahvan piiriorganisaation ja lähiesimiesmallin luominen vuonna 1991 sekä kasvanut taloudellisten säästöjen tarve. Kirkkoherra Heikki Arikan aloittaessa tehtävässään loppuvuodesta 2016 oli jo tiedossa, että suuria toiminnallisia muutoksia tarvitaan. Seurakuntapiirien vähentämisestä ja tilojen supistamistarpeesta keskusteltiin. Seurakunnan työntekijöiden toiminta laajemmin ihmisten keskellä nousi jo alussa tavoitteena esiin (ks. esim. haastattelu Lähitieto-lehdessä ). Organisaatiouudistuksen yhteydessä tehtiin luopumispäätös neljästä alueen seurakuntakodista Pihlajistossa, Pukinmäessä, Siltamäessä ja Tapulikaupungista sekä nuorten käytössä olleesta Malmin seurakuntatalosta. Yhteisen kirkkovaltuuston ohjeiden mukaisesti Malmin seurakunta teki päätökset osana toimintakulttuurin muutosta ja tiukkenevaa taloustilannetta. Tiloista luopuminen oli tarkoitus toteuttaa vuoden 2017 aikana, mutta aikataulu on sittemmin muuttunut. Tätä kirjoitettaessa Helsingin seurakunnissa varaudutaan kiinteistöomaisuuteen liittyvien haasteiden jatkumiseen. Projektipapit eivät aloittaneet jalkautumistaan tyhjiössä. Raportissa tuodaan esiin erilaisia kokeiluja, joista on syytä nostaa esiin syksyllä 2017 alkanut ostaripapin työ. Seurakunnassa pidempään toiminut pappi teki aloitteen ostaripappeudesta, joka sisältäisi kohtaamis- ja verkostoitumistyötä. Työ alkoikin Malmin aseman ostoskeskuksen ympäristössä ja siirtyi pian myös päivystykseksi Diakonissalaitoksen ylläpitämällä päihteidenkäyttäjien drop in pisteellä. Tapahtumien järjestämisestä, verkostoitumisesta ja yhteisömusiikista Malmin alueella saatiin paljon hyviä kokemuksia, joiden avulla työtä voitiin edelleen kehittää myöhemmin\n7 syksyllä 2018 aloittaneen projektipapin kanssa. Yhteisöllistä musiikkityötä on edistänyt erityisesti vuonna 2017 perustettu Malmin enkelit kuoro ja sitä säestävä bändi. Malmin hautausmaa on toimitusmäärältään Suomen suurin hautausmaa. Se kuuluu hallinnollisesti Helsingin seurakuntayhtymään. Hautausmaalla on vuonna 1923 valmistunut siunauskappeli ja sen yhteydessä vuonna 1966 rakennettu krematorio, joka uusittiin vuonna Hautausmaalla on sankarihauta-alue, vuoden 1918 sisällissodassa kuolleiden punaisten muistomerkki, diakonissojen ja Pelastusarmeijan yhteishautoja ja monien julkisuuden henkilöiden hautoja. Hautausmaatyötä toteutettiin myös muilla Helsingin seurakuntien hautausmailla: Honkanummen, Hietaniemen ja Östersundomin hautausmaalla sekä Maunulan uurnalehdossa. Yhteistyötä ja kokemusten vaihtoa oli myös muualla Suomessa sijaitsevien hautausmaiden henkilöstön kanssa.\n8 4. Talenttien voimaa projektipapeille annettu tehtävä 4.1 Rekrytoinnit, tavoitteiden asettaminen ja seuranta Verkkopalvelu Oikotiellä julkaistiin neljän projektipastorin työpaikkailmoitus Määräaikainen tehtävä oli ajalle Ilmoituksen mukaan tehtävät ovat uusia ja vailla vakiintuneita työnkuvia. Haemme rohkeita, ihmisystävällisiä, omatoimisia ja toimeen tarttuvia pastoreita tekemään uudenlaisella työotteella kohtaamistyötä. Etsityllä pastorilla/teologilla toivottiin olevan: - ennakkoluulottomuutta ja rohkeutta - uteliaisuutta ja loputonta kiinnostusta ihmisistä - vahva teologinen identiteetti ja ihmisrakkaus - vahva stressinsietokyky - hyvä organisointitaito - kyky verkostoitua ja tulla kaikkien kanssa toimeen - epävarmuuden ja keskeneräisyyden sietokyky - omatoiminen ja aktiivinen työote mutta joukkuepelaajana - valmius sitoutua koko projektin ajaksi Työn oli tarkoitus muodostua alussa kohtaamisista ja kulkemisesta kaduilla, puistoissa, ostareilla kaikkialla siellä missä ihmiset ovat. Toimia sielunhoitajana, rinnalla kulkijana, tutustuen alueen ihmisiin. Seuraavassa vaiheessa toivomuksena oli, että pastorin omalle alueelle syntyisi uudenlaisia alueen asukkaiden näköisiä yhteisöjä. Jokaisen työnkuva tultiin sopimaan kirjallisesti erikseen. Painopisteen määriteltiin olevan aluetyössä ja ihmisten kohtaamisessa, ja erityispainotuksina arvostettiin sosiaalisen median monipuolista osaamista sekä kielitaitoa (erityisesti englanti). Esikuvia haettiin myös maailmalta, sillä ilmoituksessa todettiin: Tule meille isä Camilloksi tai Geraldine Grangeriksi! Italialaisen kirkkoherra Isä Camillon hahmo on monille tuttu luvuilla suosiota saaneista kirjoista ja elokuvista. Geraldine Granger taas oli brittiläisen lukujen The Vicar of Dibley televisiosarjan kirkkoherra, joka uutena tulokkaana herätti pikkukylässä hämmennystä mutta auttoi lopulta kylää kehittymään. Projektipapeiksi valittiin neljä henkilöä. Pohjoiselle alueelle valittiin aiemmin Itä-Suomessa 10 vuoden ajan seurakuntatyötä tehnyt pappi. Keskiselle alueen kahdesta papista toinen oli toiminut Päijät-Hämeessä koulu- ja nuorisopastorina ja toinen oli suorittanut teologin maisterin tutkinnon pitkän ja näkyvän yhteiskunnallisen uran jälkeen. Eteläiselle alueelle valittu oli toiminut pastorina ja myös vt. kappalaisena pääkaupunkiseudulla. Myöhemmin 2019 keskiselle alueelle valittu pastori tuli korkeakoulumaailmasta. Kahdella pastoreista oli myös yrittäjätaustaa. Hautausmaapapin rekrytointi kesällä 2018 tapahtui varsin suoraviivaisesti. Tehtävään valittiin monipuolisesti erilaisissa tehtävissä toiminut pappi, jolla oli vahvaa yhteiskunnallisen vaikuttamisen ja kulttuuritoiminnan osaamista. Hautausmaapapiksi kahdeksi kuukaudeksi palkatun pastorin lisäksi toinen Malmin seurakunnan pitkäaikainen pastori kohtasi kesällä kuukauden ajan ihmisiä hautausmaalla. Hautausmaapapin\n9 työssä päätavoite oli ihmisten kohtaaminen ja heidän vierellään kulkeminen, mutta myös erilaiset tavat elävöittää hautausmaata olivat tervetulleita. Seurakunnan muilla alueilla ja hautausmaalla perusajatus oli siis sama: ensisijaisesti kohtaaminen mutta myös sen selvittäminen, mitä kohtaamisesta voi seurata. 4.2 Työn suunnittelusta ja dokumentoinnista Projektipapit oli palkattu tehtäväänsä hoitamaan seurakuntapastorin virkaa. Seurakunta pyysi viranhoitoa varten virkamääräykset tuomiokapitulilta. Työtä ohjasivat yhtäältä suulliset esimiesten kanssa käydyt keskustelut, säännölliset tavoite- ja arviointikeskustelut ja tehtävänkuvaukset. Toisaalta työhön vaikuttivat Malmin seurakunnan strategiatyö ja toimintasuunnitelmat, Helsingin seurakuntien linjaukset ja kokonaiskirkon ohjeistukset. Näiden lisäksi papit huomioivat erilaisten sidosryhmiensä arvot, normit ja käytännöt. Helsingin kaupungin visiotyö ja aluesuunnittelu vaikuttivat työn arkeen, samoin kuin eri toimialojen (kasvatus ja koulutus, kirjastot, nuorisotoimi, sosiaali- ja terveystoimi, yhdyskuntatyö, yritys- ja alueluotsit jne.) omat käytännöt. Järjestöjen ja yhdistysten kanssa noudatettiin näiden periaatteita, samoin yritysyhteistyössä. Hautausmaapapin tehtävässä tuli ottaa huomioon esimerkiksi tietokirjan kustantamisen keinot ja kulttuuritapahtuman suunnitteluperiaatteet. Käytin itse tietoisesti kansainvälisiä yhteisötyön menetelmiä jalkautuessani alueelleni Siltamäkeen. Vuosina olin soveltanut opetus-, aluekehitys- ja hanketyössäni Diakonia-ammattikorkeakoulussa oppimaani CABLE-lähestymistapaa (Community Action Based Learning for Empowerment, ks. Porkka & Pentikäinen 2013). CABLEn perustana Suomessa on 1980-luvun lopulla Järvenpään Diakoniaopistossa aloitettu diakoniakoulutus. Yhteiskunnan tulevaisuutta luodanneen skenaariotyön tuloksena osallistava yhteisötyö otettiin keskeiseksi sisällöksi opetussuunnitelmaan, mikä oli tuolloin suomalaisessa koulutusjärjestelmässä uutta. Kansainvälisiä vaikutteita haettiin erityisesti Manchesterista ja Rotterdamista, ja valottumismenetelmänä tunnettu lähestymistapa (Exposure) otettiin keskeiseksi yhteisötyön menetelmäksi tuleville diakonisen sosiaalityön ammattilaisille. Menetelmää on myöhemmin käytetty eri seurakunnissa. Exposure-prosesseja toteutettiin Diakonia-ammattikorkeakoulun Järvenpään ja Helsingin kampuksilla. Työotetta sovellettiin myös kansainvälisessä hanketyössä Etelä-Aasiassa ja eurooppalaisen diakonian yhteistyöverkostoissa. Prosessiin kuuluu oman biografian kirjoittaminen eli sen tiedostaminen, mistä kulttuurisesta, uskonnollisesta ja sosiaalisesta kontekstista tulee. Seuraavaksi jalkaudutaan kohdealueelle mahdollisimman avoimin mielin, vain havainnoiden ja aistien kaikkea ympärillään. Tämän jälkeen siirrytään reflektoimaan omia asenteita alueeseen liittyen. Vasta tämän jälkeen työntekijä on valmis ymmärtämään yhteisön hienovaraisia lainalaisuuksia ja kehittämään yhteisöä. CABLE-lähestymistapa on Diakin Järvenpään kampuksen jälkeen otettu käyttöön esimerkiksi Helsingin Diakonissalaitoksen koulutustarjonnassa