Aadan hevoselämää: #957: Joskus ratsastus voi tuntua helpolta\n#957: Joskus ratsastus voi tuntua helpolta\nJoskus ihan pienimmätkin asiat ratsastuksessa voivat tuoda niitä ahaa-elämyksiä, joiden voimalla elää pitkään. Tiedättehän, juuri ne sellaiset oivallukset, jotka liittyvät ihan jokaisessa ratsastuksessa tehtäviin asioihin. On uskomaton tunne huomata, että omia toimintatapojaan muuttamalla on mahdollista saavuttaa paljon sujuvampi lopputulos. Lopulta tähän päästäkseen ei tarvitse tehdä isoja muutoksia. Kyse on parhaimmillaan hienosäädöstä, joka ei näy ratsastajan oman tuntemuksen ulkopuolelle.\nOlen istunut hevosen selässä säännöllisesti viikottain nyt reilun 17 vuoden ajan, joista viimeiset kymmenisen vuotta aktiivisesti tahdin vain kiihtyessä tähän suuntaan. Se on pitkä aika. Niin pitkä, että siinä sitä luulisi jo osaavan kaiken ja tietävän kaikesta kaiken. Fakta on kuitenkin se, että siinä vaiheessa, kun tiedostaa oman osaamattomuutensa, pääsee oppiminen vasta alkamaan. Ja se oppiminen ei enää tässä vaiheessa ole uusien asioiden tajuamista kerta toisensa perään, vaan juuri sellaista toimintatapojen sisäistämistä ja toistojen kautta tulevaa varmuutta tekemiseen. En laskeudu jokaisen ratsastuskerran jälkeen hevosen selästä miettien, että hitsi, miten paljon uutta opin. Saatan kuitenkin huomata tietyn ajanjakson jälkeen, että kehitystä menneestä on tapahtunut. Oli osa-alue mikä tahansa.\nPuhuin viime vuoden lopulla estevalmennuksesta, josta sain uusia oivalluksia vanhojen rinnalle. Tiedättehän, sellaista konkreettista oppia. Sama fiilis mulle tuli Juulia Jyläksen valmennuksissa tammikuussa, jossa ylitin itseni tekemällä elämäni parhaimman radan treeniolosuhteissa. Viime viikolla olin jälleen estevalmennuksessa, jonka loputtua oloni oli kuin uudelleensyntynyt. Hauskan tästä teki se, että me ei hypätty mitään erikoista, vaan työskentelimme puhtaasti puomien ja jumppatehtävän avulla. Se oli silti yksi parhaista estetunneista, joita ratsastushistoriaani on hetkeen sisältynyt. Pakko myöntää, että sopiva valmentaja saa ihmeitä aikaan!\nKaikki postauksen kuvat c. Vilma Töyräs :)\nMitä niin ihmeellistä me lopulta teimme? Tunti alkoi alkuverryttelyn jälkeen tehtävällä, jossa tulin ravissa pienellä kahdeksan metrin voltilla kolmea ravipuomia. Tarkoituksena oli jumpata Macoa, sillä ratsastus oli ensimmäisiä oikeasti kunnollisia peltoilua lukuunottamatta sitten parin viikon. Lähtökohtaisesti puomitehtävät eivät ole olleet meille alunperin mikään menestys, koska vielä lokakuussa käydessäni Sannan tunnilla ensimmäistä kertaa, ylitimme ravipuomit Macon kanssa milloin laukassa ja milloin käynnissä. Saksalaisella estehevosella ei oltu turhaan peräkkäisiä puomeja ravissa ylitelty. Siitä ensimmäisestä tunnista asti tiesin, että tulisin saamaan ihan valtavasti uutta oppia estevalmennuksista. Uskomukseni ei ollut väärä, sillä voin hyvillä mielin todeta kehittyneeni niin ratsastajana kuin me Macon kanssa myös ratsukkona valtavalla harppauksella kuluneen neljän kuukauden aikana. Suurin kehitys on tullut omaan varmuuteeni.\nMutta takaisin puomeille! Sanna halusi, että ratsastan ympyrällä sulkutaivutusta ravissa aina puomien yli asti. Hevosen piti taipua rehellisesti kylkiensä läpi koko pituudelta, aina hännästä korviin asti.Taipuminen ei saanut loppua puomeihin, vaan myös puomien yli piti ajatella sulkutaivutusmaista liikettä. Tärkeäähän tässä on se, ettei avut saa jäädä passiiviseksi: sisäkäsi ei saa vetää, ulkojalka ei saa työntää takana. Omaa tekemistäni helpotti ihan valtavasti se, että valmentaja kehotti mua pitämään ulkojalkani aktiivisempana aina puomeille asti, jossa määrääväksi avuksi vaihtuukin sisäpuolen pohje. Sisäpohkeen pitäisi aktivoitua siinä hetkessä, kun hevonen ponnistaa ensimmäiselle puomille. Kolmannen puomin ponnistusvaiheessa ulkopohje onkin taas jo määräävässä roolissa. Varsin nopeatempoista siis, mutta samalla hyvää aivojumppaa ratsastajalle.\nMaco on tunnetusti yksi jäykkä rautakanki - tai niin sen olen halunnut pääni sisällä ajatella viimeiset puoli vuotta. Sannan sanoin ruunassa on kuitenkin tapahtunut tämän vuoden puolella iso muutos, sillä se on notkistunut, saanut enemmän voimaa ja samalla tullut paljon suoremmaksi. Kyllähän muutoksen näkee jo ruunan ulkomuodossa, joka on paljon pyöreämpi ihan kauttaaltaan verraten esimerkiksi heinä- tai vaikka syyskuuhun. En halua väittää olevani hyvä, mutta kyllähän sitä on jotain ollut pakko tehdä oikeaan suuntaan. Siinä isona apuna - tai oikeastaan kaiken mahdollistajana - ovat olleet valmentajani. Niin sileällä kuin esteillä, kotona ja vieraissa paikoissa. Samaa kehua on tullut fysioterapeutiltamme, jonka mukaan Macon lihaksisto on tasapainoinen, urheiluhevosen lihaksisto. Lähtökohtanahan meillä oli tilanne, jossa nälkäkuoppa oli oikeasti kuoppa. Enkä edes liioittele.\nTaas poikkesin otsikon aiheesta, joten eikun takaisin! Ravitehtävä sujui oikein hyvin, ja olin jo tässä vaiheessa lähinnä yllättynyt. Valmentajamme pyysi mua ottamaan Macon pysähdykseen suoraan ravista aina voltin toisella puolella puomeista katsottuna, suoraan uralle tultaessa siis. Ensimmäisellä kerralla pysäytin ruunan, mutta se vastusteli kättä vetäen pään eteen ja alakaulan ulos. Valmentajan ohje oli seuraava: istu satulaan pysähdyksessä. Älä jännitä reisiä, vaan pidä ne kokonaan rentoina. Ainoat osat, mikä tulee olla tiiviisti hevosen ympärillä, ovat takapuoli ja yläpohje. Näin tein, ja ihme tapahtui - Maco pysähtyi kuin ajatuksesta. Aina, kun istuin tiiviimmin satulaan, tajusi Maco jotain tapahtuvan. Istunnasta tulikin yhtäkkiä puolipidäte. Vaikka tätä on opetettu mulle aina, niin vasta nyt voin rehellisesti todeta, että tajusin asian konkreettisesti. Sain sen fiiliksen, miltä istunnan vaikutuksen pitäisi tuntua siirtymisissä. Sen jälkeen pysähdykset ja siirtymiset olivatkin uskomattoman helppoja.