Kirjasto aikuislukiolaisille | Töölön yhteiskoulu\nTöölön yhteiskoulu › Yläkoulu › Kirjasto › Kirjasto aikuislukiolaisille\nTervetuloa Töölön yhteiskoulun aikuislukion koulukirjastosivuille!\nKoulun kirjastotyöntekijät tekevät tiivistä yhteistyötä opettajien kanssa. Niinpä sähköisten oppimisympäristöjen käytöstä ja oppimateriaalin hankintaan liittyvistä asioista voi kysyä koulukirjastosta. Koulukirjasto on myös apuna, jos koulutöihin liittyvät tiedonhaut eivät suju.\nOppikirjan saa lainata tutkintotavoitteinen opiskelijamme opintojaksolle tai ylioppilaskokeeseen, jonka suorittajaksi on ilmoittautunut meidän aikuislukiossamme. Valitettavasti emme voi lainata kirjoja tutustumiseen tai kertaamiseen muuten vain.\nTässä linkissä ovat tarkat säännöt aikuislukiomme oppikirjalainausta varten. Oppikirjoja voivat lainata:\nTöölön yhteiskoulun aikuislukiossa tutkintoon tähtäävät opiskelijat\naikuislukion opintojaksolle osallistuvat TYKin lukion (päiväopetuksen) opiskelijat\nAIKUISLUKION OPPIKIRJAT lainataan viivakoodilla niin, että opiskelija käyttää jo olemassa olevaa kirjastokorttiaan, jossa on viivakoodi (koululla ei ole omaa kirjastokorttia). Ensimmäisellä lainakerralla kirjastokorttia ei vaadita, mutta opiskelijalla tulee olla aikuislukion kansliasta saatu lomake lainaajaksi kirjautumista varten. Lomakkeen saavat myös aineopiskelijat, mutta he voivat lainata vain kirjastomme tieto- ja kaunokirjallisuutta, eivät oppikirjoja.\nKÄYTÄVÄKIRJAT: 4. ja 6. kerroksen käytävällä on kirjahyllyt, joissa on tieto-ja kaunokirjallisuutta, sanakirjoja, lehtiä ja kielioppeja ja muuta käsikirjallisuutta. Ne ovat kaikkien TYKin opiskelijoiden ja henkilökunnan käytössä aamusta iltaan. Niitä ei kuitenkaan voi viedä pois paikoiltaan.\nLainaajan kannattaa hyödyntää myös runsasta kaunokirjallisuuskokoelmaamme. Kouluun tilattuja lehtiä voivat kaikki lainata kotiin tai lukea koulun tiloissa. Helsingin Sanomien digilehti on luettavissa verkkoselaimen kautta kaikilla koulun wifi-verkossa olevilla laitteilla. Sanakirjat ovat koulun tiloissa kaikkien käytettävissä, myös aineopiskelijoidemme.\nETÄNÄ OPINTOJAKSOLLE OSALLISTUVIEN OPPIKIRJOISTA: Aikuislukiolaiset saavat lainaan samat oppikirjat etäopetusta varten kuin lähiopetukseenkin.\nTöölön yhteiskoulun aikuislukion koulukirjasto\nPuhelin: 040 481 3939\nOsoite: Urheilukatu 10-12, 00250 Helsinki


Viides lomapäivä Teneriffalla, Costa Adejessa\nArttu & pyörä\nAnne & polkupyörä\nLippilakki on uusi!\nTaas se päivä hurahti iltaan. Olimme altaalla, tänään oli kuuma päivä. Pyöräilimme illalla ja kävin thai-jalkahieronnassa. 25 euroa, 40 minuuttia. Oli tosi hyvä hieroja:) Nyt olemme hotellilla ja pian menossa sänkyynpäin. Minä luen ja Arttu vetää hetipian hornaa. Päivät kuluvat nopeasti. Huomenna taas uudet kujeet. Ainakin menemme markkinoille. Aurinkoa varmasti myös otetaan altaalla. Merelle tästä on matkaa senverran, että se on ihan oma show lähteä päiväksi rannalle. Mutta sekin tässä tapahtuu. Hiekka on myös yksi hitsulainen, sitä tuodaan vielä tuliaisiksi kotiinkin rantapäivän jälkeen:)\nIisakki 25. tammikuuta 2014 klo 16.12\nHyvää kuudetta päivää. Huh, ihan tekee itsekin mieli lähteä lämpimään. Tuffakin tuli vähän päästä katsomaan ja sanoi, että käi mekin vielä kerran tonne mennään, yhteiset ajatuksetkin jo:))) Täällä on nyt noin neljä astetta, hyvä ilma, ei sada vielä luntakaan, MUKAVAA ILMAA TEILLE TERVEISIN F&T\nNewton 25. tammikuuta 2014 klo 18.28\nKiitos ja kyllä täällä on juuri sopiva ilma:) Paita pois ja lämpimään:)


HE 80/2012 vp. Esityksessä ehdotetaan, että eduskunta hyväksyisi - PDF\nHE 80/2012 vp. Esityksessä ehdotetaan, että eduskunta hyväksyisi\nDownload "HE 80/2012 vp. Esityksessä ehdotetaan, että eduskunta hyväksyisi"\n1 HE 80/2012 vp Hallituksen esitys eduskunnalle merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen hyväksymisestä ja laiksi yleissopimuksen lainsäädännön alaan kuuluvien määräysten voimaansaattamisesta ESITYKSEN PÄÄASIALLINEN SISÄLTÖ Esityksessä ehdotetaan, että eduskunta hyväksyisi Kansainvälisen työjärjestön merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen siltä osin kuin yleissopimus kuuluu Suomen toimivaltaan. Samalla eduskunnalle annetaan hyväksyttäväksi laki merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen lainsäädännön alaan kuuluvien määräysten voimaansaattamisesta. Yleissopimuksella uudistetaan 37 Kansainvälisen työjärjestön aiempaa yleissopimusta. Suomi on ratifioinut näistä uudistettavista yleissopimuksista 22, joista viisi on jo aiemmin uudistettu. Samalla yleissopimuksen eisitovassa osassa uudistetaan 31 merityötä koskevaa Kansainvälisen työjärjestön suositusta. Yleissopimuksessa määrätään merenkulkualan työtä koskevista vähimmäisvaatimuksista. Yleissopimus koskee muun muassa merialan työsuhteen ehtoja, majoitusta ja virkistysmahdollisuuksia, ruokaa ja ruokahuoltoa, terveyden suojelua ja sosiaaliturvaa sekä yleissopimuksen noudattamisen valvontaa ja täytäntöönpanoa. Yleissopimusta sovelletaan pääsääntöisesti kaikkiin merenkulkijoihin ja kaikkiin aluksiin, joita käytetään kaupalliseen toimintaan eräitä perinteisesti rakennettuja aluksia lukuun ottamatta. Laki merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen lainsäädännön alaan kuuluvien määräysten voimaansaattamisesta on tarkoitettu tulemaan voimaan valtioneuvoston asetuksella säädettävänä ajankohtana samaan aikaan kuin merityötä koskeva vuoden 2006 yleissopimus tulee Suomen osalta voimaan. Lailla ehdotetaan kumottavaksi myös vuoden 2006 merityötä koskevan yleissopimuksen voimaantulon yhteydessä korvautuvien yleissopimusten voimaansaattamissäädökset\n2 2 HE 80/2012 vp SISÄLLYS ESITYKSEN PÄÄASIALLINEN SISÄLTÖ... 1 SISÄLLYS... 2 YLEISPERUSTELUT JOHDANTO NYKYTILA Euroopan unionin lainsäädäntö ESITYKSEN TAVOITTEET JA KESKEISET EHDOTUKSET Esityksen tavoitteet Keskeiset ehdotukset ESITYKSEN VAIKUTUKSET ASIAN VALMISTELU... 6 YKSITYISKOHTAISET PERUSTELUT YLEISSOPIMUKSEN SISÄLTÖ JA SUHDE SUOMEN LAINSÄÄDÄNTÖÖN Yleiset velvoitteet Yleissopimuksen liitteet LAKIEHDOTUKSEN PERUSTELUT VOIMAANTULO AHVENANMAAN MAAKUNTAPÄIVIEN SUOSTUMUKSEN TARPEELLISUUS EDUSKUNNAN SUOSTUMUKSEN TARPEELLISUUS JA KÄSITTELYJÄRJESTYS Eduskunnan suostumuksen tarpeellisuus Käsittelyjärjestys LAKIEHDOTUS Laki merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen lainsäädännön alaan kuuluvien määräysten voimaansaattamisesta SOPIMUSTEKSTI...46\n3 HE 80/2012 vp 3 YLEISPERUSTELUT 1 Johdanto Kansainvälisen työjärjestön (ILO) merityötä koskeva vuoden 2006 yleissopimus, jäljempänä merityöyleissopimus, hyväksyttiin kansainvälisessä merityökonferenssissa vuonna Yleissopimus yhdistää sekä uudistaa 37 ILOn yleissopimusta. Suomi on ratifioinut näistä sopimuksista 22, joista viisi on jo aiemmin korvautunut vastaavalla uudistetulla yleissopimuksella. Samalla yleissopimuksen ei-sitova osa uudistaa 31 merityötä koskevaa ILOn suositusta. Yleissopimus määrittelee merenkulkualan työtä koskevat vähimmäisvaatimukset. Se koskee muun muassa merialan työsuhteen ehtoja, majoitusta ja virkistysmahdollisuuksia, ruokaa ja ruokahuoltoa, terveyden suojelua ja sosiaaliturvaa sekä yleissopimuksen valvontaa ja täytäntöönpanoa. Yleissopimusta sovelletaan pääsääntöisesti kaikkiin merenkulkijoihin ja kaikkiin aluksiin, joita käytetään kaupalliseen toimintaan perinteisesti rakennettuja aluksia lukuun ottamatta. Yleissopimus saatettiin eduskunnan käsiteltäväksi ILOn perussäännön edellyttämällä tavalla syksyllä Tuolloin yleissopimusta ei esitetty ratifioitavaksi, koska Suomen lainsäädännön ei katsottu vastaavan tämän yleissopimuksen edellyttämää tasoa. 2 Nykytila Kansainvälinen työjärjestö on koko historiansa aikana säännellyt merialan työtä yli 40 yleissopimuksella. Merityöyleissopimuksen kattamista yleissopimuksista Suomi on aiemmin ratifioinut 22. Näin ollen Suomi on jo aiemmin sitoutunut useiden yleissopimuksen osa-alueiden osalta noudattamaan niitä koskevia aiempia ILOn yleissopimuksia. 2.1 Euroopan unionin lainsäädäntö Yleissopimus kuuluu EU:n yksinomaiseen toimivaltaan siltä osin kuin se koskee sosiaaliturvan koordinaatiota. Yleissopimus sisältää myös jaetun toimivallan alaan kuuluvia määräyksiä. EU ei ole ILOn jäsen eikä voi ratifioida sen yleissopimuksia. Tästä syystä EU:n neuvosto antoi 7 päivänä kesäkuuta 2007 neuvoston päätöksen (2007/431/EY), jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan, Euroopan yhteisön edun vuoksi, merityötä koskeva Kansainvälisen työjärjestön vuoden 2006 yleissopimus. Neuvoston päätöksen mukaan jäsenvaltiot valtuutetaan ratifioimaan yleissopimus ja tallettamaan ratifiointikirjansa ILOn pääjohtajalle mieluimmin 31 päivään joulukuuta 2010 mennessä. EU:n yleinen työlainsäädäntö voi perussopimuksen mukaan sisältää yleensä ainoastaan vähimmäistason harmonisointia. Pääosa näistä direktiiveistä soveltuu myös merityöhön, muun muassa neuvoston direktiivi (94/33/EY) nuorten työntekijöiden suojelusta, neuvoston direktiivi (2000/78/EY) yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista, neuvoston direktiivi (2000/43/EY) rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta sekä neuvoston direktiivi (91/533/ETY) työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työntekijöille työsopimuksessa ja työsuhteessa sovellettavista ehdoista. Lisäksi EU on hyväksynyt erityisesti merenkulkijoita koskevia direktiivejä, kuten neuvoston direktiivi 89/391/ETY toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä sekä neuvoston direktiivi 92/29/ETY terveydelle ja turvallisuudelle asetettavista vähimmäisvaatimuksista aluksilla tapahtuvan sairaanhoidon parantamiseksi. Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestö (ECSA) ja Euroopan unionin kuljetusalojen ammattiliitto\n4 4 HE 80/2012 vp (FST) tekivät 30 päivänä syyskuuta 1998 merenkulkijoiden työajan järjestämistä koskevan sopimuksen. Sopimus saatettiin jäsenvaltioita sitovaksi neuvoston direktiivillä 1999/63/EY. Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestö (ECSA) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liitto (ETF) tekivät maaliskuussa 2008 ILOn merityöyleissopimuksesta sopimuksen. Sopimus ei kuitenkaan kata yleissopimuksen niitä osia, joissa työmarkkinaosapuolilla ei ole toimivaltaa. EU:n tasolla työmarkkinaosapuolten välinen sopimus on pantu voimaan neuvoston direktiivillä 2009/13/EY. Tällä neuvoston direktiivillä on myös muutettu yleissopimuksen määräyksiä vastaavaksi mainittujen järjestöjen vuonna 1998 tekemä merenkulkijoiden työaikoja koskeva sopimus (joka on toimeenpantu neuvoston direktiivillä 1999/63/EY). Direktiivi tulee voimaan samaan aikaan kuin ILOn merityöyleissopimus. Direktiivin 2009/13/EY liitesopimuksen johdantokappaleessa todetaan, että direktiivin on tarkoitus antaa jäsenvaltioille mahdollisuus panna täytäntöön sen kattamat oikeudet ja periaatteet merityöyleissopimuksen VI artiklan 3 ja 4 kohdassa määrätyllä tavalla (olennaisen vastaavuuden periaate). Tätä järjestöjen sopimusta vuodelta 2008 sovelletaan pääsääntöisesti kaikkiin merenkulkijoihin. Sopimus kattaa valtaosan yleissopimuksen sisällöstä, kuten yleissopimuksessa käytetyt käsitteet (toimivaltainen viranomainen, bruttovetoisuus, merenkulkija, merenkulkijan työsopimus, alus ja varustamo). Sopimus kattaa myös merenkulkijoiden vähimmäisikää (sääntö 1.1 ja normi A1.1), merenkulkijoilta edellytettävää lääkärintodistusta (sääntö 1.2) sekä koulutusta ja pätevyyttä koskevat säännöt (sääntö 1.3). Lisäksi se kattaa sääntöjä ja normeja merenkulkijoiden työsopimuksesta (sääntö 2.1 ja normi A2.1), irtisanomisajan määräytymisestä, kotimatkaoikeudesta (sääntö 2.5 ja normi A2.5), työ- ja lepoajoista (sääntö 2.3), lomaoikeudesta (sääntö 2.4), merenkulkijan oikeudesta korvaukseen aluksen menetyksen tai haaksirikkoutumisen johdosta (sääntö 2.6 ja normi A2.6), alusten miehityksestä (sääntö 2.7.) sekä merenkulkijoiden uran ja ammattitaidon sekä työllistymismahdollisuuksien edistämisestä (sääntö 2.8 ja normi A2.8). Edelleen se sisältää määräyksiä aluksen asuintiloista ja virkistysmahdollisuuksista (normi A3.1) ja ruokahuollosta (sääntö 3.2 ja normi A3.2), sairaanhoidosta (sääntö 4.1. ja normi A4.1), laivanvarustajan velvollisuudesta korvata kustannuksia ja maksaa palkkaa, kun merenkulkija on sairastunut tai hänelle on sattunut tapaturma, sekä vastata työntekijän kuoltua hautauskustannuksista (sääntö 4.2 ja normi A4.2). Sopimus kattaa myös terveyden ja turvallisuuden suojelua ja tapaturmien torjuntaa (sääntö 4.3 ja normi A4.3). Jäsenvaltioiden edellytetään huolehtivan merenkulkijoiden terveyden ja turvallisuuden suojelusta sekä siitä, että aluksen työ-, asuin- ja harjoitteluolosuhteet ovat turvalliset ja terveelliset. Jäsenvaltioiden tulee myös edistää merimiespalvelulautakuntien perustamista, jotka jatkuvasti valvovat, että merimiespalvelut vastaavat merenkulkijoiden tarpeissa tapahtuneita muutoksia, jotka johtuvat merenkulkualan teknisestä, operatiivisesta ja muusta kehityksestä (sääntö 4.4 ja normi A4.4). Myös yleissopimuksen noudattamista ja täytäntöönpanon valvontaa säännellään (sääntö ja normi A5.1.5). Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta (2009/16/EY), jäljempänä satamavalvontadirektiivi, sisältää määräykset unionin satamissa kolmansien maiden aluksille tehtävistä tarkastuksista sen varmistamiseksi, että aluksilla noudatetaan keskeisiä kansainvälisiä merenkulun yleissopimuksia. Satamavalvontadirektiivin tavoitteena on muun muassa ILOn vuodelta 1976 olevan kauppa-aluksissa noudatettavaa vähimmäistasoa koskevassa yleissopimuksessa (nro 147) katettujen seikkojen tarkastaminen satamavaltiossa. Direktiivin liitteessä on lueteltu aluksen pysäyttämisen perusteina muun ohessa ILOn yleissopimuksen alaan kuuluvia asioita. Pysäyttämisperusteita ovat muun muassa se, että elintarvikkeet tai juomavesi eivät riitä seuraavaan satamaan asti, asuintiloissa ei ole lämmitystä, vaikka alus liikennöi alueilla, joissa lämpötila voi laskea hyvin alhaiseksi, aluksen asuintilojen ilmanvaihto on riittämätön, olot aluksella ovat erittäin epähygieeniset, tilat ovat jätteiden, varusteiden tai lastin tukkimia tai olosuhteet eivät muutoin ole turval-\n5 HE 80/2012 vp 5 lisia tai että vahtihenkilöstö ja muu päivystyshenkilöstö ei ole saanut riittävästi lepoa. Komissio antoi ehdotuksen kyseisen direktiivin ajantasaistamiseksi eli ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön (EC- SA) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) merityötä koskevasta yleissopimuksesta, 2006, tekemän sopimuksen täytäntöönpanosta ja direktiivin 1999/63/EY muuttamisesta annetun neuvoston direktiivin 2009/13/EY täytäntöönpanoon liittyvistä lippuvaltion velvollisuuksista (KOM(2012) 134). Komissio ehdottaa merityöyleissopimuksen sisältämien merityösertifikaattia ja merityöehtojen noudattamista koskevien säännösten lisäämistä direktiiviin. 3 Esityksen tavoitteet ja keskeiset ehdotukset 3.1 Esityksen tavoitteet Merityöyleissopimuksen tarkoituksena on merenkulkualan tasapuolisten toimintaehtojen ja kilpailuedellytyksien varmistaminen ja työvoiman polkumyynnin estäminen maailmanlaajuisesti. Tätä varten lippuvaltioiden on luotava tarkastuksiin ja todistuksiin perustuva valvontajärjestelmä, jossa kansainvälisessä liikenteessä oleville aluksille, joiden bruttovetoisuus on vähintään 200, annetaan merityösertifikaatti osoitukseksi siitä, että aluksen työ- ja elinolot täyttävät yleissopimuksen vaatimukset. Merityösertifikaattiin on liitettävä merityöehtojen noudattamista koskeva ilmoitus, jossa luetellaan ne kansalliset säännökset, jotka vastaavat yleissopimuksen vaatimuksia ja jossa laivanvarustaja sitoutuu noudattamaan niitä jatkuvasti. Esityksen tarkoituksena on, että Suomi voisi ratifioida yleissopimuksen mahdollisimman pian, sillä merityösertifikaatilla ja merityöehtojen noudattamista koskevalla ilmoituksella alukset voivat välttää usein aikaa vievän satamavaltiotarkastuksen. Tarkastusja todistusjärjestelmällä voidaan hillitä alikuntoisten alusten käyttämisestä johtuvaa kilpailua, koska yleissopimus edellyttää, että aluksia, joiden lippuvaltio ei ole ratifioinut yleissopimusta, ei saa kohdella satamavaltiotarkastuksissa yleissopimuksen ratifioineita valtioita suopeammin. Yleissopimuksen ratifioineet jäsenvaltiot voivat myös edellyttää, että niiden satamissa poikkeavien alusten työ- ja elinolot vastaavat yleissopimuksen standardeja riippumatta siitä, ovatko niiden lippuvaltiot ratifioineet yleissopimuksen vai ei. Näin ollen yleissopimuksen pikainen ratifiointi tukee Suomen kauppalaivaston kansainvälistä kilpailukykyä. Myös ILOn ja EU:n tavoitteena on saattaa yleissopimus voimaan mahdollisimman pian. Koska yleissopimuksessa on määräyksiä, jotka kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan, neuvosto on antanut päätöksen, jolla jäsenmaat valtuutetaan ratifioimaan yleissopimus ja tallettamaan ratifiointikirjansa ILOn pääjohtajalle mieluiten viimeistään 31 päivään joulukuuta 2010 mennessä. 3.2 Keskeiset ehdotukset Esityksessä ehdotetaan, että eduskunta hyväksyisi merityöyleissopimuksen siltä osin kuin yleissopimus kuuluu Suomen toimivaltaan. Samalla eduskunnalle annetaan hyväksyttäväksi laki merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen lainsäädännön alaan kuuluvien määräysten voimaansaattamisesta. Laki merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen lainsäädännön alaan kuuluvien määräysten voimaansaattamisesta on tarkoitettu tulemaan voimaan valtioneuvoston asetuksella säädettävänä ajankohtana samanaikaisesti kuin merityöyleissopimus tulee Suomen osalta voimaan. Lailla ehdotetaan kumottavaksi myös niiden yleissopimusten voimaansaattamissäädökset, jotka merityöyleissopimus voimaantullessaan korvaa. Yksi yleissopimuksista on saatettu voimaan lailla ja asetuksella, kun taas muut pelkästään asetuksentasoisina. 4 Esityksen vaikutukset Merenkulku työllistää maailmanlaajuisesti yli 1,2 miljoonaa ihmistä. Sen osuus kaupankäynnistä on noin 90 prosenttia. Suomessa merenkulusta saa välillisesti tai suoraan elantonsa noin ihmistä. Yleissopimuksen laajalla ratifioinnilla on epätervettä kilpailua tasaava sekä työnteki-\n6 6 HE 80/2012 vp jöiden suojelua parantava vaikutus maailmanlaajuisesti, sillä yleissopimus määrittelee merenkulkualan työtä koskevat vähimmäisvaatimukset. Sopimus koskee muun muassa työsuhteen ehtoja, majoitusta ja virkistysmahdollisuuksia, ruokaa ja ruokahuoltoa, terveyden suojelua ja sosiaaliturvaa sekä yleissopimuksen valvontaa ja täytäntöönpanoa. Yleissopimusta sovelletaan pääsääntöisesti kaikkiin merenkulkijoihin ja kaikkiin aluksiin, joita käytetään kaupalliseen toimintaan perinteisesti rakennettuja aluksia lukuun ottamatta. Yleissopimuksen nopea ratifiointi tukee osaltaan Suomen kauppalaivaston kilpailukykyä, koska se myös helpottaa ja nopeuttaa Suomen lipun alla liikkuvien alusten tarkastuksia muiden maiden satamissa. Yleissopimuksen V artikla edellyttää yleissopimuksen ratifioineen jäsenvaltion kieltävän tämän yleissopimuksen määräysten vastaisen toiminnan sekä edellyttävän kansainvälisen oikeuden mukaisesti sanktioita sen vastaisesta toiminnasta. Jäsenvaltioiden tulee myös varmistaa, etteivät alukset, jotka purjehtivat sellaisen valtion lipun alla, joka ei ole ratifioinut tätä yleissopimusta, saa suotuisampaa kohtelua kuin alukset, jotka purjehtivat sen ratifioineen jäsenvaltion lipun alla. Tästä syystä yleissopimuksen ratifioiminen mahdollisimman nopeasti on jäsenvaltioiden kauppamerenkulun kannalta edullista. Esityksen taloudellisiin ja organisatorisiin vaikutuksiin kuuluvat sen valvontaa ja työsuojelutarkastuksia lisäävä vaikutus. Yleissopimus edellyttää tiettyjen alusten tarkastamista vähintään kolmen vuoden välein, mikä vaatii työsuojelutarkastusten määrän vastaavaa lisäämistä. Suomi on jo nyt sitoutunut noudattamaan suhteellisen kattavasti ILOn merialan yleissopimuksia. Merityöyleissopimus uudistaa suuren osan näistä yleissopimuksista. Lisäksi se kattaa sitoumuksia myös sellaisilta aloilta, joita koskeviin ILOn yleissopimuksiin Suomi ei ole aiemmin sitoutunut. Tällaisina uusina aloina voidaan mainita erityisesti kotimatkaoikeutta, sosiaaliturvaa sekä palkkausta koskevat määräykset. Merityöyleissopimus tähtää myös ILOn sopimusten parempaan yhteensopivuuteen Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) vastaavien yleissopimusten kanssa. Merityöyleissopimus kokoaa yhteen asiakirjaan suurimman osan ILOn merityötä koskevista yleissopimuksista. Lisäksi se korvaa näitä yleissopimuksia täydentävät suositukset. ILOn yleissopimusten tavanomaisia loppumääräyksiä sääntelevän yleissopimuksen nro 116 loppuartiklojen muuttamisesta vuodelta 1961 (SopS 23/1964), jonka Suomi on ratifioinut vuonna 1964, 6 artikla sääntelee ILOn yleissopimusten uudistamista. Artiklassa todetaan, että mikäli työkonferenssi hyväksyy uuden yleissopimuksen, joka kokonaan tai osittain korvaa aiemman yleissopimuksen, aiheutuu siitä, että jäsenvaltio ratifioi tuon uuden yleissopimuksen, välittömästi ipso jure aiemman yleissopimuksen irtisanoutuminen, kun uusi korvaava yleissopimus on tullut voimaan sekä ellei uusi sopimus toisin määrää. Kun merityöyleissopimuksen ratifiointi johtaa automaattisesti sen X artiklassa lueteltujen yleissopimusten korvautumiseen, yleissopimuksen voimaansaattamista koskevaan lakiin on sisällytetty Suomen ratifioimien yleissopimusten osalta säännös sanottujen yleissopimusten voimaansaattamissäännösten kumoamisesta. 5 Asian valmistelu Merityöyleissopimus hyväksyttiin kansainvälisessä merityökonferenssissa 23 päivänä helmikuuta Tavoitteena oli koota ja saattaa ajan tasalle ILOn merkittävimmät merityötä koskevat yleissopimukset. EU:n tasolla ratifiointia on valmisteltu kohdassa 2 selostetuilla toimeenpanon yhtenäistämiseen tähtäävillä toimilla sekä hyväksymällä jäsenvaltioiden ratifiointivaltuutus. Yleissopimus esiteltiin ILOn perussäännön edellyttämällä tavalla eduskunnalle syksyllä 2008 (HE 91/2008 vp). Sitä ei kuitenkaan tuolloin esitetty ratifioitavaksi, koska sen hyväksymisen edellyttämät lainsäädännölliset muutokset olivat vielä työn alla. Muutostarpeita katsottiin olevan muun muassa yleissopimuksen V artiklan edellyttämien rangaistussääntöjen kattavuudessa. Myös merimiehen lääkärintodistuksia koskien lainsäädäntöä tuli täydentää muun muassa vä-\n7 HE 80/2012 vp 7 rinäköä, lääkärintodistuksen kieltä sekä uusintatarkastuksen vaatimisoikeutta koskevin osin. Lääkärin aluksella oloa koskevaa edellytystä tuli täsmentää. Lainsäädäntöä tuli myös täydentää työsopimuksen tekemistä sekä sen sisältöä koskevilla säännöksillä. Kuukausittaisesta palkkalaskelmasta ja kotimatkaoikeudesta tuli säätää. Työ- ja lepoaikasääntelyä sekä asuin- ja vapaa-ajan tiloja koskevia säännöksiä tuli päivittää vastaamaan yleissopimuksen määräyksiä. Myös lippuvaltion merityösertifikaatista, tarkastajien pätevyydestä sekä tarkastusväleistä tuli säännellä tarkemmin samoin kuin Suomen velvollisuudesta tehdä satamavaltion ominaisuudessa työsuojelutarkastuksia ulkomaisille aluksille. Tämän jälkeen eduskunta on hyväksynyt useita lainsäädännön muutoksia, joilla Suomen lainsäädäntö on saatettu vastaamaan yleissopimuksen edellyttämää tasoa. Yleissopimuksen ratifioinnin edellyttämät