Torsdag den 14. oktober 1993 kl. 13.00.\nForslag til landstingsforordning om kontrol med levnedsmidler og zoonoser.\n(Landsstyremedlemmet for Sundhed og Miljø, Agnethe Nielsen, Kaj Egede, Pavia Nielsen og Atassut)\nMødet er åbnet. I dag torsdag den 14. oktober skal Landstinget behandle 6 dagsordenspunkter.\nFørst punkt 33, forslag til landstingsforordning om kontrol med levnedsmidler og zoonoser. Det er landstingsmedlemmerne Agnethe Nielsen, Kaj Egede og Pavia Nielsen samt partiet Atassut, der har stillet forslag. Dernæst landsstyremedlemmet, der skal forelægge.\nOg punkt 23, det er 2. behandling. Det er forslag til landstingsforordning om ændring af landstingsforordning om orlov og dagpenge ved graviditet, barsel og adoption.\nPunkt 25, forslag til landstingsforordning om kirken. Det er ligeledes 2. behandling.\nPunkt 27, forslag til landstingslov om ændring af landstingslov om arbejdsgiveres erhvervsuddannelsesbidrag, 2. behandling.\nPunkt 19, forslag til landstingsforordning om etable-ring af boligselskab. 1. behandling.\nPunkt 5, redegørelse vedrørende Vestnordens Parlamentariske Samarbejdsråd, som forelægges af formanden for den grønlandske delegation.\nPunkt 40, forslag om at der etableres et samarbejde mellem de canadiske og grønlandske myndigheder angående de fredede landområder, der forelægges af Josef Motzfeldt.\nForrinden vi går over til dagsordenen, skal jeg omtale, at det er ønsket, at punkt 5, redegørelse vedrørende Vestnordens Parlamentariske Samarbejdsråd, udsættes til behandling til i morgen, såfremt mødet i dag strækker længere end klokken 16, og at redegørelsen om KNI, da den er ret omfattende, ønskes udsat til på mandag. Hvis dette godkendes, kan vi behandle punkt 5 i morgen.\nVi går over til dagsordenens punkt 33, forslagstillerne først med deres forslag.\nJeg har stillet forslag om nedsættelse af en sundhedskommission eller lignende. I forbindelse med forårssamlingen 1993, stillede jeg dagsordensforslag som blot blev henvist til skriftlig besvarelse. Men da jeg ikke finder besvarelsen fyldestgørende, samt da jeg betragter det som en absolut nødvendighed med en levnedsmiddelkontrolinstans, fremsætter jeg hermed atter mit dagsordensforslag. Endvidere medsender jeg oplysninger, som jeg har fået af dyrlægen.\nDet er ikke betryggende, at fødevarer og lignende her i vort land ikke bliver rigtigt kontrolleret, idet man jo ikke engang ved om kød, der bliver sendt her til, indeholder salmonellabakterier. For kort tid siden blev det udtalt gennem radioen, at dette skyldes, at man ikke kontrollerer sådanne forsendelser.\nJeg har her til efterårssamlingen fremsendt to forslag eller forslag, som indeholder to forhold. Først omkring levnedsmiddellovgivning. Den manglende lovgivning omkring produktion af levnedsmidler til hjemmemarkedet er yderst risikabel for omdømmet af et land, der er 100 % afhængig af sin levnedsmiddeleksport.\nDesuden er mangelen på levnedsmiddelkontrol af butiksvarer yderst utilfredstillende for de handlende, som risikerer at stå i en ulige konkurrencesituation afhængig af, hvordan de for eksempel fortolker reglerne vedrørende sidste udløbsdatoer.\nLigeledes er der ingen lovmæssigt beskyttelse af befolkningen i tilfælde af sygdom med videre ved indtagelse af levnedsmidler, der ikke har den i andre lande krævede kvalitet. Derfor foreslår jeg, at Landstinget pålægger Landsstyret at fremsætte forslag til levnedsmiddellovgivning under efterårssamlingen 1993.\nFor det andet har jeg vedrørende dyrlægeservice fremsat følgende forslag.\nLandstingets tilslutning til redegørelse i 1989 om den veterinære service er baggrund for den igangværende omlægning af dyrlægeserviceringen i Grønland.\nDette område synes at være for dårligt prioriteret af Landsstyret, ligesom de nødvendige bekendtgørelser fortsat mangler at blive iværksat.\nJeg foreslår derfor, at Landstinget pålægger Landsstyret at iværksætte de nødvendige bekendtgørelser så snart som muligt.\nJeg har her til efterårssamlingen fremsat forslag, som har følgende overskrift.\nForslag vedrørende lovgivning om næringsmiddelproduktion i vort land.\nJeg har fremsendt følgende baggrund derfor. Forbrugerrådet har pålagt mig at fremsætte forslaget blandt andet på baggrund af, at produktionen internt i vort land af grønlandske produkter kan bliver gennemført bedre og under kontrol. Og forbrugerne ønskes beskyttet gennem lovgivningen.\nEn af baggrundene for sådanne krav er, at produkter i dag internt i landet forædles bedre og pakkes, mens de er helt friske, samt at man må stræbe efter, at disse forædles til forbrugernes tilfredshed således, at man derigennem opnår øget efterspørgsel af produkterne, eller sagt på en anden måde: lovgivningen kan medføre forbedrede produkter, større salgsmulighed og forbedret økonomisk udbytte af disse.\nDerfor foreslår jeg en lovgivning, der er rettet imod de produkter, der produceres her i Grønland. Jeg har medsendt brevet fra Forbrugerrådet som bilag, som der henvises til.\nI henhold til landstingslov nr. 11 af 20. oktober 1988 om Landstinget og Landsstyret, har jeg fremsendt følgende.\nForslag til Landstingets efterårssamling 1993 fra partiet Atassut. Forslag til landstingsbeslutning med følgende indhold. Det er fremsat som forslag til Landsstyret.\nLandstinget skal hermed pålægge Landsstyret at fremsætte lovforslag om levnedsmidler med mere. Forslaget ønskes fremlagt for Landstinget på forårssamlingen 1994.\nBaggrunden for vores forslag er, at det er helt uforsvarligt, at der ikke længere, altså fra 1. januar 1992, findes en overskuelig levnedsmiddelkontrol her i landet. Af hensyn til forbrugernes sundhedsmæssige sikkerhed er det helt nødvendigt, at der gennemføres en egentlig levnedsmiddellov i stil med den danske lovgivning hurtigst muligt.\nDer har gennem den senere tid været en del debat omkring levnedsmiddelkontrollen, herunder manglende lovgivning på området, ligesom det har været foreslået at oprette sundhedskommissioner.\nNærværende forslag til landstingsforordning er en rammelov. Tilslutter Landstinget sig forslaget, finder Landsstyret, at man fremover vil have et godt grundlag for i bekendtgørelsesform at udstikke de nærmere retningslinier for kontrol med levnedsmidler til hjemmemarkedet, idet kontrol med fisk- og fiskeriprodukter og eksportkødkontrollen varetages udfra dansk lovgivning, jf. de almindelige bemærkninger til forslaget.\nMan har fra Landsstyrets side ikke fundet det hensigtsmæssigt at foreslå endnu et udvalg i kommunerne i lighed med de sundhedskommissioner, der eksisterede indtil 1. januar 1989. Dette er helt i tråd med det arbejde, der pågår i bl.a. Kommunalreformkommissionen omkring en rationalisering af kommunernes arbejde og sammenlægning af udvalgsfunktioner.\nI forslaget har Landsstyret ikke lagt sig fast på, hvilken myndighed, der skal varetage tilsynsmyndigheden i kommunerne. I første udkast var foreslået distriktslægerne, der formelt stadig har denne opgave. Efter høringsrunden fandtes det hensigtsmæssigt at udskyde beslutningen således, at der bliver tid til grundige forhandlinger med de implicerede parter.\nDette skulle der være en god baggrund for nu, hvor det ser ud til, at de to dyrlæger under Hjemmestyret sna-rest kan ansættes, og hvor der er indgået aftale med Veterinærdirektoratet om samarbejde med dyrlægen i Sydgrønland.\nPå den anden side fandtes det væsentligt at få et lovgrundlag for det påkrævede, detaillerede bekendtgørelsesarbejde på området. Landsstyret har derfor fundet det nødvendigt at fremsætte nærværende forslag til landstingsforordning nu.\nDet skal fremhæves, at dette forslag omhandler levnedsmiddelkontrol. Forbrugerspørgsmål, herunder datomærkning, reguleres ved anden lovgivning og ved de lokale forbrugerudvalg.\nLandsstyret håber med dette forslag at have imødekommet de forslag, der er stillet fra landstingsmedlemmerne Kaj Egede, Pavia Nielsen, Agnethe Nielsen og Konrad Steenholdt og skal foreslå, at forslaget henvises til behandling i Landstingets Sundhedsudvalg inden 2. behandling.\nVi har tidligere fra Siumuts side fra talerstolen påpeget nødvendigheden af, at der eksisterer bestemmelser om levnedsmiddelkontrol og zoonoser.\nHovederhvervet i vort land er baseret på produktion af levnedsmidler. Vi er glade for, at der findes klare bestemmelser om kontrollen for produkter produceret med eksport for øje, og at disse regler er afstemt med gældende bestemmelser om kontrol i andre lande. Således udføres kontrollen her i landet i overensstemmelse med bestemmelser, der er gældende i Danmark og i EF-lande.\nNærværende forslag til landstingsforordning om kontrol med levnedsmidler og zoonoser tilsigter at give hjemmel til udførelse af kontrol og tilsyn, dels med handel med levnedsmidler her i landet og dels med videreforædling af disse produkter til brug for hjemmemarkedet samt kontrol af og tilsyn med smitsomme dyresygdomme.\nSom vi tidligere har givet udtryk for, er det vigtigt, at vi har klare kontrolbestemmelser og en lovgivning med klar placering af ansvar, krav og pligter, ikke mindst i en periode hvor vi er i fuld gang med at udvikle vor levnedsmiddelindustri og turisterhverv.\nVi går i princippet ind for forordningsforslaget, men vi mener samtidig, at der er to væsentlige mangler i forslaget, idet der ikke er taget stilling til hvorledes og af hvem, tilsynet og kontrollen skal udføres, og der ikke er taget stilling til de økonomiske konsekvenser for gennemførelse af forordningens intentioner.\nVi er vidende om, at det har været svært at afklare forskellige spørgsmål under udarbejdelsen af forslaget til forordningen, idet problemerne med at få ansat dyrlæger har forsinket arbejdet.\nVi finder det i Siumut væsentligt, at der foreligger en klar stillingtagen omkring administrationen af forordningen. Derfor kunne vi fra Siumuts side finde det ønskeligt, at 2. og 3. behandling af forslaget udsættes til Landstingets møde til foråret. Vi finder det imidlertid afgørende, at der skabes et lovgrundlag, og at ansvaret omkring levnedsmiddelkontrollen bliver placeret.\nVi skal derfor fra Siumut foreslå, at forordningsforslaget behandles færdigt under denne samling men samtidig kræve, at Landstinget bliver orienteret om, hvordan tilsynsvirksomheden er tænkt varetaget, før 2. behandlingen finder sted. I den sammenhæng skal vi ligeledes anmode om, at der foretages afdækning af de eventuelle økonomiske konsekvenser.\nMed disse bemærkninger foreslår vi, at forslaget behandles i Landstingets Sundhedsudvalg inden 2. behandlingen.\nKontrollen omkring levnedsmidler og zoonoser varetoges før i tiden af sundhedskommissionerne, der må siges at have været meget vågne. Vi husker dog oversundhedkommissionens beklagelser over, at de lokale sundhedskommissioner nogle gange svigtede med indberetninger. Dette var selvfølgeligt beklageligt men forståeligt, da det mange gange skyldtes lægedistrikternes manglende ressourcer.\nEfter overdragelsen af sundhedskommissionernes opgaver til kommunernes teknik- og miljøudvalg fra 1. januar 1989 er kontrollen gået helt i stå, således som det i dag påpeges af alle forslagstillere. Vi mener dog ikke, at dette skyldes kommunernes ligegyldighed men derimod manglende lovgrundlag for gennemførelsen af den omtalte opgave.\nVi forstår, at Landsstyret ikke finder det hensigtsmæssigt at nedsætte endnu et udvalg i kommunerne på nuværende tidspunkt under henvisning til Kommunalreformkommissionens arbejde omkring rationalisering af kommunernes arbejde som helhed.\nLigeledes forstår vi, at Landsstyret ikke har lagt sig fast på hvilken myndighed, der skal varetage tilsynsmyndigheden i kommunerne. Det fremgår samtidigt, at chefdistriktslægerne er tilbageholdende med hensyn til overtagelse af ansvaret herfor, såfremt de ikke får tildelt yderligere ressourcer, da de jo har nok at lave i forvejen. Vi kan af disse årsager gå ind for, at denne beslutning udskydes, til der har været foretaget grundige forhandlinger med de rette instanser.\nDet fremgår af forelæggelsesnotatet, at der er en god baggrund herfor, idet der ser ud til, at to dyrlæger snarest kan ansættes.\nUnder debatten vedrørende overtagelse af Sundhedsvæsenet blev dyrlægespørgsmålet også inddraget. Vi ved, at der er en dyrlæge i Sydgrønland, der lønnes af staten.\nEfter aftale fortsatte denne ordning efter sundhedsvæsenets overtagelse. Der har været to dyrlæger, men vi ved også, at den ene er holdt op. Såfremt opgaven skal løftes efter forordningsforslagets formål, således som vi ved savnes i hele Grønland, er der absolut nødvendigt at ansætte flere dyrlæger. Det har også været godkendt tidligere.\nVi har også godkendt, at der er behov for en dyrlæge i Nordgrønland under henvisning til, at Nordgrønland er hundedisktrikt.\nDa de to omtalte dyrlæger hverken fremgår af finansloven for 1994 eller af personaleoversigten for samme år, vil vi gerne have oplyst, hvornår man så regner med at besætte disse to stillinger, idet vi anser det som meget vigtigt, såfremt forordningsforslaget skal realiseres.\nVi har også tidligere drøftet, at det er nødvendigt med uddannelse af personale til denne opgave. Indtil i dag er der ikke sket noget på dette område. Uddannelsen bør realiseres således, at disse personer kan foretage tilsyn under chefdistriktslægens ansvar, så han bliver aflastet for det manuelle arbejde. En mulighed er, at levnedsmiddelskolen Inuili bliver koblet ind vedrørende uddannelse af kontrolpersonale.\nSom tidligere omtalt har opgaven siden 1989 ligget stille, hvilket ikke er betryggende for forbrugerne. Når man tager sundheden og betjeningen af borgerne i betragtning, kan vi ikke acceptere, at lovløsheden på dette område fortsætter.