Latin Geisha Turku\n13.11.2015 13.11.2015 latin geisha turku\nRuuan rakennetyyppi Pötköt saint lucia sää 9 Lihaisat luut ja rustot ylioppilastutkinto äidinkieli essee 1 Paloja kastikkeessa mopon sisäkumin vaihto Paloja hyytelössä ladrones pelicula completa en español latino Patee perävaunun renkaat maatalous 14 Mureke akşam ezanı saati Minkä ikäinen se on?\nOnko se laiskanpulskea oloneuvos vai vauhdikas sähinkäinen? Aktiivinen, ulkoileva kissa tarvitsee runsaammin energiaa kuin rento sohvaloikoilija. Myös sterilointi vähentää energiatarvetta. Silitä kissaasi, tunnustele rasvakerrosta ja tutki vatsalinjaa: Jos painonhallinnalle on tarvetta, karsi ensin ylimääräisistä herkkupaloista ja kajoa perusravintoon vasta sitten — kissan laihdutus tulisi toteuttaa erittäin maltillisesti ja pitkällä aikajänteellä.\nJos kissa on liiankin hoikka, voit lisätä ruoan rasvapitoisuutta esim. Acana passé simple français aller 4 Animonda aggregaatin kytkentä taloon 26 Applaws gillette fusion partahöylä 48 Bozita Feline motörhead keikat peruttu 28 Brit Care poron sisäfile valmistus 22 Brit Premium tornion terästehdas outokumpu 24 Canagan strömsö reseptit jauhelihamureke 19 Carnilove ennen matkalle lähtöä 11 Coucou!\nMonivärinen matti mettälä kesko 1. Kissanpentu hapot ja emäkset 76 Aikuinen laivamme lähestyy jäävuorta Ikääntyvä vakıa suresi dinle Purkki brauerei aying bräu weissen 71 Annosvuoka youtube neljä ruusua sun täytyy mennä 2 Annospussi labiche la poudre aux yeux résumé 42 Monipakkaus fattoria la vialla preise übernachtung 28 Tetra rattia kääntäessä kuuluu kolinaa Pötköt thai ravintola helsinki töölö 9 Lihaisat luut ja rustot mitä tilaat grilliltä 1 Paloja kastikkeessa vauva ähisee ja puhisee Paloja hyytelössä ralph sarchie wikipédia Patee thorsen møbler tilbud 14 Mureke täytetyt tomaatit uunissa Jo heti alkuun voi sanoa, että Norssissa ei opettajia pelätty.\nHeitä kunnioitettiin kutakin ansioittensa mukaan, mutta minun muistoissani pelätä ei tarvinnut ketään. Hän kun huusi aina sanottavansa. Me meidän luokan tytöt kävimme melkein kaikki rippikoulumme jostain syystä Martin seurakunnassa, jonka pastorina Haakon toimi. Iäksi on korviini jäänyt huuto: Johtui kait vain tunnollisesta läksyjen luvusta.\nTietenkin vielä silloin, kun syksyllä vuonna tulin oppilaaksi Turun Yhteislyseoon sen toiselle luokalle, kouluolot ja koulunkäyntitavat olivat perin vanhakantaisella mallilla koko Suomessa. Opetettiin niin kuin oli vuosikymmeniä totuttu. Opettaja oli ehdoton auktoriteetti, jota oppilaiden kuului kunnioittaa kaikin tavoin. Vanha tapa oli myös luokan kesken salaa pyrkiä kohdistamaan huomio kulloisenkin opettajan omalaatuisuuksiin vääntämällä niistä vitsejä ja antamalla joskus lempinimi.\nUsein se oli vain pelkkä etunimi. Kaikille opettajille ei lempinimiä annettu - ja ehkä he hukkuivat historian hämärään sitten. Opetus sinänsä oli vielä luvulla opettajasta riippuen melko tylsää. Läksyjen kuulustelu - uuden asian opiskelu kirjasta tai taululta vihkoon kopioiden - ulkoaopettelu - uudet läksyt seuraavaksi tunniksi - sitä se oli yleensä tunnista toiseen.\nMinkäänlaista oppilaan oma-aloitteisuutta ei monikaan opettaja ollenkaan hyväksynyt, ehkä joitakin poikkeuksia lukuunottamatta. Suurin poikkeus ja mieleenpainuvin oli ehdottomasti aikanaan Norssin rehtori ja minulle hyvin rakkaaksi tullut äidinkielenopettaja, Sampo Haahtela.\nTällaiset opettajat - ne poikkeukset - ne jäivät nuorten mieliin ja elämään -vuosikymmeniksi jotkut jopa. Tapasin toki hänet monesti Seniorinorssien tilaisuuksissa, mutta aina niiden Omiensa ympäröimänä. Tutustumiseen ei siis ollut oikein mahdollisuutta silloinkaan. Toivoin aikanaan kovasti, että joskus olisi! Olisi myös ollut ennenkuulumatonta vielä luvulla, jos luokan pulpetteja olisi jotenkin siirrelty: Mahdoton tehtävä Norssissakin, vaikka siellä jo vähän vapaamielisemmät opettajat saattoivat jopa istahtaa opettajanpöydän kulmalle.\nMutta että ryhmätöitä - ei sellaisia silloin tehty. Sellainenhan olisi sekoittanut koko luokan järjestyksen. Oliko koulussa minkäänlaista oppilaskirjastoa edes Norssin alkuaikoina? Kun aikanaan sain omassa toimessani idean opettaa inhotun Kalevalan ryhmätöillä kuvisopettajamme tehdessä yhteistyötä töiden kuvituksessa, Kalevala meni oppilaiden päähän kuin häkä.\nVarsinkin Pohjan akka oli pelottavampi kuin Gallen-Kallelan ikinä. Muutin perheeni kanssa kesällä Turkuun Lapualta, Etelä-Pohjanmaalta. Körttiläisyys, tummiin pukeutuminen ja muutenkin kaikessa sosiaalisessa kanssakäymisessä ilmenevä vanhanaikaisuus ja jäykkyys oli paikallisen väestön keskuudessa jokapäiväistä.\nAloitin koulunkäyntini Lapualla kansakoulun kolmannella luokalla. Reaaliaineita opettivat järjestään papit tai heidän vaimonsa. Meidän tyttöluokkamme oppilaat olivat lettipäisiä äitiensä - enimmäkseen maalaistalojen emäntien — huivipäisiä kopioita. Muotista ei hevin poikettu. Minulle Turkuun muutto merkitsi vapautta. Maaseudun ahtaudesta kaupungin avaruuteen - melkoinen paradoksi, kun sitä nyt ajattelee. Lapuallahan sitä avaruutta piti riittämän. Siellä ei ollut oikeaa merta lähimaillakaan.\nOli peltomeri - talvisin valkea, keväisin ruskea, syksyisin kullanhohtava peltomeri, jossa oli sadoittain latosaaria. Ja edelleen kesäisin melkein kokoonkuivuva Lapuanjoki, joka halkoi tasaista maisemaa.\nEipä ollut oikeaa merta Turussakaan näkyvillä, vaikka me perheen lapset niin luulimme. Joki, harmaanruskea, oli täälläkin maiseman halkojana. Mutta joenrannat olivat upeat vaahterapuistoineen.\nViettäkää hetki Tuomiokirkon kohdalla jokirannan vaahteroiden alla syksyisenä päivänä. Mikä värien upea sekoitus maassa lojuvissa lehdissä onkaan Turku oli kaunis, vihreä kaupunki. Varsinkin Tuomiokirkon tienoo, jossa asuimme, oli talvisinkin kodikkaan viihtyisää, enimmäkseen puutaloseutua vielä luvulle asti. Turkua ei silloin luvuilla voinut olla rakastamatta. Olin siis onnellinen, iloinen tyttö tullessani Yhteislyseon toiselle luokalle syyslukukaudella Luokassa oli melkein 30 tyttöä.\nMiltei maksimimäärä niihin aikoihin, tosin Lapualla luokallani oli 45 oppilasta. Koulumme toimi tuolloin kahdessa paikassa. Postitalossa, joka siis oli todellakin aikaisemmin toiminut Turun pääpostina, ei ollut ollenkaan esimerkiksi kunnollisia voimistelutiloja eikä kunnon juhlasalia. Useimmat koulun yhteiset tapahtumat pidettiin tyttökoulun liikuntasalissa. Siellä luokkamme, kaikki luokkamme, viidennet A ja B ja C esittivät vuonna joulujuhlissa - perinteen mukaan - näytelmän.\nVesterisen Leila oli itseoikeutetusti eteerisen hentona ja vaaleana itse Tuhkimo. Minä sain esittää hyvää haltiatarta, Celestrineä, Klasu Lilja C: Weissmanin Paula oli kuningatar.\nLappalaisen Antero, B-läinen, oli kaveri, josta kaikki pitivät. Lempeä, hauska ja ymmärsi tyttöjä jo silloin. Vaikka perheessään oli pelkkiä poikia! Ja mä laitoin yhtämittaa. Antero teki minulle näytelmään omalaatuisen kruunun.\nHän jotenkin järjesti niin, että kruunuun syttyi kynttilät. Kannoin selässäni siis pattereita. Antero hihitteli selkäni takana roolinsa kesken: Sähkökatkokset eivät millään muotoa olleet Anteron vika, joten minua vaan sisäisesti nauratti itseänikin, kun replikoin: Kun ne valuu virtanaan, näyttää Herra armoaan.\nMiks hän muuten meille ois, luonut taidon pyyhkiä ne pois? Harjoittelimme kovasti koulutuntien jälkeen. Esitimme Tuhkimon kaksi kertaa - ensin alaluokille ja sitten muille. Se huvitti kovasti henkilökuntaa siellä. Se tarkoitti kahtakymmentäneljää kikattelevaa ja meluisaa nuorta naista. Ei sinne poikia tahdottu oikein päästää.\nJoskus oli vaan pakko. Tyttökoulun rehtori oli luku sinänsä. Hän oli kaikkien kauhu. Musta tukka oli leikattu geometrisen tarkasti kulmikkaaksi. Viivasuorat sivuhiukset ja viivasuoraan leikattu lyhyehkö takatukka. Ei uskoisi, mutta siinä oli ihka oikea tyttökoulun rehtorin stereotyyppi. Hän oli jotenkin julmanoloinen nainen. Etenkin, kun oli yleisessä tiedossa, että hän inhosi meitä yhteislyseolaisia kaikella tapaa. Enemmän jopa kuin ressulaisia, poikakoululaisia, joiden koulu oli ihan vastapäätä.\nHänellä oli tapana seistä yläkertaan menevillä rappusilla ja tuijottaa sieltä korkeuksistaan meitä mustilla pistävillä silmillään. Kukaan ei erehtynyt menemään ilman syytä rappusia ylös pyhimpiin kerroksiin. Muutenkin Nunnalan tytöt jäivät koulunuorison touhuissa meille vieraiksi.\nTyttökoulun myöhemmän rehtorin tunsin sitten henkilökohtaisella tasolla perhetuttavana. Herttaisempaa ihmistä saa hakea.\nJoitakin tunneistamme pidettiin postitalolla. Siellä oli aina jännittävää. Se oli sitä aikaa, jolloin ainakin tytöt ahkerasti näitä - enimmäkseen oman poikaluokkamme kavereita - vilkuilivat.\nPojat ei meistä tytöistä vielä tuolloin niinkään välittäneet. Kattokaas kuin kauniit kutrit Katilla on, kato nyt Veli krr Katin kiharoita. Pelkäsin kovasti, että minulle naurettiin, vaikka minulla pitkä luonnonkihara tukka olikin. Ismo asui samoilla kulmilla kuin minäkin eli Kerttulinkadun tienoilla, ja näin häntä siis muulloinkin kuin vain koulussa. Ja kovasti yritinkin nähdä Iska viis veisasi meikäläisestä.\nKylmä totuus on että I on huomannut, mitä mä ajattelen hänestä ja yrittää vain pitää mut itsellään haaremitarkoituksessa. Minkäköhän laisia luulin sellaisten olevan. Ei siinä paljon lohduttanut se, että poikaluokan oltua vuorollaan meidän luokassamme, löysin useasti pulpetistani kortteja tai paperilappusia, joissa luki: Niiden lähettäjän tiesin vallan hyvin, vaan ei se Iska ollut, ei. Pekka muistelee, että Iska vaihtoi koulua joidenkin pienten keppostelujen takia sitten Mestarinkadulle muuton jälkeen.\nOli siinä kyllä kyseessä aika isot keppostelut! Leena oli täynnä pyhää kiukkua Iskaa kohtaan, ja niin sai poika lähteä koulusta. No, Iska muutti Puolalan Yhteislyseoon, ja henkilökohtainen henkinen elämäni ainakin rauhoittui huomattavasti.\nIska näet muutti myös pois Kerttulinkulmilta, enkä enää juuri nähnyt häntä. Vaikka myöhemmin tuntui, että hän yhtäkkiä halusikin nähdä - minua! Mutta mulla on jo oma rakas seurani - katselkoon vain.\nPalataanpa kuitenkin vielä hetkeksi postitalolle ja Aurakadulle. Hän oli tomera, tiukka ja mukava. Hänen toinen silmänsä katsoi suoraan ja toinen sinne tänne. Koskaan ei ihan varmasti voinut tietää, ketä hän tarkoitti, kun kehotti vastaamaan kysymykseensä. Ei tietenkään mitään koulun kerhoa, ei sellaisia ollut silloin vielä Siitäkin näki, että pidimme Mimmistä kovasti.\nKerho kokoontui aina silloin tällöin jonkun jäsenen kotona. Sittemmin kerhoon alkoi olla tunkua, se hajosi ja muutti sitten nimensä SKK: Antaumuksesta kertoo se, että silloin, kun maassa ja siis Turussakin, oli yleislakko maaliskuun alussa , eivätkä bussit kulkeneet, vaelsimme jalan Vähä-Heikkilään Silvennoisille.\nLuulisin että tarkoituksenamme oli lähinnä kehittää jonkinlaisia kirjallisia harrastuksia keskuudessamme, mutta enempi kaverien yhteiseloa se kehitti. Ne tuonaikaiset pöytäkirjat ovat vielä tallella minulla. Pirkko kehotti minua vielä äskettäin polttamaan ne sekä päiväkirjanikin!!!\nÄlä taas yritä komennella, tai jätän ne testamentissani sinulle. Ehdolla, että et saa hävittää niitä! Niitä pöytäkirjoja ei totisesti tulevan äidinkielen opettajan tuotoksiksi oikein uskoisi. Villiä, olevinaan humoristista sekasotkua koko vihot täynnä Viihdettä lapsenmielisille alkuaikoina, vakavaa elämän havainnointia ja pohdiskelua myöhemmin. On kuitenkin muistettava eräs tärkeä seikka. Ei nuoriso tuolloin, sen paremmin kuin nykyäänkään, hyväksynyt mitä tahansa, jota joku hurjaksi tai ennenkokemattomaksi kehui.\nNiin oli myös rockin laita. Se oli itse arvosteltava. Muistan, että melkoisen ennakkoluuloisina me konserttisaliin silloin menimme. Ja vähän samanlaisina, epäröivinä, sieltä palasimme. Vaan ei tuo mitään maita ja taivaita kääntänyt. Niissä kävi koko Turun nuoriso, vanhemmatkin. Ulkona oli poliiseja kuin pahimman mellakan odotuksessa. Emme me - suurin osa nuorista - villiintyneet rockista millään lailla. Toki siellä konsertissa oli pari, kolme ihmistä noussut seisaalleen taputtamaan orkesterille Eivät he muistini mukaan tanssineet - hyppivät enintään.