\nSama puomitehtävä toimi myös laukassa, tosin innariväleillä. Ajatuksena oli edelleen sulkutaivutus, mutta koska voltti oli suhteessa pieni, teimme kahden voltin jälkeen vähän isomman ympyrän puomien ympärille. Maco yllätti taas positiivisesti ollen varsinkin vasemmassa laukassa todella hyvin tasapainossa. Vielä loppuvuodesta se olisi lähinnä kaatunut lapojensa päälle ympyrän kaarella, saati päässyt puomien yli rikkomatta tahtia. Kyllä me teimme nytkin virheitä, mutta lopputulos oli hallittu ja siisti. Tästä oli hyvä siirtyä jumppatehtävän pariin.\nJumppalinja koostui viidestä palasesta: puomi, kavaletti, pysty, kavaletti ja puomi. Jokainen oli toisensa päässä innarivälillä. Sisään tultiin laukassa, tarkoituksena oli pysyä pystyssä omalla ylävartalolla esteen päällä ja keskittyä säilyttämään oma jalka kantapäästä alhaalla, hevosen kylkiä vasten satulavyön kohdalla. Linjan jälkeen siirrettiin hevonen käyntiin ennen kulmaa suoralla linjalla, noin 10 metrin päässä puomista. Helppo ja kiva tehtävä, kunhan palaset osuvat kohdilleen.\nJa niin tuntui osuvan, sillä Maco malttoi hyvin, kokosi itsenäisesti laukkaa tehtävän läpi ja hyppäsi terävästi siitäkin huolimatta, että keskimmäinen pysty nousi lopulta reilun 120cm korkeudelle. Siinä kysytään jo hieman nopeutta hevosen etuosasta, sillä jos hevonen valuu puomeille pitkänä, ei se ehdi nousta kavaletin jälkeen tarpeeksi nopeasti ylös päästäkseen pystyn yli puhtaasti. Ajattelin jo joutuvani auttamaan Macoa tässä enemmänkin, mutta onneksi tajusin jättää hevosen suorittamaan itse: näin se sai kaiken tarvitsemansa tilan ja teki työnsä oikein mallikkaasti. Hyvä me!\nTunnin jälkeen olo oli mahtava. Sain taas uusia ajatuksia treeniin, mikä lisää motivaatiota entisestään. Tällä viikolla olin suunnitellut alunperin meneväni kisoihin Riders Inniin hyppäämään sunnuntaina 120cm-luokan, mutta lopulta kävi ilmi, että Juulia Jyläs on tulossa taas Suomeen valmentamaan kahtena päivänä. Pakkohan se siis on kaivaa taskunsa pohjalta rahaa ja osallistua valmennuksiin molempina päivinä. Siitä alkaakin parin viikon tauko, kun olen Ainossa kellon ympäri kansainvälisten kisojen vuoksi. Maco saa sillä välin hyvää hoitoa Sannilta, ja Sannakin käynee sillä muutamia kertoja ratsastamassa. Tälle viikolle osui oikea treeniviikko, sillä huomenna Sanna ratsastaa Macon sileällä, torstaina menen kouluvalmennukseen ja viikonloppuna hypätään kaksi päivää. Se kevyempi jakso voi osua ihan hyvään saumaan sen jälkeen. Sitten käännämmekin katseen kohti kisoja, joita olemme suunnitelleet pitkälle ensi vuoteen asti. Siitä lisää myöhemmin :)\nOnko teille tullut oivalluksia ratsastuksen parissa viime aikoina?\nLähettänyt aada klo 18.12.00\nAnonyymi 6. maaliskuuta 2018 klo 20.32\nSun kirjoituksia on ihana lukea :)\naada 7. maaliskuuta 2018 klo 19.38\nAnonyymi 6. maaliskuuta 2018 klo 20.51\nItse sain talvella tälläisen ahaa oivalluksen. Käyn ihan vain ratsastuskoulussa tunneilla kerran viikossa ja murheenkryyni ovat kantapäät. Ope on siitä jauhanut ties kuinka kauan. Kävin sitten rästimässä toisen opettajan tunnilla joka huomautti samasta asiasta mutta eri tavalla ja kas, kantapäät pysyivät alhaalla loppukauden. Ohje oli vaan jotenkin muotoiltu eri lailla ja se sitten sai palaset kohdilleen. Se on vaan se joku juttu mikä pitää päässä kloksahtaa että näin se tehdään :)\nSiis sepä se, että sama ohje toisen suusta voi kuulostaa ihan erilaiselta! Kiva, että sait oivalluksen :)\nAnonyymi 7. maaliskuuta 2018 klo 12.00\nKivasti kirjoitettu! Luulin et käyt Valtterin valmennuksessa mut siis ilmeisesti backlund?\nAnonyymi 7. maaliskuuta 2018 klo 18.38\nSanna-Kaisa Mikkola valmentaa Aadaa.\naada 7. maaliskuuta 2018 klo 19.39\nJoo, Sanna-Kaisan valkuissa oon nyt käynyt, kun hän sopii meille tosi hyvin! Valtterista ei mitään huonoa sanottavaa, aikataulut oli vaan meille haastavat toisinaan :)\nJovanna 7. maaliskuuta 2018 klo 15.28\nJovanna 7. maaliskuuta 2018 klo 15.31\nVau, Macosta on tullut paljon ryhdikkäämpi :)\nAnonyymi 7. maaliskuuta 2018 klo 15.48\nHei viitsitkö kysyä millä putkella Vilma kuvaa noi maneesikuvat? :) Itsellä sisällä kuvaaminen on NIIIIIN haastavaaa :/ Tai jos hänellä on blogia tms jossakin mistä voisi seurava hyviä valokuvausvinkkejä? kiitos! :)\naada 7. maaliskuuta 2018 klo 19.40\nMusta se on joku kiinteä 50mm f1.8, mutta voin varmistaa vielä! Hänen igssä voit kysyä myös suoraan eli @vilmatoyras :)\nAnonyymi 7. maaliskuuta 2018 klo 21.37\nNämä Vilman ottamat kuvat on muuten ihan super hienoja! Kiinteällä putkella otetut heppakuvat näyttää aina yhtä freeseiltä varsinkin kun kuvakulmien eteen on jaksettu nähdä vaivaa :)\naada 8. maaliskuuta 2018 klo 10.07\nSanos muuta! Vilma on huippu :)\nAnonyymi 8. maaliskuuta 2018 klo 1.43\nHyvä postaus ja hienot kuvat. Tosi upeita kuvia oli myös viime postauksessa (ne talvikuvat) :o\nIsot onnittelut vielä Vuoden ratsastusblogi-palkinnosta!! :) Sä todella ansaitsit sen! Puhuit myös asiaa siinä videolla jonka teit liittyen palkintoon :)\nAnonyymi 11. maaliskuuta 2018 klo 20.52\nMitä hevosia millalla on ollut? Miksi ne kaksi lopetettiin, kenestä milla teki jouhikorut? :(\nMilloin dumle varsoo? Missä se alma(?) on? Etkö säki käyny sillä joskus ratsastamassa?\nKuka kengittää macoa?