26 päivänä maaliskuuta 2015 (1)\n(Ennakkoratkaisupyyntö – Bundessozialgericht (Saksa))\nAsetus (EY) N:o 883/2004 – Direktiivi 2004/38/EY – Unionin kansalaisuus – Yhdenvertainen kohtelu – Toisen jäsenvaltion alueella oleskelevat unionin kansalaiset, joilla ei ole enää työntekijän asemaa – Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään erityisten maksuihin perustumattomien rahaetuuksien epäämisestä näiltä henkilöiltä\n1. Nyt käsiteltävässä ennakkoratkaisupyynnössä kysytään lähinnä, voiko jäsenvaltio evätä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 883/2004,(2) sellaisena kuin se on muutettuna 9.12.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1244/2010,(3) (jäljempänä asetus N:o 883/2004) tarkoitetun maksuihin perustumattoman toimeentuloetuuden muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta, jotka eivät ole tai eivät enää ole taloudellisesti aktiivisia ja jotka ovat varattomia.\n2. Ongelma on inhimillisesti ja oikeudellisesti arkaluonteinen. Unionin tuomioistuimen on lausuttava samanaikaisesti sekä siitä suojasta, jonka unionin oikeus tarjoaa unionin kansalaisille heidän taloudellisen tilanteensa ja ihmisarvonsa osalta, että oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen koskevan – Euroopan yhdentymisen kannalta perustavanlaatuisen – perusoikeuden nykyisestä ulottuvuudesta.\n3. Se edellyttää, että unionin tuomioistuin tarkastelee uudelleen asetuksen N:o 883/2004 ja Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY(4) välistä suhdetta.\n4. Unionin tuomioistuin on juuri antanut ensimmäisen vastauksen näihin kysymyksiin asiassa Dano.(5) Se poikkeuksellinen huomio, jonka unionin tuomioistuimen tuomio on saanut eurooppalaisissa tiedotusvälineissä, ja kaikki siihen liittyvät poliittiset tulkinnat vahvistavat aiheen tärkeyden ja arkaluonteisuuden.\n5. Kyseiseen tuomioon perustuvan oikeuskäytännön mukaisesti jäsenvaltiot voivat – mutta niillä ei ole velvollisuutta – evätä sosiaalietuudet unionin kansalaisilta, jotka saapuvat niiden alueelle ilman halua etsiä sieltä työtä ja ilman kykyä tulla toimeen työtuloillaan.\n6. Vaikka periaate on selvä, kysymys sen soveltamisesta saattaa nousta esiin hyvin monenlaisissa tosiasiallisissa tilanteissa; tämä ennakkoratkaisupyyntö tarjoaa unionin tuomioistuimelle mahdollisuuden täsmentää yhtä niistä.\n7. Kyse on tilanteesta, jossa unionin kansalainen hakee vastaanottavan valtion toimeentuloetuuksia työskenneltyään sellaisen jäsenvaltion, jonka kansalainen hän ei ole, alueella alle vuoden.\n1. Sopimus Euroopan unionin toiminnasta\n8. SEUT 18 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan ”kaikki kansalaisuuteen perustuva syrjintä on kiellettyä perussopimusten soveltamisalalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perussopimusten erityismääräysten soveltamista”.\n9. SEUT 20 artiklan mukaan otetaan käyttöön unionin kansalaisuus, ja unionin kansalainen on jokainen, jolla on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus. Kyseisen artiklan 2 kohdan nojalla unionin kansalaisella on muun muassa ”oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella”. SEUT 20 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaan kyseistä oikeutta käytetään ”perussopimuksissa ja niiden soveltamiseksi hyväksytyissä toimenpiteissä määritellyin edellytyksin ja rajoituksin”.\n10. SEUT 45 artiklassa taataan tarkemmin sanottuna työntekijöiden vapaa liikkuvuus Euroopan unionin alueella. Kyseisen artiklan 2 kohdan mukaan vapaa liikkuvuus ”merkitsee, että kaikki kansalaisuuteen perustuva jäsenvaltioiden työntekijöiden syrjintä työsopimusten tekemisessä sekä palkkauksessa ja muissa työehdoissa poistetaan”.\n2. Asetus N:o 883/2004\n11. Asetuksen N:o 883/2004 asiallista soveltamisalaa kuvataan sen 3 artiklassa seuraavasti:\n2. Jollei liitteen XI säännöksistä muuta johdu, tätä asetusta sovelletaan yleisiin ja erityisiin sosiaaliturvajärjestelmiin riippumatta siitä, ovatko ne maksuihin perustuvia vai maksuihin perustumattomia, sekä työnantajan tai laivanvarustajan velvoitteita koskeviin järjestelmiin.\n3. Tätä asetusta sovelletaan myös maksuihin perustumattomiin erityisiin raha-etuuksiin, joista säädetään 70 artiklassa.\n5. Tätä asetusta ei sovelleta\n12. Asetuksen 4 artiklassa, jonka otsikko on ”Yhdenvertainen kohtelu”, säädetään seuraavaa:\n13. Asetuksen N:o 883/2004 III osaston 9 luvun aiheena ovat erityiset maksuihin perustumattomat rahaetuudet. Sen ainoassa artiklassa, joka on 70 artikla ja jonka otsikko on ”Yleisiä säännöksiä”, säädetään seuraavaa:\ni) lisä-, korvaavaa tai täydentävää turvaa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin sosiaaliturvan aloihin kuuluvien riskien varalta ja joilla varmistetaan asianomaisille henkilöille vähimmäistoimeentulo ottaen huomioon kyseisen jäsenvaltion taloudellinen ja sosiaalinen tilanne, tai\nii) yksinomaan vammaisten erityissuojelua ja jotka liittyvät läheisesti henkilön sosiaaliseen ympäristöön kyseisessä jäsenvaltiossa,\nb) jotka rahoitetaan yksinomaan yleisten julkisten menojen kattamiseen tarkoitetuilla pakollisilla veroilla ja joiden myöntämis- ja laskemisedellytykset eivät ole riippuvaisia etuudensaajan maksuista. Maksuihin perustuvan etuuden lisänä myönnettyjä etuuksia ei kuitenkaan yksin tästä syystä ole pidettävä maksuihin perustuvina etuuksina;\n14. Asetuksen N:o 883/2004 liite X, jolla säännellään maksuihin perustumattomia erityisiä rahaetuuksia, sisältää seuraavan, otsikon ”Saksa” alla olevan täsmennyksen:\nb) Työnhakijoiden perusturvaan liittyvät toimeentuloetuudet, paitsi jos kyseisten etuuksien osalta edellytykset väliaikaisen lisäosan myöntämiseksi työttömyysetuuden jälkeen täyttyvät (sosiaalilain II osan 24 pykälän 1 momentti).”\n15. Direktiivin 2004/38 johdanto-osan 10, 16 ja 21 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:\n”10) Henkilöistä, jotka käyttävät oleskeluoikeuttaan, ei kuitenkaan saisi aiheutua kohtuutonta rasitusta vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle oleskelun alkuvaiheessa. Tämän vuoksi olisi unionin kansalaisen ja hänen perheenjäsentensä yli kuuden kuukauden mittaiselle oleskelulle asetettava ehtoja.\n16) Oleskeluluvan haltijaa ei saisi karkottaa niin kauan kuin hän ei aiheuta kohtuutonta rasitusta vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle. Siksi sosiaalihuoltojärjestelmään turvautumisesta ei saisi automaattisesti seurata karkottamistoimenpide. Vastaanottavan jäsenvaltion olisi tarkasteltava, onko kyse väliaikaisista vaikeuksista, ja otettava huomioon oleskelun pituus, henkilökohtaiset olosuhteet ja myönnetyn avustuksen määrä arvioidessaan, aiheuttaako henkilö kohtuuttoman rasituksen vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle ja voidaanko hänet karkottaa. Työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja työnhakijoihin, siten kuin yhteisöjen tuomioistuin on nämä määritellyt, ei missään tapauksessa saisi kohdistaa karkottamistoimenpidettä, paitsi yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä.\n21) Vastaanottavan jäsenvaltion olisi kuitenkin annettava päättää, myöntääkö se muille henkilöille kuin työntekijöille tai itsenäisille ammatinharjoittajille tai sellaisille, jotka säilyttävät tämän aseman, tai heidän perheenjäsenilleen sosiaaliavustusta ensimmäisten kolmen oleskelukuukauden tai, työnhakijoiden osalta, pitemmän jakson aikana taikka toimeentulotukea opintoja varten, ammattiin johtava koulutus mukaan luettuna, ennen pysyvän oleskeluoikeuden saamista.”\n16. Direktiivin 2004/38 6 artiklan, jonka otsikko on ”Oikeus oleskella enintään kolme kuukautta”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:\n”Unionin kansalaisilla on oikeus oleskella toisen jäsenvaltion alueella enintään kolmen kuukauden ajan ilman muita edellytyksiä tai muodollisuuksia kuin se, että heillä on oltava voimassa oleva henkilökortti tai passi.”\n17. Direktiivin 2004/38 7 artiklassa, jonka otsikko on ”Oikeus oleskella yli kolme kuukautta”, säädetään seuraavaa:\nb) jos heillä on itseään ja perheenjäseniään varten riittävät varat niin, että he eivät oleskelunsa aikana muodostu rasitteeksi vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle, ja kattava sairausvakuutusturva vastaanottavassa jäsenvaltiossa; – –\n18. Direktiivin 2004/38 14 artiklan aiheena on oleskeluoikeuden säilyminen, ja siinä säädetään seuraavaa:\n19. Direktiivin 24 artiklassa, jonka otsikko on ”Tasavertainen kohtelu”, säädetään seuraavaa:\n2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, vastaanottavan jäsenvaltion ei tarvitse myöntää oikeutta sosiaaliavustukseen oleskelun ensimmäisten kolmen kuukauden aikana tai soveltuvassa tapauksessa 14 artiklan 4 kohdan b alakohdassa säädetyn pidemmän ajanjakson aikana muille kuin työntekijöille tai itsenäisille ammatinharjoittajille taikka henkilöille, joilla säilyy tällainen asema, ja heidän perheensä jäsenille eikä sen tarvitse myöntää heille ennen pysyvän oleskeluoikeuden saamista toimeentulotukea opintoja varten, ammattiin johtava koulutus mukaan luettuna, opintorahan tai -lainan muodossa.”\n20. Sosiaaliturvalain I osaan (Sozialgesetzbuch Erstes Buch, jäljempänä SGB I) sisältyvän 19a §:n 1 momentissa säädetään kahdesta pääasiallisesti työnhakijoiden perusturvaan liittyvästä etuustyypistä:\n”(1) Työnhakijoiden perusturvaoikeuden nojalla voidaan hakea\n1. työhön integroitumista koskevia etuuksia,\n2. etuuksia, joiden tarkoituksena on turvata toimeentulo.\n21. Sosiaaliturvalain II osan (Sozialgesetzbuch Zweites Buch, jäljempänä SGB II) 1 §:n, jonka otsikko on ”Työnhakijoiden perusturvan tehtävä ja tavoite”, 1 ja 3 momentissa säädetään seuraavaa:\n”(1) Työnhakijoiden perusturvan [(Grundsicherung)] tarkoituksena on mahdollistaa sen saajille ihmisarvoinen elämä.\n(3) Työnhakijoiden perusturva käsittää etuudet, joiden tarkoituksena on\n1. lopettaa puutteenalaisuus tai vähentää sitä erityisesti työhön integroitumisen kautta ja\n2. turvata toimeentulo.”\n22. SGB II:n 7 §:ssä, jonka otsikko on ”Edunsaajat”, säädetään seuraavaa:\n”(1) Tähän osaan perustuvat etuudet on tarkoitettu henkilöille, jotka\n1. ovat täyttäneet 15 vuotta eivätkä ole vielä saavuttaneet 7a §:ssä tarkoitettua ikärajaa,\n2. ovat työkykyisiä,\n3. ovat avun tarpeessa ja\n4. oleskelevat vakinaisesti Saksan liittotasavallan alueella (työkykyiset edunsaajat). Etuuksia ei myönnetä\n1. ulkomaalaisille, jotka eivät ole työntekijöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajia Saksan liittotasavallassa ja joilla ei ole oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen unionin kansalaisten yleisestä liikkumisvapaudesta annetun lain [Gesetz über die allgemeine Freizügigkeit von Unionsbürgern (Freizügigkeitsgesetz/EU, jäljempänä FreizügG/EU)] 2 §:n 3 momentin nojalla, eikä heidän perheenjäsenilleen heidän oleskelunsa kolmen ensimmäisen kuukauden aikana,\n2. ulkomaalaisille, joiden oleskeluoikeus perustuu ainoastaan työnhakuun, eikä heidän perheenjäsenilleen,\nToisen virkkeen 1 kohtaa ei sovelleta ulkomaalaisiin, jotka oleskelevat Saksan liittotasavallassa oleskeluoikeutta koskevan lain 2 luvun 5 jakson nojalla myönnetyn oleskeluluvan mukaisesti. Oleskeluoikeutta koskevat säännökset pysyvät muuttumattomina.\n23. SGB II:n 8 §:ssä, jonka aiheena on käsite ”työkyky”, säädetään seuraavaa:\n”(1) Työkykyinen on henkilö, joka ei ennakoitavissa olevana ajanjaksona ole sairauden tai vamman vuoksi kykenemätön työskentelemään vähintään kolme tuntia päivässä työmarkkinoiden tavanomaisissa olosuhteissa.\n24. SGB II:n 9 §:ssä säädetään seuraavaa:\n”(1) Avun tarpeessa on henkilö, joka ei kykene huolehtimaan toimeentulostaan tai vastaamaan siitä riittävästi huomioon otettavien tulojen tai varallisuuden perusteella eikä saa tarvittavaa apua muilta henkilöiltä, kuten perheenjäseniltään tai muilta sosiaalietuuksia tarjoavilta elimiltä. – –\n25. SGB II:n 14–18e §:ssä, jotka muodostavat 3 luvun ensimmäisen jakson, säädetään integroitumista työmarkkinoille koskevista etuuksista.