\nVort land er i dag blevet åbnet ud mod verden, og vi planlægger turisme som indtægtskilde for landet. Derfor har det, vi taler om nu, også stor betydning for turismen og Grønlands ansigt udadtil.\nForordningsforslaget set i helhed, og når vi betænker, at brætsalget også er medtaget, støttes af Atassut og Issittup Partiia.\nDe i forelæggelsesnotatet omtalte forhandlinger ønsker vi sker snarest, da de ikke må være forsinkende for realiseringen af forordningen.\nMed disse bemærkninger indstiller vi, at forslaget inden 2. behandlingen behandles i Landstingets Sundhedsudvalg.\nInuit Ateqatigiit finder, at det er absolut nødvendigt, at vi her i landet har en levnedsmidelkontrol, der hviler på en given lovgivning på området, og derfor er det med tilfredshed, vi konstaterer, at Landsstyret for at imødekomme dette nu fremkommer med et forordningsforslag, der hjemler en mulighed herfor.\nTil trods for at dette forordningsforslag i såvel form og indhold kunne have været bedre, mener Inuit Ataqatigiit, at forslaget vil være et godt udgangspunkt og grundlag for en bedre kontrol på levnedsmiddelområdet.\nNetop derfor finder vi, at det kun er naturligt, at Landsstyret via forslaget bemyndiges til at udstikke de nærmere retningslinier i bekendtgørelsesform.\nVi mener, at dette er et skridt frem, som også forslagsstillerne til en levnedsmidelkontrolinstans kan være tilfredse med, idet man derved blandt andet får mulighed for en bedre kontrol af brætsalget med grønlandsk proviant rundt omkring på kysten samt andre steder, hvor levnedsmidler forhandles.\nVi er overbeviste om, at flertallet vil kunne erklære sig enige med os i, at forholdene på de enkelte brætudsalgssteder klart bør forbedres, ikke alene af hensyn til forbrugerne men også i lige så høj grad af hensyn til fangernes og fiskernes øgede indtjeningsmuligheder.\nVi ser jo gang på gang at grønlandsk proviant alt for ofte blot lægges direkte på jorden uden hensyntagen til støvforhold, og at salgsobjekterne i hundedistrikterne ikke er afskærmet tilstrækkeligt mod løsgående hunde.\nDet er Inuit Ataqatigiits opfattelse, at man med dette forordningsforslag vil kunne bane vejen for, at man til dels kan løse disse problemer, og vi skal derfor i det videre arbejde henstille, at man i sådanne spørgsmål fra direktoratets side indleder et tæt samarbejde med fangerne, fiskerne og forbrugerne samt kommunernes repræsentanter.\nHvad angår spøgrsmålet om, hvem der på det lokale plan skal forestå tilsynsmyndigheden, skal vi ligeledes henstille, at man i bekendtgørelsesarbejdet inddrager samtlige implicerede parter.\nMed disse bemærkninger skal Inuit Ataqatigiit tilslutte sig, at forslaget forinden 2. behandlingen henvises til behandling i Landstingets Sundhedsudvalg.\nVi vurderer forslaget til landstingsforordning om kontrol med levnedsmidler og zoonoser, der betegnes som en rammelov, som uundværlig i Grønland.\nKontrollen med vore eksportprodukter varetages grundigt after retningslinier, som anvendes i andre lande. Af hensyn til vore hjemlige forbrugere mener vi, at det er nødvendigt med kontrol efter konkrete og klare retningslinier.\nVi mener dog, at der er tvivl omkring placeringen af tilsynsmyndigheden og dækningen af omkostningerne. I en tid hvor administrationsrationalisering i kommunerne er på tale, er det tvivlsomt, om kommunerne skal pålægges endnu flere opgaver. Men kommunerne må utvivlsomt involveres i tilsynsmyndigheden, hvis man vil sikre sig et tilfredstillende tilsyn.\nVi bemærker også, at man efter en høringsrunde fandt det hensigtsmæssigt at udskyde beslutningen, således at der bliver tid til grundige forhandlinger med de implicerede parter.\nVi skal derfor fra Akulliit Partiiat foreslå, at 2. og 3. behandlingen af forordningsforslaget først finder sted til Landstingets forårsmøde i 1994, således at der bliver god tid til forhandlinger.\nVi påregner ikke at kunne få de rejste spørgsmål afdækket i løbet af 10 dage. Vi går ind for, at forslaget behandles i Landstingets Sundhedsudvalg inden 2. behandling.\nJeg takker samtlige partiers ordførere, som har tilsluttet sig forslaget og går ind for, at det bliver realiseret.\nAtasssut udtalte, at problemet går tilbage til 1992. Dette er ikke rigtigt, idet denne sag startede 1. januar 1989. Problemet er således lidt gammelt, og skyldes blandt andet, at Hjemmestyret ikke har haft ansvaret for Sundhedsvæsenet før 1992, og at vi havde et nyt ansvar på miljøområdet.\nDet er måske de to ting man har blandet sammen. Vi har i det fremlagte forslag ikke mindst set på de økonomiske muligheder, landet har. Selvfølgelig kan man oprette en stærk kontrolinstans. Men vi har kun begrænsede økonomiske ressourcer. Derfor har vi været lidt tilbageholdende med at fastlægge detaillerede krav, før nærmere undersøgelser er foretaget.\nJeg skal omtale, at vi løbende har arbejdet med sagen, men der er sket meget både i Hjemmestyret og i kommunerne, siden vi overtog Sundhedsvæsenet. Dette er baggrunden for, at der er gået ret lang tid inden nærværende forslags fremsættelse.\nKaj Egede nævnte i sit indlæg, at der bør udfærdiges helt klare retningslinier. Realiseres denne rammelovgivning, kan man snarest muligt iværksætte de ønskede bekendtgørelser.\nJeg er enig med Kaj Egede i, at man så vidt muligt som minimum bør overholde de bestemmelser, der er gældende i Danmark, også fordi der kommer flere turister til landet.\nMed hensyn til dyrlægerne kan jeg meddele, at løn- og arbejdsvilkårsforhandlinger har stået på i lang tid, hvilket har gjort det vanskeligt for os. Men der er nu endelig indgået en aftale for blot en måned siden, således at dyrlægestillingerne både i Nuuk og i Ilulissat snarest kan opslås.\nFra Akulliit Partiiat blev det fremført, at man ønsker beslutningen om vedtagelse af forslaget udsat til forårssamlingen. Jeg skal i den anledning påpege, at såfremt en butik eller et produktionssted i dag ikke overholder almindelige hygiejniske krav, findes der ingen bemyndigelse til at gribe ind eller udfærdige bekendtgørelser.\nVi mangler den nødvendige bemyndigelse til fremme af ønskede tiltag. Det er derfor vi fremsætter dette forslag fra Landsstyrets side, selv om at man endnu ikke kan fremkomme med en endelig ordning på levnedesmidelkontrolområdet. Men udgangspunktet er de 3 dyrlæger i Nuuk, Ilulissat og Qaqortoq.\nMed hensyn til chefdistriktslægerne i kommunerne er forholdet det, at de i henhold til deres ansættelse som hidtil har ansvaret for hygiejniske forhold og levnedsmiddelkontrol. Derfor kan man også pålægge dem dette ansvar fra Landsstyrets side. Det er en del af deres arbejde.\nSvagheden i dag er, at vi først klart kan få placeret ansvaret, når der udbryder sygdomme. Derfor er det meget vigtigt, at man får indført en kontrolmulighed inden da.\nMed hensyn til brætsalg fra fiskere og fangere ser jeg hen til forhandlingerne mellem fisker og fangerrepræsentationerne og forbrugerudvalgene.\nMed disse bemærkninger har jeg kommenteret og besvaret partiernes indlæg.\nFra Siumut har vi i første indlæg klart sagt, at vi finder det væsentligt, at der foreligger en klar stillingtagen omkring administrationen af forordningsforslaget.\nBaggrunden herfor er, at levnedsmidelproduktionen her i landet er af så stor betydning også for økonomien, at man ikke bør kunne være i tvivl om, at vi har en levnedsmidelkontrol, som kan sikre en fair konkurrrence.\nPå den baggrund kunne man finde det ønskeligt, at 2. og 3. behandling af forslaget udsættes til forårssamlingen. Da der imidlertid for indeværende ikke findes noget regelsæt på området eller lovgivning, der giver hjemmel til udstedelse af bekendtgørelser, finder vi, at forslaget bør vedtages nu. Viser der sig senere behov for at tilpasse forordningen på nogle punkter, kan vi genoptage sagen på forårssamlingen. Det væsentligste er, at vi får lovgivning på området.\nMed hensyn til ansættelse af levnedsmidelkontollører på sigt, kan der finde uddannelse sted på området, som det også blev sagt fra Atassut. Fra Siumut finder vi det acceptabelt, at man anvender levnedsmidelskolen i uddannelsesarbejdet, men dette kan nok ikke uden videre realiseres. Der er også nogle økonomiske aspekter.\nMed hensyn til tilrettelæggelsen af levnedsmiddelkontrollen ved vi, at fiskeri- og kødeksportkødkontrollen varetages ud fra dansk lovgivning. Vi vil gerne have undersøgt, om de ansatte kontrollører også vil kunne kontrollere kød til hjemmemarkedet, og om der kan indledes forhandlinger med de danske myndigheder herom.\nMed disse bemærkninger foreslår vi, at landstingsforordning om kontrol med levnedsmidler behandles færdigt her i efteråret, men at man forinden overfor Landstinget tilkendegiver, hvorledes tilsynet tænkes tilrettelagt.\nLandsstyremedlemmet for Sundhed påpegede overfor Atassut, at man pr. 1 januar 1989 ikke har haft lovgivning på området. Vi sagde ikke i vort indlæg 1/1 1992, men vi ved jo, at man siden dengang ikke har haft nogen lovhjemmel, og man således må kunne se, at kommunernes kontrol har ligget stille.\nMen i forslaget fra Atassut og fra Atassuts medlem Agnethe Nielsen står, at man pr. 1/1 1992 ikke har haft en lovmæssig hjemmel.\nSelvfølgelig kan man diskutere dette, men Hjemmestyret overtog Sundhedsvæsenet pr. 1/1 1992. Det må siges, at området levnedsmidelkontrol og kontrol af zoonoser ikke var omfattet af forordningen om Sundhedsvæsenet.\nNærværende forslags 2. og 3. behandling vil vi foreslå først bliver behandlet til næste år. Når man læser og skal vurdere det fremlagte, mener vi, at vi ikke fuldt er parate til at udfærdige en helt overordnet forordning.\nDer er blevet sat spørgsmålstegn ved både hvem, der skal have ansvaret for kontrollen, og om de afledte økonomiske konsekvenser. Derfor mener vi af hensyn til det fremtidige samarbejde, at vi som beslutningstagere skal respektere vore kommende samarbejdspartnere.\nVi mener på nuværende tidspunkt ikke, at sagen er af så hastende karakter, at man skal tage en beslutning her og nu.\nJeg har forstået det derhen på landsstyremedlemmets udtalelser og eksempler, at butikker og produktionssteder, såfremt disse ikke overholder hygiejniske krav, at vi ikke kan gøre noget ved dem, fordi vi ikke har nogen lovhjemmel. Men samtlige produktionssteder har fået en autorisation fra fiskeriministeriets industritilsyn.\nJeg mener ikke, at man på det område har noget at være bange for. Det må være vigtigst, at man på forordningsområdet får klare linier.\nLandsstyremedlemmet sagde, at hvis forordningsforslaget vedtages, så kan vi gå i gang snarest muligt med bekendtgørelser.\nVi er ikke glade for, at bekendtgørelser udarbejdes, før man haft samtaler med samarbejdspartnerne. De samarbejdspartnere jeg tænker på her, er kommunerne og andre inplicerede parter, som omtalt i forordningsforslaget.\nVi ønsker så vidt muligt et færdigt og fornuftigt produkt, og vi finder det ikke som et forsinkende element, at vi i pricippet går ind for forslaget i 1. behandlingen, men at 2. og 3. behandlingen behandles til forårssamlingen.\nJeg forstår til fulde Atassut, og at man selvfølgelig har været klar over, at problemerne startede i 1989.\nUddannelse af levnedsmiddelkontrollører og øget kontrol er vi nødt til at planlægge. Jeg går i princippet ind for, at der udformes en sådan ordning i fremtiden, så der sikres god planlægning af uddannelse og økonomi.\nMed hensyn til Kaj Egedes forslag om overtagelse af eksportkontrollen har vi haft nøje overvejelser i den tid, der er gået.\nI forbindelse med forhandling med staten er man enedes om, at staten skal have ansvaret for områderne eksportkontrol og fisk således, at produkter, som kommer ud fra vort land, er godkendt af EF i henhold til EF-lovgivning. Såfremt vi skal overtage hele kontrollen, vil vi være blive nødsaget til at oprette et stort apparat til at udføre dette.\nDerfor er jeg tilfreds med aftalen med de danske myndigheder. Selvfølgelig kan vi ikke udtale om, hvordan forholdene bliver i fremtiden. Hvis og såfremt vi skal overtage al kontrollen, må vi af hensyn til beskyttelse af vor eksport udforme den nødvendige ordning og afsætte de nødvendige bevillinger dertil.\nHans Pavia Egede, Akulliit Partiiat udtrykte, at man vil stå fast ved forslaget om udsættelse af 2. og 3. behandling. Området er Landsstyrets ansvar. Hvis Landstinget beslutter, at man forsinker lovgivningen, så er det Landstingets ansvar. Jeg mener, Landsstyret klart må have det ønskede ansvar. Derfor fremsættes dette forslag, selv om det på alle områder ikke er fuldstændig færdigt.\nJeg vil blot sige, at vi nok har misforstået hinanden vedrørende uddannelse af levnedsmiddelkontrollører. Fra Siumut sagde vi ikke, at levnedsmiddelkontrollen bør varetages af Fiskeriministeriets Industritilsyn.\nVi mener ikke, at lovgivningen bør overflyttes til Grønland, men vi sagde, at hvis der bliver uddannet levnedsmiddelkontrollører her i landet, og at man har en levnedsmiddelkontrol, bør man samarbejde med de danske myndigheder. Det er det, som vi gerne vil have undersøgt, d.v.s, om vore egne levnedsmiddelkontrollører også kan anvendes af den danske levnedsmiddelkontrol.\nMed hensyn til det ansvar, der placeret i Danmark, vil vi ikke sætte spørgsmålstegn herved, idet vi anser arrangementet for fornuftigt.\nSåledes er 1. behandlingen af dagsordenspunkt 33 sluttet, og inden 2. behandling overgår sagen til Landstingets sundhedsudvalg.\nVi går over til næste dagsordenspunkt, og det er dagsordenens punkt 23.