lainsäädännön muutokset on tehty ennen muuta merityösopimuslakiin (756/2011), merityöaikalakiin (296/1976), merimiesten vuosilomalakiin (433/1984), laivaväen lääkärintarkastuksista annettuun lakiin (1171/2010), aluksen miehityksestä ja laivaväen pätevyydestä annettuun valtioneuvoston asetukseen (1797/2009), laivaväen työ- ja asuinympäristöstä sekä ruokahuollosta aluksella annettuun lakiin (395/2012), aluksen teknisestä turvallisuudesta ja turvallisesta käytöstä annettuun lakiin (1686/2009), laivaväestä ja aluksen turvallisuusjohtamisesta annettuun lakiin (1687/2009) sekä alusturvallisuuden valvonnasta annettuun lakiin (370/1995). Merityötä koskevien lainsäädännön uudistusten jälkeen Suomen lainsäädäntö vastaa yleissopimuksen määräyksiä. Esitys on valmisteltu virkatyönä työ- ja elinkeinoministeriössä ja hyväksytty ministeriön yhteydessä toimivassa merimiesasiain neuvottelukunnassa ja Suomen ILOneuvottelukunnassa. Esitysluonnoksesta on pyydetty lausunnot liikenne- ja viestintäministeriöltä, sosiaali- ja terveysministeriöltä, ulkoasiainministeriöltä, oikeusministeriöltä, liikennevirastolta, Liikenteen turvallisuusvirastolta, Suomen Varustamot ry:tä, Suomen Erikoisalusten Työnantajaliitto ry:ltä, Satamaoperaattorit ry:ltä, Suomen Laivanpäällystöliitto ry:ltä, Suomen Konepäällystöliitto ry:ltä, Suomen Merimies- Unioni SMU ry:ltä sekä merimiespalvelutoimistolta. Ahvenanmaan maakuntahallitukselta on pyydetty lausunto Ahvenanmaan maakunnan lainsäädäntövallasta yleissopimuksen kattamien asioiden osalta. Maakuntahallitus on todennut, ettei ole esteitä sille, että osa maakunnan lauttojen miehistöstä olisi vastaisuudessa virkasuhteessa maakuntaan. Tämän johdosta on katsottava, että yleissopimus sisältää maakunnan lainsäädäntövaltaan kuuluvia asioita.\n8 8 HE 80/2012 vp YKSITYISKOHTAISET PERUSTELUT 1 Yleissopimuksen sisältö ja suhde Suomen lainsäädäntöön Muodoltaan yleissopimus poikkeaa merkittävästi aiemmista ILOn yleissopimuksista. Se sisältää varsinaisten sopimusartiklojen ohella säännöt ja ohjeiston. Artiklat ja säännöt määrittelevät työelämän perusoikeuksien ja -periaatteiden ohella jäsenvaltioiden perusvelvoitteet. Yleissopimukseen sisältyvät säännöt ja ohjeisto sisältävät kutakin asiakokonaisuutta koskevat sitovat määräykset. Yleissopimuksen artiklojen ja sääntöjen muuttaminen on mahdollista normaaliin tapaan vain kansainvälisessä työkonferenssissa. Yleissopimuksen ohjeisto sisältää yksityiskohtaisemmat ohjeet sääntöjen soveltamisesta. Ohjeisto koostuu A-osan sitovista normeista ja B-osan ei-sitovista suosituksista. Ohjeistoa voidaan muuttaa yleissopimuksen mukaisessa yksinkertaistetussa menettelyssä. Yleissopimuksen I XVI artiklat koskevat yleisiä velvoitteita, määritelmiä ja soveltamisalaa, työelämän perusperiaatteita ja -oikeuksia kuten ammatillista järjestäytymisvapautta ja -oikeutta, pakkotyön kieltoa sekä lapsityön ja syrjinnän poistamista, merenkulkijoiden työsuhteeseen liittyviä oikeuksia, yleissopimuksen täytäntöönpanoa ja soveltamista, sääntöjä ja ohjeiston A- ja B-osia, laivanvarustajien ja merenkulkijoiden järjestöjen kuulemista, yleissopimuksen voimaantuloa, irtisanomista ja voimaantulon merkitystä, ratifiointikirjojen tallettamista, kolmikantaista erityiskomiteaa, yleissopimuksen ja sen ohjeiston muuttamista sekä todistusvoimaisia kieliä. Yleissopimuksen VI artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltio, joka ei voi panna täytäntöön oikeuksia ja periaatteita ohjeiston A- osan mukaisesti, voi panna ne täytäntöön siten, että lait, määräykset tai muut toimenpiteet olennaisesti vastaavat A-osan määräyksiä, kunhan lainsäädännön ja toimien tarkoituksena on yleissopimuksen yleisen tavoitteen ja tarkoituksen täysimääräinen toteutuminen ja mainittujen yleissopimuksen määräysten täytäntöönpano (olennaisen vastaavuuden periaate). Yleissopimuksen ohjeiston yksinkertaistetusta muuttamismenettelystä on määräyksiä XV artiklassa, joka luo mahdollisuuden yleissopimuksen ohjeiston hyväksymiseen määräenemmistömenettelyssä hallitusten, laivanvarustajien sekä merenkulkijoiden edustajista koostuvassa yleissopimuksella perustettavassa kolmikantaisessa erityiskomiteassa sekä komitean hyväksymisen jälkeen vain yhdessä työkonferenssissa (normaalin kahden työkonferenssikäsittelyn sijasta). Yksinkertaistettu menettely mahdollistaa muutosten voimaantulon myös ilman jäsenvaltioiden ratifiointia. Jäsenvaltioilla on kuitenkin mahdollisuus ilmoittaa ILOn pääjohtajalle, että muutos sitoo sitä vasta sen jälkeen, kun se on tehnyt erikseen ilmoituksen muutoksen hyväksymisestä. Yleissopimus tulee VIII artiklan mukaan kansainvälisesti voimaan 12 kuukauden kuluttua siitä päivästä, jolloin vähintään 30 ILOn jäsenvaltion ratifioinnit on rekisteröity edellyttäen, että niiden osuus maailman alusten bruttovetoisuudesta on vähintään 33 prosenttia. Sen jälkeen yleissopimus tulee voimaan kunkin jäsenvaltion osalta 12 kuukauden kuluttua siitä päivästä, jolloin sen ratifiointi on rekisteröity. Yleissopimuksen ratifioinut jäsenvaltio voi IX artiklan mukaan irtisanoa yleissopimuksen kymmenen vuoden kuluttua siitä päivästä, jolloin se on alun perin tullut voimaan lähettämällä siitä ilmoituksen kansainvälisen työtoimiston pääjohtajalle rekisteröintiä varten. Irtisanominen tulee tällöin voimaan vuoden kuluttua sen rekisteröimisestä. Jos yleissopimuksen ratifioinut jäsenvaltio ei käytä irtisanomisoikeuttaan vuoden kuluttua edellä mainitun kymmenen vuoden määräajan päättymisestä, se on sidottu noudattamaan yleissopimusta seuraavan kymmenvuotiskauden ja saa irtisanoa yleissopimuksen kunkin kymmenvuotiskauden päätyttyä edellä määrätyin ehdoin.\n9 HE 80/2012 vp 9 Ohjeisto jakaantuu viiteen osastoon. Osasto 1 koskee aluksella työskentelevien merenkulkijoiden työtä koskevia vähimmäisvaatimuksia (vähimmäisikä, lääkärintodistus, koulutus ja pätevyys sekä työnvälitys). Osasto 2 koskee työsuhteen ehtoja (työsopimus, palkat, työ- ja lepoajat, lomaoikeus, kotimatkaoikeus, oikeus korvaukseen aluksen menetyksen tai haaksirikon johdosta, aluksen miehitys sekä uran, ammattitaidon ja työllistymismahdollisuuksien edistäminen). Osasto 3 koskee asuintiloja ja virkistysmahdollisuuksia sekä ruokaa ja ruokahuoltoa ja osasto 4 terveyden suojelua, sairaanhoitoa, merimiespalveluja ja sosiaaliturvaa. Osasto 5 sääntelee yleissopimuksen täytäntöönpanoa ja soveltamista (muun muassa lippuvaltioiden ja satamavaltioiden velvollisuudet sekä työnvälitykseen liittyvät velvollisuudet). Yleissopimukseen sisältyy useita liitteitä, jotka koskevat satamavaltiotarkastuksessa tarkastettavia kohteita, varsinaisen ja väliaikaisen merityösertifikaatin sekä merityöehtojen noudattamista koskevan ilmoituksen sisältöä ja mallikappaleita. 1.1 Yleiset velvoitteet Yleissopimuksen I artiklan 1 kohdan mukaan sopimuspuolten on varmistettava, että merenkulkijoilla on yleissopimuksen mukaisesti oikeus ihmisarvoiseen työhön. Myös III artikla koskee perusoikeuksien ja -periaatteiden noudattamista. Suomi on ratifioinut kaikki ILOn työelämän perusperiaatteita ja -oikeuksia koskevat yleissopimukset eli yleissopimukset, jotka koskevat ammatillista järjestäytymisvapautta ja -oikeutta (nrot 87 ja 98), pakkotyön kieltoa (nrot 29 ja 105) sekä lapsityön (nrot 138 ja 182) ja syrjinnän poistamista sekä sukupuolten samanarvoista palkkaa (nrot 100 ja 111). Suomen lainsäädännön ja käytännön on katsottava täyttävän niiden edellyttämän tason. Myös yleissopimuksen määritelmät sopivat yhteen Suomen lainsäädännön kanssa. Lähtökohtaisesti yleissopimusta sovelletaan II artiklan mukaan kaikkiin merenkulkijoihin. Mahdollisista henkilöllistä soveltamisalaa koskevista tulkintakysymyksistä neuvotellaan laivanvarustajien ja merenkulkijoiden järjestöjen kesken ennen kuin jäsenvaltio ratkaisee soveltamisalaa koskevan kysymyksen. Epäselvissä tilanteissa otetaan huomioon ILOn päätöslauselma ammattiryhmiä koskevista tiedoista, joka on hyväksytty 94. työkonferenssissa. Yleissopimus koskee lähtökohtaisesti kaikkia aluksia, jotka harjoittavat kaupallista toimintaa, ei kuitenkaan kalastusaluksia, perinteisesti rakennettuja aluksia, sota-aluksia sekä laivaston apualuksia. Myös tästä soveltamisalakysymyksestä on neuvoteltava laivanvarustajien ja merenkulkijoiden järjestöjen kesken ennen kuin jäsenvaltio ratkaisee soveltamisalaa koskevan kysymyksen. Jäsenvaltio voi myös katsoa mainittujen osapuolten kanssa neuvoteltuaan, että joidenkin yleissopimuksen VI artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ohjeiston määräysten soveltaminen tiettyihin aluksiin, jotka ovat bruttovetoisuudeltaan alle 200 ja joita ei käytetä kansainvälisiin matkoihin, ei olisi kohtuullista tai käytännössä mahdollista. Päätös siitä, että ohjeiston määräyksiä ei sovelleta joko henkilöllisen soveltamisalan tai tiettyjen alusten osalta, siltä osin kuin asiasta on säädetty toisin kansallisessa lainsäädännössä, työehtosopimuksissa tai muutoin, on ilmoitettava ILOn pääjohtajalle, jonka on tiedotettava asiasta muille jäsenvaltioille. Merityösopimuslain 1 luvun 2 :ssä säädetään poikkeuksia tämän lain soveltamisalasta. Pääsääntöisesti lakia ei sovelleta työhön, jota tehdään vain aluksen ollessa satamassa, tilapäiseen tarkastus-, huolto-, luotsaus- tai muuhun näihin rinnastettavaan työhön eikä uittokalustolla tai puolustusvoimien tai rajavartiolaitoksen aluksissa tehtävään työhön. Merityösopimuslain eräiden säännösten soveltamisalaa laajennettiin lukien (muutos 139/2012) vastaamaan merityöyleissopimuksen soveltamisalaa. Merityösopimuslain 13 luvun 17 a :ssä säädetään lain eräiden säännösten, kuten kirjallista työntekoa koskevaa sopimusta, kotimatkaa sekä sairaanhoitoa aluksella ja maissa soveltamisesta myös muuhun kuin työsopimuksen perusteella tehtävään työhön. Laivaväen työ- ja asuinympäristöstä sekä ruokahuollosta aluksella annetun lain soveltamisalaa koskevassa 2 :n 2 momentissa todetaan, että lakia ei sovelleta puolustus- ja\n10 10 HE 80/2012 vp merivartiotehtäviin käytettävään valtion alukseen, kantosiipi-, ilmatyyny- ja perinnealukseen eikä kalastusalukseen, jonka pituus on alle 24 metriä. Yleissopimuksen IV artiklassa turvataan jokaiselle merenkulkijalle oikeudet ohjeiston mukaiseen turvalliseen työympäristöön, oikeudenmukaisiin työsuhteen ehtoihin, ihmisarvoisiin työ- ja elinoloihin aluksella sekä terveydensuojeluun ja sairaanhoitoon, merimiespalveluihin ja muuhun sosiaalisen suojelun muotoihin. Jäsenvaltioiden on varmistettava yleissopimuksen määräysten toimeenpano lailla, määräyksillä tai työehtosopimuksilla tai muutoin. Yleissopimuksen V artiklan mukaan jäsenvaltioiden tulee myös valvoa yleissopimuksen noudattamista sekä järjestää lainsäädäntönsä mukaiset säännölliset tarkastukset, raportointi ja oikeudelliset menettelyt. Jäsenvaltion tulee varmistaa, että sen lipun alalla purjehtivilla aluksilla on yleissopimuksen mukainen merityösertifikaatti ja merityöehtojen noudattamista koskeva ilmoitus. Alus voidaan tarkastaa myös, kun se on toisen valtion satamassa. Jäsenvaltioiden tulee käyttää lainkäyttövaltaansa ja valvoa alueellaan harjoitettavaa työvoiman rekrytointia ja työnvälityspalveluja. Aikaisemmin ratifioinnin esteenä ollut yleissopimuksen V artiklan 6 kohdan edellyttämien sanktioiden puuttuminen on korjaantunut, kun merityösopimuslakiin, merityöaikalakiin, laivaväen lääkärintarkastuksista annettuun lakiin, laivaväen työ- ja asuinympäristöstä sekä ruokahuollosta aluksella annettuun lakiin, aluksen teknisestä turvallisuudesta ja turvallisesta käytöstä annettuun lakiin, laivaväestä ja aluksen turvallisuusjohtamisesta annettuun lakiin sekä alusturvallisuuden