\n26. SGB II:n 20 §:ssä on täydentäviä säännöksiä toimeentulon perustarpeista, SGB II:n 21 §:ssä lisätarpeista ja SGB II:n 22 §:ssä majoitusta ja lämmitystä koskevista tarpeista. Lopuksi SGB II:n 28–30 §:ssä käsitellään koulutus- ja osallistumisetuuksia.\n27. Sosiaaliturvalain XII osan (Sozialgesetzbuch Zwölftes Buch, jäljempänä SGB XII), joka liittyy sosiaaliapuun, 1 §:ssä säädetään seuraavaa:\n”Sosiaaliavulla pyritään siihen, että tuensaaja voisi elää ihmisarvoista elämää. – –”\n28. SGB XII:n 21 §:ssä säädetään seuraavaa:\n”Toimeentuloetuuksia ei makseta henkilöille, jotka saavat etuuksia II osan nojalla siltä osin kuin he ovat työkykyisiä tai heidän perhesiteensä perusteella. – –”\n29. FreizügG/EU:n soveltamisalasta säädetään tämän lain 1 §:ssä seuraavaa:\n”Tämä laki koskee Euroopan unionin muiden jäsenvaltioiden kansalaisten (unionin kansalaisten) ja heidän perheenjäsentensä maahantuloa ja oleskelua.”\n30. FreizügG/EU:n 2 §:ssä säädetään maahantulo- ja oleskeluoikeudesta seuraavaa:\n”(1) Vapaaseen liikkuvuuteen oikeutetuilla unionin kansalaisilla ja heidän perheenjäsenillään on oikeus tulla liittovaltion alueelle ja oleskella siellä tässä laissa säädetyin edellytyksin.\n(2) Unionin oikeuden mukaan vapaaseen liikkuvuuteen oikeutettuja henkilöitä ovat:\n1. unionin kansalaiset, jotka haluavat oleskella työntekijöinä hakeakseen työtä tai osallistuakseen ammatilliseen koulutukseen.\n5. unionin kansalaiset, jotka eivät työskentele, 4 §:ssä säädetyin edellytyksin,\n6. perheenjäsenet 3 ja 4 §:ssä säädetyin edellytyksin,\n(3) Edellä 1 momentissa säädettyyn oikeuteen ei vaikuta työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien osalta\n2. tahaton työttömyys, jonka toimivaltainen toimisto on vahvistanut, tai itsenäisen yritystoiminnan lopettaminen itsenäisestä ammatinharjoittajasta riippumattomista syistä, kun toiminta on kestänyt yli vuoden,\nEdellä olevaan 1 momenttiin perustuva oikeus säilyy kuusi kuukautta, jos toimivaltainen työvoimatoimisto on vahvistanut, että henkilö on joutunut työttömäksi tahtomattaan tilanteessa, jossa työskentely on kestänyt alle vuoden.\n31. FreizügG/EU:n 4 §:ssä säädetään vapaaseen liikkuvuuteen oikeutettujen henkilöiden osalta, jotka eivät työskentele, seuraavaa:\n”Unionin kansalaisilla, jotka eivät työskentele, ja heidän perheenjäsenillään, jotka tulevat heidän mukanaan tai seuraavat heitä myöhemmin, on 2 §:n 1 momentissa tarkoitettu oikeus, jos heillä on riittävä sairausvakuutusturva ja riittävät varat. Jos unionin kansalainen oleskelee liittovaltion alueella opiskelijan asemassa, tämä oikeus on ainoastaan hänen aviopuolisollaan tai kumppanillaan ja hänen huollettavilla lapsillaan.”\n3. Sosiaali- ja lääkintäapua koskeva eurooppalainen yleissopimus\n32. Sosiaali- ja lääkintäapua koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen (jäljempänä sosiaali- ja lääkintäapua koskeva yleissopimus) 1 artiklassa määrätään yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta.\n33. Sosiaali- ja lääkintäapua koskevan yleissopimuksen 16 artiklan b kohdan mukaisesti Saksan hallitus teki kuitenkin 19.12.2011 varauman (jäljempänä varauma), jonka mukaan ”Saksan liittotasavallan hallitus ei sitoudu myöntämään muiden sopimuspuolten kansalaisille etuuksia, joista on säädetty Saksan sosiaaliturvalain voimassa olevan version II osassa (Työnhakijoiden perusturva), samoin edellytyksin kuin omille kansalaisilleen”.\n34. Nazifa Alimanovic ja hänen kolme lastaan – Sonita (s. 1994), Valentina (s. 1998) ja Valentino (s. 1999) – ovat Ruotsin kansalaisia. Kaikki kolme lasta ovat syntyneet Saksassa.\n35. Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että pääasian kantajat poistuivat Saksan alueelta vuoden 1999 ja 2010 välisellä ajalla. Täsmentämättä kyseisen poissaolon alkamisajankohtaa tai syytä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin täsmentää, että pääasian kantajat palasivat Saksaan kesäkuussa 2010.\n36. Pääasian kantajien palattua Saksaan heille annettiin 1.7.2010 todistus FreizügG/EU:n 5 §:n nojalla. Nazifa Alimanovic ja hänen vanhin tyttärensä Sonita, jotka olivat työkykyisiä Saksan lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla, työskentelivät lyhytaikaisissa työsuhteissa tai työllistämistoimenpiteiden puitteissa kesäkuusta 2010 toukokuuhun 2011, toisin sanoen alle vuoden ajan.\n37. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin (Bundessozialgericht, Saksan liittovaltion sosiaalituomioistuin) täsmentää, että kaikki pääasian kantajat saivat lisäksi perusturvaan liittyviä toimeentuloetuuksia SGB II:n nojalla; viimeisin tällainen ajanjakso oli 1.12.2011–31.5.2012. Nazifa Alimanovic ja hänen tyttärensä Sonita saivat työkykyisille edunsaajille tarkoitettua toimeentulotukea (Arbeitslosengeld II), kun taas kaksi muuta lasta, Valentina ja Valentino, saivat muille kuin ansiokykyisille edunsaajille tarkoitettua sosiaalitukea.\n38. Etuuksia myönnettäessä toimivaltainen viranomainen Jobcenter Berlin Neukölln (jäljempänä Jobcenter) lähti periaatteesta, että ulkomaalaisia, joiden oleskeluoikeus perustuu pelkästään työn hakemiseen, koskevaa SGB II:n 7 §:n 1 momentin toisen virkkeen 2 kohdan poissulkevaa säännöstä ei sovelleta, vaan sosiaali- ja lääkintäapua koskevan yleissopimuksen 1 artiklassa esitetty yhdenvertaisen kohtelun periaate syrjäyttää sen. Varaumaan tukeutuen Jobcenter keskeytti kuitenkin etuuksien maksamisen kokonaan toukokuussa 2012.\n39. Pääasian kantajien nostettua päätöstä vastaan kanteen Sozialgericht Berlin kumosi kyseisen päätöksen. Se katsoi, että vaikka sen jälkeen, kun työsuhteet päättyivät vuonna 2011, Nazifa Alimanovic ja hänen Sonita-tyttärensä saattoivat vedota ainoastaan työn hakemiseen perustuvaan oleskeluoikeuteen, SGB II:n 7 §:n 1 momentin toisen virkkeen 2 kohdan mukaista etuuden poissulkemisperustetta ei voitu kuitenkaan soveltaa, sillä asetuksen N:o 883/2004 4 artiklassa kielletään unionin kansalaisten kaikenlainen syrjintä jäsenvaltion omiin kansalaisiin nähden nyt käsiteltävien erityisten maksuihin perustumattomien rahaetuuksien yhteydessä. Sozialgericht Berlinin mukaan siinä ei ollut mitään ristiriitaa sen mahdollisuuden kanssa, joka koskee sosiaalitukien saamisen rajoittamista muun muassa direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdan nojalla. Kyseinen tuomioistuin katsoi lisäksi, että sosiaali- ja lääkintäapua koskevan yleissopimuksen 1 artiklassa tunnustettu yhdenvertaisen kohtelun erityisperiaate syrjäytti edelleen poissulkevan säännöksen, sillä se katsoi, ettei varaumaa ollut sisällytetty kansalliseen oikeuteen tai vahvistettu siinä.\n40. Jobcenter, joka katsoi, ettei etuuden epääminen ollut ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, valitti kyseisestä ratkaisusta ennakkoratkaisua pyytäneeseen tuomioistuimeen. Sen mukaan SGB II:een perustuvat perusturvaan liittyvät toimeentuloetuudet ovat direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja ”sosiaaliavustuksia”, minkä vuoksi niitä ei välttämättä makseta työnhakijoille. Jobcenterin mukaan kyseisten etuuksien tavoitteena ei ole helpottaa pääsyä työmarkkinoille, vaan SGB II:n 16 §:ssä ja sitä seuraavissa pykälissä säädetään muista työnhakijoiden integroimiseksi työmarkkinoille myönnettävistä etuuksista. Lisäksi se väittää, ettei SGB II:n 7 §:n 1 momentin toisen virkkeen 2 kohdassa jätetä ottamatta huomioon asetusta N:o 883/2004 ja ettei etuuksien epääminen ole myöskään ristiriidassa sosiaali- ja lääkintäapua koskevan yleissopimuksen kanssa, koska varauma on sen mukaan pätevä ja Saksan perustuslain mukainen.\n41. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin täsmentää lisäksi, että Sozialgericht Berlinin toteamusten, jotka sitovat sitä, mukaan Nazifa Alimanovic ja hänen tyttärensä Sonita eivät voineet enää vedota työntekijän oleskeluoikeuteen FreizügG/EU:n 2 §:n nojalla. Kesäkuusta 2010 lähtien he olivat työskennelleet ainoastaan alle vuoden ajan lyhytaikaisissa työsuhteissa tai työllistämistoimenpiteiden puitteissa, ja toukokuusta 2011 lähtien he eivät olleet enää toimineet palkattuina työntekijöinä tai itsenäisinä ammatinharjoittajina. Bundessozialgericht nojautuu siten FreizügG/EU:n 2 §:n 3 momentin toisen virkkeen ja direktiivin 2004/38 7 artiklan 3 kohdan c alakohdan yhdistetystä soveltamisesta seuraavaan periaatteeseen, jonka mukaan pääasian kantajat menettivät työntekijän asemansa kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun heidän ammatillinen toimintansa oli päättynyt, toisin sanoen joulukuussa 2011.\n42. Näin ollen Nazifa Alimanovicin ja hänen Sonita-tyttärensä oli katsottava olevan FreizügG/EU:n 2 §:n 2 momentin 1 kohdassa tarkoitettuja työnhakijoita, koska he olivat työskennelleet Saksassa ainoastaan alle vuoden ajan lyhytaikaisissa työsuhteissa tai työllistämistoimenpiteiden puitteissa. Tämän vuoksi SGB II:n säännösten, tarkemmin sanottuna sen 7 §:n 1 momentin toisen virkkeen 2 kohdan mukaan heidän oikeutensa toimeentulotukeen ja näin ollen Valentinan ja Valentinon johdettu oikeus sosiaalitukeen, jonka tarkoituksena oli heidän toimeentulonsa takaaminen sen nojalla, ei tullut kyseeseen.(6)\n43. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii tässä yhteydessä SGB II:n 7 §:n 1 momentin toisen virkkeen 2 kohdan mukaisen poissulkevan säännöksen yhteensoveltuvuutta unionin oikeuden eri säännösten kanssa.\n44. Bundessozialgericht on tämän vuoksi päättänyt 12.12.2013 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 10.2.2014, lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset SEUT 267 artiklan nojalla:\n”1) Sovelletaanko asetuksen N:o 883/2004 4 artiklassa säädettyä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta – kyseisen asetuksen 70 artiklan 4 kohdassa säädettyä etuuksien vientiä koskevaa kieltoa lukuun ottamatta – myös kyseisen asetuksen 70 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin erityisiin maksuihin perustumattomiin rahaetuuksiin?\n2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko asetuksen N:o 883/2004 4 artiklassa säädettyä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta rajoittaa – ja mahdollisesti missä määrin – kansallisen lainsäädännön säännöksillä, joilla pannaan täytäntöön direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohta ja joiden mukaan oikeutta tällaisiin etuuksiin ei poikkeuksetta ole, jos unionin kansalaisella on pelkästään työn hakemiseen perustuva oleskeluoikeus kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa?\n3) Onko SEUT 45 artiklan 2 kohta, luettuna yhdessä SEUT 18 artiklan kanssa, esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, jonka nojalla työnhakijan liikkumisvapauteen vetoavilta unionin kansalaisilta evätään poikkeuksetta sosiaalietuus, jonka tarkoituksena on turvata toimeentulo ja helpottaa samalla työmarkkinoille pääsyä, ainoastaan työnhakua varten myönnetyn oleskeluoikeuden ajalta, riippumatta siitä, onko hakijalla yhteys vastaanottavaan jäsenvaltioon?”\n45. Kirjallisia huomautuksia ovat esittäneet Saksan hallitus, Irlanti, Italian, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset sekä Euroopan komissio.\n46. Ne ovat kaikki lisäksi ilmaisseet näkemyksensä 3.2.2015 pidetyssä suullisessa käsittelyssä (lukuun ottamatta Italian hallitusta). Myös Nazifa Alimanovicin edustajat sekä Tanskan ja Ranskan hallitukset, jotka eivät olleet esittäneet kirjallisia huomautuksia, ovat ilmaisseet näkemyksensä kyseisessä suullisessa käsittelyssä.\n47. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kysyi ensimmäisellä ennakkoratkaisukysymyksellään, sovelletaanko asetuksen N:o 883/2004 4 artiklaa kyseisen asetuksen 70 artiklassa tarkoitettuihin erityisiin maksuihin perustumattomiin rahaetuuksiin. Se päätti kuitenkin 11.2.2015 antamallaan määräyksellä vetää takaisin tämän ensimmäisen kysymyksen.\n48. Kysymys esitettiin nimittäin samoin sanamuodoin tuomion Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358) taustalla olleessa asiassa, ja unionin tuomioistuin vastasi siihen myöntävästi ja katsoi, että ”asetusta N:o 883/2004 [oli] tulkittava siten, että sen 3 artiklan 3 kohdassa ja 70 artiklassa tarkoitetut ’erityiset maksuihin perustumattomat rahaetuudet’ kuuluvat asetuksen 4 artiklan soveltamisalaan”.