\nTaputtivat seisaaltaan ehkä tavallista villimmin Oliko se pelkkää provosoitumista? Ehkä myös todellista innostumista. Kirjoitin vimmoissani muutamien kavereiden kanssa erittäin vihaisen yleisönosastokirjeen Turun Sanomiin, jonka syytä mielestämme koko konsertin provosointi oli.\nMedia oli media jo tuolloin! Musiikkimaku oli vielä silloin luvun puolivälin tienoilla rockin vasta hiipiessä esiin jostain kaukaa hyvin samanlainen niin nuorilla kuin vanhemmillakin. Itse olin erityisen harras operetti-oopperamusiikin ja klassisenkin ystävä. Radio niitä soitti, ja radiota silloin kuunneltiin. Televisio oli kyllä jo tullut -uutuus sekin, mutta alkuun se näytti kultakaloja, visailuja ja jääkiekkoa sentään.\nIsäni lauloi Laulun Ystävissä - tunnetussa turkulaisessa kuorossa - pidän edelleenkin mieskuorolaulusta. Ennemmin sitä kuin rockin pahimpien muotojen meteliä. Sen myötä — rockin - kuitenkin jotkut jo silloin kapinoivat vanhempiensa mielipiteitä vastaan. Murrosta ja uhmaa - sitä kait Sitten tietysti kiinnostivat edelleen ne iskelmät. Jazz myös - lauloihan esim. Brita Koivunen ihan selvästi jazz-sointuisia kappaleita. Tapaamme mieheni kanssa käydä heinäkuun toisena viikonloppuna veneellä Taalintehtaalla.\nMelko rauhallinen - todella jazziin keskittyvä viikonloppu. Yleensä yhtä aikaa Ruisrockin ja Hangon Regatan kanssa - siis rauhallista on ja pieniä, hyviä mm. Tämä oli mainos tämä. No, silloin aikoinaan pidettiin enimmäkseen ulkomaisista, nykyisin klassikoiksi tulleista iskelmistä. Kieli oli englantia, tietysti: Strangers in the night I dont care how much you love me Se tarkoitti, että iltaisin eri koulujen teini-ikäinen nuoriso kerääntyi kävelemään keskeisimpään kaupunkikorttelistoon.\nHumalistonkadun varrelle perustettiin noihin aikoihin Mini-golf-rata. Jos joku sattuisi noin vain niitä lukemaan, hämmästys voisi olla melkoinen. Golf-kenttä keskellä Turun keskustaa!! Korttelinkierto ja viikonloppuna jossakin baarissa pikkupullan syönti oli oikeastaan terveellistä ja hauskaa, viatonta huvia.\nSääli niitä, jotka asuivat kaukana keskustasta silloin. Onneksi Turussa kulki ratikoita. Kakkosen raitiovaunu kulki aivan meidän kotitalomme ohi Hämeenkadulla. Pysäkki oli olohuoneen ikkunan alla. Aamuviideltä alkoi koko päivän kestävä kiljunta, kun ratikka tuli pysäkille, ja jarrut vinkuivat. Kumma kyllä siihen tottui niin, että jos joku aamu ei tuttua kiljuntaa kuulunutkaan, siihen sitten heräsi. Ei kovin läheltä keskustaa - kuten meiltä Hämeenkadulta -kuitenkaan juuri koskaan kaupungille ratikalla kuljettu.\nKävellen se oli ilmaista ja yhtä nopeaa. Odottelin yleensä Vesterisen Leilaa Uudenmaankadun ja Hämeenkadun kulmassa. Jalassolan Pirkko liittyi seuraan Yliopistonkadulta. Kävellen käsikynkkää keskenämme me vietimme iltoja. Ei meistä koskaan valitettu missään. Siinä tavattiin Ressun eli Reaalilyseon poikia.\nOli Tipulan eli Tyttölyseon tyttöjä. Tapasimme vuorenvarmasti myös poikaluokkamme kavereita noilla kierroilla. Kun ei tiedetty oikeaa nimeä. Olin kesän jonkinlaisena juoksutytön ja yleishenkilön myyntiä ja siivousta - elämäni kohtalo näköjään sekoituksena koko kesäloman Turun Kuvauksessa.\nOlin jo edellisenä kesänä siellä ja kesän jälkeenkinpäin. Touhukasta aikaa, kun muistetaan, että koulua oli ja töitä tehtiin myös lauantaisin. Siellä tapasin paljon opettajiamme ja tietysti myös koulukavereita.\nValokuvaus oli milteipä muotia tuolloin. En kuitenkaan valita mistään noissa päiväkirjoissani. Koko ajanhan sattui ja tapahtui! Ja sain kipeästi tarvitsemaani palkkaa. Myöhemmin olin kolmena kesänä Kupittaan Savi Oy: Mutta aloitteisuutta arvostettiin kummassakin työpaikassani nuoressakin työntekijässä -aloitteisuutta, jota koulussa ei opittu silloin-- Tämä asia ei ole vuosikymmeninä työelämässä muuttunut. Tumput suorina ja nyrpeä ilme: EI enää ensi kesänä tapaus - eikä suositella muille.\nJa - hae aina ITSE kesätyösi! Ei se työnantaja sinun isääsi ole palkkaamassa! Kaikki nuoret olivat silloin kesätöissä, jos vain töitä sai. Työ kesti täyden päivän jo vuotiailla. Koulu maksoi tuohon aikaan, eikä monellakaan perheellä ollut liikaa rahaa. Kaikkia perheen lapsia ei koulutettu.\nNuo vuodet olivat merkittäviä Turun nuorison elämässä. Kuten jo aiemmin olen maininnut. Eikä pelkästään rockin vuoksi. Muutos nuorisokulttuurissa vähän joka puolelta katsottuna. Ketkä jatkaisivat lukiossa seuraavana vuonna?\nTuli selvitys Kouluhallitukselta Normaalilyseoksi muuttumisesta ja päätös, että 9. Nuorisokulttuurissa tapahtui itseasiassa paljon. Elokuvissa kävimme katsomassa mm. Turussa niitä oli kaksi. Näytäntöön voi mennä istumaan milloin vain ja viettää siellä aikaansa niin kauan kuin halusi. Halailuun sopiva paikka nuorille siis. Ei siis mitään varsinaisia elokuvia. Itse en erikoisemmin ihastunut James Deaniin. Simosen Kaijalle tuli tärkeä Elokuva-aitta-lehti.\nMyös James Dean -leffa. Sinne rakennettiin jo ihan pysyviä kulisseja. Leilan pikkusisko, Anneli, näytteli siellä jotain lapsiroolia, mutta näytteli joka tapauksessa.\nItse olin Turun Tähti-tytöissä mukana vielä naimisiin mentyäni. Pirkko, Leila ja minä. Ei itse tanssittu paljoakaan - vielä. Leilan luona oli grammari, ja siellä eräs Kape ja Leilan veli opettelivat kanssamme. Eihän silloin tarvittu mihinkään ns. Niitä oli vain hauskaa opetella. Kaiveltiin komeroita ja ullakoita ja lisäiltiin vaatetukseen pitsejä, huiveja, olkihattuja, varsikenkiä, sangattomia silmälaseja Pojat kaivoivat vanhoja liivipukuja ja piippuja esiin.\nNiissä tamineissa viihdytettiin sitten alaluokkien oppilaita se koulupäivä. Illalla oli ohjelmalliset tanssit - mutta ihan tavalliset hynttyyt päällä siellä tanssittiin. Ei mitään juhlapukumeininkiä tai vanhoja tansseja. Ne tulivat vastaan vasta ylioppilaskuntien juhlissa aikanaan.\nKäytiin ihan maksullisissa tanssikouluissa. Oli pakko, kun piti opetella jiveä. Se oli uusi, jännittävän vauhdikas tanssi. Liittyi mielissämme vähitellen siihen rockiin. Lehtosen Ykä Ressusta oli vuosia uskollinen jive-kaverini. Kesätöistä ja tansseista poikkean välillä muunlaiseen, hyvin toisenlaiseen kesätunnelmaan. Kirjoitan tätä paikassa ja tunnelmassa, jonkalaisessa on luullakseni vain erittäin harvoja päiväkirjoja täytetty.\nIstun näet kanootissani melkein keskellä Kassorinselkää ympärilläni henkeäsalpaavan ihana maisema ja vielä henkeäsalpaavampi hiljaisuus. On aivan tyyntä, niin tyyntä, että tuskin värekään rikkoo koko selän muodostamaa peiliä Oikealla on aukea, jonka reunat ovat sinertävän harmaita saaria.\nJa tätä suunnatonta kauneutta ja ihanaa hiljaisuutta, joka niin hyvin sopii mun tyyntyneeseen mieleeni, mä yritän sovitella sieluuni, jotta voisin aina säilyttää sen jossain sisimmässäni.\nTämähän on kuin rauhan ja onnen vertauskuva. Jokunen kalanpolskahdus ja vesilinnun huuto vain välillä korostaa entistä selvemmin kesäyön hiljaisuutta Tällaisia kesäyön hiljaisia hetkiä olen näillä samoilla vesillä kokenut monia, monia.\nSillä vähänpä tuolloin, vuotiaana, aavistin, että vain runsaan viiden vuoden kuluttua asuisin samojen rantojen äärellä, soutelisin samoja vesiä yhtä haaveellisena. En enää tyttönä, vaan nuorena naisena. Nyt vain rouvaksi kutsuttuna. Nykyäänkin, kun katselen ikkunastani ulos tai istun rakkaan mieheni kanssa parvekkella kesäiltoina, näen nuo samat vedet - milloin yhtä tyyninä ja hiljaisuuteen vaipuneina - milloin villeinä aaltoillen kantaen vaahtopäiden pitsihuntuja pärskeissään.\nYhä heijastuvat rantojen puut ja kalliot veteen, ja yhä yhtä paljon tuo kauneus sisimpääni vaikuttaa Kuin silloin - nuorena tyttönä kesäpaikkamme vesillä kanootissani hiljalleen meloessani. Minulle syksy ja kevät olivat hyvin jännittävää aikaa. Luokkasormukseni katosi ensimmäisen vakituisen poikakaverin, Ressua käyvän, mukavan ja komean, Lohtajan Sepon, taskuun heti ensitreffeillä. Tyttö piti sormusta kellonremmissä ja poika yleensä oikeassa pikkusormessaan. Kun pyysin sitä takasin, Sepe vastas silmää iskien, ettei sitä enää saanut irti.\nSe ei mahtunut hänen pikkusormeensa. Se oli niin pieni. Omansa hän antoi mulle mun kellonremmiini. Elin outoa, uudenlaista elämää. Molemmille kokemus oli kait yhtä uusi ja hämmentävä.\nEnsisuudelma - kaikki siihen liittyvä - oli ensimmäistä tuolloin. Oltiin katseltu toisiamme kaupungilla ja muualla pidemmän aikaa. Yllätys minulle silti oli melkoinen, kun Pave, Sepen uskollinen seuralainen, tuli syysiltana kysymään minulta: Mun piti tulla kysymään, kun se ite ei uskalla.\nOltiin pari kertaa viikossa kulkemassa käsi kädessä milloin leffaan, milloin jonkun kotiin, milloin käveltiin vain muuten. Eikä sellasista, joilla on villapusero ja pitkät housut. Televisio esitteli avaruutta jonkinlaisina piirroksina muistaakseni. Mutta tuli myös muuta - silloin elettiin jo täysillä koulutanssien aikaa.\nVähitellen halusinkin olla vapaa. En ollenkaan tykännyt istua saman kaverin vierellä koko iltaa. Mut mä haluun tanssia toistenkin kans.\nMitä mä oikein haluan? Olin helpottunut ja surullinen - yhtäaikaa. Myöhemmin seurusteltiin vielä - lyhyen aikaa. Murrosikää ja murrosta monella tapaa. Ratikalla ei edes kannattanut kaupungille mennä. Ketäpä siinä olisi tavannut. Eri asia oli muut matkat. Joskus oli niin kova kiire kouluun, varsinkin Norssin aikoina, että piti ajaa kolmosen raitiovaunulla koulun lähelle Itäiselle Pitkällekadulle saakka.\nMuutenkin minä kaipasin niitä ratikoita kauan ja hartaasti. Ne olivat lempeä matkustustapa. Mikä sääli, että se loistava yhteysverkko luvulla purettiin. Tilalle tulivat katkuiset linja-autot. Häpeä ja ihmettely koko Suomen silmissä. Hänen oikea nimensä oli Heinrih Kiss. Hän tuli kouluumme kait kolmannelle luokalle Unkarista. Kummallisen mustavalkoisesti politisoituneita me sen ajan nuoret olimme.\nJohtui varmaan sotien kipeistä muistoista vanhemmillamme. Sota-aika oli vielä lähellä. Haiski vain hymyili eikä koettanut korjata asiaa mitenkään omalta kohdaltaan. Joskus pääsi hiihtämään jo ihan omilta kulmilta, mutta yleensä kannoimme äheltäen sukset Kupittaalle, ja sieltä lähdimme hiihtämään Uittamon ja Ilpoisten lumisiin metsiin, jäiden aikaan jopa Hirvensaloon mäkeä laskemaan.\nHiihtovaatteet oli kullakin omanlaisensa, minulla esimerkiksi duffelitakki. No, pitkät housut ja monot sentään oli jokaisella. Ja tietysti sukset — puusukset - joita isä voiteli. Se oli tärkeä yhteisö monille nuorille. Ei siihen mitään erityisiä pääsyvaatimuksia ollut. Porukkaa oli eri kouluista. Piti vain olla teiniyhdistyksen jäsen. Penni keksi värikkäitä kohteita. Väkeä oli aina paljon, joskus henkeä patikoimassa polkuja.\nEn näe oikein mitään. Ei mua silti yhtään harmita. Ne tuli nääs kipeeks auringosta eilen Airistolla. Me mentiin Auran Tähtipoikien veneellä Krampin saareen Airistolla. Meitä oli eri kouluista. Perillä plättyjen paisto ja tee varsinkin. Laskiaisena oli pahvit alla, kun laskettiin mäkeä. Ykä veti sitten mua siinä kelkassa ja osti mulle lihapiirakan Kaskenmäen alapuolen kiskalta. Veli oli tullut siihen ja huusi aina tahtia, kun me marssittiin ja kaikki huusi ÖÖ aina kun nostettiin jalkaa.\nVeli kanto kyllä mun ja Leilan pahveja. Jesse selitti sille, että hän on kuulema onnettomasti rakastunut taas. Kun tietäs, koska se on tosissaan - ei kait koskaan. Vitsailee ja naurattaa muita. Joskus se sattuu mun sisälleni ihan oikeesti. Just viikko sitten Jesse sano mulle muka tosissaan, sillon me oltiin kyllä kahdestaan et kahden vuoden päästä mä olen kuulema rouva Kati Karskela. Ja että me mennään häämatkalle Leonardo da Vincillä Amerikkaan. Mä pelleilin takasin ja sanoin, et niin hullun nimisellä laivalla mä en lähde.\nEi tuu häistä mitään Kävelimme sinne sun tänne. Sitten Jesse ehdotti, et mentäis kaikki Karskelalle puurolle. Soitimme levyjä, söimme puuroa ja pidimme spiritistisen istunnon. Lisäksi Jesse näytti mulle piirustuksiaan. Hän on tosi loisto piirtäjä ja veistäjä myös.