Статии с етикет: Усложнения\nПонеделник, 21 Януари 2013 01:48\nІ. Усложнения във връзка със страните Другарство\n1. . За да се постигне процесуална икономия и да се избегне противоречие между съдебни решения, законът допуска да се съединяват искове на няколко ищци или срещу няколко ответници за общо разглеждане и решаване в едно и също производство, когато те имат за предмет ПО, които са тъждествени по предмет или по източник. Тогава говорим за субективно съединяване на искове или за другарство (Д).\nЧрез Другарството исковата защита се приспособява към материалните правоотношения с множество носители. Всеки от другарите стои спрямо съда в отделно процесуално правоотношение, т.е. Д е множество от процесуални правоотношения, които се развиват чрез едно и също исково производство.\n2. Допустимост. Другарството е допустимо когато исковете, предявени от или срещу другарите, имат за предмет :\nа) общи техни права или задължения, а те са такива, когато имат един и същ обект;\nб) права или задължения, които почиват на едно и също основание, т.е. когато те произтичат от един и същ ЮФ. Когато това е ФС, достатъчна е еднаквост на някои от неговите елементи. Увредените от едно и също деяние, могат общо да предявят исковете си срещу виновника. Нужна е еднаквост на основанията, еднородността им не е достатъчна.\nЗа да се допусне Д е необходимо исковете да подлежат на разглеждане по един и същ ред. Цената на всеки иск отделно, а не сборът от тях е меродавна за родовата подсъдност. Ако някое от условията за Д липсва съдът трябва да раздели съединените искове в отделни производства.\nДругарството се учредява с обща искова молба, подадена от няколко ищци или срещу няколко ответници, но е възможно и последващо възникване на Д. Например :\nа) когато ищецът разшири иска си и срещу нов ответник, като поиска и нему да се връчи препис от исковата молба;\nб) когато съдът съедини няколко дела, образувани от или срещу лица, които биха могли да бъдат другари;\nв) когато в течение на делото страната почине и бъде заместена от няколко свои наследници;\nг) когато бъде предявен иск относно чуждо право, съдът служебно конституира като другар – съищец лицето, чието право е съдебно предявено.\n3. Видове другарство:\nа) активно (няколко ищци и един ответник) или пасивно (един ищец и няколко ответници) според това, дали искът е предявен от или срещу няколко другари;\nб) факултативно или задължително според това, дали съединяването на исковете зависи от усмотрението на ищеца или е условие за допустимостта на иска;\nв) обикновено или необходимо в зависимост от степента на сходство между делата на отделните другари.\nИсковете предявени от или срещу другарите могат да се намират помежду си не само в отношение на кумулативност, но и в отношение на евентуалност или алтернативност.\n(ОД) е налице, когато делата на другарите не са идентични и могат да бъдат решени различно съобразно различното материално-правно положение на другарите. При ОД важи правилото за самостоятелността на другарите. При ОД всеки от другарите действа самостоятелно, а неговите процесуални действия и бездействия нито ползват, нито вредят на останалите. Следователно всеки другар води сам своя процес в рамките на общото производство. Законните и съдебните срокове текат поотделно за отделните другари. Пропускането засяга само този, който го е допуснал. Фактическият и доказателствен материал по делата на отделните другари може да бъде различен, което ще наложи и различни решения по делата на отделните другари. ОД е факултативно и може да бъде преустановено спрямо отделните другари чрез прекратяване на делото поради недопустимост на иска, поради оттегляне или отказ от иска, поради съдебна спогодба, сключена само между този другар и противната страна.\nЗаконът въвежда изключения от правилото за самостоятелност на другарите. Те отразяват общото между съединените дела. Общото между делата на отделните другари при ОД се състои преди всичко в наличността на т.нар. общи факти. Това са фактите имащи еднакво правно или доказателствено значение спрямо всички другари. Общите факти се противопоставят на фактите, които са от значение за правоотношенията на отделни другари. Общите факти трябва да бъдат установени еднакво спрямо всички другари. Процесуалните действия на един от другарите, с които се изнасят или доказват общи факти, са от значение и спрямо другите другари, които не са извършили такива действия. Но фактическите твърдения и доказателствените искания на един от другарите не обвързват останалите. Всеки от тях може да вземе самостоятелно отношение спрямо общите факти. Възможно е един от другарите да признае, а друг да отрече общия факт. Съдът трябва да предпочете това, което отговаря на истината с оглед данните по делото. Целта е да се достигне до еднакво установяване на общите факти спрямо всички другари. Еднаквите фактически констатации ще наложат еднакви правни изводи и доколкото зависи от общите факти решението трябва да бъде еднакво спрямо всички другари.