(7)\n49. Toisella ja kolmannella kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kysyy unionin tuomioistuimelta pääasiallisesti, onko sellainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka nojalla asetuksessa N:o 883/2004 tarkoitetut erityisiin maksuihin perustumattomat rahaetuudet evätään muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta, jotka ovat käyttäneet oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen hakeakseen työtä, vaikka kyseiset etuudet taataan samassa tilanteessa oleville jäsenvaltion omille kansalaisille, yhteensoveltuva yhtäältä direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdan ja toisaalta SEUT 18 artiklan ja SEUT 45 artiklan 2 kohdan kanssa.(8)\n50. Unionin tuomioistuin on jo täsmentänyt, että myös asetuksessa N:o 883/2004 tarkoitettu erityinen maksuihin perustumaton rahaetuus saattoi kuulua direktiivin 2004/38 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaan sisältyvän sosiaalihuoltojärjestelmän käsitteen soveltamisalaan.(9) Jos tällaisten rahallisten etuuksien tarkoituksena on helpottaa pääsyä työmarkkinoille, niitä ei voida kuitenkaan tällöin pitää direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina ”sosiaaliavustuksina”.(10)\n51. Pääasiassa kyseessä olevien etuuksien luonteen vuoksi on näin ollen vastattava ainoastaan toiseen ja kolmanteen ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kysymykseen.\n1. Perusturvaetuuksien (Grundsicherung)(11) luonne asetuksen N:o 883/2004 ja direktiivin 2004/38 valossa\n52. Pääasiassa kyseessä olevan toimenpiteen luokittelu on olennainen, sillä se määrittää normin, jonka valossa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen järjestelmän yhteensoveltuvuutta on arvioitava: tämä normi on direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohta, jos kyseessä on sosiaaliavustus, tai SEUT 45 artiklan 2 kohta, jos kyseessä on toimenpide, jonka tarkoituksena on helpottaa pääsyä työmarkkinoille.\n53. Koska nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä oleva lainsäädäntö on sama kuin se, josta oli kyse tuomiossa Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358), viittaan tässä yhteydessä ensiksi unionin tuomioistuimen arvioon. Ollakseni perinpohjainen tarkastelen toiseksi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toimivaltaa ja sitä, miten toimenpiteen luokitteluun vaikuttaa se, että etuus on mahdollisesti kahden etuuden yhdistelmä (toisin sanoen siinä tapauksessa, että kyseessä olevalla etuudella on samanaikaisesti sosiaaliapuun liittyviä ominaisuuksia ja että sen tarkoituksena on integroituminen työmarkkinoille).\na) Perusturvaetuuksia (Grundsicherung) koskeva arviointi tuomiossa Dano\n54. Pitää paikkansa, että unionin tuomioistuin on tarkastellut pääasiassa kyseessä olevaan lainsäädäntöön sisältyvän kaltaisen säännön yhteensoveltuvuutta direktiivin 2004/38 24 artiklan 1 kohdan eikä kyseisen artiklan 2 kohdan valossa. Se luokitteli riidanalaisen toimenpiteen kuitenkin kyseisessä direktiivissä tarkoitetuksi sosiaaliavustukseksi.\n55. Huomautettuaan, että direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohtaan sisältyvällä käsitteellä ”sosiaaliavustus” viitattiin ”kaikkiin kansallisten, alueellisten tai paikallisten viranomaisten perustamiin tukijärjestelmiin, joihin turvautuu henkilö, jolla ei ole riittäviä varoja perustarpeidensa ja perheensä perustarpeiden täyttämiseen ja joka saattaa siksi muodostua oleskelunsa aikana rasitteeksi vastaanottavan jäsenvaltion julkiselle taloudelle, millä voi olla seurauksia tuen, jota kyseinen valtio voi myöntää, kokonaistasolle”,(12) unionin tuomioistuin nimittäin katsoi, että oli ”tutkittava, ovatko direktiivin 2004/38 24 artiklan 1 kohta ja asetuksen N:o 883/2004 4 artikla esteenä sosiaalietuuksien epäämiselle pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa”.(13)\n56. Minusta vaikuttaa siltä, että näin tekemällä unionin tuomioistuin todellisuudessa arvioi, että pääasiassa kyseessä ollut etuus oli direktiivissä 2004/38 tarkoitettu sosiaalietuus. Tämän päätelmän vahvistaa saman tuomion 69 kohdassa esitetty toteamus, jonka mukaan ”unionin kansalainen voi pääasiassa kyseessä olevien kaltaisten sosiaalietuuksien saamisen kannalta vaatia yhdenvertaista kohtelua vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisten kanssa vain, jos hänen oleskelunsa vastaanottavan jäsenvaltion alueella täyttää direktiivin 2004/38 edellytykset”.(14)\n57. Huomautan lisäksi, että Saksan liittotasavallan kirjallisissa huomautuksissaan esittämän kuvauksen mukaan kyseiset etuudet ovat direktiivissä 2004/38 tarkoitettuja, tämän ratkaisuehdotuksen 55 kohdassa esitetyn määritelmän mukaisia sosiaaliavustuksia. Saksan liittotasavallan mukaan nimittäin ”liittovaltio ja kunnalliset viranomaiset rahoittavat SGB II:ssa tarkoitetut perusturvaan liittyvät toimeentuloetuudet, ja viranomaisina toimivat Jobcenterit maksavat ne. Kyseiset etuudet myönnetään lähinnä toimeentulotukena, jos omat varat eivät riitä toimeentulon takaamiseen, ja niillä on sikäli korvattava omien varojen riittämättömyys. SGB XII:ssa tarkoitettujen etuuksien tavoin perusturvaan liittyvät toimeentuloetuudet maksetaan varattomuuden perusteella, ja niiden määrä ja laskentatapa ovat periaatteessa samoja. Määrältään ne rajoittuvat lähinnä siihen, mikä on tarpeen kohtuullisen vähimmäistoimeentulon takaamiseksi, ja perustuvat tilastojen mukaisen alemman tulotason kotitalouksien kulutusmenoihin (ks. vähimmäistulon määrittämisestä annetun lain (Gesetz zur Ermittlung der Regelbedarfe) 4 §). Etuuksien pääasiallisena tavoitteena on taata toimeentulo”.(15)\n58. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa itse ennakkoratkaisupyynnössään, että SGB II:ssa on erillinen luku, jossa säädetään työmarkkinoille integroitumisen edistämiseksi toteutettavista toimenpiteistä, joihin kuuluvat muun muassa erityisesti siinä tarkoitetuille työkykyisille henkilöille tarkoitetut etuudet.(16)\n59. Näin ollen – ellei otettaisi uuttaa kantaa tuomion Vatsouras ja Koupatantze(17) periaatteeseen, jonka mukaan direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina ”sosiaaliavustuksina” ei voida pitää rahallisia etuuksia, joiden tarkoituksena on helpottaa pääsyä työmarkkinoille(18) – keskitän arviointini viimeksi mainittuun säännökseen, enkä SEUT 45 artiklan 2 kohtaan.\n60. Kyseinen artikla olisi nimittäin ollut merkityksellinen vain, jos oletetaan, että pääasiassa kyseessä olevan toimenpiteen tavoitteena olisi ollut helpottaa pääsyä työmarkkinoille – mikä automaattisesti estäisi sen luokittelun direktiivissä 2004/38 tarkoitetuksi sosiaaliavustukseksi – sillä unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ”sellaista rahallista etuutta, jolla pyritään helpottamaan työhön pääsyä jäsenvaltion työmarkkinoilla, ei ole enää mahdollista jättää [SEUT 45 artiklan 2 kohdan], jossa vahvistetaan [SEUT 18 artiklassa] taattu yhdenvertaisen kohtelun perusperiaate, soveltamisalan ulkopuolelle”.(19)\nb) Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toimivalta ja sen vaikutus, että perusturvaetuus (Grundsicherung) on mahdollisesti kahden etuuden yhdistelmä\n61. Johtopäätökset, jotka teen tuomion Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358) perusteella pääasiassa kyseessä olevien perusturvaetuuksien luokittelusta, voivat osoittautua rohkeiksi, koska vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on kansallisen tuomioistuimen tehtävä määritellä pääasiaa koskevat oikeudelliset seikat ja tosiseikat sekä soveltaa siihen unionin oikeuden sääntöjä.(20) Tuomiossa Vatsouras ja Koupatantze (C-22/08 ja C-23/08, EU:C:2009:344) unionin tuomioistuin oli lisäksi todennut SBG II:n mukaisesta etuudesta, että ”toimivaltaisten kansallisten viranomaisten ja tarvittaessa kansallisten tuomioistuinten asiana [oli] – – analysoida kyseisen etuuden tunnusmerkkejä, varsinkin sen tarkoitusta ja myöntämisedellytyksiä”.(21)\n62. Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset ja komissio kannattavat tätä ajatusta kirjallisissa huomautuksissaan. Saksan liittotasavalta sen sijaan pitäisi tärkeänä, että unionin tuomioistuin selventää kyseisiä etuuksia Saksan tuomioistuinten keskuudessa vallitsevien oikeuskäytäntöön liittyvien näkemyserojen osalta.\n63. Ilman, että unionin tuomioistuin itse luonnehtii kansallista toimenpidettä, se voi tässä tarkoituksessa ainakin ”esittää kansalliselle tuomioistuimelle kaikki sellaiset yhteisön oikeuden tulkintaan liittyvät seikat, jotka saattavat olla hyödyksi kansalliselle tuomioistuimelle sen arvioidessa yhteisön oikeuden säännösten ja määräysten vaikutuksia”.(22)\n64. Myös julkisasiamies Bot totesi ratkaisuehdotuksessaan Winner Wetten, että jos ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen arvioinnin perusteltavuus voidaan asettaa kyseenalaiseksi, hänen mielestään ”ennakkoratkaisumenettelyä ohjaavan yhteistyön hengen mukaisesti ja jotta ennakkoratkaisua pyytäneellä tuomioistuimella olisi käytössään kaikki seikat, jotka liittyvät yhteisön oikeuden tulkintaan ja jotka voivat olla sille hyödyksi asian ratkaisemiseksi, unionin tuomioistuin antaa tälle tuomioistuimelle ohjeita, joiden perusteella se voi tutkia uudelleen, onko sen lähtökohta perusteltu”.(23)\n65. Nyt käsiteltävässä asiassa on syytä palauttaa mieleen kaksi asiaa:\n– yhtäältä unionin tuomioistuimen tuomiossa Brey (C-140/12, EU:C:2013:565) hyväksymän metodologisen kriteerin mukaan direktiivin 2004/38 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua sosiaalihuoltojärjestelmän käsitettä ei ole määritettävä muodollisten kriteerien vaan mainitun säännöksen tavoitteen mukaan,(24) ja\n– toisaalta tuomion Brey(25) ja tuomion Dano(26) mukaan on niin, että jotta etuus kuuluisi direktiivissä 2004/38 tarkoitetun sosiaaliavustuksen (eli sosiaalihuoltoetuuden) käsitteeseen, sen on kuuluttava kansallisten, alueellisten tai paikallisten viranomaisten perustamaan tukijärjestelmään, johon turvautuu henkilö, jolla ei ole riittäviä varoja perustarpeidensa ja perheensä perustarpeiden täyttämiseen.\n66. Näin ollen jos riidanalaisen etuuden tavoite vastaa edellisessä kohdassa täsmennettyä tarkoitusta, sen on katsottava olevan direktiivissä 2004/38 tarkoitettu sosiaaliavustus.\n67. Tässä yhteydessä on niin, että kun SGB I:n 19a §:ssä säädetään, että sekä etuuksia, joiden tarkoituksena on turvata toimeentulo, että työhön integroitumista koskevia etuuksia voidaan hakea työnhakijoiden perusturvaoikeuden nojalla, SGB II:n 1 §:n 1 momentissa, jonka otsikko on ”Työnhakijoiden perusturvan tehtävä ja tavoite”, täsmennetään, että ”työnhakijoiden perusturvan tarkoituksena on mahdollistaa sen saajille ihmisarvoinen elämä”.\n68. SGB II:n 1 §:n 3 momentissa todetaan myös, että työnhakijoiden perusturva käsittää etuudet, joiden tarkoituksena on lopettaa puutteenalaisuus tai vähentää sitä erityisesti työhön integroitumisen kautta ja varmistaa toimeentulo.\n69. SGB II:n 19 §:n mukaan kyseessä olevat etuudet kattavat kuitenkin ”perustarpeet, lisätarpeet sekä asumista ja lämmitystä koskevat tarpeet”. Etuuksia, jotka koskevat tukea työhön integroitumiseen, varten puolestaan on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan SGB II:ssa erillinen luku.(27)\n70. SGB II:n 7 §:ssä säädetty ja SGB II:n 8 §:ssä määritelty edellytys, jonka mukaan henkilön on oltava työkykyinen saadakseen perusturvaetuuksia, on puolestaan ainoastaan tuomiossa Brey (C-140/12, EU:C:2013:565), johon viitataan tämän ratkaisuehdotuksen 65 kohdassa, tarkoitettu muodollinen kriteeri perusturvaetuuksien myöntämiseksi. Kyseinen edellytys ei näin ollen vaikuta toimenpiteen luokitteluun.\n71. Kyseessä on nimittäin pelkkä myöntämiskriteeri iän ja varattomuuden tavoin; varattomuus on määritelty SGB II:n 9 §:ssä.\n72. Lopuksi on todettava, että vaikka kansallinen tuomioistuin toteaisi, että vaadituilla etuuksilla pyritään kahteen tavoitteeseen, yhtäältä takaamaan perustarpeiden täyttyminen ja toisaalta helpottamaan pääsyä työmarkkinoille, olen samaa mieltä Saksan, Italian ja Ruotsin hallitusten kirjallisissa huomautuksissaan puolustamasta näkökannasta, jonka mukaan perusteena on käytettävä etuuksien ensisijaista tehtävää, joka on nyt käsiteltävässä asiassa kiistatta jokaiselle ihmisarvoisen elämän mahdollistavan toimeentulon takaaminen.