\nOlette hyvä pari :)\nMilla H 12. maaliskuuta 2018 klo 11.07\nAjattelin vastata tähän ite niin Aadan ei joudu välikädeks :) Eli mulla on ollut Goldy (ensimmäinen poni), Uuno, Lexu (Nipsun emä, joka kuoli muutama kk varsomisen jälkeen suolenkiertymään), Nipsu, Elma ja Dumle. Nipsun jouduin lopettamaan viime keväänä maha- ja suolistovaivojen takia. Ilmeisesti Nipsun suolisto ei ollut kehittynyt täysin normaaliksi, jonka takia sen toiminnassa oli niin merkittäviä puutteita, että se jouduttiin lopettamaan. Uuno lopetettiin myös viime keväänä jalkavaivojen vuoksi. Elma on myyty ja Aada ratsasti sillä kyllä :) Dumlella on laskettu aika huhtikuun lopussa. Voin vielä vastata kengittäjäkysymykseenkin eli Macoa kengittää Niklas Kannosto. :)\naada 12. maaliskuuta 2018 klo 11.38\nAnonyymi 12. maaliskuuta 2018 klo 20.34\nIhan ymmärtääkseni tuon pysähdystekniikan: Voitko selittää silleen for dummies-tyylillä, mikä kohta jalasta on sinulle yläpohje? Itse olen ymmärtänyt yläpohkeen koko reitenä ja alapohkeen pohkeena, niin nyt kelailen, olenko käsittänyt väärin �� -Koo\naada 13. maaliskuuta 2018 klo 8.53\nPohjeavut lähtee nimenomaan pohkeesta, ei koskaan reidestä. Reidellä puristamisella saadaan yleensä istunnalle turtunut hevonen, koska harva ratsu tahtoo liikkua eteen, jos reiden puristaa - tämä siis oman kokemuksen mukaan. :)\nYläpohje on konkreettinen pohjelihas eli noin puolet polven ja kantapään alueesta. Se on helppo huomata, ainakin mulla vähän jalkaa jännittäessä pohjelihas tulee kokonaisuudessaan selvästi esiin. Alapohje on sitten sen alapuoli jalkaa, mukaan lukien kantapään seutu.\nNäin siis mun tulkinnan mukaan :)\nAnonyymi 17. maaliskuuta 2018 klo 21.09\nMä koitin tuota pysähdys juttua ja sehän toimi hyvin ��! Kiitos vinkistä. -Koo\nSigi 13. maaliskuuta 2018 klo 15.22\nMillä kameralla tää Vilma kuvaa kun ei näy ollenkaan kohinaa? 😀\naada 13. maaliskuuta 2018 klo 16.08\nJos en ihan väärin muista, niin Canonin 60D vois olla lähellä! :D\nUnknown 13. maaliskuuta 2018 klo 21.29\nMä oon ratsastanu 25v ja omistanu erilaisia hevosia n. 15v. Viimeset 10v oon pyhittäny aikalailla islanninhevosille ja askellajiratsastukselle. Oon kouluttautunu ja valmentautunu jonkinverran, valitettavan vähän kun asun niin pohjoisessa. Viikko sitte pitkäaikainen unelma toteutui ja pääsin Islantiin ratsastuskurssille. Ratsastimme askellajiratsastuksen maailmanmestarin opissa kolme tuntia kahden päivän aikana, upeilla hyvinkoulutetuilla ja laadukkailla islanninhevosilla. En ole ikinä koskaan saanut sellaisia fiiliksiä ratsastaessa, enkä ole ikinä saanut niin hyvää ja konkreettista oppia hyvältä valmentajalta, vieläkin ihan flow-fiilis ku ajattelee niitä päiviä!\nNyt ankara säästäminen, että jos vuoden päästä taas pääsisin valmennukseen Islantiin!


Chimaltenango - Sää Huhtikuuta Chimaltenango, Guatemala 2021\nChimaltenango Sää Huhtikuuta 2021\nChimaltenango Sää Sää Chimaltenango, Guatemala Huhtikuuta 2021. Matkaopas ja neuvoja. Lue yleiskatsaus ilmasto.\nChimaltenango - Mitä tehdä ja nähdä Hinnat Chimaltenango Chimaltenango - Car Rentals Chimaltenango - Sää tänään Sää Huhtikuuta 2021 Sää tänään » Lämpötila paikkakunnilla Chimaltenango » Sääilmiöiden kirjata edellisten vuosien Chimaltenango: »\nMiten sää näyttää kuten Huhtikuuta vuonna Chimaltenango?\nLyhyt kuvaus Chimaltenango sääolojen vuoksi Huhtikuuta 2021\nKun matkustaa Chimaltenango Huhtikuuta voit odottaa: joskus ukkonen, usein sadetta, joskus sumu . Keskimääräinen päivisin lämpötilat ovat noin 25℃ ja 28℃. Katso UV-indeksi, joka on (11) Huhtikuuta ja otat varotoimiin: Käytä SPF 30 + aurinko voidetta, pitkähihainen paita ja housut, aurinko lasit ja hattu. Välttää auringon kolmen tunnin sisällä Solar Noon! Yleensä ensimmäinen viikko on kuumin Huhtikuuta. Mutta voit olla rauhallinen sademäärä. Viime vuosina keskimäärin vain 9 päivä oli sateinen. Chimaltenango Huhtikuuta kokemuksia kuumina päivinä. Yleensä lämpötila vaihtelee noin 26℃ ja tuuli on lempeä tuuli.\nMihin aikaan aurinko on asetettu Huhtikuuta sisään Chimaltenango?\nAurinko laskee välillä 18.16 ja 18.20 sisään Huhtikuuta sisään Chimaltenango.\nParas aika loma Chimaltenango 2021. Tarkista kuukausittainen ruumiinlämmön kaavio Huhtikuuta:\nHuhtikuuta on yksi paras kuukautta vuoden osalta Sää Chimaltenango. Jos sää sinulle on tärkein lähtökohta matkustaa, Huhtikuuta on hyvä aika ajaksi loma. Tämä voi olla hyvä aika kävellä alueen ja tutustua tärkeimpiin nähtävyyksiin. Suhteellinen humindex yleensä vaihtelee 23 (Vähän tai ei lainkaan epämukavuutta) 26 (Vähän tai ei lainkaan epämukavuutta) tyypillisiä Huhtikuuta aikana. Kastepiste on usein paras mittari miten mukavat ovat matkustajan sääolosuhteet. Kun matkustaa Chimaltenango muista alempi dew pistettä tuntuu enemmän kuiva ja enemmän kaste pisteitä tuntuu kosteampaa. Aikana tyypillinen Huhtikuuta kastepiste siirtyy 13 (Erittäin mukava) 15 (Mukava).\nLyhin päivä on tiistai - 1. huhtikuuta, klo ja 12 tuntia 16 minuuttia päivänvaloa, sunrise on 06.00 ja auringonlasku on 18.16. Pisin päivä on keskiviikko - 30. huhtikuuta, klo 12 tuntia 38 minuuttia päivänvaloa, sunrise on 05.42 ja auringonlasku on 18.20. Matkustajan sunhours ovat tärkeitä. Tässä kuussa antaa keskimääräinen 12 päiväsaikaan.\nHumIndex on toinen mielenkiintoinen asia kertoo meille comfort tai epämukavuutta perustuu lämpötila ja kosteus yhdessä. HumIndex Chimaltenango arvo 33\nKun matkustaa Chimaltenango epäilemättä haluat nauttia mukava näkemyksiä ja maisemia. Huhtikuuta Voit odottaa melko hyvä näkyvyys noin 6.8km.\nTarkka päivittäinen sää ja Chimaltenango Huhtikuuta (Arkisto säätiedot):\nSää Chimaltenango Huhtikuuta