ja se on vakiintunut Suomessa osallistavana ja voimaannuttavana työotteena muiden alue- ja yhdyskuntatyön perinteiden oheen. Koin itse CABLE-lähestymistavan toimivaksi projektipapin työtä aloittaessani. Kävelin ja pyöräilin paljon alueella pyrkien asettumaan siellä asuvien ja työskentelevien elämäntilanteeseen. Hakeuduin haastattelemaan yhteisön avainhenkilöitä, jotka pystyivät syventämään kokonaisymmärrystäni alueen historiasta, nykypäivästä ja tulevaisuudesta. Vertasin keskenään ristiriitaisia näkemyksiä ja pohdin, mistä jännitteiset signaalit\n10 johtuvat, mitä tarpeita ja tavoitteita itse kullakin on, ja miten näistä tavoitteista voisi kehittää jotain uutta ja koko yhteisöä parhaiten palvelevaa. Kirjoitin havaintojani paljon muistiin. Reflektoin myös omia asenteitani. Loppuvuodesta 2019 ohjasin projektipappina teologian opiskelijan lyhyen työharjoittelun. Hän halusi tutustua projektipappien työnkuvaan tulevaa pappisuraansa ajatellen. Katsoin hyväksi soveltaa myös tässä ohjausprosessissa CABLE-työotetta, joka toivottavasti antoi käsitteellisiä välineitä ottaa haltuun joskus rannattomalta vaikuttavaa työtä. Jalkautumistyön dokumentointiin projektipapit suhtautuivat eri tavoin. Yksi piti päiväkirjaa, toinen reflektoi havaintojaan etnografisesti, kolmas ei kokenut tarvetta säännölliseen dokumentointiin. Sosiaalista mediaa käytettiin paljon, työn tuloksia väliraportoitiin säännöllisesti omalle esimiehelle ja päättyneistä työkausista kirjoitettiin loppuraportit. Seurakunnan viestintä teki mediaseurantaa myös projektipappien työstä. 4.3 Tavoitteiden arviointia Kaikki haastatellut toivat esiin, että projektipappialoite tuli kirkkoherralta. Esimiehet tunnistivat, että helmikuussa 2018 julkaistu kirkon missiologinen raportti (Kaikkialta kaikkialle kirkon missio nyt 2018) oli osaltaan ohjannut valintoja ja sitä oli käsitelty johtoryhmässä. Raportin mukaan kuva kirkosta muodostuu tässä ajassa kahdella tavalla: mediassa ja kahdenkeskisissä kohtaamisissa. Projektipappien ja seurakunnan viestintään tehdyt uudet rekrytoinnit voidaan nähdä vastaamisena näihin tarpeisiin. Rekrytoinnit suunniteltiin yhteisesti johtoryhmässä ja toteutettiin seurakunnan ja hiippakunnan normaalien käytäntöjen mukaisesti. Samalla rekrytoitiin myös viisi suntiota ja yksi kanttori. Kirkkoherran oma kokemus jalkautumisesta seurakunnan alueelle tunnistettiin haastatteluissa merkittävänä ohjaavana tekijänä. Asiasta oli uutisoitu myös mediassa. Seurakunnan alueella tapahtunutta tragediaa oli kokoontunut käsittelemään ja suremaan joukko ihmisiä. Kirkkoherra halusi jalkautua itse paikalle havaiten, ettei paikalla ollut tuolloin pappia, vaikka sielunhoidollisen tuen ammattilaisena papin läsnäolo olisi varmasti perusteltua. Tästä omasta jalkautumisesta ja ihmisten tarinoiden kuulemisesta syntyi mediatietojen (Helsingin seurakunnat 2018) mukaan vahva näky siitä, että kirkon on tärkeää olla juuri siellä, ihmisten keskellä. Ihmiset haluavat tulla nähdyksi ja kuulluksi omassa arjessaan. Kaikkia projektipapin tehtäviä yhdisti jalkautuvan kohtaamisen päätavoite: Olla läsnä, tulla alueen ihmisille tutuiksi, olla seurakunnan kasvoina ja laajalti eri foorumeilla ja areenoilla, kerätä kokemusperäistä tietoa siitä, mitä ihmiset seurakunnalta kaipaavat ja odottavat ja ideoida, miten seurakunta voi näihin toiveisiin vastata kenties uudenlaisilla tavoilla. Tämä yleistavoite tunnistettiin samanlaisena haastatteluissa. Hautausmaapapin työ miellettiin yleensä muista erilliseksi. Malmin seurakunnan pohjoisella, keskisellä ja eteläisellä alueella sekä hautausmaatyössä uudet papit olivat tietoisia toistensa hieman eri tavoin kohdennetuista tavoitteista. Malmin seurakunnan alueella selkeimmäksi kohderyhmäksi koettiin Malmin aseman seudun joskus karheat miehet. Tämä havainto tuli sekä esimies- että projektipappihaastatteluista. Keskisellä alueella miehiä kohtaamassa toimi pappi, jolla oli pitkä ura valtakunnallisessa ja kunnallisessa politiikassa sekä viestintätehtävissä. Hän vaikutti myös miesten kokonaisvaltaista hyvinvointia edistävän Miessakit ry:n hallituksen puheenjohtajana. Jo alussa syntynyt Teboilin miehet profiili tuli säilymään eräänlaisena henkilöbrändinä.\n11 Tehtävänkuvan avoimuus innosti uusia projektipappeja. Pidempään seurakuntapapin työtä tehneille se tarjosi vaihtelua ja uudenlaista työotetta. Koettiin, että nyt tarjoutunut tehtävä on vahvasti juuri oma paikka, jossa saa kokeilla uutta ja valjastaa koko osaamisensa ja persoonansa käyttöön. Koin itsekin samoin nähdessäni vuonna 2018 alkuperäisen rekrytointi-ilmoituksen, joka innosti laajaa hakijakuntaa. Keväällä 2019 avautuneen projektipapin sijaisuuden yhteydessä sama innostus oli tallella. Liittyessäni seurakunnan työntekijöihin keväällä 2019 kokemukseni oli, että projektipappeus on yhä jotain uutta ja inspiroivaa. Projektipapit kokoontuivat säännöllisesti lounaalle keskustelemaan kokemuksistaan. Perehdytyskeskustelussa sain tutustuttavaksi Talentin voima kirjan (Arikka & Naatus 2019), jossa kuvataan monipuolisesti ja tapausesimerkein kirkon tulevaisuuden toiminnan mahdollisuuksia muuttuneessa ajassa. Kirja tarjosi ajatuksen eväitä ja ideoita, joiden soveltamista oli mahdollista testata Malmilla. Seurakunnan eri alueilla toimiville projektipapeille annettiin erilaisia osatavoitteita. Esimerkiksi Jakomäkeen etsittiin elämää pelkäämätöntä ja karheutta sietävää pappia. Toisaalta tällaista profiilia ei pidetty tarpeellisena alueeseen kuuluvassa Puistolassa, jossa kirkkoon kuulumisprosentti on korkeampi ja sosioekonominen tilanne erilainen. Yhden projektipapin kuvauksen mukaan Viikissä toivottiin jumalanpalvelusyhteisön rakentamista, Siltamäessä nuorten aikuisten ja perheiden tavoittamista ja Malmilla miesten kohtaamista. Työn aloitusvaiheessa käytiin neuvotteluja parhaiten kullekin alueelle sopivasta henkilöstä ja hänen profiilistaan. Eri alueiden tavoitteissa on ollut myös liikkumavaraa ja vaihtelua. Eteläisellä alueella kaavailtiin englanninkielistä toimintaa Helsingin yliopiston kampuksen korkeakouluyhteistyön vuoksi, mutta tämä jäi käytännössä vähäiseksi. Keskisellä alueella englanninkielisyyttä ei alussa korostettu, mutta projektin aikana panostettiin HOASin asuntolassa asuvien kansainvälisten opiskelijoiden toimintaan (ks. alaluku 5.4). Malmin hautausmaalla aloitettiin hautausmaapappitoiminta pilottina kesällä Ajatusta olivat työraportissaan ehdottaneet kesällä 2017 ostoskeskuksiin jalkautuneet kaksi pastoria. Hautausmaalla ihmisiä kohtasi heinäkuun 2018 ajan seurakunnassa pitkään toiminut pappi, ja osin yhdessä hänen kanssaan toimi myös uudeksi hautausmaapapiksi valittu pastori kahden kuukauden ajan. Kesä oli hiostavan kuuma, kävelyä oli paljon ja työ oli tässä mielessä fyysistä. Kaikkiaan projektin tavoitteet koettiin jälkikäteen pääosin hyviksi. Sekä esimiehet että projektipapit pitivät tavoitteita tärkeinä ja oikeina. Projektipapit kyselivät yhden esimiehen mukaan paljon sitä, onko heidän työnsä saattaa ihmiset osaksi jotakin. Oliko työ siis uudenlaista kokoavaa toimintaa vai ei? Tavoitteiden ja käytännön todellisuuden välillä nähtiin jonkin verran eroa. Tavoitteissa nähtiin paikoin idealismia. Projektin alkaessa papit saivat paljon näkyvyyttä ja mediahuomiota. Esimerkiksi vuoden 2018 Papiston päivillä projektipappi sai kertoa työnkuvastaan lukuisille kiinnostuneille kollegoille. Median käyttöön suhtauduttiin alussa eri tavoin. Mediassa jo aiemmin esillä olleet papit toivat näkyvyytensä myös seurakunnan käyttöön, mitä kuvaa seuraava lainaus: Omalta osaltani ainakin kerroin työnantajalle ja viestinnän suuntaan, että olen käytettävissä. Tämä naama on käytettävissä kaikkiin mahdollisiin julkisuustemppuihin. Ja sehän johti käytännössä ihan kunnianhimoisten videoiden tekemiseen. Haastattelupyyntöihin suostuttiin, videoita kuvattiin ja julkisuutta käytettiin tietoisesti hyväksi. Myös spontaania kiinnostusta tiedotusvälineistä nousi aiemmin tehtyjen juttujen myötä.\n12 Toisaalta kaikki eivät halunneet olla julkisuudessa. Toinen pappi kuvaa tilannetta näin: Mähän en siis halunnut, että musta hirveesti tehdään yhtään mitään lehtijuttuja. Kun mä en ole sellainen esillä oleva, tai siis, enemmän sellainen taustapuurtajaihminen. Itselleni määriteltiin osana tehtävänkuvaa työ sosiaalisessa mediassa. Olin aloittanut vuotta aiemmin oman Youtube-kanavan ja kaikenlaiseen itsenäiseen some-työhön kannustettiin. Perustin projektipapin työtä varten uuden Youtube-kanavan, jonne loin sisältöä papin työn arjesta, mielipiteistä eri asioista ja kohtaamisista eri tapahtumissa. Kanavalla on ollut tätä kirjoitettaessa 982 katselukertaa. Selvästi suurimman katselumäärän saavutti video nimeltä Ed Sheeran tulee mitä tekee kirkko? Video edelsi megatähden esiintymistä Malmin lentokentällä kesällä 2019 ja kertoi seurakunnan katutempauksesta konserttipäivänä. Kanava ei ole noussut mainittavaan suosioon verrattuna Suomen suosituimpiin pappien ylläpitämiin Youtube-kanaviin, kuten nuorisopastori Jussi Kosken Pastorific-kanavaan.