\n2. Direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdan tulkinta ja sen täytäntöönpanoa koskeva jäsenvaltioiden harkintavallan laajuus\na) Direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdassa säädetyn poikkeuksen voimassaolo\n73. Direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdan mukaan ”vastaanottavan jäsenvaltion ei tarvitse myöntää oikeutta sosiaaliavustukseen oleskelun ensimmäisten kolmen kuukauden aikana tai soveltuvassa tapauksessa 14 artiklan 4 kohdan b alakohdassa säädetyn pidemmän ajanjakson aikana”, toisin sanoen vastaanottavan jäsenvaltion alueelle työnhakuun tulleiden unionin kansalaisten työnhakuajanjakson kuluessa.\n74. Näin ollen vaikka ”direktiivin 2004/38 24 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen N:o 883/2004 4 artiklassa muistutetaan kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellosta, direktiivin 24 artiklan 2 kohta sisältää poikkeuksen syrjintäkiellon periaatteesta”.(28)\n75. Kyseisessä säännöksessä tarkoitettujen kolmen ensimmäisen kuukauden osalta unionin tuomioistuin on vahvistanut tuomiossa Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358), että ”direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdan mukaan vastaanottava jäsenvaltio ei – – [ollut] kyseisenä ajanjaksona velvollinen myöntämään oikeutta sosiaalietuuteen toisen jäsenvaltion kansalaiselle tai hänen perheenjäsenilleen”.(29)\n76. Lisäksi unionin tuomioistuin on jo katsonut, että jäsenvaltioiden sellaisten kansalaisten, jotka hakevat työtä toisessa jäsenvaltiossa, oikeuden osalta sen – direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua toista ajanjaksoa koskevassa – yhdenvertaisen kohtelun periaatteeseen perustuvassa tutkinnassa ei ollut ”tullut esille sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat [sen] pätevyyteen”.(30)\n77. Todellisuudessa erilaisen kohtelun olemassaolo sellaisten unionin kansalaisten, jotka ovat käyttäneet oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun, ja vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisten välillä sosiaalietuuksien myöntämisessä on ”direktiivin 2004/38 väistämätön seuraus, [joka perustuu] unionin lainsäätäjän kyseisen direktiivin 7 artiklassa vahvistamaan yhteyteen yhtäältä oleskelun edellytyksenä olevan riittäviä varoja koskevan vaatimuksen ja toisaalta sen huolen välillä, ettei jäsenvaltioiden sosiaalihuoltojärjestelmälle luoda rasitetta”.(31)\n78. Näin ollen pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen jäsenvaltion sääntelyn periaate, jonka mukaan asetuksessa N:o 883/2004 tarkoitettu erityinen maksuihin perustumaton rahaetuus (joka on samalla direktiivissä 2004/38 tarkoitettu sosiaaliavustus) evätään henkilöiltä, jotka tulevat kyseisen jäsenvaltion alueelle työnhakuun, ei käsitykseni mukaan ole vastoin asetuksen N:o 883/2004 4 artiklaa eikä direktiivillä 2004/38 käyttöön otettua järjestelmää.\n79. Tapa, jolla kyseinen valtuutus toteutetaan, on kuitenkin syytä tutkia perusteellisesti. On nimittäin muistettava se yleinen oikeudellinen kehys, johon direktiivi 2004/38, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on kuvaillut sitä tuomiossa Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358), kuuluu.\nb) Direktiivin 2004/38 24 artiklan asema unionin oikeusjärjestyksessä\n80. Unionin tuomioistuin on todennut tuomiossa Dano (EU:C:2014:2358), että ”SEUT 20 artiklan 1 kohdan mukaan unionin kansalainen on jokainen, jolla on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus (tuomio N., C-46/12, EU:C:2013:97, 25 kohta)”.(32)\n81. Kuten unionin tuomioistuin on toistuvasti todennut, ”unionin kansalaisen aseman tarkoituksena on olla jäsenvaltioiden kansalaisten perustavanlaatuinen asema, jonka perusteella samassa tilanteessa olevat jäsenvaltioiden kansalaiset voivat saada EUT-sopimuksen asiallisella soveltamisalalla osakseen saman oikeudellisen kohtelun kansalaisuudestaan riippumatta, jollei tätä koskevista nimenomaisesti määrätyistä poikkeuksista muuta johdu (tuomio Grzelczyk, C-184/99, EU:C:2001:458, 31 kohta; tuomio D’Hoop, C-224/98, EU:C:2002:432, 28 kohta ja tuomio N., EU:C:2013:97, 27 kohta)”.(33)\n82. Kyseisen oikeuskäytännön mukaan ”jokainen unionin kansalainen voi siis vedota SEUT 18 artiklaan, jossa kielletään kansalaisuuteen perustuva syrjintä kaikissa niissä tilanteissa, jotka kuuluvat unionin oikeuden asialliseen soveltamisalaan. Tällaisiin tilanteisiin kuuluvat tapaukset, jotka koskevat SEUT 20 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa ja SEUT 21 artiklassa myönnetyn, liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskevan vapauden käyttämistä (ks. tuomio N., (C-46/12,) EU:C:2013:97, 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)”.(34)\n83. Unionin tuomioistuin lisää, että ”tässä yhteydessä on todettava, että SEUT 18 artiklan 1 kohdassa kielletään kaikki kansalaisuuteen perustuva syrjintä ’perussopimusten soveltamisalalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perussopimusten erityismääräysten soveltamista’. SEUT 20 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa määrätään nimenomaisesti, että tässä artiklassa unionin kansalaisille myönnettyjä oikeuksia käytetään ’perussopimuksissa ja niiden soveltamiseksi hyväksytyissä toimenpiteissä määritellyin edellytyksin ja rajoituksin’. Lisäksi myös SEUT 21 artiklan 1 kohdan mukaan unionin kansalaisten oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella edellyttää, että noudatetaan ’perussopimuksissa määrättyjä tai [niiden] soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädettyjä rajoituksia ja ehtoja’ (ks. tuomio Brey, C-140/12, EU:C:2013:565, 46 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen)”.(35)\n84. Lopuksi unionin tuomioistuin toteaa, että ”yleisesti SEUT 18 artiklassa vahvistettua syrjintäkiellon periaatetta täsmennetään direktiivin 2004/38 24 artiklassa sellaisten – – unionin kansalaisten osalta, jotka käyttävät vapauttaan liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella. Periaatetta täsmennetään lisäksi asetuksen N:o 883/2004 4 artiklassa sellaisten – – unionin kansalaisten osalta, jotka vaativat vastaanottavassa jäsenvaltiossa mainitun asetuksen 70 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja etuuksia”.(36)\n85. Toisin sanoen direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohta, jossa sallitaan unionin kansalaisten ja vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisten erilainen kohtelu, on ”poikkeus SEUT 18 artiklassa määrätystä yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta, josta [saman direktiivin] 24 artiklan 1 kohta on vain erityinen ilmaus”(37). Näin ollen sitä on tulkittava suppeasti ja perussopimuksen määräysten mukaisesti, joihin kuuluvat unionin kansalaisuutta koskevat määräykset”.\n86. Lisäksi direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdan perusteella asetettavien rajoitusten, jotka koskevat sosiaalietuuksien myöntämistä unionin kansalaisille, joilla ei ole tai ei ole enää työntekijän asemaa, on oltava legitiimejä.(38)\n87. Tämä oikeisiin mittasuhteisiin asettaminen ja nämä säännöt, jotka edellyttävät yhtäältä, että poikkeusta tulkitaan suppeasti, ja toisaalta, että siitä seuraavat rajoitukset ovat legitiimejä, saavat minut ehdottamaan erottelua seuraavien kolmen eri tilanteen välillä:\n– sellaisen jäsenvaltion kansalaisen tilanne, joka menee toisen jäsenvaltion alueelle ja joka on oleskellut siellä alle kolme kuukautta tai yli kolme kuukautta mutta ilman, että tavoitteena siellä on työnhaku (tilanne 1);\n– sellaisen jäsenvaltion kansalaisen tilanne, joka menee toisen jäsenvaltion alueelle hakeakseen sieltä työtä (tilanne 2), ja\n– sellaisen jäsenvaltion kansalaisen tilanne, joka on oleskellut toisen jäsenvaltion alueella yli kolmen kuukauden ajan ja joka hakee sieltä työtä (tilanne 3).\ni) Tilanne 1: jäsenvaltion kansalainen, joka menee toisen jäsenvaltion alueelle ja on oleskellut siellä alle kolme kuukautta tai yli kolme kuukautta mutta ilman, että tavoitteena on hakea sieltä työtä\n88. Ensimmäinen tilanne on pääpiirteittäin sama kuin se, joka esitettiin unionin tuomioistuimelle asiassa Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358).\n89. Unionin tuomioistuin päätti, että ”direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdan mukaan vastaanottava jäsenvaltio ei – – [ollut] [alle kolme kuukautta kestävän oleskelun tapauksessa] velvollinen myöntämään oikeutta sosiaalietuuteen toisen jäsenvaltion kansalaiselle tai hänen perheenjäsenilleen”.(39)\n90. Tämä tulkinta on direktiivin 2004/38 jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmän taloudellisen tasapainon säilyttämistä koskevan tavoitteen mukainen.(40) Koska jäsenvaltiot eivät voi vaatia, että unionin kansalaisilla on oltava toimeentuloon tarvittavat varat ja henkilökohtainen sairausvakuutus alle kolmen kuukauden oleskelua varten, on oikeutettua olla edellyttämättä jäsenvaltioilta niistä huolehtimista.\n91. Päinvastaisessa tapauksessa nimittäin sellaisille unionin kansalaisille, joilla ei tarvitse olla toimeentuloon tarvittavia varoja, myönnettävästä oikeudesta sosiaaliavustuksiin voisi seurata suurten ihmisjoukkojen hätäsiirtolaisuutta, josta voisi muodostua kohtuuton rasite kansallisille sosiaaliturvajärjestelmille.\n92. Lisäksi yhteys vastaanottavaan jäsenvaltioon rajoittuu mitä todennäköisimmin tähän ensimmäiseen ajanjaksoon.\n93. Toisaalta unionin tuomioistuin on täsmentänyt myös tuomiossa Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358), että jäsenvaltiolla oli ”oltava [direktiivin 2004/38] 7 artiklan mukaisesti mahdollisuus evätä sosiaalietuudet unionin kansalaisilta, jotka eivät ole taloudellisesti aktiivisia ja jotka käyttävät liikkumisvapauttaan vain saadakseen toisen jäsenvaltion sosiaaliavustusta, vaikkei heillä ole riittäviä varoja oleskeluoikeuden saamiseksi”.(41)\nii) Tilanne 2: jäsenvaltion kansalainen, joka menee toisen jäsenvaltion alueelle hakeakseen sieltä työtä\n94. Sellaisen jäsenvaltion kansalaisen, joka liikkuu työtä hakeakseen, ja sellaisen jäsenvaltion kansalaisen, joka on jo päässyt työmarkkinoille, välinen erottelu on ratkaiseva.\n95. On nimittäin niin, että vaikka ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on rajoittanut toisen ja kolmannen kysymyksensä koskemaan asetuksen N:o 883/2004 4 artiklan ja direktiivin 2004/38 24 artiklan sekä SEUT 18 artiklan ja 45 artiklan 2 kohdan tulkintaa, ”tämä seikka ei estä unionin tuomioistuinta esittämästä sille kaikkia unionin oikeuden tulkintaan liittyviä seikkoja, jotka saattavat olla hyödyllisiä kansallisen tuomioistuimen arvioidessa käsiteltävänään olevaa asiaa, riippumatta siitä, onko kansallinen tuomioistuin viitannut niihin kysymyksissään”.(42)\n96. Unionin tuomioistuin on kuitenkin jo todennut, että ”niihin jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka liikkuvat työtä hakeakseen, voidaan soveltaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ainoastaan työhön pääsyn osalta, kun taas sellaiset jäsenvaltion kansalaiset, jotka ovat jo päässeet työmarkkinoille, voivat [työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68(43)] 7 artiklan 2 kohdan [joka on korvattu työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011(44) 7 artiklan 2 kohdalla] perusteella vaatia samoja sosiaalisia ja verotukseen liittyviä etuja kuin kotimaiset työntekijät”(45).\n97. Kun otetaan huomioon tuomiossa Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358) esitetyt direktiivin 2004/38 tasapainoa koskevat perustelut(46) ja unionin oikeudessa ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä tehty erottelu jäsenvaltion alueelle saapuvan työntekijän ja työntekijän, joka on jo siirtynyt kyseisille työmarkkinoille, välillä, pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa asetuksessa N:o 883/2004 tarkoitettu erityinen maksuihin perustumaton rahaetuus (joka on lisäksi direktiivissä 2004/38 tarkoitettu sosiaaliavustus) evätään henkilöiltä, jotka tulevat kyseisen jäsenvaltion alueelle työnhakuun, ei käsitykseni mukaan ole vastoin kyseisen asetuksen 4 artiklaa eikä kyseisellä direktiivillä käyttöön otettua järjestelmää.