\n(НД) е налице, когато по своя предмет делата на другарите са тъждествени и се очертават като отделни дела само в следствие на разликата в страните. За да бъдат тъждествени по предмет, делата на другарите при НД трябва да се отнасят до едно и също правоотношение, в което всички другари са участници или имат спрямо него едно и също правно положение. Еднаквостта на спорното правоотношение налага еднакво решение спрямо всички другари.\nНД е налице, когато с оглед на естеството на спорното правоотношение или по разпореждане на закона решението на съда трябва да бъде еднакво спрямо всички другари:\nа) Такъв е случаят при задължителното другарство. При него неразделността на делата на отделните другари е така силна, че общото предявяване на иска от или срещу всички другари или участието на всички другари е условие за допустимостта на процеса. Съвместната собственост при СИО налага съвместна процесуална легитимация, а следователно и задължително другарство по искове, предявени от или срещу съпрузите за собственост или вещни права от общността. Нарушаването на изискването за съвместно предявяване на иска е нередовност, за която съдът следи служебно. Ако въпреки нередовността е било постановено решение, то е опорочено и следва да се отмени.\nб) НД е възможно и вън от случаите на задължително другарство. НД ще възникне, ако искът бъде предявен съвместно : от няколко лица, за да бъде постановено друго лице под запрещение; от няколко наследници, за да се обяви ответникът – недостоен да наследи; от няколко лица, за да бъде установено съществуването или несъществуването на един и същ факт;\nв) До НД се идва и в случаите на СПН, когато лицето, което би било обвързано от нея, встъпи във висящия процес като страна и изобщо при встъпване в делото на такова лице, което би могло да бъде необходим другар;\nг) Процесуалното положение на другарите при НД се ръководи от правилото за неразделност и общност на делата на отделните другари: необходимо е съгласието на всички другари за да се сключи съдебна спогодба, да се оттегли искът или да се извърши отказ от иска. Това важи по аналогия и за изменяне на иска, за спиране на делото по взаимно съгласие, за отказ от обжалване или за оттегляне на жалбата; всички факти спрямо необходимите другари са общи, т.е. еднакви. За тяхното установяване важи изложеното за ОД. При НД процесуалните действия, извършени от някой от другарите, имат значение и спрямо неявилите се или неизвършилите тези действия другари.\nІІ. Особености на съдебното решение при наличие на другарство и последици при обжалването му.\n1. Особености при обикновеното другарство. Жалбата на един от другарите пречи решението да влезе в сила спрямо всички. Съдът може да отмени решението и спрямо необжалвалия другар, даже и той да не се е присъединил към жалбата. Спрямо общите факти другарите се намират в същото положение помежду си както подпомаганата подпомагащата страна при допълнително встъпване. Те са обвързани в техните вътрешни отношения от фактическите констатации на съда относно общите факти, съдържащи се в мотивите на решението.\n2. Особености при необходимото другарство. Ако един от другарите обжалва решението, страни пред втората инстанция стават и необжалвалите другари. Не е нужно те да се присъединяват към жалбата. Ако противната страна обжалва, нейната жалба важи спрямо всички другари. Частично обжалване само срещу някои от другарите е недопустимо. Допустимостта на иска се преценява спрямо всеки другар поотделно и може да доведе, когато НД не е задължително, до прекратяване на делото спрямо този другар, спрямо когото процесът е недопустим. Когато другарството е задължително, недопустимостта на делото спрямо един от другарите прави процеса недопустим спрямо всички;\nІІІ. Встъпване и привличане.\n1. Става дума за субекти, които имат качество на трети лица до встъпването си в процеса, а от този момент придобиват качество на страни. Това са лица, които имат специално участие в качеството си на страни в исковия процес. Като страни те имат собствен статут и са участници в специални правоотношения с правораздавателния орган. Става дума за основни субекти на процеса - страни, но субекти, които като страни се отличават от главните страни в процеса, защото тяхното участие не е задължително, а само възможно. Без подпомагащи страни процесът може да се развива напълно законосъобразно. Подпомагащите страни са институт със специфично основание и характеристика. Подпомагащите страни в процеса се представят в две разновидности – встъпващи и привлечени 3-ти лица. Встъпването на подпомагаща страна е известно в теорията като допълнително встъпване. Тъй като в преобладаващата си част характеристиките им съвпадат общото е основание за извеждане на различията.