\n13 5. Kun yhteisöstä tulee koti kokemukset projektipappityöstä 5.1 Mitä kohtaamistyö oli käytännössä? Projektipappien työnkuvaan on kuulunut laaja kirjo pienempiä ja suurempia tehtäviä. Vaikka perusidea oli kysyä Mitä kuuluu? ja olla läsnä siellä missä ihmiset ovat, avoin toimenkuva ja laajemmin Helsingin seurakuntayhtymässä vaikuttanut Menkää ja tehkää toimintaote rohkaisivat monenlaisiin toiminnallisiin kokeiluihin. Järjestettiin kuutamouintia uimahallissa, eläinten jouluhartauksia, joululaulukaraokea paikallisravintolassa, kuljettiin kahvirepun kanssa turuilla ja toreilla, kirjoitettiin hautausmaakokemuksista kirja ja toteutettiin Hautausmaa elää tapahtumaviikko vain muutamia mainitakseni. Olen koonnut seuraavan listan niistä tehtävistä, joissa itse toimin toukokuusta 2019 tämän kirjoittamisaikaan elokuussa Listan tavoitteena on havainnollistaa lukijalle vain yhden projektipapin tehtävänkuvan monipuolisuutta. - koordinoinut megatähti Ed Sheeranin keikkavieraiden Älä pelkää tatuointitempauksen viestinnän suunnittelupäällikön kanssa - koordinoinut nuorisotyöntekijän kanssa nuorten kesätyötorin, jossa työnantajat ja Malmin nuoret pääsevät kohtaamaan toisensa + tehnyt yrittäjille kunniakirjat - kartoittanut jalkautuen Malmin, Tapulin, Suutarilan ja Siltamäen yrittäjien tilannetta nuorisotyöntekijän ja Helsingin kaupungin yhdyskuntatyöntekijän kanssa - toteuttanut jalkautuen Joulu yhdessä haastatteluja ja osallistunut palvelumuotoilutyöpajaan - osallistunut Tapulin ja Suutarilan nuorisoverkoston kokoukseen - tehnyt projektipapin työstä videoita Youtube-kanavalle, jossa tätä kirjoitettaessa 982 katselukertaa - haastatellut kanavalla uutta kaupunkiteologian professoria, Siltamäen ostoskeskuksen yrittäjiä ja Koillis-Helsingin taidehankkeen vetäjiä - järjestänyt intialaisen kastittoman järjestöjohtajan ja yrittäjän - järjestänyt alueen asukkaan kanssa hävikkiruokapilotin, jossa Waste & Feast konseptilla tarjottiin hävikkiruokaa Siltamäessä - kutsunut alueella asuvia korkeakouluopiskelijoita mukaan yhteiseen toimintaan ja suunnitellut yhdessä heidän ja diakoniatyöntekijän kanssa arjen hyvinvointia parantavia toimia - kohdannut ihmisiä pappina srkkodin iltaruokailussa ja perheiden olohuoneessa - toteuttanut 12 seurakunnan jumalanpalvelusta, joista kaksi videokirkkoina - toteuttanut 28 kirkollista toimitusta - toiminut yksityisenä sielunhoitajana ja ripin antajana - päivystänyt kirkon Palvelevassa Puhelimessa - ollut korona-aikana seurakunnan keskusteluapupäivystäjänä - keräillyt ja kuljettanut kaupoista ruokaa kotiin osana ikäihmisten Helsinki-apua - ollut jonovalvojana Malmin Varustamon akuuttikassijakelussa - pitänyt Siltamäen srk-kodilla avoimet ovet -tyyppisiä Pappi tavattavissa tilaisuuksia - ollut kehittämisyhteistyössä nuorisotyöntekijöiden, kirjaston ja SPR:n aluejaoston kanssa - ollut suunnittelemassa ja toteuttamassa Siltamäen kaupunginosapäivää - osallistunut ikäihmisten toimintaan Korttelituvassa, Kotikulmilla-kerhossa, Koillis-Helsingin senioreissa ja Tapanilan senioriryhmässä; pitänyt näissä kutsuttuna kolme alustusta - osallistunut seurakunnan määrättyihin työkokouksiin ja kehittämispäiviin - päivystänyt hautausmaapappina Malmin hautausmaalla ja videoinut kokemuksia tästä - kohdannut ihmisiä Siltamäen- Suutarilan alueen ravintoloissa, kaduilla, leikkipuistoissa ym. ja tilastoinut 166 yksilön kohtaamista vuonna ollut Malmin hautausmaalla Pyhäinpäivänä kohtaamassa ihmisiä - jalkautunut yhdessä toisen projektipapin kanssa ja toteuttanut Pyhäinpäivän tervehdystempauksen Tapulin ja Siltamäen kaduilla\n14 keskustelutilaisuuden sekä haastatellut häntä someen - antanut lehtihaastatteluja (Kirkko & kaupunki, Lähitieto) - ollut rakentamassa seurakunnan jouluseimeä ja päivystänyt leikkipuiston joulutapahtumassa - toteuttanut palvelutalohartauksia ja syntymäpäiväkäyntejä - kirjoittanut kokonaiskirkon tasolla julkiseen blogiin (blogit.evl.fi) - osallistunut Helsingin jalkautuvien pappien Rakkauden ammattilaiset ryhmään - ohjannut teologian opiskelijan harjoittelun, jossa hän perehtyi projektipapin toimenkuvaan - jalkautunut lapsityönohjaajan kanssa keräämään kehittämisehdotuksia 10 leikkipuistosta keskisellä alueella - osallistunut Pohjois-Helsingin yrittäjien aamukahveille ja kertonut seurakunnan toiminnasta - perustanut Facebookiin Siltamäki Spirit+ -ryhmän, jonka tarkoituksena oli voimaannuttaa alueen asukkaita koronaepidemian puhjettua; tätä kirjoitettaessa 78 jäsentä - suunnitellut laajempaa SiSu+ - hanketta, joka tukisi seurakunnan jalkautumistoimintaa - ollut Yhteisvastuun lipaskerääjänä - päivystänyt Papin pöydässä Malmin asemakahvilassa - toteuttanut tämän arviointiraportin Lista ei kata kaikkea mutta kuvaa silti toiminnan kirjon. Osa tehtävistä on kaikille tai useimmille pastoreille tyypillisiä tehtäviä. Moni toiminnoista on lähtenyt liikkeelle muiden projektipappien, seurakunnan muiden työntekijöiden tai johdon aloitteesta. Mukana on myös uusia ja itse luotuja prosesseja. Kaikissa korostuu eri tavoin tehty yhteistyö. Jokaisen projekti- tai hautausmaapapin profiili on luonnollisesti omanlaisensa. Eteläisellä alueella työ oli paljon yksilöiden kohtaamista Viikin seudun ravintolaterasseilla, Vanhankaupunginkosken lounasravintolassa ja koskella kalastavien kanssa. Projektipappi oli yhteydessä Helsingin yliopiston oppilaitospappiin, jonka kanssa he ideoivat Viikin Yliopistolliseen Pieneläinsairaalaan papin päivystystoimintaa. Olisikin luontevaa, että lemmikkinsä viimeiselle matkalleen lähettävät ihmiset saisivat suruunsa tukea klinikan odotusaulassa. Tässä roolissa juuri paikallisseurakunnan pappi voisi olla sopiva. Malmin Teboililla säännöllisesti kokoontuvien miesten ryhmä osoitettiin Malmin projektipapille valmiina kohderyhmänä. Hän linkittyi myös seurakunnassa jo aiemmin toimineen ostaripapin työhön, ja yhdessä he aloittivat säännölliset Papin pöytä kohtaamiset Malmin kauppakeskuksen yläkerran kahvilassa. Lisäksi projektipappi löysi toisesta kahvilasta vakiintuneesti kokoontuvan miesporukan ja ulkona aseman ympäristöstä puistoissa aikaa viettäviä miehiä ja naisia. Pukinmäen aluetta oli alussa suunniteltu mukaan hänen työhönsä, mutta kohtaamiset siellä olivat satunnaisempia, joskin paikallisbaarissa hänet kyllä tunnettiin. Työ sisälsi myös paljon sidosryhmäyhteistyötä alueen yrittäjien, järjestöjen ja muiden palveluntarjoajien kanssa. Pohjoisella alueella pappi teki paljon yhteistyötä Jakomäen kirjaston ja alueen moniammatillisen Jakis-tiimin kanssa. Kirjastossa järjestettiin kuolemaa käsittelevä ilta ja hiihtolomalla lumitähtiaskartelua. Yhdessä diakonin kanssa pidettiin Tapulin kirjastossa päivystyksiä. Lämminhenkistä ja kohtaavaa jalkautumista oli paljon Tapulin ja Jakomäen alueella. Projektipapit hakeutuivat mielellään keskustelemaan ja työskentelemään yhdessä. Pyhäinpäivän 2018 alla pohjoisen ja keskisen alueen projektipapit innovoivat katutempauksen. He askartelivat kauniit pussit, joihin laitettiin enkelimakeinen, kynttilä ja seurakunnan tervehdys. Näitä seurakunnan tervehdyksiä jaettiin noin sata kappaletta Puistolan aseman ja Siltamäen ostoskeskuksen ympäristössä. Sama uusittiin pyhäinpäivänä 2019, jolloin olin itse toteuttamassa samaa pohjoisen alueen papin kanssa. Kohtaamiset kaduilla olivat no-\n15 peita, seurakunnan tervehdys otettiin lämpimästi vastaan ja moni jäi myös juttelemaan elämästä ja kuolemasta. Pohjoisen alueen projektipappi aloitti myös kohtaamiset kahvirepun kanssa, ja toiminta yleistyi pian muutoinkin. Malmin seurakunnassa toteutettiin vuonna 2019 suurehko palvelumuotoiluprojekti, jossa pyrittiin uudistamaan joulun ajan toimintaa. Jo kesän helteillä kerättiin jalkautuen laaja haastatteluaineisto ihmisten toiveista ja odotuksista seurakunnan joulun aikaa koskien. Näiden pohjalta toteutettiin yhteiskehittämisen menetelmiä käyttäen alueellisia Mitä kuuluu? -työpajoja ja toteutettiin osallistava Joulu 2019 yhdessä toimintakokonaisuus, joka jatkui alkuvuoteen Jouluhaastatteluita kerättiin seurakunnan alueella kymmeniä ja alueen ihmisten