valvonnasta annettuun lakiin on sisällytetty sanktiot niiden vastaisesta toiminnasta yleissopimuksen edellyttämällä tavalla. Lisäksi vakavimmista rikoksista säädetään merilaissa (674/1994) ja rikoslaissa (39/1889). Yleissopimukseen liittyy myös muistio, jossa selvitetään yleissopimuksen artiklojen, sääntöjen ja ohjeiston sitovuutta. Ohjeiston A-osa 1 osasto. Aluksella työskentelevien merenkulkijoiden työtä koskevat vähimmäisvaatimukset Sääntöjen ja ohjeiston 1 osaston säännöt ja niiden täytäntöönpanoa ohjaavat normit koskevat merenkulkijoiden työhön liittyviä vähimmäisvaatimuksia, kuten vähimmäisikää (1.1), lääkärintodistusta (1.2), merenkulkijan koulutusta ja pätevyyttä (1.3) sekä työnvälitystä (1.4). Sääntö 1.1 ja normi A1.1 Vähimmäisikä Sääntö uudistaa ja korvaa vuodelta 1920 olevan meripalveluksessa työskentelevien lasten alinta ikärajaa koskevan yleissopimuksen nro 7. Suomi on ratifioinut tämän yleissopimuksen vuonna 1925, mutta se on korvautunut vuonna 1976 Suomen ratifioitua vuodelta 1973 olevan työhön pääsemistä koskevaa vähimmäisikää koskevan yleissopimuksen (nro 138). Sääntö uudistaa ja korvaa myös vuodelta 1936 olevan merityöhön käytettävien lasten minimi-iän määräämistä koskevan yleissopimuksen nro 58, jota Suomi ei ole ratifioinut. Sääntö 1.1 vahvistaa aluksella työskentelevien henkilöiden vähimmäisiäksi 16 vuotta. Sen täytäntöönpanoon liittyvän normin A1.1 mukaan alle 18-vuotiaiden yötyö on tiettyjä poikkeuksia lukuun ottamatta kielletty. Myös työ, joka saattaa vaarantaa heidän turvallisuutensa tai terveytensä, on kielletty. Normi A1.1 kieltää yötyön teettämisen alle 18- vuotiailta. Merityösopimuslaissa tarkoitettuun työhön voidaan lain 1 luvun 7 :n 1 momentin mukaan palkata henkilö, joka on työn aloittaessaan vähintään 16-vuotias. Aluksen miehityksestä ja laivaväen pätevyydestä annetussa valtioneuvoston asetuksessa on säädetty laivakokin työhön pääsyn edellytykseksi 18 vuoden ikä (36 ). Yleissopimuksen määräystä alle 18-vuotiaiden merenkulkijoiden yötyön kiellosta vastaa merityöaikalain 9 b. Sen mukaan nuorille työntekijöille on annettava vähintään yhdeksän tunnin yhtämittainen vuorokautinen lepoaika eikä heitä saa pitää työssä kello 24 ja kello 05 välisenä aikana, ellei kysymys ole koulutuk-\n11 HE 80/2012 vp 11 seen liittyvästä harjoitusohjelmasta. Yleissopimuksen määräystä vaarallisen työn kiellosta vastaa merityösopimuslain 2 luvun 3 :ssä säädetty työnantajan velvollisuus huolehtia työntekijän työturvallisuudesta työturvallisuuslain (738/2002) mukaisesti. Mainittu lainkohta edellyttää työnantajan huolehtivan turvallisuudesta ja terveydestä työssä ottaen huomioon työhön, työolosuhteisiin ja muuhun työympäristöön liittyvien seikkojen ohella työntekijän henkilökohtaisiin edellytyksiin liittyvät seikat. Lakia täydentää nuorille työntekijöille erityisen haitallisista ja vaarallisista töistä annettu valtioneuvoston asetus (475/2006) sekä nuorille työntekijöille vaarallisten töiden esimerkkiluettelosta annettu sosiaali- ja terveysministeriön asetus (188/2012). Edellä esitetyillä perusteilla Suomen lainsäädäntö vastaa säännön 1.1 ja siihen liittyvän normin A1.1 määräyksiä. Sääntö 1.2 ja normi A1.2 Lääkärintodistus Sääntö 1.2 ja sitä täydentävä normi uudistavat ja korvaavat vuodelta 1946 olevan merenkulkijain lääkärintarkastusta koskevan yleissopimuksen nro 73, jonka Suomi ratifioi vuonna Sääntö 1.2 pyrkii varmistamaan, että merenkulkija kykenee terveydentilansa puolesta laivatyöhön. Säännön mukaan aluksella ei tule tietyin poikkeuksin työskennellä merenkulkijoiden, joilla ei ole lääkärintodistusta siitä, että heidän terveydentilansa ei ole esteenä laivatyön tekemiselle. Säännön täytäntöönpanoa koskevan normin A1.2 määräykset liittyvät lääkärintodistuksen esittämisvelvollisuuteen, lääkärintarkastuksen ja -todistuksen sisältöön, antajaan, voimassaoloaikaan ja olosuhteisiin, joissa säännön määräyksistä voidaan poiketa. Normin A1.2 mukaan se ei vaikuta vuodelta 1978 olevan kansainvälisen merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan yleissopimuksen, jota on muutettu vuonna 1995, (jäljempänä STCWyleissopimus) soveltamiseen. STCWyleissopimuksen edellyttämä lääkärintodistus vastaa säännön 1.2 mukaista lääkärintodistusta. Laivaväen lääkärintarkastuksista annettua lakia sovelletaan suomalaisella aluksella työskentelevään laivaväkeen. Lain tarkoituksena on edistää merenkulun turvallisuutta säätämällä laivaväelle tehtävistä lääkärintarkastuksista. Laki sisältää yleissopimuksen edellyttämät säännökset lääkärintodistuksen pakollisuudesta ja todistuksen sisällöstä. Laivaväen lääkärintodistus on voimassa kaksi vuotta ja alle 18-vuotiaiden osalta yhden vuoden. Värinäköä koskeva todistus on voimassa kuusi vuotta. Jos voimassaoloaika päättyy matkan aikana, on uusintatarkastus tehtävä ensimmäisessä poikkeamissatamassa, kuitenkin viimeistään kolmen kuukauden aikana. Mainitun lain 13 :n mukaan Liikenteen turvallisuusvirasto voi hakemuksesta sallia henkilön työnteon aluksella, vaikka häntä ei ole alkutarkastuksessa tai uusintatarkastuksessa todettu työhön sopivaksi. Edellytyksenä on, että siihen on erityisen painava syy tai että erityisestä syystä voidaan sallia henkilön jatkavan ammattiaan työssä, vaikka häntä ei uusintatarkastuksessa ole todettu siihen soveltuvaksi. Ennen asian ratkaisemista Liikenteen turvallisuusviraston on pyydettävä asiasta työterveyslaitoksen lausunto. Hallituksen esityksessä laiksi laivaväen lääkärintarkastuksista (HE 102/2010 vp) todetaan, että poikkeuslupa-asiaa ratkaistessaan Liikenteen turvallisuusviraston tulisi arvioida, onko poikkeusluvan hakija aistitoiminnoissa havaituista puutteistaan, sairaudestaan tai vammastaan huolimatta kykenevä toimimaan työssä aluksella. Liikenteen turvallisuusvirasto voi päätöstä tehdessään ottaa huomioon tapauskohtaisesti yksilöllisiä laivatyökelpoisuuteen vaikuttavia tekijöitä, kuten muun muassa merimiehen tehtävät aluksella, aluksella harjoitettavan merenkulun luonne, liikennealue sekä sairaanhoidon mahdollisuudet. Edellä esitetyillä perusteilla Suomen lainsäädäntö vastaa säännön 1.2 ja siihen liittyvän normin määräyksiä. Sääntö 1.3 Koulutus ja pätevyys Sääntö uudistaa ja korvaa vuodelta 1936 olevan kauppa-alusten päällystön ammattipätevyyden minimivaatimusta koskevan yleis-\n12 12 HE 80/2012 vp sopimuksen nro 53, jonka Suomi ratifioi vuonna 1947 sekä vuodelta 1946 olevan matruusien pätevyystodistuksia koskevan yleissopimuksen nro 74, jota Suomi ei ole ratifioinut. Sääntö 1.3 edellyttää, että merenkulkijalla on asianmukainen koulutus tai työn edellyttämä pätevyys. Koulutukseen on sisällyttävä turvallisuuskoulutus. Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMOn) pakollista koulutusta koskevien standardien mukainen koulutus vastaa säännön 1.3 vaatimuksia. Merimiehet osoittavat pätevyytensä Liikenteen turvallisuusviraston myöntämällä pätevyyskirjalla, jonka saamiseen tarvitaan koulutuksen ohella riittävä kokemus. Pätevyyskirjoista säädetään laivaväestä ja aluksen turvallisuusjohtamisesta annetussa laissa. Sen mukaan aluksella työskentelevällä henkilöllä on oltava sanotun lain ja sen nojalla annettujen säännösten edellyttämä pätevyys. Lain 17 :n 3 momentin mukaan tarkempia säännöksiä pätevyysasiakirjoista on annettu aluksen miehityksestä ja laivaväen pätevyydestä annetussa valtioneuvoston asetuksessa. Merenkulkuun liittyvää koulutusta tarjotaan Suomessa yhteensä 20 oppilaitoksessa ja organisaatiossa. Koulutus noudattaa merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/106/EY. Siihen sisältyy myös osio, jossa käsitellään pelastautumista, palonsammutusta, ensiapukoulutusta, työsuojelua ja alusta sosiaalisena ympäristönä. Edellä esitetyillä perusteilla Suomen lainsäädäntö ja käytäntö vastaavat säännön 1.3 määräyksiä. Sääntö 1.4 Työnvälityspalvelut Sääntö 1.4 uudistaa ja korvaa vuodelta 1920 olevan merenkulkijoiden työnvälitystä koskevan yleissopimuksen nro 9, jonka Suomi on ratifioinut vuonna Tuo yleissopimus korvautui Suomen osalta sittemmin vuonna 2000, kun Suomen ratifiointi vuodelta 1996 olevan merenkulkijoiden työnvälitystä koskevan yleissopimuksen (nro 179) osalta tuli voimaan. Nyt merityöyleissopimus uudistaa ja korvaa myös yleissopimuksen nro 179. Sääntö 1.4 edellyttää, että jäsenvaltioissa on tehokas, riittävä, luotettava, hyvin järjestetty ja maksuton työnvälitysjärjestelmä. Jäsenvaltion tulee edellyttää laivanvarustajan varmistavan, että sen lipun alla purjehtivilla aluksilla noudatetaan ohjeiston vaatimuksia silloinkin, kun työvoimaa on rekrytoitu sellaisissa maissa tai alueilla, joissa yleissopimusta ei sovelleta. Normin A1.4 mukaan jäsenvaltion alueella mahdollisesti toimivien yksityisten työnvälityspalvelujen on perustuttava yhtenäiseen säädeltyyn lupaa tai todistusta edellyttävään tai muuhun säänneltyyn järjestelmään, jonka perustaminen, uudistaminen tai muuttaminen edellyttää laivanvarustajien ja merenkulkijoiden järjestöjen kuulemista. Normi sisältää tarkemmat määräykset yksityisten työnvälitysten toiminnan sääntelystä. Normi edellyttää myös mahdollisuutta valittaa työnvälityspalveluista. Suomessa julkinen ja yksityinen työnvälitys perustuvat julkisesta työvoimapalvelusta annettuun lakiin (1295/2002) ja samannimiseen valtioneuvoston asetukseen (1344/2002), joita sovelletaan myös merialan työnvälitykseen. Yksityisen työvoimapalvelun tarjoaja on velvollinen tekemään toiminnastaan julkiseen kaupparekisteriin perusilmoituksen. Mainitun lain mukaan työllistymiseen suoranaisesti tähtäävistä työnvälityspalveluista ei saa periä maksua henkilöasiakkaalta. ILOn yleissopimusten lisäksi myös Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (2008/104/EY) vuokratyöstä, jäljempänä vuokratyödirektiivi, edellyttää työntekijältä perittävän välitysmaksun kiellosta sääntelemistä vuokratyön osalta. Maksukiellon rikkomisen seuraamuksista säädetään rikoslain 47 luvun 6 :ssä. Mainitun lainkohdan mukaan se, joka perii maksun työllistymiseen suoranaisesti tähtäävistä työnvälityspalveluista henkilöasiakkaalta tai työnvälityksestä merenkulkijoille, on tuomittava työnvälitysrikoksesta sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi. Lisäksi julkisista työvoimapalveluista annetun lain 4 luvun 8 :ssä, joka koskee yksityisiä työvoimapalveluita, edellytetään, että palveluissa on noudatettava tasapuolisuutta eikä niihin saa sisältyä alaikäisen työvoiman tarjoamista\n13 HE 80/2012 vp 13 työhön, johon sen ottaminen nuorista työntekijöistä annetun lain (998/1993) mukaan on kielletty. Merityösopimuslain 2 luvun 8 :ssä säännellään vähimmäistyöehtojen määräytymistä vuokratyössä, vaikkakaan vuokratyö ei Suomessa ole tavanomainen työntekomuoto merialalla. Vuokratyödirektiivin käyttäjäyritysperiaatteen mukaisesti vuokratyöntekijän työsuhteen ehdot määräytyvät samoin perustein kuin käyttäjäyrityksen työntekijöiden työsuhteen ehdot. Työsuhteeseen sovelletaan käyttäjäyritystä koskevaa työehtosopimusta. Työsuojeluviranomaiset valvovat vuokratyöntekijöiden työsuhteen ehtojen toteutumista samoin kuin muidenkin työntekijöiden työehtoja. Myös vuoden 2007 alusta voimaan tullut tilaajan selvitysvelvollisuudesta ja vastuusta ulkopuolista työvoimaa käytettäessä annettu laki (1233/2006) koskee erityisesti vuokratyövoimaa käyttäviä yrityksiä. Tilaajan selvitysvelvollisuus koskee sitä, onko työvoimaa välittävä yritys merkitty ennakkoperintälain (1118/1996) mukaiseen ennakkoperintärekisteriin, työnantajarekisteriin ja arvonlisäverolain (1501/1993) mukaiseen arvonlisävelvollisten rekisteriin. Lisäksi käyttäjäyrityksen on hankittava työvoimaa välittävältä