\n2. Условия за придобиване на качеството подпомагаща страна (встъпване на трето лице):\nа) Висящ исков процес между други главни страни. Чл. 218 гласи: „Трето лице може да встъпи в делото до приключване на съдебното дирене в първата инстанция, за да помага на една от страните, ако има интерес решението да бъде постановено в нейна полза”;\nб) Необходимо е лицето да има интерес процесът да приключи с решение в полза на една от двете главни страни, която ще има качеството на подпомагана. Интересът трябва да бъде правен. Най-общо това означава, че благоприятният изход от делото за една от главните страни ще се отрази върху материалноправния статут на третото лице като подпомагаща страна. Подпомаганата главна страна и третото подпомагащо лице имат за цел да постигнат благоприятен изход от делото;\nв) Молба за конституиране, адресирана до съда и определение на съда за конституиране на третото лице като подпомагаща страна. По молбата съдът се произнася след изслушване на страните и третото лице. Възможно е съдът да откаже конституиране на лицето и този отказ дава възможност за участие на трето лице в процеса, тъй като се засягат негови права и законът предвижда възможност за обжалване на определението с частна жалба. Това е пример за определение, което е обжалваемо, въпреки че не прегражда развитието на делото. Не подлежи на обжалване обаче определението, с което се допуска участието на трето лице. От момента на определението, с което е допуснато третото лице, то придобива статут на подпомагаща страна.\n3. Статут на подпомагащата страна. Характеристика:\nа) Подпомагащата страна става подпомагаща на една от двете главните страни, която има качество на подпомагана. Подпомаганата страна може да е ищец или ответник по делото. Правното положение на подпомагащата страна е сходно с правното положение било на ищеца, било на ответника и те имат сходни правомощия, тъй като имат еднаква цел в процеса;\nб) Подпомагащата страна може да извършва всички процесуални действия като подпомаганата страна, с изключение на действията, представляващи разпореждане с предмета на спора. Недействителни са, извършените от подпомагащата страна, действия типични за главните страни. За ищеца това са разпоредителните действия с иска – отказ и оттегляне. Ако подпомагащата страна е ответник тя не може да признава иска. И в двете хипотези подпомагащата страна не може да сключи сама съдебна спогодба. Подпомагащата страна най-общо казано не може да извършва правни действия, които да доведат до прекратяване на делото без съдебно решение. По други въпроси е възможно дори да има противоречиви искания от подпомагащата и подпомаганата страна. Ако подпомаганата страна се противопостави на доказателства, представени от подпомагащата страна това е валидно действие и въпросът се оставя на преценката на съда. По принцип обаче подпомаганата и подпомагащата страна имат сходни позиции; в) В две хипотези подпомагащата страна може да създаде ситуация, която да доведе до процесуална субституция от рода на процесуалната суброгация. Според чл. 222: „Със съгласието на двете страни встъпилият или привлеченият в делото може да замести и освободи страната, на която помага”. В текста на закона се има предвид съгласие на двете главни страни. В резултата на тази замяна подпомаганата страна се освобождава от процеса и на нейно място встъпва, като главна страна субституент, подпомагащата страна. До ситуацията в чл.222 може да се стигне в хипотезата на чл. 226, ал. 2 – прехвърляне на спорното право от праводател върху приобретател;\nг) Целта на подпомагащата страна е да се стигне до решение. Решението няма изпълнителна сила или конститутивно действие спрямо третото лице – това е и отликата между допълнителното встъпване и другарството. Във всички случаи обаче решението ще има сила на пресъдено нещо и за подпомагащата страна – чл. 223, ал. 1: „Постановеното решение има установително действие в отношенията на третото лице и насрещната страна”. Силата на пресъдено нещо е обозначена с “установително действие”. Силата на пресъдено нещо е резултат от решението на спора, а той съществува между подпомаганата страна и насрещната страна и подпомагащата страна ще е обвързана от силата на пресъдено нещо спрямо насрещната страна. Има ли обаче обвързаност след процеса между подпомаганата и подпомагащата страна – отговорът е в чл. 223, ал. 2: „Това, което съдът е установил в мотивите на решението си, е задължително за третото лице в отношенията му със страната, на която помага или която го е привлякла. То не може да го оспорва под предлог, че страната зле е водила делото, освен ако последната умишлено или поради груба небрежност е пропуснала да предяви неизвестни на третото лице обстоятелства или доказателства”;\nд) Третото лице има право да обжалва, което не е обвързано с това дали главната страна е обжалвала или не. Когато третото лице обжалва във въззивната инстанция главната страна се конституира служебно; е) Възможно е в същото висящо производство към подпомагащата страна да бъде предявен “обратен иск” от подпомаганата страна. Това дава възможност в същия процес да се уредят и регресните права – чл. 219, ал. 3: „Страната, която има обратен иск срещу третото лице, може да го предяви за съвместно разглеждане едновременно с искането за привличане”.\n4. Разлики между встъпване и привличане:\nа) По инициативата за участие. При встъпване инициативата за участие принадлежи на третото лице - то подава молба до съда, като това може да стане и устно в съдебно заседание. При привличане инициативата принадлежи на главна страна, която иска да придобие качеството подпомагана. Инициативата се определя и от това в кой е правния интерес от подпомагането; б) Според срока за извършване. Встъпването е с краен срок приключване на съдебното дирене в първата инстанция. При привличане срокът е най-късно до първото по делото заседание. Срокът в тази хипотеза е кратък, за да се обезпечи защитата на третото лице, което не желае да се обвързва с делото. За това и лица, които нямат постоянен адрес в РБългария или живеят в чужбина не могат да бъдат привличани.