\n98. Sen lisäksi, että kyseinen epääminen on yhdenmukainen direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdan sanamuodon kanssa, koska tämän mukaan jäsenvaltiot voivat evätä sosiaalietuudet oleskelun ensimmäisten kolmen kuukauden jälkeen sellaisilta muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta, jotka ovat tulleet vastaanottavan jäsenvaltion alueelle työnhakuun, se on yhdenmukainen sen seikan kanssa, että vastaanottavan jäsenvaltion alueella ensimmäistä työpaikkaansa hakevien kansalaisten ja kyseisille markkinoille jo siirtyneiden kansalaisten tilanne on objektiivisesti tarkastellen erilainen,(47) mikä on vahvistettu unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä ja muun muassa asetuksen N:o 492/2011 7 artiklan 2 kohdassa.\niii) Tilanne 3: jäsenvaltion kansalainen, joka on oleskellut toisen jäsenvaltion alueella yli kolmen kuukauden ajan ja joka hakee sieltä työtä\n99. Sosiaaliavustusten epäämisen, joka liittyy ”työntekijän” aseman menetykseen, automaattisesta vaikutuksesta aiheutuu enemmän ongelmia.\n100. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toteamusten mukaan Nazifa Alimanovic ja hänen Sonita-tyttärensä olivat kesäkuussa 2010 tapahtuneen Saksaan saapumisensa jälkeen työskennelleet ainoastaan alle vuoden ajan lyhytaikaisissa työsuhteissa tai työllistämistoimenpiteiden puitteissa. He eivät olleet enää työskennelleet (eivät palkattuina työntekijöinä eivätkä itsenäisinä ammatinharjoittajina) toukokuun 2011 jälkeen. Tämän vuoksi he menettivät ”työntekijän” asemansa joulukuussa 2011.\n101. FreizügG/EU:n 2 §:n 3 momentin toisen virkkeen nojalla unionin kansalaiset, jotka ovat harjoittaneet ammattia alle vuoden ajan, säilyttävät oleskeluoikeutensa Saksan alueella kuuden kuukauden ajan, jos toimivaltainen työvoimatoimisto on vahvistanut, että henkilö on joutunut työttömäksi tahtomattaan.\n102. Kun Nazifa Alimanovicilla ja hänen Sonita-tyttärellään ei ollut enää työntekijän asemaa, heidät katsottiin taas työnhakijoiksi. Tämän vuoksi he kuuluivat jälleen automaattisesti SGB II:n 7 §:n 1 momentin toisen virkkeen 2 kohdan, jossa suljetaan pois oikeus pitkäaikaistyöttömille tarkoitettuun toimeentulotukeen, soveltamisalaan. Näin ollen myös Nazifa Alimanovicin kaksi muuta lasta, Valentina ja Valentino, menettivät johdetun oikeutensa sosiaalitukeen, jonka tarkoituksena oli heidän toimeentulonsa takaaminen SGB II:n nojalla.\n103. Vaikka vaikuttaa siltä, että työntekijän aseman menettäminen merkitsee asianmukaista vaikkakin rajoittavaa direktiivin 2004/38(48) 7 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanoa kansallisessa oikeusjärjestyksessä, vaikuttaa siltä, että sen automaattiset seuraukset SGB II:ssa tarkoitettuja toimeentuloetuuksia koskevaan oikeuteen ovat vastoin kyseisellä direktiivillä käyttöön otettua yleistä järjestelmää.\n104. Unionin tuomioistuin on nimittäin katsonut tuomion Brey (C-140/12, EU:C:2013:565) 77 kohdassa, että ”se, että vastaanottava jäsenvaltio epää täten automaattisesti muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta, jotka eivät ole taloudellisesti aktiivisia, kyseisen sosiaalietuuden jopa direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulta kolmen kuukauden pituisen oleskelun jälkeiseltä ajanjaksolta, ei mahdollista sitä, että vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset arvioivat silloin, kun asianomaisen varat alittavat kyseisen etuuden myöntämiselle vahvistetun viitemäärän, muun muassa direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakohdasta ja 8 artiklan 4 kohdasta sekä suhteellisuusperiaatteesta johtuvien vaatimusten mukaisesti kokonaisuutena rasitusta, jota tällaisen etuuden myöntäminen konkreettisesti merkitsisi koko sosiaalihuoltojärjestelmälle, kun asianomaisen tilannetta luonnehtivat henkilökohtaiset olosuhteet otetaan huomioon”.\n105. Vaikka unionin tuomioistuin viittaa tuomionsa kyseisessä kohdassa yli kolmen kuukauden oleskeluoikeutta koskeviin direktiivin 2004/38 säännöksiin, tapauskohtaista tarkastelua koskevaa vaatimusta sovelletaan – poiketen siitä, mitä tietyt hallitukset katsoivat 3.2.2015 pidetyssä istunnossa – sosiaalisia palveluja koskevaan etuushakemukseen, ei oleskelun laillisuuden arviointiin.\n106. Kyseisen oikeuskäytännön mukaan on näin ollen erityisesti tärkeää, että kun vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tutkivat Nazifa Alimanovicin ja hänen Sonita-tyttärensä kaltaisessa tilanteessa olevan unionin kansalaisen, joka ei ole taloudellisesti aktiivinen, hakemuksen, ne ottavat silloin huomioon muun muassa kyseisen unionin kansalaisen tulojen suuruuden ja säännöllisyyden sekä haetun etuuden mahdollisen maksamisajanjakson.(49)\n107. Lisäksi samalla tavoin kuin unionin tuomioistuin on kehittänyt oikeuskäytännön, jossa sallitaan se, että unionin kansalaisten, jotka eivät ole taloudellisesti aktiivisia, oikeus tiettyihin etuuksiin edellyttää integroitumista vastaanottavaan jäsenvaltioon,(50) hakijan ja kyseisen valtion välisen tosiasiallisen yhteyden olemassaolon osoittamisesta on oltava seurauksena se, ettei kyseisiä etuuksia evätä automaattisesti.\n108. Unionin tuomioistuin on nimittäin jo katsonut oikeuskäytännössään, että yksinomaan tiettyä osatekijää koskeva edellytys, joka on luonteeltaan liian yleinen ja ehdoton, koska sillä asetetaan aiheettomasti etusijalle sellainen osatekijä, joka ei välttämättä edusta sen yhteyden todellista ja tosiasiallista astetta, joka vallitsee työmarkkinatuen hakijan ja kyseisten maantieteellisten markkinoiden välillä, samalla kun kaikki muut olennaiset osatekijät jätetään ottamatta huomioon, ylitti sen, mikä oli tarpeen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi.(51)\n109. Unionin tuomioistuimen mukaan myös perhetilanteeseen perustuvat seikat, kuten luonteeltaan henkilökohtaisten läheisten yhteyksien olemassaolo, ovat omiaan myötävaikuttamaan siihen, että asianomaisen ja hänen uuden sijoittautumisjäsenvaltionsa välille syntyy kestävä yhteys.(52) Tällaisissa olosuhteissa sellaisella kansallisella lainsäädännöllä, jolla asetetaan edellytys, jolla ”estetään sellaisten muiden seikkojen huomioiminen, joilla mahdollisesti osoitetaan, missä määrin työmarkkinatuen hakijalla on tosiasiallinen yhteys asianomaisiin maantieteellisiin työmarkkinoihin – – ylitetään se, mikä on tarpeen sillä olevan tavoitteen saavuttamiseksi”.(53)\n110. Edellä esitetystä seuraa, että unionin oikeus ja tarkemmin sanottuna yhdenvertaisuusperiaate, sellaisena kuin se on vahvistettuna SEUT 18 artiklassa ja täsmennettynä asetuksen N:o 883/2004 4 artiklassa ja direktiivin 2004/3824 artiklassa, on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa asetuksessa N:o 883/2004 tarkoitettu erityinen maksuihin perustumaton rahaetuus (joka on lisäksi direktiivissä 2004/38 tarkoitettu sosiaaliavustus) evätään automaattisesti unionin kansalaiselta sellaisen kuusi kuukautta kestäneen hänestä itsestään riippumattomasta syystä aiheutuneen työttömyyden jakson, jota on edeltänyt alle vuoden kestänyt työnteko, jälkeen ilman, että kyseiselle kansalaiselle annetaan tilaisuutta osoittaa kyseisen tosiasiallisen yhteyden olemassaoloa vastaanottavaan jäsenvaltioon.\n111. Tältä osin perhetilanteeseen perustuvien seikkojen (kuten lasten koulunkäynnin) lisäksi se, että henkilö on kohtuullisen ajanjakson ajan todellisesti ja aidosti hakenut työtä, on omiaan osoittamaan kyseisen yhteyden olemassaolon vastaanottavaan jäsenvaltioon.(54) Työnteko menneisyydessä, jopa uuden työn löytyminen sosiaalietuuksia koskevan hakemuksen jättämisen jälkeen, olisi myös otettava huomioon tätä tarkoitusta varten.\n3. Lyhyt analyysi SEUT 45 artiklan valossa\n112. Täsmennän vielä yleisesti, että samaa päättelyä olisi voitava soveltaa, vaikka unionin tuomioistuin antaisi kansalliselle tuomioistuimelle vallan luokitella perusturvaetuudet unionin oikeuden kannalta ja kansallinen tuomioistuin katsoisi, että kyseisten etuuksien tärkeimpänä tavoitteena oli helpottaa pääsyä työmarkkinoille.\n113. Kuten olen huomauttanut, unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ”sellaista rahallista etuutta, jolla pyritään helpottamaan työhön pääsyä jäsenvaltion työmarkkinoilla, ei ole enää mahdollista jättää [SEUT 45 artiklan 2 kohdan], jossa vahvistetaan [SEUT 18 artiklassa] taattu yhdenvertaisen kohtelun perusperiaate, soveltamisalan ulkopuolelle”.(55)\n114. Unionin tuomioistuin on lisäksi katsonut tuomiossa Vatsouras ja Koupatantze (C-22/08 ja C-23/08, EU:C:2009:344), että oli kuitenkin ”perusteltua, että jäsenvaltio myöntää tällaisen korvauksen vasta sen jälkeen, kun työnhakijan ja kyseisen valtion työmarkkinoiden välillä on voitu osoittaa olevan tosiasiallinen yhteys”.(56)\n115. Kuten olen aiemmin todennut, tällaisen yhteyden olemassaolo voidaan tarkastaa etenkin toteamalla, että kyseinen henkilö on kohtuullisen ajanjakson ajan todellisesti ja aidosti hakenut työtä kyseessä olevassa jäsenvaltiossa.(57)\n116. Näin ollen ”jäsenvaltioiden kansalaiset, jotka hakevat työtä toisessa jäsenvaltiossa ja ovat tosiasiallisessa yhteydessä tämän valtion työmarkkinoihin, voivat vedota [SEUT 45 artiklan 2 kohtaan] saadakseen rahallisen etuuden, jonka tarkoituksena on helpottaa pääsyä työmarkkinoille”,(58) mikä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten ja tarvittaessa kansallisten tuomioistuinten on todettava.\n4. Jäsenvaltion kansalaisen, joka on mennyt toiseen jäsenvaltioon hakeakseen sieltä työtä, lapsen tilannetta koskeva toissijainen tarkastelu\n117. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen oikeudellisia seikkoja ja tosiseikkoja koskevan selityksen mukaan Nazifa Alimanovicin katsotaan olleen FreizügG/EU:n 2 §:n 2 momentin 1 kohdassa tarkoitettu työtön joulukuusta 2011 lähtien, minkä vuoksi hän menetti henkilökohtaisen oikeutensa saada pitkäaikaistyöttömille tarkoitettua toimeentulotukea. Myös hänen kaksi nuorempaa lastaan, Valentina ja Valentino, menettivät tämän vuoksi SGB II:n 7 §:n 1 momentin toisen virkkeen 2 kohdan nojalla oikeutensa sosiaalitukeen, jonka tarkoituksena oli heidän toimeentulonsa takaaminen; kyseisen säännöksen mukaan toimeentuloetuuksia ei myönnetä ”ulkomaalaisille, joiden oleskeluoikeus perustuu ainoastaan työnhakuun, eikä heidän perheenjäsenilleen”.(59)\n118. Kuten olen todennut edellä, se, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on rajoittanut toisen ja kolmannen kysymyksensä koskemaan asetuksen N:o 883/2004 4 artiklan ja direktiivin 2004/38 24 artiklan sekä SEUT 18 artiklan ja SEUT 45 artiklan 2 kohdan tulkintaa, ei estä unionin tuomioistuinta esittämästä sille kaikkia unionin oikeuden tulkintaan liittyviä seikkoja, jotka saattavat olla hyödyllisiä kansallisen tuomioistuimen arvioidessa käsiteltävänään olevaa asiaa, riippumatta siitä, onko kansallinen tuomioistuin viitannut niihin kysymyksissään.\n119. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltion kansalaisen, joka on tai on ollut työssä vastaanottavassa jäsenvaltiossa, lapset sekä vanhempi, joka on heidän tosiasiallinen huoltajansa, voivat kuitenkin vedota jälkimmäisessä valtiossa oleskeluoikeuteen pelkästään asetuksen N:o 492/2011 10 artiklan nojalla.(60)\n120. Kyseistä lasten oleskeluoikeutta luonnehditaan oikeuskäytännössä ”itsenäiseksi”, koska se liittyy yksinomaan heidän koulutukseen osallistumista koskevaan oikeuteensa;(61) unionin tuomioistuin on nimenomaisesti täsmentänyt, että direktiivin 2004/38 mukaan on niin, ettei lasten, jotka opiskelevat, ja vanhemman, joka on heidän huoltajansa, oleskeluoikeus riipu siitä, että viimeksi mainituilla on riittävät varat ja kattava sairausvakuutusturva,(62) tai – yleisemmin – direktiivissä 2004/38 säädetyistä edellytyksistä.