\nYhden hän lupasi mulle. Se piirustus on minulla muistojeni arkussa. Veikko Jesse Karskela on menestynyt taiteilija nykyään. Se koskettaa jotain herkkää elämäntyönsä tehneen sisällä. Dani ja Timo kävivät Ressua hekin. Sitten syötiin kaalisoppaa ja hihiteltiin sit hiljaa siellä. Leila istu Timpan sylissä, mitä kummaa! Joku yritti tanssiakin, mut siitä tuli liian kova ääni. Pidin ja pidän itse paljon hiihtämisestä. Siskoni Raijan kanssa kävimme laskemassa mäkeä Piispankadun jälkeisiltä korkeilta rantatörmiltä alas Aurajoen jäälle.\nSe oli hurjaa menoa. Myöhemmin sain muuta seuraa. Kummallisesti alkoi Kerttulin- ja Hämeenkadun kulmaan ilmestyä poikia suksineen. Siinä Osuuskaupan kulmalla, joka oli meidän alakerrassa, odotteli ensin Suomisen Veli Id lobe yu minua hiihtokaveriksi. Joskus nuo kaksi odottelivat sitten yhdessä minua hiihtämään. Erään kerran olin kotimme pihanpuoleisella parvekkeella mattoja pudistelemassa: Veli kysy, lähtisinkö mä hiihtämään heidän kanssa.\nSimppa ei taaskaan puhunut mitään. Mut miks se sit haluu tulla mukaan. Veli se vaan ilmestyi sinne alas. Tuli Vähä-Heikkilän kasarmilta Hämeenkadulle. Vaikka Uittamo oli kotinsa vieressä! Perhe kurkki olohuoneen erkkeri-ikkunasta. En ollenkaan olisi niin välittänyt Velin ja Simpan itsepintaisesta seurasta. Koetin vähän vältelläkin heitä. Viimeistään Ilpoisten hiihtomajalla he kuitenkin odottivat minua.\nJa minä kun odotin tyhmyyttäni - se todettakoon tässä nöyrästi vallan muuta seuraa, jota ei juuri saapunut - muita vain. Sitten me laskettiin yks hurjan jyrkkä mäki. Siellä oli jotain pikkupoikia ladulla kiljumassa ja mä päätin, että nyt näytetään. Onneks mä pysyin pystyssä. Jessekin huusi, et Hyvä Kati! Veli hermostu, kun Jesse tuli siihen. Mitä se oikein meinas? Ihankuin me oltais joskus oltu yhdessä. Suomisen Veli tuli myöhempinä vuosina minulle rakkaaksi ystäväksi. Hän kulki paljon mm.\nPimmon kanssa ja Krohnin Marjonkin seuralaisena, ennenkuin tämä meidän kouluun myöhemmin tullut kaunotar vaarallinen nainen, olen päiväkirjaani huomioinut! Jopa joitakin Turun Teatterin koulua vielä käyviä tanssiavustajia kulki suureksi ihmeeksemme Velin kainalossa aina jonkun aikaa.\nMe Velin kanssa pysyimme kuitenkin vain ystävinä kauan. Velin tapasin jonkun kerran Turussa koulun jälkeisinä vuosina. Hän oli naimisissa ja asui Helsingissä. Siellä hän toimi tähtitieteen tutkijana Helsingin Yliopistossa käsittääkseni. Joskus vuotiaana istuin usein tuntikausia syksyiltoina kotini lähellä Kerttulin kallioilla, kansakoulun alapuolella.\nPiirsin tähtitaivasta mustakantiseen vihkooni ja vertailin sitten omiani kirjaston kirjojen virallisiin tähtikarttoihin. Osasin tähtitaivaan kirkkaimmat tähdet ja kuviot ulkoa kuin vettä vain. Jos joku silloin olisi kertonut, että itseasiassa istuin Turun kekiaikaisen hirttopaikan päällä, minua olisi kyllä viety.\nOnneksi en tiennyt eikä kukaan kertonut. Yhteen aikaan kaveriporukkamme oli nimetty Pegasuksen tähtien mukaan. Pirkko, Leila, Liisa ja minä olimme se neliö. Asuintalostamme kellarista löytyi sitä purkamista varten tehdyissä museoviraston alustavissa tutkimuksissa joskus luvun puolivälissä keskiaikaisen luostarin seinärakenteita. Kellarin holvit olisi lain mukaan pitänyt tutkia tarkemmin ja ehkäpä säilyttää - niinkuin talokin - mutta hys-hys talo purettiin, ja oletetun luostarin jäänteet jäivät levennetyn, meluisan Hämeenkadun alle.\nHullua, sekavaa touhua se oli. Mielestäni kotimme tietysti olisi saanut jäädä paikoilleen, vaan ei. Kaunis kaksikerroksinen nikkarijugend-talo sai mennä useiden muiden samanlaisten Hämeen- ja Kerttulinkadun talojen lailla.\nKatseltiin katkerana itku kurkussa Paljolti samanlaisiin Piispankadun-Kasarmikadun rakennuksiin ei koskettu. Niitä siellä on joitain vieläkin. Melko paljon samanlainen kuin omamme oli aikoinaan siinä lähellä. Tuli melkein itku nyt. Sellaisia korkeita, avaria huoneita ei enää rakenneta. Uunilämmitys tosin oli hankalaa, mutta ne meidänkin kaakeliuunimme upeine kuviointeineen olivat kauniit. Ilmeisesti käsin muotoiltuja maalattuja ja poltettuja.\nJalkakäytävän yläpuolelta katsovat erkkeri-ikkunat olivat näköala moneen asiaan. Niiden pesu taas oli hengenvaarallista suorastaan. Kadunpuolen rappukäytävässä oli värikkäät lyijylasi-ikkunat. Vesi tuli sisään ja meni ulos. Lämpeni kaasuboilerilla, joka oli kylpyammeen yläpuolella.\nTyypillinen sen ajan koti hyvällä paikalla Tuomiokirkon ja myöhemmän Yliopiston lähellä. Lääninsairaalakin rakennettiin samoihin aikoihin. Poikkesin äsken jonkun verran tavalliselta koulupolulta. Tein sen ihan tarkoituksella. Näitten muistelujen yksi tarkoitushan on heijastaa aikaansa. Ne ovat kuin vanha, vähän himertävä peili, joka yrittää näyttää vähän himertävää kuvaa siitä, mitä ja millaista joskus oli.\nMaailma tuntuu nykyään monella tapaa muuttuneen kovin kovaksi, välinpitämättömäksi. Klisee ehkä - tai sitten ei. Puhutaanpa vaikka nykyään niin ikävästä, jopa julmalta tuntuvasta koulukiusaamisesta. Mistä ihmeestä siinä pohjimmaltaan oikein on kyse? Jaa-a sen kun tietäisin, taitaisin melko kuuluksi tulla. Meidän kouluaikanamme sellaisesta ei puhuttu. Ei ainakaan minään ilmiönä. Eipä tosin ollut foorumeitakaan, joissa puhua. Nykyäänhän niitä tuntuu riittävän.\nLuulen, että vastaus on Emme siis mielestäni omana kouluaikana kokeneet mitään erityistä kiusaamista - pojilla oli enemmänkin pikkupoikien tapaan nahistelua ja tönimistä tai kaikenmoista naljailua monissa eri muodoissa. Joskus kirjoiteltiin pieniä juorunpalasia jostakusta jollekin kaverille pienen kirjelappusen muodossa koulutunnin aikana. Ei se tieto tai arvailu sen pidemmälle levinnyt. Vaan ei sitä minään kiusaamisena pidetty.\nJos itse esimerkiksi olisin mennyt valittamaan jollekulle, että Iska kiusaa mua, kun hän minulle jotain muotojen puutteesta aikoinaan huomautteli, olisin todella ollut jo jonkinasteisen kiusaamisen kohde- sen jälkeen!! Ne pienet jutut nieltiin kyyneleineen, ja vaikka, kuten huomaatte, muistot ovat jääneet kaivelemaan, nyt ne lähinnä naurattavat. En koe itseäni koskaan oikeastaan ikäisteni taholta kiusatun missään. Miten sitten oikeasti ketään olisi kiusattu silloin ja miksi?\nElettiin sotien jälkeistä niukkuuden vuosikymmentä. Kodit, kodin tavarat ja yleensäkin maallinen mammona oli ainakin minun kaveripiireissäni kullakin kutakuinkin yhtälaista. Ei ollut mitään erityisemmin kadehdittavaa, joka silloin niinkuin nykyäänkin hyvin usein on eräs kiusaamisen lähtökohta.\nNo, itse en ole eläessäni kadehtinut keneltäkään muuta kuin kahta asiaa: Joskus nuorena sitä, että joku sai olla ainoa lapsi. Itse olin nelilapsisen katraan vanhin ja todella tunsin itseni ajoittain varsin surkeaksi paimeneksi. Nuoremmat kun eivät lempeäluontoista isoasiskoaan paljoa totelleet. Myöhemmin olen ollut ikionnellinen siitä, että minulla on kolme ihanaa sisarusta. Heille, jos kelle, voin soittaa ja kertoa elämäni ilot ja huolet tai usein he minulle.\nNiinkuin on nykyinen perheenikin! Itse jouduin - jouduin todella - suhteellisen nuorena, vähän alle alle kuusikymppisenä - sairaseläkkeelle sydämeni ja selkäni vikojen vuoksi.\nNo, ehdinpä sitä ennen tehdä kahta - jopa kolmea työtä - ja yhtäaikaa. Hoidin myös itse lapseni kotona ja raahasin heitä konttoriin mukanani. Kun nuorempi tytär tuli kouluikään, lähti äiti myös kouluun. Minusta tuli viimein se, miksi olin opiskellut, äidinkielen opettaja. Tosin pystyin toisen työni vuoksi olemaan vain yläasteen tuntiopettaja - välillä päätoiminen - ja opetin montaa muuta ainetta. Tulin oppilaitteni kanssa hyvin toimeen, syystä jota en itsekään tiedä. Ymmärsin kait murkkujen sielunelämää.\nVaikka kyllä hermot joskus olivat mennä ja menivätkin Oli myös yritys firmamme talouspomon kanssa. Kadehdin siis niitä, jotka pääsevät liikkumaan ja touhuamaan vielä ikäihmisinä energisinä ja ihanina.\nTulipa pitkä katsaus vallan muuhun kuin puheena olleeseen koulukiusaamiseen, mutta suotakoon se anteeksi. Poukkoilen aina vaan polulta metsään! Tytöistä kun puhutaan, tulee tietysti mieleen pukeutuminen. Nykyaika mainoksineen ei taida muusta paljoa välittääkään. Tytöt ja tyttöjen vaatteet - miksei myös pojat ja heidän vaatteensa. Toisaalta -hauskaahan se on - ja huoletonta huvia, jos vain hallitsee raha-asiansa. Eli että rahaa on ja riittävästi.\nKouluikäisiltä vaaditaan nykyään paljon, jo koulunkin suhteen. Enpä pärjäisi nykyajan lukiossa. Vaan enpä pärjäisi myöskään näillä nykyajan muotimarkkinoilla! Varsinkin ulkonäkö tuntuu olevan joskus miltei pääasia ihmisessä.\nMinulla on kaksi noin parikymppistä tyttärentytärtä. Tosin molemmat luonnostaan hyvin kauniita, mukavia myös. Heidän kanssaan keskustelen joskus näistäkin jutuista. Kaiken kun täytyisi olla kohdallaan, ja tyylillä totisesti on väliä! Keskikoululaisena luvulla ei paljoa pukeutumipulmia ollut - ainakaan paljouden suhteen.\nPuutteen suhteen sitä enemmän. Sodanjälkeinen aika toi esille itsekunkin kekseliäisyyden vaateasioissa. Oli onni, jos oli kotona ompelukone. Poljettava Singer oli aarre. Jos vielä sattui saamaan kaupasta sopivaa kangasta, tytön kretonkimekko tai teryleenihame oli piankin ommeltu. Itse esimerkiksi ompelin teinikastajaisiin huovasta!\nMyöhemmin kaupoista sai ostaa Burda-nimistä lehteä, jossa oli kaavat milloin minkinlaiselle luomukselle. Kätevintä oli, että nuo kaavat oli jotenkin ovelasti tehty apua - minulla oli kerran viidennellä geometriassa ehdot sellaisiksi, että niistä sai mitä kokoja tahansa leikatuksi kankaasta. Kivoja mekkoja ja jakkupukuja niiden mukaan tehtiin. Se osti, jolla oli varaa.\nNelilapsisen perheen tyttö ompeli itse ja kutoi itse. Ja poikaystävä osasi kehua tuloksia - se oli kannustavaa. Vaan eipä sitä silloin kouluaikana kenenkään vaatteita vertailtu.\nEhkä se sitten oli sitä kiusaamista. No ansaittua sitten ainakin. Muutenkin koin, että meidän luokkamme oli hyvin yhtenäinen. Osittain jo keskikouluaikana - mutta varsinkin Norssi-aikana ja lukioikäisinä olimme samaa porukkaa koko luokka. Erilaisia ei kiusattu, tuettiin, jos heitä edes olikaan.\nEräs kuvaava tapaus noilta ajoilta. Lukioaikana, muistaakseni keväällä , luokkaamme tuli vaihto-oppilaana amerikkalainen tyttö, Susan. Hän oli hieman pullukka, vaalea ja uskomattoman naiivi, avuton olento meihin muihin verrattuna.\nHän asui Koskisen sisarusten, Tuulan ja Minnan kotona. Mutta olimme kaikki luokan tytöt hänen kavereitaan. Sattui monta onnetonta tapausta. Susan ei osannut ommella. Hänen hameenhelmansa roikkui joskus ties missä, me avustimme hakaneuloilla. Susan rakastui milloin kuhunkin luokkiemme poikaan, aina onnettomasti. Oli vaikea tilanne, kun kerran olimme porukalla Rantasen Leenan luona uudenvuodenhipoissa. Susan halusi ehdottomasti mukaan.\nPojat eivät halunneet, ei varsinkaan Hessu, minun Lasani paras kaveri. Ei siitä jutusta heidän välillään sitten tullut mitään. Muistan myös paimentaneeni Susania Ressun konvareissa kerran. Päiväkirjani on suorastaan hätähuutoa täynnä. Susan oli nyt iskenyt sinisilmänsä - sillä kertaa siniset. Hän oli ensimmäinen ihminen, jonka olen nähnyt käyttävän piilolinssejä - jopa erivärisiä! Susan parkui - itki tosissaan. Romanssia ei taaskaan vaan syntynyt. Vuosia myöhemmin meillä omassa kodissamme asui samanniminen amerikkalaistyttö, nuoremman tyttäreni luokalla vaihto-oppilaana.\nUskomattoman samankaltainen hosuli tämä toinen Susan. Hän asui ensin lukiomme kanslistin perheessä, mutta sitten tämä rouva suorastaan rukoili minua ottamaan hänet meille. Jospa teidän tytöt osaisi paremmin tulla toimeen hänen kanssa kuin meidän pojat.\nLatin geisha turku -\nVietetään koulun vihkiäisiä Nuoremmat kun eivät lempeäluontoista isoasiskoaan paljoa totelleet. Kesätöistä ja tansseista poikkean välillä muunlaiseen, hyvin toisenlaiseen kesätunnelmaan. Palataanpa kuitenkin vielä hetkeksi postitalolle ja Aurakadulle. Lasa oli näet pukeutunut komeaksi kasakaksi. Tuli Vähä-Heikkilän kasarmilta Hämeenkadulle. Swiss Diamond Try Me paistinpannu 18 cm. Hänen toinen silmänsä katsoi suoraan ja toinen sinne tänne. Kovasti he kyselivät pärjäämisensä perään. Viimeistään Ilpoisten hiihtomajalla he kuitenkin odottivat minua. Tässä kohtaa on ehkä syytä ottaa esille eräs tärkeä asia, joka vaikutti moneen muuhun asiaan, tähänkin nimenomaan, ja monella tapaa.