Hiihtosuunnistuksen EM-2017 | Yleinen\nValvojat tarkastivat tiluksia Imatralla\n25.12.2016\tby Anni Toiviainen\tin Yleinen\nImatralla 6.-12.2.2017 järjestettävät hiihtosuunnistuksen arvokilpailut kokoavat ennätysmäärän hiihtosuunnistajia kamppailemaan mitaleista junioreiden EM-, nuorten MM-, aikuisten EM- ja veteraanien MM-kilpailuissa. Kun ilmoittautumisaikaa on jäljellä vielä kuukausi, kaikkiaan yli 600 nimeä löytyy\nImatran Ensilumenlatu avoinna\n31.10.2016\tby Anni Toiviainen\tin Yleinen\nImatran Ensilumen latu avautui virallisesti lauantaina 29.10.2016 Ukonniemen stadionin lähimaastoon. Noin 2 kilometrin mittainen, kumpuilevassa maastossa kulkeva säilölumilatu täydentää Imatran liikuntapalveluita ja saa vipinää upouudelle Ukonniemen stadionille. Stadionilla liikkuminen sekä


Helsyn hallituspaikat vuodelle 2019 ovat nyt haettavissa — Helsingin luonnonsuojeluyhdistys\nSijainti: Pääsivu / Helsy / Helsyn hallituspaikat vuodelle 2019 ovat nyt haettavissa\nHelsingin luonnonsuojeluyhdistyksen hallituspaikat vuodelle 2019\nTERVETULOA HELSYN HALLITUKSEEN!\nHelsingin luonnonsuojeluyhdistyksen hallituspaikat vuodelle 2019 ovat nyt haettavissa. Tule vaikuttamaan järjestömme toimintaan ja hae mukaan. Vuoden 2019 hallitus valitaan yhdistyksen sääntömääräisessä syyskokouksessa 21.11.2018 Helsingissä, Tieteiden talolla. Voit asettua ehdolle ottamalla yhteyttä hallituksen puheenjohtajaan sähköpostitse helsy@sll.fi 20.11.2018 mennessä tai syyskokouksessa.\nHelsingin luonnonsuojeluyhdistys on Suomen luonnonsuojeluliiton suurin paikallisyhdistys. Hallitustyöskentelyssä pääset vaikuttamaan ja tekemään päätöksiä luonnon puolesta. Hallitustyöskentely on mielenkiintoista ja antoisaa: pääset seuraamaan läheltä ajankohtaisia luonnonsuojelun kysymyksiä ja pureutumaan mm. kunnallispolitiikkaan, mutta ennen kaikkea vaikuttamaan. Toivomme hallituslaiselta kiinnostusta luonnonsuojeluun ja järjestötoiminnan kehittämiseen. Hallituslaisena sinun tulee olla yhdistyksemme jäsen.\nHelsingin luonnonsuojeluyhdistyksen hallitus laatii vuosibudjetin, linjaa ja suunnittelee yhdistyksen toimintaa, hyväksyy projektihakemukset, kehittää jäsenhankintaa, päättää yhteistyöstä, tekee henkilöstövalinnat ja ottaa kantaa ympäristökysymyksiin.\nHelsyn hallitustyöskentelyssä syvennät tietojasi ja taitojasi luonnon- ja ympäristönsuojelussa, vaikutat yhdistyksen toimintaan ja linjauksiin, tutustut uusiin mielenkiintoisiin ihmisiin, pääset ideoimaan ja järjestämään toimintaa. Yhdistyksen hallitustyöskentelystä saat arvokasta kokemusta, jota arvostetaan myös työelämässä.\nHelsyn hallitus kokoontuu kerran kuukaudessa ja toivomme, että sinulla olisi mahdollisuus osallistua kokouksiin tai ainakin suurimpaan osaan niistä. Kesällä hallituksen kokouksia järjestetään tarpeen mukaan mm. etäkokouksina.


m/y Silkkiuikku Euroopan vanhoilla vesiteillä, Part 3. – Photo J Pohjola\nPosted byJukka Pohjola Photography Jan 15, 2013 Mar 4, 2014 Posted inPhoto journeysTags:Ürzigissä uskottiin vahvasti viininviljelyyn, Bernkastel-Kues - Trier, Bootschleuse, Bootshaus Grünistä, Canal de l´Est, Cattenom ydinvoimala, Cochem-Cond – Traben-Trarbach, Detzem ja Trier menevä jo rutiinilla, Deutsches Eck, ech Kleinmacher, Ei satamapaikkoja välillä Apach – Toul, Enkirchin sululla sää paranee, France, Güls – Winningen, josta pääsisimme Gelderseen kautta Ijsselmeerille., Koblenz - Metternach – Güls, Koblenz - Toul, Liverdun – Toul, LUXEMBOURG, Luxenbourgin ja Ranskan kautta mm. Belgiaan, Luxenburg on eurokraattien ja monien pankkivirkailijoiden kotikaupunki, m/y Silkkiuikku saa osakseen huoltoa, Metz -Liverdun, Monaise -Remich, MOSEL Grevemacher -Thionville, Mosel Handbuch, Nijmegeniin, Ottes Sekt, Photo journeys, Porta Nigra rooman ajalta, Porta Nigra rooman ajalta ja Dreikönigehaus 1200 luvulta sekä roomalaisten rakentama vanha silta 200 luvulta, Remich, Rheiniltä Moselille, Riesling Kabinet trocken valkoviini, Saar joen risteys on iso, Satamakapteeni suosittelee meille reittiä: Metz – Toul - Verdun – Sedan – Givet ja edelleen Maasjoelle, Schwebsange, Schwebsange - Thionville, Scleuse Zeltingen, Silkkiuikku euroopan vesiteillä, Sulut Wintrich, Thionville – Metz, Traben-Trarbach – Bernkastel-Kues, Treis-Karten – Cochem-Cond, Trier, Verdunin ja Sedan, Weingut Haus Beth Berghoff, Winningen – Treis-Karten, Yachthafen Monaise\nMOSEL jokea Koblezista Toulin kaupunkiin Ranskaan\nKoblenz – Toul\nMosel Koblenzista Touliin\nPäätämme siis kääntyä Rheiniltä Moselille, suoraan etelään odottamaan lämpimämpiä kelejä. Ilma on kylmennyt koko ajan kun olemme laskeutuneet pohjoista kohti. Katsotaan onko päätös oikea.\nJoki / kanavareitti on palvellut jo 25 vuoden ajan 1964 – 1998. Mosel joelta pääsee Luxenbourgin ja Ranskan kautta mm. Belgiaan. Jokireitti jatkuu myös etelään aina välimerelle asti. Ennen Toulia pääse myös takaisin Rheinille Strassbourgiin.\nValitsemme reitin joka haarautuu kohti Belgiaa, josta edelleen Hollantiin. Meuse/Maas joki yhtyy taas Rheiniin Hollannissa.\nMosel on iso ja suurten proomujen navigoitavissa aina Thionvilleen asti.\n06.4-96 Koblenz – Metternach – Güls\nMosel, Koblenz taustalla\nRheinlachesta ulos ja ainoastaan Deutsches Eck kiertäen pääsemme ensimmäiselle sululle Moselilla.\nVene on ensi kertaa puoliksi cabriolet mallisena. Pääsemme ensimmäisenä sulkuun jossa kaksi jokialusta ja kolme huvivenettä. Sulun jälkeen aurinkoinen ilma lämmittää mukavasti. Veneilyelämä tuntuu heräävän henkiin. Mosel vaikuttaa heti ensi silmäyksestä lähtien veneilyyn keskittyneeltä, satamia yllin kyllin. Kuulimme Rheinillä Bootshaus Grünistä joka sijaitsisi styypuurin puoleisella rannalla.