Gramexpress. Laulussa kuuluu koko elämä. Aija Puurtinen. Duudsonit: Joko diggaat tai sitten et 16. Monikanavajakelussa sopimisen vapaus uhattuna 6 - PDF\nGramexpress. Laulussa kuuluu koko elämä. Aija Puurtinen. Duudsonit: Joko diggaat tai sitten et 16. Monikanavajakelussa sopimisen vapaus uhattuna 6\nDownload "Gramexpress. Laulussa kuuluu koko elämä. Aija Puurtinen. Duudsonit: Joko diggaat tai sitten et 16. Monikanavajakelussa sopimisen vapaus uhattuna 6"\n1 Gramexpress E S I T T Ä V I E N T A I T E I L I J O I D E N J A Ä Ä N I T T E I D E N T U O T T A J I E N T E K I J Ä N O I K E U S Y H D I S T Y S G R A M E X R Y : N A S I A K A S L E H T I Duudsonit: Joko diggaat tai sitten et 16 Monikanavajakelussa sopimisen vapaus uhattuna 6 Aija Puurtinen Laulussa kuuluu koko elämä Irina Björklund: Laulavan näyttelijän kirous 15 ESEK 25: koko musiikki samassa pöydässä 12 1\n2 A L K U S O I T T O Toimittaneet Lauri Kaira, Anu Karlson ja Jonathan Mander. KUVA: SONY BMG KUVA: KALLE KIRJALAINEN Tommy Erdelyi alias Ramone sekä Seymour Stein ovat Musiikin & Median arvovieraita. Musiikki & Media keskittyy tekijöihin PIIRROS: JUHO JUNTUNEN Lordi on uusinut asusteitaan. Lordi Popkommin pääesiintyjä Suomalaiset musiikkialan toimijat ottavat jälleen sankoin joukoin osaa Popkomm-messuille lokakuun alussa. Samalla jatkuu keväällä alkanut Helsinki in Berlin -kaupunkiprojekti: suomalaiset artistit esiintyvät ympäri kaupunkia, joka täyttyy kansainvälisestä musiikkialan ammattilaisesta. Lokakuussa uuden albumin julkaiseva hirviöheviryhmä Lordi on saanut kunnian olla Popkommin virallinen pääesiintyjä. Maskejaan ja asusteitaan uusinut yhtye esiintyy 10. lokakuuta berliiniläisen K 17 -klubin metalli-illassa. Yli 40 suomalaisen musiikkialan yrityksen edustajat osallistuvat Popkomm-tapahtumaan. Messujen yhteydessä esiintyvät Lordin lisäksi suomalaiset Ismo Alanko, Sturm und Drang, Rubik, April, Underwater Sleeping Society, Damn Seagulls ja Astrid Swan. Popkommin ulkopuolisissa tapahtumissa Berliinissä esiintyvät samalla viikolla esimerkiksi Pets on Prozac, Huoratron ja Le Corps Mince de Françoise. Popkomm järjestetään Berliinissä Juha Kyyrö, tulevaisuuden musiikkimoguli? Fullsteamin Kyyrölle kansainvälistä tunnustusta Kansainvälistä livemusiikkibisnestä käsittelevä IQ-lehti selvitti, kenestä alan nuorista tekijöistä voi odottaa musiikkialan tärkeimpiä vaikuttajia tulevina vuosina. Haastateltuaan 200 kokenutta musiikkiammattilaista IQ laati kymmenen alle 35-vuotiaan listan tulevista moguleista. Listan nuorin on 26-vuotias suomalainen Juha Kyyrö. Fullsteam Recordsin ja Agencyn perustanut alan vaikuttaja pyörittää myös bändien treenikämppiä, ja hänen firmansa omistaa osuuden Supersounds-jakelufirmasta. IQ:n haastattelussa Kyyrö toteaa, että musiikkibisneksen tulevaisuutta on vaikea ennakoida. Minulla ei ole vastauksia, on vain kysymyksiä. Miten me ansaitsemme rahaa jatkossa, se on iso kysymysmerkki. Suomalaisten musiikkiammattilaisten tärkein vuosittainen päätapahtuma Musiikki ja Media järjestetään Tampereella Seminaarien sekä koti- ja ulkomaisten vieraiden puheenvuorojen lisäksi tapahtuman yhteydessä vietetään Lost In Music -festivaali, jonka yhteydessä esiintyy useita suomalaisia yhtyeitä, kuten Bloodpit, Lapko, Kastor, Pintandwefall, Poets of the Fall, Teräsbetoni ja Sturm und Drang. Musiikin ja Median järjestäjät kertovat, että seminaareissa painotetaan tänä vuonna tekijöiden näkökulmaa ja tekijyyttä. Ohjelmistossa onkin useita artistihaastatteluita yksi haastateltavista on tapahtuman päävieraisiin kuuluva Tommy Ramone, The Ramonesin ainoa elossaoleva alkuperäisjäsen. Hänen kanssaan keskustelee toinen arvovieras, Seymour Stein. www. musiikkimedia.fi Lost in Music -festivaalin esiintyjäjoukkoon kuuluvat Pintandwefall, Teräsbetoni, Poets of the Fall ja Sturm und Drang KUVAT: POETS OF THE FALL / TIIA ÖHMAN. TERÄSBETONI / JERE HIETALA. PINTANDWEFALL / MARKO LAINE. STURM UND DRANG / ALEKSI KOSKINEN. 2\n3 P Ä Ä K I R J O I T U S Nokialle erivapaus hyvitysmaksusta? Lauri Kaira Kesällä julkaistun tutkimuksen mukaan 40 %:lla suomalaisista on sellainen matkapuhelin, johon voi tallentaa musiikkia tai videokuvaa. Niiden lukumäärä on jo ohittanut MP3-soittimet, joita on 33 %:lla suomalaisista. Erityisen paljon musiikkikännyköitä on nuorilla vuotiaista 63 %:lla oli sellainen. Puhelimien musiikkitallenninta käytetään aktiivisesti. 72 % niiden omistajista on tallentanut niihin musiikkia tai videoita, 39 % on tehnyt näin viimeisen kuukauden aikana. 43 % kuuntelee puhelimeen tallennettua musiikkia päivittäin tai muutaman kerran viikossa. Musiikkia tallentaneilla oli puhelimessaan tyypillisesti 20 musiikkitiedostoa. Musiikki on kopioitu lähinnä omilta ja kavereiden levyiltä sekä saatu tutuilta tiedostoina. Nettikaupasta ostettua musiikkia puhelimissa ei juuri ole. Tämä tutkimus tuo lisävaloa ajankohtaiseen hyvitysmaksukeskusteluun. Tuleeko MP3-tallentimista kerättävää hyvitysmaksua kerätä myös kännykän sisältämästä MP3-tallentimesta, vai kuuluuko näiden olla edelleen poikkeusasemassa? Lain mukaan hyvitysmaksua tulee kerätä laitteista, joita käytetään merkittävässä määrin yksityiseen kopiointiin. Tällä sanamuodolla lainsäätäjä tahtoi määritellä sen, missä tilanteessa monikäyttöisistä 43 % kuuntelee puhelimeen tallennettua musiikkia muutaman kerran viikossa. hybridilaitteista tulee kerätä hyvitysmaksua. Tutkimuksen valossa asia on selvä. Hyvitysmaksua tulee kerätä myös musiikkikännykän sisältämästä tallentimesta. Hyvitysmaksu ei ole suomalainen keksintö. Se on yleinen käytäntö perinteisissä EU-maissa. EU-direktiivi edellyttää kohtuullisen hyvityksen järjestämistä yksityisestä kopioinnista. Siis siitä, että kuluttajat voivat ostamisen sijasta laillisesti kopioida cd-levyjä ja elokuvia. Hyvitysmaksua jaetaan vuodessa vajaat 12 miljoonaa euroa. Se on suuri raha kotimaiselle kulttuurialalle, vaikka on pikkuraha verrattuna laitekaupan liikevaihtoon. Yksityinen kopiointi on siirtymässä perinteisistä kopiointilaitteista musiikkipuhelimen kaltaisiin monitoimilaitteisiin. Ellei hyvitysmaksu siirry mukana, kulttuurintekijöiden tulot pienenevät. Musiikkikännykän vapautusta hyvitysmaksusta ei voi perustella mitenkään. Ei viidenkymmenen euron MP3-soittimen yhdistäminen 50 euron kännykkään voi johtaa siihen, että tuo soitin vapautetaan lakisääteisestä maksusta. Suomella on hyvä maine maana, jossa viranomaiset toimivat tasapuolisesti ja reilusti. Tästä maineesta on pidettävä huolta. Miltä se näyttäisi ulospäin, jos Nokian kotimaassa tällaisessa asiassa lipsuttaisiin? Tilitysinfo VUODEN 2008 MAKSATUS Viikolla 40 olemme lähettäneet tilityskirjeen niille asiakkaille joille korvauksia on tulossa. Viikolla 44 maksetaan kertyneet korvaukset taiteilija- ja tuottaja-asiakkaille. Tilitys sisältää vuoden 2007 esityskorvaukset sekä mahdolliset tilittämättömät vuosien 2006 ja 2005 korvaukset. Maksatuksen jälkeen tuottaja tai taiteilija-asiakas voi pyytää erillisen listan omista soitoistaan vuodelta Listan voi pyytää tilityksen asiakaspalvelusta. Listalla näkyy, missä radioissa omat äänitteet ovat soineet ja kuinka paljon niistä on kertynyt korvauksia. Listat voidaan toimittaa joko paperilla tai sähköpostitse. ÄÄNITEILMOITUKSET VUODELTA 2008 Kaikista uusista julkaistuista tallenteista, myös radiopromoista ja singleistä, tulee toimittaa ääniteilmoitus Gramexille kuukauden kuluessa julkaisusta. Loppuvuonna 2008 julkaistujen tallenteiden ääniteilmoitusten pitää olla Gramexissa tammikuun 2009 loppuun mennessä. Mikäli vielä on ilmoittamatta aikaisemmin julkaistuja tallenteita, myös näiden ilmoitusten tulee olla Gramexissa tällöin. Ääniteilmoituslomakkeita voi tulostaa kotisivultamme www. gramex.fi. Gramex-numero hukassa? Taiteilija, Gramex-numerosi on lehden takakannessa. Osoitekentässä nimesi edessä oleva nollalla alkava numerosarja on henkilökohtainen Gramex-numerosi. Se kannattaa laittaa muistiin vaikka kännykkään. Gramexpress sisältö Kansi: Aija Puurtinen Kuva: Saara Vuorjoki 02 Alkusoitto 03 Pääkirjoitus / Lauri Kaira 05 Rytinää / Risto Ryti 06 TV-yhtiöt ajavat mobiilitv-lakia mutta miksi? 