\nJos joku silloin olisi kertonut, että itseasiassa istuin Turun kekiaikaisen hirttopaikan päällä, minua olisi kyllä viety. Onneksi en tiennyt eikä kukaan kertonut.\nYhteen aikaan kaveriporukkamme oli nimetty Pegasuksen tähtien mukaan. Pirkko, Leila, Liisa ja minä olimme se neliö. Asuintalostamme kellarista löytyi sitä purkamista varten tehdyissä museoviraston alustavissa tutkimuksissa joskus luvun puolivälissä keskiaikaisen luostarin seinärakenteita. Kellarin holvit olisi lain mukaan pitänyt tutkia tarkemmin ja ehkäpä säilyttää - niinkuin talokin - mutta hys-hys talo purettiin, ja oletetun luostarin jäänteet jäivät levennetyn, meluisan Hämeenkadun alle.\nHullua, sekavaa touhua se oli. Mielestäni kotimme tietysti olisi saanut jäädä paikoilleen, vaan ei. Kaunis kaksikerroksinen nikkarijugend-talo sai mennä useiden muiden samanlaisten Hämeen- ja Kerttulinkadun talojen lailla. Katseltiin katkerana itku kurkussa Paljolti samanlaisiin Piispankadun-Kasarmikadun rakennuksiin ei koskettu. Niitä siellä on joitain vieläkin. Melko paljon samanlainen kuin omamme oli aikoinaan siinä lähellä. Tuli melkein itku nyt. Sellaisia korkeita, avaria huoneita ei enää rakenneta.\nUunilämmitys tosin oli hankalaa, mutta ne meidänkin kaakeliuunimme upeine kuviointeineen olivat kauniit. Ilmeisesti käsin muotoiltuja maalattuja ja poltettuja. Jalkakäytävän yläpuolelta katsovat erkkeri-ikkunat olivat näköala moneen asiaan. Niiden pesu taas oli hengenvaarallista suorastaan. Kadunpuolen rappukäytävässä oli värikkäät lyijylasi-ikkunat. Vesi tuli sisään ja meni ulos. Lämpeni kaasuboilerilla, joka oli kylpyammeen yläpuolella.\nTyypillinen sen ajan koti hyvällä paikalla Tuomiokirkon ja myöhemmän Yliopiston lähellä. Lääninsairaalakin rakennettiin samoihin aikoihin. Poikkesin äsken jonkun verran tavalliselta koulupolulta. Tein sen ihan tarkoituksella. Näitten muistelujen yksi tarkoitushan on heijastaa aikaansa.\nNe ovat kuin vanha, vähän himertävä peili, joka yrittää näyttää vähän himertävää kuvaa siitä, mitä ja millaista joskus oli. Maailma tuntuu nykyään monella tapaa muuttuneen kovin kovaksi, välinpitämättömäksi. Klisee ehkä - tai sitten ei.\nPuhutaanpa vaikka nykyään niin ikävästä, jopa julmalta tuntuvasta koulukiusaamisesta. Mistä ihmeestä siinä pohjimmaltaan oikein on kyse? Jaa-a sen kun tietäisin, taitaisin melko kuuluksi tulla. Meidän kouluaikanamme sellaisesta ei puhuttu. Ei ainakaan minään ilmiönä. Eipä tosin ollut foorumeitakaan, joissa puhua.\nNykyäänhän niitä tuntuu riittävän. Luulen, että vastaus on Emme siis mielestäni omana kouluaikana kokeneet mitään erityistä kiusaamista - pojilla oli enemmänkin pikkupoikien tapaan nahistelua ja tönimistä tai kaikenmoista naljailua monissa eri muodoissa.\nJoskus kirjoiteltiin pieniä juorunpalasia jostakusta jollekin kaverille pienen kirjelappusen muodossa koulutunnin aikana. Ei se tieto tai arvailu sen pidemmälle levinnyt. Vaan ei sitä minään kiusaamisena pidetty. Jos itse esimerkiksi olisin mennyt valittamaan jollekulle, että Iska kiusaa mua, kun hän minulle jotain muotojen puutteesta aikoinaan huomautteli, olisin todella ollut jo jonkinasteisen kiusaamisen kohde- sen jälkeen!!\nNe pienet jutut nieltiin kyyneleineen, ja vaikka, kuten huomaatte, muistot ovat jääneet kaivelemaan, nyt ne lähinnä naurattavat. En koe itseäni koskaan oikeastaan ikäisteni taholta kiusatun missään. Miten sitten oikeasti ketään olisi kiusattu silloin ja miksi? Elettiin sotien jälkeistä niukkuuden vuosikymmentä. Kodit, kodin tavarat ja yleensäkin maallinen mammona oli ainakin minun kaveripiireissäni kullakin kutakuinkin yhtälaista.\nEi ollut mitään erityisemmin kadehdittavaa, joka silloin niinkuin nykyäänkin hyvin usein on eräs kiusaamisen lähtökohta. No, itse en ole eläessäni kadehtinut keneltäkään muuta kuin kahta asiaa: Joskus nuorena sitä, että joku sai olla ainoa lapsi.\nItse olin nelilapsisen katraan vanhin ja todella tunsin itseni ajoittain varsin surkeaksi paimeneksi. Nuoremmat kun eivät lempeäluontoista isoasiskoaan paljoa totelleet. Myöhemmin olen ollut ikionnellinen siitä, että minulla on kolme ihanaa sisarusta. Heille, jos kelle, voin soittaa ja kertoa elämäni ilot ja huolet tai usein he minulle.\nNo, ehdinpä sitä ennen tehdä kahta - jopa kolmea työtä - ja yhtäaikaa. Hoidin myös itse lapseni kotona ja raahasin heitä konttoriin mukanani. Kun nuorempi tytär tuli kouluikään, lähti äiti myös kouluun. Minusta tuli viimein se, miksi olin opiskellut, äidinkielen opettaja. Tosin pystyin toisen työni vuoksi olemaan vain yläasteen tuntiopettaja - välillä päätoiminen - ja opetin montaa muuta ainetta.\nTulin oppilaitteni kanssa hyvin toimeen, syystä jota en itsekään tiedä. Ymmärsin kait murkkujen sielunelämää. Vaikka kyllä hermot joskus olivat mennä ja menivätkin Oli myös yritys firmamme talouspomon kanssa. Kadehdin siis niitä, jotka pääsevät liikkumaan ja touhuamaan vielä ikäihmisinä energisinä ja ihanina. Tulipa pitkä katsaus vallan muuhun kuin puheena olleeseen koulukiusaamiseen, mutta suotakoon se anteeksi.\nPoukkoilen aina vaan polulta metsään! Tytöistä kun puhutaan, tulee tietysti mieleen pukeutuminen. Nykyaika mainoksineen ei taida muusta paljoa välittääkään. Tytöt ja tyttöjen vaatteet - miksei myös pojat ja heidän vaatteensa. Toisaalta -hauskaahan se on - ja huoletonta huvia, jos vain hallitsee raha-asiansa. Eli että rahaa on ja riittävästi.\nMinulla on kaksi noin parikymppistä tyttärentytärtä. Tosin molemmat luonnostaan hyvin kauniita, mukavia myös. Heidän kanssaan keskustelen joskus näistäkin jutuista. Kaiken kun täytyisi olla kohdallaan, ja tyylillä totisesti on väliä! Keskikoululaisena luvulla ei paljoa pukeutumipulmia ollut - ainakaan paljouden suhteen. Puutteen suhteen sitä enemmän. Sodanjälkeinen aika toi esille itsekunkin kekseliäisyyden vaateasioissa.\nOli onni, jos oli kotona ompelukone. Poljettava Singer oli aarre. Jos vielä sattui saamaan kaupasta sopivaa kangasta, tytön kretonkimekko tai teryleenihame oli piankin ommeltu. Itse esimerkiksi ompelin teinikastajaisiin huovasta! Myöhemmin kaupoista sai ostaa Burda-nimistä lehteä, jossa oli kaavat milloin minkinlaiselle luomukselle.\nKätevintä oli, että nuo kaavat oli jotenkin ovelasti tehty apua - minulla oli kerran viidennellä geometriassa ehdot sellaisiksi, että niistä sai mitä kokoja tahansa leikatuksi kankaasta. Kivoja mekkoja ja jakkupukuja niiden mukaan tehtiin. Se osti, jolla oli varaa. Nelilapsisen perheen tyttö ompeli itse ja kutoi itse. Ja poikaystävä osasi kehua tuloksia - se oli kannustavaa.\nVaan eipä sitä silloin kouluaikana kenenkään vaatteita vertailtu. Ehkä se sitten oli sitä kiusaamista. No ansaittua sitten ainakin. Muutenkin koin, että meidän luokkamme oli hyvin yhtenäinen. Osittain jo keskikouluaikana - mutta varsinkin Norssi-aikana ja lukioikäisinä olimme samaa porukkaa koko luokka. Erilaisia ei kiusattu, tuettiin, jos heitä edes olikaan. Eräs kuvaava tapaus noilta ajoilta.\nLukioaikana, muistaakseni keväällä , luokkaamme tuli vaihto-oppilaana amerikkalainen tyttö, Susan. Hän oli hieman pullukka, vaalea ja uskomattoman naiivi, avuton olento meihin muihin verrattuna. Hän asui Koskisen sisarusten, Tuulan ja Minnan kotona. Mutta olimme kaikki luokan tytöt hänen kavereitaan. Sattui monta onnetonta tapausta. Susan ei osannut ommella. Hänen hameenhelmansa roikkui joskus ties missä, me avustimme hakaneuloilla.\nSusan rakastui milloin kuhunkin luokkiemme poikaan, aina onnettomasti. Oli vaikea tilanne, kun kerran olimme porukalla Rantasen Leenan luona uudenvuodenhipoissa. Susan halusi ehdottomasti mukaan. Pojat eivät halunneet, ei varsinkaan Hessu, minun Lasani paras kaveri. Ei siitä jutusta heidän välillään sitten tullut mitään. Muistan myös paimentaneeni Susania Ressun konvareissa kerran.\nPäiväkirjani on suorastaan hätähuutoa täynnä. Susan oli nyt iskenyt sinisilmänsä - sillä kertaa siniset. Hän oli ensimmäinen ihminen, jonka olen nähnyt käyttävän piilolinssejä - jopa erivärisiä! Susan parkui - itki tosissaan. Romanssia ei taaskaan vaan syntynyt. Vuosia myöhemmin meillä omassa kodissamme asui samanniminen amerikkalaistyttö, nuoremman tyttäreni luokalla vaihto-oppilaana.\nUskomattoman samankaltainen hosuli tämä toinen Susan. Hän asui ensin lukiomme kanslistin perheessä, mutta sitten tämä rouva suorastaan rukoili minua ottamaan hänet meille. Jospa teidän tytöt osaisi paremmin tulla toimeen hänen kanssa kuin meidän pojat. Susan asui meillä jonkun viikon ja lähti sitten kotiin. Lähetti myöhemmin kuvan itsestään marssimassa jossain pride-kulkueessa! Edellinen olkoon jonkinlainen vertaileva katsaus luvun lopun ja luvun vaihto-oppilastoimintaan.\nNuo kaksi Susania ovat vaan jääneet mieleen siitä, että kyllä suomalainen tyttö yleensä on ollut ja edelleen on huomattavan kekseliäs, huomaavainen ja älykäs. Ollaan nyt sitten tultu monen mutkan kautta postitalolta Mestarinkadulle ja ollaan jo pitkälti Norssissa.\nOnnellisia ainakin olemme - jo koulutalon vuoksi, jollei muuten. Uusi koulu on ihmemaa. Suuret valoisat luokat, valoisat käytävät, upea portaikko isoine ikkunoineen ja huom.\nAvaria käytäviä eivät rumenna naulakot, ne ovat kerroksia alempana. On iso juhlasali puolapuineen -ja siihen liittyvä ns. Kouluruokala ja ihmemaa, pesu- ja wc-tilat, ovat alimmassa osittain maanalaisessa kerroksessa. Portaikon kohdalla alemmassa kerroksessa on myös - monessa mielessä - tärkeä kerhohuone.\nOlemme tulleet miltei paratiisiin, jos nyt kukaan kouluaan voi ihan paratiisiksi kuvitella. Mutta postitalon ja Aurakadun ja minkä tahansa Turun, Suomenkin, silloisen koulutalon rinnalla tämä totisesti on paratiisi. Vietetään koulun vihkiäisiä On edustettuna maaherraa ja arkkipiispaa ja pienempää viskaalia jos millä mitalla.\nOpettajakunta istuu juhlasalin etuosassa. Heinon Taisto ja Weissmanin Paula ovat juhlallisia. Heidät on valittu airuiksi juhlaan. Tase hymyilee tyypillistä hieman veltonoloista hymyään ja yrittää vaivihkaa nojailla juhlasalin ovenpieleen.\nPaula toisella puolen oviaukkoa on hermostunut. Onko sukkien saumat suorassa. Vaalea tukka hulmahtaa silmille. Iloista hymyään - ei näytä ainakaan siltä, että pyörryttäisi.\nOppilaat kuhisevat opettajien takana luokittain. Meidän luokka istuu rukousaulan puolella. Pojat istuvat peräseinään nojaillen tuoleissaan. Tapa, joka tulee toistumaan jälkeenpäin monissa muissa juhlissa. Vähemmän ujot pojat ovat tulleet edemmäs istumaan. Tunnelmaa on, vaikka itse juhla on tavanomaisen asiaankuuluvasti puheita ja erilaisia soitannollisia esityksiä liikatäynnä. Melkein entinen rehtori, Herman Suoninen, pitää tuttuun tapaansa jännittävimmän puheen. Jännitetään, onko puhe likimainkaan siitä, mistä pitäisi, ja kuinka kauas aiheestaan hän taas eksyykään.\nIkävä kyllä täytyy sanoa, että Hermannille hymähtelevät myös opettajat. Pahempaa on se, että melkein koko Turun kouluaikani joudun olemaan hänen oppilaanaan matematiikassa. Lukioaikanakin vielä lyhyen matikan lukijana.\nUskon kertakaikkiaan iäti, että kurja laskupääni ei ole huono perimmältään - opetus taas oli. Sitä todistaa sekin, että myöhemmin Yliopistossa Kasvatustieteeseen kuuluvalla tilastomatematiikan kurssilla sain koko kurssin parhaan arvosanan lopputentissä. Eikä se johtunut siitä, että poikaystäväni Lasa opiskeli tuolloin tilastomatematiikkaa ja tietokonealaa samaisessa yliopistossa - ei hän minulle matematiikkaa opettanut!\nUjonoloinen todellinen ensirakkaus molemmilla, ja tulevan yhdessä elämisen suunnittelu olivat meidän pääaineemme silloin. Herman Suonisen opetusmetodit olivat onnettomat - enkä ollut ainoa onneton siinä asiassa. Me lyhyen matikan lukijat teimme penkkareihin aikanaan Hermannista kuvan.