\nGühls ja aurinko esiin\nLandaamme sinne, okein miellyttävä paikka pursiseura veneilykaupat ja telakka. Kauppiaalta löytyi myös spriitä hellaamme varoiksi\njos ravintoloita nyt ei sattuisi löytymään. Syömme pääasiassa ulkona, olemmehan lomamatkalla tutustumassa euroopan eri alueisiin ja myös ruoka ja juoma- kulttuureihin. Venerannassa myös leirintäalue matkailuautoille. Nämä kaksi harrastusmuotoa on yleisesti yhdistetty Saksassa, ihan hyvä asia. Turha glamour katoaa veneilyn ympäriltä ja satamat ovat elävämpiä ja ennenkaikkea taloudellisesti elinvoimaisempia.\nIltapäivä on retkemme lämpimin joten korkkaamme Ottesin shampanjapullon ja nautimme kevään ensilämmöstä. Ottes Sekt on erinomaista kuten myös heidän Riesling Kabinet trocken valkoviini. Näimme tämän päivän aikana enemmän huviveneitä kun koko Rheinillä yhteensä.\nSeuraava päivä on pääsiäipäivä ja päätämme kävellä pari kylää eteenpäin Winningen, Goben Gondorf, kylissä tietenkin juhlitaan pääsiäistä ja on markkinat. Kävelimme liian kauas joten otamme taxin kotiin Gülsin satamaan.\nPaikan ravintola on erinomainen, satamassa on myös iso venenosturi sekä talvisäilytysmahdollisuudet n. 8m veneille.\nLinnat jatkuu Moselilla\n08.4-96 Güls – Winningen\nEnnen Winningeniä joen rannassa tankstelle joten otamme 60l bensiiniä ja ajamme sisään Winningenin satamaan jossa jälleen yllättävän paljon swelliä sataman kokoon nähden. Satama on tähän mennessä komein ja suurin, veneitä on myös joka lähtöön ja varustettuna eri kansallisuustunnuksin. Satamassa kaikki palvelut, vain sauna puuttuu. Saamme kaiken tarvittavan täältä, petroolin, nippeleitä, köysiä. Pesemme myös pilssin ja jätämme vedet huoltohalliin koska emme löytäneet niille jäteastiaa. Telalkka toimi erinomaisesti ja lainasi jopa porakonetta johonkin kiinnitykseen joka meillä oli. Ruoka hyvää palvelu hieman saksalaista. Dem mittarit sähkölle tuplahinta edelliseen verrattuna, mutta olihan satama komea ja terassilta sai katsella saksalaisia urheiluautoja joita satamassa vieraili. Omaa tyyliä myönnettäköön. Veneen voi myös halutessa telakoida täällä, hyvä paikka.\n10.4-96 Winningen – Treis-Karten\nCochem Cond siltatorni\nVirittelemme vielä 9.8hp:n Mercuryn apumoottorillemme kiinnikkeet jotta se pysyisi ryskyttävässä plaanissa paremmin paikallaan sekä keskustelemme myös hupusta estämään roiskeita konekoppaan. Meillä on mitä ilmeisemmin väärät VHF kanavat koska emme kuule suluilta vastauksia, sulkuihin pääsemme kuitenkin jo rutiinilla ja olemme kohta Treis Kartenissa. Paljon veneita ja sehr sehr teuer, eli taas kaupallinen satama. Satamia on siis kahta lajia, seurojen (esim.wasserverein…) omistamia aivan hyviä ja huomattavasti halvempia sekä yksityisiä yleensä hienompia mutta tietysti kalliimpia. Rannassa on hyvä supermarkt ja venehuolto Enk. Tänään sataa ja on viileämpää joten emme saa fiilistä tähän kylään.\n11.4-96 Treis-Karten – Cochem-Cond\nMosel iltavalaistuksessa Cochem – Kond\nKytkimme viimeisenkin varalämmittimen päälle (200w pakkasvahdin) joka on asennettu keulakabyysiin jossa nukumme. Sade yltyy päätämme kuitenkin lähteä liikenteeseen mutta pysähdymme nopeasti Cochem Cond kaupungin satamaan aivan joen varteen. Satama on yllättävän rauhallinen sijainnistaan huolimatta. Sade loppuu illan suussa ja kaupunki joen rannalla on varsinainen turistirysä hienoine liikkeineen ja ravintoloineen. Saan vastarannan maisemasta hienon yökuvan joka myöhemmin voi olla näyttelykelpoinen.\nCochem Cond linnan pihalta alas joelle\nPakollisen linnareissun (kapuaminen paikalliseen linnaan)jälkeen olemme sudennälkäisiä ja menemme nauttimaan pizzaa sekä lämmikkeeksi punaviiniä. Aamulla vierailemme Hieronimi nimisen viinitilan kellarissa ja ostamme pullon spätleseä mukaamme.\n12.4-96 Cochem-Cond – Traben-Trarbach\nIlma selkenee, lämpötila pysyttelee jääkarhulukemissa 0-5° välissä\nEnsimmäinen pieni Boots shleuse\nMatkalla 3 sulkua, joudumme ensimmäisen kerran pieneen ns. Bootschleuseen, jota ohjataan itse nappeja painelemalla. Opettelua, pienissä suluissa on kova virta sisäänaajettaessa joten kannattaa mennä matkan päähän odottelemaan sulkuporttien avautumista.\nSisäänajo tapahtuu meillä yhden henkilön toimesta, toisen ollessa sululla nappeja painelemassa. Enkirchin sululla sää paranee ja Traben-Trarbachin satama onkin aivan sulun jälkeen. Satama on pieni mutta siisti pursiseuran oma paikka. Baari löytyy muttei paljon muuta. Kaupunki on vähän matkan päässä, joten syömme tänään veneessä. Kaikki lämmittimet päälle ja syystä. Yöllä lämpötila laskee nollan alapuolelle. Aamulla lämpötila paranee, päivällä + 16° Traben-Trarbach on kaunis kaupunki, täynnä pieniä weinstubeja. Saamme kaupoissa täydennnettyä muonavarastojamme viikonloppua varten.\n13.4-96 Traben-Trarbach – Bernkastel-Kues\nAamulla havaitsemme että vesiputki laiturilla on haljennut, pakkanen oli siis aika kipakka. Satamassa näimme ison vanerista rakennetun katamaraanin, sen 81 vuotias omistaja oli matkalla välimerelle. Hänellä oli mennyt vuosi tänne Hampurista, kanavakansalla ei näemmä turhia kiireitä.\nSilkkiuikku parkissa lounastauko ja tankkaus\nLähdemme tankkaukasen (148 l) jälkeen liikkeelle. Tämä on viimeinen tankstelle ennen Trieriä.\nScleuse Zeltingenin sulkuporteilla näimme merkinnöistä että Hochwasser voi nousta 2m sulkuporttien yli, huh huh turvasatamat ovat tarpeen.\nÜrzigissä uskottiin vahvasti viininviljelyyn, useita uusia viinirinteitä on rakenteilla.\nAjamme 2900 rpm n. 16s, päivä paistaa lämpimästi kun tulemme ilta-aurigossa kylpevään Bernkastel-Kues:n kaupunkiin. Turistibussi ja iso motoristijengi on juuri vieraisilla kaupungissa. Veneranta on hyvä suihkut jä sähköä löytyy, jota pakkasöinä arvostamme kovasti. Aamulla lämpötila kohenee.