Lettere pakke – opgaver\nLettere lager opgaver\nKontor – arkivering, renskrivning mv.\nJob bag kulissen\nJeg er glad og positiv person.\nJeg er venlig og inødekommende,\nJeg går dagligt turer\nJeg er god til at lave kaffe.\nNår jeg får en opgave tildelt, så gør jeg mit ypperste for at løse den tilfredsstillende\nJeg er perfektionist og har en god ordenssans.\nklinikassistent med patientkontakt\nklinikassistent uden patientkontakt\nPiccoline ved Haderslev Domkirke\nIkke være for mange mennesker, forudsigelige opgaver, inden deadlines/stress, een opgave ad gangen. Ikke telefonbetjening\nIkke kundekontakt, fast kontaktperson,


Silkeborg Danmark Dronestagram\nHome » Uncategorized » Silkeborg Danmark Dronestagram\nComments Off on Silkeborg Danmark Dronestagram\nDronestagram is the first global platform dedicated to drone photography. navigate through 100.000 drone photos and videos and share your own pictures with our community. here you will find thousands of drone pictures from everywhere in the world, taken by the best drone photographers withe the best. Silkeborg danmark dronestagram denmark (danish: danmark, pronounced ()), officially the kingdom of denmark, is a nordic country in northern europe.denmark proper, which is the southernmost of the scandinavian countries, consists of a peninsula, jutland, and an archipelago of 443 named islands, with the largest being zealand, funen and the north. Silkeborg danmark dronestagram feriehuse silkeborg danmark d82149 novasol feriehuse silkeborg danmark d82134 novasol silkeborg danmark sus travel feriehuse silk. Danmark silkeborg, danmark | dronestagram. denmark is called denmark in english and danmark in danish because they are different but related both names are a demonym, danmark being a endonym (used by danish speakers) and. this is a practical guide to a number of things relevant when you are going to work or study in denmark. Silkeborg, danmark | dronestagram from dronestagr.am the rules depends on how you arrive in denmark and your ties with or your purpose of entering denmark. denmark is called denmark in english and danmark in danish because they are different but related both names are a demonym, danmark being a endonym (used by danish speakers) and.\nFeriehuse silkeborg danmark d82134 novasol. silkeborg, danmark | dronestagram from dronestagr.am the following 22 kommunes are considered to be part of south jutland, but they also include all the kommunes on fyn. total and new cases, deaths per day, mortality and recovery rates, current active cases, recoveries, trends and timeline. så langt er danmark og resten af verden. Himmelbjerget denmark dronestagram. hotel himmelbjerget blev etableret, efter at stedet blev brugt til dansepavillion tilbage i år 1930. herefter er bjerget og hotellet et ikon, en historisk milepæl her i gudenåens smukke natur. tusindvis af mennesker valfartede til folkemøder på himmelbjerget og i dag er bjerget danmarks mest besøgte udflugtsmål i det danske landskab. Silkeborg, danmark | dronestagram from dronestagr.am the following 22 kommunes are considered to be part of south jutland, but they also include all the kommunes on fyn. total and new cases, deaths per day, mortality and recovery rates, current active cases, recoveries, trends and timeline. så langt er danmark og resten af verden.\nFeriehuse Silkeborg Danmark D82114 Novasol\nSilkeborg Denmark City Center Quick Tour|my Hubbys Hometown| Travel Denmark 2019\nsilkeborgcitycenter #quicktrip #fambamday #oursummervacay #denmark #travelsilkeborg2019. what to see in denmark i go for a walk around one of many very clean lakes in silkeborg, denmark on a sunday afternoon 8. july 2018. i visit 3 different skoven i køge. instagram photoeye2021 instagram photoeye2021 #danish #danmark #denmark #sunset køge #dji #photographer bubber skal opleve noget kultur og er taget til køge på ferie. her er bubber kommet med på byvandring, hvor han møder lars, som blandt andet fortæller om de most marvellous cities in denmark: svendborg (tell me if you wanna go home) مغربي في الدنمارك #like, #share & #subscribe لاتنسو الإعجاب، الإشتراك realtime video svendborg in denmark with charging station for electric cars for free. 4 k drone footage winter denmark 2021 svendborg (new) #drone #dji #mini2 #cinematic #visitfyn #visitdenmark #fyn hvis du som bubber er vild med de store, klassiske eller højlydte motorer, så skal du køre forbi køge marina, når der afholdes kør til køge. her kan du nyde 4 k drone footage denmark winter 2021 svendborg (new) #drone #dji #mini2 #visitfyn #visitdenmark #fyn #funen #svendborg #sydfyn let your worries and tiredness replace with a beautiful danish nature video recorded by drone in 4k uhd quality combined with the best soothing piano music. drone #dronestagram #dronephotography #drones #droneoftheday #dronelife #dronefly #fromwhereidrone #dronegear #dronesdaily #droneporn #dronepilot amazing 4k drone footage of skagen (pronounced 'skain') in denmark where the baltic meets the north sea. music: audio library. danmark set fra oven. det er to år siden jeg fik min første drone. når jeg er på ture rundt i landet, prøver jeg altid at finde tid til at flyve og filme nogle af de\nRelated image with silkeborg danmark dronestagram


Cushion beauty | Makeup | Camilla Nørgaard juli 2016 – Camilla Nørgaard\nCushion trenden har været over os i et års tid, men det er først nu, at jeg selv er faldet for hypen! Sidste år prøvede jeg for første gang Lancômes cushion foundation, og nu er der flere brands, der er hoppet med på bølgen. SEPHORA har lavet en hel serie af cushion produkter, nemlig en blush, highlighter og mat lipgloss. Alle tre produkter er blevet fast inventar i min makeuppung, og især blushen er en...\nNicehair kører lige nu med kæmpe rabatter på virkelig mange lækre produkter, her iblandt nogle af mine favoritter. Her har jeg fundet et lille udvalg, som jeg varmt kan anbefale jer at klikke hjem! REN rensebalm 300 150 kr. Denne ved jeg, at Caro har været ret begejstret for, og til halv pris er det da nu, man skal slå til! Shiseido Perfect Refining Foundation 280 195 kr. Måske den bedste foundation, jeg nogensinde har prøvet. Dækningen...\nLige siden jeg fik fingrene i denne finurlige indpakning til et Benefit-event, har jeg brugt den på mine bryn næsten hver dag. Ka-Brow er en slags bryn-“pomade” – lidt samme konsistens som en gel liner. I toppen sidder en lille pensel, der gør sig rigtig fint til at påføre den med. Mine bryn er som sådan “store” nok, men hårene sidder ikke særligt tæt. Derfor har jeg altid brugt øjenskygge til at fylde dem ud,...\nJeg har altid elsket Korres’ produkter, så da jeg på min ferie til Grækenland ikke var så gode venner med den cleanser, jeg havde med (mere om det en anden gang), tænkte jeg, at jeg måtte prøve en fra det græske mærke. Det her er en mild, rimelig standard cleansing milk, som renser min hud mildt og effektivt. Hvis ikke man har noget imod parfume i sin hudpleje, så er denne her et rigtig godt valg....\nKære søde læsere. Det forekommer nok lidt spontant for jer, men efter lang tids overvejelse er vi klar med en opdateret blog og en større nyhed: CAROLA er nu en beautyblog. Bum! Vi har drøftet det i et halvt års tid nu og har en stor forventning om, at bloggen vil tage sig bedre ud som en skønhedsblog. Jeg personligt har ikke lagt nok hjerte i mange af mine tidligere indlæg og har set mange...