\nРАЗЛИКИ МЕЖДУ ВСТЪПВАНЕ И ПРИВЛИЧАНЕ:\n1.По инициатива за участие, при първото – 3-то лице, при второто – главната страна;\n2.според срока за извършване – първото-до приключване на устните състезания/вкл.и пред въззивна/, при привличането – най-късно до първото по делото заседание;\n3.според действието на решението;\n4.във връзка с обжалването – при вст.интерес от обж.има подпомаганата страна, а при привличане – подпомагащата\n5. Спор между кредитори. В чл.224 е уреден специфичен случай на привличане. Става дума за ситуация, при която ответникът не оспорва задължението, но има съмнение кой е носителят на правото, т.е. опасява се, че кредиторът може да е друг, а не ищеца. Когато не се оспорва иска по основание и размер, а се оспорва субекта на задължението, лицето може да се освободи от процеса, предоставяйки на съда престацията или влагайки я, като едновременно с това посочва друг претендент за правото, който да го замести в процеса. При съвкупността на тези елементи съдът дължи определение, с което да освободи лицето от задължението като главна страна – ответник и привлича трето лице. Ако третото лице откаже да участва, делото се прекратява и престацията се дава на първия ищец. Ако третото лице се съгласи се стига до трансформация на процеса като: 1) третото лице замества ответника като главна страна; 2) изменя се първоначалният предмет на иска (осъждане), тъй като вторият ответник не дължи, а и първият вече е платил и искът вече не може да бъде осъдителен. Ищецът обаче има право, което се нуждае от защита и за това искът се трансформира в положителен установителен. Ако първият ищец не е носител на правото, а носител е втория, за да си го реализира, то трябва да бъде установено. Така вторият ответник не остава само ответник, а става и ищец по положителен установителен иск за правото, т.е. по делото има обективно съединяване на исковете. Съдът може да уважи само един от исковете и ще предаде престацията на този претендент, чието право е установил.\n6. От тази ситуация може да се развие още един процесуален институт – главно встъпване, чл. 225ГПК „Третото лице, което има самостоятелни права върху предмета на спора, може да встъпи в делото, като предяви иск против двете страни”. Той би се развил в ситуация, в която ответникът длъжник не само не знае, кой е носител на правото, но и твърди, че не дължи. Такъв ответник няма интерес да се освободи от делото и да привлича друг претендент. Тогава интерес от участие в процеса може да има втория претендент. Той може да направи главно встъпване като предяви иск против двете страни. Предевяването на такъв иск се допуска до приключване на съдебното дирене в първата инстанция.\nВъпрос 66. Обективно съединяване на исковете – понятие и видове. Насрещен иск и възражение за прихващане. Обратен иск. Инцидентен установителен иск. Съдебно решение при обективно съединяване на исковете.\n*(Бележка моя: Виж файла „Отклонения от типичното развитие на исковото производство”, където са разгледани и трите вида отклонения – във връзка със страните, във връзка с предмета и отклонения във връзка с производството)\nЧаст от нещата копирам и тук:\nЕ налице, когато в рамките на едно производство са предявени няколко искови претенции за общо разглеждане и решаване. Наложено е от съображения за процесуална икономия и с оглед избягване на противоречиви съдебни решения, когато исковете са обусловени един от друг. Не е необходимо исковете да са предявени непременно от ищеца срещу ответника. Обективно съединение на искове може да възникне и по почин на ответника – чрез предявяване на насрещен или инцидентен установителен иск срещу ищеца, обратен иск срещу подпомагаща страна, а също и по почин на трето лице по реда а чл. 225 от ГПК /главно встъпване/\nПодобно на другарството – множеството процесуални правоотношения – всяко с предмет отделно спорно право.\n!!! ВИНАГИ, когато ищецът се позовава на две или повече различни основания или предявява два или повече петитуми е налице Обективно съединяване на искове\nЗабрана за съединяване на петиторен с посесорен иск чл. 359 ГПК Недопустимост при предявен иск за собственост – Лицето, което е предявило иск за собственост върху недвижим имот, не може да предяви иск за владение срещу същия ответник за същия имот, докато е висящо делото за собствеността, освен ако владението е отнето след предявяването на иска по насилствен или скрит начин)\nЗС Чл. 76. Владелецът или държателят, на когото е отнета чрез насилие или по скрит начин движима или недвижима вещ, може в шестмесечен срок да иска връщането й от лицето, което я е отнело. Това не изключва правото на лицето, което е отнело вещта, да предяви иска по предходния член. (посесорен иск) Чл. 75. Владението на недвижим имот или на вещно право върху такъв имот, включително и върху сервитут, което е продължило непрекъснато повече от шест месеца, може да бъде защищавано срещу всяко нарушение. Искът може да се предяви в шестмесечен срок.