\nKaupunkiin on matkaa 2 km, kaunista rantatietä. Päätämme kavuta paikalliseen linnaan joka on viinitilan ympäröimä (Weingut Haus Beth Berghoff). Hyvä valkoviinilasi ja salaattilautanen linnan pihalla antaa uutta voimaa. Ostamme pullollisen hyvää Riesling Traben-Brandia tulevaisuuden varalle. Kylässä lämpötila on noussut jo hellelukemiin joten otamme veneestä kuomun pois ensimmäistä kertaa! Lekottelemme auringossa varaanin lailla ja aluksemme m/y Silkkiuikku saa osakseen huoltoa sadekauden jälkeen. Tanskalainen purjevene on samoissa puuhissa, kaikki patjat kannella kuivumassa. Ilta kuitenkin viileneen nopeasti.\n14.4-96 Bernkastel-Kues – Trier, Yachthafen Monaise\nLämpötila kohenee edelleen, ilma +18° vesi +8,9°\nOtamme shortsit esiin ensimmäisen kerran\nSulut Wintrich, Detzem ja Trier menevä jo rutiinilla, Bootschleusella päästetään yksi miehistön jäsen painelemaan hanikoita, hyvät fendarit veneen kulmissa on kultaakin kallimmat pienissä suluissa jossa ei juuri tilaa manöövereille. Sulun portaista kunnolla kiinni joko köydellä tai puoshaalla, suluissa tulee joskus voimakasta virtausta, pidä kunnolla kiinni. Maisemat eivät häkellytä tällä välillä, muutoinkin autiota. Matka tuntui 18s nopeudesta huolimatta pitkältä. Schweich näytti heinolta tuulimyllyineen, jatkamme kuitenkin tarunhohtoiseen Trieriin. Ajamme Trierin läpi satamaan jonka nimi on Schloss Monaise.\nKaupunki ei joelta näyttänyt mitenkään houkuttelevalta. Tunsimme kuitenkin kaupungin historiaa. Tunnin reipas kävely pimenevässä illassa oli edelleen pienoinen pettymys. Päästyämme vanhaankaupunkiin alkoi löytyä historiaa ja menoa. Kauniita taloja ja kansainvälistä tunnelmaa.\nTrierin vanha silta\nPorta Nigra rooman ajalta ja Dreikönigehaus 1200 luvulta sekä roomalaisten rakentama vanha silta 200 luvulta. Illalla veneessä lueskelemme lisää historiantietoa seuraavien päivien retkiämme varten.\nAamulla lämpötila paranee vielä eilisestä, ilma +20°\nPursiseuralta löysimme pari pyörää jotka oitis vuokraamme jotta matkamme kaupunkiin muodostuisi inhimillisemmäksi.\nKaupunki on päivänvalossa paljon positiivisempi ja kauniimpi. Lisäksi se on isompi kuin edelliset joten saamme hoidettua henkilökohtaisia asioita ja myös tähänastiset valokuvamme kehitettyä.\nTrierin vanhalla torilla\nOstamme Trieristä vielä Maastal nimisen oppaan, joka ei ole kummoisenkaan näköinen sidonta, mutta satamapaikat on selkeästi merkitty.\nMosel Handbuchissa ei ole lainkaan satamapaikkoja välillä Apach – Toul.\nMOSEL Grevemacher -Thionville\n19.4-96 Trier, Monaise -Remich, Schwebsange\nLähdemme kohti Luxenbourgia, Ranskaa ja Belgiaa. Saar joen risteys on iso, vuoret vetäytyvät kauemmaksi joenuomasta. Viinitilat jatkuvat nyt loivempina.\nRemich ensimmäinen kaunis paikka Luxenbourgissa ulottuu aivan jokeen asti, kaunis bulevardi rannalla. Jatkamme kuitenkin Schwebsange:een asti jossa venesatama sekä tankkauspiste. Kävelyretki takaisin Remichiin, vilkas rantaelämä. Valtavat määrät vesijettejä ja nopeakulkuisia moottoriveneitä. Totuus paljastui tankatessa, bensa oli yllättävän halpaa.\nLähdemme bussilla hoitamaan raha-asioita Luxenbourg Stadtiin. Maaseutu ei säväyttänyt, mäkistä maastoa , vanhoja hoitamattomia tiloja.\nTiet kuoppaisia ja kapeita kuten keväällä kotimaassa. Muistuu mieleen Turku Helsinki highway nro 1 jonka turistit löytävät ainoastaan kartalta.\nLuxenburgin suuriruhtinaskunta, EU:n pienimpiä valtioita julistettiin itsenäiseksi ja neutraaliksi valtioksi vuonna 1867. Luxenbourg luopui vanhoista valtaoikeuksistaan pohjoisen Gibralttarina.\nTänä päivänä Luxenburg on eurokraattien ja monien pankkivirkailijoiden kotikaupunki. Luxenburgilaiset pitävät itseään Sveitsin pahana kilpakumppanina, joka yrittää puolustaa paikkaansa Strassbourgin ja Brysselin laajenevaa byrokratiaa vastaan. Suuri osa Luxenbourgilaisista on kuitenkin edelleen maanviljelijöitä.\nMoselin rannoilla on viljelty viiniä aina roomalaisten ajoista lähtien. Grevemacher on paikalinen viininvijelyn keskus jossa tuotetaan myös kuohuviinejä.\nRemich on veneilijoiden vilkas satamakaupunki Moselin rannalla.\nBech Kleinmacherissa, Remichin eteläpuolella on tehty viiniä 1600 luvulta lähtien pyörivällä kivellä puristaen. Löytyipä myllynkivi jonka vieressä nuori viinipuu jonka itse Jack Santier oli nimennyt.\nTankkaamme Remichissä vielä bensaa, Ranska saa odottaa tankkauksia kalliimman bensansa kanssa. Totesimme hankkimastamme Maastaal opuksesta että Ranskassa ei ole ainuttakaan bensa-asemaa jolla olisi jakelupiste laiturilla.\nSatamakapteeni suosittelee meille reittiä: Metz – Toul – Verdun – Sedan – Givet\nja edelleen Maasjoelle, Nijmegeniin, josta pääsisimme Gelderseen kautta Ijsselmeerille.\n23.4-96 Schwebsange – Thionville\nCattenom ydinvoimala tervehtii meitä ensimmäisenä\nLähdemme liikkeelle ja totuttelemme pienempään 5-6s vauhtiin joka on täällä nopeusrajoituksena.\nOlemme Thionvillessä vasta klo 17.00 aikaan iltapäivällä. Teemme koirien kanssa lenkin kysyäksemme mistä voisimme saada hankittua Vignetin joka tarvitaan Ranskan läpiajoon.\nMatkalla ydinvoimavaltio Ranska muistutti heti läsnäolollaan, Cattenomin voimalaitos sijaitsi aivan joen vieressä lähellä Thionvillen kaupunkia.\nRannassa on valtavia bunkkereita, ovatkohan kuuluisan Maginot linnakkeen jäänteitä. Näkymä on muutoinkin surkea. Kaksi venettä kuitenkin paikalla.\nThionvillen suttuinen kaupunki on iltavalaistuksessa kuitenkin viehättävä.\nLa Vieille Ville, eli vanhoihin puitteisiin rakennettu liike ja ravintolakeskusta oli toteutettu vanhaa kunnioittaen ja tulos oli varsin elegantti. Vanhat rakennukset oli restauroitu ja niihin oli aistikkaasti yhdistetty modernia arkkitehtuuria.\nRuoka oli erinomaista, olemmehan vihdoin Ranskassa.