08 Musiikki on Aija Puurtiselle sisäänrakennettu juttu 12 Minna Lindgrenin ajatuksia 25-vuotiaasta ESEKistä 14 Välisoitto 15 Soolo / Irina Björklund 16 Duudsonien tapa vallata maapallo 19 Pykäläviidakko / Tuomas Talonpoika 20 ESEKin päätöksiä Yksi 900:sta / Suomen big band -yhdistys antoi lisäoppia kapellimestareille 24 Gramexin henkilökunnan yhteystiedot ja palvelukortti Esittävien taiteilijoiden ja äänitteiden tuottajien tekijänoikeusyhdistys Gramex ry:n jäsenlehti. Julkaisija: Esittävien taiteilijoiden ja äänitteiden tuottajien tekijänoikeusyhdistys Gramex ry, Pieni Roobertinkatu 16 A, Helsinki, puh. (09) , fax (09) Päätoimittaja: Lauri Kaira. Toimitusneuvoston puheenjohtaja: Risto Ryti. Toimitussihteeri: Anu Karlson. Ulkoasu ja taitto: Helena Kajander. Kirjapaino: Forssan kirjapaino Oy. ISSN Painos kpl. 3\n4 KUVA: LEHTIKUVA / HEIKKI SAUKKOMAA KUVAT: VILLE JUURIKKALA KUVA: SAKARI VIIKA A L K U S O I T T O Disco Ensemble jatkaa menestyskiertuettaan Toimittaneet Lauri Kaira, Anu Karlson ja Jonathan Mander. Maailmalla hyvin menestyvä rock-yhtye Disco Ensemble on pitänyt yllä kiivasta keikkatahtia alkukesän albuminjulkaisunsa jälkeen. Bändi keskittyi syys lokakuun aikana Euroopan kiertämiseen. Kiertue päättyy Kööpenhaminaan 18. lokakuuta. Disco Ensemble aloittaa vajaata viikkoa myöhemmin, 24. lokakuuta, kotimaan kierroksensa Lahdesta. Kesällä maamme tämän hetken kuumimmaksi vientiyhtyeeksi laskettava Disco Ensemble kiersi festivaaleja Pohjois-Amerikkaa myöten. Yhtyeen viimeisin levy Magic Recoveries debytoi alkukesästä Suomen albumilistan kärkipaikalla. Metropolitanista suoria lähetyksiä elokuvissa Suomalaiset radion kuuntelijat ovat jo parinkymmenen vuoden ajan saaneet nauttia New Yorkin Metropolitan -oopperan esityksistä. Yle Radio1 on lähettänyt vuosittain useita Metin lauantaisia iltapäivänäytäntöjä suorina lähetyksinä, jolloin ne kuullaan Suomessa ilta-aikaan. Juha Uusitalon (tässä Kansallisoopperan Lännen tytön sheriffinä) Metropolitandebyytti Salomen Johannes Kastajana nähdään Suomen elokuvateattereissa. Tästä syksystä alkaen näitä esityksiä tullaan myös näkemään, kun Metropolitan-ooppera ja Finnkino aloittavat yhteistyön. Avajaisoopperana on Richard Straussin Salome, jonka nimiroolin laulaa Karita Mattila. Metropolitanin debyyttinsä Johannes Kastajana tekee Juha Uusitalo. Syksyllä esitetään vielä John Adamsin Doctor Atomic (8.11.), Hector Berlioz n Faustin tuomio (22.11.) ja Jules Massenet n Thaïs (20.12.). Kevään ohjelmistoa ovat Puccinin La Rondine (10.1.), Gluckin Orfeus ja Eurydike (24.1.), Donizettin Lucia di Lammermoor (7.2.), Puccinin Madama Butterfly (7.3.), Bellinin La Sonnanbula (21.3.) ja Rossinin Tuhkimo (9.5., nimiosassa Elina Garanca). ˇ Esityksiä on Helsingin lisäksi Vantaalla, Tampereella, Turussa, Oulussa, Lahdessa, Jyväskylässä ja Porissa. Koko kauden sarjalippu maksaa 200 euroa ja viiden esityksen syys- tai kevätkausikortti 125 euroa. Yksittäislipun hinta on 29 euroa. Disco Ensemble sai ensimmäisen kultalevynsä, kun yhtyeen toinen albumi First Aid Kit ylitti myydyn levyn rajan elokuun lopussa. Kultalevy on ensimmäinen myös yhtyeen levy-yhtiölle Fullsteamille. 4 4 Sakari Oramo johti Radion sinfoniaorkesteria. Montun reunalla juhlittiin Syyskuulas taivas säteili aurinkoa, kun Radion sinfoniaorkesteri ja Helsingin kaupunginorkesteri erilaisin vahvistuksin sekä Sibelius-Akatemian yhtyeet tarjosivat tuhatlukuiselle yleisölle makupaloja tulevan Musiikkitalon tarjonnasta. Monttubileet järjestettiin lauantaina syyskuun 13. päivänä, tarkkaan ottaen ei ihan montun reunalla, vaan viereisessä Finlandiapuistossa. Musiikin lisäksi Helena Hiilivirran ja Nicke Lignellin juontamassa juhlassa kuultiin talon rakentajien ajatuksia. Helsingin kaupunginorkesterin solistina esiintynyt Polyteknikkojen Kuoro avasi samalla keräyskampanjan, jonka tarkoituksena on kerätä varoja talon varustamiseen ja musiikkitoimintaan. Yli neljän tunnin maratonkonsertti huipentui Maria Ylipään ja Eino Grönin laulamiin ikivihreisiin iskelmiin. Montun aika jää historiaan ja Musiikkitalo valmistuu näillä näkymin keväällä 2011.\n5 R Y T I N Ä Ä KUVA: NOHELY OLIVEROS KUVA: JERE HIETALA Leningrad Cowboys ja Puna-armeijan kuoro jälleen yhdessä Tänä vuonna 20 vuotta täyttävä Leningrad Cowboys esiintyy marraskuussa jälleen Puna-armeijan kuoron kanssa. Edellisestä yhteiskeikasta on viisi vuotta; tällöin ryhmät kohtasivat Helsingin Senaatintorilla Global Balalaika Show n merkeissä. Rock-yhtyeen ja 160-miehisen kuoron maineikas ensimmäinen yhteinen esiintyminen nähtiin samassa paikassa vuonna 1993, kun Senaatintorilla järjestettiin Total Balalaika Show. Lempäälän Ideaparkissa 15-jäseninen Leningrad Cowboys soittaa yhdessä 40-päisen kuoron kanssa 22. marraskuuta. Sibelius-Akatemia yhteistyöhön El Sisteman kanssa Leningrad Cowboys ja Puna-armeijan kuoro konsertoivat Suomessa marraskuussa. Simón Bolívar -orkesteri herätti ihastusta Helsingin Juhlaviikoilla tulisella soitollaan. Suomalais-venezuelalainen kulttuuriyhteistyö sai virallisen vahvistuksen, kun Sibelius-Akatemia ja venezuelalainen nuoriso-orkesterien verkosto Fundación del Estado para el Sistema Nacional de las Orquestas Juveniles e Infantiles de Venezuela (FESNOJIV) solmivat yhteistyösopimuksen. Sopimuksen allekirjoittivat El Sistemaksi kutsutun FESNOJIV:n perustaja José Antonio Abreu ja Sibelius-Akatemian rehtori Gustav Djupsjöbacka Helsingissä Yhteistyö käynnistyy vaskipuhallinkokoonpanon mestarikurssilla Venezuelassa vuonna Lehtori Kalervo Kulmalan johdolla siihen osallistuu vähintään 10 suomalaista opettajaa ja pitkälle edistynyttä opiskelijaa. Kulmala on FESNOJIV:n kutsumana vieraillut useita kertoja Venezuelassa kouluttamassa nuoriso-orkesterien vaskipuhaltajia. FESNOJIV:n nuoriso-orkesterien verkosto on maailman laajin ja kattaa koko Venezuelan. El Sisteman riveistä kansainväliselle uralle on noussut myös kapellimestarikomeetta Gustavo Dudamel. Tekijänoikeustalousko romukoppaan? Risto Ryti Istuva hallitus on ohjelmassaan sitoutunut muutamiin immateriaalioikeuden alaa koskeviin kehityshankkeisiin. Tekijänoikeuden osalta niiden tarkoituksena on vahvistaa tekijänoikeustaloutta luomalla ensiksikin oikeuksien kansalliseen ja kansainväliseen hyödyntämiseen liittyvää osaamista ja toisekseen muutoinkin vahvistaa edellytyksiä teosten käyttämiseen. Tässä kirjoituksessa keskityn niin sanottuihin kulttuurisiin aikaansaannoksiin. Tietokoneohjelmat ovat kokonaan oma lukunsa; niiden oikeuksien luonteva koti ei ole tekijänoikeuslaissa. Säännösten sijoittaminen aikoinaan tähän lakiin oli hätäratkaisu. Viimeistään uudistustyön tässä vaiheessa on jokaiselle tullut selväksi, että käynnissä on näytelmä, jonka primus motorit ovat suurimpia oikeuksien käyttäjiä. Kyse on yhdestä ja samasta hankkeesta, johon sisältyy vaatimus tekijänoikeusasioiden siirtämisestä opetusministeriöstä työ- ja elinkeinoministeriöön ja siinä sivussa koko tekijänoikeustalouden infrastruktuurin romuttaminen. Tietenkin näiden yksien ja samojen käyttäjien intressien vahvistamiseksi. Koko tekijänoikeustalous ympäri maailmaa perustuu yksinkertaiseen ja sinänsä nerokkaaseen lähtökohtaan, jossa omistaja eli oikeudenhaltija itse päättää, mitä myy, milloin, kenelle ja millä hinnalla. Oikeudenhaltijan on voitava omista liiketaloudellisista ja muista lähtökohdistaan ratkaista, minkälaisia käyttöoikeuksia ja missä järjestyksessä hän haluaa kaupallisesti hyödyntää. Milloin kysymys on pelkästä korvausoikeudesta, tulee oikeudenhaltijoilla edelleen olla sopimusvapauteen perustuva oikeus sopia aikaansaannoksiensa käyttämisestä maksettavista korvauksista jokaisen käyttömuodon osalta erikseen. Lähtökohtaisesti jokaisen oikeudenhaltijan tarkoituksena on hyödyntää oikeuksiaan taloudellisesti. Tekijänoikeustalous ei ole poikkeus muusta taloudesta siinä suhteessa, että esimerkiksi oikeat ja tasapuoliset käyttöehdot hinta mukaan lukien löytyvät toimivilla markkinoilla. Tämä on kuitenkin liian yksinkertaista suomalaiselle yltiöpäisyydelle. On hyvä muistaa, että tekijänoikeustaloutta ei ole ilman luovaa panosta. Jos luovilta tekijöiltä, esiintyjiltä ja investointeja suorittavilta tuottajatahoilta viedään talous alta, häviää ainakin kansallinen tekijänoikeustalous. Jäljelle siis jää ainakin kansallisesta näkökulmasta vain käyttäjätahojen talous. Ei kai hallitusohjelmassa tällaiseen lopputulokseen pyritä? Risto Ryti on Gramexin hallituksen puheenjohtaja. 5\n6 KUVAT (VAS.): LEHTIKUVA / KIMMO MÄNTYLÄ. LEHTIKUVA / MARJA AIRIO. LEHTIKUVA / SARI GUSTAFSSON. Toimiluvalliset tv-yhtiöt saisivat ohjelmaa uusiin verkkoihin ilmaiseksi, mutta niiden kilpailijat maksaisivat normaalihinnan. TV-yhtiöt ajavat mobiilitv-lakia mutta miksi? Televisioyhtiöt ajavat lainmuutosta, jolla tavalliseen tv-verkkoon ostetun ohjelman saisi esittää samaan hintaan myös kaikissa uusissa jakeluverkoissa. Kun ne saisivat ohjelmansa uusiin verkkoihin ilmaiseksi, sinne ei pystyisi nousemaan nykyisille tv-yhtiöille varteenotettavia haastajia. TEKSTI: LAURI KAIRA Syyskuussa Nelonen joutui kertomaan asiakkailleen ikävän uutisen. Sen piti lopettaa mobiilitv-lähetyksensä. Syy oli yksinkertainen. Nelonen ei ollut ostanut amerikkalaisten suosikkisarjojensa esitysoikeuksia mobiilitv-verkkoon. Koska yhtiö maksoi vain niiden esittämisestä tavallisessa tv-verkossa, jenkkistudiot eivät tietenkään sallineet muuta. Siksi piti joko kaivaa kuvetta tai lopettaa toiminta. Tämän ei pitänyt olla kellekään yllätys. Televisioalan kansainvälinen kauppatapa on selvä: esitysoikeudet ostetaan erikseen jokaiseen jakelutiehen. Se on reilu peli. Kukaan ei maksa turhasta, muttei myöskään saa mitään ilmaiseksi. Suomalaiset tv-yhtiöt tahtovat enemmän Suomalaiset tv-yhtiöt tahtoisivat kuitenkin, että Suomessa toimittaisiin toisin. Ne haluaisivat saada uusien jakeluverkkojen hyödyt, mutta eivät maksaa niiden kustannuksia saati jakaa tästä hyödystä murusia ohjelmien tekijöille tai tuottajayrityksille. Yhtiöt ajavat tämän mahdollistavaa lainmuutosta. Ne visioivat, että ohjelman lähe- 6 tysoikeuksien osto yhteen jakelutiehen antaisi niille oikeuden lähettää tämä ohjelma ilman eri maksua myös muilla kuin sopimuksessa mainituilla jakelutekniikoilla. Tämän jälkeen Suomi olisi poikkeus EU:ssa, ehkä koko maailmassa. Muutos vahvistaisi yhtiöiden asemaa kahdessa suhteessa: ensinnäkin niiden neuvotellessa ohjelmasisällön ostamisesta kotimaisten pienten tuotantoyhtiöiden kanssa ja toiseksi niiden kilpaillessa uusiin verkkoihin pyrkivien, ilman toimilupaa toimivien kilpailijoiden kanssa. Tällaisia voisivat olla uudet tv-kanavat tai sisällön