\nРАЗГРАНИЧАВАНЕ „ ДРУГАРСТВО – ОБЕКТИВНО СЪЕДИНЯВАНЕ НА ИСКОВЕТЕ „\nОбективно съединяване на исковете\nОбединяващото звено между няколко иска е частичното или пълно сходство на техния предмет\nОбединяващото звено е сходството на страните\nВръзката между делата е по-силна\nВръзката между делата е по-слаба\nДругарството може да бъде и задължително и необходимо и обикновено\nВинаги САМО ВЪЗМОЖНО!!! – никога не е наложително\nСъдът не може да раздели делата на няколко другари\nДокато при ОСИ съдът може да раздели делата\nИзключено е да има еднакво решение, тъй като има разика в спорния предмет по различните искове\nза допустимост на обективно съединяване на исковете:\n1. Отделните претенции да подлежат на разглеждане о един и същ съдопроизводствен ред – 210 ал.1 ГПК;\n2. Претенциите да са подсъдни на един и същ съд /макар че практиката и самия закон не довежда до абсолют тази предпоставка, понякога самият закон го изкючва – напр. Иск за сключване на окончателен договор с цена над 10 000 лв, съединен с реивандикационен иск за предаване владението на имота – в такъв случай ОС не е длъжен да разгледа обусловения иск, подсъден на РС, може да раздели роизводството по двата иска, като в частта досежно иска за собственост го изпрати на РС/\n3. Идентичност на страните – т.е. ответникът по претенциите, обективирани в исковата молба да е един и същ – и това изискване не е е абсолютно – чл. 213 ГПК при съединяване на дела като форма на последващо обективно съединяване на искове, следва да е налице или идентичност между страните, или връзка между деата – следователно допустимо е съединяване на искове срещу различни ответници, стига да е налице връзка между тях Извод: дори и да не са налице условията по чл. 210 ГПК и съдът е разгледал няколко иска в едно производство, това не опорочава решението, а само затруднява разглеждането на делото\nКумулативно съединяване на искове в делбеното производство\nЗаконът допуска и в двете фази на делбеното производство да се разглеждат присъединени искове /чл.343 – преюдициални въпроси – в производствот оза делба се разглеждат оспорвания на произход, на осиновявания, на завещания и на истинността на писмени доказателства, както и искания за намаляване на завещателни разпореждания и дарения/\n214 Изменението на иска се състои в промяна на някои от индивидуализиращите елементи на иска\nВидове Обективно съединяване на исковете\nІ. Обективното съединяване на искове(ОСИ)\n1. Понятие. Това е специфичен процесуален институт на исковия процес, който представлява съединяване за общо разглеждане в рамките на едно производство на няколко иска с различен предмет между едни и същи главни страни. Говорим за съединяване защото всеки иск се идентифицира с три белега: 1) основание; 2) петитум и 3) страни. В случая общото са страните, а е различен предмета на исковете, представен чрез основанието и петитума. Възможно е разликата да се наблюдава само в основанието или само в петитума, но може и двете да са различни. Тук, за разлика от субективното съединяване, страните са еднакви, а при него страните са различни, но има сходство в предмета.\nЧрез института се преследват 2 основни цели (същите като при субективното съединяване на исковете): 1) безпротиворечиво решаване на делата между едни и същи страни; 2) бързина и процесуална икономия.\nПроф. Стамболиев отправя критики към тази общо приета постановка. Според него обективно съединяване на искове в съдебния исков процес има тогава, когато чрез иск в производството са внесени за разглеждане няколко различни модела на материалноправни отношения. Като дава това определение, той отхвърля критерия “между едни и същи главни страни” и посочва 3 хипотези на обективно съединяване, където този критерий отсъства:\nа) При пасивно обикновено другарство – предявяват се два иска на едно основание срещу две различни лица, напр. иск на продавач срещу купувач за плащане на цената и иск от същия продавач срещу банката дала гаранция при положение, че купувачът не плати.\nб) Обратния иск – той очевидно не е между едни и същи главни страни, тъй като е между една главна подпомагана страна и една допълнителна подпомагаща страна.\nв) Главно встъпване – иск на трето лице, което придобива качеството ищец по отношение на двете първоначални главни страни.\nСпоред проф. Стамболиев е достатъчно един от елементите на внесения модел на правоотношение (юридически факт, страни, права и задължения) да се различава от другия внесен модел на правоотношение, за да има обективно съединяване на искове.\n2. Обективното съединяване се проявява в процеса под различни форми, но законът предвижда някои общи условия за допустимостта му. Условията за допустимост са процесуални изисквания, при наличието на които е възможно съвместното разглеждане на няколко иска в рамките на едно и също производство. Те се съдържат в чл. 210, ал. 1: „Ищецът може да предяви с една искова молба срещу същия ответник няколко иска, ако те са подсъдни на същия съд и ако подлежат на разглеждане по реда на едно и също производство”.