\nAamulla Thionvillen sulun jälkeen saamme Vignetin. 200 Fr/ 16 vrk, jona aikana päätämme selvitää Ranskan osuuden matkastamme.\n24.4-96 Thionville – Metz\nEdessämme on kolme sulkua(Ecluse kun kieli vaihtuu). Maisemat muutuvat Thionvillen teollisuudesta kauniimmaksi, kesämökkejä sekä pieniä laitureita kanavan rannalla. Jokialukset ajavat 5-6s nopeutta joten aaltoja ei synny niinkuin Rheinillä. Metzin kaupungin venerannalla on mainos! Ensimmäinen näkemämme. Kapea ränni johtaa pursiseuran kauniiseen satamaan.\nKaupunki alkaa aivan pursiseuran vierestä. Mainos slogan “Ville propre” (puhdas kaupunki) on juuri sitä miltä Mezt näytää, valtavia puistoja kukkaloistossaan, kaikkialla puhdasta. Roskiksia on myös kaikkialla, eli kyllä ihmiset niitä käyttävät kunhan niitä ensin on. Muistettaisiimpa tämä totuus myös Suomessa.\nVanha jokiranta sekä itse vanhakaupunki puhuttelevat tähänastisista kaupungeista eniten.\nLaivakoira Bonnie Metzin suihkulähteellä\nMetzissä tapasimme myös ruotsalaisen liikemiehen joka oli edellisvuonna joutunut keskeyttämään matkansa välimerelle sairastuttuaan vakavammin. Mies oli nyt tulossa Pariisista ja uudet tuulet puhalsivat. Hän oli ostanut eteläruotsista, Skoonesta hedelmäviljelmän ja nyt hänen vene, (41 jalkainen kaunis mahonkivene) menee myyntiin. Liikemies oli vielä toiminut samalla alalla kun allekirjoittanut, ja Skoone on vielä lähellä sydäntä, niin juttua ja mielipiteitten vaihtoa riitti.\nKaunis ja siisti kaupunki tuo Metz, liekö lämmöllä myös jotain tekemistä asian kanssa +30° ja yli.\nSatamakapteenikaan ei perinyt maksua koska olimme liikkeellä sesongin ulkopuolella.\n26.4-96 Metz -Liverdun\nSaamme Gallerie Lafayettesta uuden kahvipannun särkyneen tilalle lisäksi gambaksia, äyriäisiä ja lohta seuraavalle herkulliselle päivälliselle.\nEdellinen satamakirja pääsee arvoon arvaamattomaan, koska nykyinen on lähinnä enemmän tai vähemmän täynnä virheitä.\nRanskalaiset styyrpuuri paapuuri merkit\nPoijut ranskalaisittain “väärinpäin”, kirjassa muitakin virheitä.\nKolme sulkua jonka jälkeen kirjassa mainitaan satama, jota ei kuitenkaan löydy. Arvaamme kuitenkin että seuraavan kielekkeen takana on satama niinkuin onkin, sisään vain aukosta ja reissun ensimmäinen luonnon-satama on meidän.\nVanhoja raunioita, lieneekö Aquaduct Rooman vallan ajalta\nGrilli päälle ja gambakset sekä lohet paistumaan. Emme ole syöneet kalaa Rheinillä emmekä Moselilla ja nyt vihdoin herkullinen kala-ateria, jota lähes aina syömme veneillessämme kotimaassamme kesäisin. Liverdunin pieni kylä on historiallinen, emme kuitenkaan lähde matkamme ensimmäisestä luonnonsatamasta mihinkään.\nTämä väli on luonnonrantoja aina Canal de l´Est:lle asti\nMoselistata jäi mieleen:\nKaunis ja mutkitteleva joki täynnä viininviljelmiä ja pieniä viehättäviä kyliä\naina Luxenbourgiin asti. Kylissä kannattaa pysähtyä, ne ovat erittäin viehättäviä. Teimme itse niin että jätimme veneemme johonkin ja kävelimme aina edelliseen tai seuraavaan kylään. Samalla kertaa näimme monta kiintoisaa paikkaa ja saimme veneilyssä niin paljon kaivattua kuntoilua.\nMoselilla ei saa ajaa yöllä sulkuihin. Suluissa käytetään aina pientä Bootschleusea jos sellainen on. Päivällä voi hyvin jättää joen rannassa oleviin laitureihin kunhan muistaa kunnon fendarit ja cheissit. Ne ovat erittäin tärkeitä ettei vene pääse tekemään edestakaista liikettä. Moselilla ei yleistä solmurajoitusta joka on hyvä asia pitkillä autioilla pätkillä.\nVuokravene fleetit, huh!\nMosel on ennenkaikkea keskittynyt huviveneilyyn, sieltä löytyvät hyvät satamat ja palvelut. Mosel virtaa hitaasti ja se on tarpeeksi rauhallinen myöskin pienemmille huviveneille. Bensa ja Diesel laiturilta joka on luxusta, katso kuitenkin aina tankkauspaikat valmiiksi, nyt ei olla perjehtimassa ja matkan edellytys on polttoaine.\nMosel on 270km pitkä osuus matkastamme, se kuitenkin taittuu hitaammin johtuen useista pienistä suluista ja mielyttävästä ilmapiiristä joella ja kylissä.\n27.4-96 Liverdun – Toul\nCanal de l´Est,\nKanava alkaa Toulista ja loppuu Givét:iin Belgian rajalle.\nLiverduniin saapui Jeanneaun tekemä jokivene (lasikuituinen linja-auton näköinen vesikulkuneuvo) täynnä turisteja.\nLähdimme kreivin aikaan pois, saimme viettää luonnonsatamassa suomalaiskansallisen rauhallisen illan ihan yksin.\nMuutaman ison sulun jälkeen 3 pientä automaattisulkua jossa pidimme itseämme puoshaalla kiinni sulkuporteissa.\nViimeisen sulun jälkeen kanavan veden väri oli vaalean turkoosi sekä puhdas. Selitys löytyy myöhemmin kanavan pohjan kiviaineksesta joka on vaaleaa. Kanava on nyt myös huomattavasti pienempi ja syvyys on 2 m luokkaa. Liikennöivät proomut ovat kooltaan kuitenkin varsin kookkaíta.\nToulin satama osoittautuu hyväksi, kauppa ja bensis sekä tietysti boulangerie josta saamme tuoretta leipää. Toul on roomalaisten perustama siirtomaa kaupunki vanhalla tiellä Lyonista Metziin ja Trieriin.\nAamulla otamme vielä 60l bensaa ja tankin täyteen vettä.\nLämpöä yli 40° auringossa ja veden lämpötilakin on noussut +17°\nToul on vedenjakaja ja alamme nyt laskeutumaan suluissa kohti Belgiaa. Sulkuja on lukematon määrä. Lisäsi on tunneleita joista pisin on kaksi kilometiä.\nTulemme ensiksi Saksan ja Ranskan II.n maailmansodan sotatantereille kuuluisiin Verdunin ja Sedanin kaupunkeihin.\nTarinamme viimeisessä osassa (m/y Silkkiuikku Euroopan vanhoilla vesiteillä, Part 4) matkaamme Toulista Canalde l ´Est:tiä pitkin Ranskan ja Belgian rajalle Givet:n kaupunkiin. Matka jatkuu Ardennien vuoristosolien kautta Maastrichtiin Hollantiin. Sieltä matkaamme historiallisen Utrechtin kautta vanhaan Muidenin linnoituskaupunkiin Amsterdamin kupeeseen.