kokemukset tuotiin yhteen. Toteutus oli projektipappitoiminnan kannalta kiinnostava siksi, että nämä kaksi osallistavan kehittämisen tapaa toteutuivat samaan aikaan ja toisiaan täydentäen. Alueen ihmisten kokemukset tulevat hyvin lähelle projektipappien työtä: Se, että työntekijä on ollut täällä ostarilla [Tapulissa], on ollut tärkeää, ettei ihminen jää yksin. Ihmiset tarvitsevat kuulluksi tulemista. Seurakunta voisi olla antamassa äänen äänettömille. Onneks ei oo niin kankeaa kun aikaisemmin. Yhteisen joulun suunnittelu oli osa viestinnän suunnittelupäällikön (sittemmin viestintäjohtaja) ja seurakuntapastorin palvelumuotoiluvalmennuskoulutusta. Kiinnostavaa on, että projektipapit ja lähes kaikki muutkin seurakunnan työntekijät jalkautuivat kesällä 2019 samanaikaisesti ihmisten arkeen. Kerätty jouluhaastatteluaineisto täydentää merkittävästi projektipappien kokemuksia, ja molempiin tehtäviin liittyy rohkeutta mennä kaduilla ihmisten pariin. Näitä kokonaisuuksia kannattaa siksi tulevaisuudessa tarkastella rinnakkain. Hautausmaapapin työ oli ihmisten päivittäistä kohtaamista ja päivystyspappitoiminnan koordinoimista Helsingin jokaiselle hautausmaalle. Malmilla päivystyksiä oli eniten eli joka arkipäivä. Varsinainen hautausmaapappi päivysti Malmilla keskimäärin kolmena päivänä viikossa ja kahtena päivänä muilla hautausmailla, jolloin Malmin seurakunnan muut papit sijaistivat häntä. Honkanummen, Maunulan, Hietaniemen ja Östersundomin hautausalueilla päivystyksen hoitivat yhdeksän muuta suomenkielistä ja yksi ruotsinkielinen seurakunta. 5.2 Miten papit otettiin alueillaan vastaan? Yleisesti jalkautuvat papit otettiin vastaan myönteisesti niin seurakunnan alueilla kuin hautausmaalla. Kesän 2017 pilotissa kaksi jalkautuvaa pappia kohtasivat ihmisiä terasseilla, puistonpenkeillä, kallioilla ja ostoskeskuksissa. He itse tiivistivät saamansa vastaanoton näihin kommentteihin: Tosi kiva, että te papit ootte täällä meiän juoppojen keskellä. Mua ihan huippaa päästä, ku oon jutellu niin paljon.\n16 Siltamäessä työskennelleelle papille työn merkityksellisyyttä kuvaa tämä palaute: Sinulle on niin helppo puhua. Et tuomitse vaan tahdot minulle hyvää. Puhu minusta jotain hyvää Jumalalle kanssa. Toivotin itse alueen asukkaille turvallista juhannusta videotervehdyksellä Facebookin kaupunginosaryhmässä kesällä Tämä kommentti jäi erityisesti mieleen: Meillä on oma ostaripappi! Kommentin voi tulkita eri tavoin. Itse tulkitsin sen arvostuksen osoituksena siitä, että seurakunta muistaa myös iäkkäämpiä ja myyntivolyymiltaan hiljaisempia ja syrjäisempiä ostoskeskuksia modernimpien ja vilkkaiden läpikulkupaikkojen ohella. Ostoskeskuksen toimintaa oli hyvin mahdollista kehittää. Aiemmin mainittu projektipappi ideoi Siltamäen uimahallin kanssa tunnelmauintitapahtuman joulukaudella Hän toi eteiseen glögiä, piparia ja seurakunnan esitteitä, jouluradio soi taustalla ja valaistus oli tunnelmallinen. Visiona oli ollut rauhallinen lepohetki ennen joulua, mutta tapahtumasta tulikin jopa riehakas. Paikalle tuli 300 ihmistä, viisi kertaa normaalia enemmän. 200 seurakunnan esitettä jaettiin. Myönteinen avaus oli myös koirapuistossa pidetty eläinten jouluhartaus, jonne tuli 50 ihmistä koiriensa kanssa. Kirjastossa toteutettiin Pyhäinpäivän valokuvanäyttely kaipauksesta 20 asiakkaiden antaman valokuvan avulla. Paikallisravintolan joululaulukaraoken muistavat monet kävijät vielä lähes kahden vuoden jälkeen. Päihteiden käyttö papin läsnäollessa aiheutti erilaisia reaktioita. Pientä noloutta kuvannee edellä mainittu kesän 2017 kommentti siitä, että pappi on täällä meiän juoppojen keskellä. Vastaavasti tullessani itse alueelle baariterassilla ollut asiakas kuvasi tuttavapiiriään rupusakkina. Kolajuomatilaukseeni baaritiskillä sain naapurilta hyväntahtoisen hymähdyksen: Haluaisit kuitenkin olutta. Baarityössä on pappeja ollut jo kauan ja alkoholiakin on mukana nautittu. Jokaisen Malmin projektipapin kanta oli nauttia työssään vain alkoholittomia juomia. Pintapuolisen tutustumisvaiheen jälkeen keskustelu siirtyy nopeasti eri elämäntilanteisiin. Haastatellun projektipapin mukaan syvällisiin keskusteluihin pääseminen tutussakin miesporukassa voi viedä aikaa: Puolen vuoden jälkeen alettiin käymään läpi sairauksia. Keskinäistuki oli tärkeää, eikä se papin läsnäolo ole pahaksi ollut. Olennaista on huomata, että turuille ja toreille mennessään pappi tulee usein vieraana ihmisenä keskelle valmista yhteisöä, jossa on vakiintuneet säännöt, normit, odotukset ja kulttuuriset koodit. Yhteisöt syntyvät ja pysyvät yllä, koska ne täyttävät tiettyjä yhteisön jäsenten tarpeita, kuten yhteenkuuluvuuden, turvallisuuden ja kuulluksi tulemisen tarvetta. Ravintoloiden, kahviloiden ja baarien vakituiset kävijät ovat usein muodostaneet oman vertaisapuverkostonsa, joka perustuu luottamukseen. Itselleni tutuksi tulleessa ostoskeskusravintolassa toimiva olutklubi on tyypillinen esimerkki tällaisesta yhteisöstä. Klubi on rekisteröity yhdistys ja sellaisenaan oikeutettu hakemaan erinäisiä tukia. Näiden ja jäsenmaksun avulla on toteutettu retkiä, harrastustapahtumia ja tuettu alueen yhteisöllisyyttä kaupunginosatapahtumissa ja talviriehoissa. Akuuteissa terveyshuolissa yhteisön jäsenet ovat usein ensimmäinen ja joskus myös ainoa apu.\n17 Tällaisessa yhteisössä luottamuksen rakentaminen vaatii aikaa. Toisaalta ravintolayhteisössä voi tulla tutuksi myös julkisen roolin myötä, esimerkiksi tapahtumien yhteydessä. Siltamäessä joulukaudella 2018 toiminut projektipappi tutustui ravintolahenkilökuntaan ja toteutti joulukaraoken osana ravintolan perinteistä joulujuhlaa. Ravintolan perinteisessä juhlassa oli kinkkubingoa, ruokaa, juomaa ja esiintyjiä. Tähän sovitettiin luontevasti ohjelmanumerona seurakunnan joulukaraoke, jota pappi veti. Papin kokemuksen mukaan yhdessä joulun juhlijoiden kanssa toteutetun 45 minuutin lauluhetken tunnelma oli koskettava ja herkkä. Moni tuli kertomaan tärkeistä jouluvirsistä ja lauluista, hän kertoo. Tällaisessa toiminnassa on hyvä arvioida oma esiintyjäpersoonansa ja vahvuudet, joiden avulla kokemuksesta voi rakentaa mahdollisimman mielekkään. Hautausmaapappi pääsi työhönsä nopeasti käsiksi ja kohtaamiset saivat hyvää palautetta. Kohtaamiset olivat small talkia, oppaana olemista ja syviä sielunhoidollisia keskusteluja. Hautausmaan työyhteisö oli myös papin työpaikka. Hän pääsi sujuvasti mukaan yhteisön toimintaan, kunhan varsinainen työnteko ei estynyt. Ihmiset eivät aluksi osanneet tulla helposti hautausmaapapin luokse, joten hänen oli oltava aktiivinen. Vähitellen hänet opittiin tuntemaan, ja etenkin kertoessaan työstä Facebookissa kesällä 2018 hänen työnsä herätti suurta kiinnostusta. Sosiaalisen median seuraajat alkoivat pyytää kiinnostavista tarinoista kirjaa, ja Kuolleiden kirja niminen teos julkaistiinkin hautausmaan tapahtumaviikolla Myös haudattujen julkisuuden henkilöiden elämää, kansakunnan poliittisia vaiheita ja hautausmaan viheralueita esittelevät kävelykierrokset herättivät nopean kiinnostuksen. Kierroksia jatketaan edelleen. 5.3 Projektipappien kokemuksia työstään Papit aloittivat uudenlaisen löytöretkeilijäpapin (Arikka & Naatus 2019) työnsä innostuneita ja motivoituneina. Omille nimetyille työalueille mentiin rohkealla otteella, kohtaamisista otettiin opiksi, niitä reflektoitiin ja aluetta pyrittiin ymmärtämään. Seuraava lainaus kuvaa työtään aloittavan papin kokemuksia: Ensimmäisen kuukauden aikana varsinaisia tapaamisia tai kokouksia oli noin kerran viikossa. Saimme tietokoneet ja kännykät tuon kuukauden jälkeen, joten pääsin heti ensimmäisen kuukauden aikana kiinni projektipappiuden ytimeen. Kun on vain aikaa, luovuus kukkii ja on aikaa ihmetellä ja havainnoida Siltamäen aluetta. Ensimmäisen kuukauden aikana yritin saada kontaktin kaikkiin ostarin lähellä oleviin yhteisöihin ja yrityksiin ja onnistuin tässä ihan hyvin. Sopivia jalkautumispaikkoja löytyi tuona aikana useita. Paikallinen ravintola-baari Rubiini, kirjasto, leikkipuistot, koirapuisto ja puistoalueet. Syyskuu oli kaunis ja lämmin, joten jalkauduin paljon ulkotiloissa. Myös sosiaalisessa mediassa tutkin ja yritin löytää paikkaani alueen Facebook-ryhmissä. Huomasin kuitenkin turhautuvani. Huomasin nopeasti, että yhteistyön kehittyminen on hidasta, koska luottamus rakentuu pikkuhiljaa. Alku oli monelle papille hyvin intensiivinen tulikoe, koska tekniset työvälineet saatiin käyttöön vasta ensimmäisen kuukauden jälkeen. Tutustumisvaiheessa koettiin mielekkääksi liittyä seurakunnan vakiintuneempaan toimintaan, kuten viikkomessuihin, iltaruokailuun tai myyjäisten suunnitteluun. Miesryhmien kohtaamiseen keskittyneen papin ensimmäiset kuukaudet sujuivat ilman papin ulkoisia tunnuksia, sillä hän sai pappisvihkimyksensä vasta myöhemmin samana syksynä.