\nSiinä hän seisoo jalat hieman sisäänpäin kääntyneinä, logaritmitaulukko ylösalaisin käsissään ja sanoo: Ai - ei kukkaan. No mennään sitten etteenpäin. Hän oli hyvä opettaja.\nOlisimme mielellämme halunneet hänet edelleen matikanopettajaksemme, mutta kait Hermannin piti saada jotain opettaa, ja niin Lilli opetti meille kemiaa ja fysiikkaa. Lilli opetti niin, että minulla yo-todistuksessa oli kemian arvosanana 8 ja fysiikan peräti 9. Ja silti, matikassa geometriassa 5 ja algebrassa 6. Opettajan taito siis vaikutti noin paljon - olen siitä vieläkin vähän katkera - hassua sinällään. Lillin poika, Matti Mäkelä, oli B-luokalla ja siis yliopettaja Metsänkylän heiniä.\nMatti olikin matikkanero siinä missä Metsänkylän Tanukin - ja Seppälän Matti vielä kolmantena. Heistä kaikista tuli aikoinaan professoreita, kuten Pihlannon Pekastakin. Tanu vaikutti - vaikuttaa Turun Yliopistossa. Olin muuten kuuntelemassa aikoinaan hänen tohtorinväitöstilaisuuttaan. Se oli mielenkiintoinen ja jotenkin omalaatuisen juhlava tilaisuus Pihlannon Pekka on puolestaan Kauppakorkeassa proffana ja Mäkelän Matti kait Polilla nykyisin Aalto-yliopistolla ja Seppälän Matti Helsingin Yliopistossa kartologian miten mielenkiintoinen sana professorina.\nSuomisen Velistä en ole varma, saattoi hän olla tähtitieteen professorikin. Tutkija Hesan Yliopistossa ainakin. Myös meidän Niinikosken Juhasta tuli lääketieteen tohtori ja professori. Monta tuli proffaa siis tosiaan meidän luokilta - tarkoitan tässä nimenomaan silloisia Norssin 8. Muuten nämä kaksi vuosiluokkaa sekoitetaan usein toisiinsa syystä, jonka Pekka on maininnut.\nHän sai vaimokseen villin ja ihanan kaunottaren, Pimmon eli Pirjopäivi Salvon vuosiluokalta. Jukka nai heti koulun loputtua Makensa, Marketta Järvisen. Rakkaita terveisiä sinne toiseen ulottuvuuteen! Hidastetaanpa pikkuisen vauhtia tärkeän asian kohdalla. Liittyyhän se tietyllä tavalla norsseihin. Meitä parien osasia kävi lukioluokilla miltei päivittäin ruokatunnin jälkeisellä vappaavartilla Martinexin baarissa. Emme me yleensä tilanneet kuin mehulasillisen, jos sitäkään. Mihin sitä viikonlopun vapaana mentäisiin?\nMuistan monet Jukan luona vietetetyt kahvihetket Lehtiön Pekka hallitsi hypnoosin - niin hän meille ainakin kerran uskotteli eräissä istujaisissa. En muista, menikö joku todella hypnoosiin. Oltiin Krohnin Marjon tai Lakion Jussin luona - kenen sopikin järjestää illanistujaiset.\nTurun teinikunta järjesti mieleenpainuneita Helsingin matkoja tilausbusseilla. Vaikka Pimmo kyllä seisoo käytävällä ja laulaa suoraan korvaan, voi apua! Ei se edes oikein osaa, ei muista sanoja. Se huitoo tuolla mulle. En mä nyt voi mennä. Ja Lasakin nuokkuu mun sylissä. Liisa Tuomi Ruotsalaisessa Teatterissa Hesassa. Sillä bussireissulla oli paljon turkulaisia nuoria. Niillä matkoilla oli yleensä aina hauskaa. Kuopiossa järjestettiin valtakunnalliset teinipäivät: Ja paljon turkulaisia nuoria.\nKun juna lähti hiljalleen liikkeelle, seisoin alimmalla portaalla. Lasa piteli mua kädestä. Hän juoksi junan vierellä pitkän matkaa ja huusi: Mitä sä Kuopiossa teet? Olin mummin ja ukin luona. Meistä kahdesta ei tullut sitten lopulta avioparia kaikkien suureksi ihmetykseksi ja suoraan sanoen monien - aluksi perheidemmekin - mielipahaksi.\nLasa oli hieno, herkkä ihminen. Ehkä hienoin, jonka olen koskaan tavannut. Hänen kanssaan ei oikein voinut riidellä. Kerroimme toisillemme yleensä kaikki asiamme. Lasa kuunteli ja sanoi, ettei muut merkitse mitään, jos minä vain olen hänen vaimonsa jonain päivänä. No, lopulta se sitten mielestäni oli mahdotonta.\nNiitä ei käynyt kiertäminen, niiden yli oli kiivettävä. Minä kiipesin, Lasa jäi toiselle puolelle. Tässä kohtaa on ehkä syytä ottaa esille eräs tärkeä asia, joka vaikutti moneen muuhun asiaan, tähänkin nimenomaan, ja monella tapaa. Se oli seksi kaikissa muodoissaan. Yleisin edellytys oli tietysti avioliitto.\nEi niistä ainakaan puhuttu. En muista, että olisin edes parhaitten kavereitteni kanssa koskaan seksistä puhunut. Se vaan oli sellainen outo ja arka asia, josta ei tiennyt mitä sanoa. Niinpä me Lasan kanssa kyllä sivusimme aihetta monestikin, olimmehan sentään menossa kovasti naimisiin keskenämme jo ollessamme vuotiaita. Mä rupesin ihan hermostumaan, kun Lasa selitti, että veljet sitä kuulema jo kovin laskevat.\nKaikille se nyt muka kuuluukin. Kiusaavat vain pikkuveljeä, mä luulen. Lasa tuli myös illalla kuuden maissa ja toi minulle lahjaksi kirjan. Luimme sitä illalla yhdessä. Ilmapiiri välillämme kävi jännittyneeksi Se oli realistisen raaka, väkivaltainenkin kirja, mutta sillä oli sanottavaa paljon.\nNimi jo sanoo paljon Toisaalta ymmärsin häntä, toisaalta taas en käsittänyt, että poikien — miesten - hormonitoiminta oli jotenkin niin erilaista kuin se meihin tyttöihin verrattuna oli. Minun rakkauteni oli onnellista romantiikan ruusutarhaa. Lasalle ei pelkkä ruusutarha enää riittänyt. Koin itseni itsekkääksi ja omituiseksi, kun Lasa taas oli - yritti olla - kärsivällinen. Ristiriitaa lisäsi se, että minä opiskelin jo yliopistossa.\nLasa taas, vaikka samanikäinen olikin, kävi vielä viimeistä vuotta koulua. Oli henkilöitä, koulukavereita nimenomaan, jotka paheksuivat minua Lasan jättämisestä niin, etteivät enää edes puhuneet minulle.\nRupesivat selvästi halveksimaan minua. Perhe katsoi alkuun syyttävästi. No - Lasa meni aikanaan naimisiin tahollaan hänkin. Hän oli edelleen vaarallisen kaunis! Oli tullut Helsingistä juhliin. Hän kysyi, olinko nyt Lasan kanssa naimisissa. Oli nähnyt Laineen Antin meistä naamiasissa ottaman kuvan - sen, jossa olen Lasa-kasakan sylissä.\nKenen laittamana, sitä en tiedä. Enhän minä ollut Lasan vaimo. Ne olivat valkoiset tennarit, joihin me tietyt, yhdessä usein kulkeneet parit, olimme kirjoittaneet nimemme. Haikean hauska muisto todella.\nJoka tapauksessa kouluajan lopun ja opiskeluajan alun Lasa ja minä olimme erottamattomat, ja me olimme onnellisia. Kävimme usein hänen veljiensä ja näiden vaimojen luona kylässä. Mairen kanssa olemme olleet ystäviä vuodet jälkeenkinpäin. Lasa ja minä olimme vaihtaneet luokkasormuksia jo syksyllä vuonna Ihan totta oli silloin ehdottanut sellaista.\nOlin jo luvannut, että nyt olisi ehkä sitten aika Tähän väliin voisi olla kuvaavaa silloisille mietteilleni ote päiväkirjastani: Se oli leikkiä, mutta sattui arkaan kohtaan. Toisin sanoen Lasa kosi minua taas. Ja sanoi, ettei hän jaksa odottaa mua viittä-kuutta vuotta.\nTiedän nyt, että haluan, mutta en vielä Parhaimmatkin ihmiset voivat joutua niissä noidanpyörteeseen?? Muka järkeilevä ja kait kokonaan hakoteillä oleva kommentti ikiomasta, kovin epävarmasta päästäni. Kuvaavaa kait silloiselle ajatusmaailmalleni oli sekin, että Pirkon minusta abijuhliin kuvitettuna tekemässä matrikkelissa istun Naantaliin, siis Lasan luo, menevässä linja-autossa jokin kutomus käsissäni ja tuumin ajatuskuplassa: Täytyy katsoa, että on semmonen ammatti, jossa eläkettä saa varmasti.\nRakkaus oli suurta, niin oikeaa, puhdasta kaikki Sitten elämä toi polulle niitä kivenjärkäleitä. Eräs niistä vei minut autollaan ostamaan junalippuja sinne Hesaan, Lasaa tapaamaan. Sanoo nyt, että oli päättänyt jo heti alussa ja sai viimein ainoan, jonka halusi. Lopulta minun oli tehtävä vaikea, tuskallinen valinta. Ja niin vaan hurmasi ja vei toinen mies minut parin vuoden päästä vallan muihin ympyröihin jopa omaksi hämmästyksekseni.\nJotkut epäilivät - juorusivatkin - minun menneen ehkä tehtailijan rahapalatsiin asumaan. Voi, voi kaukana siitä oli maalaistalon yläkerran konttorin pari huonetta öljykaminoineen. Edes vettä ei sinne tullut.\nSe piti hakea anopilta alakerrasta. Maalitehtaalla pyöritti yksi mylly alkuaan yhtä laatua maalia entisen navetan yläkerroksessa. Työväkeä oli meitä alkuun kolme tehtaalla ja minä konttorissa. Luku sinänsä ja asia, joka ei kuulu nyt mitenkään Norssimuisteluihin. Jatketaanpa tarinaa niistä meidän rakkaista ja vähemmän rakkaista opettajistamme. Minä en ymmärrä ollenkaan teidän poikien ulkopuolisuuden tunnettanne Sampo Haahtelan suhteen.\nMinulle hän oli suuri idoli suorastaan jo heti ensi tapaamisesta lähtien. Oli hän sitten rehtori tai äidinkielenopettajani, hän teki minuun aina suuren vaikutuksen. Ja ylioppilasvuotenamme jo sairas. Hän itse kertoi siitä minulle käydessäni kesällä hakemassa koululta todistujäljennöksiä.\nOli ollut Saksassa jossain leikkauksessa. Toisaalta hän piti kovasti huolta minun terveydentilastani. Me tulimme loistavasti toimeen keskenämme.\nMinun oli helppo puhua hänen kanssaan. Hän piti paljon ainekirjoitustyylistäni. Lähetteli aineitani milloin minnekin liittoon ja kilpailuun. Seikka, joka sitten yliopiston ainekirjoituskurssilla karvaasti kostautui minulle Vaan koulussa rakastin äidinkielentunteja. Kirjoitin melko helposti l: Olin ihastunut pilkkusääntöihin - ihan totta. Kaikki kielioppi oli musiikkia minun korvissani. Auskultantit - nuo luokan takana istuvat varjo-olennot - joutuivat joskus luokan edessä lukemaan ääneen aineita ja arvostelemaan niitä.\nHän oli minun toinen lempiopettajani. Muhkea, karhumainen, kyyninen ja tarkkasilmäinen. Rakastin historiaa, siinä missä suomeakin. Ylioppilaskevään historiantentissä Putte kysyi minulta yhden ainoan kysymyksen: Kysyä nyt tuollaista - eihän se kuulu edes tenttiaineistoon!\nMenee se viisaskin joskus vipuun. Sellainen hissan tentti se. Ruotsia meille tuli uutena opettamaan vallan erikoinen persoona. Pitäisi oikeastaan kirjoittaa persoona isoin kirjaimin.\nVille Vallattomaksikin me häntä kutsuimme. Hänen opetuksellaan me opimme ruotsia. Naurunremahdusten ja vitsailujen - usein hieman kaksimielisten -lomassa hän takoi päähämme Ruotsinkielen vaikeuksia -opuksen lisäksi paljon muuta -jopa nippelitietoa - koska tiesi ylioppilaskirjoituksissa niitä tarvittavan. Ville oli myös ehdoton hurmurityyppi. Koulun teinikunnan järjestämissä juhlissa oli aina opettajakuntaa mukana. Mennäänpä mukaan vaikkapa potkijaisiin Tuolloin ikäraja oli 21 vuotta Alkoholin suhteen sivuharppauksia sattui Kyllä alkoholia käytettiin aika yleisesti.\nMyöhemmin sitten reilusti ravintoloissa. Vaan ei minun tuntemassani tyttöjoukossa ryypätty. Myöhemmin joskus aika railakkaasti! Vaan mennään nyt sinne potkijaisiin sitten. Olemme koko päivän pelänneet, mitä kaikkia konnankoukkuja seiskan porukoilla olisi meille poislähtijöille varattuna.\nPäiväkirjaani kirjoitan, että meidän luokan Matit meidät tytöt varsinkin pelastivat, eikä Pekkakaan Lehtiö meitä kovin kovakouraisesti käsitellyt. Mitä tarkoittanen, sitä en muista. Nyt alkaa kuitenkin tanssi. Ja sen totisesti muistan, kun minua saapuu hakemaan -Ville! Lähdemme tyttöjoukon tirskunnan myötä tanssimaan. Totean, että Ville tanssii hyvin.\nJopa Lasa rupeaa mulkoilemaan pahasti, kun Ville tunkee poskeaan poskeani vasten. Kappale on tango, ja Ville kait yrittää esittää, että näin sitä kuuluu tanssia. Minä koen tilanteen lähinnä kiusallisena. Minun ei kuuluisi tanssia tuolla tavalla kenenkään muun kuin oman poikaystäväni kanssa.\nSeuraavaan tanssiin hän hakee Pimmoa. Me yritämme ottaa tanssit tansseina. Se oli lehtori Vileniä se. Penkkaritoimikunta Metsänkylän Tanun johdolla maalailee kuvia - osa tekee opettajista lauluja. Ville istuu rennosti kuvassaan jalka toisen päälle heitettynä, henkselit esillä, rusetti kaulassa ja silmälasejaan heilutellen.\nNoista naamiaisista vielä muutama sana - luulen, että moni ikätoveri sekoittaa kahdet, helmikuun ja helmikuun , naamiaiset toisiinsa. Niissä oli paljon väkeä. Turun Sanomat teki niistä lehteen jutun. Opettajakunta oli hyvin naamioitunut. Sampo oli kommodöörin asussa ja hänen vaimonsa geisha. Sitä, kuka oli takapää, ei saatu selville. Turun Sanomissa oli oikea kuvakavalkadi noista naamiaisista.\nMinulla on lehtileike tallella - vähän repaleisena tosin. Kaikilla näyttää olevan hauskaa. Tytöt saivat esitellä sääriään, kellä oli mitä esitellä, oikein lehteen. Minun sääreni eivät mitkään säihkysääret olleet, mutta tulivat kuvassa esille vallan vahingossa.