ostopalvelut. Vanhat, toimiluvalliset tv-yhtiöt saisivat ohjelmasisältönsä uusiin verkkoihin muita halvemmalla. Se betonoisi niiden aseman niin vahvaksi, ettei haastajilla olisi asiaa tietoyhteiskunnan uusiin verkkoihin. Työryhmältä erimielinen mietintö Lakihanke on edennyt riitaisana hallituksen valmistelussa. Tätä varten asetetun monikanavatyöryhmän jäsenistä puolet oli tv-ohjelmatuottajien ja muiden tekijänoikeuden haltijoiden edustajia, puolet taas tv-yhtiöiden, teleoperaattorien ja muiden käyttäjätahojen edustajia. Työryhmän puheenjohtajana toimi asianajaja, jonka toimisto edustaa tekijänoikeusjutuissa tvyhtiöitä ja muita käyttäjäyhtiöitä. Työryhmä antoi erimielisen mietinnön. Oikeudenhaltijat esittävät lain säilyttämistä muiden EU-maiden lain kaltaisena ja tv-yhtiöiden vetämä leiri lain radikaalia muuttamista. Kaksi mallia lausuntokierrokselle Kulttuuriministerin kanslia pani lausuntokierrokselle sekä mietinnön että myös työryhmän puheenjohtajan henkilökohtaisen pykäläesityksen. Näin päättäjille on tarjolla kaksi mallia, joista kumpikin vahvistaisi isojen tv- ja radioyhtiöiden asemaa ja heikentäisi ohjelman tekijöiden ja tv-ohjelmia tuottavien pienyritysten asemaa. Miten nämä mallit sitten toimisivat? Ensimmäisen mukaan ohjelman esitysoikeuksien kauppa tv- ja radioverkkoon sisältäisi aina myös monikanavaoikeudet eli oikeuden jaella ohjelma samanaikaisesti kaikissa muissakin verkoissa. Toisen mukaan lakiin lisättäisiin olettamasäännös, jonka mukaan ohjelman esitysoikeuksien kauppa sisältää aina myös monikanavaoikeudet, ellei niitä erikseen suljeta pois. Ostaja saisi siis sitä enemmän, mitä vähemmästä sopisi.\n7 Vaikka mobiilitv:stä puhutaan, kyse on paljon laajemmasta asiasta. Perinteiset tv-yhtiöt hakevat niin vahvaa etulyöntiasemaa uusiin vapaisiin verkkoihin, ettei kilpailevilla tv- ja uusmediayrityksillä olisi siellä mahdollisuuksia. Kansainvälinen tuomio Lakihanke on herättänyt kansainvälisen vastalausemyrskyn. Kansainväliset tekijöiden, taiteilijoiden ja elokuva- sekä av-tuottajien järjestöt tuomitsevat jyrkästi ehdotetut lainmuutokset ja kannattavat Suomen lain säilyttämistä muiden EU-maiden kaltaisena. Järjestöjen mukaan nämä säännökset johtaisivat suoraan tulonsiirtoon ohjelmien tekijöiltä, esittäviltä taiteilijoilta ja tuotantoyhtiöiltä tv- ja radioyhtiöille. Suomi olisi poikkeus EU-maiden joukossa, ja esitykset loukkaisivat EU:n kilpailuoikeuttakin. Samaa mieltä ovat myös kotimaiset taitelijoiden ja tv-ohjelmien tuottajayritysten järjestöt. Lausunnoissa torjutaan sekä automaattinen ilmaiskylkiäismalli että samaan tähtäävä olettamasäännös. Kuten koko alaa edustava yhteenliittymä, Luovan työn tekijät ja yrittäjät LYHTY, asian muotoilee, pienet kotimaiset tv-tuotantoyhtiöt ja tekijät eivät heikommasta neuvotteluasetelmasta johtuen pystyisi neuvottelemaan poikkeuksia olettamaan ja markkinoilla ajauduttaisiin käytännössä samaan tilanteeseen kuin kylkiäismallissa. Mihin lainmuutosta tarvittaisiin? Nykyinen tekijänoikeuslaki tarjoaa osapuolille vapaat kädet sopia monikanavajakelusta haluamallaan tavalla, joko yhdestä jakelutiestä kerrallaan tai kaikista yhdellä sopimuksella. Asetelma nojaa sopimusvapauteen, markkinatalouteen ja kilpailuviranomaisten valvontaan ja vastaa muissa EU-maissa vallitsevaa käytäntöä. Siksi onkin hyvä kysymys, mihin tällaista lainmuutosta oikein tarvittaisiin. Lainmuutoksen ajajat perustelevat tarvetta sillä, ettei mobiilitv ole vielä lähtenyt Suomessa laajamittaisesti liikkeelle. Jotkut poliitikot tämä väite on vakuuttanut. Liikkeellelähdön verkkaisuus ei kuitenkaan johdu laistamme. Ohjelmia on helppo hankkia mobiilitv:hen, jos tv-yhtiö tahtoo asiasta sopia. Todellisuudessa syynä on se, ettei Suomessa vielä ole riittävästi mobiilitv:n katsojia eikä mobiilitv-laitteita, jotta mobiilitv nykyisillä Digita Oy:n perimillä jakelutiemaksuilla olisi millään ohjelmahinnoilla kannattavaa. Vanhat vahvistavat kilpailuasemiaan Syy lakihankkeelle onkin toinen. Nykyiset tvyhtiömme ovat tottuneet toimimaan valtion myöntämän toimiluvan suoman monopolin turvin. Kauniisti sanottuna: hyvin rajallisesti kilpailluilla markkinoilla. Tämä tulee kuitenkin muuttumaan. Toimilupia on tarvittu, koska radioaalloilla on ahdasta. Tulevaisuuden verkot ovat sen sijaan avoinna kaikille. Joidenkin vuosien päästä olohuoneissamme on taulu-tv, johon sisältöä saa aivan yhtä helposti internetistä, erilaisista tilaus- ja ostopalveluista kuin kymmeneltä perinteiseltä tvkanavaltamme. Onko siis ihme, jos perinteiset tv-yhtiöt tahtovat varautua tähän tulevaisuuteen betonoimalla omat kilpailuasemansa sellaisiksi, että haastajat eivät niille pärjää? Mikä tahansa yhtiö visioi mielellään sellaista tulevaisuutta, jossa se saisi lain voimalla tärkeimmän tuotannontekijänsä kilpailijoitaan halvemmalla. Kilpailuvirasto tuomitsee lakiesityksen Kilpailuvirasto tuomitsee kovin sanoin molemmat monikanavajakelua koskevat muutosesitykset. Sen mukaan ei ole osoitettu syitä, miksei ohjelmasisällön ostamisesta voitaisi sopia tavalliseen tapaan myös uusien verkkojen osalta. Lisäksi se muistuttaa, ettei perinteisille tv-yhtiöille pidä antaa epäreilua kilpailuasemaa uusia haastajia vastaan. Kilpailuvirasto katsoo, että sopimusvapauteen perustuvat mallit ovat paras tapa edetä ja niistä poikkeaminen pitäisi aina perustella erikseen. Sen mukaan poikkeamista yleisestä sopimusvapauden periaatteesta ei ole perusteltu riittävästi eikä sen kilpailuvaikutuksia, tai tähän liittyen muissa maissa sovellettuja ratkaisumalleja ole selvitetty käytännössä lainkaan. Yleensä lainsäätäjä tekee olettamasäännöksiä ja vastaavia heikomman osapuolen suojaksi. Siksi kilpailuvirasto ihmettelee, miksi käytännössä kotimaiset suuret lähettäjäyritykset olisivat siinä määrin erityisen suojan tarpeessa, että lainsäännöksen nojalla pitäisi olettaa mediayhtiöiden saavan oikeuden kaikkeen sisältönsä samanaikaiseen levittämiseen, kun oikeus on ensin hankittu tv- tai radiolevitykseen. Lisäksi esitys on puutteellinen myös muutoin kilpailuvaikutusten analyysin osalta, eikä siinä arvioida lainkaan olettamasäännöksen vaikutuksia esimerkiksi uusien ja perinteisistä mediaryhmittymistä riippumattomien yritysten markkinoille pääsyn kannalta. Kilpailuvirasto lopettaa lausuntonsa seuraavasti: Kilpailuvirasto katsoo huomattavan erimielisenä jätetyn työryhmäraportin olevan monilta keskeisiltä, hyvän lainsäädännön laatimisperiaatteisiin liittyviltä osiltaan siinä määrin puutteellinen, ettei tekijänoikeuslakia tulisi muuttaa lainkaan sen perusteella, ei ainakaan ilman merkittäviä lisäselvityksiä asiassa. LK 7\n8 KUVA: LEIF LAAKSONEN Musiikki on Aija Puurtiselle sisäänrakennettu juttu Mikään muu instrumentti ei pysty ilmaisemaan niin paljon kuin laulu, sanoo Aija Puurtinen. Siinä kuuluu koko elämä. TEKSTI: PIRJO AITTOMÄKI Avarassa töölöläishuoneistossa on käsittämättömän siistiä. Lattiat kiiltävät, keittiö hohtaa, eikä ruokailutilan pöydällä loju yhtään ylimääräistä paperia. Isäntäparin Aasian-matkoista muistuttavat esineet on aseteltu aistikkaasti vitriiniin. En ole mikään siisteysfanaatikko, muusikko Aija Puurtinen väittää. Tosin sävellystyön lomassa saatan saada siivouskohtauksia. Luova umpikuja aukeaa, kun saa konkreettista jälkeä aikaan. Viime kuukausina laulaja-basisti Puurtinen ja huoneiston isäntä, kitaristi Esa Kuloniemi, ovat ehtineet käydä kotonaan lähinnä kääntymässä. Pariskunnan luotsaamaa Honey B and The T-Bonesia on viety neljän, viiden keikan viikkovauhdilla ympäri Suomen. Kotona käy- dessä sitä enimmäkseen pesee pyykkiä ja katsoo, vaihtaako matkalaukun sisällön vai ei, Puurtinen toteaa haastatteluhetkellä elokuun alussa. Tämän kesän erikoisprojekti on ollut Tuomari Nurmio ja Hunajaluut, jossa HBTB säestää Tuomaria. Olemme esiintyneet Tuomarin kanssa viikoittain ja tehneet siinä välissä omia keikkoja. Pääasiassa on kierretty tapahtumia rock- ja bluesfestareista kyläjuhliin: Rovaniemen Jutajaiset, Provinssirock, Turun Down by the Laituri, Imatran Big Band -festivaalit, Haapavesi Folk, Helsingin Juhlaviikot, Puurtinen selaa kesän keikkakalenteria. Myös juuri koulutiensä aloittanut Moosespoika on kiertänyt vanhempiensa mukana festareilla. Hänestä on kehkeytynyt melkoinen Lauri Tähkä -fani. 8\n9 Laulajalle jää paljon tilaa ja vuoropuhelu toimii paremmin, kun on vähän soittajia. Elokuussa Aija Puurtinen oli keikalla Turun Down By The Laituri -kaupunkifestivaalilla. Ankaran keikkailun ohessa Puurtinen on säveltänyt materiaalia tulevalle levylleen, opettanut ja opiskellut itsekin. Musiikin maisterin tähtäimessä on tohtorinhattu. Arvostus kohdalleen Aija Puurtinen valmistui Sibelius-Akatemian musiikkikasvatusosastolta 1991 ja on opettanut Mukan ja kansanmusiikkiosaston opiskelijoille rytmimusiikin laulua jo vuodesta -94. Nyt on tekeillä väitös, jossa Puurtinen tutkii erilaisten säestyskokoonpanojen vaikutusta äänenkäyttöön ja fraseeraukseen crossoverrytmimusiikin parissa. Tutkimusväline löytyi läheltä: oma ääni. Väitöstyön tyrkkäsi käyntiin professori Heidi Westerlund. Painostus alkoi 90-luvun loppupuolella ja vihdoin 2005 Puurtinen teki tutkimussuunnitelman. Tietääkseni olen ensimmäinen Muka-puolen taiteellisen väitöksen tekijä. Joudun siis raivaamaan tietä tässäkin. Väitös koostuu viidestä konsertista, kirjallisesta työstä ja mittavasta määrästä tukiopintoja. Taiteellisen ja kirjallisen työn pedagogisella