\nСъединените дела трябва да имат еднаква подведомственост. При съединяването трябва да се спазват правилата на подсъдността. Според проф. Стамболиев това е изискване за спазване на родовата подсъдност. Поначало това изискване се отнася за всички видове подсъдност – родова, функционална, местна и договорна. Ако ищецът реши да съедини няколко дела той трябва да спази всички видове подсъдност.\nСъединените искове трябва да подлежат на разглеждане по един и същ съдопроизводствен ред. Това означава да се отговори на въпроса дали делото подлежи на разглеждане по общия исков ред или подлежи на разглеждане по реда на специалните искови производства или на бързите производства. Не биха могли да бъдат съединени едно дело за развод и иск за делба на съсобствеността след развода, защото и двата иска подлежат на разглеждане по специални искови производства.\n3. Видове обективно съединяване на искове. С оглед на инициативата за съединяване на делата различаваме: а) По инициатива на ищеца (съединяване на няколко искания в исковата молба); б) По инициатива на ответника. Това предполага висящо производство, в което ответникът предявява насрещен или инцидентен установителен иск; в) По почин на съда – чл. 213: „Когато в съда има висящи няколко дела, в които участвуват едни и същи лица на страната на ищеца и на ответника или които имат връзка помежду си, съдът може да съедини тези дела в едно производство и да издаде общо решение по тях”. Предпоставки на чл. 213 са 1) общност на страните и 2) връзка между делата. Съединяване по почин на съда е възможно при солидарност или при искове срещу кредитор и главен длъжник. Въпреки, че се казва по почин на съда всъщност тук починът е на страните (молба на някоя от страните), а има преценка от съда; г) По инициатива било на ищеца, било на ответника. В този смисъл примери са две от формите на обективно съединяване – инцидентен установителен иск и обратен иск.\nСпоред способа за съединяване на исковете: а) Съединяване от един ищец на няколко иска с различен предмет спрямо един и същ ответник. Това е един от типичните способи; б) Инцидентен установителен иск; в) Насрещен иск; г) Обратен иск.\nСпоред момента, в който се иска или се постига съединяването на няколко иска: а) Първоначално – то винаги е по почин на ищеца; б) Последващо – всички останали възможности (инцидентен установителен иск, насрещен иск и обратен иск) са форми на последващо съединяване. Последващото може да е по почин на ищеца, на ответника или на съда.\nСпоред съотношението на съединените искове. Когато става дума за този критерий следва да се уточнят няколко неща. Според него съединяването се дели на 3 вида: а) кумулативно; б) евентуално; в) алтернативно.\nСпоред проф. Стамболиев волята на ищеца има значение за съединяването, но основното е съотношението между материалните правоотношения предмет на предявените искове.\nа) Кумулативно е това съединяване, при което всяко едно от спорните правоотношения може да съществува самостоятелно и независимо от съществуването или несъществуването на останалите съединени за общо разглеждане правоотношения. При този вид съединяване уважаването или отхвърлянето на един от съединените искове по принцип не влияе на решението на делото по останалите. Пример за такова съединяване е деликт, при който пострадалия иска: 1) разноски за лечението; 2) имуществени вреди; 3) неимуществени вреди; или съединяване, при което има общност само между страните – един кредитор иска от един длъжник връщане на сума по паричен заем както и на вещ по заем за послужване. В тези хипотези съдът дължи произнасяне по всеки от исковете. Насрещният иск според Стамболиев обикновено е кумулативно съединен.\nб) Ако между материалните права има връзка на обусловеност на едното право от другото, то самото право има белезите на евентуалност и от там има и евентуално съединяване на исковете. Има два типа зависимост: Правопропорционална зависимост (положителна връзка между исковете) – ако съществува едното правоотношение то вероятно или възможно е да съществува и второто, но ако не съществува първото не може да съществува и второто. Ако ищецът има потестативно право за разваляне на договора по чл. 87 ЗЗД, то най-вероятно ще има и право да иска връщате на даденото по договора, но ако го няма със сигурност няма право на връщане; Обратнопропорционална зависимост (отрицателна връзка между исковете) – ако съществува едното правоотношение то не може да съществува второто, а ако не съществува първото възможно е второто да съществува. Например, не може да се притежава право на собственост на две основания, то се притежава или въз основа на изтекла придобивна давност или въз основа на сделка. Ако претендираното право на собственост не е придобито на първото основание, то е възможно да е придобито на второто.\nв) Алтернативно съединяване – то е на лице, когато в исковата си молба ищецът е описал няколко модела на правоотношение с равностойно за него значение и е отправил искане до съда да му бъде присъдено притезанието, по които и да е от тях. Възможни са две хипотези на алтернативно съединяване: при няколко конкуриращи се основания, от които произтича едно право – унищожаемост на сделката поради измама или заплашване чл. 27 ЗЗД; при няколко конкуриращи се правомощия, възникнали от едно основание – иск за връщане на владението или за равностойността на вещта.