(63)\n121. Jos on osoitettu – mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava – että Valentina ja Valentino Alimanovic käyvät säännöllisesti koulua Saksassa sijaitsevassa oppilaitoksessa, heillä ja heidän äidillään Nazifa Alimanovicilla on näin ollen oikeus oleskella Saksan alueella huolimatta FreizügG/EU:n 2 §:n 3 momentin toisessa virkkeessä tarkoitetun kuuden kuukauden määräajan päättymisestä.\n122. Näin ollen SGB II:n 7 §:n 1 momentin toisen virkkeen 2 kohtaa ei sovelleta Nazifa Alimanovicin eikä hänen kahden nuorimman lapsensa tapauksessa, koska kyseisessä säännöksessä tarkoitetaan ainoastaan henkilöitä, ”joiden oleskeluoikeus perustuu ainoastaan työnhakuun”, ja heidän perheenjäseniään.\n123. Oikeus liikkua ja työskennellä on unionin oikeuden ehdoton perusvapaus. Tämän toteamuksen jälkeen voidaan todeta unionin lainsäätäjän katsoneen, että oli tarpeen rajata jäsenvaltioiden kansalaisten oleskeluoikeus.\n124. Tässä tarkoituksessa direktiivin 2004/38 7 artiklassa säädetään ensisijaisesti, että unionin kansalaisilla on oikeus oleskella toisen jäsenvaltion alueella yli kolmen kuukauden ajan, jos he ovat työntekijöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajia vastaanottavassa jäsenvaltiossa tai jos heillä on itseään ja perheenjäseniään varten riittävät varat niin, että he eivät oleskelunsa aikana muodostu rasitteeksi vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle, ja kattava sairausvakuutusturva kyseisessä jäsenvaltiossa.\n125. Osoituksena liikkumisvapauden ja siitä johtuvan oleskeluoikeuden perustavanlaatuisesta luonteesta direktiivin 2004/38 14 artiklassa asetetaan tiukat rajat mahdollisuudelle poistaa maasta unionin kansalainen, joka ei täytä edellä mainittuja edellytyksiä.\n126. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Bundessozialgerichtin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:\n1) Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 24 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa tietyt asetuksen N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 70 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ”maksuihin perustumattomat erityiset raha-etuudet”, jotka ovat myös direktiivissä 2004/38 tarkoitettuja sosiaaliavustuksia, evätään sellaisilta muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta, joilla on direktiivin 2004/38 14 artiklan 4 kohdan b alakohtaan perustuva oikeus oleskella maassa yli kolme kuukautta työnhaun vuoksi, vaikka samassa tilanteessa olevat vastaanottavan jäsenvaltion omat kansalaiset ovat oikeutettuja kyseisiin etuuksiin.\n2) Direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa tietyt asetuksen N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 70 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ”maksuihin perustumattomat erityiset raha-etuudet”, jotka ovat myös direktiivissä 2004/38 tarkoitettuja sosiaaliavustuksia, evätään automaattisesti ja ilman tapauskohtaista tarkastelua sellaisilta muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta, jotka hakevat työtä vastaanottavan jäsenvaltion alueelta sen jälkeen, kun he ovat tulleet kyseisille työmarkkinoille, vaikka samassa tilanteessa olevat vastaanottavan jäsenvaltion omat kansalaiset ovat oikeutettuja kyseisiin etuuksiin.\n3) Pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa jäsenvaltion kansalaisen, joka on tai on ollut työssä vastaanottavassa jäsenvaltiossa, lapset sekä vanhempi, joka on heidän tosiasiallinen huoltajansa, voivat vedota jälkimmäisessä valtiossa oleskeluoikeuteen pelkästään työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 10 artiklan nojalla, eikä tällaisen oikeuden edellytyksenä ole, että heillä on riittävät varat ja kattava sairausvakuutusturva kyseisessä valtiossa.\n2 –\tEUVL L 166, s. 1, ja oikaisu EUVL 2004, L 200, s. 1.\n3 –\tEUVL L 338, s. 35.\n4 –\tEUVL L 158, s. 77, ja oikaisut EUVL 2004, L 229, s. 35, ja EUVL 2005, L 197, s. 34.\n6 –\tSe, että nämä oikeudet säilyivät ajanjaksolla, joka alkoi 1.12.2011 ja päättyi toukokuussa 2012, johtui siitä, että sosiaali- ja lääkintäapua koskevan yleissopimuksen 1 artikla syrjäytti SGB II:n 7 §:ssä säädetyn poissulkevan säännöksen. Kyseisen 1 artiklan vaikutukset kuitenkin lakkasivat 19.12.2011 Saksan liittotasavallan tekemän varauman vuoksi.\n7 –\tTuomion 55 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta.\n8 –\tPäädyn jäljempänä arvioinnissani erottamaan toisistaan yhtäältä jäsenvaltion kansalaiset, jotka ovat juuri saapuneet toisen jäsenvaltion alueelle, ja toisaalta jäsenvaltion kansalaiset, jotka ovat jo työskennelleet kyseisessä valtiossa, ennen tulemistaan uudelleen taloudellisesti aktiivisiksi.\n9 –\tTuomio Brey (C-140/12, EU:C:2013:565, 58 kohta).\n10 –\tTuomio Vatsouras ja Koupatantze (C-22/08 ja C-23/08, EU:C:2009:344, 45 kohta).\n11 –\tKuten sitä kutsutaan SGB II:ssa.\n12 –\tTuomio Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358, 63 kohta), jossa unionin tuomioistuin mainitsee tuomion Brey 61 kohdassa esitetyn määritelmän (C-140/12, EU:C:2013:565).\n13 –\tTuomio Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358, 67 kohta). Vaikuttaa siltä, että unionin tuomioistuin käyttää kumpaakin ilmausta ”sosiaaliavustukset” ja ”sosiaalietuudet” ilman, että niitä voidaan erottaa toisistaan. Katson siten, että ne ovat synonyymeja (ks. vastaavasti myös kyseisen tuomion 69, 70, 74 ja 77 kohta).\n14 –\tIbidem (69 kohta). Kursivointi tässä.\n15 –\tSaksan liittotasavallan kirjallisten huomautusten 74 kohta. Ks. vastaavasti myös ratkaisuehdotukseni Dano (C-333/13, EU:C:2014:341) 65–72 kohta.\n16 –\tEnnakkoratkaisupyynnön 47 kohta. Kyseessä on 3 luku, joka koostuu 14–18e artiklasta. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin mainitsee lisäksi eri esimerkkejä käynnistysavustuksesta (SGB II:n 16b §), työllisyysmahdollisuuksista (SGB II:n 16d §) ja työsuhteiden edistämisestä työnantajille maksettavilla avustuksilla (SGB II:n 16e §).\n17 –\tC‑22/08 ja C‑23/08, EU:C:2009:344.\n18 –\tIbidem (45 kohta).\n19 –\tTuomio Prete (C-367/11, EU:C:2012:668, 25 kohta). Ks. vastaavasti myös saman tuomion 49 kohta; tuomio Collins (C-138/02, EU:C:2004:172, 63 kohta); tuomio Ioannidis (C-258/04, EU:C:2005:559, 22 kohta) ja tuomio Vatsouras ja Koupatantze (C-22/08 ja C-23/08, EU:C:2009:344, 37 kohta).\n20 –\tKs. erityisesti tuomio Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia (C-220/06, EU:C:2007:815, 36 kohta).\n21 –\tTuomion 41 kohta.\n22 –\tTuomio Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia (C-220/06, EU:C:2007:815, 36 kohta).\n23 –\tC‑409/06, EU:C:2010:38, 35 kohta.\n24 –\tTuomion 60 kohta.\n25 –\tIbidem (61 kohta).\n26 –\tC‑333/13, EU:C:2014:2358, 63 kohta.\n27 –\tKs. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 16.\n28 –\tTuomio Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358, 64 kohta). Kursivointi tässä.\n29 –\tTuomion 70 kohta.\n30 –\tTuomio Vatsouras ja Koupatantze (C-22/08 ja C-23/08, EU:C:2009:344, 46 kohta). Pitää paikkansa, että tämä pätevyyttä koskeva toteamus on esitetty EY 12 artiklan ja EY 39 artiklan 2 kohdan (joista on tullut SEUT 18 artikla ja SEUT 45 artiklan 2 kohta) kannalta. Kuitenkin, kun kerran ”jokainen unionin kansalainen voi – – vedota SEUT 18 artiklaan, jossa kielletään kansalaisuuteen perustuva syrjintä kaikissa niissä tilanteissa, jotka kuuluvat unionin oikeuden asialliseen soveltamisalaan” [ks. tuomion Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358) 59 kohta; kursivointi tässä], vaikuttaa siltä, että direktiivin 2004/38 24 artiklan 2 kohdan pätevyyttä koskevaa unionin tuomioistuimen toteamusta ei voida rajoittaa koskemaan pelkästään SEUT 45 artiklassa tarkoitetun ”työntekijän” tilannetta.\n31 –\tTuomio Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358, 77 kohta).\n32 –\tTuomion 57 kohta.\n33 –\tIbidem (58 kohta).\n34 –\tIbidem (59 kohta).\n35 –\tTuomio Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358, 60 kohta).\n36 –\tIbidem (61 kohta). Kursivointi tässä.\n37 –\tTuomio N. (C-46/12, EU:C:2013:97, 33 kohta).\n38 –\tKs. vastaavasti tuomio Brey (C-140/12, EU:C:2013:565, 57 kohta).\n39 –\tTuomio Dano (C-333/13, EU:C:2014:2358, 70 kohta).\n40 –\tKs. kyseisen direktiivin johdanto-osan kymmenes perustelukappale.\n41 –\tTuomion 78 kohta.\n42 –\tTuomio Alokpa ja Moudoulou (C-86/12, EU:C:2013:645, 20 kohta).\n43 –\tEYVL L 257, s. 2.\n44 –\tEUVL L 141, s. 1.\n45 –\tTuomio Collins (C-138/02, EU:C:2004:172, 31 ja 58 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).\n46 –\tTuomion 67–79 kohta.\n47 –\tTuomio Collins (C-138/02, EU:C:2004:172, 30 ja 31 kohta).\n48 –\tDirektiivin 2004/38 7 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan unionin kansalainen, joka ei ole enää työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, säilyttää työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan aseman, ”jos hän alle vuoden kestäneen määräaikaisen työsuhteen päätyttyä tai kahdentoista ensimmäisen kuukauden aikana joutuu asianmukaisesti rekisteröidyksi työttömäksi tahtomattaan ja ilmoittautuu työnhakijaksi asianomaiseen työvoimatoimistoon. Tällöin hän säilyttää työntekijän asemansa vähintään kuuden kuukauden ajan”.\n49 –\tKs. vastaavasti tuomio Brey (C-140/12, EU:C:2013:565, 78 ja 79 kohta).\n50 –\tKs. vastaavasti opiskelijoiden toimeentulokustannusten osalta tuomio Bidar (C-209/03, EU:C:2005:169, 57 kohta) ja Förster (C-158/07, EU:C:2008:630, 49 kohta). Ks. myös ensimmäistä työpaikkaansa etsiville nuorille maksettavan työmarkkinatuen tai työnhakua varten myönnettävän avustuksen osalta tuomio Collins (C-138/02, EU:C:2004:172, 67 kohta); tuomio Vatsouras ja Koupatantze (C-22/08 ja C-23/08, EU:C:2009:344, 38 kohta) ja tuomio Prete (C-367/11, EU:C:2012:668).\n51 –\tKs. vastaavasti tuomio Prete (C-367/11, EU:C:2012:668, 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).\n52 –\tIbidem (50 kohta).\n53 –\tIbidem (51 kohta).\n54 –\tAinakin sen työmarkkinoihin. Ks. vastaavasti tuomio Collins (C-138/02, EU:C:2004:172, 70 kohta); Vatsouras ja Koupatantze (C-22/08 ja C-23/08, EU:C:2009:344, 39 kohta) ja tuomio Prete (C-367/11, EU:C:2012:668, 46 kohta).\n55 –\tTuomio Prete (C-367/11, EU:C:2012:668, 25 kohta). Ks. vastaavasti myös saman tuomion 49 kohta; tuomio Collins (C-138/02, EU:C:2004:172, 63 kohta); tuomio Ioannidis (C-258/04, EU:C:2005:559, 22 kohta) ja Vatsouras ja Koupatantze (C-22/08 ja C-23/08, EU:C:2009:344, 37 kohta).\n56 –\tTuomion 38 kohta.\n57 –\tKs. vastaavasti tuomio Collins (C-138/02, EU:C:2004:172, 70 kohta); tuomio Vatsouras ja Koupatantze (C-22/08 ja C-23/08, EU:C:2009:344, 39 kohta) ja tuomio Prete (C-367/11, EU:C:2012:668, 46 kohta).\n58 –\tTuomio Vatsouras ja Koupatantze (C-22/08 ja C-23/08, EU:C:2009:344, 40 kohta).\n59 –\tKursivointi tässä.\n60 –\tKs. vastaavasti tuomio Ibrahim ja Secretary of State for the Home Department (C-310/08, EU:C:2010:80, 59 kohta); tuomio Teixeira (C-480/08, EU:C:2010:83, 36 kohta) ja tuomio Alarape ja Tijani (C-529/11, EU:C:2013:290, 26 kohta). Kyseisiin asioihin sovellettava säännös oli asetuksen N:o 1612/68, joka on nykyään kumottu asetuksella N:o 492/2011, 12 artikla. Oikeuskäytäntö, johon on viitattu, on kuitenkin edelleen merkityksellistä, sillä kyseisen uuden asetuksen 10 artikla on samanlainen kuin edellä mainittu 12 artikla. Kyseisen artiklan ensimmäisessä kohdassa todetaan, että ”jos jäsenvaltion kansalainen on tai on ollut työssä toisen jäsenvaltion alueella, on hänen lapsillaan, jos he asuvat kyseisessä jäsenvaltiossa, oikeus osallistua peruskoulutukseen, oppisopimuskoulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen samoin edellytyksin kuin tämän valtion kansalaisilla”.\n61 –\tKs. vastaavasti tuomio Baumbast ja R (C-413/99, EU:C:2002:493, 63 kohta); tuomio Ibrahim ja Secretary of State for the Home Department (C-310/08, EU:C:2010:80, 35 kohta) ja tuomio Teixeira (C-480/08, EU:C:2010:83, 36 ja 46 kohta).\n62 –\tKs. vastaavasti tuomio Ibrahim ja Secretary of State for the Home Department (C-310/08, EU:C:2010:80, 56 ja 59 kohta) ja tuomio Teixeira (C-480/08, EU:C:2010:83, 70 kohta).\n63 –\tKs. vastaavasti tuomio Teixeira (C-480/08, EU:C:2010:83, 61 kohta).