\n18 Haastavan alun jälkeen työotteesta alettiin saada kiinni nopeasti. Edellä lainatun projektipapin sanoin: Ensimmäisen kuukauden jälkeen homma alkoi ns. rokkaamaan. Tässä vaiheessa alkoi syntyä konkreettista yhteistyötä, tuttuja kasvoja tuli yhä enemmän ja työ alkoi löytää uomiaan. Oman haasteensa toi kuitenkin sää. Syksyn muuttuessa talveksi tuli selväksi, ettei jalkautumista ulkona voi jatkaa kuten lämpimillä ilmoilla. Kaulaliina peittää sokeripalan eli papin tunnuksen, jolloin kohtaaminen juuri pappina vaikeutuu huomattavasti. Jokaisen Malmin alueella toiminut projektipappi koki, että pelkkää jalkautuvaa kohtaamistyötä ei jaksa kovin pitkään. Kun joka aamu lähtee kävelemään alueelle vailla jäsennettyjä tavoitteita, on helposti jo muutaman tunnin jälkeen väsynyt ja kaipaa selkeämpää rakennetta. Keskustelut voivat olla myös raskaita, jolloin työnohjaukselliselle jakamiselle tulee tarve. Turuilla ja toreilla yksin liikkuva pappi tarvitseekin vastaavanlaisia tukirakenteita kuin muut selektiivityössä toimivat papit oppilaitoksissa, vankiloissa tai poliisiorganisaatiossa. Työotteen haastavuus voi myös saada aikaan teologisia ja pappisidentiteettiin liittyviä kriisejä. Siksi työhön haettiin vahvan teologisen identiteetin omaavia pappeja. Johto ja projektipapit itse jakoivat näkemyksen kypsän identiteetin tärkeydestä. Työ vaatii niin paljon rohkeaa tyhjän päälle heittäytymistä, että pappi ei jaksa välttämättä palvella ja kuunnella kanssaihmisiään, jos hänellä on vahvoja epäilyksiä identiteetistään. Vaarana on myös työuupumus tai kyynistyminen. Tämän arviointiraportin otsikko Paljaana lähetetyt kuvaa osaltaan sitä, että jalkautuva pappi on erityisen paljas koko persoonallaan. Työssä tarvitaan vahvoja itsensä johtamisen taitoja ja kykyä mukautua niin jatkuvasti vaihtuviin tilanteisiin kuin myös staattiselta vaikuttavaan yhteisöjen muuttumattomuuteen. Malmin projektipappi korosti, että luottamuksen synnyttäminen vaatii aikaa. Hän koki luottamusta omiin kohderyhmiinsä syntyneen, mutta samanlaista luottamusta pappiin voi syntyä palvelutalohartauksissa tai messuissa. Vastaavaa luottamusta on syntynyt jonkin verran myös muilla alueilla. Esimerkiksi Siltamäessä edellisen pitkäaikaisen ja pidetyn kappalaisen eläköidyttyä moni asukas toivotti juuri projektipapin tervetulleeksi oman alueen papiksi. Projektipapin tehtävänkuva on haastava, jos tavoitteena on samaan aikaan tavoittaa aivan uusia ihmisiä ja palvella täyspainoisesti paikallisesti kokoontuvia ryhmiä. Jännitettä ei kuitenkaan tule problematisoida liikaa; onhan jokaisen papin tai muun asiantuntijan työ sekä uuden etsimistä että tutun varaan rakentamista. Varsinaisen hautausmaapappivaiheen alku ei lähtenyt parhaalla mahdollisella tavalla käyntiin. Tätä mieltä olivat sekä hautausmaan ylipuutarhuri että hautausmaapappi itse. Jännite johtui molempien mielestä siitä, että hautausmaapapin tulosta ei ollut informoitu hautausmaan työntekijöitä eivätkä nämä osanneet siksi varautua asiaan. Vähitellen yhteistyö kuitenkin pääsi paremmin käyntiin. Pappi osallistui työntekijöiden yhteisiin tapahtumiin, kahvihetkiin ja jumppiin. Hän koki työnsä hautausmaalla olleen myös työpaikkapappityötä. Työntekijöiden näkökulmasta tuotiin esiin kokemus siitä, että hautausmaapappi tavoitti käytännössä yksiä työntekijöitä useammin kuin toisia. Tulevaisuutta suunniteltaessa tasapuolisuuden kokemukseen kannattaa panostaa. Projektipapit ovat tiedostavia asiantuntijoita ja he pohtivat paljon kohtaamistyön luonnetta ja dynamiikkaa. Eteläisen alueen projektipappi sanoitti pohdinnan näin:\n19 Olennaista on, miten kohdataan ihmisiä. Se on tärkeää missä kohdataan mutta myös se, miten kohdataan. Miten ollaan niissä tilanteissa? Vaaditaan tietyn tyyppistä persoonaa. Moni pappi on itse sanonut, ettei pystyisi toimimaan näin. Kun ei ole selkeää kontekstia ja aihepiiriä. Tarvitaan avoimuutta ja lempeyttä. Kun kuljetaan kirkon kasvoina, toivoisi että ne ovat lempeät kasvot, ja myös hyvällä tavalla uteliaat. Pohjoisen alueen projektipappi toi esiin mielenkiintoisen jännitteen tilanteissa, joissa toinen pappi vastasi brunsseilla pidettävästä hartaudesta ja projektipapin tehtävänä oli vain jalkautua samaan tilaan ihmisten pariin. Koska hartauspuheen pitämiseen oli myös papilla itsellään vahva rutiini, hän ajatteli eikö yksi pappi voisi riittää tällaisessa tilanteessa. Koin itsekin samaa esimerkiksi soppakirkoissa, joissa diakoni vastasi hartaudesta ja itse keskustelin ihmisten kanssa. Kokemus saa helposti miettimään, onko oma ammattitaito täysin käytössä, vaikka projektipapit myös ymmärsivät pelkän läsnäolon merkityksen näissä tilanteissa. Pohjoisen alueen pappi näki työn vaikuttaneen omaan pappisidentiteettiinsä niin, ettei pappi voi olla kovin turvallisuushakuinen: Nyt on itsestään selvää, että työnkuva tulee muuttumaan usein vielä uran aikana. Sen on sisäistänyt. Kirkon työ on muuttuvaa ja pitää olla käytössä siihen, mihin kulloinkin laitetaan. Tässä mielessä projektipappeus valmentaa erinomaisesti nopeasti muuttuvan työelämän tarpeisiin. Aivan kuten yrittäjämäistä asennetta peräänkuulutetaan sosiaali-, terveys- ja kasvatusalan ammattilaisilta, myös kirkon työssä tällaiselle asenteelle on paikkansa, vaikka se monesti vielä vieraalta tuntuukin. 5.4 Case opiskelijat: epäonnistuminen vai mahdollisuus? Tuon omasta työstäni esiin tapausesimerkin, jonka olen kokenut epäonnistumisena mutta joka voidaan myös nähdä oppimiskokemuksena ja mahdollisuutena uuteen. Tapaus liittyy paikallisten korkeakouluopiskelijoiden toiminnan kehittämiseen. HOAS Suutarilan asuntola-alue oli tuttu jo aiemmalle projektipapille ja seurakunnan muille työntekijöille, ja niinpä päätin panostaa tähän yhteyteen. Esittäydyin englanniksi opiskelijoiden Facebook-ryhmässä uutena yhteisöpappina, jolla oli pitkä kansainvälisen korkeakoulutyön tausta ja halu olla yhteistyössä. Pian muutamat aasialais- ja afrikkalaistaustaiset opiskelijat ottivatkin yhteyttä. Yksi afrikkalaistaustainen opiskelija tunsi minut aiemmasta opettajan roolistani, ja yhdessä puolisonsa kanssa hän tuli seurakuntakodille ideoimaan yhteistyötä. Sain valtavan hyviä ideoita opiskelijoiden tarpeista: uimataitokoulutusta, yhteisiä uimaretkiä, grillausta ja leffailtoja. Ongelma oli, että asuntolassa ei ollut aktiivista asukastoimikuntaa, ja HOASin säännöt kielsivät ulkopuolisilta mahdollisuuden toteuttaa toimintaa heidän alueensa kerhohuoneilla, vaikka opiskelijat itse sitä halusivatkin. Niinpä suunnittelimme diakonin kanssa seurakuntakodille opiskelijoiden tervetuloillan, jossa voisimme joukolla tutustua, puhua elämänhallinnasta ja opiskelussa jaksamisesta englanniksi ja suomeksi ja suunnitella yhdessä tulevaa. Jaoin kutsut asuntola-alueille vesisateessa mutta täynnä intoa siitä, että juuri tämä on aiemman työkokemuksenikin perusteella se oma juttuni.\nSeurakuntavaalit 2018 Esittäjän nimi Paikka & päiväys Seurakuntavaalit 2018 Valitaan kirkon luottamushenkilöt Paikalliset vaalit Itsenäinen seurakunta: Kirkkovaltuusto Seurakuntayhtymä Seurakuntaneuvosto\nOrganisaationi voi hyödyntää sosiaalisen markkinoinnin pienmarkkinoiden ennakkotehtäväpohjaa ja markkinointiviestinnän suunnittelupohjaa\nPienmarkkinat syksy 2018 muistio, Kuopio, Iisalmi ja Varkaus Kuopio: Pienmarkkinat järjestettiin Sosiaalisen markkinoinnin teemalla ja osallistujia oli kouluttamassa Janne Jalava Ramboll Oy:stä. Tavoite\n22.11.2018 Tallinna 25.1.2019 1 Miksi Liikkuva seurakunta? Liikkumattomuus kansantauti Työntekijöiden ja seurakuntalaisten hyvinvointi Kokonaisvaltainen kristillinen ihmiskäsitys Pyhän hengen temppeli\nOlkkarikekkerit 2018 Olkkarikekkerit! -keikkasarja toi yhteen naapuruston lapsia eri puolilla Helsinkiä loppuvuodesta 2018. Vuoden pimeimpänä aikana olohuoneiden nurkissa nähtiin viisi erilaista elämystä:\nKaapeli-valmennus yhteisöjen rakentajana. Matti Helin\nKaapeli-valmennus yhteisöjen rakentajana Matti Helin CABLE / Kaapeli-valmennus - Helsingin Diakonissalaitoksen (HDL) valmennustoiminnan alustana on vertaistuen, toimijuuden ja yhteisöllisyyden tuottamisen\n210/ Kirkkoherran katsaus\n210/2019 58 Kirkkoherran katsaus Käsittely Kirkkoherra käsitteli katsauksessaan seuraavia asioita: - kuluvan kevään aikana seurakuntayhtymän teettämän henkilöstökyselyn tuloksia ja prosessin käsittelyä\n319/ Johtavien aluepastorien valinta\n319/2017 77 Johtavien aluepastorien valinta Päätösehdotus Malmin seurakunta päättää valita Malmin seurakunnan johtaviksi määräaikaisiksi aluetyönpastoreiksi seurakuntapastorit Sari Hakurin, Paula Närhen\nAjankohtaisia työelämäaiheita - Osallistuminen Exponential Work hankkeeseen - Työnohjauksen kysymyksiä - Hengellinen ohjaus\nAjankohtaisia työelämäaiheita - Osallistuminen Exponential Work hankkeeseen - Työnohjauksen kysymyksiä - Hengellinen ohjaus Mirkka Torppa ja Timo Helenius 26.9.2019 1. Exponential Worktutkimuksen toteutus