sovellettavuudella on Puurtiselle suuri merkitys. Minun opiskeluaikanani Mukalla ei voinut opiskella rytmimusiikin laulua lainkaan. Vasta 1990-luvun alkupuolella saatiin laulunopetusta afrobändien tai niin sanottujen muiden soitinopintojen parissa, Puurtinen muistelee. Kolmen viime vuoden aikana on Mukalle voinut pyrkiä pääaineenaan rytmimusiikin laulu. Puurtisen väitöstyöllä on siis selvä missio: crossover-rytmimusiikin ja laulunopetuksen arvostuksen nostaminen. Rytmimusiikin laulu on ollut Akatemiassa heittopussin asemassa. Usein ajatellaan, että ei-klassisen laulun opiskelussa pääsee helpommalla, mutta eihän se niin ole! Tekniikan omaksuminen ja äänen kypsyminen vaatii ihan samanlaisen vuosien työrupeaman kuin klassisella puolella, Puurtinen puuskahtaa. Minulla on vahva klassisen laulun pohja ja työskentelen paljon klassisten muusikoiden ja laulupedagogien kanssa. Haluan parantaa heidän tietämystään. Siksi on tärkeää osata kommunikoida samalla kielellä ja demonstroida juttuja niin, että he ymmärtävät. >>> 9\n10 Laulu tuottaa iloa ja poistaa surua. KUVA: SAARA VUORJOKI 10\n11 Väitöksen pedagoginen kirjallinen osa julkaistaan aikanaan verkossa, jossa se on kaikkien luettavissa. Haluan, että työ elää. Sivuille tulee keskustelupalsta, jolla voi kommentoida, poimia tietoa ja jakaa näkemyksiä. Alahan kehittyy koko ajan. Ei koulua varten Väitöskonsertit ovat Puurtiselle myös taiteellisen kasvun väline. Hän on säveltänyt, sovittanut ja osin sanoittanutkin lähes kaiken niissä kuultavan musiikin. Ensimmäinen konsertti syksyllä 2007 oli Romu & Blues UMOn kanssa, toisessa soitti HBTB. Siinä tutkin bassonsoiton ja laulun vaikutusta toisiinsa, siis bassolinjojen valintaan ja laulun fraseeraukseen. Kolmas produktio, Outo Voima -yhtyeen kanssa toteutettu suomenkielinen Ikuinen morsian, perustui löyhästi isoäitini äidin elämänvaiheisiin. Häneltä tahtoivat miehet kuolla käsiin! Viides konsertti yhdistää a cappella -laulua ja nykytanssia. Circulus Feminineus -teoksessa tutkimme Maria Littowin kanssa naiseuden kiertokulkua. Olen jo säveltänyt teemat, joiden pohjalta improvisoin. Mukana on myös aaria, jonka esitän klassisella tekniikalla. Mutta ennen viidettä pitäisi vielä synnyttää neljäs: lokakuussa soololevynä ilmestyvä äänite on itse asiassa duolevy. Sitä Puurtinen on työstänyt hiljakseen keväästä saakka. Kumppaneiden joukossa ovat pianisti Timo Hietala ja basisti Sampo Lassila, ja mukaan on tulossa myös Jaska Lukkarinen, tällä kertaa perkussionistina. Nautin tästä ihan hirveästi. Laulajalle jää paljon tilaa, ja vuoropuhelu toimii vielä paremmin, kun on vähän soittajia. vaan elämää Musiikki on Aija Puurtiselle sisäänrakennettu juttu. Olen yrittänyt lopettaakin, kun laulamiseen ja esiintymiseen kehittyi jossain vaiheessa ihan addiktio. Tuli fiilis, etten ole mitään, jos en ole koko ajan lavalla. Siitä olen kyllä jo päässyt eroon, Puurtinen nauraa makeasti. Mikään muu instrumentti ei Puurtisen mielestä pysty ilmaisemaan niin paljon kuin laulu. Se on niin henkilökohtaista, siinä kuuluu kaikki koko elämä. Ääni on ihmisen ensimmäisiä tapoja ilmaista itseään musiikillisesti. Kautta aikojen laululla on ilmaistu tunteita: se tuottaa iloa ja poistaa surua. Laulamalla oppii kehostaan ja hengityksestä valtavasti, se parantaa aineenvaihduntaa ja torjuu väsymystä, Puurtinen luettelee. Laulaminen sinänsä on parhaimmillaan lähes yliluonnollinen tunne. Silloin kun aistii miten yleisö kuuntelee hiljaa jokaisen fraasin, tajuaa että ihmiset löytävät laulusta tai tekstistä oman kokemuksen. Se on ihan parasta. Pyrin kehittymään laulajana koko ajan ja treenaan aika paljon. Minulla on laulullisia ja musiikillisia intohimoja, muttei hitti-intohimoja. Toivon pystyväni olemaan sinut ääneni kanssa vielä vuosikymmenien päästä. Omia varhaisia tallenteitaan Puurtinen kuuntelee harvoin. Se musiikki ei enää kiinnosta. Mutta hiljattain ilmestyneellä HBTB-livelevyllä on 1994 Saksassa äänitetty kappale, josta ajattelin, että VAU! Siinä oli nuoruuden ener- Rajoilla mennään Aija Puurtinen on esiintynyt työkseen kohta 27 vuotta: takana on yli keikkaa eri kokoonpanojen kanssa. Samalla on eletty perhe-elämää, tehty luovaa työtä ja opiskeltu useamman ihmisen edestä. Jaksaminen, sekä fyysinen että henkinen, lienee kohdallaan? Lomaa ei ole ollut viiteen vuoteen, Puurtinen hymähtää. Tiedän ja tunnen, että rajoilla mennään. Keikkailu syö enemmän energiaa ja Usein ajatellaan, että ei-klassisen laulun opiskelussa pääsee helpommalla, mutta eihän se niin ole! giaa ja valtava vauhti. Syvällisyyttä olisi voinut olla 90 % enemmän, mutta silti siinä oli ajatusta: nyt mennään eikä jäädä murehtimaan. Yhtä sisäänrakennettua on Aija Puurtiselle myös Honey B and The T-Bones. Se on aina ykkösjuttu. Ei haittaa, vaikka bändi olisi välillä tauolla. Kun sen ryhmän kanssa lähtee liikkeelle, tuntee että on heti kotona. Se on lihasmuistissa. Tässä ajassa Ei ole kovinkaan kehittävää keskustella klassisen ja kevyen musiikin välisestä vastakkainasettelusta. Tämän päivän ihmisten pitäisi rakentaa tulevaisuutta nuorille sukupolville. Musiikin historian ja tradition tunteminen on tärkeää, mutta täytyy ottaa huomioon, missä tilanteessa eletään ja millaisia ihmisiä on kasvamassa. Rytmimusiikkia ja populaarikulttuuria täytyy tietenkin tukea, Puurtinen toteaa yksikantaan. Myös koulujen taideopetuksen kurjistuminen huolettaa: Ihmisen kehityksen kannalta on tärkeää, että mieli ja keho herkistyy kaikelle ympärillä olevalle. Pelkkä työssäkäynti ja punttisali eivät riitä. Musiikki, ja taide ylipäätään, tarjoaa ihmisen kokonaisuutta ja elämänkatsomusta rakentavia kokemuksia. Kotien harteille ei taidekasvatusta voi kokonaan sysätä. Puurtinen peräänkuuluttaa rahastoja ja säätiökenttää apuun. Haaveissa on valtakunnallinen hanke, jonka puitteissa kouluissa toteutettaisiin kaikille suunnattua musiikkikerhotoimintaa. Ja kouluihin pitäisi palauttaa laulutunnit! Tulevaa Idols-kierrosta Puurtinen aikoo seurata: On kiva katsoa, millaisia tyyppejä sinne pyrkii ja kuinka kyseenalaisilla intohimoilla. Suomalaisen laulutaiteen tasosta Idols ei Puurtisen mielestä kuitenkaan kerro, pyrkijöidenkin tasosta vain valikoidusti. Mielenkiintoisimmat laulajat eivät sinne mene, ei heidän tarvitse. Totta kai kilpailun tuoma julkisuus on ilmainen ponnahduslauta tähteyteen. Mutta jos haluat oikeasti laulajaksi, se on pitkä tie. Maratonlaji. palautuminen on hitaampaa. Joskus 80-luvun lopulla saatoin tehdä 31 keikkaa putkeen ilman välipäiviä, eikä ollut mitään ongelmaa. Puurtinen ammentaa voimaa liikunnasta. Tosin suhde siihenkin on ajan kuluessa muuttunut. Olen aiemmin ollut suorastaan neuroottinen liikkuja. Tiedän mitä ovat aerobic, tanssitunnit, kuntosali ja maratonjuoksu. Euroopan rundeilla oli painot mukana, ja usein minut heitettiin autosta 10 km ennen keikkapaikkaa juoksin perille. Silloin sitä halusi pitää adrenaliinitason koko ajan korkealla. Nyt harrastan ihan päinvastaista liikuntaa. Yritän pudottaa kierroksia ja rauhoittaa tilanteita. Nollaaminen onnistuu parhaiten lempilajin joogan parissa. Se on henkireikäni, josta olen valitettavasti joutunut tinkimään viimeisen vuoden aikana. Kunhan tohtorinväitös valmistuu, löytyy asanoillekin taas aikaa. Aija Puurtinen levyllä (valikoima) Honey B. & T-Bones: Honey B. & T-Bones Live (2007) Terrifying Stories from T-Bone Town (2005) Now and Eternity (2000) Psychophysical (1998) Supernatural (1995) Shake Your Shimmy (1992) Queen Bee Against Dr. Oddball (1987) Help Me (1986) Anytime (1985) Soololevyjä ja vierailuja: Avanti presents HumppAvanti (2007) Zagros (2007) Hannu Saha: Mahla (2000) Kristiina Bruuk (1998) Aija B. Puurtinen: Sähköinen silmä (1997) Aija B. Puurtinen: Untuvaa ja lasimurskaa (1995) Muuta tuotantoa: Muita kuita, Eppu Nuotion teksteihin (1998) Boade, saamenkielinen kuoroteos Philomelalle (2004) Cosmic Ritual Orchestran levyn tuotanto ja äänitys Intiassa (2004) Värttinä: Miero-levyn tuottaja (2006) 11\n12 Minna Lindgren 25-vuotiaalle ESEKille: Tehdään rohkeampia päätöksiä Esittävän säveltaiteen edistämiskeskus on Gramexin kruununjalokivi. Kaikki kiittävät ESEKiä, kun se jakaa merkittäviä summia rahaa laajalle ammattikunnalle mitään musiikin lajia unohtamatta. Siksi Gramexpress päätti tällä kertaa jättää kehumisen vähemmälle ja haastoi johtokunnan jäsenen Minna Lindgrenin esittämään kritiikkiä. TEKSTI: ANU KARLSON KUVAT: KIMMO TÄHTINEN Minna Lindgren on ESEKin johtokunnan jäsenenä villi ja vapaa. Hän ei ole alun perinkään edustanut mitään eturyhmää, vaan tuli kymmenen vuotta sitten valituksi tehtävään toimittajakokemuksensa ja toimittajana esittämiensä ajatusten ansiosta. Hänen mielipiteenvapauttaan eivät ole sitoneet mitkään poliittisen korrektiuden vaatimukset eivätkä sido nytkään, kun ESEKin pääsihteeri Leena Hirvonen haluaa tietää, mitä hän ajattelee instituution toiminnasta ja mitä hän kenties tekisi toisin, jos saisi yksin päättää. Eniten turhauttaa päättäjien arkuus tukea tuntuvasti hyviksi katsomiaan hankkeita, kiteyttää Lindgren alkajaisiksi. Lindgreniä kummastuttavat ESEKin tukitoiminnan monet kirjoittamattomat säännöt. Yksi toistuva keskustelun aihe johtokunnassa ovat keikat, joista muusikoille ei makseta palkkaa. Ymmärrän Muusikkojen liiton kannan, että muusikon on saatava työstään korvaus. Mutta toisaalta monille ulkomaankeikka on mahdollisuus, johon halutaan tarttua, ja