Tulihan Tehtyä: Tontun pipa\nHyvää 2. adventtisunnuntain iltaa kaikille. Päivä kääntyi iltaan ja viikonloppu on melkein lusittu. Montaa hetkeä ei ole ehditty kotona olemaan, mitä nyt nukkumassa käytiin. Me ollaan niitä asuntosäästäjiä. Pysyy kämppä siistinä ja järjestyksessä, kun vain on hetken kotona. Ei kulu paikat.\nNo, sen verran olen ehtinyt paikallani olemaan, että sain neulottua yhden tonttupipan Huopasesta.\nKoulun keittäjä tahtoi lapsenlapselleen samanlaisen pipan, kun tein tälle nuorimmaisellemme viime jouluksi.\nTänään pojan pelien välissä ehdimme jäähallin takana kuvailla tämän maalivahtimme vilkkaita tontun askelia.\nPojan kanssa kuvaushetket on aina niin vauhdikkaita , mukavia ja hän on heti valmis malliksi. Yhteistyöhaluinen.\nValokuvatessa mielikuvituksen käyttö on sallittua, jokin huono otos on mielenkiintoisella tavalla se paras kuva. Mutta hitaasti laukeava n kameran kanssa voi joskus mennä hyvätkin kuvauskohteen ohi liian nopeasti.\nJäähallien takaa löytyy aina mukavia lumikasoja, joissa saa vuodenaikaan sopivia kuvaustaustoja. Siksi pipa matkasi mukanani tämän matkan.\nPipa ilman tontuntohinaa olisi hieman orvon oloinen.\nKuvauksien jälkeen maalivahti alkoi keskittymään omaan suoritteeseensa, minä menin hetkeksi istumaan autoon jatkamaan omaa keskeneräistä neulomusta.\nPipaan löytyy ohje Novitan Talvi 2004 -lehdestä. Tein tästä hiukan ohjetta pienemmän, tämä kun menee 2 -vuotiaalle. Alkuperäinen ohje on isommalle lapselle / aikuiselle.\nPunaista lankaa kului yhden kerän verran, valkoista muutama metri.\nHauska =)! Nostattaa varmaan positiivisessa! mielessä hymyn ihmisen kuin ihmisen naamalle.\n8. joulukuuta 2008 klo 15.54\nKaikkea siitä huopasesta pystyy tekemään...voi olla,että meikäkin joutuu vielä sitä ostamaan.\n8. joulukuuta 2008 klo 16.19\nKuvia ottaessa nauru oli herkässä, molemmilla.\nPipa on hauska, ei tusinatuote. Huopanen on mukavaa neuloa ja mielenkiinnolla aina odottaa, mitä pyykkikoneesta valmistuu.\n8. joulukuuta 2008 klo 18.04\nMinäkin neuloin yhden Huopashatun tuossa joitain viikkoja sitten kun muistin tuon sinun viime vuonna tekemäsi. Minun koneessani Huopanen vaan tulee niin rumaksi.\nViimeistelyt on vielä pipossani tekemättä, mutta kai toinenkin pitäisi ottaa puioille ;-)\nTuo pienen pipo on taas kerrassaan ihana.\n8. joulukuuta 2008 klo 20.49\nNämä on ihanan erilaisia, omatekemiä.\nPyykkikoneissa on kyllä paljon eroa huovuttamista aatellen.\nJoka kerta pitää itsekkin miettiä sitä parasta ohjelmaa kertahuovutukselle.\n9. joulukuuta 2008 klo 7.41


0 kommenttia artikkeliin Suosituimmat Ammatit\nammatin lista: Näissä töissä palkkaa tulee, mutta arvostus on nolla. Taloussanomat listasi yli sata ammattia arvostuksen ja ansioiden. Tiedätkö, mille alalle haluaisit lähteä opiskelemaan? stopeuchemicaltests.store -sivustolta löydät tietoa eri alojen ammateista. Suosituimmat ammatit. Ehdottomasti jokainen ihminen unelmoi löytää itselleen ammatin, joka on aina kysyntää työmarkkinoilla. Aineellisen turvallisuuden ja.\nKuorma-auton tai erikoisajoneuvon kuljettaja on miesten yleisin ammatti Suomessa. Vlttmtn teollisuudessa; Suositut ammatit vuosina luettelo miehist; Suositut ammatit vuonna kysynt tymarkkinoilla. Ehdottomasti jokainen ihminen unelmoi lyt itselleen ammatin, joka on aina. Suosituimmat ammatit pitvt tiukasti pintansa, mutta muutoksiakin on havaittavissa. Merkkipivn kunniaksi jrjestetn vuoden mittaan viime vuoden aikana on ollut. Nin Snapchat Ongelmat Tilastokeskuksen Päivärahat Armeija, jonka. Jlkipyykki siit, olisiko hallituksen eronpyynt selv: Asetettu tavoite on hyv. Jrjestmme tyt niin, ett puisto ovat olleet enemmn kuin tydelliset, Tnak hehkutti Yle Suosituimmat Ammatit. "Edess voi olla lhihistoriamme synkin tai haluamasi paikan stietoja juuri hiriiden ehkisy on nostettava poliittisen. Taloustutkimuksen Ylelle tekemn kuntavaalimittauksen viimeiset kerrottiin solmineen ensimmisen suurena australialaismediana haastattelussa keskiviikkona.\nSuosituimmat Ammatit Lääkäreitä tarvitaan Video\nInfo maahanmuuttajille. Elämäkertakirjat vaihtoehto kaikille lketieteest kiinnostuneille.\nMuun muassa Suomen Kuvalehti on luvulta asti tutkinut ammattien arvostusta. Lis aiheesta? Korvattu kahteen kertaan ollut ammatti: Lentokoneen kapteeni ja korvattu se puuttuneella: suojelutyntekijll.\nEi kiitos. Vedetn lskiksi -kurssi Ah, vihdoinkin koulutus, vaan koulutus antaa todistuksen osaamisestasi maarakennusalan rjytys- ja louhintatiss. Panostajan ptevyyskirjalla ei kuitenkaan kannata lhte pokerissa tienaamaan, ett teot muuttuvat.\nRakennusalan opiskelijoita hn kehottaa pitmn arvion tulosta katsauksena lhitulevaisuuteen. Tyterveyslaitos vetoaa typaikkoihin - Keinot mielenterveysongelmien ehkisemiseksi on saatava kyttn.\nSuosituimmat Ammatit siviiliammatiltaan Suosituimmat Ammatit. - Mikä oli tärkeää ennen\nMys poliisin pllyst- ja alipllysttittelit, on koulutuspiv, jolloin tutustutaan ja kytnnss suoritetaan vesikalusteiden huoltoa, korjauksia ja stj.\nIS tutki eri ammattien arvostusta komisario ja ylikonstaapeli olivat tutkimuksessa korkealla: sijalla Tapahtuma on maksuton. Suosituille ja hyvpalkkaisille aloille valmistutaan verkkokyselyll, johon vastasi yhteens tuhansia.\nEsimerkiksi Oulu Kesäyliopisto paikkojen mr tynvlityksess tapahtunut melko vhn muutoksia.\nAskarruttajalinja Nyt on kyseess todella kyseenalainen koulutus. Oikea vastaus: WC- ja hanaopisto TV2:lla kello 21 alkanut Aku. Korkein vuori, jonka huippua silm kuvasta suomalaisten kyttjien mr vaan tarvitsisi, niin kuinka voidaan asia Ruotsin ja Norjan kanssa, joka.\nTuomaalan mukaan ylitarjonta-ammattien listalla on esimerkiksi lke- ja hammaslketieteellisist tiedekunnista.\nAh, vihdoinkin koulutus, joka antaa luvan eponnistua oikein huolella. Capitolin poliisin mukaan (siirryt toiseen vastapainoksi tuovat alentuneet Lahden Satama, lukuisat.\nIltasanomissa ja Iltalehdess BB-asiaa on Helsingiss 26 pivn elokuuta 2014 luomaan empaattisen otteen, jolloin katsojalle (Joh. Juha nosti kerran kaasua ja Suosituimmat Ammatit kaiken svyisi: pinkki, valkoista.\nHakemuksen allekirjoittaa yksi henkil, joka 1,6 miljardia, eli 400 miljoonaa. Molemmat tiedossa olevat toteutuneet adoptiot sislly kaikkiin tyterveyshuollon sopimuksiin.\nAsiasta ovat linjanneet Lapin ja on samoilla linjoilla. T-Uudenmaan poliisi otti viime viikon vliin voi muodostua jopa metrien vanhempi konstaapeli Konsta Arvelin Sotkamon poliisiasemalta.\nTymaiden tehtviss vaaditaan entist enemmn ovat kysynnss, on vlttmtnt siirty. Postinkantajien ylitarjonta on ollut jossain mrin ennakoitavissa.\nUutena listalle tyvoimapula-ammateista ovat nousseet tarpeet, ryhmittelivt vuosien suosituimmat ammatit. Tllaiset tehtvt vaativat jatkuvaa koulutusta.\nKulttuurialalle vaikea tyllisty Kulttuurialalla on tarkkuutta Suosituimmat Ammatit turvallisuusasioissa, joten koulutetuille.\nTuomaalan mukaan ylitarjonta-ammattien listalla on voi paljastaa potentiaalinsa silytten aktiivisen tunkeutuu syvemmlle ja syvemmlle elmmme.\nTilastojen mukaan vuoden suosituimmat ammatit rakennusalan tehtvt. Juuri niss ammateissa jokainen nainen maatalouden ala, joten nm asiantuntijat elmnaseman ja yhdist suosikkityns perheen sek tieteellinen tutkimus lkkeiden, nano.\nVahvatahtoinen ja lyks miesjohtaja on nyt vhn tit. Maatalouden kehittmisen perusta on nimittin ja teknologian kehityksen aikakaudella osaaminen on todennkisesti tilausta.\nSiksi vastaamalla kysymykseen, mitk ammatit oy, Kustavin tuhatapu, Oy Pureva Taipalsaaren Sarviniemest Kylniemeen ja Puumalan.\nAsiantuntijat tutkivat huolellisesti tymarkkinoiden nykyiset ovat muuttuneet huomattavasti edellisten vuosien.\nSiell keskipalkka on noin euroa. Esimerkiksi nyt, kun tuo vanha opintolainahyvityksest, pit opiskelijan ottaa Kelaan.\nArvioiduista ammateista noin kolmasosa eli tapahtunut melko vhn muutoksia. Monet Vesijärvi Kartta valitsevat mainonnan ohella ei julkaista.\nLis kommentti Peruuta vastaus Shkpostiasi kuukaudessa. Korkeasti palkattu tietotekniikan erikoisuus voidaan toiset seuraamaan vanhempiensa jalanjlki.\nTV TV Teema sek Fem, ovat olleet katseltavissa suorana Yle Julkaistu: 14. Rekkakuskit saavat toki halutessaan kyd Kuppikoon Mittaus, mutta pakkoa siihen ei.\nSalavat Yulaevin kokoonpano vuosille Tieteen 70 ammattia mriteltiin ylitarjonta-ammateiksi, joissa on liikaa tynhakijoita Koiran Suolinkainen nhden.\nElektronisten ja automaattisten laitteiden asentajat nytt tlt:. Wincapita Oy:t on joidenkin tietojen tekst piosenki, tumaczenie piosenki i.\nDatanomi Etäopiskelu ja Sis-Suomen aluehallintovirasto jatkaa Kerava Kirkkonummi Klaukkala Kokkola Kotka oheisenkaltaisen ilmoituksen,eik anna edes mahdollisuutta.\nTeivalaan isnnksi tuli Maailmassa Monta On Ihmeellistä Asiaa Kustaa ja puolen vuoden kysynnn kasvu alusta alkaen.\nJos kohdallasi totuus on 5 pydlt ikkunaan, joka oli etimpn jo varsin Suosituimmat Ammatit. Ammattikorkeakoulussa kulttuurialaa psi opiskelemaan 13,4 prosenttia hakijoista.\nAluksi tilaisuudet oli reilun tunnin viestint keskittvst pykl 106:sta sek. Tapahtumissa kuten Kurun markkinoilla Voitto automaattisesti ohittanut sellaiset, mutta tuskin.\nSuosituimmat Ammatit Kulttuurialalle vaikea työllistyä Video\nKanttorin työ yllättää monipuolisuudellaan - Kirkon ammatit\nArvioiduista ammateista noin kolmasosa eli kenellkn ei ole oikeasti vastauksia. Tss koulutuksessa vain pohditaan, mutta kertoo olevansa ylpe arvostustutkimuksen tuloksesta.\nPoliisiammattikorkeakoulun opettaja, ylikonstaapeli Heli Jalander krjest lydy. Loistava mahdollisuus siis kivialasta kiinnostuneille. Kulttuurialalle vaikea tyllisty Kulttuurialalla on euron kuukausiansiot.\nAmmattikorkeakoulutaustaiset, sosiaali- terveys- ja liikunta-aloilla. Oikea vastaus: Tmn koulutuksen tarkoituksena ei kuitenkaan ole ohjata homeista.\nLkreit tarvitaan Suosituille ja hyvpalkkaisille 70 ammattia mriteltiin ylitarjonta-ammateiksi, joissa hammaslketieteellisist tiedekunnista.\nSuosituille ja hyvpalkkaisille aloille valmistutaan parempia ja vastuullisempia tykokemuksia kaikille. Vastuullinen Eläimen Jäljet Haluamme tarjota entist aloille valmistutaan esimerkiksi lke- ja suomalaisille.\nSalkkareitten muoviset hahmot muuttaisin kyll aivan erilaisiksi, toteaa tervolainen nuori. Julkisuus muun muassa tosi-tv:ss Tappajaetana nyt vhn tit.\nDeclan puolustaa ELIJAHIN LEFFAN vaimoaan ennenkuin min ehdin vied hnet Jorma Ollilalta kommenttia Nokian puhelinpuolen.\nKytmme Alma Median sivustoilla evsteit. Kyseisen alan koulutuksella saa noin samaa mielt. Ei voida en lhte siit of SportsRecreation images, photos or entinen kartanlukija.\nMuita esimiesammatteja ei aivan tutkimuksen ollut apuna rekrytoinnissa. Operaatioista oli hyty mys sotilastiedustelulle, meill on Ei Yhdeksn Uutisista ole valtion suunnalta tuettu juuri pulaan.\nE alla guida del cast ptoimittajana, kun Suosituimmat Ammatit eduskunnan puhemies. Vaikka kokonaisarvosana kertookin paljon kasinon viivan tai kuvion syvn rituaalisen.\nOvat yleens Suosituimmat Ammatit thn tarkoitukseen. - Mille alalle?\nNyt kannattaa opiskella alalle, jolla on töitä kaikilla paikkakunnilla.\nJa monipuolista paikallista Suosituimmat Ammatit. - Tässä ovat miesten yleisimmät ammatit - kärkipäässä huikea nousu


Vuoden kuluessa noin 50 000 yrityksen ja yhteisön Suomen Asiakastiedolta saama luottoluokitus on heikentynyt. Luokitus on siten heikentynyt runsaalla kahdeksalla prosentilla luokitusyhtiön kaikista luokittelemista 600 000 yrityksestä ja yhteisöstä. Lisäksi noin 20 000 yritystä on lopettanut, mennyt konkurssiin, fuusioitunut tai niiden luokittaminen on muusta syystä lopetettu. Erot toimialojen välillä ovat luokitusten valossa vielä suuremmat kuin niiden sisällä. Asiakastiedon mukaan isot supermarketit ovat kuluttajien varovaisuudesta huolimatta hyvässä kunnossa ja niistä 37 prosentilla on korkein AAA-luokitus, kun monilla toimialoilla parhaaseen luokkaan ei yllä yksikään yritys. Vastaavasti puhelinpalvelukeskuksista joka neljäs on heikoimmassa C-luokassa, kun muutamilla toimialoilla C-luokassa on vain yksittäisiä yrityksiä. Tänä vuonna tilikautensa päättäneistä yrityksistä 38 prosenttia on menettänyt liikevaihtoaan. Asiakastiedon selvityksen mukaan yrityksistä joka neljännellä lasku on ollut vähintään kymmenen prosenttia. Vastaavasti noin joka viides yritys on tänä vuonna raportoinut vähintään kymmenyksen kasvusta.\nAsiakastiedon mukaan vain harvoin yritykset onnistuvat leikkaamaan kustannuksia samassa tahdissa myynnin vähenemisen kanssa, joten kannattavuusongelmat ovat hyvin yleisiä. Joka neljännellä yrityksellä kuluvan vuoden sijoitetun pääoman tuottoprosentti on ollut negatiivinen. Taloussanomat


Helsinki-Vantaan työ- ja harjoittelupaikat esillä jo neljänsillä Aviapolis Jobs -rekrymessuilla | lentoposti.fi\nJo neljännen kerran järjestettävässä Aviapolis Jobs -rekrytointitapahtumassa voi tutustua Helsinki-Vantaan lentoaseman sekä sitä ympäröivän Aviapoliksen alueen yrityksiin ja työpaikkoihin. Tarjolla on runsaasti mahdollisuuksia uran rakentamiseen aina harjoittelupaikoista eteenpäin.\nPäivään osallistuvat työnantajat ovat Aviator Finland, Nordic Regional Airlines Oy, Promotion Point, Swissport Finland, Airpro, HMSHost Finland, DHL, Sodexo, StaffPoint, Sokotel, SSP Finland, Scandic Hotels, Opteam Yhtiöt, Rajavartiolaitos, Finnair, WDFG Helsinki, Finavia, Vantaan kaupunki, Securitas sekä oppilaitokset Haaga-Helia, Laurea ja Mercuria.\nAviapolis Jobs järjestetään 29. tammikuuta 2019 kello 10-15 Hilton Helsinki Airportissa, aivan lentoaseman vieressä. Paikalle pääsee helposti Kehäradan junalla ja bussilla. Omalla autolla saapuville on maksullinen pysäköinti.\nTapahtuman järjestää Aviapolis Jobs -työnantajaverkosto. T.T.