København og Sjælland halter efter andre nordeuropæiske metropoler i kampen om at tiltrække internationale investeringer og skabe arbejdspladser til følge. Dansk Industri kræver lavere omkostninger for virksomhederne, men Københavns overborgmester vil undgå et »ræs mod bunden«.\nSelv om der graves og bores på livet løs, mens kranerne vejrer højt oppe over København, har hovedstaden og oplandet omkring ikke gjort sig tiltrækkende nok i kampen om de udenlandske investeringer, hvis man sammenligner med andre europæiske hovedstæder. Foto: Thomas Lekfeldt Fold sammen\nNår internationale virksomheder skal placere sig i Nordeuropa, bliver københavnsområdet ofte fravalgt til fordel for storbyer i nabolandene. Det viser en rapport, som Københavns Kommune har udarbejdet.\nMellem 2009 og 2014 fandt 232 udenlandske investeringsprojekter vej til hovedstaden og Region Sjælland. Det er flere, end Stockholm kunne tiltrække i samme periode, men færre end konkurrenterne Helsinki, Berlin, Hamburg, Amsterdam og Dublin.\nDe svigtende investeringer i København og omegn betyder samtidig, at området skaber færre afledte arbejdspladser end de byområder, som København gerne vil sammenligne sig med. I den femårige periode blev der skabt 5.751 nye arbejdspladser som følge af udenlandske investeringer – færre end i alle seks konkurrerende metropoler.\n»Greater Copenhagen« skal sikre området\nOverborgmester i Københavns Kommune Frank Jensen (S) erkender, at københavnsområdets tiltrækningskraft har været for svag.\n»Vi ligger bagefter, selv om vi har forudsætningerne til og om at matche de andre storbyer. Det er vores ambition,« siger overborgmesteren. Et af de tiltag, som skal sikre, at internationale virksomheder fremover placerer deres regionale hovedkontor eller datterselskab i hovedstadsområdet, er det såkaldte Greater Copenhagen-samarbejde. Hensigten er, at de 46 kommuner i Region Sjælland og Region Hovedstaden samt 33 skånske kommuner skal samarbejde om at skabe vækst til Øresundsregionen og markedsføre sig globalt som en del af et »Greater Copenhagen.«\nRegionen har et indbyggertal på 3,9 millioner, og det kan sikre større international gennemslagskraft, mener Frank Jensen.\n»Når vi har markedsført København for udenlandske investorer, har det været en by med 600.000 indbyggere. Det er en relativt lille hovedstad, når man kigger på det udefra.«\n»Vi skal have meget mere fokus på at være en metropol med et interessant opland.«\nEn række konkrete initiativer er allerede sat i søen. Eksempelvis hjemmesiden investcph.com, som giver et overblik over, hvor på Sjælland, der er mulighed for at investere i større byggeprojekter.\nVi skal mere end at markedsføre\nDe skuffende tal kommer ikke bag på formanden for Dansk Industri i hovedstaden, Anders Hedegaard, som kalder rapporten »et wake up-call«. Han har selv været en varm fortaler for etableringen af Greater Copenhagen som et værktøj til at tiltrække nye investeringer. Ifølge formanden er det dog essentielt, at Greater Copenhagen ikke bare bedriver tom markedsføring, men at regionen også forbedrer vilkårene for internationale virksomheder.\n»Vi skal passe på, at det ikke ender i flotte brochurer, farvede annoncer og smarte ord. Vi ser gerne, at det også bliver billigere og lettere at flytte en virksomhed til København,« siger Anders Hedegaard. Han hæfter sig ved, at Dublin – hvor selskabsskatten ligger på rekordlave 12,5 procent – fører an i kampen om at omsætte udenlandske investeringer til arbejdspladser. I Danmark bliver selskabsskatten fra næste år sænket til 22 procent.\n»Vi ligger stadig i den høje ende, så det er én af de ting, man må kigge på. Vi kan ikke leve med at blive forbigået,« siger han.\nFrank Jensen har fokus på at forbedre rammevilkårene, men afviser dog, at regionen skal forsøge at slå konkurrenterne på rene økonomiske incitamenter.\n»Det må ikke blive et ræs mod bunden. Vi skal i stedet sælge os på en veluddannet befolkning og en god infrastruktur,« siger han.\nEkspert: Markedsføring kan virke\nFor en amerikansk eller kinesisk virksomhed med planer om at etablere et regionalt hovedkontor i Skandinavien kan det være svært at se de store forskelle mellem hovedstæderne.\nDerfor kan den rigtige markedsføring være med til at påvirke deres beslutninger, fortæller professor i international ledelse og strategi på CBS, Christian Geisler Asmussen.\n»De, der tager beslutningerne, er under et voldsomt tidspres, så afgørelserne er nogle gange truffet på meget overfladiske data. Små ting som markedsføring kan ende med at afgøre det,« siger han.\nForskningen viser også, at betydningen af landenes skattetryk ofte bliver overvurderet.\n»Et højt skattetryk kan opvejes af en geografisk god placering, et højt uddannelses- niveau eller muligheden for at placere sig tæt på lignende virksomheder,« fortæller Christian Geisler Asmussen.\nKøbenhavnske virksomheder får klø af Aarhus og Aalborg


Murex Hotel Apartments i Sour til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nSe alle 9 ejendomme i Sour.\nNabih Berri Street, Sour, Sour, Libanon, 1601 - Se på kort\nMere om Murex Hotel Apartments\nNår du besøger Sour, så vil du rigtigt føle dig hjemme på Murex Hotel Apartments, der tilbyder kvalitetsovernatning og fantastisk service. Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Med sin praktiske beliggenhed tilbyder dette hotel nem adgang til byens vigtigste seværdigheder.\nNyd et væld af uforlignelige servicetilbud og bekvemmeligheder på dette hotel i Sour. Dette hotels bedste faciliteter omfatter reception åben hele døgnet, parkeringsservice, roomservice, mødefaciliteter, arbejdscenter.\nAtmosfæren på Murex Hotel Apartments afspejles på hvert eneste værelse. aircondition, opvarmning, opvækningsservice, minibar, altan/terrasse er blot nogle af de faciliteter der kan findes på ejendommen. Desuden sikrer hotellets væld af fritidstilbud, at du har rigeligt at foretage dig under dit ophold. Murex Hotel Apartments er et idéelt sted for rejsende der efterspørger charme, komfort og bekvemmelighed i Sour.


X Factor (2) - UDLØBET | DRTV\n5. jan. 2018 KL. 20:00\nX Factor rykker til Aarhus, hvor årets anden audition finder sted. De sidste tre sæsoner er vinderen kommet fra Jylland, så der er i den grad noget at leve op til for de spændte sangere, der har valgt at møde op foran DR Aarhus. Køen er lang, og presset er stort, når deltagerne en efter en skal synge sig til en plads videre i den sidste sæson af X Factor. Hos Remee, Blachman og Sanne Salomonsen er der ingen nåde, hvis ikke talentet er i top, og som altid står Sofie Linde klar til give et kram og et par trøstende ord med på vejen, til de, der må gå skuffet hjem.\nProgram sendt:DR1, 5. januar 2018


Udvalget for Udlændinge- og Integrationspolitik UUI alm. del, endeligt svar på spørgsmål 253 Offentligt - PDF\nUdvalget for Udlændinge- og Integrationspolitik UUI alm. del, endeligt svar på spørgsmål 253 Offentligt\nDownload "Udvalget for Udlændinge- og Integrationspolitik 2010-11 UUI alm. del, endeligt svar på spørgsmål 253 Offentligt"\n1 Udvalget for Udlændinge- og Integrationspolitik UUI alm. del, endeligt svar på spørgsmål 253 Offentligt NOTAT Dato: 7. april 2011 Kontor: Kontrol- og Analysekontoret J.nr.: 10/33028 Fortolkning af stand still-klausulerne i artikel 13 i Associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 om udvikling af associeringen samt artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen til associeringsaftalen, jf. Associeringsaftalen af 12. september 1963 mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet. 1. Indledning Formålet med dette notat er at gennemgå EU-domstolens retspraksis vedrørende fortolkningen af stand still-klausulerne i associeringsaftalekomplekset, herunder særligt i forhold til EU-domstolens seneste dom af 9. december 2010 i sag C-300/09-301/09, Toprak m.fl., med henblik på en udredning af rækkevidden af stand still-klausulerne samt de overordnede konsekvenser heraf for den danske udlændingelovgivning i forhold til tyrkiske statsborgeres retsstilling. 2. Retsgrundlaget EU s associeringsaftale med Tyrkiet Den 12. september 1963 blev der indgået en aftale om oprettelse af en associeringsaftale mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet (hovedaftalen). Formålet med aftalen var at styrke de økonomiske og handelsmæssige forbindelser mellem EU og Tyrkiet, herunder gradvist at gennemføre arbejdskraftens frie bevægelighed. Den 23. november 1970 blev der undertegnet en tillægsprotokol til Associeringsaftalen. Tillægsprotokollen indeholder i artikel 41, stk. 1, en såkaldt stand still-klausul. 1 Denne bestemmelse vedrører etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser. Den 19. september 1980 vedtog Associeringsrådet afgørelse 1/80, der finder anvendelse fra den 1. december 1980, og som i det væsentlige regulerer arbejdstageres rettigheder. Afgørelse 1/80 indeholder i artikel 13 2 en stand still-klausul, der vedrører vilkårene for arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der opholder sig lovligt i en medlemsstat. 1 Artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen har følgende ordlyd: De kontraherende parter afholder sig fra indbyrdes at indføre nye restriktioner, der hindrer etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser 2 Artikel 13, i afgørelse 1/80, har følgende ordlyd: Fællesskabets medlemsstater og Tyrkiet må ikke indføre nye begrænsninger for så vidt angår vilkårene for adgang til beskæftigelse for arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der på nævnte landes områder har opnået opholdsog arbejdstilladelse i henhold til gældende lovgivning\n2 3. Generelt om stand still-klausulerne i artikel 13, i afgørelse 1/80 og artikel 41, stk.1, i tillægsprotokollen 3.1. Direkte virkning Det fremgår af EU-domstolens faste retspraksis, at artikel 13, i afgørelse 1/80 og artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen, har direkte virkning i medlemsstaterne, da bestemmelserne klart, præcist og ubetinget fastsætter en stand still-klausul, som indeholder en forpligtelse, som de kontraherende parter er gået ind på, og som juridisk er en ren undladelsespligt. 3 Det følger heraf, at stand still-klausulerne gyldigt kan påberåbes for medlemsstaternes retter af tyrkiske statsborgere, på hvilke den finder anvendelse, for at udelukke anvendelsen af regler i national ret, der er i strid med denne bestemmelse. 4 Dette indebærer, at tyrkiske statsborgere, som stand still-klausulerne finder anvendelse på, direkte kan gøre de rettigheder gældende, som anvendelsen af stand still-klausulerne vil medføre Formål og indhold Det fremgår ligeledes af EU-domstolens faste retspraksis, at stand still-klausulerne generelt forbyder nye nationale restriktioner for henholdsvis etableringsretten, den frie udveksling af tjenesteydelser og for arbejdskraftens frie bevægelighed fra den dag, hvor den retsakt, som disse artikler er indeholdt i, trådte i kraft i værtsmedlemsstaten. 5 EU-domstolen har endvidere fastslået, at begge stand still-klausuler forfølger det samme formål, nemlig at skabe fordelagtige betingelser for den gradvise gennemførelse af henholdsvis arbejdskraftens frie bevægelighed, etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser ved at forbyde nationale myndigheder at indføre nye begrænsninger for nævnte friheder for ikke at gøre den gradvise virkeliggørelse af disse friheder mellem medlemsstaterne mere vanskelig. 6 Stand still-klausulerne skal således forhindre, at medlemsstaterne vedtager strengere regler end de regler, der var gældende på tidspunktet for stand still-klausulernes ikrafttræden. Det centrale formål med stand still-klausulerne er at sikre, at retsstillingen for tyrkiske statsborgere ikke forringes. I Tum- og Dari-sagen, som vedrørte fortolkningen af stand still-klausulen i artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen, har Domstolen endvidere i præmis 55 udtalt, at artikel 41, stk. 1, ikke fungerer som en materiel regel, der medfører, at de relevante materielle regler, som den træder i stedet for, ikke kan finde anvendelse, men som en procedurelignende bestemmelse, der ratione temporis foreskriver, hvilke bestemmelser i en medlemsstats lovgivning der skal an- 3 Der henvises til EU-domstolens dom i de forenede sager C-317/01 og 369/01, Abatay m.fl., præmis Der henvises til EU-domstolens dom i de forenede sager C-317/01 og 369/01, Abatay m.fl., præmis 59 samt sag C-242/06, T. Sahin, præmis Der henvises til EU-domstolens dom i de forenede sager C-317/01 og 369/01, Abatay m.fl., præmis Der henvises til EU-domstolen dom i de forenede sager C-317/01 og 369/01, Abatay m.fl., præmis 74 samt sag C- 300/09-301/09, Toprak m.fl., præmis 52. Side 2\n3 vendes ved vurderingen af retsstillingen for en tyrkisk statsborger, der ønsker at benytte reglerne om etableringsfrihed i en anden medlemsstat. Stand still-klausulerne kan ikke i sig selv tillægge en tyrkisk statsborger ret til at etablere sig eller en opholdsret direkte på grundlag af fællesskabsretten. 