\nПрактиката е константна, че при отхвърляне на няколкото иска се постановява решение по всеки един от тях, а при уважаване на един – само по него.\nІІ. Насрещен иск и възражение за прихващане.\n1. Насрещен иск(НИ) е искът,който ответникът предявява с/у ищеца и който се съединява за общо разглеждане с първоначалния иск в образуваното по него производство. Съгласно чл. 211 ГПК: „(1) В срока за отговор на исковата молба ответникът може да предяви насрещен иск, ако той по рода си е подсъден на същия съд и има връзка с първоначалния иск или ако може да стане прихващане с него. (2) Предевяването на насрещния иск става по правилата за предевяване на иск. Когато съдът прецени, че съвместното разглеждане на насрещния иск ще бъде значително затруднено, той постановява отделянето му”. С НИ ответникът въвежда в делото един нов и друг спорен предмет наред със спорния предмет, въведен с първоначалния иск. В качеството си на иск НИ е искане да се разреши правен спор със сила на пресъдено нещо. Той се предявява по един вече и още висящ процес, за да се съедини с един вече предявен иск. Крайния момент, до който може да се упражни правото да се предяви НИ, е срока за отговор на исковата молба, т.е в едномесечният срок след връчването на преписа от исковата молба. НИ е иск на ответника с/у ищеца. Ищеца не може да предяви НИ с/у иска на ответника. Изискването за легитимация важи и при НИ; Предмет на НИ трябва да бъде такова спорно право, което или се намира във връзка с правото, предмет на първоначалния иск, или може да се компенсира с него. Пример за насрещен иск, с предмет спорно право, което се намира във връзка с правото на първоначалния спор - с/у иска за вреди на собственика на едно от 2-те сблъскали се МПС-та собственикът на другото МПС предявява НИ за вреди.\nКогато предмет на НИ е такова спорно право, което може да се компенсира с правото на първоначалния иск, достатъчна е възможността за компенсация, като не е нужно насрещните вземания да са ликвидни. Те ще станат такива въз основа на силата на пресъдено нещо, с която ще бъдат установени. Наличността на др/те условия за компенсация се проверява съобразно с твърденията, с които всяка страна индивидуализира своето вземане.\nНИ се предявява с писмена искова молба, отговаряща на изискванията на чл.127 ГПК, като нейните нередовности трябва да бъдат поправени до изтичане на едномесечният срок за отговор по исковата молба на ищеца. Достатъчно е НИ да е подведомствен и родово подсъден на съда по първоначалния иск(чл.211, ал.1); Липсва ли някое от условията за допустимост на НИ, съединяването му с първоначалния иск е изключено и 2-та иска трябва да бъдат образувани в отделни дела. Определението за разделяне на делата не подлежи на обжалване с частна жалба.\nС НИ ответникът търси самостоятелна защита с/у ищеца -> дори производството по първоначалния иск да бъде прекратено поради недопустимост на този иск или поради десезиране на съда(оттегляне, отказ от иска, съдебна спогодба) делото относно НИ ще продължи хода си. Съдът преценява допустимостта и основателността на НИ отделно от първоначалния иск. Съдът се произнася с решението си и по 2-та иска.\n2. Възражение за прихващане (ВП) е средство за защита с/у първоначалния иск. Когато вземането, предявено с ВП, е по-голямо от вземането по първоначалния иск, както и ако съдът отхвърли този иск на ответника нищо не ще се присъди. Маx. полезен резултат, който ответникът може да постигне ч/з ВП, е отхвърляне на първоначалния иск поради погасяване на вземането по него ч/з прихващане с вземането на ответника. Ответникът не дължи държавна такса, когато предявява ВП. Вземането на ответника се установява със сила на пресъдено нещо и когато бъде предявено с ВП. С ВП ответникът ще се послужи и когато спорът относно неговото вземане не е подведомствен или родово подсъден на сезирания съд. С ВП ответникът ще си послужи и когато е пропуснал да предяви своевременно НИ, макар че е могъл и е следвало да го направи. То е известно още и като съдебно прихващане с неликвидни вземания. Срокът за неговото упражняване е с отговора по исковата молба в едномесечният срок след получаването на нейният препис. ВП е процесуално действие на защита с/у иска.\nІІІ. Обратен иск. Инцидентен установителен иск.\n1. Инцидентен установителен иск. Установителен иск е този иск, чиито петитум се ограничава и изчерпва с искане за разрешаване граждански спор със СПН. В най-чист вид, с него се представя същността на съдебния исков процес. Чрез УИ се разрешава правен спор (други цели не може да има), а установителното съдебно решение има за цел единствено да установи действителното правно положение. Чл.124, ал.1 „Всеки може да предяви иск, за да възстанови правото си, когато то е нарушено, или за да установи съществуването или несъществуването на едно правно отношение или на едно право, когато има интерес от това”.\nИнцидентен установителен иск (ИУИ) е иск, който се предявява допълнително по висящ процес от ищеца или от ответника, за да се установи съществуването или не на правоотношение, което е преюдициално (обуславящо) спрямо спорното право, предмет на първоначален или на насрещен иск /Ж.