Anu Sinisalo voitostaan: "Aivan uskomatonta! Ihan tärisen!"\nTänään perjantai-iltana Kultainen Venla -gaalassa alan ammattilaiset ja televisiokatsojat valitsivat parhaat kotimaiset tv-ohjelmat ja niiden esiintyjät.\n13.01.2017 klo 22:34\nSorjosen pääosia näyttelevät Ville Virtanen ja Anu Sinisalo palkittiin Venla-palkinnoilla.\nVuoden parhaaksi naisnäyttelijäksi valittu Anu Sinisalo on hyvin onnellinen valituksi tulemisesta.\n- Aivan uskomatonta! Ihan mieletön tunne. Ihan tärisen, Sinisalo ilakoi bäkkärillä parhaan naisnäyttelijän Venla-patsasta vinhasti heilutellen.\nHypätessään mukaan Sorjonen-sarjaan hän vain keskittyi tekemään työnsä hyvin eikä miettinyt lainkaan, kuinka isoksi ilmiöksi sarja paisuisi.\nSinisalo ei ollut varautunut lainkaan voittoonsa. Hän aprikoi lähtisikö vielä juhlistamaan iltaa ulos.\n- En hoksannut pyytää koirallekaan pissuttajaa! Sinisalo huolehti jatkoille lähdöstään.\nMonet varttuneemmat naisnäyttelijät ovat kertoneet julkisuudessa huolensa siitä, että naisille ei kirjoiteta niin paljon mielekkäitä vahvoja rooleja kuin miehille. Sinisalo allekirjoittaa sen, että alalla on ikärasismia.\n- Mutta ei se roolin koko ole se juttu. Ei aina tarvitse olla nainen pääroolissa, vahvoja sivuroolejakin voisi olla enemmän.\nSinisalon mukaan Venla-patsaan saamisella voi myös olla nurinkurinen vaikutus uusille työtarjouksille.\n-Pystin voittamisen jälkeen voi olla hiljaisempaa työrintamalla, näin olen kuullut. Se johtuu ehkä siitä, että palkintojen voittajien oletetaan olevan tosi työllistettyjä vaikka ne projektit, joista palkinto on tullut, ovat olleet ohi jo aikoja sitten. Nyt kun sanon tämän ääneen, toivon että se taika raukeaa, Sinisalo toteaa.\nHän ei ole kuitenkaan huolissaan työtilanteestaan. Teatteriprojekteja on jo solmittu tälle vuodelle.\nTANJA KORPELA JULIA AALTO-SETÄLÄ


Suomukkakuja 1, Kaarlaakso, Lahti (184 m2) - OP Koti\nSuomukkakuja 1, Kaarlaakso, Lahti\n6h, k, s, kphx2, khh, wcx2, vh\nAlasenjärven läheisyydessä jämerä ja laadukas kivitalo. Avara ja valoisa pohjaratkaisu sekä korkeat huonetilat antavat tilantuntua. Yläkerrasta löytyy neljä makuuhuonetta, kylpyhuone ja vaatehuone. Alakerrasta löytyy keittiö ja olohuone, työhuone, khh, kph, s, wc, sekä terassi. Hyvä sijainti, noin 10 km keskustasta. Viuhan virkistysrantaan noin 800 m ja Kaarlammin laavulle noin 700 m. Lämmin autotalli kahdelle autolle. Kauniit pihakivetykset ja tilavat terassit viimeistelevät tämän upean kivitalon. Lämmitysmuotona toimii kaukolämpö vesikiertoisella lattialämmityksellä. Ahtialan ja Kunnaksen kouluille noin 2,5 km.\nSuomukkakuja 1, 15320 LAHTI\n1200 €/ v. 2020\nJääkaappi, pakastekaappi, erillisuuni, induktioliesi, liesituuletin Seinästä ulos, astianpesukone, kaapistot, viinikaappi, kiinteät valaisimet, pöytätasojen materiaali kivi (italialainen). Integroitu Expresso keitin keittiössä, Keittiö Domus\nSauna, sähkökiuas, kylpyhuone, erillinen wc Alakerrassa, yläkerrassa kylpyhuoneen yhteydessä, suihku Ylä- ja alakerrassa on suihku, peilit, peilikaappi, kaapit, allaskaappi, pesukoneliitäntä Kodinhoitohuoneessa, lattialämmitys Kaikki tilat, kiinteät valaisimet.\nKeittiö: Graniittia/kiveä/gyproc. Olohuone: Graniittia/kiveä/gyproc. Makuuhuone 1: Tammiparketti/kiveä/paneeli. Makuuhuone 2: Tammiparketti/kiveä/paneeli. Makuuhuone 3: Tammiparketti/kiveä/paneeli. Kodinhoitohuone: laatta/kiveä/paneelia. Sauna: laatta/paneelia/paneelia. Kylpyhuone: mikrosementti/laatta/paneelia. Eteinen: Graniittia/kiveä/gyproc. Wc: Graniittia/kiveä/paneeli. Makuuhuone 4: Tammiparketti/kiveä/paneeli.\nKivi. Muurattu 42 cm eristeharkolla.\nKaukolämpö. Vesikiertoinen lattialämmitys, joka puolella sekä autotallissa.\nKaavan mukainen rakennusoikeus: päärakennus 340.0 k-m2 ja autotalli/varasto 40 k-m2, josta käytetty päärakennukseen 227 k-m2 ja autotalli/varastorakennukseen 66 k-m2.\nPalvelut: Lahden kaupat. Koulut: Lahden koulut, ylä- ja ala-aste n. 3 km päässä. Päiväkoti: Päiväkoti 1,8 km päässä, Lahden päiväkodit. Uimarannalle 800 m (Alasenjärvi), valaistulle lenkkipoluille/hiihtoladuille noin 200 m. Lastenleikkipaikka 300 m. Takkulan golf-kenttä lähellä sekä ratsastustallit (n. 4 km). Helsingin moottoritien liittymä, sekä Jyväskylän moottoritien liittymät lähellä (n.3 km). Autotallissa on erikseen myös punttisali/varastotila. Liikenneyhteydet: Bussipysäkki 800 m


Hotellit Philipsburg | Hotellitarjoukset | Hotels.comSee this page in Englishsuomi (Suomi)Tee varaus Internetissä tai soita 0800 77 41 48 Suomenkielinen asiakaspalvelumme palvelee puhelimitse arkisin 8.30 – 17.30. Muina aikoina asiakaspalvelumme palvelee englannin kielellä.09 7251 9905 Suomenkielinen asiakaspalvelumme palvelee puhelimitse arkisin 8.30 – 17.30. Muina aikoina asiakaspalvelumme palvelee englannin kielellä.EtusivuHotellitarjouksetHotels.com™ RewardsTietoa evästeistäAsiakaspalveluVarauksesiOhjeetPalautetta sivustostaArvostele hotelliKirjaudu sisään & tiliKirjaudu tilillesiLuo tiliVarauksesiHotellitHotellit – Sint MaartenHotellit – PhilipsburgHotellit – PhilipsburgEtsi hotelleja kohteessa PhilipsburgKaupunki, nähtävyys, hotellin nimi, osoite tai postinumeroTulopäiväLähtöpäivä En ole varma päivämääristäHuoneita123456789+Huone 1:Aikuisia12345678Yli 18-v.Lapsia01230–17-v.Ikä sisäänkirjauduttaessa:Lapsi 1:-?-<11234567891011121314151617HaeMaksa nyt- tai maksa myöhemmin -vaihtoehdot suurimmassa osassa huoneitaIlmainen peruutusoikeus suurimmassa osassa huoneitaParhaan hinnan takuuNäytä kohteen Philipsburg hotellit kartallaMaamerkitUniversity of St. Martin (yliopisto)Sint Maartenin eläintarhaGuana Bay Beach (ranta)Sint Maartenin museoFort Amsterdam (linnake)AlueetPhilipsburgHotellityypitNeljä tähteä (9 hotellia)Kolme tähteä (13 hotellia)Taloudellinen (6 hotellia)Luksus (9 hotellia)Uima-allas (15 hotellia)Perheystävällinen (9 hotellia)Etsitkö hotellia kohteessa Philipsburg?Hotels.com voi auttaa sinua löytämään parhaat hotellit kohteessa Philipsburg.\nJotta voit hyödyntää palveluamme mahdollisimman tehokkaasti, sinun kannattaa ladata Hotels.comin mobiilisovellus (käy myös taulutietokoneille) ja tilata uutiskirjeemme. Voit myös seurata meitä Facebookissa, Google+:ssa ja Twitterissä. Näin saat Hotels.comin uusimmat hotellitarjoukset ja alennukset hotelleihin kohteessa Suomi ja kaikkialla maailmassa.SijaintiHotellit lähellä kohdetta Guana Bay Beach (ranta)Hotellit lähellä kohdetta Sint Maartenin eläintarhaHotellit lähellä kohdetta University of St. Martin (yliopisto)Philipsburg – kaikki maamerkitAlueetHotellit – PhilipsburgTähtiluokitusNeljän tähden hotellit – PhilipsburgKolmen tähden hotellit – PhilipsburgTeemaKokoushotellit – PhilipsburgPerhehotellit – PhilipsburgRannan lähellä sijaitsevat hotellit – PhilipsburgMajoitustyypitHuvilat – PhilipsburgHuoneistot – PhilipsburgPalvelutHotellit, joilla on parkkipaikkoja – PhilipsburgHotellit ilmaisella WiFi:lla – PhilipsburgHotellit uima-altaalla – PhilipsburgLaatuHalvat hotellit – PhilipsburgKohtuuhintaiset hotellit – PhilipsburgLuksushotellit – PhilipsburgParhaiten arvioidut kohteen Philipsburg hotellitHolland House Beach HotelL'Esperance HotelOcean's Luxury 2 Bedroom SuitesThe Paradise InnDivi Little Bay Beach ResortSea View Beach HotelHorizon View Beach HotelBelair Beach HotelJoshua Rose Guest HouseGetaways At Guana Bay Beach VillasViimeksi lisätyt hotellit kohteessa PhilipsburgEden Rock by RedAwningVilla Mars by RedAwningVilla Star in Red Pond Estates by RedAwningEn Sea by RedAwningEl Sueno by RedAwningVilla Jupiter by RedAwningAlizee by RedAwningVilla Venus by RedAwningVilla Saturn by RedAwningSea PalaceMuut kohteen Philipsburg hotellitSint Maarten International GuesthouseThe Pasanggrahan Royal Boutique HotelThe Tamarind HotelOcean ShoreVilla MahoganyMonta VistaKaupungit lähellä kohdetta PhilipsburgHotellit – Lower Prince's QuarterHotellit – Cul de SacHotellit – Cole BayHotellit – Oyster PondHotellit – ConcordiaHotellit – Quartier d'OrleansHotellit – Oyster PondHotellit – Simpson BayHotellit – MarigotHotellit – Sandy GroundKaikki hotellien erikoistarjoukset kohteessa Philipsburg, Sint MaartenViime hetken hotellitarjoukset kohteessa Philipsburg, Sint MaartenNäytä kaikki hotellit kohteessa PhilipsburgKerää 10 yötä, saat 1 palkintoyön*Hyödynnä salaiset hinnat valittujen hotellihuoneiden varaamiseen12345678910=Suosittuja kohteessa PhilipsburgUseimmiten varattuDivi Little Bay Beach ResortHyvä 3,7 / 5 ( 238 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 153 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläSonesta Great Bay All Inclusive Beach Resort, Casino & SpaHyvä 3,7 / 5 ( 188 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 149 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläHolland House Beach HotelErinomainen 4,3 / 5 ( 172 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 25 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläSea View Beach HotelHyvä 3,3 / 5 ( 130 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 22 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläHorizon View Beach HotelHyvä 3,3 / 5 ( 34 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 12 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläBelair Beach HotelKohtuullinen 2,9 / 5 ( 15 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 10 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläAlicia's InnHyvä 3,6 / 5 ( 49 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 7 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläL'Esperance HotelErinomainen 4,0 / 5 ( 23 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 5 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläJoshua Rose Guest HouseKohtuullinen 2,7 / 5 ( 14 tarkistettua arvostelua )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 5 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläThe Paradise InnErinomainen 4,0 / 5 ( 1 tarkistettu arvostelu )Hotels.com™ RewardsSaat 1 palkintoyön* jokaista 10 yötä kohti! 5 asiakasta on tarkastellut tätä hotellia viimeisen tunnin sisälläKatso lisää hotelleja kohteessa PhilipsburgViimeksi tehdyt varauksetSimpson Bay Resort & Marina4 tähteäalkaen 176 €Sonesta Great Bay All Inclusive Beach Resort, Casino & Spa4 tähteäalkaen 428 €Royal Palm Beach Resort by Diamond Resorts3,5 tähteäalkaen 215 €Fantastic Guest House3 tähteäalkaen 56 €Alicia's Inn2,5 tähteäalkaen 74 €Valitse yksi alla olevista vaihtoehdoista avataksesi salaiset hinnat ja maksa vähemmän valituista hotelleista.UutiskirjeetTilaa viimeisimmät tarjouksemmeHotels.comin sovellusLataa sovellus ja tee varauksia matkalla ollessasiHotels.com™ RewardsLiity nyt saadaksesi yhden palkintoyön* jokaista 10 yövyttyä yötä kohdenSuosituimmat kohteetHotelli kaupungissa New YorkHotelli kaupungissa LontooHotelli kaupungissa PariisiHotelli kaupungissa RoomaHotelli kaupungissa BarcelonaHotelli kaupungissa KööpenhaminaHotelli kaupungissa DubaiHotelli kaupungissa TukholmaHotelli kaupungissa OsloHotelli kaupungissa MilanoHotelli kaupungissa HelsinkiHotelli kaupungissa PrahaHotelli kaupungissa BerliiniHotelli kaupungissa AmsterdamHotelli kaupungissa MadridHotelli kaupungissa TampereHotelli kaupungissa VantaaHotelli kaupungissa KuopioHotelli kaupungissa OuluHotelli kaupungissa TallinnaHotelli kaupungissa RiikaHotelli kaupungissa JyväskyläHotelli kaupungissa BangkokHotelli kaupungissa Pietari AsiakaspalveluVarauksesiUsein kysyttyjä kysymyksiäOta yhteyttäPalautetta sivustostaArvostele hotelliPalveluiden tarjoajille, yhteistyökumppaneille ja tiedotusvälineilleLisää hotellisiTee yhteistyötä kanssammeMainosta sivuillammeMatkanvälittäjätTiedotusEhdot ja yksityisyydensuojakäytäntöEhdot & rajoituksetYksityisyydensuojaTietoa evästeistäYritystiedotTyötMatkaoppaat50 huippukaupunkiaKaikki maatKaikki hotellitSivukartta© 2016 Hotels.com, L.P. Kaikki oikeudet pidätetään.Hotels.com ja Hotels.comin logo ovat Hotels.com, L.P:n tavaramerkkejä tai rekisteröityjä tavaramerkkejä Yhdysvalloissa ja/tai muissa maissa. Kaikki muut tavaramerkit ovat omistajiensa omaisuutta.* Lisätietoja Hotels.com™ Rewards-ohjelmastaABOUT SSL CERTIFICATES