jos siihen ei tule ESEKiltä tukea, tappio on muusikolle sitä suurempi. Hirvonen toteaa, että säännöt on varta vasten pidetty väljinä, jotta voitaisiin olla joustavia ja käsitellä tapaukset yksilöllisesti. Meidän ohjeemme on, että aina kannattaa anoa, sillä jos ei ano, ei ainakaan saa. Kunnon tuki hyvälle hankkeelle! Lindgren pitää hyvänä lähtökohtana, että hankkeet jaetaan kolmeen kategoriaan A, B ja C. Hänen mielestään jaostot myös toimivat oikein sijoittaessaan kohteita A-kategoriaan hyvin säästeliäästi. Mutta kun jokin hanke on määritelty A- luokan hankkeeksi, niin miksi se ei merkittävästi näy sen saamassa tukisummassa? Tästä aiheesta puhutaan lähes jokaisessa johtokunnan kokouksessa. Keskustelu on aina kiivas, sen sisältö on aina sama, ja tulos on joka kerta, että tehdään niin kuin aina ennenkin. Hirvonen puolustaa johtokunnan enemmistöä asiakaspalautteella. Kun kysymme, pitäisikö antaa harvemmalle ja isompia summia vai useammalle ja pienempiä summia, niin selvästi halutaan jälkimmäistä. Vaikka 500 euroa saisi, niin se on rahaa sekin. Lindgren on edelleen epäileväinen: En usko siihen, että joku ei saisi sitä tarvitsemaansa pientä summaa, koska joku toinen saa suuremman. Harvoin täällä on sitä ongelmaa, että jaettavaa ei olisi. Lindgren tunnustaa pettyneensä raskaasti ideoihin, joita erityistuen haettavaksi julistaminen tuotti. Hirvonen jakaa hänen pettymyksensä. Eikö muusikoilla olekaan suuria haaveita, joiden toteuttamiseen tarvittaisiin enemmän rahaa kuin se toimintatonni? Ei näyttänyt olevan. Molemmat keskustelijat painottavat kuitenkin asian toista puolta: kulttuurielämässä tärkeintä on juuri normaali toiminta. Jokaisen konsertin ja tallenteen pitäisi olla erityinen hanke. Kaikkea voi kannustaa Kevyestä ja vakavasta musiikista puhutaan ESEKin johtokunnassa samassa pöydässä, mikä on Minna Lindgrenin mielestä ainutlaatuista ja hienoa. Vakavan musiikin ammattilaisena hän sanoo luottavansa sataprosenttisesti kevyen Keskustelu on aina kiivas, sen sisältö on aina sama, ja tulos on joka kerta, että tehdään niin kuin aina ennenkin. Erityistuella karhunpalvelus? ESEKin erityistukea, euron jättipottia erityiselle hankkeelle, Lindgren pitää mielenkiintoisena kokeiluna. ESEK otti siinä ison riskin ja olisi voinut onnistuakin. Tuli kyllä välillä sellainen olo, että teimme Tapiola Sinfoniettalle karhunpalveluksen. Mitä ongelmia seurasikaan siitä, että he saivat erikoisprojektiinsa paljon rahaa! Eiväthän he olleet varautuneet siihen, että yhtäkkiä pitää polkaista käyntiin jotakin poikkeuksellista, joka sitten tuottaa myös odottamattomia kuluja. musiikin asiantuntijoihin, kun on kyse heidän alansa hankkeista. Mutta maailma on todella muuttunut minun ESEK-aikanani. Nykyään huomaan olevani siellä usein ainoa klassisen musiikin asiantuntija. Kevyestä musiikista taas ESEKin johtokunnan jäsenyys on minulle erinomainen informaation lähde. Pääsen täällä näkemään, mitä kaikkea kentällä tapahtuu, mikä on mielenkiintoista ja missä on lahjakkuutta. Sinfonian ja iskelmän keskinäinen paremmuus ei ole Lindgrenille ydinkysymys. 12\n13 ESEK tukee tulevaisuutta ESEK tukee monenlaista musiikkia myös sitä joka jää marginaaliin ja saavuttaa pienen, kiitollisen yleisön. Mutta myös monia artisteja, jotka nyt ovat tähtiä, ESEK on auttanut aivan heidän uransa alussa: 22-Pistepirkko Amorphis HIM Jimi Tenor Jukka Perko Severi Pyysalo The Rasmus Trio Töykeät Waltari Värttinä tojen perusteluista. Sitten meillä on se kaunis kirjoittamaton periaate, että jaoston esittämää tukea ei koskaan oteta pois; sen sijaan jaoston esittämää summaa voidaan nostaa. Uusimmat tukimuodot, työskentelytuki ja markkinointituki, ovat Lindgrenin mielestä hyvin motivoituja. Ne ovat vastauksia muutamiin ikuisuuskysymyksiin, joita on pohdittu. Ja vihdoinkin on vireillä jotain liikettä Lusesinkin suuntaan. Minna Lindgren katsoo ESEKin toimintaa johtokunnan kymmenvuotisen jäsenyyden näkökulmasta. Pääsihteeri Leena Hirvosen perspektiivi kattaa ESEKin koko 25-vuotisen toiminnan. Kaikkea voi kannustaa, jossa on jotain potentiaalia. Kaikkea voi kannustaa, jossa on jotain potentiaalia, hän sanoo. Ei ole väliä, onko sillä minulle henkilökohtaisesti merkitystä tai onko se 50 vuoden kuluttua merkittävää. Tällä hetkellä se on suomalaisessa kulttuurissa merkittävää, ja se on riittävä peruste. Suomessa ei ole vakavan musiikin äänitetuottajia kuin muutama. Siksi sekä anomusten että jaetun rahan suhdeluku on äänitepuolella erittäin kevytpainotteinen, noin 80 % 20 %, muistuttaa Hirvonen. Sen sijaan esiintymistilaisuuksien tuki menee aika tavalla fifty fifty. Minna Lindgren ehti ennen johtokuntaan tuloaan saada kokemusta myös jaostojen toiminnasta. Hän myöntää, että tuen jakaminen vakavan musiikin äänitejaostossa ei ollut tuolloin kovin motivoivaa, koska alalla oli vain muutama toimija. Sen sijaan esiintymistilaisuuksien jaostossa oli hauskaa ja mielenkiintoista. Hakijoiden kirjo oli laaja, ja eri alojen asiantuntijat keskustelivat toisiaan kunnioittaen. Kyllähän minä nyt johtokunnassa tunnen olevani kumileimasin, mutta jotenkin olen kasvanut jo näihin oppeihin. Uteliaisuus on positiivista Johtokunta ei juuri ota kantaa jaostojen mielipidettä vastaan, eikä se Lindgrenin mielestä ole tarpeellistakaan. Jos johtokunta rupeaisi kovasti muuttamaan asiantuntijoiden tekemiä päätöksiä, niin miksi meillä sitten on asiantuntijoita? Lindgren tähdentää, että johtokunnan toiminnan täytyy perustua luottamukseen, mutta hän pitää silti viimeaikaista aktivoitumiskehitystä myönteisenä. On positiivista uteliaisuutta, että johtokunta on kiinnostunut jaos- Taiteilijat ja tuottajat yhteistyössä ESEKissä on Lindgrenin mielestä hienoa paitsi se, että kevyt ja vakava ovat samassa pöydässä, myös se että muusikot ja paha markkinamaailma ovat yhdessä. Sitä on ollut äärimmäisen mielenkiintoista ulkopuolisena seurata, etenkin silloin, kun Raimo Vikström oli vielä Arto Alaspään vastapuolena. Oli hauska huomata, kuinka joskus oli samaa mieltä toisen, joskus toisen kanssa. Suomen musiikkielämän turhimpana erikoisuutena Lindgren pitää kahden erillisen edistämiskeskuksen olemassaoloa. Luses ja ESEK saavat kovin usein samalta anojalta täysin identtiset hakemukset, ja etenkin kevyen musiikin puolella tekijä ja esittäjä ovat yhä useammin sama henkilö. Pahimmin tilanne kärjistyy Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksessa, joka ei virallisesti tiedä mitään suomalaisista esittävistä taiteilijoista. Toimittajanäkökulmasta ajattelen, miten hullulta tuntuisi, jos menisin Albaniaan ja ottaisin yhteyttä Albanian musiikin tiedotuskeskukseen, eivätkä he palvelisikaan minua muuta kuin säveltäjien osalta, Lindgren havainnollistaa. Leena Hirvonen haluaa lopuksi tietää, mitä Lindgren muuttaisi ESEKissä, jos saisi diktaattorin valtuudet. Haluaisin tehtävän rohkeampia päätöksiä. Jos jossakin nähdään todellista potentiaalia, kyllä siihen pitäisi satsata. Mutta myös taiteilijoilta pitää vaatia rohkeutta ja kriitikoilta! 13\n14 musavisa V Ä L I S O I T T O Toimittaneet Lauri Kaira, Anu Karlson ja Riikka Perälä. 1. Millä Rolling Stonesin levyllä on kappale Angie? a) Exile on Main Street b) Goats Head Soup c) Some Girls KUVA: JUHA KALLANRANTA TTVK palkitsi nuorten julisteita ja tietoiskuja Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus järjesti koululaisille kilpailun, jonka tavoitteena oli lisätä ymmärrystä musiikin, elokuvien ja sarjakuvien tekijöiden oikeuksia kohtaan. Julistekilpailussa tehtävänä oli joukkueittain suunnitella ja toteuttaa piratismia oivaltavasti käsittelevä juliste. Kilpailussa jaettiin kolme palkintoa ja kaksi kunniamainintaa, jotka kaikki menivät Kangasalle Pitkäjärven kouluun. Tuomaristona toimivat veteraanigraafikko Pekka Vuori, kuvittaja Jukka Lemmetty sekä Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskuksen lakimies Jaana Pihkala. Ensimmäisen palkinnon ja kunniamaininnan saivat Anna-Maria Honkanen, Tarina Tommiska, Jasmiina Isotalus ja Frans Nybacka. Toisen palkinnon saivat Ida Räisänen, Milla Poutiainen, Sanna Häkkinen ja Hanna Uurasjärvi. Kolmas palkinto meni Miia Mattilalle, Verna Penttilälle, Veronica Liljalle, Tanja Salmiselle ja Fanni Jussilalle sekä kunniamaininta Janita Tammi- Palkintojenjakotilaisuus Pitkäjärven koulussa Kangasalla. Vasemmalta Jasmiina Isotalus, Tarina Tommiska, Anna-Maria Honkanen, Frans Nybacka ja opettaja Pauliina Vallisto sekä Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskuksen toiminnanjohtaja Antti Kotilainen. 1. palkinto: isteal, 2. palkinto: Piratismi tuhoaa taiteen, 3. palkinto: Need Copyrights?, kunniamaininta: Nakertaako nykyaika? salolle, Janette Ristilälle, Milla Laukkaselle ja Irina Tuokolle. Riitta Savijoki ja Hannu Tyrväinen Mikkelin ammattikorkeakoulun informaatio- ja mediatekniikan laitokselta voittivat tietoiskukilpailun II sarjan, joka oli avoin kaikille ammattikorkeakouluissa tai muissa korkeakouluissa opiskeleville. Toinen palkinto myönnettiin Tampereen ammattikorkeakoulun taiteen ja viestinnän opiskelijoista koostuvalle työryhmälle, jonka jäsenet ovat Heidi Österlund, Petri Uusitalo, Janne Keränen, Joona Sarisalmi, Tommi Hietaniemi, Joonas Selin, Jaakko Tyhtilä, Juuso Kivinen, Markus Tynskä ja Tuomas Järvensivu. Lukiolaisille ja muille toisen asteen oppilaitoksissa opiskeleville avoimessa I sarjassa jaettiin erityispalkinto Lybeckerin käsi- ja taideteollisuusopistossa opiskelevalle Aleksi Somerolle. Kilpailijoiden tehtävänä oli suunnitella ja toteuttaa enintään 60 sekunnin mittainen tietoisku, jossa käsitellään piratismia ja/tai pyritään torjumaan sitä. Kilpailun tuomareina toimivat elokuvaohjaaja, -tuottaja ja käsikirjoittaja Claes Olsson sekä AV-tuottajien tekijänoikeusyhdistys Tuotos ry:n toiminnanjohtaja Kirsi Niittyinperä. 