Sarin kotona: Suklainen sokerikakku\nViikolla selailin pitkästä aikaa vanhoja Leivotaan lehtiä.\nNiissähän on kaikenlaisia ihania reseptejä. Silloin tällöin tekee mieli\nkokeilla jotain uutta, mutta helppoa.\nKuivakakkuja en ole tehnyt aikoihin ja tämä ohje olikin kiinnostava.\nKakku oli herkullista, siksi laitan ohjeen tänne blogiin muistiin.\nKakun maku parani seuraavina päivänä, kun oli ollut jääkaapissa.\nOhje on Leivotaan lehdestä nro 6/2014.\n(Kakku on hyvää ilman kuorutettakin. Eli kuorrute ei ole välttämätön.)\nAlkuperäisessä ohjeessa kuorutteen päälle tuli kookoshiutaleita.\nMinulla ei niitä ollut. Laitoin valkosuklaa muruja päälle.\n120 g Taloussuklaa rouhe (Valmis pussi)\n(Alkuperäisessä ohjeessa 50 g suklaata)\n1-2 tl Vettä trvittaessa\nKookoshiutaleita tai valkosuklaarouhetta\nVaahdota sokeri ja munat. Lisää piimä, vaniljasokeri, suola,\nvoi, leivinjauhe ja jauhot. Sekoita tasaiseksi taikinaksi.\nÄlä sekoita liian kauan, ettei taikinaan muodostu sitkoa.\nKääntele taikinaan lopuksi suklaarouhe.\nTee kuorrute. Sekoita sulatettu voi ja sokerit paksuksi\nja kiiltäväksi. Lisää tarvittaessa vettä. Valuta glasyyri\njäähtyneen kakun päälle. Koristele haluamallasi tavalla.\nHerkullista sunnuntai päivää blogissani piipahtaville!💙\nLähettänyt Sarin kotona klo sunnuntaina, lokakuuta 08, 2017\n-A-/ Koti Saksassa, sydän Suomessa 8. lokakuuta 2017 klo 13.05\nOiii, kaunis & herkullinen kakku! Ja tuo jalallinen kakkulautanen on ihana. Minulla on vain lasinen, mutta tuollainen vaalea keraaminen olisi myös kiva.\nSarin kotona 8. lokakuuta 2017 klo 16.41\nOlen löytänyt tuon joskus kirpparilta.\nMamma63 8. lokakuuta 2017 klo 13.09\nWautsi, mikä herkku taas!\nIhanaa leivonnaisia aina teet. Meinaan kokeilla sitä suklaa-kinuskimoussekakkua tulevalla viikolla!\nSarin kotona 8. lokakuuta 2017 klo 16.42\nKiva kuulla, että teet sitä herkullista kakkua.😀\nAnniK 8. lokakuuta 2017 klo 13.40\nliisan kotona 8. lokakuuta 2017 klo 14.29\nHerkullisen näköinen kakku! Kuivakakkuja ei tule enää juurikaan tehtyä.\nSarin kotona 8. lokakuuta 2017 klo 16.43\nHarvoin niitä tuleekin tehtyä.😊\nLeena 8. lokakuuta 2017 klo 15.15\nOi ihanuus, kyllä on kaunis ja niin herkullisen näköinen kakku! Sunnuntaipäivän terveiset!\nSarin kotona 8. lokakuuta 2017 klo 16.44\nJohanna 8. lokakuuta 2017 klo 15.49\nIhanan näköinen kakku, varmasti hyvää! Itselläni on hakusessa hyvä gluteenittoman kakun resepti jouluksi, eiköhän sellainen löydy. :)\nSarin kotona 8. lokakuuta 2017 klo 16.45\nKyllä varmasti löydät jonkun hyvän gluteenittoman kakku reseptin.\nMukavaa alkavaa viikkoa!❤❤\nMaiccu / Mansikoitajavaahtokarkkeja 8. lokakuuta 2017 klo 17.35\nOikea herkkukakku! Meillä kuivakakut ei oikein käy kaupaksi, jäisivät mun tuhottavaksi joten tyydyn vain ihailemaan :)\nSarin kotona 9. lokakuuta 2017 klo 16.26\nKirsti 8. lokakuuta 2017 klo 20.01\nHerkullisen näköinen kakku. Eikä vaikuta kovin vaikealta tehdä. Kiitos reseptistä. Hyvää pyhäiltaa!\nSarin kotona 9. lokakuuta 2017 klo 16.27\nTämä oli helppo tehdä.\nKruunu Vuokko 8. lokakuuta 2017 klo 20.10\nKauniilta ja maukkaalta näyttävä kakku.\nSari/Sarkan kotona 8. lokakuuta 2017 klo 20.46\nKuivakakut on mun herkkua. Ne on niin hyviä.\nHieno kakku ja kuorrutus! Maistuis! :)\nKivaa alkavaa viikko sinne! <3\nSarin kotona 9. lokakuuta 2017 klo 16.28\nrita 8. lokakuuta 2017 klo 21.46\nVoi nam mitä herkkua ♥\nIhanaa syysviikkoa Sarin kotiin!\nSarin kotona 9. lokakuuta 2017 klo 16.29\nIhanaa syysviikkoa sinulle myös!\nMaarit / Rosanpunaista kultaa 8. lokakuuta 2017 klo 23.53\nEn myöskään ole pitkään aikaan leiponut kuivakakkua, pitää ryhdistäytyä siinä asiassa. ;)\nMakoisan näköinen herkku.\nAika harvoin kuivakakkuja tulee tehtyä.\nPäden paja 9. lokakuuta 2017 klo 0.25\nOijoi kun näyttää niin herkulliselta tuo kakku!♥ Kiitos reseptistä:) Ihanaa alkavaa syysviikkoa sinne♥\nSarin kotona 9. lokakuuta 2017 klo 16.30\nIhanaa syysviikkoa sinulle myös!❤\nAnsu/Tuuliannikantuvassa 9. lokakuuta 2017 klo 7.56\nSuklaakakku olisi varmasti etenkin mieheni suosikki, täytyy kokeilla. Stifado onnistui hyvin ja se oli tosi herkullista.\nKiva kuulla, että onnistui ja tykkäsitte!😊\nMaatiaiskanasen Elämää 9. lokakuuta 2017 klo 9.05\nApua, heti aamusta alkaa kuola valumaan, kun katselee tuollaista herkkua. Hjam! Monet leipomukset tosiaan maistuvan paremmalta vasta seuraavana päivänä. On vaan vaikeaa malttaa olla aloittamassa mussuttamista heti, kun leipomus valmistuu :D\nSarin kotona 9. lokakuuta 2017 klo 16.32\nNiinhän se on, että leipomukset paranee vanhetessaan.\nMaija Hongisto 9. lokakuuta 2017 klo 10.30\nNams mikä kakku! Mikä siinä on, ettei kuivakakkuja tule leivottua, vaikka siitä riittäisi moneksi hetkuttelukerraksi leikattavaa - niin tai sitten ei.\nOikein hyvää alkanutta viikkoa! T.Maija myrskyluodolle.blogspot.com\nSarin kotona 9. lokakuuta 2017 klo 16.33\nIhanaa alkanutta viikkoa sinulle myös!❤\nVilla Tuta 9. lokakuuta 2017 klo 12.48\nOnpa herkullisen näköinen kakku♥\nJenni/ Sinkkis ja Kinkkis -blogit 9. lokakuuta 2017 klo 13.16\nOoh, onpa taas herkullisen näköinen kakku! Nam!\nJaana M / My life 9. lokakuuta 2017 klo 15.30\nVoi miten ihanan näköinen kakku ja kuorrutus kruunaa kakun, slurps! Ihanaa viikon alkua! Taidan ottaa reseptin itsellekin :)\nSarin kotona 9. lokakuuta 2017 klo 16.34\nIhanaa viikon alkua sinulle myös!\nKuvakehrääjä 9. lokakuuta 2017 klo 16.28\npirren omat jutut ja käsityöt 9. lokakuuta 2017 klo 17.38\nNäyttää herkulliselta Nam 😊\nSarin kotona 9. lokakuuta 2017 klo 18.54\nPeikkovilla 9. lokakuuta 2017 klo 18.02\nTuo kyllä maistuisi minullekin! Ehkäpä kokeilen tuotakin jossain vaiheessa. Nam :)\nSarin kotona 9. lokakuuta 2017 klo 18.55\nKannattaa kokeilla joskus!😊\nOnni on lauantai 9. lokakuuta 2017 klo 18.52\nUUUUU la lalaa!\nNIIN Kaunis ja herkullinen kakku!\nIhan suorastaan sopii sisustukseenkin ♥\nKiitos paljon ihana!❤❤\nMarianna 9. lokakuuta 2017 klo 20.42\nVaarallisen herkullisen näköistä - aivan ihana kakku!\nOtan ohjeen talteen :)\nSarin kotona 10. lokakuuta 2017 klo 14.50\nRonja Ryövärintytär 9. lokakuuta 2017 klo 22.29\nIhanan näköistä kakkua <3 - ja kiitokset ohjeesta :) RONJA\nSarin kotona 10. lokakuuta 2017 klo 14.51\nAnonyymi 10. lokakuuta 2017 klo 7.14\nPiimä yhtenä aineena on hyvä juttu ja varmaan säilyy mehevänä, jos nyt yleensä säilyy herkkusuilta 😀. Nams.\nKirsti 10. lokakuuta 2017 klo 12.50\nVoi nam, kuinka hyvän näkönen ♥\nSari 12. lokakuuta 2017 klo 12.21\nNäyttää niin ihanalta kakulta, että minäkin voisin ratketa kuivakakkuun!\nSarin kotona 13. lokakuuta 2017 klo 14.36