Päivä, jolloin Sputnik jäi historiaan [25.08.2010]\n[Sputnik antoi potkua Yhdysvaltain tieteelle] [Sputnikista suomalaisen avaruustutkimuksen nousuun] [Meidät lennätettiin avaruuteen]\nVuoden 1957 lokakuun alussa sanomalehtien puheenaiheena oli aasialainen, jonka odotettiin leviävän Suomeen päivänä minä tahansa. Aasialainen, kuten muutkin uutisaiheet jäivät toissijaisiksi, kun lauantaina 5. lokakuuta 1957 viestimet kertoivat Neuvostoliiton lähettäneen myöhään edellisenä iltana taivaalle keinotekoisen kuun.\nMaailma oli lentänyt yhdellä sinkauksella avaruusaikaan ja niin toimittajat kuin lehtien lukijat alkoivat hämmentyneinä opiskella avaruuslentämisen aakkosia. Tuo pieni piipittävä pallo sai ihmisten päät pyörälle eri puolilla maailmaa. Aiheuttipa se paikoin pienoista paniikkia. Maailma oli lyöty hämmästyksestä polvilleen, toinen supervalta USA oli nolattu ja ennennäkemätön kilpajuoksu avaruuteen saattoi alkaa.\nKoska itse keksintö oli uusi, ei edes tiedetty kuinka sitä nimitettäisiin. Ensimmäisinä päivinä viestimet puhuivat keinokuusta, satelliitista ja avaruuspallosta. Vasta toisena päivänä mainittiin ensimmäisen kerran sana tekokuu ja vähitellen nimitys keinokuu väistyi. Sputnikista alettiin puhua oikeastaan vasta neljän päivän kuluttua lähdöstä, kun neuvostoliittolaiset alkoivat markkinoida nimeä.\nNimeä enemmän ihmisiä tuntui kiinnostavan Sputnikin lentorata ja aikataulu. Jokainen halusi nähdä ihmeen paljain silmin. Ja vaikka eräs amerikkalainen tiedemies julisti, että halkaisijaltaan 58:n senttimetrin palloa ei pysty näkemään 900:n kilometrin korkeudesta paljain silmin, innokkaita taivaantarkkailijoita riitti.\nTiedemieslausunnoista välittämättä ihmiset alkoivat eri puolilla maailmaa kertoa näköhavainnoistaan. Pian tiedemiehet huomasivat, että tekokuu kiersi maapalloa soikion muotoista rataa ja 900 kilometriä olikin radan maksimikorkeus. Radan korkein piste oli eteläisellä pallonpuoliskolla ja pohjoisella pallonpuoliskolla Sputnik sukelsi vain runsaan kahdensadan kilometrin korkeuteen.\nLisää uskottavuutta silminnäkijäraportteihin tuli, kun Moskovan radio kertoi, että avaruudessa kiersi myös Sputnikin taivaalle kuljettaneen kantoraketin viimeinen vaihe. Tiedemiehet kiirehtivätkin julistamaan, että kaikki silminnäkijähavainnot olivat havaintoja kantoraketin osasta, joka kiersi rataansa 1000 kilometriä Sputnikin jäljessä.\nYhdysvalloissa sanoi Philadelphian tähtitieteellisen laitoksen johtaja, että tekokuu voi pysyä maapalloa kiertämässä tuhansia, jopa miljoonia vuosia, eikä kukaan voi tehdä asialle mitään. Avaruuspallo on luoksepääsemätön liikkuessaan 900 kilometrin korkeudessa. Neuvostoliittolaiset oikaisivat väitteen ja selittivät, että noinkin korkealla on hyvin ohut ilmakehä, joka jarruttaa satelliitin nopeutta ja alentaa vähitellen lentorataa. Pulmana oli, että kukaan ei tiennyt ennen Sputnikin lähettämistä, kuinka tiheää ilmakehä noilla korkeuksilla oli.\nHitaammillaan Sputnik oli ratansa lakipisteessä, nopeimmillaan pohjoisen pallonpuoliskon yllä, mutta keskimäärin nopeus oli huimaavalta tuntuvat 8 kilometriä sekunnissa. Pikkuhiljaa ilmakehän jarruttava vaikutus alkoi tuntua ja Moskovan radio ilmoitti, että tekokuun kiertorata lyhenee kolmella sekunnilla vuorokaudessa.\nEri puolilla maailmaa ryhdyttiinkin arvailemaan tekokuun elinikää. Tiedemiesten arvauksia vaikeutti kuitenkin se, että Neuvostoliitto ei ollut ilmoittanut avaruusaluksen tarkkaa laukaisuaikaa ja -paikkaa.\nTeknisesti ensimmäinen Sputnik oli yksinkertainen. Se oli oikeastaan vain pallo, jossa oli kaksi voimakasta radiolähetintä eikä sitten paljoa muuta. Mutta radiolaitteiden lähettämä piipitys riitti jo sekoittamaan sekä tavallisten ihmisten että tiedemiesten ymmärryksen. Kun Yleisradiossa soitettiin ensimmäisen kerran Sputnikin piipitystä, eräs keskisuomalainen rouva kiirehti soittamaan asiantuntijoille. Hän oli kuullut saman äänen omassa puhelimessaan jo perjantai-iltana, satelliitin lähettämisaikoihin. Tarkemmissa tutkimuksissa ilmeni, että kyseessä olikin puhelimen varattuääni.\nMyös tiedemiehet olivat harmissaan, koska eivät pystyneet tulkitsemaan lähetyksen koodia. Lähetykset olivat heidän mukaan salakieltä, välillä löytyi myös outoja merkkejä. Joskus radiolähetys oli jatkuvaa ulinaa tai ei kuulunut ollenkaan. Useimmat ihmeellisyyksistä olivat lähinnä osoitus kunkin yksittäisen tarkkailijan laitteiston vajavuudesta. Sputnik kulki radallaan kuin juna ja piipitti niin kauan kuin paristot kestivät, tarkkailijat vain olivat tottumattomia tunnistamaan omien laitteidensa, ilmakehän ja muun radioliikenteen aiheuttamat häiriöt.\nEdes laskettu aikataulu ei aina pitänyt paikkaansa ja maallikosta alkoi ristiriitaisia tietoja lukiessaan tuntua, että jonkun asiantuntijan kellokin tuntui jätättävän.\nSuomessa Sputnik-havaintoihin päästiin, kun taivas muutaman päivän päästä selkeni. Ilmakehän tutkimisessa Suomi ei ollut lähinnä professori Yrjö Väisälän ansiosta mikään kehitysmaa, vaan radioteodoliitilla suoritetut havainnot olivat luotettavuudessaan huippuluokkaa koko maailmassa. Iltaöisestä Sputnikintarkkailusta tuli kansanliike koko Etelä-Suomessa ja lähes jokainen tekokuun nähnyt muistaa vielä vuosikymmenten jälkeenkin, missä sitä tuli ensimmäisen kerran tähyiltyä.\nYhdysvalloissa kommentit olivat ristiriitaisia. Jotkut niukoista määrärahoista kärsineet tiedemiehet onnittelivat, mutta happamia lausuntojakin kuului. USA:n satelliittiohjelman johtaja syytti Neuvostoliittoa jopa moraalittomuudesta, koska he olivat kiirehtineet lähettämään tekokuunsa ennen amerikkalaisia.\nDiplomaattipiirit myönsivät Neuvostoliiton suuren propagandavoiton ja yrittivät vakuuttaa, että tapahtuma ei ollut yllätys. Diplomaattien arvelujen mukaan Neuvostoliitto Sputnikin laukaisulla oli kerralla saanut koko maailman vakuuttuneeksi voimastaan myös sotilaallisella alalla.\nTavallinen amerikkalainen oli eniten huolestunut siitä, että neuvostoliittolaiset pystyivät nyt valokuvaamaan heitä avaruudesta. Eräs veijari keksi ryhtyä kauppaamaan sadetakkeja, jotka suojaavat Sputnikin lähettämältä vahingolliselta säteilyltä. Miekkonen oli vähällä joutua raivostuneen väkijoukon lynkkaamaksi.\nUSA:n poliitikot ryhtyivät selvittelemään, miksi Neuvostoliitto oli voittanut kilpajuoksun avaruuteen. Suurimmaksi syyksi ilmeni voimavarojen hajauttaminen. Eri aselajit kehittivät omia ohjuksiaan ja vastuu avaruusaluksen laukaisusta oli ilmavoimilla. Mutta suurin asiantuntemus oli niillä sadalla saksalaisella tiedemiehellä, jotka toisen maailmansodan jälkeen kuljetettiin Yhdysvaltoihin. He vain kehittelivät ohjuksia armeijan palkkalistoilla.\nUSA:n ilmavoimien avaruusraketin laukaisuyritykset olivat omalaatuisia. Tiedemiehet olivat Enewetakin atollin yläpuolella Tyynellä merellä lähettäneet jo kesäkuun lopulla ilmaan suuren ilmapallon, joka oli lastattu kojeilla. Tarkoituksena oli tutkia, voisiko ilmapalloa käyttää raketin lähtöalustan kohottamiseen sellaiselle korkeudelle, jossa ilmakehä oli ohuempaa ja raketin laukaisu avaruuteen helpompaa. Koepallon läpimitta oli 61 metriä ja se kohotti lähes kaksi tonnia sotilaallista kalustoa ja kojeita melkein 32 kilometrin korkeuteen Tyynen meren ylle.\nKeskiviikkona 16. lokakuuta 1957 USA:n ilmavoimat myönsi epäonnistuneensa neljässä yrityksessä ampua raketteja 1600-6000 kilometrin korkeuteen Tyynen meren ylle. Syyskuun lopulta lähtien suoritetuissa kokeissa oli ilmapallo yksinkertaisesti jäätynyt ja raketit olivat väärässä asennossa. Kahdessa tapauksessa raketit kaikesta huolimatta laukaistiin, vaikka tiedettiinkin, että ne eivät saavuta haluttua korkeutta. Saman viikon perjantaina USA:n laivastolle kuuluva ilmapallo, jossa oli kaksi miestä, kohosi 25 kilometrin korkeuteen ja ajelehti Yhdysvaltain yläpuolella seitsemän ja puoli tuntia.