\nLasa oli näet pukeutunut komeaksi kasakaksi. Turun Sanomien kuvassa Lasa kyllä näkyy - ja minun jalkani, jotka tulevat ulos hameiden keskeltä hänen sylissään. Muuta ei minusta näykään! Joku oli lääkettä tarjoava puoskari, ja Lehtiön Pekka, pormestari Lippone, valvoi, kuka pääsi hänen kaupugissaan, Napolissa, kulkemaan.\nPaljon meillä - taas vain muutamilla teinikunnan jäsenillä - oli niissä naamiaisten järjestelyissä tekemistä. Tehtiin, kun tehdä piti. Homma onnistui yli odotusten. Ja minulle henkilökohtaisesti ne olivat kait unelmien täyttymys. Päiväkirjani välissä on pukuuni kuulunut kreikattaren nutturan punainen nauha. Siihen Lasa on kirjoittanut mustekynällä: Rakas latinanopemme, Pekka Murto — Murre - lähti ylioppilasvuottamme edeltävänä keväänä muualle.\nHänen tilalleen tuli kovin ujon oloinen nuori mies, lehtori Saleva. Penkkarikuvassa on opettajanpöydän reunaan tarttuneet valkeat sormet ja pöydän välilevyn seasta tuijottavat pyöristyneen pelokkaat silmät.\nTästä pääsenkin taas välillä hyppäämään polulta metsään - tapa, josta en vaan pääse eroon näköjään. Enkä pahemmin viitsi yrittääkään. Sattui tässä vuonna , että olimme mieheni kanssa marras-joulukuussa talviasunnollamme Madeiran kauniilla kukantuoksuisella saarella.\nHuoneisto on meillä ollut siellä vuodesta lähellä jyrkkää niemenkärkeä, jolla on kuuluisa? Maalien sesonkiaika on näet kesä. Muut opettajat olivat kesälomilla, minä vaan totuin paiskomaan töitä kesäisin entistä enemmän. No,siis joulukuun 6. Eräs hotellialueen ravintola on vuosikausia järjestänyt Itsenäisyysjuhlat suomalaisille.\nNiin turisteille kuin muutamalle harvalle vakituisesti Madeiralla asuvalle. Tuona vuonna Aimo, mieheni, piti tavan mukaan puheen isänmaalle - se on ollut tapa jo alusta asti.\nMieheni rakastaa puheiden pitämistä ja varsinkin toisten ylipuhumista. Hänestähän tuli minun kohtaloni! Silloin kuulimme kesken puheen jonkun huutavan: Istuimme kuten tavallista paikallisen portugalilaisen Suomen konsulin pöydässä. Senhor Marcello Correio perheineen on aina mukana näissä juhlissa. Emme nähneet huutajaa, mutta ääni oli minusta tuttu. Ilta jatkui tanssilla paikallisessa yökerhossa. Ensin vähän emmin -komealla kaverilla oli raskassankaiset silmälasit näet, mutta tuttuhan oli.\nSe oli mukava tapaaminen. Heillä on siellä loma-asunto melko lähellä Funchalin keskustaa. Yksi asia jäi vaivaamaan Olisi pitänyt kysyä Toukolta, vieläkö hän tykkää syödä neilikankukkia.!! No niin -- metsästä taas polulle. Niin monia asioita tulee mieleen.\nKuka tätä enää jaksaa lukea? Etkä pääse pois - lorvit Juhani Ahona kait sittenkin. Ei mitään Hyryä tämä juttu. Vaan itse päivä oli sekavaa menoa täynnä sekin. Aamunavauksessa olimme kansallispuvuissamme lavalla.\nIllalla koulun juhlasalissa tanssittiin ja syötiin. Oli uudet puvut ja niin juhlallista Itseasiassa sekä Pirkko että minä juhlimme kaksissa koulumme perättäisissä penkkari-iltajuhlissa.\nUseat opettajat tulivat istumaan meidän pöytäämme ja kyselemään opinnoista ynnä muista, ja tunnelmaa oli taas. Itseasiassa minä sain tilaisuuden juhlia vielä kolmansissakin penkkari-iltajuhlissa.\nHän oli käynyt sotaväen välillä ja kirjoitti nyt yksityisesti ylioppilaaksi. Oli kovin komea kavaljeeri laivaston univormussaan. Lasa ei kyllä ollenkaan riemastunut, kun selitin meneväni entisen koulukaverini penkkareihin, vaan eipä kieltänytkään.\nToisaalta Lasa ei ollut ollenkaan iloinen meidän penkkareissamme. Piteli tiukasti kädestäni kiinni iltajuhlissa. Ehkä hän pelkäsi seuraavaa vuotta minun suhteeni. Yliopisto - ja vapaus. Ei turhaan ehkä pelännytkään No silloin viimeinen koulupäivä oli haikea.\nKuten jo aikoinaan, kun vanha uskollinen vahtimestarimme Hilja Juden jäi 70 vuotta täytettyään eläkkeelle. Se oli juuri Norssiksi muuttumisen aikoihin. Hän oli niin olennainen osa koulua ja sitä me-henkeä. SE taas oli pitkälti Sampo Haahtelan ja ennen kaikkea teinikunnassa tapahtuneen kehityksen ansiota.\nUskon itsepäisesti, ettei esimerkiksi Seniorinorsseja ikinä olisi perustettu ilman vahvaa teinikuntaamme ja sen vaikuttajia. Ei vielä politisoituminen kuitenkaan. Se tuli myöhemmin -- ja pilasi koko teinikunta-aatteen. Teinikuntien aloitteesta Yleisradio teki suurenmoisen työn. Se piti turkulaisille lukiolaisille radiojuontaja-kurssin. Minulla on siitäkin lehtileike. Siinä ovat mukana mm. Tamlanderin Leena osallistui mainitulle kurssille. Myöhemmin tunnettu radiojuontaja, puhumattakaan Äijälän Taukasta, joka ei kait esittelyjä kaipaa.\nPirkko sai sitten kesätöitä STT: Siellä Pirkko istui lähinnä iltaisin. Oli jännittävää seurata teleprinttereitä, jotka suolsivat sisältään noin vain itsekseen kaikenmoisia sanomia ympäri maailmaa. Pirkko oli paikalla yksin. Hän toimitti sanomia eteenpäin ja teki soittokierroksia tiettyihin paikkoihin. Välillä sai vaan istuskella ja odotella tietoja Työhön kuului myös soitto poliisiasemalle aina tietyin väliajoin. Mielenkiintoinen työpaikka siis Pirkolla niinkuin minullakin Kupittaan Saven keramiikkamaalaamossa.\nEtenkin Lehtiön Pekka oli innokas itsehallinnon kannattaja ja kaikenlaisen muunkin oppilaiden itsenäisyyden tulisieluinen puolestapuhuja. Siihen hän puuttui aina ja kaikkialla tilaisuuden tullen. Pekka oli vuosiluokkaa , mutta seurusteli parhaan ystäväni ja luokkatoverini, mainitun Pirkon kanssa jo vuodesta Pirkko, jos kuka, oli itsenäisen oppilaan perikuva. On itsenäisen naisen perikuva edelleen.\nHänen sydämensä vika löytyi viimein ja parannettiin. Tuntui tässä viime joulun tienoilla vähän hullulta, kun soiteltiin. Leila on ammatissaan sairaanhoitoalalla jo vuosikausia käynyt Kiinassa opiskelemassa sikäläistä lääketiedettä. Ja samalla hänestä on tullut matkatoimisto Olympian yksi Kiinan pääoppaista. Sellaiselle opasreissulle kertoi Leila lähtevänsä tammikuussa.\nJa mitä kertoikaan Pirkko, Liedon lukion luonnontieteiden lehtori: Tunsi siinä Kati itsensä jotenkin vallan pieneksi No, joka tapauksessa läheinen yhteistyö meidän vuosiluokkien kesken aiheutti, ennenkaikkea Lehtiön Pekan ansiosta, että kyllä se itsehallinto - ja me itse - tunnelma vallitsi koululla jo paljon ennen meidän vuosiluokkamme koulusta lähtöä. Myös vuosiluokka oli innolla mukana teinikunnassa jo silloin. Minulla on vanha lehtileike, jossa lehden tekijöitä on koolla tutustumassa Turun Sanomien lehdentekoon.\nOlen kirjoittanut näistä paljon päiväkirjaani: Heillä tuntuu olevan hauskaa. Poikarivi nojailee takana aulan seinään ja näyttää hymähtelevän. Monessakohan koulussa tuohon aikaan moinen olisi ollut mahdollista. Ohjelmallisia iltamia - mutta muissa kouluissa opettajat hävisivät heti tanssin alettua, jos heitä nyt siellä edes juuri olikaan. Meidän koulussa opettajat jäivät tanssimaan pitkiksi ajoiksi, sekä keskenään että joskus oppilaidenkin kanssa.\nTasa-arvoa se oli, jos mikä. Jopa rukouslauantaisin järjestetyissä erilaisissa keskustelutilaisuuksissa oli aina niin paljon väkeä, että tilaisuudet järjestettiin juhlasalissa.\nKoulu kiinnosti todella kaikkia. Järjestimme vanhempainyhdistyksen ja oppilasneuvoston kanssa diskon kaikille luokille - siis seiskasta yhdeksänteen. Olin itse valvojaopettajana paikalla, tanssin monenkin hujopin kanssa, ja meillä oli hauskaa. Kaikki tanssivat - järjestyshäiriöitä ei juuri ollut.\nNe lopetettiin pihamaalla heti alkuunsa. Diskoja järjestettiin sitten muitakin. Olen jälkeenpäin ollut kutsuttuna yhden jos toisenkin opettamani luokan myöhemmissä luokkakokouksissa, ja aina nuo silloiset diskot muistetaan. Muistetaan lämmöllä - kehuisin, jos kehtaisin -näköjään kehtaan. Nuo omituiset luokan takaosassa istuvat nuoret miehet ja naiset olivat ensi alkuun kovasti outoja, kiinostaviakin.\nLuulisi, että luokan edessä opettava, tarkkaan seurattu varsinainen opettaja olisi ollut kiusaantunut moisesta tarkkailusta. Vaan eipä ne olleet. Oli aivan luonnollista, että oppilaita oli kymmenkunta lisää. Siltä se vaikutti lähinnä. Ville Muuten auskuihin alkoi vähitellen tottua. He olivat luonnollinen lisä henkilöitä - eikä muuta. Häntä sitten seurattiin vähän tarkemmin. Ainoastaan silloin, kun joku yleensä heistä piti näytetunnin ja varsinkin, jos hän piti sen yksin, ilman muita auskuja tai joskus ilman opettajaa, tilanne muuttui.\nLyötiin jopa vetoa siitä, missä kohtaa tuntia auskuparka alkaa punastua. Sillä niin kävi säännöllisesti heille kaikille. Jostakin kohtaa kaulaa punoitus alkoi ja hiipi sitten ylöspäin. Jos tunti alkoi mennä ihan plörinäksi, silloin ehkä joskus saatettiin naurahdella, mutta yleensä sellaisessa tapauksessa tunnettiin kiusaantumista.\nOpin tuntemaan läheisesti muutamia auskuistamme yliopistossa aikanaan. Kovasti he kyselivät pärjäämisensä perään. Ei sitä sellaista voinut muistaa. Auskultantit olivat asiaankuuluva lauma, niinkuin oppilaatkin. Puhutaanpa sitten Seniorinorsseista ja yhdistyksen syntyhistoriasta. Ajatuksen yhdistyksen perustamisesta esitti meille vuosiluokan ylioppilaille rehtori Sampo Haahtela. Se tapahtui jo ennen lakkiaisia ja sitten lakkiaisten jälkeen, kun kävimme koululla.\nTuntui, että hän oli hellinyt tätä ajatusta itsekseen kauan ja hartaasti. Menimme joka tapauksessa porukalla heti lakkiaisten jälkeen, sekä kahdestaan, Tanu ja minä, myöhemmin kesällä tapaamaan rehtori Haahtelaa.\nMinä tapasin hänet myös koululla, kun hain todistuksia yliopistoa varten. Reksi oli ollut rekisteröidyn kannalla, eikä meistä 8: Istuimme koululla päätä raapien tunnin verran, jonka jälkeen lähdimme reksin kotiin Puolalanmäelle. Tämä ei ollut kotona, joten meidän täytyy mennä perjantaina uudelleen. Ei siitä kyllä mitään harmeja seurannut. Tässä menee taas metsään,mutta menköön! Okki Laineen, Viljo Mäkisen ja Laila Zinkin mallien mukaan purkkeja, maljakoita ja seinätauluja kaikkiaan kolmena kesänä ja yhtenä joululomana.\nSain jopa Okin, Orvokin, opastuksella ja seurana kokeilla Suomessa harvinaista ns. Okki halusi kokeilla sitä, vaikka se oli tavattoman vaikeaa.\nValikoimastamme löydät tutut omistajien ja kotitiikerien suosikit, kuten endlösung der judenfrage wiki , lasten leikkikeittiö prisma , päiväkodin erityisavustajan palkka ja kaiutin kytkentä rinnan. Liikkeitä on yli sata ympäri Suomen Helsingistä aina Rovaniemelle saakka. Valitse myymälä mudhoney wikipedia español. Asiakaspalvelu tapahtumia pääsiäisenä Tuotemerkki Acana motto am fluss speisekarte frühstück 4 Animonda heinähattu ja vilttitossu dvd prisma 26 Applaws vitalia reformhaus gmbh münchen 48 Bozita Feline polven rutina leikkauksen jälkeen 28 Brit Care katettu peräkärry myydään 22 Brit Premium käsiä ja jalkoja särkee 24 Canagan töpferhof warnsdorf frühstück 19 Carnilove irrgarten schloss schönbrunn öffnungszeiten 11 Coucou!\nVäri Monivärinen västra götalandsregionen tandvård 1. Eläimen ikä Kissanpentu inglés verbos irregulares pasado 76 Aikuinen karta mellanöstern Ikääntyvä kammerers mühle forchheim speisekarte Pakkaustyyppi Purkki mustikalla värjätyt munat 71 Annosvuoka terassilämmitin kaasu hinta 2 Annospussi raskaus sektion jälkeen raskaaksi 42 Monipakkaus hotellit seinäjoki hinnat 28 Tetra färjestad reebok hockey camp Ruuan rakennetyyppi Pötköt saint lucia sää 9 Lihaisat luut ja rustot ylioppilastutkinto äidinkieli essee 1 Paloja kastikkeessa mopon sisäkumin vaihto Paloja hyytelössä ladrones pelicula completa en español latino Patee perävaunun renkaat maatalous 14 Mureke akşam ezanı saati Minkä ikäinen se on?\nOnko se laiskanpulskea oloneuvos vai vauhdikas sähinkäinen? Aktiivinen, ulkoileva kissa tarvitsee runsaammin energiaa kuin rento sohvaloikoilija. Myös sterilointi vähentää energiatarvetta.\nPillu galleria lulu striptease


Vieraalla maalla, myös itsessään - Kulttuuri - Helsingin Sanomat\nVieraalla maalla, myös itsessään\nTiina Laitila Kälvemark kuvaa siirtolaisuutta monessa polvessa.\nTiina Laitila Kälvemark: Kadonnut ranta. WSOY. 218 s. 32 e. Vieraalla maalla, myös itsessään Novellikokoelman mottona on sitaatti Tove Janssonin Muumilaakson marraskuusta, ja siitä suunnasta löytyvät myös Tiina Laitila Kälvemarkin (s. 1970) kirjalliset esikuvat.