2. Kuka julkaisikaan levyn nimeltä Street Poetry? a) Bob Dylan b) Hanoi Rocks c) Lynyrd Skynyrd 3. Millä nimellä levyjätti EMI tunnettiin 1900-luvun alussa? a) Electric and Musical Industries b) His Master s Voice c) The Gramophone Company 4. Arlo Guthrie teki tunnetuksi Steve Goodmanin sävellyksen City of New Orleans. Kuka levytti ensimmäisenä kappaleen suomalaisen käännösversion Hyvää huomenta Suomi? a) Karma b) Country Express c) Matti Esko 5. Jukka Virtasen kunniaksi julkaistiin kesällä 2008 tribuuttialbumi Sanat Jukka Virtanen. Levyllä kappaleen Suurena miehenä esittää Pave Maijanen. Kuka esitti aikoinaan kyseisen kappaleen alkuperäisversion: a) Leo Jokela b) Simo Salminen c) Junnu Vainio 6. Kuka on Girls Just Want to Have Fun -kappaleen esittäjä? a) Cindi Lauper b) Cindy Lauper c) Cyndi Lauper 7. Mikä seuraavista oli yksi Juice Leskisen monista kokoonpanoista? a) Juice Leskinen Abc b) Juice Leskinen Etc. c) Juice Leskinen mm. 8. Marion Rungin toinen hitti euroviisuvuonna 1962 oli Oi, Jaakko. Marion Rung on levyttänyt pitkän uransa aikana lauluja useista miehistä, kenestä ei? a) Pepe b) Tom c) Napoleon d) Erik 9. Tekijänoikeusjärjestö Gramex kerää esityskorvauksia monista eri toiminnoista, mutta mistä Gramex ei kerää korvauksia? a) äänitemusiikista b) musiikkivideoista c) bändien live-esiintymisistä. Oikeat vastaukset sivulla\n15 S O O L O Tällä palstalla kirjoittavat omia ajatuksiaan musiikkia lähellä olevat henkilöt. KUVA: JACEK WALCZAK AV-jaoston erityistukea kolmelle tuotannolle Hannu Sahasta kansanmusiikin professori Sibelius-Akatemian kansanmusiikin professorin virkaan on nimitetty filosofian tohtori, dosentti Hannu Saha, 52. Professuuri täytettiin kutsumismenettelyllä viiden vuoden määräajaksi vuoden 2009 alusta alkaen. Hannu Saha tunnetaan kansanmusiikkitaiteilijana, jonka luova työ perustuu omaan tutkimustoimintaan. Hän on aktiivisen tutkimus- ja kirjallisen toimintansa ohella julkaissut runsaasti opetuskäyttöön tarkoitettua materiaalia oppikirjoista ääni- ja kuvatallenteisiin. Kanteletaiteilijana hän on sekä innovatiivinen muusikko että säveltäjä ja sovittaja. Saha on aiemmin toiminut muun muassa eri tehtävissä Kansanmusiikkiinstituutissa ja Kansantaiteenkeskuksessa sekä etnomusikologian professorina (mvs) Tampereen yliopistossa. Hän on ollut taiteen keskustoimikunnan puheenjohtaja vuodesta 2004 ja ESEKin puheenjohtaja vuodesta Arvonimiä musiikissa ansioituneille Kulttuurineuvoksen arvonimi on myönnetty oopperatoimenjohtaja-ohjaaja Leena Saloselle Oulusta. Director cantus -arvonimen ovat saaneet kuoronjohtaja Pertti Järvisalo Savonlinnasta, luokanopettaja Leena Ryynänen Keravalta ja opettaja Matti Räty Kauhavalta. Director musices -arvonimellä on kunnioitettu seuraavia ansioituneita henkilöitä: teatteritieteen maisteri Ari Ismälä Kouvolasta, puhallinmusiikinjohtaja Pertti Joutjärvi Kuusankoskelta, kirvesmies Väinö Karjalainen Kesälahdelta, sijaiskanttori Eeva Lindholm Ulvilasta, muusikko Martti Mikkola Kemistä, opettaja Matti Norjava Lahdesta ja kanttori-urkuri Tytti Urvanta Kauhavalta. ESEKin (Esittävän säveltaiteen edistämiskeskus) ja LUSESin (Luovan säveltaiteen edistämissäätiö) yhteinen AV-jaosto julisti keväällä haettavaksi erityistuen audiovisuaalisille musiikkituotannoille. Tuki myönnettiin kolmelle tuotannolle. Tukea sai Klaffi Productionin dokumenttielokuva Finskt blod, Svenskt hjärta, euroa. Elokuva kertoo toisen polven ruotsinsuomalaisista, jotka löysivät kolmannen kotimaan musiikista. Toinen tukea saanut tuotanto oli Illume Oy:n Kansan musiikkivideot -kansanmusiikkivideosarja, euroa, ja kolmas Gateway Films Oy:n dokumentti Jukka Tolosesta, euroa. AV-jaoston jakama raha tulee videotuotteiden hyvitysmaksuvaroista. KUVA: BJOERN KOMMERELL Laulavan näyttelijän kirous? Irina Björklund Hei, Irina Björklund tässä. Se sahaa soittava, ilmeisesti laulavakin näyttelijä, joka ei muuten saa tarpeeksi huomiota. Ja nyt se on kuulemma ruvennut hyväntekeväisyyteenkin. Pysyisi näyttelijänä. Anna minun selvittää: synnyin suomenruotsalaiseen perheeseen, jossa äitini käänsi jokaisen Helan går in suomeksi ja Täti Moonikan ruotsiksi ja kirjoitti jokaisen tutun merkkipäiväksi uuden version maailman jokaisesta laulusta. Ilmankos itse väkersin ensimmäiset biisini seitsenkesäisenä, lauloin salaa suihkussa, soitin välttävästi pianoa ja kitaraa, ja veljeni lupasivat minulle potkut kotoa, ellen lopettaisi viulun vinguttamista. Lopetin viulunsoiton, mutta sain potkut Oopperan balettikoulusta. Kirjoitin ylioppilaaksi Ranskassa ja Suomessa, ajoin Morris Minini mäsäksi ja menin Carrolsiin töihin maksaakseni laskun. Hain sitten musikaalikouluun Göteborgiin ja teatterikorkeakouluun Helsinkiin ja pääsin molempiin. Jostain syystä valitsin TEAKin, ja minusta tuli se näyttelijä. Reilut kymmenen vuotta myöhemmin tapasin jenkeissä elokuvasäveltäjän, joka innostui vuosien mittaan pöytälaatikkooni tihrustamistani biiseistä. Kasattiin bändi, ja syntyivät levyt Oh l Amour sekä Vintage Espresso. Tietenkin halusin ne julkaista kotimaassani, ja hermoilin ihmisten reaktioita. Suureksi ihmetyksekseni arvostelijat ottivat musiikin avomielisesti vastaan. Kiinnitin kuitenkin huomioni ainoaan täysin negatiiviseen arvosteluun, joka lyttäsi uusimman levyni perin pohjin. Makuasioista en kiistele, mutta loukkaannuin kirjoittajan hyökkäävästä asenteesta kaikkia Suomen näyttelijöitä kohtaan, jotka ovat uskaltautuneet julkaisemaan äänitteitä. Jutussa käytiin läpi jokainen tuttu nimi jopa Samuli Edelmannia myöten siis... MITä?? Uskon puhuvani useamman laulavan näyttelijän puolesta väittäessäni, että laulamme samasta syystä kuin näyttelemmekin: tuodaksemme ihmisille hyvää mieltä. Kaiken lisäksi laulaminen kuuluu näyttelijän koulutukseen. Ja... laulaminen on yksinkertaisesti kivaa. Minkähän vuoksi näyttelijä saa lavalla musikaalissa lallatella sydämensä halusta, mutta auta armias mikäli menet jotakin nauhoittamaan ja pyrit sitä ihan kaupoissa myymään? Niin, totta kai tuttu naama myy. Ja valehtelisin jos sanoisin, ettei nimeni olisi auttanut myymään ainakin ensimmäistä omakustannettani. Nimeni on myös auttanut levymyynnin kautta keräämään rahaa kehitysmaiden tulevien äitien puolesta PUSH-nimisen kampanjan nimissä. Ja siitä jos mistään tulee hyvä olo. Ensimmäistä kertaa ikinä koen, että tässä koko näyttelijän julkisuus-pakkopullassa on jotakin järkeä. Irina Björklund on laulava näyttelijä ja biisintekijä, entinen ravintolatyöntekijä sekä wannabe-maailmanparantaja. 15\n16 KUVA: ALEKSI KOSKINEN Jutun ulkomaille vieminen on luonnollinen osa skeittija snoukkakulttuuria. 16\n17 Duudsonien tapa vallata maapallo Extreme Duudsonit sanovat vieneensä tv-sarjansa maailmalle pohjalaisella sisulla. Mukana oli myös aimo annos uutteruutta, tuuria ja erityisesti pitkäjänteisyyttä sekä vahva tuote ja näkemys. TEKSTI: JONATHAN MANDER KUVAT: EXTREMEDUUDSONIT.COM Extreme Duudsonit ovat suomalaisia pioneereja television ja elokuvan saralla. He ovat onnistuneet viemään valmiin tv-ohjelmansa ulkomaille jo yli 40 maahan. Mikään toinen suomalainen tv-sarja ei ole onnistunut samassa. Kun tutustuu tarkemmin Duudsonien maailmalle leviämiseen, huomaa paljon yhtäläisyyksiä av-alan ja musiikkipuolen kansainvälisessä bisneksessä. Mutta sillä erotuksella, että musiikin saralla Suomessakin on jo vuosia ollut paljon ennakkotapauksia, jotka viitoittavat tietä kaikille seuraaville yrittäjille. Duudsonit ovat itse av-puolen ennakkotapaus. Tarina Duudsonien pyrkimyksistä maailmalle on opettavainen tietopaketti tv-sarjan viemisestä muille maille. Skeittihistoria viennin tukena Kaikki alkaa vuodesta Ala-asteelta asti toisensa tunteneet, yhdessä skeitanneet ja lumilautailleet kaverukset alkavat kuvata tv-sarjaansa. Voisi ajatella, että kerrottaessa tarinaa viennistä ei tarvitsisi aloittaa noin kaukaa. Mutta jo kahdeksan vuotta sitten, ennen ensimmäistäkään tvsarjaa, syntyi viennin itu. Jutun ulkomaille vieminen on luonnollinen osa skeitti- ja snoukkakulttuuria. Kun jengi kuvaa sitä ja tekee omia dvd-leffoja, ne suunnataan aina myös ulkomaille. Joten sitä mekin suunnittelimme jo vuonna 2000, Duudsonien Jarno Laasala sanoo. Niin kuitenkin kävi, että asiat kulkivat luonnollista tahtia: ensin valloitettiin Suomi Extreme Duudsonien pohjanmaalaisella hurjapäisyydellä. Edesmenneellä Moon TV:llä alkanut tv-sarja levitti mainetta, jonka avulla alettiin hiljalleen myydä myös oheistuotteita. Kun neljä tuotantokautta oli tehty Suomessa, alkoi miehillä olla sellainen olo, että nyt pitää oikeasti päästä ulkomaille. Oli aika saada vauhtia vientiin. Ajateltiin alussa, että tää on heleppoa, mennään vaan maailmalle, mutta kolme vuotta kesti mennä maailmalle, Laasala naurahtaa. Laasala ja Jukka Hildén alkoivat kiertää tv-festivaaleja, joilla toiset kaupittelevat tuotteitaan ja toiset ostavat niitä. Kaksikko kiersi Cannesin festivaaleja aseistautuneina tavallista pitemmällä trailerilla. Katsottiin millaista kojua löytyy ja kysyttiin kuka