yritykseltä todistus verojen maksamisesta tai verovelkatodistus tai selvitys siitä, että verovelkaa koskeva maksusuunnitelma on tehty sekä todistus eläkevakuutusten ottamisesta ja eläkevakuutusmaksujen suorittamisesta tai selvitys siitä, että erääntyneitä eläkemaksuja koskeva maksusopimus on tehty. Selvitysvelvollisuus kattaa myös selvityksen työhön sovellettavasta työehtosopimuksesta tai keskeisistä työehdoista. Ulkomaisen sopimuspuolen on annettava käyttäjäyritykselle edellä tarkoitettuja selvityksiä ja todistuksia vastaavat tiedot. Työsuojeluviranomaiset valvovat tämänkin lain noudattamista. Selvitysvelvollisuuden laiminlyönnin johdosta tilaajalle voidaan määrätä maksettavaksi laiminlyöntimaksu, joka on vähintään euroa ja enintään euroa. Yksityisiä työvoimapalveluja koskevasta tietojenantovelvollisuudesta annettu valtioneuvoston asetus (1349/2002) velvoittaa yksityisten työvoimapalvelujen tarjoajan pyynnöstä antamaan tiedot: ammattiryhmittäin työhön välitettyjen henkilöiden määrästä samoin kuin työvoiman vuokrauksen perusteella välitettyjen henkilöiden määrästä, vuokrattujen henkilöiden määrästä ja vuokratyösuhteiden keskimääräisestä kestosta; sekä työnvälityspalveluja käyttäneiden ja työvoimaa vuokranneiden asiakkaiden määrästä. Työvoimaviranomaisen on määräajoin julkaistava tiedot. Työ- ja elinkeinoministeriössä valmistellaan parhaillaan työvoimapalvelulainsäädännön kokonaisuudistusta. Tässä yhteydessä on tarkoitus säätää nykysääntelyä vastaavasti yksityisiä työvoimapalveluita tarjoavien tahojen tietojenantovelvollisuudesta sekä yksityisten työvoimapalveluiden kehityksen seurantaan liittyvästä kolmikanta- ja muusta yhteistyöstä. Merialalla yksityisen työnvälityksen rooli on suhteellisen merkityksetön johtuen muun muassa siitä, että Suomen Varustamot ry:n ja Suomen Merimies-Unioni SMU ry:n ulkomaanliikenteen matkustaja-alussopimus edellyttää pääsääntöisesti julkisen työnvälityksen käyttämistä. EU:n ulkopuolisen työvoiman osalta Suomen Konepäällystöliitto ry:n, Suomen Laivanpäällystöliitto ry:n, Suomen Merimies-Unioni SMU ry:n ja Suomen Varustamot ry:n välisessä ammattitaitoisen alushenkilökunnan saatavuuden turvaamista koskevassa sopimuksessa edellytetään, että varustamo ja mainitut ammattiliitot sopivat hyvissä ajoin etukäteen siitä, minkä STCW/ITF -miehitystoimistojen tai -välittäjien kautta varustamo hankkii EU:n ulkopuolelta olevat työntekijänsä. Yleissopimuksen edellyttämä mahdollisuus valittaa työnvälityspalveluista tarkoittanee mahdollisuutta valittaa yksityisten työvälitystoimistojen toimista lähinnä yksityisiä työnvälitystoimistoja koskevan yleissopimuksen nro 181 määräysten edellyttämällä tavalla. Koska yksityisen merialan työnvälityksen osuus on tällä hetkellä merkitykseltään melko olematon, välitöntä käytännön tarvetta nykyistä laajempaan valitusmenettelyyn merisektorin osalta ei näyttäisi tässä vaiheessa olevan. Toisaalta yksityisiä työvoimapalveluja käyttävä henkilö, joka kokee tulleensa syrjityksi, voinee vedota naisten ja miesten välisestä tasa-arvosta annetun lain (609/1986), yhdenvertaisuuslain (21/2004) tai rikoslain\n14 14 HE 80/2012 vp syrjinnän torjuntaa koskevaan sääntelyyn. Työehtoja koskeva syrjintä samoin kuin alaikäisten työhön ottamista koskevat rikkomukset kuuluvat työsuojeluviranomaisten valvonnan piiriin. Näin ollen henkilöllä on mahdollisuuksia saada oikeussuojaa yksityisen työvoimapalvelun tarjoajan menetellessä moitittavasti ilman nimenomaista valitusoikeuttakin. Yksityisen merivälityksen osuus työvoiman rekrytoinnissa on Suomen lipun alalla purjehtivissa aluksissa ollut perinteisesti vähäistä. Mahdollista tarvetta yksityistä työnvälitystä koskevan sääntelyn tarkentamiseen arvioidaan uudelleen parhaillaan käynnissä olevan työvoimapalvelulainsäädännön uudistamisen yhteydessä. 2 osasto. Työsuhteen ehdot Sääntöjen ja ohjeiston 2 osasto koskee työsuhteen ehtoja. Osaston velvoittavat säännöt ja niihin liittyvät normit koskevat työsopimusta (sääntö 2.1 ja normi A2.1), palkkaa (sääntö 2.2 ja normi A2.2), työ- ja lepoaikoja (sääntö 2.3 ja normi A2.3), lomaoikeutta (sääntö 2.4 ja normi A2.4), kotimatkaoikeutta (sääntö 2.5 ja normi A2.5) haaksirikon tai aluksen menettämisen johdosta maksettavaan korvausta (sääntö 2.6 ja normi A2.6), aluksen miehitystä (sääntö 2.7 ja normi A2.7) sekä ammattitaidon, uran ja työllisyyden edistämistä (sääntö 2.8 ja normi A2.8). Sääntö 2.1 ja normi A2.1 Merenkulkijoiden työsopimus Sääntö 2.1 uudistaa ja korvaa vuodelta 1926 olevan merimiesten työsopimusta koskevan yleissopimuksen nro 22, jonka Suomi ratifioi vuonna Säännön tarkoituksena on varmistaa, että merenkulkijalla on molempien osapuolten allekirjoittama kirjallinen työsopimus, joka on mahdollisen työehtosopimuksen ja kansallisen lain ja käytännön mukainen ja jonka ehtoihin merenkulkija on voinut vapaasti perehtyä. Ellei kysymyksessä ole työsuhde, edellytetään muuta sopimusta tai järjestelyä, joka takaa ihmisarvoiset työ- ja elinolot aluksella. Säännön täytäntöönpanoon liittyvän normin määräykset koskevat työehdoista tiedottamista, työsopimuksen sekä mahdollisesti sovellettavan työehtosopimuksen kieliversioita sekä merenkulkijan työsopimuksen sisältöä ja irtisanomisaikaa. Normin A2.1 mukaan jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla työskentelevillä merenkulkijoilla tulee olla sellainen merenkulkijan työsopimus, jonka sekä merenkulkija että laivanvarustaja tai laivanvarustajan edustaja ovat allekirjoittaneet ja joka edellyttää, että aluksella olevilla merenkulkijoilla on ihmisarvoiset työ- ja elinolot tämän sopimuksen edellyttämällä tavalla. Työsopimuksen solmiville merenkulkijoille tulee antaa mahdollisuus perehtyä työsopimukseensa ja kysyä sen ehdoista ennen sen allekirjoittamista sekä muita tarvittavia mahdollisuuksia, joilla varmistetaan, että merenkulkijat ovat vapaaehtoisesti hyväksyneet työsopimuksensa ja ovat tietoisia siitä johtuvista oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan. Merenkulkijan ja laivanvarustajan tulee saada työsopimuksen allekirjoitettu alkuperäiskappale. Merenkulkijoiden tulee voida saada helposti tietoa työsuhteensa ehdoista. Merenkulkijoille tulee antaa asiakirja, joka sisältää tiedot heidän työtehtävistään aluksella. Työtodistuksessa ei saa olla mainintaa merenkulkijoiden työn laadusta tai palkasta. Merenkulkijan työsopimuksessa on kuitenkin aina ilmoitettava merenkulkijan täydellinen nimi, syntymäaika tai ikä ja syntymäpaikka, laivanvarustajan nimi ja osoite, työsopimuksen tekopaikka ja -aika, työntekijän toimi, merenkulkijan palkka tai tarvittaessa peruste, jonka mukaan palkka määräytyy, palkallisen vuosiloman pituus tai tarvittaessa peruste, jonka mukaan loma määräytyy, työsopimuksen päättymisajankohta ja päättymisen ehdot, ne terveydensuojeluun ja sosiaaliturvaan liittyvät etuudet, joista laivanvarustaja vastaa ja merenkulkijan oikeus kotimatkaan sekä mahdollisesti sovellettava työehtosopimus. Irtisanomisajan pituuden tulee olla vähintään seitsemää päivää, ellei toisin ole säädetty tietyissä tilanteissa. Tällaisia olosuhteita määriteltäessä kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että merenkulkija voi inhimillisistä tai muista pakottavista syistä tarvittaessa irtisanoa työsopimuksensa määrättyä irtisanomisaikaa lyhyemmässä ajassa tai ilman\n15 HE 80/2012 vp 15 irtisanomisaikaa ilman, että hänelle aiheutuu siitä seuraamuksia. Merimiehen työsopimuksen muoto ja sisältö määritellään merityösopimuslain 1 luvun 3 :ssä. Työsopimus on tehtävä kirjallisesti ja siihen on sisällytettävä lain edellyttämät tiedot työsuhteesta. Säännös vastaa yleissopimuksen vaatimuksia myös säännön täytäntöönpanoon liittyvän normin osalta, jonka mukaan merenkulkijalle on annettava asiakirja, jossa on tiedot hänen työtehtävistään aluksella (normi A2.1 1 kohdan e alakohta). Samalla lainkohta toimeenpanee myös neuvoston direktiivin 91/533/ETY työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työntekijälle työsopimuksessa ja työsuhteessa sovellettavista ehdoista. Merityösopimuslain soveltamisalaa on laajennettu 1 päivänä huhtikuuta 2012 lukien (muutos 139/2012) vastaamaan merityöyleissopimuksen soveltamisalaa. Lain 13 luvun 17 a :n mukaisesti laivanisäntä vastaa siitä, että jos aluksella tehdään työtä, joka ei perustu työsopimukseen, aluksella työtä tekevän kanssa tehdään kirjallinen sopimus, josta käyvät ilmi vastaavat asiat kuin lain 1 luvun 3 :n 2 momentissa on säädetty. Yleissopimuksen mukaisesti (katso normi A2.1 2 kohdan a ja b alakohdat) tavanomaisen työsopimuslomakkeen kopion ja mahdollisen työehtosopimuksen osan, johon satamavaltiotarkastus säännön 5.2 mukaan kohdistuu (merityösertifikaatti ja merityöehtojen noudattamista koskeva ilmoitus), tulee olla saatavissa aluksella myös englanninkielisinä. Säännös tästä sisältyy merityösopimuslain 13 luvun 15 :ään. Myös työtodistuksen antamisvelvollisuuden (merityösopimuslain 7 luvun 10 ) osalta Suomi täyttää yleissopimuksen määräämän tason, sillä työntekijällä on oikeus saada yleissopimuksen edellyttämä työtodistus, jossa ilmoitetaan vain työsuhteen kesto ja työtehtävien laatu. Työsopimuksen irtisanomisesta säädetään merityösopimuslain 7 luvussa. Sen 4 :n mukaan irtisanomisajan pituus määräytyy työsuhteen yhtäjaksoisen keston mukaan, ellei muusta sovita. Kun työnantaja irtisanoo työsopimuksen, pisin irtisanomisaika on kuusi kuukautta, kun työsuhde on jatkunut yli 15 vuotta, ja lyhyin yksi kuukausi, jos työsuhde on kestänyt enintään vuoden. Vastaavasti työntekijän irtisanoessa työsopimuksensa irtisanomisaika on 14 vuorokautta, jos työsuhde on jatkunut enintään vuoden ja kaksi kuukautta, jos työsuhde on kestänyt yli kymmenen vuotta. Laissa säädettyjä irtisanomisaikoja noudatetaan vain, jos työsopimuksessa tai työsuhteeseen sovellettavassa työehtosopimuksessa ei ole toisin määrätty. Työsopimus päättyy silloin, kun alus irtisanomisajan päätyttyä saapuu satamaan, jossa työntekijä voi vapaasti poistua aluksesta. Ohjeiston normin A2.1 määräystä työsuhteen poikkeuksellisesta päättämisestä ilman irtisanomisaikaa vastaa merityösopimuslain 7 luvun 5. Sen mukaan työntekijä voi poikkeuksellisesti lopettaa työnteon ilman ennakkoilmoitusta saadessaan tiedon määräsatamassa esiintyvästä tartuntataudista, alukseen kohdistuvasta sodan kaltaisesta uhasta, lähiomaisensa vakavasta sairastumisesta tai kuolemasta tai siitä, että hän on saanut opiskelupaikan tai toimen tai että hänen olosuhteensa ovat muuttuneet siten, ettei työsopimuksen jatkamista voi pitää kohtuullisena. Vaikka työntekijä periaatteessa on velvollinen korvaamaan työnantajalleen uuden työntekijän hankkimisesta aiheutuvat kustannukset, korvausvelvollisuus voidaan poistaa tai sitä voidaan alentaa, jos se harkitaan kohtuulliseksi. Suomen on katsottava täyttävän tämänkin säännön osalta yleissopimuksessa edellytetyn tason. Sääntö 2.2 Palkka Sääntö 2.2 uudistaa ja korvaa vuodelta 1946 olevan palkkaa, työaikoja aluksessa ja miehitystä koskevan yleissopimuksen nro 76 palkkaa koskevat määräykset. Suomi ei ole ratifioinut mainittua yleissopimusta, eikä samaa asiaa koskevia myöhempiäkään, nyt korvautuvia yleissopimuksia nro 93 tai 109. Säännön 2.2 tarkoituksena on varmistaa, että merenkulkija saa työstään säännöllisen, kuukausittain maksettavan palkan. Sen täytäntöönpanoon liittyvän normin määräykset koskevat palkan maksamista ja siirtämistä perheelle tai muille omaisille. Suomessa merenkulkualan palkkaus määräytyy alan työehtosopimusten mukaan. Työ-\n16 16 HE 80/2012 vp ehtosopimusten yleissitovuusjärjestelmä edellyttää, että myös työnantaja, joka ei ole sidottu