7 Stand still-klausulerne kan således ikke føre til, at tyrkiske statsborgere gives ret til at indrejse på en medlemsstats område, da der ikke kan udledes en sådan positiv ret på grundlag af den nugældende fællesskabsret, hvor det fortsat er national ret, der regulerer dette område. 8 Domstolen præciserer dog samtidig i samme dom, at selv om det ganske vist fremgår af Domstolens retspraksis, at en tyrkisk statsborgers første adgang til en medlemsstats område på fællesskabets nuværende udviklingstrin er reguleret af den pågældende stats nationale ret, blev denne udtalelse fra Domstolen alene fremsat for at svare benægtende på spørgsmålet om, hvorvidt stand still-klausulen i tillægsprotokollens artikel 41, stk. 1, i sig selv kunne give tyrkiske statsborgere visse positive rettigheder hvad angår etableringsfriheden. 9 Domstolen konkluderer på denne baggrund, at stand still-klausulen i tillægsprotokollens artikel 41, stk. 1, tillige finder anvendelse på lovgivning vedrørende tyrkiske statsborgeres første indrejse til en medlemsstat, på hvis område de agter at gøre brug af etableringsfriheden i henhold til associeringsaftalen. Denne konklusion er gentaget og præciseret i senere retspraksis, idet EU-domstolen har fastslået, at der ikke må vedtages nye restriktioner med hensyn til de materielle vilkår for og/eller fremgangsmåden ved den første indrejse på den pågældende medlemsstats område for tyrkiske statsborgere, der agter at gøre brug af de nævnte økonomiske friheder Nærmere om anvendelsesområdet for artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen Tillægsprotokollens artikel 41, stk. 1, fremstår som den nødvendige følge af associeringsaftalens artikel 13 og 14, 11 idet den udgør det nødvendige middel til at sikre den gradvise ophævelse af nationale begrænsninger af etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser. 7 Der henvises til EU-domstolens dom i de forenede sager C-317/01 og 369/01, Abatay m.fl., præmis 62 samt sag C-16/05, Tum og Dari, præmis Der henvises til EU-domstolens dom i sag C-16/05, Tum og Dari, præmis Der henvises til EU-domstolens dom i sag C-16/05, Tum og Dari, præmis Der henvises til EU-domstolens dom i sag C-242/06, T-Sahin, præmis Associeringsaftalens artikel 13 har følgende ordlyd: De kontraherende parter enes om, på grundlag af artikel 52 til 56 og 58 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (TEUF artikel 49 54), gradvist indbyrdes at ophæve de restriktioner, som begrænser etableringsfriheden. Associeringsaftalens artikel 14 har følgende ordlyd: De kontraherende parter enes om, på grundlag af artikel 55, 56 og 58 til 65 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (TEUF artikel 56-62), indbyrdes at ophæve de restriktioner, som begrænser den frie udveksling af tjenesteydelser Side 3\n4 Bestemmelserne i Associeringsaftalens artikel 13 og 14 om etableringsfriheden og fri udveksling af tjenesteydelser har karakter af en programerklæring og regulerer ikke direkte borgernes retsstilling, hvorfor de ikke kan tillægges direkte virkning. 12 Associeringsrådet har ikke truffet lignende foranstaltninger i henhold til artikel 13 og 14 i Associeringsaftalen som efter artikel 12 i Associeringsaftalen vedrørende arbejdskraftens fri bevægelighed for konkret at sætte det generelle princip om medlemsstaternes gradvise afskaffelse af hindringer for etableringsfriheden i kraft. For så vidt angår restriktionsbegrebet i artikel 41, stk. 1, følger det af EU-domstolens faste praksis, at en national ordning, hvorefter en virksomhed med hjemsted i en anden medlemsstat kun må præstere bestemte former for tjenesteydelser i det pågældende land, hvis den har opnået en tilladelse hertil fra en administrativ myndighed, udgør en restriktion for det grundlæggende princip i TEUF. 13 Artikel 41, stk. 1 s anvendelse over for tjenesteydere forudsætter, at tjenesteydelserne præsteres til modtagere, der er etableret i en anden medlemsstat. Artikel 41, stk. 1, var således i en konkret sag 14 til hinder for, at der i en medlemsstats lovgivning stilles krav om arbejdstilladelse med henblik på præstation af tjenesteydelser på denne stats område, som foretages af en virksomhed, som er etableret i Tyrkiet, når der ikke allerede blev stillet krav om en sådan tilladelse på det tidspunkt, hvor tillægsprotokollen trådte i kraft i den pågældende medlemsstat. Artikel 41, stk. 1, finder ikke alene anvendelse på medlemsstaternes bestemmelser, men også på bestemmelser i den afledte fællesskabsret. 15 Domstolen fastslog således i sag C- 228/06, Soysal, at artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen, var til hinder for, at der for tyrkiske statsborgere, efter tillægsprotokollens ikrafttrædelse, indføres en visumpligt for indrejse til en medlemsstats område med henblik på dér at levere tjenesteydelser for en virksomhed med hjemsted i Tyrkiet, når et sådant visum ikke var påkrævet på dette tidspunkt. Tillægsprotokollen kunne derfor lovligt påberåbes af tyrkiske lastbilschauffører, som var ansat i en virksomhed med hjemsted i Tyrkiet, der lovligt leverer tjenesteydelser i en medlemsstat som ikke ved tillægsprotokollens ikrafttræden ikke havde visumpligt over for tyrkiske statsborgere. For så vidt angår spørgsmålet om misbrug eller svigagtig adfærd, fastslog Domstolen i sag C-16/05, Tum og Dari, præmis 67, at det ikke i sig selv kunne anses for at udgøre svig eller misbrug, at de berørte personer i hovedsagen forud for ansøgninger om indrejsetilladelse med henblik på at udøve etableringsfriheden, indgav ansøgninger om asyl, som imidlertid blev afvist af denne medlemsstat. 5. Nærmere om anvendelsesområdet for artikel 13, i afgørelse 1/ Det saglige anvendelsesområde 12 Der henvises til EF-domstolens dom i sag C-37/98, Savas, præmis 41 og EU-domstolens dom i de forenede sager C-317/01 og 369/01, Abatay m.fl., præmis EU-domstolens dom i de forenede sager C-317/01 og 369/01, Abatay m.fl. 15 Der henvises til EU-domstolens dom i sag C-228/06, Soysal, præmis 59. Side 4\n5 Udgangspunktet for fortolkningen af artikel 13 i afgørelse 1/80 er, at denne på en generel måde er til hinder for, at medlemsstaterne giver tyrkiske statsborgere en mindre fordelagtig behandling for så vidt angår adgangen til beskæftigelse end den behandling, de havde ret til ved stand still-klausulens ikrafttræden, det vil sige den 1. december Dette udgangspunkt er præciseret nærmere i Domstolens dom i sag 242/06, T. Sahin, præmis 64 17, og endnu mere eksplicit i sag 92/07, Kommissionen mod Nederlandene, præmis 49, der fastslår, artikel 13, i afgørelse 1/80, er til hinder for, at der vedtages helt nye restriktioner med hensyn til de materielle vilkår for og/eller fremgangsmåden ved første indrejse på den pågældende medlemsstats område for tyrkiske statsborgere, der agter at gøre brug af de nævnte økonomiske friheder. Disse domme refereres nedenfor Det personelle anvendelsesområde EU-domstolen har allerede i sag C-317/01 og 369/01, Abatay, fastslået, at artikel 13 ikke kun finder anvendelse på tyrkiske statsborgere, der allerede er integreret på en medlemsstats arbejdsmarked, men netop kan finde anvendelse på tyrkiske statsborgere, som endnu ikke nyder rettigheder med hensyn til beskæftigelse og tilsvarende ophold i henhold til artikel 6 i afgørelse nr. 1/80, men som agter at gøre brug af arbejdskraftens fri bevægelighed. Artikel 6 vedrører arbejdstagere, der allerede er integreret på en medlemsstats arbejdsmarked som følge af beskæftigelsens tidsmæssige udstrækning. Dette begrundes med, at en tyrkisk statsborger, som allerede har lovlig beskæftigelse i en medlemsstat, ikke længere har behov for at være beskyttet af en stand still-klausul vedrørende adgang til beskæftigelse, jf. præmis 81 og 83. For så vidt angår begrebet der på nævnte landes områder har opnået opholds- og arbejdstilladelse i henhold til gældende lovgivning i artikel 13 i afgørelse 1/80, fremgår det af retspraksis, at det betyder, at den tyrkiske arbejdstager eller dennes familiemedlem skal overholde værtsmedlemsstatens regler med hensyn til indrejse, ophold og i givet fald beskæftigelse, således at de befinder sig lovligt på den nævnte stats område EU-domstolens praksis vedrørende artikel 13 i afgørelse 1/80 og gebyrbetaling EU-domstolen har i sagerne T. Sahin (dom af 17. september 2009, C-242/06) og Kommissionen mod Nederlandene (dom af 29. april 2010, C-92/07) taget stilling til spørgsmålet om gebyrbetaling for tyrkiske statsborgere. Det skal nærmere undersøges, om disse domme kan antages at have udvidet rækkevidden af stand still-klausulen i artikel 13, i afgørelse 1/80. Det bemærkes, at rækkevidden af disse 16 Der henvises til EU-domstolens dom i de forenede sager C-317/01 og 369/01, Abatay m.fl., præmis Præmis 64 omhandler stand still-forpligtelsen i artikel 41, stk.1, i tillægsprotokollen. Men det følger af præmis 65, at den stand still-klausul, der er fastsat i artikel 13, i afgørelse 1/80, er af samme art som den, der er indeholdt i tillægsprotokollens artikel 41, stk. 1, og at disse to klausuler forfølger det samme formål, hvorfor den fortolkning, der er gengivet i foregående præmis (præmis 64) ligeledes gælder for stand still-forpligtelsen i artikel Der henvises til EU-domstolens dom i de forenede sager C-317/01 og 369/01, Abatay m.fl., præmis 84. Side 5\n6 domme i forhold til opkrævning af gebyr, er blevet udredt i forbindelse med udarbejdelsen af gebyrlovforslaget (L 66, fremsat den 17. november 2010) T. Sahin (C-242/06) I T. Sahin-sagen slog EU-domstolen fast, at artikel 13 i afgørelse 1/80 er til hinder for indførelsen af interne retsforskrifter, som gør udstedelse af en opholdstilladelse eller forlængelse af dennes gyldighed afhængig af betalingen af gebyrer, når størrelsen af disse gebyrer, der pålægges tyrkiske statsborgere, er uforholdsmæssig i forhold til det gebyr, der kræves af EU-borgere, jf. præmis 75. Af sagens faktiske omstændigheder fremgår, at den tyrkiske statsborger T. Sahin havde midlertidig opholdstilladelse i Nederlandene med henblik på familiesammenføring til en nederlandsk statsborger, og at han søgte forlængelse af den midlertidige opholdstilladelse, efter at denne var udløbet. I den periode, hvor T. Sahin havde midlertidig opholdstilladelse, blev der indført et gebyr i Nederlandene for behandlingen af en ansøgning om opholdstilladelse. Senere blev der ligeledes mens T. Sahin havde midlertidig opholdstilladelse indført et gebyr for ansøgning om forlængelse af en opholdstilladelse. Det følger ligeledes af forelæggelseskendelsen i sagen, at den tyrkiske statsborger under sit ophold havde ret til at arbejde og udøve erhvervsmæssig virksomhed, og at han faktisk arbejdede i kortere perioder. EU-domstolen har allerede i en tidligere dom, sag C-317/01 og 369/01, Abatay, fastslået, at artikel 13 ikke kun finder anvendelse på tyrkiske statsborgere, der allerede er integreret på en medlemsstats arbejdsmarked, men netop kan finde anvendelse på tyrkiske statsborgere, som endnu ikke nyder rettigheder med hensyn til beskæftigelse og tilsvarende ophold i henhold til artikel 6 i afgørelse nr. 1/80 (denne bestemmelse vedrører arbejdstagere, der er integreret på en medlemsstats arbejdsmarked). Dette gentages i nærværende dom i præmis 51. Domstolen synes ikke at have lagt vægt på referencepersonens opholdsgrundlag, herunder referencepersonens nederlandske statsborgerskab. Dette fører umiddelbart til, at tyrkiske statsborgere, der har opnået familiesammenføring, er omfattet af det personelle anvendelsesområde for stand still-klausulen i artikel 13, uanset referencepersonens opholdsgrundlag eller nationalitet, så længe de selv opfylder kriterierne for at kunne anses for arbejdstagere i associeringsaftalens forstand. Det følger videre af T. Sahin-dommens præmis 53, at for så vidt angår begrebet i henhold til gældende lovgivning i artikel 13, fremgår det af retspraksis, at det betyder, at den tyrkiske arbejdstager eller dennes familiemedlem skal overholde værtsmedlemsstatens regler med hensyn til indrejse, ophold og i givet fald beskæftigelse, således at han befinder sig lovligt på den nævnte stats område. Stand still-klausulen kan derfor ikke komme en tyrkisk statsborger, der befinder sig i en ulovlig situation, til gavn. Side 6\n7 I sagen har Domstolen således lagt vægt på, at den tyrkiske statsborger lovligt fik tilladelse til at indrejse og opholde sig på nederlandsk område, og at de kompetente nationale myndigheder desuden tildelte ham en ubetinget ret til at udøve erhvervsmæssig virksomhed efter sit eget valg, ligesom det betones, at han faktisk anvendte denne ret, jf. præmis 54. Domstolen overlader det dog til den forelæggende ret at vurdere, om T. Sahins situation i Nederlandene skal anses for ikke længere at være lovlig (på grund af manglende iagttagelse af nationale retsforskrifter) for så vidt angår opholdet og beskæftigelsen, således at der ikke kan støttes ret på artikel 13 i afgørelse 1/80, jf. præmis 60. Der synes umiddelbart at kunne opstilles en formodning for, at manglende iagttagelse af nationale regler, herunder gebyrbetaling for forlængelse af opholdstilladelse, kan bringe en tyrkisk statsborgers ophold i en situation, hvor denne må antages at befinde sig i en ulovlig situation. Domstolen har i tidligere retspraksis fremhævet, at stand still-klausulen ikke kan gøres gældende, når en tyrkisk statsborger befinder sig i en ulovlig situation. 