\nSeuraavana maanantaina USA:n ilmavoimat ilmoitti ampuneensa raketin 6000 kilometrin korkeuteen. Raketti oli laukaistu noin 30 kilometrin korkeudessa olevalta lähtöalustalta, joka riippui ilmapallossa. Raketin radiosignaali oli vaimentunut kahdeksan minuutin kuluttua lähettämisestä, mutta tullut takaisin 75 minuuttia myöhemmin. Ilmavoimien tiedottaja sanoi, että raketti oli saattanut kohota yli 6000 kilometrin korkeuteen, mutta hän ei ollut vielä varma siitä. Varmuuden vuoksi ilmavoimat ilmoitti kokeestakin vasta perjantaina, viisi päivää myöhemmin.\nLokakuun 18. päivänä 1957 kiiri maailmalle tieto lentävästä amerikkalaisesta avaruusaluksesta. Valitettavasti kyse oli vasta Walt Disneyn uusin elokuvahahmo.\nSputnikin laukaisun myötä tiedemiehet alkoivat arvuutella kuinka nopeasti ihminen pääsee avaruuteen, koska ammutaan raketti kuuhun tai matkustetaan Marsiin. Villeimpien arvausten mukaan Neuvostoliiton kuuraketti oli jo matkalla, toiset ennustivat kuumatkaa vuoden kuluessa. Eräs asiantuntija jopa selitti, että tekokuun lähettäminen maata kiertämään oli vaikeampaa kuin sen laukaisu suoraan kuuhun. Väite oli liioiteltu, sillä molempien suurvaltojen ensimmäiset kuuta kohden laukaistut satelliitit, Neuvostoliiton Luna 1 tammikuussa 1959 ja USA:n Pioneer 1 saman vuoden maaliskuussa eivät osuneet kuuhun vaan sivuuttivat sen noin 6000 kilometrin päästä. Jopa amerikkalaisten toinen satelliitti Ranger III ohitti kuun maaliinsa osumatta tammikuussa 1962.\nSputnikista tuli heti sotilaspoliittinen pelinappula. Amerikkalaiset myönsivät, että Neuvostoliitolla oli nyt mannertenvälisiä ohjuksia. He epäilivät myös, että koska Neuvostoliitto näyttää olevan sotilaallisesti vahvempi, pienet maat eivät halua liittyä USA:n vaikutuspiiriin ja puolueettomien maiden lukumäärä saattaa lisääntyä. Ulkopuoliset asiantuntijat arvelivat, että saavutettu ensiaskel tuskin johtaisi sotasatelliittien suunnitteluun. Mannertenvälisten ohjusten tutkimus on niin pitkällä, että siihen ei ole tarvetta.\nTekokuun merkitys onkin tietojen kerääjänä ilmakehän yläosan ja avaruuden oloista. Maapallon valokuvaaminen ensimmäisen Sputnikin käyttämistä korkeuksista ei myöskään olisi vaivan arvoista. Mutta oli toisenlaisiakin mielipiteitä. Eräs tiedemies julisti pelästyneille amerikkalaisille, että Neuvostoliitto pystyi nyt pommittamaan New Yorkia, jos heillä on hyvät tähtäinlaitteet. Toisaalla mainittiin, että satelliitista on apua navigoinnissa ja mannertenvälisten ohjusten lentoratojen laskemisessa.\nMuuan tiedemies sanoi pommittamisen avaruudesta olevan epäkäytännöllistä ja kuvaili vajaa viikko Sputnikin laukaisun jälkeen tulevaisuuden aseita. Hänen mukaansa aseiden täytyy olla jonkinlaisia säteitä - ehkäpä niiden jättiläismäisten avaruuspeilien kaltaisia, joita liittoutuneet pelkäsivät Saksan rakentavan toisessa maailmansodassa. Ne voisivat sulattaa jäävuoria, sytyttää kaupunkeja tuleen, muuttaa ilmastoja - polttaa, tuhota ja tarkkailla. Kolmisenkymmentä vuotta myöhemmin, tähtien sota -avaruushankkeen aikoihin tiedemiehen ennustus tuntui profeetalliselta.\nHelsingin Sanomien kirjeenvaihtajan haastattelemat länsisaksalaiset asiantuntijat selittivät, että alueelliset puolustusliitot, rajoitettu ja rajoittamaton sodankäynti, niin sanottu kylmä sota, voimapolitiikka ja puolueettomuuden ja ei-puolueettomuuden ongelmat olivat ratkaisevalla tavalla siirtyneet toissijaisiksi. Amerikkalaisten yhdinasetukikohtien perustaminen kaikkialle Neuvostoliiton ympärille pelotusvaikutuksena ja strategiana lienee avaruusajan myötä muuttunut vanhanaikaiseksi.\nRiippumaton Die Welt-lehti kirjoitti, että Atlantin liito on peräisin "maallisten rajojen" ja "maallisten etupiirien" aikakaudelta ja käsitemaailmasta. Lehden mukaan maanpäällisten rajojen aikakausi päättyi ainakin strategisesti silloin kun keinotekoinen neuvostotähti nousi taivaalle.\nSputnikista tuli maailmanpolitiikan painostusväline jo viikon kuluttua sen laukaisusta. Maailmantilanne Syyriassa oli syksyn aikana kiristynyt. USA:n ja Turkin huhuttiin suunnittelevan sotilaallista väliintuloa. Neuvostoliitto varoitti USA:ta ja Turkkia, että väliintulo Syyriaan johtaisi maailmansotaan. Neuvostojohtaja Nikita Hruštšov jylisi: "Raketti on säälimätön ase. Me emme halua käyttää väärin ylivoimaamme. En luule paljastavani mitään salaisuuksia, kun kerron meidän olevan nyt lähestymässä aikaa, jolloin hävittäjä- ja pommikoneet ovat muuttumassa museotavaroiksi, koska raketit ovat astuneet niiden tilalle. Ne jotka ovat vastuussa kansansa kohtalosta ja tulevaisuudesta, tekevät viisaasti harkitsessaan tätä asiaa." Hruštšovin varoitus tehosi, sillä Syyrian tilanne ei silloin kehittynyt maailmanpaloksi.\nVaikka etenkin USA:ssa vaadittiin voimavarojen ja määrärahojen keskittämistä avaruustutkimukseen, niin muissa maissa asiaa pystyttiin katsomaan järkiperäisemmin. Englantilainen sanomalehti Manchester Guardian kirjoitti, että Neuvostoliiton saavuttama menestys lietsoo kilpailuhenkeä länsimaissa. Lännen ei kuitenkaan olisi ryhdyttävä käyttämään varojaan ja työvoimaansa harkitsemattomasti vain päästäkseen voittajaksi kiristyneessä kilpailussa. Amerikan satelliittiohjelma on jo tullut maksamaan yhtä paljon kuin Englannin atomivoimalaitosten suunnittelu- ja rakentamistyöt. Unelma englantilaisesta satelliitista on siksi parasta hylätä, koska kaikki liikenevät varat tarvitaan välttämättömämpiin menoihin. Sen sijaan länsimaat voisivat pyrkiä myös satelliittien kehitystyössä läheisempään yhteistyöhön keskenään.\nVajaa viikko Sputnikin laukaisun jälkeen eräs nuori neuvostotiedemies sanoi, että he suunnittelevat matkaa kuuhun joskus vuosien 1960 ja 1965 välillä sekä matkaa Venukseen ja Marsiin vuosien 1962 ja 1967 välillä. Viimeksi mainittu tieto lienee innoittanut lisää ahtaudesta kärsivivä japanilaisia. Sputnikin laukaisusta lähtien he olivat jonottaneet Japanin avaruusmatkaseuran huoneiston edustalla Tokiossa ostaakseen Marsin tontteja. Seura oli aikonut järjestää esittelymatkoja halukkaille ostajille. Toimittajien vieraillessa paikalla siellä oli saatu myydyksi jo Ranskan pinta-alaa suurempi alue.\nKun kyse oli kuumatkoista, lehtimiesten haaviin osui monenlaista asiantuntijaa. Amerikkalainen lentävien lautasten tuntija Donald E. Keyhoe, joka oli entinen sukellusveneen päällikkö, ennusti että kun ihminen joskus pääsee kuuhun, hän saa todeta vain toisilta planeetoilta tulleiden olentojen ehtineen sinne ennen häntä.\nKaksikymmentäkaksi vuorokautta lähdön jälkeen Sputnikin radiolähettimet vaikenivat paristojen loputtua. Uutisena ensimmäisen tekokuun kiinnostavuus pieneni, mutta avaruudesta kirjoittaminen oli tullut lehtiin jäädäkseen. Uutta sytykettä aihe sai, kun Neuvostoliitto ilmoitti laukaisseensa sunnuntaina 3. marraskuuta 1957 uuden Sputnikin, joka sai järjestysnumeron kakkonen, ja jossa oli matkustajana koira.\nHeti Sputnik ykkösen laukaisun jälkeen oli neuvostoprofessori A. Bragonavov kertonut lähettäneensä oman koiransa raketilla 145 kilometrin korkeuteen vuonna 1951 ja koira oli edelleen hyvissä voimissa. Myös toisia koirakokeita oli tehty ja professori lupasi sellaisen uusimista. Koiran lähettäminen avaruuteen oli kuitenkin yllätys jopa neuvostotiedottajille, jotka aluksi tarjosivat sen nimeksi parin aikaisemmin yläilmoissa käyneen koiran nimeä. Lopulta nimeksi selvisi Laika, josta tuli avaruusmatkailun ensimmäinen uhri, koska tekokuun palauttamista maan pinnalle ei vielä hallittu. Laika sai viimeisen ruoka-annoksen mukana myrkkyä ja katosi lopullisesti satelliitin palaessa ilmakehässä puoli vuotta myöhemmin.\nEläinsuojeluväki protestoi koiran käyttämistä avaruusmatkaajana ja myöhemmissä koirakokeissa Neuvostoliitto palautti tai ainakin yritti palauttaa satelliitit maahan. Samoin menetteli USA, joka käytti matkustajina apinoita. Ensimmäinen avaruusmatkaaja Laika sain nimensä ja kuvansa paitsi historian kirjoihin, myös neuvostoliittolaisen savukepakkauksen kylkeen. Laikan lennon aikana Sputnik I katosi taka-alalle.\nViimeisen kerran Sputnik I havaittiin maailmanlaajuisesti, kun se 90 vuorokautta lähtönsä jälkeen, tammikuussa 1958, syöksyi ilmakehään ja tuhoutui. Silloin sanomalehdet eri puolilla maailmaa kertoivat ilmakehässä havaituista valoilmiöistä.\nSaman kuun lopussa amerikkalaiset vihdoin saivat ilmaan ensimmäisen tekokuunsa. Se painoi vain 15 kiloa, mikä oli vähän verrattuna Sputnik I:n runsaaseen 83 kiloon tai Sputnik II:n runsaaseen 508 kiloon.\nAmerikkalaissatelliitin suunnittelija oli saksalaissyntyinen Wernher von Braun. Sputnik I:n suunnittelija oli Sergei Pavlovitš Koroljov, mutta tämä tieto julkistettiin vasta vuonna 1966, Koroljovin kuoleman jälkeen. Ja siihen mennessä avaruudessa oli ehtinyt tapahtua jo aika paljon.