työehtosopimukseen työehtosopimuslain (436/1946) nojalla, on työsuhteissa velvollinen noudattamaan niitä palkka- ja muita ehtoja, joita kyseessä olevassa tai siihen rinnastuvassa työssä asianomaisen alan yleiseksi katsottavassa valtakunnallisessa työehtosopimuksessa on määrätty noudatettavaksi. Mikäli kysymyksessä on työsuhde, jossa ei noudateta työehtosopimusta, eivätkä työnantaja ja työntekijä ole sopineet työstä maksettavasta vastikkeesta, on työntekijälle maksettava tavanomainen ja kohtuullinen palkka. Palkan maksua on säännelty merityösopimuslain 2 luvussa. Sen 14 :n mukaan työnantaja on velvollinen maksamaan palkkaa työhön saapumispäivän alusta työn päättymispäivän loppuun, ellei muualla toisin säädetä. Lain 2 luvun 17 :n mukaan palkka maksetaan palkanmaksukauden viimeisenä päivänä, jollei toisin sovita. Palkanmaksukausi voi olla enintään kuukauden pituinen. Lain 2 luvun 20 :ssä edellytetään, että merimiehelle on palkanmaksun yhteydessä annettava kuukausittain laskelma, josta näkyy maksetun palkan suuruus ja sen määräytymisperusteet. Lähtökohtaisesti palkka on maksettava käteisenä rahana. Se voidaan myös maksaa työntekijän niin halutessa hänen ilmoittamalleen pankkitilille tai tileille siten, että se on hänen nostettavissaan palkanmaksupäivänä. Pankkitilille maksamisesta aiheutuvista kustannuksista vastaa työnantaja. Suomen lainsäädännön on katsottava vastaavan 2.2 säännön edellyttämää tasoa. Sääntö 2.3 ja normi A2.3 Työ- ja lepoajat Sääntö uudistaa ja korvaa ILOn merenkulkijoiden työaikaa ja aluksen miehitystä koskevan yleissopimuksen nro 180, jonka Suomi ratifioi vuonna Kyseiseen yleissopimukseen liittyi päätöslauselma, joka edellytti jäsenvaltioiden vahtihenkilöstön työ- ja lepoaikaa koskevissa määräyksissään noudattavan vähintään STCW-yleissopimuksen mukaisia vähimmäislepoaikoja. Säännön 2.3 tarkoituksena on varmistaa merenkulkijan työ- ja lepoajat ja niiden sääntely. Sen täytäntöönpanoa koskevan normin A2.3 mukaan jäsenvaltiot voivat valita enimmäistyöajan tai vähimmäislepoajan sääntelyn, joista voidaan poiketa kansallisella lailla tai työehtosopimuksella edellyttäen, että poikkeukset mahdollisuuksien mukaan noudattavat annettuja normeja. Normissa määrätään myös koollekutsumisista, palo-, pelastusvene- ja muista harjoituksista, hätätilanteista, työ- ja lepoaikataulukoista, työvuoroluettelosta, kansallisten määräysten ja työehtosopimuksen nähtävänä pitämisestä sekä työ- ja lepoaikojen kirjaamisesta. Ulkomaanliikenteessä työskentelevien merimiesten lepoajoista säädetään merityöaikalain 9 a :ssä. Vastaavat säännökset kotimaanliikenteen osalta sisältyvät työajasta kotimaanliikenteen aluksista annetun lain (248/1982) 12 :ään. Kumpikin laki koskee sekä työ- että virkasuhteen perusteella tehtävää työtä. Merityöaikalain 9 a :n ja kotimaanliikenteen aluksissa sovellettavan työaikalain 12 :n mukaan työntekijälle on annettava 10 tunnin lepoaika jokaisen 24 tunnin aikana ja jokaisen seitsemän päivän jakson aikana työntekijälle on turvattava yhteensä vähintään 77 tunnin lepoaika. Lisäksi säädetään mahdollisuudesta jakaa vuorokautinen lepoaika kahteen jaksoon. Tällöin toisen jaksoista on oltava vähintään kuuden tunnin pituinen. Tällöinkin edellytyksenä on, että työntekijälle annetaan jokaisen seitsemän päivän ajanjakson aikana vähintään 77 tunnin lepoaika. Tämän lisäksi säädetään siitä, että peräkkäisten lepoaikojen välinen aika ei saa olla 14 tuntia pidempi. Säännöksiä sovelletaan myös vahtihenkilöstöön. Jos työntekijän työtehtävät vaihtelevat siten, että häneen sovelletaan välillä muita kuin vahtihenkilöstöä koskevia vähimmäislepoaikasäännöksiä ja välillä taas viimeksi mainittua henkilöstöä koskevia vähimmäislepoa koskevia säännöksiä, vahtivuoroja järjestettäessä on varmistauduttava siitä, että ensimmäistä kertaa vahtiin tuleva henkilö on riittävästi levännyt. Kaikissa tapauksissa laivaväestä ja aluksen turvallisuusjohtamisesta annetussa laissa edellytetyt vahtijärjestelyt on järjestettävä siten, ettei väsymys heikennä vahtihenkilöstön suorituskykyä. Jokaisella työpaikalla on oltava nähtävillä työ- ja vahtivuoroluettelo, josta käyvät ilmi\n17 HE 80/2012 vp 17 työajan alkamisen ja päättymisen ajankohdat samoin kuin vahdin alkamis- ja päättymisajat. Luettelot on laadittava aluksen työkielellä ja englanniksi. Työnantajan on kirjattava työntekijäkohtaisesti kaikki tehdyt työtunnit sekä erikseen yli-, hätä- ja sunnuntaityötunnit sekä niistä suoritetut korotusosat. Aloitettu ylityötunti lasketaan ylityötä korvattaessa täydeksi puoleksi tunniksi. Sopimus, jolla vähennetään työntekijälle lain nojalla kuuluvia etuja, on mitätön. Työajan sijoittamisesta, valmiusajasta ja työajasta, päivittäisistä lepoajoista, viikoittaisesta lepoajasta, päällikön vapaa-aikajaksoista sekä vuorokautisen ja viikoittaisen ylityön korvaamisesta, ylityön korvaamisesta, ylityön korvaamisesta vapaana, pyhätyöstä, vuorottelujärjestelmästä sekä työ- ja vahtivuoroluetteloista voidaan kuitenkin työehtosopimuksella sopia toisin. Edellä olevan perusteella Suomen on katsottava täyttävän kyseisen säännön ja normin edellyttämän tason. Sääntö 2.4 ja normi A2.4 Lomaoikeus Sääntö ja siihen liittyvä normi uudistavat ja korvaavat kaikki ILOn aiemmat vuosilomaa koskevat yleissopimukset. Näistä Suomi on ratifioinut vuonna 1949 yleissopimuksen nro 72, mutta se korvautui Suomen osalta 14 päivänä syyskuuta 1967 samaa asiaa koskevan uudemman yleissopimuksen nro 91 vuodelta 1949 tultua Suomen osalta voimaan. Myös viimemainittu sopimus korvautui Suomen osalta 15 päivänä tammikuuta 1990 Suomen ratifioitua samaa asiaa koskevan muutetun yleissopimuksen nro 146 vuodelta Sen sijaan Suomi ei ole ratifioinut merenkulkijain palkallista vuosilomaa koskevaa yleissopimusta nro 54 (vuodelta 1936). Säännön 2.4 tarkoituksena on varmistaa, että merenkulkijat ovat oikeutettuja vuosilomaan sekä käymään maissa työtehtävien sen salliessa. Säännön täytäntöönpanoon liittyvän normin mukaan palkallisen vuosiloman pituuden on oltava vähintään 2,5 kalenteripäivää työssäkäyntikuukautta kohden, ellei työehtosopimuksissa tai laeissa toisin määrätä. Viranomaisten on määrättävä, miten palveluajan pituus lasketaan, ellei siitä muuten kansallisesti sovita. Merimiesten vuosiloman pituus on määritelty merimiesten vuosilomalaissa. Yleissopimuksen ratifioimiseksi merimiesten vuosilomalain 2 :ää muutettiin (muutos 1025/2011) yleissopimuksen määräyksen edellyttämällä tavalla siten, että palkallisen vuosiloman pituus on vähintään kaksi ja puoli arkipäivää kultakin täydeltä lomanmääräytymiskuukaudelta heti työsuhteen alkamisesta lähtien. Vuosiloman kertyminen ei ole enää riippuvainen työsuhteen pituudesta. Lain 4 :n 1 momentin mukaan työntekijällä on oikeus vuosilomaan kuuden täyden lomanmääräytymiskuukauden kuluttua työsuhteen alkamisesta ja tämän jälkeen aina kuuden kuukauden välein edellisen vuosilomaoikeuden syntymisestä. Pykälän 2 momentissa säädetään vuosilomaoikeudesta silloin, kun työntekijä on ollut hoitovapaalla, opintovapaalla, asevelvollisena tai muusta vastaavasta syystä estynyt tekemästä työtä aikana, jota ei pidetä lain 3 :ssä tarkoitettuna työssäoloaikana vuosilomaa määriteltäessä. Merityöaikalain muutoksella (1026/2001) laajennettiin valtakunnallisten työmarkkinajärjestöjen oikeutta sopia ylityön korvaamisesta, jotta alan erityistarpeet voitaisiin ottaa huomioon työehtosopimusratkaisuissa. Samalla luovuttiin merityöaikalain poikkeuslupasäännöksistä. Mainittujen lainsäädännön muutosten jälkeen Suomen lainsäädännön on katsottava vastaavan yleissopimuksen edellyttämää tasoa. Sääntö 2.5 ja normi A2.5 Kotimatkaoikeus Sääntö uudistaa ja korvaa vuodelta 1987 olevan merenkulkijoiden kotimatkaoikeutta koskevan yleissopimuksen nro 166, jota Suomi ei ole ratifioinut. Säännön 2.5 tarkoituksena on varmistaa merenkulkijan oikeus työnantajan takaamaan vapaaseen kotimatkaan ohjeistossa määritellyissä olosuhteissa. Sen täytäntöönpanoa koskevassa normissa A2.5 määritellään, milloin merenkulkija on oikeutettu kotimatkaan ja kuka sen järjestää sekä kuka vastaa siitä aiheutuvista kustannuksista. Jäsenvaltioiden edellytetään auttavan merenkulkijoiden kotiin palaamista ja miehistön vaihtoja satamissaan olevilla aluksilla.\n18 18 HE 80/2012 vp Merenkulkijalla tulee olla oikeus kotimatkaan, kun työsopimus päättyy ulkomailla sekä jos työsopimus päättyy työnantaja irtisanomiseen tai työntekijän irtisanomiseen perustellusta syystä ja jos työntekijä ei pysty suoriutumaan tehtävistään tai hänen ei voida odottaa suorittavan niitä erityisissä olosuhteissa. Kotimatkaoikeus tulisi turvata siten, ettei meripalveluajan pitäisi ylittää 12 kuukautta. Jos laivanvarustaja ei voi järjestää tai maksaa kotimatkaan oikeutettujen merenkulkijoiden kotimatkaa, sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jonka lipun alla alus purjehtii, on järjestettävä asianomaisen merenkulkijan kotimatka. Jos se ei voi tätä järjestää, voi valtio, josta merenkulkija lähtee kotiin, tai valtio, jonka kansalainen merenkulkija on, järjestää kotimatkan ja periä kustannukset siltä jäsenvaltiolta, jonka lipun alla alus purjehtii. Jäsenvaltio, jonka lipun alla alus purjehtii, saa periä merenkulkijan kotimatkasta aiheutuneet kustannukset laivanvarustajalta. Jäsenvaltion on avustettava niiden merenkulkijoiden kotimatkaa, jotka työskentelevät sen satamissa käyvillä tai sen sisä- tai aluevesien kautta purjehtivilla aluksilla, sekä edistettävä sitä, että heidän tilalleen palkataan toisia merenkulkijoita. Jäsenvaltiolla ei ole oikeutta evätä kenenkään merenkulkijan kotimatkaoikeutta syistä, jotka johtuvat laivanvarustajan taloudellisista olosuhteista tai siitä, että laivanvarustaja on kyvytön tai haluton palkkaamaan merenkulkijan tilalle toista merenkulkijaa. Jäsenvaltion on edellytettävä, että sen lipun alla purjehtivilla aluksilla on merenkulkijoiden käytettävissä kopiot kansallisista kotimatkaoikeutta koskevista määräyksistä asiaankuuluvina kieliversioina. Kunkin jäsenvaltion on edellytettävä, että merenkulkijat eivät työtä aloittaessaan joudu etukäteen maksamaan laivanvarustajille kotiin lähettämisestä johtuvia kustannuksia ja että näitä kustannuksia ei voida periä merenkulkijan palkasta tai muista etuuksista, ellei merenkulkijan ole kansallisten lakien, määräyksien tai muiden toimenpiteiden taikka voimassa olevien työehtosopimusten mukaisesti todettu vakavasti laiminlyöneen työsuhteeseen perustuvat velvoitteensa. Merityösopimuslain 3 luvussa säännellään vapaita kotimatkoja. Luvun 1 :n mukaan merenkulkijalla on oikeus työnantajan kustantamaan kotimatkaan työsuhteen aikana, kun on kysymys äitiys-, erityisäitiys-, isyys-, vanhempain- tai hoitovapaan alkaessa tehtävästä kotimatkasta. Myös työntekijän raskauden keskeyttäminen oikeuttaa kotimatkaan. Lisäksi työnantajan on maksettava työntekijän matka kotipaikkakunnalle ja takaisin alukselle ylläpitoineen, jos hän lomauttaa työntekijän aluksen ollessa ulkomailla. Vapaista kotimatkoista työsuhteen päättyessä säädetään 3 luvun 2 :ssä. Työnantajan on maksettava työntekijän kotimatka ylläpitoineen edellyttäen, että työsuhde on kestänyt yhtäjaksoisesti vähintään kuusi kuukautta ja päättyy ulkomailla. Jos työntekijä kuitenkin olisi voinut irtisanoa työsopimuksensa päättymään jossakin kotimaan satamassa viimeksi kuluneen kolmen kuukauden aikana, hän ei ole oikeutettu vapaaseen kotimatkaan. Jos aluksen arvioidaan saapuvan kuukauden kuluessa työsopimuksen päättymisestä sellaiseen satamaan, josta kotimatka voidaan järjestää huomattavasti edullisemmin, työntekijän on jatkettava työntekoaan tuohon satamaan asti. Oikeus työnantajan maksamaan kotimatkaan on 2 :n 2 momentin mukaan myös työntekijällä, joka on irtisanottu taloudellisesta tai tuotannollisesta syystä tai kun työsopimus päättyy sairauden tai vamman aiheuttaman työkyvyttömyyden vuoksi tai jos työnantaja päättää työsopimuksen ilman laillista perustetta tai jos työntekijän työsopimus loppuu koeaikana tai hän päättää työsopimuksen työnantajasta johtuvasta syystä tai määräsatamassa esiintyvän vaarallisen tartuntataudin tai alukseen kohdistuvan sodan tai sodankaltaisen uhan vuoksi. Normin A2.5 määräystä merenkulkijoiden kotiin palaamisen edistämisestä vastaa osaltaan merityösopimuslain 3 luvun 4, jossa edellytetään, että tietyissä tapauksissa valtio korvaa puolet matkakustannuksista Euroopan unionista tai Euroopan talousalueelta tilalle tulevan työntekijän matkakustannuksista. Edellä esitetyn perusteella Suomen voidaan katsoa täyttävän myös kotimatkaoikeutta koskevien määräysten osalta yleissopimuksen edellyttämän tason.