siellä määrää. Sitten sovittiin tapaamisia, Laasala kertoo pelottomasta promootiosta. Kontakteja syntyi ja oppia kertyi esimerkiksi se, että festivaaleista saa parhaan hyödyn, kun sopii palavereja ennakkoon. Kunnon kumppaneiden kanssa Tuottaja Risto Kuulasmaa osallistui Duudsonien tv-tuotantoihin ja oli mukana, kun kansainvälinen ura lähti vauhtiin (nykyään hän työskentelee tuottajana Pluto-nimisessä yrityksessä). Kun 20 hyvää kontaktia oli Jarnon ja Jukan ahkeran festivaalikiertämisen jäljiltä koossa, alkoi pudotuspeli oikean levittäjän löytämiseksi. Kontaktit olivat kovan työn tulos: traileria näytettiin lukuisille alan ihmisille. Tuo on helppo tuote siinä mielessä, että se polarisoi: joko diggaa tai sitten ei. Nopeasti valikoitui se jengi, joka tajuaa sen jutun ja voisi oikeasti kiinnostua, Kuulasmaa sanoo. Hänen mukaansa alussa oli myös haaste rikkoa mielikuvat. Saman genren muut toimijathan tunnetaan rajuista tavoistaan. Joillekin voi ottaa koville, kun pitäisi alkaa tehdä bisnestä saman miehen kanssa, joka juuri nähdyssä videossa laittaa kiveksensä hiirenloukkuun. Levittäjäehdokkaista valikoitui lopulta kaksi tahoa Duudsonryhmän kilpailutettavaksi. Valinta osui brittiläiseen Target Entertainmentiin, joka hoitaa nykyäänkin Dudesons-sarjojen levitystä ympäri maailmaa Yhdysvaltoja ja Suomea lukuun ottamatta. Valintaprosessi oli tarkka, koska tiedossa oli, että haussa olisi pitkäaikainen sopimus ja yhteistyökumppani. Miehet Katsottiin millaista kojua löytyy ja kysyttiin kuka siellä määrää. 17\n18 Duudsonit ovat helppo tuote siinä mielessä, että joko diggaa tai sitten ei. tiedostivat, että jos kumppanuus takkuaa, ei tahosta ole helppo päästä eroon. Kyllä siinä oli luotettava myös vaistoihin, Kuulasmaa toteaa. Ennen valintaa Duudson-ryhmä halusi päästä selville levittäjäehdokkaiden tahtotilasta mitä he olivat oikein hakemassa suomalaissarjasta. Suomalaiset kävivät tapaamassa targetlaisia Englannissa, ja ryhmät tulivat keskenään hyvin juttuun. Huomasimme myös, että tavoitteet natsasivat yhteen ja että he selvästi sisäistivät Duudsonien potentiaalin. He olivat samoilla linjoilla jatkuvuuden suhteen eivätkä hakeneet kertarysäystä, jonka mentyä takavalot vain näkyisivät, Kuulasmaa kuvailee valintaan vaikuttaneita seikkoja. Kumppania valittaessa oli myös olennaista, että levittäjä on oikean kokoinen. Isossa firmassa hukkuu helposti levittäjän lukuisten muiden tuotteiden sekaan. Target todisti, että The Dudesons on heille tärkeä, nostamalla Cannesin festivaaleilla Duudsonit kärkilanseerauksekseen. Ylitettiin sen ansiosta ilmiökynnys siellä. Targetilla on ollut heittäytymiskykyä ja pelisilmää, Kuulasmaa kehuu. Laasala painottaakin kansainvälisten kumppaneiden merkitystä. Tärkeää on, että ei hätiköi liikaa. Monet haluavat liikkua eteenpäin hirveällä vauhdilla. Kannattaa olla tarkkana ja selvittää firmojen taustat ja niiden commitment, sitoutuminen, hän sanoo. 18 Yhdysvalloissa messuja kiersi ja yhteistä asiaa ajoi eteenpäin etupäässä Jukka Hildén. Vastaan tuli myös huijareita, jotka lupasivat sopimusta vastaan penthouse-kämpät, naisia ja kaikkea. Jenkkipäässä hommat ovat agentti- ja lakimiesvoittoisia. Ilman niitä rahat jäävät helposti saamatta, Laasala sanoo ja kehuu omien valintojen menneen onneksi hyvin. Jukka tapasi Los Angelesissa maailman suurimman agentuurin William Morris Agencyn edustajat. Suuryritys kiinnitti suomalaiset ja sai myöhemmin sovittua Dudesons-sarjan esittäjäksi MTV Networkiin kuuluvan Spike TV:n. Vienti vaatii pinnaa Ennen kuin levittäjän metsästys käynnistyi kunnolla, Duudsonit keräsivät Suomesta kaiken tiedon mitä oli tarjolla. He haastattelivat tarkkaan kaikkia, jotka ovat tehneet av-tuotantoja tavalla tai toisella ulkomaille. Joukossa olivat Antti Jokinen, Renny Harlin, Markus Selin, Juha Tynkkynen ja Saku Tuominen. Kukaan heistäkään ei ollut kuitenkaan myynyt valmista tv-ohjelmaa muualle. Seniorit jakoivat tietoa hienosti; jokaiselta tuli jokin tiedonmurunen lisää. Mutta ne olivat lopulta kuitenkin vain tiedonmurusia, Laasala arvioi. Otettiin isäntäasenne, että maailmalle mennään, ite tehdään ja mikään ei tuu estämään meitä. Kun tilanne ja keinot oli hahmoteltu niin hyvin kuin mahdollista, ei auttanut kuin vain lähteä ja tehdä. Lopulta kaikki toteutui niin kuin oli suunniteltu vain aikaperspektiivi venyi, Kuulasmaa sanoo. Asiat loksahtivat mukavasti paikoilleen, mutta tulosta syntyi hitaasti. Se että mentiin ja matkustettiin paljolti omalla rahalla söi luovaa puolta. Oikeastaan pidettiin kuvauksista taukoa kolme vuotta, , Laasala muistuttaa. Oli otettava isoja taloudellisia riskejä, kuten oli tehty tv-sarjojen tuotannon alkaessa, sillä Duudsonit lähtivät liikkeelle täysin omalla rahalla. Vientiä rahoitti pitkälti oheistuotteiden myynti Suomessa. Nyt kun kontaktit ovat olemassa ja Target myy ohjelmaa eri maihin, Duudsonit voivat taas keskittyä paremmin luovaan puoleen. Kesä 2008 meni kuvatessa kolmatta kansainvälistä tuotantokautta Pohjanmaalla totta kai. Tietenkin kaikki sopimukset tulevat meidän Rabbit Filmsin kautta ja mietimme kanavien kanssa promootiokiertueet ja muut, Laasala korostaa tiivistä yhteistyötä eri maihin. Duudsonit hoitavat osuutensa The Dudesons -elokuva sai ensi-iltansa Suomessa keväällä 2006, ja dvd-levitys Yhdysvalloissa lähti käyntiin kesällä Se oli alkusoitto The Dudesons -tv-sarjalle. Ensimmäinen tuotantokausi levisi noin 20 maahan ja toisen kauden levitessä maita oli jo 40. Sarjan leviämistä ja yhteistyötä eri maiden kanavien kanssa on auttanut myös Duudsonien\n19 omistautuminen asialle. Joka maassa he heittäytyvät promootioon täysillä mukaan. He ovat menneet itse paikalle, osanneet asettua kanavien saappaisiin ja siksi tarjota eri maissa sitä mitä siellä kaivataan. He ovat uuden ajan artisteja: ymmärtävät bisneksen ja fanisuhteen ylläpitämisen. He kommunikoivat fanien kanssa aktiivisesti esimerkiksi chateissä, julkaisevat paljon uutisia saitillaan, pitävät yhteyttä kun kiertävät maailmaa ovat aktiivisia, entinen yhteistyökumppani Kuulasmaa kehuu. Juuri näissä asioissa oli hyötyä siitä, että miehillä oli neljän tuotantokauden kokemus pohjalla. Ei tarvinnut aloittaa alusta artisteina ja oppia kaikkea, vaan haastattelut ja muu markkinointi olivat tuttua hommaa. Suomessa opitaan tekemään monia asioita, kun kaikki pitää hoitaa itse. Ei ollut staran elkeitä, vaan osattiin olla oikeassa paikassa oikeaan aikaan, Laasala sanoo. Suuri merkitys on ollut silläkin, että ohjelma on osattu myydä oikeanlaisille kanaville. Esimerkiksi Australiassa on hyvä tilanne: Channel V näyttää ohjelmaa primetimessa ja voi näyttää jaksoa uusintoina vaikka 30 kertaa. Se on parempi kuin näkyä isolla kanavalla kerran keskiyöllä, Laasala valistaa. Koska rahoittavia kanavia on jo mukavasti, voivat Duudsonit keskittyä täysillä luovaan puoleen eli ohjelman tekemiseen. Tiettyjen kanavien kanssa teemme paljon yhteistyötä ja suunnittelemme jatkoa. Jenkkien kanssa se on aina isompaa: heidän kanssaan ohjelmat katsotaan läpi ja heiltä tulee paljon kommentteja siitä mitä he haluavat, Laasala kertoo. Tietoa jaetaan muillekin Duudsonit ovat valmiita tarjoamaan neuvojaan myös muille ulkomaille tv-tuotannoilla pyrkiville tekijöille. Kun on rakennettu näin hyvät kontaktit, voi käyttää niitä muiden jeesaamiseen. Se on pitkä polku meiltä meni kolme vuotta, rahaa, energiaa. Ja siihen päälle tarvittiin vielä tuuriakin, Laasala toteaa. Hän kiteyttää viennin opit kolmeen asiaan: Omaan juttuun pitää uskoa. Täytyy tähdätä korkealle, joskin realistisesti. Kumppanit kannattaa valita huolella. Lainalaisuudet ovat Laasalan mielestä pitkälti samat kuin musiikkibisneksessä. Siinä missä rockbändit tekevät livekiertueita, Duudsonien tv-ohjelma pyörii kuitenkin ympäri maailmaa. Kuulasmaa korostaa, että kaiken bisneksen ja oikeiden yhteistyökumppaneiden valinnan lisäksi yksi asia on ylitse muiden ja se ratkaisi myös Duudsonien menestyksen: Kaikki on kiinni sisällöstä. Duudsonit ovat osanneet tarjota eri maissa sitä mitä missäkin tarvitaan. P Y K Ä L Ä V I I D A K K O Gramexin apulaisjohtaja Tuomas Talonpoika vastaa lukijoiden kysymyksiin. Kysymyksiä voi lähettää osoitteella Tämän palstan tarkoituksena on selventää maallikoille tekijänoikeuslakia esittävien taiteilijoiden ja äänitteiden tuottajien oikeuksien osalta. Palstan tarkoitus ei ole antaa oikeudellisia neuvoja. Rajoitetun vastaustilan vuoksi vastaukset eivät välttämättä ole täydellisiä. Äänitteiden käyttö elokuvassa Olemme av-tuotantoyhtiö ja olemme tekemässä dokumenttielokuvaa, jota on tarkoitus esittää joko televisiossa tai mahdollisesti ainoastaan Internetissä tai erilaisissa matkapuhelinpalveluissa. Mitä äänitteiden käyttöoikeuksia saamme Gramexista? Saammeko teiltä luvat myös ulkomaisiin äänitteisiin? Gramex myöntää äänitteiden tallennusluvat äänitteiden tuottajien ja muusikoiden puolesta av-tuotantoon eli esimerkiksi dokumenttielokuvaan silloin, kun elokuva menee esityskäyttöön televisiokanaville. Gramex ei sen sijaan voi myöntää tallennuslupia, jos av-tallennetta tullaan käyttämään ja esittämään ainoastaan Internetissä. Tämä johtuu siitä yksinkertaisesta syystä, että Gramexilla ei ole tällaista käyttömuotoa koskevia oikeuksia hallinnointinsa piirissä, vaan oikeudenhaltijat päättävät äänitteiden käytöstä Internetissä jaettavissa av-aineistoissa itse. Tilanteessa, jossa halutaan luvat