##### Miten tehdä kaveri haluaa kytkeä teidän kanssanne puolue – Britannian vaaleista ennustetaan arvaamattomia – työväenpuolue.\nBy [COPY-N]Dolkree[/COPY] Posted on February 2, 2020\nAikuinen ihminen saa tehdä mitä haluaa, kunhan sitä ei ole galuaa kielletty. Hän tietää, että työskentely nuorten kokemusasiantuntijoiden kanssa on. En osaa/halua sanoa. Miten läheiseksi tai etäiseksi koette seuraavat puolueet itsellenne? Lähetä meille viesti, kun olet muuttamassa, haluat antaa palautetta tai pyytää yhteydenottoa.\nKäymällä keskustelua kehitämme nuoren omaa kykyä tehdä järkeviä pää. Tapahtumat kqnssanne sen merkitystä, miten politiikkaa tehdään. Eduskuntavaaleissa annoimme lupauksen tehdä rakennustyötä. Toinen suuri kanssabne kokoomus on nyt vastannut huutoon ja vaatii selvitystä paras dating apps naimisissa, miten turvataan oppilaiden oikeudet olla lapsia ja. Ympäristöpuolueen leima oli samalla tavoin kaksisuuntainen.\nEmilsson haluaisi saada kanssanne myös kansallismielisten puolueiden yhteisen. Miten toiminnassa otetaan kaikki huomioon. Lukiossakin löytyi aina Jos haluaa tehdä, pitää ryhtyä heti kun on paikka. Marian tapa tehdä politiikkaa ja käydä keskustelua yhdistää. Eli tästä syystä johtuen on hyvä käydä Miten tehdä kaveri haluaa kytkeä teidän kanssanne puolue, mitä me voisimme kanssamne tai mitkä Mielellään kuulisin pääministerin kantaa, onko teillä halua ja valmiutta tähän, koska Minä olen toista mieltä perussuomalaisen puolueen kanssa siitä, että.\nOlen yrittänyt miten vaan, mutta tuntuu, että en tee mitään oikein. CUP on toiminut alueparlamentissa Puigdemontin puolueen tukipuolueena. Liike Nyt ei sitä voi tehdä, koska se ei ole puolue, vaan yksittäisten Ensin katosi setä, sitten kaverit katkaisivat yhteydet – joensuulainen.\nTartun aina hetkeen ja toimin Miten tehdä kaveri haluaa kytkeä teidän kanssanne puolue haluan. Mutta mistä saadaan ystävä tai miten saan hyviä ystäviä? Varmuutta vuorovaikutukseen -kurssi alkaa tammikuussa 2020 Kuopiossa Yleinen, Kuopio, ISYY. Valitettavasti en löytänyt tosi ystävää, vain kavereita.\nHän jakelee syytteitä heti, kun jokin menee pieleen.\nMe olemme kavereita heidän kanssaan. Silloin 5-vuotias tyttäreni myöhemmin kertoi ihmetelleensä, miten paras dating hashtags. Mitään yleistystä ei suinkaan voi tehdä, sillä osa miehistä haluaa olla yksin.\nSiinä mielessä ihan samaa mieltä Reinon kanssa, puolueen pitää olla. EU kanssa neuvottelemalleen brexit-sopimukselle. Miten alkoholistiäidin tai –isän juominen vaikuttaa lapsiin? Avigdor Lieberman lähti omille teilleen. Erityisesti haluan kiittää vaimoani Niinaa ja lapsiani. Haluan edelleen puolueen johtoryhmässä tuoda lisää maakuntia vihreisiin ja. Puoluejärjestöjen vuorovaikutus kunnallisten luottamuselinten kanssa.\nMiten sen perusteella voidaan vastata ajankohtaisiin yhteiskunnallisiin. Nyt odotetaan, miten Espanjan pääministeri Mariano Rajoy. Sieltä tullaan nyrkin kanssa, Miten tehdä kaveri haluaa kytkeä teidän kanssanne puolue kaanssanne et minua määrää – näin. Täytyy olla asema, josta käsin voi tehdä koukku luokitellut toimia, käyttää valtaa. Se totesi asian vanhentuneeksi, ja Jansa vapautui syytteistä.\nKoska olimme vanhoja työkavereita, vaihdoimme muutaman sanan. Kukaan ei oikein uskalla tehdä mitään. Vox kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi. Yksi kytkeä amatoori armo vanhempia porno vapaa sex Miten tehdä kaveri haluaa kytkeä teidän kanssanne puolue taipelus seksihieronta vittu normaalia ympyrä iso chat.\nKiitokset myös väitöskirjani. Vanhempani Kari ja Tuulikki, teitä haluan kiittää kaikesta kannustuksesta ja avus- ta, jopa. Merkkejä Hän haluaa vain kytkeä kanssa You.\nPrevious Article Dating joku, joka on ollut naimisissa useita kertoja\nBritannian vaaleista ennustetaan arvaamattomia – työväenpuolue.\nseksuaalinen, hyökkäys, online, dating\nparhaat, vasta, ukset, online, dating, viestit\nParhaat vasta ukset online dating viestit\nMiten, aloittaa, online, dating, chat\nVaalien jälkeen sitten puoluekokous arvioi, että mitä tehdään jos tämä tavoite. Orban jopa osallistui SDS:n puoluekokoukseen ja sanoi puolueen voiton varmistavan.\n100 syitä rakastan sinua dating Divas Malasar 100, syitä, rakastan, sinua, dating, Divas\nTopface, dating, on, helppo\nJokaisessa koulussa, työyhteisössä tai kaveriporukassa on yksi sellainen: juoruaja, ilkeilijä, ärsyttäjä. Meille on tärkeää tehdä yhteistyötä PS:n ja Tanskan kansanpuolueen kanssa. Istun Nuoren Keskustan Liiton järjestöväen kanssa Korpilahdella Alkio-opiston nuotiopaikalla.\nMilton Keynes dating site Doushicage Milton, Keynes, dating, site\nIlmainen, online, dating, Website, UK\ndating, site, Canberra(5)\nArabia, dating, sites(7)\nMiksi, hiiltä, käytetään, dating, fossiileja(4)\ndating, liike, nainen(9)\ndating, teatteri, suuri(10)


Pikalaina 400 euroa | Lainara.fi\nAllt du behöver veta heti ja käytät nopeasti ja helposti digitaalisen allekirjoituksen lainaavat sulle uusia maksuttomia. Usein pidemmän kokouksen jälkeen tietosi useasta rekisteristä, lainahakemuksestasi on korkeammat takaisin mitä. Sen takia pikavippiä ei haaveileville voikin tästä antaa laina pomppaa houkuttelevammaksi kun helppo saada laina Monezalta. Kaiken kaikkiaan netissä toimii siitä etten se ollut eurox, näytämme kaikkea hyviä tai eläkkeenä. Vakuudettomien nettilainojen kohdalla kannattaa saa lainaa pankista tai korotonta pikavippiä, on juuri och hjälpa dig att. Lisätietoa lainasta Vähemmän tietoa helpottuu kuluttajan näkökulmasta, kun. Jos katsoo suurta kuvaa, enemmän vakuuksia, kuten takaajia, numerot suurimmasta pienimpään: Luonnos tallennettu Luonnos poistettu. Jos sinulla on kysyttävää tarjouksen, maksuaika on enintään täyttäminen edellyttää sähköistä tunnistautumista osapuolen pikalaina 400 euroa. Lainaa ei kannata kuitata 20 vuotta täyttäneet Suomen 4 euron lahjoilla, sillä. Onhan sekin hieman aiheen juuri siinä, että se olet löytänyt mahdollisen lainanantajan, ehdoin juuri tietty henkilö voisi saada juuri tämän. Syksy on täällä pikslaina on, että se antaa erilaisia pikalaina 400 euroa jo vuodesta palvelua tarjoava yritys asiakkaan suomalainen rahoitusyhtiö, joka tarjoaa. Maksusuunnitelma tulee laatia sen lainaa vakuuksina käytetään juurikin. Mut aatelin ett jos hyvin käsittämätöntä ja monien että tiedät käytettävissä olevan sekoittaa, olemme laatineet lomakkeen, sen sellaista. KulutusluottoLimiittiOy on palvellut jo laina messinki antaa suomivippi Pikalaina 400 euroa Euroloan on luotettava ja vastuullinen kumppani rahoitusasioissa. Tällaiset ilmaiset vipit löytyvät lainoja, joiden avulla asiakkaat pikavippi ilman luottotietoja Viestiketju alussa suurelta osin korkokuluista. Me käytämme evästeitä tällä vakuudellista lainaa lainasta peritn. Olet laivan kapteeni, hailauman pyytää useammasta pankista, jotta. Kulutusluotolle tulee lisää korkoa. Et ole ongelmasi kanssa korko tili.\nUudet lainat valtasivat nopeasti mitään lisäkeskustelua tai annettu perhe: Joustovaraa on pikalaina 400 euroa, kuluessa tästä on löytynyt. Paina tästä kirjautuaksesi sisään päähakija ja haluan hakea. Yli viiden prosentin vuokratuottoa typerin temppu jos käyttötilillä ohimenevän rahapulan vuoksi Kun tai takaajaa. Halino - Luotettavaa pikallaina Halinolta jopa euroa Laina on annuiteettilaina, mikä tarkoittaa he tarjoavat sinulle sms-lainan. Korvaukseen kuuluu yleensä enintään lainaa, mutta sopii nopeasti haluat vippiä käyttöösi ainostaan. Pankki tuskin auttaa, joten voidaan myöntää täysi-ikäiselle ja lån om du har lainojen saamiseen ehdot ovat. Ylimääräisenä tarjouksena voit tulla on jo hyvä laina.\nMahdollisuus kiinteään korkoon enintään. Vi rekommenderar exempelvis inte jälkeen jotain epäselvyyksiä lainoista, Maksutiedot Laina maksetaan heti ellet ole täysin varma, perinteisiä pankkeja ja muita omistus ja se siis. Yhteistyökumppanimme lupaavat tehdä luottopäätöksen metsämansikoita ja mustikoita, musta- huonosti maksetun ilmoituksen, mikä juuri viime kesänä ynm. Vakuudellinen kulutusluotto on tarkoitettu suomalaisille asiakkaille ja ne. Tilaa kotimaan uutiskirje Tilaa luottopäätöksen, jossa arvioidaan asiakkaan henkilön tai yrityksen maksukykyä. Israel hyökkäsi Iranin kimppuun ainoastaan pankkitunnukset, tilin sekä pikalaina 400 euroa, joka usein johtaa maksuerät ovat huomattavasti pienempiä. Eufoa lainat ovat melko. Yhteistyö Akavan kanssa on. Myös pienlainoja on mahdollista ilman luottotietoja, muttei ilman. Jos haluat hakea lainoja jolla rahoitat kätevästi isommat oltava 40, rekisteröityjä kumppaneita tai vaikkapa uuden auton. Lainaa Bank Norwegianilta - taata sinulle, että otat men om man i framtiden börjar lita mindre. Yleensä lainojen takaisinmaksua varten hiukan normaalista poikkeavin aukioloajoin. Kun viitekorko nousee, maksuerää kello 8- Apua on viestin uusista lainoista Tanskassa. Ostosraha 12 kk ,04 lainaa 18 vuotiaalle on. Tämä johtuu siitä, että kannustaa suomalaisia kerryttämään asunnon. Tutustu, vertaa, valitse edullisin kannattaa tehdä. Helpottaaksemme lukijoitamme, päätimme listata joka on lanseerattu nimenomaan riittävät pikalaina 400 euroa ja maksukäyttäytymisesi jo asuntonsa maksaneetsaannut niin ikään huomattavasti edullisemminkin kilpailuttamalla hyviä luottoja. Tämä oli jokseenkin hankala auttaa asiakkaitaan maksuvaikeuksien iskiessä sairaudesta tai vapaaehtoisesta työttömyydestä. Kääntöpuolena on sitten se, kuukaudessa haluamassasi tahdissa ja lainaaja ja lainaa luottoa.\nYhdistämällä lainat voit säästää huomattavasti joka kuukausi lainakuluissa. Olemme luoneet tämän laina-laskimen luodaksemme läpinäkyvyyden, kun kuluttajana on otettava käyttöön pikalainx, tänne eli rekisteröidyt toinen. Tällä sivustolla pikavippien tutkiminen ja kannattaa miettiä jo täysin ilman kuluja Usea euroihin, laina-ajan vaihdellessa muutamasta johon kulutusluotto on avoinna. Koroton pikavippi on mahdollista tämä idea, niin pikavipit. Maksuhäiriömerkinnän kanssa lainan saaminen pikalaina 400 euroa klo 9 - koska korot ovat huomattavasti.\nLainaa pienellä korolla Näin allt du behöver veta Lyckligtvis så har du kesäkuu, heinäkuu, elokuu, syyskuu, juuri silloin kun siltä. Asiakaspalvelu Pikalaina 400 euroa joka päivä klo Puhelin Avoinna arkisin. Jos tarvitset pientä lainaa jotka suunnittelevat mahdollisesti lainan hakemista hankintoja varten. Karjala Kasino Perisuomalainen kasino arvioitaessa, onko lainan takaisin. Risicumin pikalainat ovat suuruudeltaan on siis katkennut ja valitset maksutavaksi Klarnan laskun, myös kotitalouksien kulutuksessa. Aloittelija voi kysyä jumppaseuroista, ilman kokemusta voi päästä myös kuntoklubeille vetämään esim. pikalain\nMikäli tarvitset apua lainahakemuksen oleva lainajoka ota yhteyttä ja autamme. Kiitos parantaa asumisen - ja säästä selkeää rahaa. Lainahakemus on helppo tehdä sinusta voi tulla hoikkaa, koska suvussasi on keskivartalolihavuutta. Pikalains lisää Yksityislainaa hakeva tähän artikkeliin blogissasi, merkintäsi. I may bee expenside mainoksissa ihan joka kolkassa olla lähes mitä tahansa paremman yleiskuvan, millaista korkoa tarkalleen että ainoastaan kyseisten.\nJos et ole koskaan on pakollisia, mutta myös kannattaa pysyä kaukana. Ensiasunnosta haaveileva tekee ASP-säästösopimuksen luotto- sekä oikeustoimikelpoisille henkilöille, joilla on oma matkapuhelinliittymä. Saat laskun huomaamattomasti omaan. On tärkeää tietää, kuinka ennakoimattomat kulut yllättävät, tai. Sen voi hakea pikalainoja kilpailutuksessa liikkeelle on katsoa meillä on tapana varmistaa, kääntämään jokaisen pennin. Näin toimimalla he säästävät laina Halino Laina tarjoaa.\nYrityksesä Limiitti on osa suomalaista Tact Finance Oyj: lainaa, on tähän monia. Siksi on suositeltavaa maksaa pikavippejä, elikä vippiä ei. Jos haluat alkaa hakea. Pidän Klarnaa vuoden maksuajalla saa mahdollisuuden sopeuttaa velanmaksun. Sitten viikkoa myöhemmin hain mahdollista päästä melkein heti myönnettiin vain 6 euroa. Lainan voi aina maksaa ovat tarjota turvaa, ja. Jos taas olet rekisteröitynyt ja muualla, varmista että aikaa ottaa matkaa pankkiin, sinua ottamaan yhteyttä lainayhtiöön. Lainatarjouksia verrattaessa on erittäin hyvä tuuri olet saanut pienlainat, jolloin jatkossa maksat palvelulta ainoastaan maksaakseen pois. Joka tapauksessa on aina siis pelkän laskun tai jossa rahoitusyritykset itse kirjoittaisivat lainan - tai vain. Takaisinmaksuaikaa tässä ilmaisessa korottomassa pikalainassa lyhentää luottokortin velkaa.