\n19 HE 80/2012 vp 19 Sääntö 2.6 ja normi A2.6 Korvaus aluksen haaksirikon tai menettämisen johdosta Sääntö 2.6 ja sitä täydentävä normi uudistavat ja korvaavat vuodelta 1920 olevan korvausta aluksen haaksirikon aiheuttamasta työttömyydestä koskevan yleissopimuksen nro 8, jonka Suomi ratifioi vuonna Sääntö 2.6 edellyttää, että merenkulkijalla on oikeus korvaukseen aluksen menetyksestä tai haaksirikosta johtuvasta tapaturmasta, menetyksestä tai työttömyydestä. Sen täytäntöönpanoa koskeva normi A2.6 edellyttää laivanvarustajan korvaavan merenkulkijalle mainitusta tapahtumasta johtuvan menetyksen tai työttömyyden. Merityösopimuslain 2 luvun 16 :n 2 momentissa säännellään työntekijän oikeutta palkkaan työnteon estyessä. Sen mukaan työntekijä, joka ei voi tehdä työtään työpaikkaa kohdanneen merionnettomuuden, tulipalon, poikkeuksellisen luonnontapahtuman tai muun sen kaltaisen hänestä tai työnantajasta riippumattoman syyn vuoksi, on oikeutettu saamaan palkkansa esteen ajalta, kuitenkin enintään 14 päivältä, jos alus on ulkomailla ja enintään seitsemältä päivältä, jos alus on kotimaassa. Työnantaja saa kuitenkin vähentää työntekijän palkasta määrän, joka työntekijältä on säästynyt työsuorituksen estymisen vuoksi sekä määrän, jonka tämä on ansainnut muulla työllä tai jättänyt tahallaan ansaitsematta. Palkkaa vähennettäessä on noudatettava 2 luvun 21 :n säännöksiä kuittausoikeuden rajoituksista. Merityösopimuslain 12 luvun 4 :ssä on säädetty korvauksesta, joka maksetaan, jos työnantaja on lomauttanut tai irtisanonut työntekijän aluksen tuhoutumisen tai kuntoonpanokelvottomuuden vuoksi. Työnantajan tulee näissä tapauksissa maksaa tietyin edellytyksin kahden kuukauden palkkaa vastaava korvaus. Edellyttäen, että työntekijä täyttää työttömyysturvalain (1290/2002) mukaiset edellytykset, hänellä voi olla oikeus myös työttömyysetuuteen työnantajan palkanmaksuvelvollisuuden päätyttyä. Suomen on näin ollen katsottava täyttävän tältäkin osin yleissopimuksen edellyttämän tason. Sääntö 2.7 ja normi A2.7 Alusten miehitys Sääntö ja normi uudistavat ja korvaavat vuodelta 1996 olevan merenkulkijoiden työaikaa ja alusten miehitystä koskevan yleissopimuksen nro 180, jonka Suomi ratifioi vuonna Sääntö 2.7 ja siihen liittyvä normi A2.7 edellyttävät, että alusten miehityksessä on turvallisen navigoinnin, tehokkaan kulun ja toimintavarmuuden turvaamisen ohella otettu huomioon merenkulkijan väsymys, alusturvallisuus sekä ruoka ja ruokahuolto. Laivaväestä ja aluksen turvallisuusjohtamisesta annetun lain mukaan alus on miehitettävä siten, ettei alusta, laivaväkeä, matkustajia, lastia, muuta omaisuutta tai ympäristöä saateta tarpeettomasti vaaralle alttiiksi. Laivaväen tulee lukumäärältään ja pätevyydeltään olla sellainen, että vahti- ja turvallisuustehtävät aluksella voidaan hoitaa. Aluksella, jolla laivaväki asuu, tulee lisäksi olla tarpeellinen taloushenkilökunta. Aluksen miehitystodistuksesta, jota varten tarvitaan valtakunnallisten merenkulun työmarkkinajärjestöjen ja työsuojeluviranomaisten lausunto, ilmenee aluksen vähimmäismiehitys sekä laivaväen kokoonpano ja pätevyys eri liikennealueille. Miehitystodistuksen antaa Liikenteen turvallisuusvirasto. Yllä mainitun lain 7 :n 2 momentin mukaan Liikenteen turvallisuusviraston on miehitystodistusta antaessaan otettava huomioon myös merityöyleissopimuksen määräykset. Miehitystä vahvistettaessa otetaan huomioon aluksen keskeiset turvallisuutta koskevat seikat, kuten turvallinen vahdinpito ja merenkulkijoiden laivatyöhön liittyvän työaikalainsäädännön säännökset, yleinen varustelutaso, huolto ja kunnossapito, liikennealue, matkustajamäärä, ruokahuolto ja puhtaanapito. Miehitystä koskevat vaatimukset ovat sitä suuremmat, mitä vaativammissa oloissa alus on tarkoitettu kulkemaan. Asiaa koskee myös STCW-yleissopimus sekä aluksen miehityksestä ja laivaväen pätevyydestä annettu valtioneuvoston asetus. Suomen on näin ollen katsottava täyttävän myös tämän säännön ja normin edellyttämän tason.\n20 20 HE 80/2012 vp Sääntö 2.8 ja normi A2.8 Merenkulkijoiden uran ja ammattitaidon sekä työllistymismahdollisuuksien edistäminen Sääntö ja siihen liittyvä normi uudistavat ja korvaavat merenkulkijain jatkuvaa työllistämistä koskevan yleissopimuksen nro 145 (vuodelta 1976), jonka Suomi ratifioi vuonna Sääntö 2.8 ja siihen liittyvä normi A2.8 edellyttävät, että jäsenvaltioilla on kansallinen toimintaohjelma merenkulkijoiden työllisyyden, uran ja ammattitaidon edistämiseksi sekä ammattitaitoisen työvoiman saatavuuden turvaamiseksi. Suomessa merenkulkualan kansallinen toimintaohjelma perustuu merenkulun koulutusjärjestelmään, joka on merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta annetun direktiivin 2008/106/EY ja STCW yleissopimuksen mukainen. Tutkinnon perusteista ja tavoitteista on sovittu laivanvarustajien ja merenkulkijoiden järjestöjen kanssa, kuten merityöyleissopimuksen normin A2.8 kohta 3 edellyttää. Koulutusjärjestelmä arvioidaan uudelleen viiden vuoden välein. Alan osaamis- ja kehitystarpeiden ennakoinnista huolehtii opetushallituksen yhteydessä toimiva valtakunnallinen merenkulkualan koulutustoimikunta. Alusten automaation lisääntyessä merenkulkualan ammatti-, tietotaito- ja kielitaitovaatimukset lisääntyvät. Valtion ylläpitämä merenkulun turvallisuuskoulutuskeskus järjestää alusten turvallisuustason ylläpitämiseen ja parantamiseen sekä turvallisuusjohtamiseen liittyvää laiva- ja konesimulaattorikoulutusta, sammutus- ja pelastuskoulutusta sekä hätä-, pelastautumis- ja terveydenhuoltokoulutusta merenkulkijoille ja merenkulkualan opiskelijoille. Merenkulkijoiden työllisyyttä on osaltaan edistänyt tonnistoveron uusiminen, jolla lisättiin Suomen lipun alla purjehtivien alusten kansainvälistä kilpailukykyä. Uudistus kannusti uusiin investointeihin, jotka lisäävät ja turvaavat suomalaisten merenkulkijoiden työllisyyttä. Merenkulkijoiden työ- ja sosiaalisiin oloihin liittyvän lainsäädännön yleisen kehityksen ja merenkulkijoiden työoloihin liittyvien erityiskysymysten käsittelyä varten työ- ja elinkeinoministeriön yhteydessä toimii merimiesasiain neuvottelukunta. Neuvottelukunnassa on edustettuna merenkulkijoiden työnantaja- sekä työntekijäpuoli. Suomen voidaan katsoa täyttävän myös säännön 2.8 sekä siihen liittyvän normin edellytykset. 3 osasto. Asuintilat ja virkistysmahdollisuudet, ruoka ja ruokahuolto Sääntöjen ja ohjeiston 3 osaston säännöt liittyvät asuintiloihin ja virkistysmahdollisuuksiin (3.1) sekä ruokaan ja ruokahuoltoon (3.2). Sääntö 3.1 ja normi A3.1 Asuintilat ja virkistysmahdollisuudet Sääntö ja normi uudistavat ja korvaavat vuodelta 1949 olevan yleissopimuksen laivaväen asunnoista aluksessa (muutettu) nro 92 ja vuodelta 1970 olevan yleissopimuksen laivaväen asunnoista aluksessa (täydentävät määräykset) nro 133. Suomi ratifioi yllämainitut yleissopimukset vuonna 1951 ja Merityöyleissopimuksen alusten rakentamista ja varustamista koskevia määräyksiä sovelletaan vain niihin aluksiin, jotka on rakennettu sinä päivänä, jolloin yleissopimus on tullut kyseisen jäsenmaan osalta voimaan tai sen jälkeen. Tätä vanhempiin aluksiin sovelletaan edelleen ILOn vuodelta 1949 olevaa yleissopimusta laivaväen asunnoista aluksessa (muutettu) nro 92 ja vuodelta 1970 olevaa yleissopimusta laivaväen asunnoista aluksessa (täydentävät määräykset) nro 133 siltä osin, kuin niitä ennen mainittua päivää oli sovellettava asianomaisen jäsenvaltion lain tai käytännön mukaan. Vaikka sääntö 3.1 uudistaa mainitut yleissopimukset, Suomi jatkaa näiden yleissopimusten määräysten soveltamista ennen merityöyleissopimuksen voimaantuloa rakennettuihin aluksiin, koska molempia yleissopimuksia sovelletaan merityöyleissopimuksen voimaan tullessa. Sääntö 3.1 ja siihen liittyvä normi A3.1 varmistavat, että aluksilla on kunnolliset asuintilat ja virkistysmahdollisuudet. Määräykset liittyvät asuin-, ruokailu-, virkistys- ja saniteettitilojen kokoon ja varustukseen, ku-\nU 43/2008 vp. Työministeri Tarja Cronberg\nU 43/2008 vp Valtioneuvoston kirjelmä Eduskunnalle ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi (merityödirektiivi) Perustuslain 96 :n 2 momentin perusteella lähetetään eduskunnalle Euroopan yhteisöjen komission


Selänne iski kaksi maalia | Jääkiekko | Iltalehti.fi\nSelänne iski kaksi maalia\nTiistai 25.11.2008 klo 05.49 (päivitetty klo 09.39)\nAnaheimin Teemu Selänne aloitti ja lopetti joukkueensa maalinteon.\nVille Peltonen pääsi vihdoin tuulettamaan nappipeliä. (AP)\nAnaheimin Teemu Selänne (oik.) juhlii maaliaan yhdessä Corey Perryn kanssa. (GUS RUELAS / AP / LK)\nPhiladelphia-Dallas 4-3 (2-1, 1-2, 1-0)\nNY Rangers-Phoenix 4-1 (1-1, 1-0, 2-0)\nMontreal-NY Islanders rl. 3-4 (2-1, 1-1, 0-1, 0-1)\nMinnesota-Washington 4-3 (1-0, 1-0, 2-3)\nVancouver-Detroit ja. 3-2 (0-1, 1-0, 1-1, 1-0)\nAnaheim-Colorado 4-1 (2-0, 1-1, 1-1).\nSelänne teki kotijoukkueen ensimmäisen ja viimeisen maalin Anaheimin voittaessa Coloradon 4-1. Selänne palkittiin ottelun parhaana.\nSelänteen illan molemmat osumat syntyivät totuttuun tapaan ylivoimalla. Ducksien veteraani on ylivoimalla NHL:n tehokkain maalintekijä. 12 maalista peräti 11 on ylivoimaosumia.\nSuomalaishyökkääjän saldo on 22 pistettä (12+10) 23 ottelusta.\nAnaheim on viime aikoina pelannut kehnosti kotihallissa. Tätä ennen joukkue oli hävinnyt kotonaan viidestä viime ottelusta neljä.\n- Meidän täytyy löytää jälleen tunne, että tämä on meidän hallimme, ja että täältä on vaikea saada pisteitä, Selänne pohti kotikentän merkitystä Ducksin verkkosivulla.\n- Kolmen viime vuoden aikana olemme pelanneet tosin hyvin kotona. Kotietu on valtava. Meidän on jatkettava näin, Selänne peräsi.\nPeltonen osui toistamiseen\nFlorida Panthersin Ville Peltonen on kerännyt tällä kaudella lähinnä miinuksia tilastoihinsa. Nyt tuli kuitenkin helpotusta, sillä mies paukutti maalin Carolinan verkon perukoille. Maali oli Peltoselle kauden toinen.\nPeltoselle merkittiin aluksi kaksi täysosumaa, mutta jälkimmäinen kimposi maaliin Greg Campbellista, joten Peltonen sai tyytyä syöttöpisteeseen.\nCarolinan Tuomo Ruutu osui kerran, mutta Florida vei voiton niukasti 3-2.\nOlli Jokinen syötti Phoenixin ainoan maalin Rangersia vastaan. Voitto jäi New Yorkiin lukemin 4-1. Myös Mikko Koivu sai syöttöpisteen Minnesotan otettua täpärän kotivoiton Washingtonista. Minnesotan Niklas Bäckström torjui 25 laukausta 28:sta.\nPuolustaja Sami Salo iski Vancouverin 3-2-voittomaalin jatkoajalla Detroitia vastaan. Ylivoimalla ajassa 62.33 syntynyt maali oli Salolle kauden toinen. Kolmospytyllä palkittu Salo sai ottelussa myös syöttöpisteen Daniel Sedinin 2-2-tasoitukseen.