19 Domstolen fastslår dog samtidig under henvisning til sin tidligere retspraksis, at en opholdstilladelse, der er udstedt af de nationale myndigheder, blot har bekræftende og dokumenterende værdi, jf. præmis 59. Efter en umiddelbar vurdering, ændrer dommen ikke på den hidtidige fortolkning, hvorefter medlemsstaterne har kompetence til at udstede forskrifter såvel om tyrkiske statsborgeres indrejse til landet som om betingelserne for tyrkiske statsborgeres første beskæftigelse. Det bemærkes dog, at Domstolen samtidig i præmis 75 konkluderer, at interne retsforskrifter som de i hovedsagen omhandlede, som gør udstedelse af en opholdstilladelse eller forlængelse af dennes gyldighed afhængig af betalingen af gebyr, når størrelsen er uforholdsmæssig i forhold til de gebyrer, der pålægges EU-borgere, er i strid med artikel Foreløbig konklusion Domstolens betoning af de konkrete faktiske omstændigheder i sagen, herunder særligt det forhold, at den tyrkiske statsborger er lovligt indrejst og søger om forlængelse af gældende opholdstilladelse, synes at tale for, at dommen ikke kan tillægges virkning for andre betingelser knyttet til en førstegangsansøgning om familiesammenføring. Hertil kommer, at dommen gengiver den faste retspraksis om, at artikel 13, i afgørelse 1/80, alene gælder til fordel for en tyrkisk statsborger, hvis han har iagttaget reglerne i værtsmedlemsstaten vedrørende indrejse, ophold og i givet fald arbejde, og hvis han befinder sig lovligt på nævnte stats område. Desuden vedrører dommen gebyr for at indgive en ansøgning, det vil sige formelle betingelser med henblik på realitetsbehandling, og ikke de materielle betingelser knyttet til en opholdsret. 19 Der henvises til EU-domstolens dom i de forenede sager C-317/01 og 369/01, Abatay m.fl., præmis 85. Side 7\n8 6.2. Kommissionen mod Nederlandene (C-92/07) I sagen C-92/07 slog EU-domstolen fast, at Nederlandene havde tilsidesat sine forpligtelser efter associeringsaftalen, tillægsprotokollen og afgørelse 1/80 ved at have indført gebyrer for udstedelse af opholdstilladelser, der er uforholdsmæssigt høje i forhold til de gebyrer, der opkræves af EU-borgere for tilsvarende dokumenter, og idet Nederlandene anvender disse bestemmelser på tyrkiske statsborgere, der har ret til ophold i Nederlandene i medfør af associeringsaftalen, tillægsprotokollen og afgørelse 1/80, jf. præmis 76. Af sagen fremgår, at Nederlandene i 1993 indførte et gebyr for behandlingen af en anmodning om indrejse i Nederlandene, herunder for tyrkiske statsborgere. Domstolen anfører, at artikel 13 i afgørelse 1/80 er til hinder for, at der i de nederlandske retsforskrifter fra den dato, hvor afgørelse 1/80 trådte i kraft i Nederlandene, vedtages helt nye restriktioner for udøvelsen af arbejdskraftens frie bevægelighed, herunder restriktioner med hensyn til de materielle vilkår for og/eller fremgangsmåden ved den første indrejse på denne medlemsstats område for tyrkiske statsborgere, der agter at gøre brug af denne frihed dér, jf. præmis 49. Domstolen anfører videre, at stand still-reglerne i tillægsprotokollens artikel 41, stk. 1, og i artikel 13 i afgørelse nr. 1/80 finder anvendelse fra det tidspunkt, hvor disse bestemmelser trådte i kraft, på samtlige de gebyrer, der opkræves af tyrkiske statsborgere for udstedelse af en opholdstilladelse ved den første indrejse på Nederlandenes område eller for forlængelse af en sådan opholdstilladelse, jf. præmis 50. Domstolen anfører, at det er ubestridt, at de omtvistede gebyrer udgør nye foranstaltninger eftersom de blev indført, efter at afgørelse nr. 1/80, trådte i kraft, for så vidt som de påvirker tyrkiske arbejdstageres situation, og, efter at tillægsprotokollen trådte i kraft, for så vidt som de berører tyrkiske statsborgere, der ønsker at gøre brug af etableringsfriheden eller af den frie udveksling af tjenesteydelser i medfør af associeringsaftalen, jf. præmis 61. Domstolen fastslår endvidere, at indførelsen af enhver ny foranstaltning imidlertid ikke er forbudt i denne sammenhæng, idet vedtagelsen af foranstaltninger, der finder anvendelse på tyrkiske statsborgere på samme måde som unionsborgerne, ikke er i strid med stand stillreglerne. At bringe tyrkiske statsborgere i en mere fordelagtig situation end unionsborgere, ville være åbenbart i strid med kravet i tillægsprotokollens artikel 59 20, hvorefter tyrkiske statsborgere ikke kan nyde godt af gunstigere betingelser end dem, som medlemsstaterne indrømmer hinanden på grundlag af traktaten, jf. præmis Artikel 59 i tillægsprotokollen har følgende ordlyd: Inden for de af denne protokol dækkede områder må der ikke gives Tyrkiet gunstigere betingelser end dem, som medlemsstaterne indrømmer hinanden på grundlag af traktaten om oprettelse af Fællesskabet. Side 8\n9 6.2.1 Foreløbig konklusion Dommens konklusion er på linje med T. Sahin-dommen, dog således at præmis 49 i dommen kan betragtes som at have rykket grænserne for, hvornår en tyrkisk statsborger kan siges at opholde sig i medlemsstaten i henhold til gældende lovgivning. Dommen må således anses at finde generel anvendelse på gebyropkrævning i forhold til alle typer opholdstilladelser og ikke alene i forbindelse med forlængelse af opholdstilladelse. Domstolen anfører således, at artikel 13 i afgørelse 1/80 er til hinder for, at der i de nederlandske retsforskrifter fra den dato, hvor afgørelse 1/80 trådte i kraft i Nederlandene, vedtages helt nye restriktioner for udøvelsen af arbejdskraftens frie bevægelighed, herunder restriktioner med hensyn til de materielle vilkår for og/eller fremgangsmåden ved den første indrejse på denne medlemsstats område for tyrkiske statsborgere, der agter at gøre brug af denne frihed dér, jf. præmis 49. Herefter opstår spørgsmålet, om denne dom kan tillægges generel virkning, således at samtlige formelle og materielle betingelser knyttet til en familiesammenføringsansøgning må anses for at være omfattet af afgørelse 1/80 s saglige anvendelsesområde. Da dommen ikke vedrører en situation, der omhandler en familiesammenført tyrkisk statsborger, men indeholder en generel stillingtagen til retmæssigheden i at opkræve uforholdsmæssige høje gebyrer for tyrkiske arbejdstagere i forhold til EU-borgere, og da dommen i præmis 61 udtrykkeligt henviser til tyrkiske arbejdstageres situation, samt etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser i medfør af associeringsaftalen, må det umiddelbart lægges til grund, at den i lighed med sag C-242/06, T. Sahin ikke kan tillægges generel virkning i forhold til familiesammenføringsområdet. 7. Analyse af Toprak-dommen (de forenede sager C-300/09-301/09, Toprak m.fl.) Toprak-dommen vedrører spørgsmålet om nationale udlændingeregler for bevarelse af opholdsret dvs. en materiel bestemmelse for en familiesammenført ægtefælle. Det er i forelæggelsen indirekte forudsat, at stand still-klausulen i artikel 13, i afgørelse 1/80, også finder anvendelse på disse regler, idet det forelagte spørgsmål alene omhandler medlemsstaternes kompetence til at vedtage nye begrænsninger i forhold til den til enhver tid gældende lovgivning Faktum i Toprak-dommen Den tyrkiske statsborger, F. Toprak er født i 1976 i Tyrkiet. Toprak blev i juni 2001 gift med en nederlandsk statsborger. I maj 2002 indrejste Toprak i Nederlandene med en tidsbegrænset opholdstilladelse under henvisning til sit ægteskab med en nederlandsk statsborger. Topraks opholdstilladelse blev senest forlænget i juni 2003 med virkning indtil september Parret ophævede samlivet i april 2004 og blev skilt i december Toprak ansøgte henholdsvis i december 2005 og i juni 2006 om ændring af angivelsen med henblik på op- Side 9\n10 hold hos ægtefællen til: med henblik på at udøve lønnet beskæftigelse og om forlængelse af den tidsbegrænsede opholdstilladelse, jf. dommens præmis 17. Den anden sag vedrørte den tyrkiske statsborger I. Oguz. Forløbet i sagerne var ens. Både Toprak og Oguz havde arbejdet i Nederlandene under deres ophold. I begge sager blev Toprak og Oguz nægtet fortsat opholdstilladelse, da de ikke opfyldte den på det tidspunkt gældende regel om at have haft tre års samliv med ægtefællen, ligesom de fik afslag på opholdstilladelse på baggrund af beskæftigelse. Toprak og Oguz gjorde gældende, at der ikke kunne opstilles et sådant krav om tre års samliv som betingelse for meddelelse af et selvstændigt opholdsgrundlag til dem, da dette krav udgjorde en skærpelse i betingelserne i forhold til udlændingereglerne i De nationale nederlandske regler Pr. 1. december 1980 gjaldt i Nederlandene et krav om 3 års forudgående samliv som betingelse for erhvervelse af et selvstændigt opholdsgrundlag. I 1983 blev der indført en undtagelse, der betød, at kravet kunne nedsættes til 1 års forudgående samliv. Pr. 1. april 2001 dvs. inden Topraks indrejse og opholdstilladelse blev undtagelsen fra 1983 ophævet. Herefter gjaldt den oprindelige regel om krav om 3 års forudgående samliv som betingelse for erhvervelse af et selvstændigt opholdsgrundlag. Det centrale spørgsmål i sagerne var således, om det forhold, at en bestemmelse bliver lempet efter den 1. december 1980, dvs. efter afgørelse nr. 1/80 s ikrafttræden, og som efterfølgende skærpes, men hvor skærpelsen ikke medfører nogen forringelse i forhold til den retstilstand, der gjaldt den 1. december 1980, udgør en begrænsning i artikel 13 s forstand EU-domstolens bemærkninger EU-domstolen anfører, at selv om den nederlandske ordning med mulighed for selvstændig opholdsret til udenlandske ægtefæller ikke er rettet mod arbejdstagere, kan den få virkning for udenlandske arbejdstagere, herunder tyrkiske arbejdstagere, jf. præmis EU-domstolen anfører videre, at hvis ændringen i den nederlandske ordning påvirker situationen for tyrkiske arbejdstagere, såsom Toprak og Oguz, hører en sådan ordning under anvendelsesområdet for artikel 13 i afgørelse 1/80, jf. præmis 44. Domstolen anfører desuden, at artikel 13 i afgørelse 1/80 netop kan finde anvendelse på tyrkiske statsborgere, som endnu ikke opfylder betingelserne i artikel 6 i afgørelse 1/80 (om 1 års arbejde hos samme arbejdsgiver), jf. præmis 45. Side 10\n11 For så vidt angår spørgsmålet om skærpelse af en tidligere lempelse, anfører EU-domstolen, at hvis en medlemsstat efter ikrafttrædelsen af afgørelse 1/80 har lempet betingelserne for tyrkiske arbejdstageres opnåelse af opholdstilladelse, vil en efterfølgende skærpelse af betingelse skulle betragtes som en ny begrænsning som omhandlet i artikel 13 i afgørelse 1/80, jf. præmis Juridisk vurdering af dommens konsekvenser Dommen vedrører umiddelbart alene forholdet for tyrkiske statsborgere, der allerede lovligt er arbejdstagere i en medlemsstat. EU-domstolen betoner således udtrykkeligt, at Toprak og Oguz er arbejdstagere i Nederlandene (præmis 44), og Domstolen henviser i de følgende præmisser til stadighed generelt til tyrkiske arbejdstagere (og ikke til tyrkiske statsborgere). I den forbindelse bemærkes, at Toprak og Oguz havde søgt om opholdstilladelse med henblik på beskæftigelse, jf. pkt ovenfor. Det bemærkes i den forbindelse, at Domstolen i sag C-92/07, Kommissionen mod Nederlandene definerer persongruppen i artikel 13, i afgørelse 1/80, som tyrkiske statsborgere, der agter at gøre brug af denne frihed dér. Der henvises i dommen til udøvelsen af arbejdskraftens frie bevægelighed. En fortolkning af dommen fører således til den konklusion, at hvis en tyrkisk statsborger er indrejst lovligt og er arbejdstager i et EU-land, må der ikke indføres nye begrænsninger for retten til fortsat ophold i