Paljaat luut: Aika on puolellasi - käytä sitä viisaasti | Motocross Action -lehti\nOn Syyskuu 25, 2020 Viimeksi päivitetty Syyskuu 25, 2020\nAika on se, mistä johdamme elämäämme. Se sanoo melkein kaiken, mitä teemme. Työviikolla on vain niin paljon aikaa ennen viikonloppua, jolloin voimme ajaa likapyöräillämme. Työpäivänä tai koulupäivänä on vain niin paljon aikaa, ennen kuin voimme mennä harjoittelemaan.\nAikaa voidaan käyttää myös työkaluna, jonka avulla voit tehdä paremman työn pyöräsi ylläpitämisessä. Jotta voit käyttää aikaa eduksesi, sinun on ensin sijoitettava tuntimittariin seurataksesi sitä. Tuntimittarit ovat edullisia ja helppo asentaa. Kun olet asentanut tuntimittarin, hanki itsellesi yksinkertainen lokikirja, jotta voit seurata, kuinka paljon aikaa ei ole vain pyörälläsi, vaan myös pyöräsi eri osilla ja milloin olet huoltanut niitä. Saatat ajatella, että tämä on ajanhukkaa, mutta luota minuun, se on hyödyllistä pitkällä tähtäimellä.\nPuhutaanko kuinka kauan sinulla on jousitus ja milloin sinun pitäisi huoltaa se. Tämä voi kuulostaa leikatulta ja kuivalta, mutta se on kaukana siitä. Kuinka niin? Jousituksen sisäosat ja öljy hajoavat erittäin hitaasti ajan myötä. Jakelu hiipii sinuun ja voi helposti jäädä huomaamatta. Useimmat kilpailijat odottavat, kunnes jousitukselle tapahtuu jotain, kuten puhallettua tiivistettä, ennen kuin he saavat sen huoltoon (ellei se ole täysin kulunut sisäpuolella). Kun saat jousituksen takaisin, on aika kirjautua sisään, kuinka paljon aikaa tuntimittarillasi oli, kun lähetit jousituksen pois huoltoa varten. Sinulla on nyt selkeä käsitys siitä, kuinka kauan kului sinun käyttää sitä. Jousituksen kulumisen tarkka aika riippuu ajajasta. Christophe Pourcel pystyi keskeyttämään kaksi kertaa enemmän aikaa kuin Ryan Villopoto. Tuntimittari ja lokikirja auttavat sinua tietämään, milloin haarukka ja iskut hoidetaan.\n"TUNNIMITTARI VOI PIDÄ MÄNTÄ, KYTKINLEVYJÄ JA NIVELITÄ. SINUN KUIN LINKIT TULEVAT, unohdat\nSINÄ ON SINÄ. "\nJos haluat todella hulluksi, voit seurata kuinka kauan jousituksen keskeyttäminen vie aikaa (yleensä ei paljon) sen jälkeen kun se on saatu huollettua ja ennen kuin vie se lähtöportille. Tämä voisi varmistaa parhaan mahdollisen suorituskyvyn siitä kilpailun aikana.\nTuntimittarisi ja lokikirjasi voivat seurata mäntäjä, kytkinlevyjä ja kytkentää. Sikäli kuin linkitys menee, jos olet kuin useimmat ihmiset, unohdat sen olemassaolonkin. Pidä pyöräsi ylläpitämisessä viikolla noudattamasi rutiini. Pesetkö pyöräsi joka kerta, kun ajat siitä? Käytätkö konepesuria? Suihkutatko iskunkestävyyttäsi? Nivellaakerit eivät voi kestää ikuisesti. Valitse numero, joka kuulostaa hyvältä, kuten 15 - 20 tuntia. Ota siinä vaiheessa yhteys pois ja katso sitä. Jos se näyttää hyvältä, lähetä vain ylimääräistä rasvaa, tarkista laakerit ja varmista, että ne eivät ole kävelleet ulos sinulle ja laita se takaisin. Nyt sinulla on merkki kuinka kauan se kestää ennen kuin se tarvitsee huoltoa. Jos se ammutaan, tiedät kuinka kauan et voi mennä seuraavan kerran. Samaa järjestelmää voidaan käyttää ohjaustangon laakereiden kanssa.\nMoottorin osat ovat kriittisempiä. Jos moottorissasi jotain rikkoutuu, se voi aiheuttaa paljon vaurioita. Joten älä ota mahdollisuuksia. Kyllä, jotkut Yamaha YZ450F: t ovat menneet 200 tuntia ilman mäntä- tai venttiilitöitä, mutta on myös YZ450F: itä, jotka ovat räjäyttäneet 25 tunnin kohdalla. Et todellakaan halua odottaa, kunnes jokin murtuu, ennen kuin käy läpi sen.\nPäiväkirjaasi ansiosta tiedät tarkalleen, milloin sinun on huollettava jousitus, rakennettava uudelleen kytkentäsi tai vaihdettava mäntä. Saatat ajatella, että kaikki tämä palvelu maksaa sinulle paljon rahaa, mutta säästää rahaa pitkällä tähtäimellä.


Luonnollisen Hiusnauhat Suorat.100% aitoa ihmisen hiusta\nNäytä kaikki Klipsi\nSUORAT LAINEHTIVAT Näytä kaikki Mikrorengas\nSUORAT LAINEHTIVAT Näytä kaikki Keratiini\nSUORAT LAINEHTIVAT Näytä kaikki Teippi\nPoninhäntä - Ponytail\nPoninhäntä Lainehtivat Poninhäntä Suorat\nSUORAT LAINEHTIVAT Näytä kaikki Hiusnauhat\nNäytä kaikki Mikrorengas\nNäytä kaikki Keratiini\nNäytä kaikki Teippi\nNäytä kaikki Hiusnauhat\nKlipsi Hiuslisäkkeet alkaen 44,90 €\nTeippi Hiuslisäkkeet alkaen 49,90 €\nMikrorengas Hiuslisäkkeet alkaen 44,90\nKeratiini Hiuslisäkkeet alkaen 44,90 €\n-80% KAIKISTA TUOTTEISTA + ILMAINEN TOIMITUS ALKAEN 90 €\nLuonnollisen Hiusnauhat Suorat\nPikimusta / 46 Cm / 100 G Pikimusta / 56 Cm / 100 G Luonnollisen Musta / 46 Cm / 100 G Luonnollisen Musta / 56 Cm / 100 G Tummanruskea / 46 Cm / 100 G Tummanruskea / 56 Cm / 100 G Suklaanruskea / 46 Cm / 100 G Suklaanruskea / 56 Cm / 100 G Vaaleanruskea / 56 Cm / 100 G Kullan Vaalea / 46 Cm / 100 G Kullan Vaalea / 56 Cm / 100 G\nJokainen nainen on unelmoinut saavansa pidemmät tai tuuheammat hiukset! 1001extensions:in ansiosta voit tehdä tästä unelmasta nyt totta, jopa ilman lottovoittoa. 1001extensions:in hinnat ovat 4 kertaa edullisemmat, kuin kauneushoitoloiden hinnat. Kaikki hiuspidennyksemme ovat huippulaatuista Remy-hiusta, joka takaa ammattimaiset tuotteet ja lopputuloksen aidoilla hiuspidennyksillä.\n100% aitoa intialaista hiusta\nTuotteitamme ei koskaan käsitellä kemiallisesti\nPidennykset voi helposti kihartaa, suoristaa ja värjätä\nLainehtivat hiukset ovat pidennysten alkuperäinen tekniikka. Kuka tahansa voi valita tämän pidennystyypin. Niiden kiinnittäminen on helppoa: jokainen hiusosa kudotaan tai ommellaan hiuksiisi, kun ne kiinnitetään. Kun pidennykset on kiinnitetty, ne kestävät yli 4 kuukautta.\nUusi tyyli hetkessä\nKestää kovaakin käsittelyä\nSinun ei tarvitse olla ammattilainen kiinnittääksesi teippipidennykset: ne eivät vaurioita hiuksiasi. Voit myös kihartaa, suoristaa ja värjätä pidennyksesi, tai tehdä omiin hiuksiisi raitoja ostamalla eriväriset pidennykset. Vain mielikuvituksesi on rajana!\nValitse oma tyylisi lajasta valikoimastamme\n7 väriä: Pikimusta, luonnollisen musta, tummanruskea, suklaan ruskea, vaalean ruskea, kullan ruskea ja kullan vaalea.\n2 pituutta: 46 cm, 56 cm.\n2 hiusrakennetta: suorat ja lainehtivat.\nIlmainen toimitus alkaen 90€\n© 2022 1001extensions-net.


Suomen paras kuntatilaaja 2017 oli Oulu | kivirock.fi\nOulu kehitti tekniselle sektorille tilaaja–tuottajamallin jo 2000-luvun alussa. Siinä julkinen taho tilaa palvelun ja joko kunnan yksikkö tai ulkopuolinen taho tuottaa sen. Toimintaa ohjataan sopimuksin. Malli toi palvelutuotantoon merkittävää säästöä ja joustavuutta. Ennen lähes kaikki tehtiin itse. Nyt noin puolet katujen kunnossapidosta ja viheralueiden hoidosta teetetään yksityisillä yrityksillä, investoinneista lähes 80 prosenttia.


Maailman pienimmällä pesupallolla on tärkeä opetus suomalaisille - Kiilto Fi\nTuoreen kyselytutkimuksen mukaan yli puolet suomalaisista on huolissaan pyykinpesun ympäristövaikutuksista. Kuitenkin jopa joka kolmas vastaajista myöntää, ettei seuraa pesuaineiden annosteluohjeita. Maailman pienin pesupallo haluaa opettaa, että pyykinpesussa pieni on suurta.\nKantar TNS:n Sertolle suorittamassa kuluttajatutkimuksessa* 51 prosenttia vastaajista kertoi kiinnittävänsä pesuainevalinnoissaan huomiota ympäristöystävällisyyteen liittyviin seikkoihin. Kolmasosa pyykinpesijöistä ei kuitenkaan mittaa pesuaineen annosmäärää koskaan.\n– Tutkimustulos on siinä mielessä huolestuttava, että pesuaineen oikea annostelu on tärkein keino, jolla kuluttaja voi vaikuttaa pyykinpesun ympäristövaikutuksiin, kommentoi Serton Brand Manager Anna-Kaisa Tarjasalo Kiillosta.\nUudistettu Serto tukee Kiillon Lupausta ympäristölle\nSerto on Kiillon kuluttajaliiketoiminnan pyykinpesuainesarja, jonka tuotteet kehitetään ja valmistetaan Suomessa. 100-vuotisjuhlavuottaan viettävän Kiillon halu olla alansa ympäristöjohtaja näkyy pyrkimyksenä kehittää toimintaa, asenteita ja päätöksentekoa jatkuvasti entistä ympäristömyönteisempään suuntaan. Viime vuonna käynnistetty Lupaus ympäristölle -hanke ulottuu Kiillossa kaikkeen toimintaan: materiaali- ja pakkausvalintoihin, tuotekehitykseen, logistiikkaan, palveluihin ja energiaratkaisuihin.\nSerton uudistuksessa yhdistyy monta ympäristömyönteisyyttä lisäävää tekijää. Pitkän tuotekehityksen tuloksena Sertolle kehitettiin Kiillossa uusi pesuaineresepti: pyykinpesuaineen valmistamiseen kuluu nyt aiempaa vähemmän vettä, ja entistä riittoisamman koostumuksen ansiosta pesuainetta tarvitaan nyt koneellista kohti huomattavasti vähemmän kuin aiemmin. Pienemmät pesuainepullot vievät myös vähemmän tilaa ja vähentävät sekä pakkausmuovin määrää että kuljetuksesta aiheutuvia haittoja ympäristölle. Uusissa, Monninkylässä valmistetuissa pakkauksissa on käytetty 12 prosenttia vähemmän muovia kuin aiemmissa pakkauksissa, ja ne voidaan kierrättää pakkausmuovin keräyspisteissä.\nPikkuruinen pesupallo ohjaa oikeaan annosteluun\nSerton uudistuksessa tärkeä rooli on myös pienenpienellä yksityiskohdalla: maailman pienimmällä pesupallolla. Pallon tehtävänä on havainnollistaa pyykinpesijälle entistä selkeämmin, kuinka vähän pyykinpesuainetta oikeasti tarvitaan. Riittävä pesuainemäärä 4–5 kg:n koneelliseen on 27 ml, eli alle kaksi ruokalusikallista.**\n– Meidän tehtävämme on kehittää entistä ympäristöystävällisempiä tuotteita. Lisäksi haluamme opastaa kuluttajia ympäristöystävällisempään pyykinpesuun, jossa pesuaineen oikealla annostelulla on merkittävä rooli, sanoo Tarjasalo.\n*Tutkimus suoritettiin Kantar TNS:n verkkokyselynä 18.–23.1.2019 ja siinä käytettiin mobiilioptimoitua lomaketta. Vastaajia oli 1096. Vain kokonaan täytetyt lomakkeet hyväksyttiin mukaan analyysiin.\n***Pestävän pyykin paino suunnilleen 4–5 kg, pehmeä vesi\nHakusanat ympäristö vastuullisuus Etusivu Uutisnosto kuluttajatuotteet pyykinpesu Puhtaus hygienia Serto