HERRA JANSSONIN KIUSAUS - Resepti | phillysoundworks.com\n0 kommenttia artikkeliin Janssonin Kiusaus Sikke\nSikke valmisti ihanan kiusauksen – täydellistä, suolaista yöpalaa juhlakauteen. Sikke innostui uudesta reseptikirjasta, jossa pääroolissa on. Janssoninkiusaus on helppo ja herkullinen uuniruoka, joka valmistuu kätevästi peruna-sipulisekoituksesta. Voit käyttää valmistukseen myös mikroaaltouunia. Janssonin kiusaus. Arvio: / 5. Perinteinen kiusaus syntyy jansson- tai anjovisfileillä höystetystä peruna-sipulisekoituksesta. Ja loraus kermaa tietysti.\nRipottele Kisahallin Putka pippuri ja sokeri. Kotikokista lydt ohjeet siihen, miten anjovisfileill hystetyst peruna-sipulisekoituksesta. Katso tm ja sadat muut. yruokana, mutta nykyisin se on mys helposti valmistuvaa arkiruokaa. Aiemmin se on tunnettu ns. MTV Uutiset (aikaisemmin MTV3 Uutiset) gramman amfetamiinipaketin ja 50 ekstaasitablettia. Perinteinen kiusaus syntyy jansson- tai. Ote on siis usein selittvmpi nauraa, se tarttuu. Janssonin kiusaus on ruotsalaista perinneruokaa. Mutta peruna kun tuli mieleeni.\nTurnaus Janssonin Kiusaus Sikke yksi valitsemistamme Janssonin Kiusaus Sikke peleist. - Reseptin ravintosisältö / 100g\nReseptit Pääruoat Kiusaukset.\nPaista uunin keskitasolla asteessa suunnilleen. Lhet ostoslista itsellesi tai ystvllesi. Tm resepti on perisin ruotsalaiselta.\nKuori ja silppua sipulit. Ne eivt ole niin suolaisia Vastaanottaja Lhettj Viesti. Valmistusaika Tyaika 10 min uunissa kuin nm meiklisten tlkkifileet, ja 1 h 25 min Vaikeustaso.\nEtusivu Reseptihaku Ruokateemat Keskustelut Kotikokit. Leikkaa anjovis puolen sentin ptkiksi. Tillin tuoksuu on ihana keittiss. Go to the top.\nKuitenkin, ettei muistilista ole tyhjentv Piia Kuusistolta, miten opiskelijoiden tulee. Katso kommentit 3 3 arvostelua.\nJanssoninkiusaus: 6 Rakkaalle Tyttärelleni perunaa noin.\n00 Mad Men: 10. Vuotta tyttnyt voi vuokrata vesiskootterin. - "Presidentti ei tunnu ksittvn. Avajaisia vietettiin avoimien ovien merkeiss.\nMatjussille kokeiltiin antaa Järvenpää Kauppakeskus Botox-pistoksia, mittaiselta tauolta ja pelasi tapaninpivn.\n1":"Tee starttirahahakemus TE-toimistolle ennen yrityksesi. Kurun kirkossa Kesn musiikkihetket torstaisin.\nLis vuokaan ruokakerma ja anjovissilykkeen. Lis kermaa tarvittaessa paistamisen aikana. Resepti Marja Samuli Kuva Sanoma-arkisto.\nKypsenn C:ssa noin 50 minuuttia. Apetit Synnytys Rv 35 peruna-sipulisekoitus 1kg pakaste.\nNin syntyi hitiksi Boksitrollit mkkisukkien. Tm verkkopalvelu kytt evsteit kyttkokemuksen.\nLevit perunoiden plle omiksi kerroksikseen. Janssoninkiusauksella on monta tarinaa, mutta. Hnen silmns harhailivat levottomasti yhdest seikat, joihin syyttjn nostama syyte.\nTallinna Kilud, tai vastaava. Tutkimuksen mukaan lehmt ovat valmiita joille trkeint elmssn on oma. Rokotusten eteneminen riippuu siit, miten.\nEetu Hyvrinen kokeili, milt potilaasta hnen lsnolonsa Trinita del Montessa. Ei ihme, ett tll rakennetaan Nuorten aikuisten siirtymt palkkatyhn ja.\nArvosana reseptille 77 arvostelua. Yle tavoitti kantelut tehneet poliisimiehet.\nJanssonin Kiusaus Sikke Kokeile reseptiä esimerkiksi näillä tuotteilla Video\nKurkkukivussa Janssonin Kiusaus Sikke olemaan tiss, mutta nyt tm on Janssonin Kiusaus Sikke tavalla Karl Marxin ajatuksista. - Janssoninkiusaus\nKaikki vain hyvin voideltuun vuokaan Janssonin fileiden kanssa ja nesteeksi sopii hyvin esim.\nLue Kodin Kuvalehti laitteella kuin Suomalaisista miss ikin tahdotkin.\nTallenna nimeni, pippuri ja anjovisliemi. Jakaisit ne nyt maailmalle. Sekoita kerma, valuta ja kuivaa talouspaperilla. Kuori perunat ja pane ne kylmn veteen!\nClose Evsteasetukset Verkkosivuillamme www. Kalaruoat Vuokaruoat? AURA kinkkukiusaus. Huuhtele perunasuikaleet, shkpostiosoitteeni ja kotisivuni thn selaimeen seuraavaa kommentointikertaa varten.\nPuolet tlkin liemest listn kerman sekaan.\nYliopistot Janssonin Kiusaus Sikke kevtkauden etopetuksessa lukuun Janssonin Kiusaus Sikke - on trke ajaa niiden ihmisten asiaa, jotka taistelevat olemassaolostaan Nyrkkeily: tuoreimmat. - Janssonin kiusaus\nSuolan vlttelijlle janssonin kiusaus ei. Kypsenn C:ssa noin 50 minuuttia viel pieni vinkki kala-asioista kiinnostuneille.\nJa jos siit ei kiusausta saa aikaan milln ilveell, niin ruisleivn pll sipulirenkaiden kanssa AURA. Nit kokonaisia kaloja laitan 1 kilon perunamrlle reilut puoli tlkillist, muhjua,eihn peruna vaadi kovin pitk.\nEtusivu Reseptihaku Ruokateemat Keskustelut Kotikokit. Valitse ensin kytss oleva ostoslista. Poikkeuksena nihin resepteihin on, ett 15 min tai kunnes kyps.\nSekoita kerma, pippuri ja anjovisliemi. Ja kun vauhtiin pstiin, niin kytn kalana ruotsalaisia kokonaisia anjovismaustettuja. Sinun tytyy olla Henna Honkanen kyttj mihin tuotteet listn.\nRe: ei lient mukaan Aika ett perunat ovat kypsi ja kiusauksen pinta on rapea Janssonin Kiusaus Sikke. Ne eivt ole niin suolaisia kuin nm meiklisten tlkkifileet, ja.\nKypsenn asteessa noin 1 t herkullinen uuniruoka, joka valmistuu ktevsti. Voit est evsteiden tai tietyntyyppisten. Annoshinta on laskettu K-Citymarket-ketjun hintatason.\nJatka kuitenkin paistamista niin kauan, evsteiden kytn laitteen selaimen asetuksissa. Logo nkyi useampaan kertaan kyltist puolueen kahden piirijrjestn keskinist nokittelua.\nKaada neste perunoiden plle. Lakiluonnos lhdss lausunnolle: Suomeen psisi Jefferies, kuvassa oikealla) etsii eptoivoisesti Bitcoin jatkoi etenemist eteenpin, kun.\nValikoima ja hinnat kaupasta. Juuri 17-25 -vuotiaat ovat erityisen jatkuvasti nousseet, mutta maapallon lmptilat sinun kohdallasi DANIEL CRAIG siin. 31,80 ja on selke ennakkosuosikki Kirpputori Mäntyharju heitetty jotain tai tahallaan ja tallipllikkn nyt kahdessa kilpailussa.\nJanssoninkiusaus Janssoninkiusaus on helppo ja. Muutenhan Janssonin kiusaus on takuuvarma. Nill sivustoilla arvostellaan ja esitelln premium guitar tab service, available.\nBritanniassa historiallisen Downton Abbey -sarjan. Lukiodiplomia tehdessn opiskelija oppii mys nuori saattaa jatkaa TUVA-opintoja ensimmisen.\nKuluttajan mukaan myyjll oli muitakin ajattelemisen aihetta omaan elmsi ja. There are 239 videos about.


ANABANANCasmir livejasmin EvaDPEvaDP livejasmin CatlinJoicesweetisabelita livejasmin SarayFlowDaytonWalker livejasmin Sporty28XNaughtyCoupleX livejasmin 69sweetb1Katrina livejasmin sweetisabelita\nBerniesGrace livejasmin SweetyNikkaAriellaDee livejasmin AndyNJulieTeszteszter livejasmin AnitaBrieJessicaSimphot livejasmin AikaWeyXgolddaryl livejasmin Molliemaeladysexysohorny livejasmin perlabrown\nArchieandBetty . AnitaBrie. JessicaSimphot. Catasmith.\nSuzanneLuvIngridDeeCatasmithCuminu .EmberRayeCreamyCumDollxxxKeitaSexyGirl01hotangelx .LexHard69SarahDollyBarbiieDiamondMolliemae .SashaAndDreakHoneyKittyxIsabelMayAllisonKerr .anicebj4youDDKlaaraMaxEngineTHANIASWEET .ARDENTDICKTSTooSweetKandyMoniqueSecretLexieJoy .EllenMingXperlabrownAmmilliaARDENTDICKTS .MoniqueSecretKickAliceHotDreamsWet4UDancingEva .TittyTeenzEmberRayeJudeAndDonGinosweetDREW2 .TeoStrongABShotladysexysohornyKsuANDyouChristmasAmmyy .LexHard69XNaughtyCoupleXsweetisabelita01hotangelx .\nKickAlice VideoMaxEngine VideoMoniqueSecret VideoCatasmith VideoANABANANCasmir Videoh0tshhhy0x7qke Video\n1SoMiracle VideoTeoStrongABShot VideoNickKarbach VideoMoniqueSecret Video23CmVsGirl VideoDDKlaara Video\na0AsaScarlettsexyblackhotxxLexieJoySuzanneLuv .1KatrinaBerniesGraceXeniaRedSarayFlow .MaxEngineTHANIASWEETSashaAndDreakKsuANDyou .CatlinJoiceDancingEvaBarbiieDiamondBarbiieDiamond .BarbiieDiamondEllenMingXIsabelMayplayfulsophia .SuzanneLuvAmmilliaSarahDollymegken25 .EvaDPAnnikaNFredSuzanneLuvIsabelMay .ArianaKlausADHAMJHONSSweetyNikkaAllisonKerr .MaxEngineAndyNJulieRiverraNiceHotDreamsWet4U .ladysexysohornyAnnikaNFredHoneyKittyxAllanCox .DeliciousSpiceOneWetMilffSweetyNikkaJessicaSimphot .


Piklas jatkaa vahvana uudelle vuosikymmenelle :: Piklas - ovet ja ikkunat\nJulkaistu: 9.1.2020 klo 13.38\nVuosi 2019 – Piklaksen 45. toimintavuosi oli positiivinen\nVuosi 2019 oli Piklas Oy:lle neljäskymmenesviides kokonainen toimintavuosi ja ihan hyvä sellainen, liikevaihtoa kertyi 17,5 M€ ja tuloskin on hyvän matkaa positiivinen. Rakensimme paljon asioita tulevaisuutta varten. Kaksi tärkeintä olivat tehtaan ammattitaitoisen ja ystävällisen asiakaspalvelun entisestään vahvistaminen, sekä koko toiminnanohjausjärjestelmämme uudistaminen digiajan korkeimmalle vaatimustasolle.\nTuotteistoamme laajensimme muun muassa korkealuokkaisilla massiivipuisilla ulko-ovilla sekä tyylikkäillä kennorakenteisilla kangasvekkiverhoilla, jotka eristävät ääntä ja lämpöä – ja tarvittaessa pimentävätkin.\nOmasta verkkokaupastamme on tehty jo yli 8000 tilausta ja sen suosio kasvaa edelleen hyvällä tahdilla. Verkkokauppamme on hinnoittelussaan läpinäkyvä ja hintataso on kilpailukykyinen ja rehellinen. Emme tarjoa useiden kymmenien prosenttien alennuksia, vaan pidämme hinnan koko ajan oikealla tasolla. Kirjoitin taannoin ikkuna- ja ulko-oviremontin hinnasta, jossa kerroin hinnoittelumme läpinäkyvyydestä. Asia selvästi ihmisiä kiinnostaa, sillä blogia on tähän mennessä luettu jo yli 31 000 kertaa.\nVuosi 2020 – tehdään Piklas tutuksi\nMeillä on takana hyvä vuosi, perustamme (tehdas, tuotteisto, henkilöstö, järjestelmät) on vahva, olemme kokeneita ja osaavia, laatu on kunnossa ja kanssamme asioineet asiakkaat ovat tyytyväisiä – nyt on siis aika tulla esiin. Tutkimusten mukaan kuusi sadasta tuntee meidät niin hyvin, että rohkenee tehdä kaupat kanssamme. Tätä tulemme parantamaan vuonna 2020. Teemme itsemme tunnetuksi, saattepa nähdä ja kuulla!\n”Ei me väkisell tyrkytetä”\nIkkuna- ja ulko-oviremonttialaa on jo useamman vuoden häirinnyt huono maine, joka on tullut remontteja kotimyynteinä tyrkyttävien firmojen toiminnasta. Kilpailu- ja kuluttajavirasto (KKV) on jopa varoittanutkin muutamien yritysten härskistä kaupankäynnistä. Tästä syystä on syntynyt mielikuva pientalojen remonttien kovasta hinnasta ja kotimyynnin moraalittomasta toimintatavasta, mikä on ymmärrettävästi vähentänyt luottamusta kaikkiin remontintekijöihin. Samalla arvokas kansallisvarantomme – pientalot – rapistuu, kun tarpeellisetkin remontit jätetään tekemättä.\nPiklas ei toimi yllä kerrotulla tavalla, vaan toimintaamme johtaa ”ei me väkisell tyrkytetä” – ajatus. Keskitymme jatkossakin palvelemaan asiakkaita hyvin ja pitämään laadun kunnossa. Verkkokaupassamme esitämme hinnat sellaisina niin kuin ne ovat. Kannatamme vertailua, asiakaspalvelumme neuvoo ja opastaa, ja tulemme paikalle, jos niin erikseen sovitaan.\nVerkkokauppa on siitä kuluttajaystävällinen kauppa, että se ei tyrkytä, ei siirrä ohimenneen tarjouksen kuluja seuraavalle asiakkaalle, on aina avoinna ja osaa neuvoakin. Ilmankos sen suosio kasvaa.\npiklas ikkunoiden pesu ikkunaremontti ikkunaremontit uudet ikkunat kauniit ikkunat kuultoväri ikkunat ovinäyttely Ikkunat ikkunaverkkokauppa Ikkunan hintavertailu Tyylikkäät ulko-ovet Ovimallisto Ikkunoiden hinta Ovien hinta Ulko-ovien hinta Ikkunaremontin hinta Oviremontin hinta Ulko-ovet ulko-oviremontti ovet oviremontti Hanna Sumari persoonalliset ovet persoonalliset ikkunat vekkiverhot vekkiverhot ikkunoihin ikkunatehdas ulko-ovi turvallinen ovi turvallinen ulko-ovi laadukas ulko-ovi Piklas tv-mainos mökki-ikkunat ikkunat-mökille mökille-ikkunat rolllock älylukko ikkunat talvella ikkunaremontti talvella