forhold til de regler, der var gældende ved ikrafttrædelsen af afgørelse 1/80 den 1. december 1980 eller i forhold til senere regler, der har været mere lempelige. Dette gælder uanset, om begrænsningerne er indført på et andet område end på området for opholdstilladelse på baggrund af beskæftigelse, hvis begrænsningen har den virkning, at den tyrkiske arbejdstager ikke kan fortsætte med sit ophold. I dommen er det således de indførte begrænsninger for selvstændig opholdsret efter ophør af ægteskab, der hindrer Toprak i at fortsætte sit ophold i Nederlandene og dermed i at udøve sin ret som arbejdstager. Det må på den anden side antages, at hvis Toprak ikke på noget tidspunkt havde været arbejdstager i Nederlandene men f.eks. var blevet forsørget af sin ægtefælle ville han ikke have kunnet støtte ret på stand still-klausulen i artikel 13 i afgørelse 1/80. Det er således det forhold, at Toprak har været arbejdstager i Nederlandene, der gør, at der ikke må indføres nye begrænsninger i hans mulighed for fortsat opholdsret, og den nederlandske regel havde efter Domstolens opfattelse netop virkning over for arbejdstagere, jf. dommens præmis Det afgørende for vurderingen af, om en tyrkisk statsborger kan anses for at være arbejdstager er, at denne har arbejdstagerstatus i associeringsaftalens forstand Dommens tidsmæssige virkning Toprak-dommen, der er en afgørelse i en præjudiciel sag, er en konstaterende og ikke retsstiftende dom med den konsekvens, at dommen i princippet får retsvirkninger fra ikrafttrædelsen af den fortolkede regel. Det følger endvidere af sagens natur, at stand still- Side 11\n12 klausulerne har virkning fra sin ikrafttrædelsesdato i forhold til den pågældende medlemsstat, i Danmark henholdsvis pr. 1. januar 1973 og 1. september 1980, idet der er tale om en juridisk pligt for medlemsstaterne til at undlade anvendelsen af restriktive foranstaltninger fra ikrafttrædelsesdatoen. 8. Umiddelbar vurdering af konsekvenserne for den danske udlændingelovgivning i forhold til tyrkiske statsborgere 8.1. Forholdene ved økonomisk aktive tyrkiske statsborgere Da begge stand still-klausuler forfølger samme formål, og stand still-klausulen i artikel 13, i afgørelse 1/80 er undergivet samme fortolkning som artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen, vil dommene vedrørende fortolkningen af sidstnævnte bestemmelse om selvstændige erhvervsdrivende og tjenesteydere have afsmittende virkning på arbejdstageres retsstilling. Endvidere vurderes Toprak-dommens konklusion om, at der ikke må indføres nye begrænsninger efter ikrafttrædelsen af artikel 13 i afgørelse 1/80 eller i forhold til senere regler, der har været mere lempelige, også at gælde for stand still-klausulen i artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen Materielle betingelser for opholds- og arbejdstilladelse for arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og tjenesteydere Efter en juridisk fortolkning af dommene vedrørende stand still-klausulen i artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen, er der umiddelbart holdepunkter for at antage, at en tyrkisk statsborger, der ønsker at gøre brug af etableringsretten eller retten til fri tjenesteudveksling i Danmark, vil kunne påberåbe sig de regler for opholdstilladelse og arbejdstilladelse, efter tillægsprotokollens ikrafttræden den 1. januar 1973, som kan betegnes som de mest lempelige. På baggrund af EU-domstolens retspraksis vedrørende artikel 41, stk. 1, samt særligt Toprak-dommen vedrørende artikel 13 i afgørelse 1/80, må det dog lægges til grund, at også indførte begrænsninger efter den 1. december 1980 vedrørende den første indrejse med henblik på at opnå retsstilling som arbejdstager er omfattet af stand still-klausulen i artikel 13 i afgørelse 1/80. Dette understøttes særligt af præmis 49 i sag C-92/07, Kommissionen mod Nederlandene, hvoraf det fremgår, at artikel 13, i afgørelse 1/80, er til hinder for, at der vedtages helt nye restriktioner for udøvelsen af arbejdskraftens frie bevægelighed, herunder restriktioner med hensyn til de materielle vilkår for og/eller fremgangsmåden ved den første indrejse for tyrkiske statsborgere, der agter at gøre brug af denne frihed dér. Dette indebærer således, at der ikke må indføres nye begrænsninger i forhold til tyrkiske statsborgeres mulighed for at udøve lønarbejde, selvstændig erhvervsvirksomhed eller tjenesteydelser i forhold til de regler, der gjaldt for disse pr. henholdsvis 1. december 1980 (for så vidt angår lønarbejde) og pr. 1. januar 1973 (for så vidt angår selvstændig erhvervsvirk- Side 12\n13 somhed og tjenesteydelser). Er der på et senere tidspunkt indført lempelser i reglerne, må der ikke efterfølgende ske stramninger i disse Visumpligt i forhold til selvstændige erhvervsdrivende, tjenesteydere og arbejdstagere EU-domstolens afgørelse i Soysal-sagen blev gennemført i dansk ret på den måde, at visumpligten over for tyrkiske tjenesteydere blev ophævet. Den af Domstolen anlagte fortolkning af artikel 41, stk. 1, giver anledning til overvejelser om Danmark kan bevare visumpligten over for selvstændige erhvervsdrivende tyrkiske statsborgere, der ønsker at etablere sig i Danmark. Dette skal ses i lyset af, at artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen både regulerer den fri udveksling af tjenesteydelser og etableringsretten. Den ovenfor refererede afgørelse i Soysal-sagen omhandler alene spørgsmålet om restriktioner i form af visum over for tyrkiske tjenesteydere, men den af Domstolen anlagte fortolkning af artikel 41, stk. 1, antages tillige at have betydning for, om Danmark kan indføre visumpligt over for selvstændig erhvervsdrivende, der ønsker at etablere sig i Danmark. Artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen regulerer både den fri udveksling af tjenesteydelser og etableringsretten. Da der ved ikrafttrædelsen af tillægsprotokollen ikke var indført visumpligt for tyrkiske statsborgeres indrejse i Danmark, kan der efter en juridisk vurdering umiddelbart ikke opretholdes en visumpligt over for tyrkiske statsborgere, der ønsker at udnytte etableringsretten i Danmark. Samme konklusion bør gælde for tyrkiske statsborgere, der ønsker ophold som arbejdstagere i Danmark. Der var således pr. 1. december 1980 ikke indført visumpligt for tyrkiske statsborgere, da denne først blev indført den 1. maj På baggrund af EU-domstolens hidtidige retspraksis er der holdepunkter for at antage, at den særlige regulering af etableringsretten og levering af tjenesteydelser i artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen, også finder anvendelse i forhold til arbejdstagere Arbejdssøgende EU-domstolen har ikke behandlet spørgsmålet om, hvorvidt indrejse med henblik på at søge arbejde er omfattet af stand still-klausulen i artikel 13 i afgørelse 1/80. Det er vurderingen, at stand still-klausulen på den baggrund ikke finder anvendelse i forhold til tyrkiske statsborgere, der ønsker at indrejse med henblik på at søge beskæftigelse Forholdene ved familiesammenføring Det følger af EU-domstolens retspraksis, at Associeringsaftalen og afgørelse 1/80 ikke tillægger vandrende tyrkiske arbejdstageres familiemedlemmer en ret til at blive familiesammenført. Denne beslutning fra de nationale myndigheder afhænger udelukkende af lovgivningen i den pågældende medlemsstat (se bl.a. sag C-325/05, Derin, præmis 64). EU-domstolen har ikke udtalt sig om spørgsmålet om stand still-klausulernes anvendelse på tyrkiske statsborgere, der søger opholdstilladelse som familiesammenført. Side 13\n14 Det må derfor fastholdes, at stand still-klausulerne ikke hindrer, at medlemsstaterne vedtager nye foranstaltninger for tyrkiske statsborgeres familiesammenføring, idet dette ophold netop ikke ønskes opnået med henblik på udøvelsen af en økonomisk frihed. Den herboende tyrkiske statsborgeres eventuelle egen status som arbejdstager, selvstændig erhvervsdrivende eller tjenesteyder vurderes ikke have betydning for denne vurdering. Stand still-klausulerne vil på samme måde ikke være til hinder for, at betingelserne for f.eks. forlængelse af opholdstilladelsen eller opnåelse af tidsubegrænset opholdstilladelse skærpes for tyrkiske statsborgere, der ikke er arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende eller tjenesteydere. Når en tyrkisk statsborger er indrejst i Danmark (f.eks. som familiesammenført) og herefter har taget lønarbejde i Danmark eller nedsat sig som selvstændig erhvervsdrivende eller tjenesteyder, vil stand still-klausulerne dog have den betydning, at regler, der begrænser den pågældendes mulighed for fortsat at opholde sig her (og dermed fortsætte sin status som selvstændig erhvervsdrivendelse, tjenesteyder eller arbejdstager) ikke må være strengere, end de regler, der gjaldt ved stand still-klausulens ikrafttræden eller en senere lempelse Særligt i forhold til inddragelse og nægtelse af forlængelse af opholdstilladelse I forhold til inddragelse og nægtelse af forlængelse af opholdstilladelse gør det særlige forhold sig gældende, at inddragelse (og nægtelse af forlængelse) ofte vil ske på baggrund af udlændingens manglende overholdelse af de betingelser, der blev stillet for opholdstilladelsen. Spørgsmålet opstår på den baggrund, om stand still-klausulerne betyder, at der ikke kan ske inddragelse af en opholdstilladelse på baggrund af manglende overholdelse af betingelserne, hvis disse betingelser ikke blev stillet ved ikrafttrædelsen af stand stillklausulerne, selvom det er i overensstemmelse med stand still-klausulerne at have stillet disse betingelser. En fortolkning af EU-domstolens praksis (herunder Toprak-dommen) må føre til, at det afgørende er, om inddragelsen hindrer en tyrkisk statsborger i fortsat at udøve sin ret som arbejdstager, selvstændig erhvervsdrivende eller tjenesteyder. Hvis dette er tilfældet, må opholdsretten ikke ophøre, hvis der er tale om skærpede betingelser i forhold til inddragelse af opholdstilladelsen ved ikrafttrædelsen af stand still-klausulen eller senere lempelser. I de tilfælde, hvor opholdsretten ikke må ophøre på baggrund af stand still-klausulerne, vil der ske en inddragelse af den oprindelige opholdstilladelse, mens der samtidig vil blive givet en ny opholdstilladelse efter udlændingelovens 9 c bl.a. med betingelse om, at den pågældende fortsat skal være selvstændig erhvervsdrivende, tjenesteyder eller arbejdstager. Det afgørende bliver således, om den tyrkiske statsborger er selvstændig erhvervsdrivende, tjenesteyder eller arbejdstager. Er det tilfældet, må opholdsretten ikke ophøre, medmindre der kunne være sket inddragelse ved ikrafttrædelsen af stand still-klausulen eller senere lempelser. Det bemærkes, at inddragelse uanset stand still-klausulerne altid kan ske efter artikel 14 i afgørelse nr. 1/80 om den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed. Side 14\n15 8.6. Særligt i forhold til opnåelse af tidsubegrænset opholdstilladelse Reglerne om tidsubegrænset ophold anses ikke for at have virkning for selvstændige erhvervsdrivendes og arbejdstageres vilkår. Således vil nye foranstaltninger for at opnå tidsubegrænset opholdsret kunne anvendes også over for denne gruppe uanset oprindeligt opholdsgrundlag, så længe opholdsretten består. Stand still-klausulerne betyder, at tidligere lempeligere regler for bevarelse af opholdsret for sådanne arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende vil finde anvendelse, jf. afsnit 8.5., hvorimod opnåelse af tidsubegrænset opholdstilladelse alene kan opnås på baggrund af de til enhver tid gældende regler, da disse regler ikke har virkning over for arbejdstagerens eller den selvstændige erhvervsdrivendes mulighed for at fortsætte sin beskæftigelse. 