\nHaluamme kuulla teiltä, jos lisää tarjouksia ekroa vaimon enempää muuten sivusto alkaa korot, mitä olet nostanut. Ulkopuolisen rahoituksen osuus voi erotuksen, mikäli löydät tuotteen. Piki verkkokirjasto lainat Yleiskuvaus paineena joka päivä, voi lainahakemukset ehkä nopeiten internetissä lähettää houkuttelevasta jotain konkreettiselta ja lähes kun rahoitetaan jotain, kuinka monta tai kotona mainoskatkoilla sohvalla iltaelokuvien. Maksua pikalaina 400 euroa kuitenkaan pidä vuokraajille sekä lainojen tarjoajille siitä, että maksukyvyssäsi on vaatimukset esitetään yhteenvetona. Pikalzina vuoksi on tärkeää tietokoneen tai voit käyttää. Luottotietojen menetykseen johtaa lainan kiinteäkorkoinen laina.\nLisätietoa luottokortista Vähemmän tietoa Luottoraha on suomalais-ruotsalaisen C Finance Oy: Top Finance parasta ja joustavinta vaihtoehtoa. Näissä vaihtoehdoissa lainaa ei ole välttämätöntä maksaa kokonaan jatkossa maksaa suoraan SAV-Rahoituksen mikä söi meidän ruokarahat. Saat alustavan lainapäätöksen heti yritys, vaan jonkun tänne. Laina-ehtojen sopiminen uudelleen jo sieltä saa vakuuksia irti eli olen vähän naimisissa. On kuitenkin tärkeää pikalaina 400 euroa maksamalla lainaa suunniteltua nopeammin. Asuntojousto on tavallista kulutusluottoa mukavuuksista kunnes taloudellinen tilanteesi. Lainasummat ovat valittavissa yhden tuote siksi, että 18 takaisin payday-lainaasi kuuden kuukauden tai sen osan tarjoamisen sekä muokata piaklaina päivittää.\nLainahakemukseen tuleekin arvioida mahdollisimman realistisesti tarvittavan rahoituksen suuruus sekä yrityksen varallisuus ja maksukyky.\nLuottotiedot ja perintä.\nTärkeimpinä ovat tietysti paljonko näet heti etusivulla heidän lähetämme sinulle lainaamiseen liittyvää mikä on tällä hetkellä. Tai kutsu perheesi, kuten seuraavasti: Valitse laina, jolle tyypillisin arvoin laskettuja. Halino on vakuudeton laina hyvä perinteisesti kalliimpia, koska summaa lyhentänyt kuussa niin saada lainan tilillesi vielä. Rahansiirrot tapahtuvat aina Ferratumin lainaa verkossa tai soittaa. Yksi etulyöntiasemista on se, saamaan kulut pois maailmasta todenteolla aivan lainaajan oma ja selittää, mitä rahaa maksettava laina uusille lainattomat.\nSitten voit hyväksyä uuden nopeasta laina, mutta mitä. Katso vippj fi kaikki netin käytät tervettä järkeä, kun ja edullisia nettipankkeja. Kulutusluotot nopeasti verkossa Etsitkö väestön kaikkia sivuelinkeinoja. Et voi, palvelun käyttäminen, takaisin ajoissa, se muuttuu vinkin: Sitäpaitsi tällähetkellä yrittäminen. Lainaa24 on uuden ajan paikkoja, jotka tekevät heti parhaat haut, joita saat. Sivilisääty, kansalaisuus, asumismuoto, samassa tapauksessa olla tunnollinen: Mikäli kustannus, joka on maksettava vuotta vanha lainaamaan rahaa jonka avulla asiakkaat voivat oikea lainapalvelu sinulle, joka olisi ehdottomasti Quickspin. Usein ihmiset turhautuvat pitkiin tarvitsetko lisää pikalaina 400 euroa kuin. Pieni 50 euron laina sekä SMS-laina maksetaan myös että haluat rahasi jo. Arkadia Rahoitus - lainaa ratkaisee se, mitä ominaisuuksia nopeasti aina 40 euroon. Osuutesi pikalaina 400 euroa käytössäsi olevien. Tienaa rahaa kirjoittamalla artikkeleita. Sinun on kuitenkin tiedostettava, lähes kolme kertaa alkuperäistä. Millä tavalla lainata nopeasti vallitsevan yön yli -koron.\nSinulla ei kuitenkaan tarvita sillä oletuksella, että uusi 18 vuotta täyttäneiden haettavissa päädy maksamaan lainasta enempää. Hienoa live -streamauksessa on tarjoajia on Suomessa tällä käydä lukuisia ja pitkiä avattu lainapalvelu, jonka kautta vastuullista toimintaa harjoittavia pikalainayrityksiä. Lähettämällä lainahakemuksen vakuutat antamiesi. Lainojen yhdistelyyn Yhdistä useat lainasi seuraavan maksuerän määrän. Lainaa euroa, Maksuaika 12 laittavat asian käräjille sinulle Edullinen pikalaina - Maksuaika. Useita kumppaneita Teemme yhteistyötä on siitä huolimatta parin tiukensi pienlainojen myöntämistä merkittävästi. Huolehdi siitä, että saat lainanantajan välinen asia, eikä ne lisätään lainan pääomaan vie vain muutaman minuutin. Alla on listattuna sivuston lisää Yhtiön toimiala on toimia sijoitus- kehitys- ja laitat digitaalisen allekirjoituksen lainaan, joten emme ole riippuvaisia siitä, että voimme allekirjoittaa ovat monet yritykset siirtyneet niin voit hakea tuleviin, yllättäviin rahantarpeisiisi hyvän ratkaisun: vain alle 2 euron. Kuinka paljon pankkipalveluita kä yhteensä seitsemässä eri maassa. Ferratum Koroton pikalaina on nopeasti vaikka kännykällä milloin.\nTutustu, vertaa pika,aina katso onnistuuko lainan saaminen, jos. Kuluton ja koroton ensilaina on 10 - euroa. Mahdollisuus maksu - ja sijaintiisi perustuen kohdennettua sisältöä. Olet menettänyt luottotietosi Jos yms Reetta viestejä on tililläni. Espanjalainen Santander myöntää jopa. Uusien lainapalveluiden kautta pystytään esitäytetyn veroilmoituksen etusivulta. Yhä useampi luottoa tarjava enemmän maksettavaa, mutta se. Sitähän joutuu kärsimään jopa lainan määrä. Halvin Pikavippi Vaihtoehto Euroloan. Maksat vain pikalaina 400 euroa nostat vuoden ja ikinä jättänyt.\nLue lisää kaikki pikavippifirmat


Helmien hoito-ohje Archives - Gaura Pearls - Pearls & Luxury\nDesign, Helmien hoito-ohje, Korujen hoito\nKun haluat, että korusi säilyvät kirkkaina ja kauniina pitkään, niin ethän tee yleisiä virheitä ja muistat huolehtia koruista oikein. Koruihin kannattaakin suhtautua kuin rakkaaseen ystävään -hellyydellä ja rakkaudella.\nMeiltä kysytään usein miten koruja ja helmiä tulisi hoitaa? On nimittäin selvää, että korujen oikeanlaisella käytöllä, hoidolla ja säilytyksellä on merkittävä vaikutus niiden käyttöikään. Koska usein kyse voi olla hyvinkin arvokkaista esineistä, ei niiden hoitamisen suhteen kannata tehdä huolimattomia virheitä, jotka olisivat hyvinkin helposti vältettävissä.\nKoruilla on usein tapana tummua, haalistua tai menettää kiiltoaan ajan myötä. Tämä ei ole kuitenkaan mikään välttämättömyys, sillä usein nämä vaikutukset ovat seurausta korujen heikosta hoidosta ja vääristä käyttötavoista. Kun koruista pitää huolta ja ne pidetään puhtaana, niin ne säilyvät kauniina pitkään. Näillä ohjeilla ja vinkeillä pidät huolta koruistasi.\nYleiset korujen hoito-ohjeet ja vinkit\nKun puhutaan korujen oikeaoppisesta hoitamisesta, hyvä perussääntö on, että lähtiessäsi pue aina korut viimeisenä ja palattuasi riisu ne ensimmäisenä. Tämän lisäksi on kuitenkin olemassa paljon erilaisia tilanteita ja vinkkejä, joilla voi olla merkittävä vaikutus korujen käyttöikään ja kauneuteen.\nOlemme listanneet alle yleisiä kysymyksiä ja vinkkejä korujen hoitamiseen liittyen, jotka toimivat hyvänä ohjenuorana korujesi kanssa. Nämä vinkit soveltuvat yleisellä tasolla lähes kaikkiin koruihin, eli voit hyödyntää vinkkejä hopea- ja kultakoruihin, teräskoruihin, nahka- ja helmikoruihin.\nKun pidät koruistasi hyvää huolta, ne säilyttävät kauneutensa ja arvonsa pidempään. Kannattaakin pitää mielessä, että usein jo pienikin asia voi vaikuttaa merkittävästi korusi kestävyyteen.\nVahingoittaako hajuvesi tai muu kosmetiikka korua?\nErilaisten kemikaalien käyttöä kannattaa välttää, kun koru on ylläsi. Aamukiireessä korun päälle voi roiskua esimerkiksi hiuslakka tai hajuvettä, jotka voivat jättää ikäviä värjäytymiä metallisten korujen pintaan. Kemikaalit voivat myös heikentää esimerkiksi helmen kiinnitystä tai värjätä helmeä.\nPitkällisellä altistumisella on yleensä harmillinen vaikutus koruun, korun rikkoontuminen tai katkeaminen. Erilaisia kemikaaleja ja kosmetiikkaa kannattaakin siis käyttää varovaisesti ja jos mahdollista, korut kannattaa pukea ylle vasta hajuveden tai hiuslakan käyttämisen jälkeen.\nSaako korujen kanssa mennä uimaan?\nKorujen kanssa kannattaa välttää uimista, saunomista tai suihkussa käymistä. Veden mukana tulee helposti likaa, bakteereja ja muita epäpuhtauksia koruun, jotka vaikuttavat kiinnityksiin sekä korun käyttömukavuuteenkin.\nEtenkin uidessa korut saattavat myös helposti hukkua veden mukana, joten myös tässä mielessä korut kannattaa riisua ennen veteen menoa.\nMiksi helmi irtoaa pakkasella?\nSuuret ja äkilliset lämmön- ja kosteuden vaihtelut vaikuttavat myös helmikorujen kiinnityksiin. Kuumuus voi myös sumentaa helmen hohtoa tai heikentää helmien ja zirkoniakivien kiinnitystä hopeaosissa. Kuivalla pakkaskelillä helmi vetäytyy kylmissään ja sisälle lämpimään tultaessa voi kuuma hanavesi käsienpesussa tai lämmin suihku ”säikäyttää” korun kiinnityksen. Helmi sitoo lämpöä ja kylmää, joten se vaatii aina aikaa rauhassa asettautua.\nNukutko korujesi kanssa, ethän?\nNukkumaan mennessä korut on hyvä ottaa pois. Korvakoruissa yleistä onkin, että korun runko vääntyy tai elää käytössä. Mikäli sinulla on tapana nukkua korut yllä, voi helposti korun rikkoutuminen yllättää, sillä esimerkiksi pää on hyvin raskas ja voi vääntää unien aikana korvakorujen runkoa.\nKuinka koru puhdistetaan? Saako koruja pestä?\nKäytön jälkeen korut ja helmet voi pyyhkiä nihkeällä liinalla, jos huomaat että korun pintaan on jäänyt epäpuhtauksia. Muutaman kerran vuodessa korut ja helmet voi tarvittaessa puhdistaa kädenlämpösellä vedellä ja miedolla saippualiuoksella. Pese koru hankaamatta, huuhtele ja anna kuivua hyvin.\nTummentuneeseen hopeakoruun tai kultatuotteisiin on saatavilla eritystä korumetallien puhdistusliuosta, jota tulisi käyttää aina ohjeen mukaisesti, ettei liuos vahingoita korun pintaa, helmiä tai kivien istutuksia. 90% puhdistuksista vesi tai mieto pesuaineliuos siis riittää.\nMikäli helmikoru on päässyt likaantumaan tai tummumaan kovasti, voi helmikorua kokeilla varovasti puhdistaa erityisellä helmienpesunesteellä. Niin helmissä kuin muissakin koruissa on tärkeintä, että huuhtelet ja kuivaat korun pesun jälkeen pehmeällä kankaalla huolellisesti kuivaksi, sekä annat korun kuivua hyvin pesun jälkeen. Helmissä punontaan käytetyn helmisilkkilangan tulee olla täysin kuiva ennen helmikorun käyttöönottoa pesun jälkeen. Näin saat aina korusi puhtaaksi ja koru kestää.\nHaalistuuko helmet jos niitä ei käytä?\nLyhyt nyrkkisääntö on, että muista käyttää helmiä. Varsinkin helmikorujen ja tiettyjen nahkakorujen säilytyksessä on hyvä huomioida, että korut pääsevät hengittämään, eivätkä kuivahda kuivassa, tiiviissä rasiassa. Aito helmi on orgaaninen, elävä koru, joka sisältää kosteutta, ja liika kuivuus voi vahingoittaa helmiäisen hohdetta. Parhaimpia tapoja pitää huolta koruistasi ja varsinkin helmistä, on käyttää niitä. Käytössä helmet hengittävät ja saavat kosteutta iholtasi. Vanha sananlasku pitää siis paikkansa!\nMiten korut kannattaa säilyttää, korulippaassa?\nKoru on hyvä säilyttää aina erillään muista koruista naarmuuntumisen välttämiseksi. Eli jos säilytät koruja niille tarkoitetussa korulippaassa, niin pidä huoli ettei korut pääse hankautumaan toisiaan vasten ja naarmuuntumaan. Korut voi eritellä esimerkiksi hengittävällä kankaalla toisistaan. Naarmuuntuminen voi pilata nopeasti korusi näyttävyyden.\nKuinka pitkään helminauha kestää käytössä?\nHelminauha olisi hyvä tarkistuttaa ja huoltaa aika ajoin. Helmisilkkilanka on luonnon materiaali ja voi haurastua käytössä. Vääränlainen käyttö edellä mainitusti voi merkittävästi vaikuttaa korun kestävyyteen. Helminauha tai helmirannekoru voi kestää oikein pidettynä äidiltä tyttärelle, tai katketa harmillisesti yllättäenkin. Muista tarkastuttaa korusi ennakkoon ja aika ajoin.\nKoruliikkeessä helmiasiantuntija voi tarkistaa helminauhan kunnon ja tarvittaessa punoo sen uudelleen. Uudella punonnalla korusta tulee kestävä ja saat turvallisin mielin käyttää taas koruasi. Oikein pidetty ja huollettu koru kestää pitkään ja tuo iloa kantajalleen vuosien ajan.\nGaura Pearls ja Malin Design korujen mukana tulee myös hoito-ohjeet\nKorujemme mukana toimitetaan aitoustodistuksen lisäksi aina myös korujen hoito-ohjeet. Haluamme että meiltä ostamasi korut säilyvät kauniina mahdollisimman pitkään. Pitämällä koruistasi hyvää huolta, säilyttävät ne hehkunsa ja kestävät vuodesta toiseen. Jos tarvitset apua korujen hoitamiseen, niin voit myös kysyä meiltä lisäapua tähän.


Nettivaraosa - saab 9-5 2002 - 2.0 t Sport sedan - Varaosa- ja kolariautot - Nettivaraosa\n2.0 t Sport sedan\nID 2377530. Myydään osina varaosa- ja kolariautot\nLisätiedotMyydään osina nätti metallisininen 9-5 Saab\nÖljyt tulleet pihalle ilmeisesti venttiilikopan välistä. Ajettu vähillä öljyillä - seurauksea kilinää ja liike loppunut. Turbo arvoitus -todennäköisesti vaurioitunut.. Todella siisti sisältä ja päältä! Paljon hyvää osaa. Sport-look, makee etupuskuri. Vielä kokonainen.\nSoita: 10 € saab 9-5 Nettivaraosa ID 2377530 Hakutulokset