puhtaaseen Internet-käyttöön, tulee siis olla ensin yhteydessä levy-yhtiöihin. Ne osaavat kertoa, onko niillä oikeus myöntää tarvittavat luvat myös äänitteillä esiintyvien muusikoiden osalta, vai tuleeko muusikoilta vielä kysyä luvat erikseen. Gramex ei voi myöskään myöntää lupia, jos elokuvaa tullaan jakelemaan matkapuhelinpalveluissa esimerkiksi 3G-tekniikkaa hyväksikäyttäen, vaan tällaista käyttöä koskevat luvat tulee pyytää suoraan oikeudenhaltijoilta. Mikäli taas valmistatte sellaisen dokumenttielokuvan, joka menee televisioesitykseen ja sen jälkeen televisioyhtiön omilta kotisivuilta toimivaan palveluun, josta elokuva on katseltavissa esimerkiksi streaming-tekniikkaa hyväksikäyttäen, kuten YLEn Areena-palvelussa, Gramex voi myöntää tietyillä käyttö-, hinta- ja sisältöehdoilla luvat myös tuollaiseen Internet-käyttöön. >>> 19\n20 E S E K I N P Ä Ä T Ö K S I Ä Gramexin yhteydessä toimiva Esittävän säveltaiteen edistämiskeskus ESEK tukee kotimaista säveltaidetta pääasiassa yksityisin tekijänoikeusvaroin. >>> Musiikkivideoiden käyttö elokuvassa Olen tuottamassa pohjoismaisille filmifestivaaleille lyhytelokuvaa, johon on tarkoitus tallentaa sekä äänitteitä että musiikkivideoita. Saanko kaikki tarvittavat luvat Gramexista? Saat kaikki äänitteitä koskevat tallennusluvat lyhytelokuvaa ja festivaalikäyttöä varten Gramexista. Silloin kun kyseinen käyttötarkoitus kuuluu Gramexille, Gramex myöntää luvat sekä kotimaisten että ulkomaisten äänitteiden tallentamiseen, mikäli valmistettua av-tallennetta tullaan esittämään Suomessa sekä EU- ja ETA-alueella. Silloin kun tallennetta tullaan esittämään EU- ja ETA-alueen ulkopuolella, Gramexin lupa kattaa lähtökohtaisesti vain kotimaiset äänitteet. Luvan myöntäminen yksittäistapauksessa myös ulkomaisten äänitteiden tallentamiseen EU- ja ETA-alueen ulkopuolella tapahtuvaan käyttöön on kuitenkin mahdollista, mikäli äänitteiden oikeudenhaltija on antanut Gramexille erillisvaltuutuksen tästä. Luvat musiikkivideoiden käyttöön sinun tulee pyytää niiden tuottajilta. Käytännössä musiikkivideoiden tuottajat ovat samoja levy-yhtiöitä, joiden äänitteisiin kyseiset musiikkivideot perustuvat. Yhtiöt päättävät itse, haluavatko ne myöntää käyttölupia videoihinsa. Samoin he päättävät sen, millä ehdoilla ja hinnoilla käyttö voi tapahtua. Musiikkivideoiden tuottajien ja muusikoiden välisistä sopimuksista riippuu puolestaan se, tarvitaanko videon käyttämiseen lyhytelokuvassa vielä erikseen myös muusikoiden lupa, koska musiikkivideon käyttö toiseen avtuotantoon sisällytettynä saattaa poiketa siitä, mihin muusikot ovat alun perin luvat antaneet. Tilausmusiikki ja mainoselokuva PIIRROS: JOUKO INNANEN Valmistamme mainoselokuvaa ja olemme tilanneet siihen musiikin tutulta muusikolta. Tarvitseeko meidän maksaa vielä jotain Gramexille? Teidän ei tässä tapauksessa tarvitse maksaa mitään Gramexille. Gramex ei hallinnoi tilausmusiikkia eikä myöskään äänitemusiikin käyttöä mainoselokuvissa. Teidän tulee näin ollen tulee sopia kaikista mainosmusiikin käyttö- ja hintaehdoista suoraan muusikon kanssa. Musavisan oikeat vastaukset: 1b, 2b, 3c(&a), 4a, 5b, 6c, 7b, 8b ja 9c Äänitetuotanto euroa Alba Music Oy Aapo Häkkisen Haydn-cd Keski-Pohjanmaan Kamariorkesterin cd Oulu Sinfonian ja Helena Juntusen Mozart-cd Vox Aurea -kuoron Kostiainen-cd AllStar Music Oy Ltd Dave Lindholm & Messengers -yhtyeen cd Antti Vuorenmaa T:mi Acorn-yhtyeen cd 500 Artie Music Oy Don Menza Quintetin cd 500 Viljo Vesterinen Juhlalevy Vol Backstage Alliance Pariisin kevät -yhtyeen cd Reino & The Rhinos -yhtyeen cd Tuvalu-yhtyeen cd Bare Bone Business Oy Judge Bone & Doc Hill -yhtyeen cd Dynamic Arts Records Angel Blake -yhtyeen cd 500 Eastborder Promotions Oy Snipe Drive -yhtyeen cd Eat This Music Oy Aulanko featuring Sam Huber -cd 500 Edel Records Finland Oy Matti Eskon cd EMI Finland Oy Ab Hanna Marshin cd Jorma Kääriäinen & Riku Niemi Orchestran cd Siiri Nordinin cd Suurlähettiläät-yhtyeen cd Fantastico Music Oy Lohjan kaupunginorkesterin ja Hannu Jurmun joulu-cd FinnConcert Oy Suomalaisen pianomusiikin antologia vol Fire Inside Music Ay I Walk The Line -yhtyeen cd 500 Fullsteam Records Ismo Alanko Teholla -cd Mattipin cd 500 Halvorsen Tero Kim Borgin ooppera-aaria-cd 700 Veikko Tyrväisen radionauhoitusten cd Humble House Records Oy Anu Neuvosen cd Hype Productions Oy Negative-yhtyeen cd Hyvinkään Orkesteri Harri Vuoren sinfonioiden levytys Johanna Kustannus Oy Sydän sydän -yhtyeen cd Joverec Oy Joose Vähäsöyringin cd 800 Kanteleen ääniä Tmi Arja Kastisen cd 500 Komsi Anu Anu Komsin cd Kulmala Kaisa Kaisa Kulmala Trion cd 800 Kuokkanen Mika Kane-yhtyeen cd Laukkanen Matti Quinteto Otra Vezin & Martin Alvaredon cd Levypallo Oy Mikko Kuustosen cd Malmi Jani Jani Malmi Trion cd 500 Nieminen Tuomas Adamantra-yhtyeen cd 500 Ondine Oy Helsingin kaupunginorkesterin Kullervo-cd Tapiola Sinfoniettan ja Olli Mustosen Beethoven-cd, vol Perfect Sound Oy Time Traveller -yhtyeen cd 500 Rackform Oy Lissut-duon cd Rock It Productions Ky Nine Lives -yhtyeen cd 500 Roihis Musica ASAn cd Ruuskanen Hanna Hanna Ruuskasen cd 500 Sakara-tuotanto avoin yhtiö Rytmihäiriö-yhtyeen cd Stam1ina -yhtyeen cd YUP-yhtyeen cd Seikkula Olli Snekka-yhtyeen cd 500 Shadow World Records Oy Chaosweaver-yhtyeen cd 500 SonyBMG Music Entertainment Oy Herra Ylppö & Ihmiset -yhtyeen cd Vuokko Hovatan cd Soundstation Finland Oy Ltd The Freza -yhtyeen cd Spin-Farm Oy Brother Firetribe -yhtyeen cd Suni Jaakko Murmansk-yhtyeen cd 500 ESEKin äänitetuen maksaminen edellyttää, että tukea saaneesta äänitteestä on toimitettu Gramexille ääniteilmoitus. 20


Pennut kasvavat kotioloissa ihmisten ja muiden koiriemme välittömässä läheisyydessä. Pyrimme tarjoamaan pennuille mahdollisimman paljon turvallisia virikkeitä, "elämänkokemusta" ja sosiaalista kanssakäymistä ennen luovutusikää. Kun pennut ovat itse valmiita niille tarjotaan mahdollisuus tutustua ja elää normaalia kotikoiran elämää pentulaatikon ulkopuolella koiralaumassa.\nPennut luovutetaan aikaisintaan 8 mutta mieluiten 12 viikon ikäisinä, säännöllisesti ohjeistuksen mukaan madotettuina, rekisteröityinä ja tunnistusmerkittyinä. Pennun mukana seuraa kirjalliset hoito-ohjeet ja muut oleelliset tarvikkeet sekä tietysti ruokaa johon pentu on tottunut. Kaikilla pennuilla (ja niiden omistajilla) on kasvattajan elinikäinen tuki matkassa.\nEtsimme pennuille aktiivisesti ulkoilevia koteja, joissa koira on ensisijaisesti perheenjäsen ja ystävä. Vasta sen jälkeen harrastuskaveri.\nKoska kaikkia koiria emme voi pitää kotona etsimme myös sijoituskoteja syntyville narttupennuille.\nSiperianhuskyn kaunis ulkoinen olemus viehättää monia, kuitenkin myös sinisilmäisessä ja mustavalkoisessa siperianhuskyssä asuu se sama työkoira kuin kaikkien muidenkin värien sisällä. Mietithän siis tarkkaan ensin minkälaisen elämän voit tarjota tälle arktiselle rekikoiralle ja tutustu huolella rotuun. Muista myös että laumakoira tarvitsee seuraa ja yksinolo aikojen täytyy olla kohtuulliset. Siperianhuskystä ei yleensä ole myöskään perinteiseksi vapaana jolkottelevaksi "maatalon pihavahdiksi" tai "tallikoiraksi" se tarvitsee ympärilleen kunnolliset aidat ja riittävästi aktiviteettejä.\nMuistathan kertoa pentuja koskevassa yhteydenotossasi ainakin harrastuksistasi, suunnitelmistasi koiran kanssa, sekä elinolosuhteistasi ja mahdollisesta koirakokemuksestasi. Huomioithan että emme myy koiria ainoastaan ulkotarhaan asumaan. Tarha sinänsä ei ole paha asia, mutta se ei saa olla koiran ainoa elinympäristö, jossa vain satunnaiset lenkit rikkovat arjen. Emme myöskään kasvata pentuja värin tai silmienvärin perusteella. Mielestämme väri on niitä aivan viimeisiä asioita, mitä siperianhuskyä hankkiessa tulisi ajatella. Tästä syystä emme myöskään myy koiria värin perusteella, vaan ensin on rotu kaikin puolin todettava sopivaksi ja yksilö tarpeisiin vastaavaksi.\nPentueita syntyy harvakseltaan, keskimäärin muutama pentue vuodessa. Kasvatamme koiria "omiin tarpeisiin" ja joka pentueesta on jäänytkin joku kotiin kasvaan.\nYhtään pentuetta meille ei synny vain pentujen takia, vaan takana on aina tarkkaan harkittu ja mietitty ajatus miksi juuri tämä yhdistelmä on toteutumassa.\nJokainen koira on yksilö omine heikkouksineen ja vahvuuksineen, kasvattamisen vaikein tehtävä onkin löytää toisilleen sopivat koirat yksilöitä kokonaisuudessaan arvioiden huomioiden koirien luonteen, käyttäytymisen, hermorakenteen, stressinsietokyvyn, terveyden, rakenteen, työskentely ominaisuudet, suvun, olemuksen... listaa voisi jatkaa loputtomiin.\nSeuraavat perusasiat täyttyvät kuitenkin jokaisen pentueen kohdalla.\nMolemmat vanhemmat ovat silmätarkastettu\nNartut ovat yli 2 vuoden ikäisiä (ei pentuja pennuilla, emon tulee olla henkisesti valmis)\nVanhemmilla on tulos näyttelyistä.\nVanhemmat on mahdollisuuksien mukaan testattu valjakossa.\nVältän ehdottomasti korkeita sukusiitosasteita\nTavoitteeni on kasvattaa luonteeltaan tasapainoisia, reippaita, rohkeita, avoimia, iloisia, "huumorintajuisia" koiria, joiden terveys asiat on kunnossa. Rakenteeltaan tasapainoisia ja kauniita koiria, joita on ilo käyttää näyttelyissä ja valjakossa.\nKoiria joilla on halu tehdä ja liikkua ja että koiralla ulkoinen muoto on tasapainossa pääkopan sisällön kanssa, sillä se on edellytyksenä kaikelle onnistuneelle harrastamiselle koirankanssa.