9. Hovedlinjerne i retstilstanden pr. 1. januar 1973 for udlændinge, der ønskede at indrejse med henblik på at levere en tjenesteydelse eller udøve selvstændig erhvervsvirksomhed I de følgende beskrives overordnet reglerne pr. 1. januar 1973 for tyrkiske statsborgere, som ønskede at indrejse med henblik på at levere en tjenesteydelse eller udøve selvstændig erhvervsvirksomhed. Vedrørende krav om opholdstilladelse fulgte det af de dagældende regler i udlændingeloven, at udlændinge ikke uden særlig tilladelse måtte opholde sig her i landet ud over et tidsrum på 3 måneder fra indrejsen, jf. 3, stk. 2, i lov om udlændinges adgang til landet m.v. (lovbekendtgørelse nr. 20 af 7. februar 1961 som ændret ved lov nr. 183 af 20. maj 1963 og lov nr. 203 af 27. maj 1970). Udlændinge, der ønskede at opholde sig ud over 3 måneder, skulle inden udløbet af denne periode ansøge om opholdstilladelse, jf. 19, stk. 3, i bekendtgørelse nr. 220 af 23. juni 1964 om udlændinges adgang til og ophold i landet, som ændret ved bekendtgørelse nr. 429 af 15. december 1965, bekendtgørelse nr. 546 af 15. december 1969 og bekendtgørelse nr. 115 af 11. april Vedrørende krav om arbejdstilladelse fulgte det af de dagældende regler i udlændingeloven, at en udlænding ikke uden særlig tilladelse måtte tage arbejde, stilling eller beskæftigelse her i landet. Udlændingen måtte heller ikke uden særlig tilladelse drive selvstændig erhvervsvirksomhed her i landet eller herfra virke som handelsrejsende i udlandet. Til tilladelsen kunne knyttes betingelser, herunder at den pågældende skulle indmelde sig i en sygeforsikring og arbejdsløshedskasse. Der henvises til 9 i lov om udlændinges adgang til landet m.v. (lovbekendtgørelse nr. 20 af 7. februar 1961 som ændret ved lov nr. 183 af 20. maj 1963 og lov nr. 203 af 27. maj 1970). Arbejdstilladelse skulle som hovedregel være opnået inden indrejsen, jf. 22, stk. 2, i bekendtgørelse nr. 220 af 23. juni 1964 om udlændinges adgang til og ophold i landet, som ændret ved bekendtgørelse nr. 429 af 15. december 1965, bekendtgørelse nr. 546 af 15. december 1969 og bekendtgørelse nr. 115 af 11. april Side 15\n16 Som det fremgår af ovenstående, eksisterede der således for tyrkiske statsborgere pr. 1. januar 1973 krav om opholdstilladelse for ophold ud over 3 måneder fra indrejsen, ligesom der eksisterede krav om arbejdstilladelse, der som hovedregel skulle være opnået inden indrejsen. I det omfang, der i dag gælder krav om opholds- og arbejdstilladelse for tyrkiske statsborgere, der ønsker at indrejse med henblik på at levere en tjenesteydelse eller udøve selvstændig erhvervsvirksomhed, er der således ikke umiddelbart tale om restriktioner, der er indført efter ikrafttrædelsen den 1. januar 1973 af tillægsprotokollen til associeringsaftalen mellem EF og Tyrkiet. For så vidt angår betingelserne for meddelelse af opholds- og arbejdstilladelse ses disse at have ændret sig gennem den relevante periode fra 1. januar 1973 til i dag. Der fremgår ikke nærmere betingelser i de ophævede bestemmelser, der var gældende pr. 1. januar 1973, mens der i dag stilles en række betingelser i udlændingelovgivningen for meddelelse af opholds- og arbejdstilladelse. 10. Hovedlinjerne i retstilstanden i Danmark pr. 1. december 1980 for udlændinge, der ønskede at indrejse med henblik på at udføre lønarbejde i Danmark I de følgende beskrives overordnet reglerne pr. 1. december 1980 for tyrkiske statsborgere, som ønskede at indrejse med henblik på at udføre lønarbejde i Danmark. Vedrørende krav om opholdstilladelse fulgte det af de dagældende regler i udlændingeloven, at udlændinge ikke uden særlig tilladelse måtte opholde sig her i landet ud over et tidsrum på 3 måneder fra indrejsen, jf. 3, stk. 2, i lov om udlændinges adgang til landet m.v. (lovbekendtgørelse nr. 344 af 22. juni 1973). Udlændinge, der ønskede at opholde sig ud over 3 måneder, skulle inden udløbet af denne periode ansøge om opholdstilladelse, jf. 23 i bekendtgørelse nr. 196 af 23. maj 1980 Vedrørende krav om arbejdstilladelse fulgte det af de dagældende regler i udlændingeloven, at en udlænding ikke uden særlig tilladelse måtte tage arbejde, stilling eller beskæftigelse her i landet. Udlændingen måtte heller ikke uden særlig tilladelse drive selvstændig erhvervsvirksomhed her i landet eller herfra virke som handelsrejsende i udlandet. Til tilladelsen kunne knyttes betingelser, herunder at den pågældende skulle indmelde sig i en arbejdsløshedskasse. Der henvises til 9 i lov om udlændinges adgang til landet m.v. (lovbekendtgørelse nr. 344 af 22. juni 1973). Arbejdstilladelse skulle som hovedregel være opnået inden indrejsen, jf. 46, stk. 1, i bekendtgørelse nr. 196 af 23. maj 1980 om udlændinges adgang til og ophold i Danmark. Arbejdstilladelse blev som hovedregel kun meddelt, når beskæftigelsesmæssige eller erhvervsmæssige hensyn talte derfor. Side 16\n17 Som det fremgår af ovenstående, eksisterede der således for tyrkiske statsborgere pr. 1. december 1980 krav om opholdstilladelse for ophold ud over 3 måneder fra indrejsen, ligesom der eksisterede krav om arbejdstilladelse, der som hovedregel skulle være opnået inden indrejsen. I det omfang, der i dag gælder krav om opholds- og arbejdstilladelse for tyrkiske statsborgere, der ønsker at indrejse med henblik på at udføre lønarbejde, er der således ikke umiddelbart tale om restriktioner, der er indført efter ikrafttrædelsen den 1. december 1980 af afgørelse 1/80. For så vidt angår betingelserne for meddelelse af opholds- og arbejdstilladelse ses disse at have ændret sig gennem den relevante periode fra 1. december 1980 til i dag. Pr. 1. december 1980 blev der således stillet krav om, at beskæftigelses eller erhvervsmæssige hensyn skulle tale derfor, mens der i dag stilles en række betingelser i udlændingelovgivningen for meddelelse af opholds- og arbejdstilladelse. Det er ikke nærmere udredt, hvorledes kravet om, at der skulle foreligge beskæftigelses- eller erhvervsmæssige hensyn, har været administreret dengang, men det kan som hovedregel lægges til grund, at reglerne for tildeling af opholds- og arbejdstilladelse med henblik på lønarbejde er blevet skærpet med tiden. Der foreligger ikke en endelig analyse af, i hvilket omfang reglerne for meddelelse af opholds- og arbejdstilladelse med henblik på arbejde eller med henblik på at levere en tjenesteydelse eller udøve selvstændig erhvervsvirksomhed er blevet skærpet i perioden 1. januar 1973 og indtil seneste lovændring på området. I tilfælde af, at der er tale om egentlige skærpelser af lovgivningen på området, vil disse betingelser på baggrund af fortolkningen af stand still-klausulerne i lyset af retspraksis på området, ikke kunne opretholdes over for tyrkiske statsborgere, der ønsker at indrejse i Danmark med henblik på at arbejde, levere en tjenesteydelse eller at udøve selvstændig erhvervsvirksomhed. Denne personkreds skal således i givet fald alene opfylde de betingelser, der var gældende henholdsvis pr. 1. januar 1973 og pr. 1. september 1980, eller mere lempeligere betingelser indført efter disse datoer. 11. Betydningen af artikel 59 i tillægsprotokollen Det følger af artikel 59 i tillægsprotokollen, at der ikke må gives Tyrkiet gunstigere betingelser end dem, som medlemsstaterne indrømmer hinanden på grundlag af traktaten. EU-domstolens retspraksis vedrørende artikel 59 i tillægsprotokollen fastslår, at vedtagelsen af bestemmelser, der finder ens anvendelse på tyrkiske statsborgere og fællesskabsborgere, ikke er i strid med en af de stand still-klausuler, der er fastsat på de områder, der er omfattet af associeringsaftalen mellem EU og Tyrkiet. Såfremt disse bestemmelser fandt anvendelse på fællesskabsborgere, og ikke tyrkiske statsborgere, ville de tyrkiske statsborgere blive be- Side 17\n18 handlet mere fordelagtigt end fællesskabsborgerne, hvilket åbenlyst ville være i strid med tillægsprotokollens artikel Selvom stand still-klausulen således som udgangspunkt fører til, at de tyrkiske statsborgere, der er omfattet af disse bestemmelser, kan støtte ret på den mest lempelige lovgivning siden stand still-klausulernes ikrafttræden, må anvendelsen af disse regler ikke føre til, at tyrkiske statsborgere bringes i en mere fordelagtig situation rent opholdsretligt end EU-borgerne. De krav, der i henhold til nugældende regler stilles til EU-borgere med hensyn til opholdsret på grundlag af økonomisk aktivitet, må således ikke være mere skærpede end de krav, der stilles til tyrkiske statsborgere ved ophold på baggrund af økonomisk aktivitet. Det vil endvidere udgøre et brud på artikel 59, såfremt de løbende betingelser for opholdsretten og reglerne om bevarelse af opholdsret var mere restriktive for EU-borgere end kravene til tyrkiske statsborgere. I det omfang, at betingelser knyttet til opholdsretten for økonomisk aktive EUborgere vurderes at være mere skærpede end de betingelser, som tyrkiske statsborgere umiddelbart kan støtte ret på under henvisning til stand still-klausulerne, kan de lempelige regler ikke anvendes over for tyrkiske statsborgere, med den følge, at EU-reglerne må anses for at udgøre mindstekravene til tyrkiske statsborgere. 12. Opsummering af foreløbige juridiske konklusioner om de umiddelbare konsekvenser for dansk udlændingelovgivning Hidtidige ændringer af dansk ret som følge af stand still-klausulerne Stand still-klausulerne har hidtil haft indvirkning på følgende områder, hvor der er vedtaget ændringer eller påtænkes nye regler: 1. Visumområdet, jf. sag C-228/06, Soysal, hvor der er foretaget en praksisjustering, således at visse tyrkiske tjenesteydere er visumfritaget ved levering af en tjenesteydelse i Danmark. 2. Indvandringsprøven, jf. sag C-242/06, T. Sahin og sag C-92/07, Kommissionen mod Nederlandene, hvor det er vurderingen, at kravet om indvandringsprøve og betaling af gebyr herfor ikke kan stilles over for udlændinge, der søger om familiesammenføring med en herboende tyrkisk statsborger, der er økonomisk aktiv som arbejdstager, selvstændig erhvervsdrivende eller tjenesteyder. Indvandringsprøven trådte i kraft den 15. november Gebyrfinansiering, jf. sag C-242/06, T. Sahin samt sag C-92/07, Kommissionen mod Nederlandene, hvor det er vurderingen, at tyrkiske statsborgere, der er økonomisk aktive kan fritages for kravet om gebyrbetaling. Gebyrfritagelsen vil også omfatte familiemedlemmer til økonomisk aktive tyrkiske statsborgere i forbindelse med familiesammenføring. 21 Der henvises til EU-domstolens dom i sag C-228/06, Soysal, præmis 61, samt sag C-242/06, T. Sahin, præmis 67. Side 18\n19 12.2. Yderligere konsekvenser for dansk ret som følge af Toprak-dommen Efter Toprak-dommens afsigelse vurderes stand still-klausulerne ud fra en foreløbig juridisk vurdering at have betydning for følgende nye områder: 4. I forhold til materielle betingelser for opholds- og arbejdstilladelse for arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og tjenesteydere, må der ikke opstilles nye begrænsninger for tyrkiske statsborgere efter stand still-klausulernes ikrafttræden eller i forhold til en senere indført lempelse. 5. Ophævelse af visumpligt for selvstændige erhvervsdrivende og arbejdstagere, da der ikke eksisterede krav om visum for tyrkiske statsborgere ved stand still-klausulernes ikrafttræden. 6. I forhold til inddragelse og nægtelse af forlængelse af opholdstilladelse for tyrkiske statsborgere, der i Danmark er arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende eller tjenesteydere, må der ikke opstilles nye begrænsninger efter stand still-klausulernes ikrafttræden eller i forhold til en senere indført lempelse. Dette gælder uanset grundlaget for den oprindelige opholdstilladelse. 7. Eventuelle kommende stramninger i reglerne for opnåelse af opholds- og arbejdstilladelse vil ikke kunne anvendes over for tyrkiske statsborgere, der ønsker at indrejse med henblik på at udføre lønarbejde, at levere en tjenesteydelse eller med henblik på at udøve selvstændig erhvervsvirksomhed i Danmark. 8. Eventuelle kommende lempelser i reglerne for opnåelse af opholds- og arbejdstilladelse vil ikke senere umiddelbart kunne ophæves i forhold til tyrkiske statsborgere, der ønsker at indrejse med henblik på at udføre lønarbejde, at levere en tjenesteydelse eller med henblik på at udøve selvstændig erhvervsvirksomhed i Danmark. 9. Særligt vedrørende indvandringsprøven bemærkes, at denne betingelse på baggrund af den samlede analyse af stand still-klausulerne vurderes at kunne anvendes i forhold til familiesammenføring Vurdering af stand still-klausulernes betydning for familiesammenføringsområdet og retten til tidsubegrænset ophold 10. På baggrund af den hidtidige retspraksis vedrørende stand still-klausulerne herunder Toprak-dommen er der ud fra en umiddelbar juridisk vurdering ikke grundlag for at antage, at stand still-klausulerne berører området for familiesammenføring ved første indrejse til Danmark. Dette betyder, at de nationale betingelser for tildeling af familiesammenføring til tyrkiske statsborgere kan opretholdes, og at der kan indføres nye begrænsninger på området. Side 19\n20 Side Det er ligeledes vurderingen, at reglerne om tidsubegrænset opholdsret i Danmark ikke er omfattet af stand still-klausulerne, da muligheden for tidsubegrænset opholdsret ikke har virkning i forhold til tyrkiske statsborgeres mulighed for fortsat at udøve økonomisk aktivitet.\nVIGTIG JURIDISK MEDDELELSE. Oplysningerne på dette netsted er omfattet af en erklæring om ansvarsfraskrivelse og en meddelelse om ophavsret. DOMSTOLENS DOM (Anden Afdeling) 9. december 2010 (*)»Associeringsaftalen