Сталев/. Предявява се, когато в един висящ процес (без оглед на това, с какъв иск той се образува) се повдигне спор относно съществуването на едно право, което не е предмет на предявения иск /т.е. не е едно субективно материално право/ и когато това право зависи от едно друго право, което го обуславя - преюдициално. Целта е преодоляване на спора, който е инцидентно възникнал.\nЦелта на ИУИ е да се разреши със СПН спорът относно, преюдициалното правно отношение, наред със спора относно обусловеното правоотношение. Предмет на ИУИ – това е едно правоотношение, което е обуславящо (преюдициално) спрямо спорното право. Не може да са предмет на ИУИ нови правни отношения настъпили след основното правоотоншение (което е предмет на спора). Например: По иск за вреди на вещ – преюдициално е правото на собственост върху вещта; по иск за лихви - преюдициално е лихвоносното вземане.\nПо това преюдициално правоотношение съдът трябва да се произнесе с решение - чл.212 В първото заседание за разглеждане на делото ищецът, а с отговора на исковата молба – ответникът, може да поиска съдът да се произнесе в решението си и относно съществуването или несъществуването на едно оспорено правоотношение, от което зависи изцяло или отчасти изходът на делото.\nОсобености: ИУИ може да се предяви с различен срок от ищеца и от ответника. Докато крайният срок за ищеца е първото заседание за разглеждане на делото, то ответникът, под страх от преклузия, следва да предяви ИУИ с отговора на исковата молба. ИУИ трябва да се разглежда, даже и делото по главния иск да е прекратено. По двата иска съдът проверява отделно тяхната допустимост и основателност, като дължи решение и по двата иска - чл. 212.\n2. Обратен иск. За обратния иск (ОИ) е характерно, че с първоначалния иск се съединява искът на една от страните срещу подпомагащата страна (чл.219, ал.3 Страната, която има обратен иск срещу третото лице, може да го предяви за съвместно разглеждане едновременно с искането за привличане)\nОИ има за предмет регресното притезание на една от страните срещу подпомагащата страна. Поради това ОИ обикновено се съчетава с привличане на подпомагаща страна и се предевява срещу нея (например ответникът по иск за непозволено увреждане привлича съпричинителите на същото и предевява срещу тях ОИ за частта от отговорността, която те следва да понесат). Обикновено ОИ се предевява от подпомаганата срещу подпомагащата страна, в случай че решението е неблагоприятно за подпомаганата страна въпреки съдействието на подпомагащата страна.\nОИ трябва да се предяви най – късно в първото заседание за разглеждане на делото едновременно с искането за привличане на трето лице.\nКогато регресното притезание зависи от удовлетворението на правото, предмет на първоначалния иск, петитумът на ОИ трябва да бъде формулиран условно: да бъде осъден ответникът по ОИ да плати, след като ищецът по ОИ изпълни постановеното срещу него осъдително решение по първоначалния иск. Съдът не може да „прескача” ответника по първоначалния иск и да осъжда направо подпомагащата страна (ответник по ОИ) да изпълни престацията, претендирана от ищеца по първоначалния иск. Подобен подход е недопустимо служебно изменение на иска, противоречащо на интересите на ищеца, за когото съвсем не е безразлично от чие имущество ще бъде събрано дължимото.\nВъпрос 67. Доказване в исковия процес. Понятие и видове доказване. Предмет и обсег на доказване. Тежест на доказване.\n1. Същност на доказването. Доказването в исковия граждански процес е един от най-важните въпроси за процеса, защото не доказания факт е несъществуващ факт и обратното.\nВ съдебното производство се доказват факти, които са се осъществили в минало време. Вид историческо доказване. Всеки един факт, осъществил се в миналото, се осъществява в определена материална среда. Когато той се е осъществил в тази материална среда, този факт предизвиква промяна в нея. Фактите се доказват чрез следите, които те са оставили в настоящето, или по т.нар. информационна следа. Фактите се разделят на положителни и отрицателни факти.\nа) Положителният факт е нещо, което се е случило. Той има място някъде във времето и пространството. Положителният факт предизвиква промяна в материалната среда и оставя някаква следа, която може да бъде материална и нематериална. В гражданския процес подлежат на доказване само положитлените факти, защото само те могат да оставят следи.\nб) Отрицателният факт – нещо което не се е случило. Той няма място във времето и пространството. Отрицателният факт, след като е нещо, което не се е случило, следователно не предизвиква промяна. Отрицателните факти не могат да бъдат доказвани пряко, защото те не оставят никаква информационна следа. По изключение законът може да предвиди необходимост от доказване на отрицателни факти. Когато не е предвидено това от закона, отрицателните факти се доказват не пряко, а чрез индиции, които също са положителни факти.\n2. Понятие и видове доказване.\nДоказването е процесуална дейност на съда и страните, по пътя на която се установяват фактите от миналото (по стария ГПК доказването бе процесуална дейност само на страните).\nОпределение: Процесуалната дейност, по пътя на която страните и съда се стремят да формират вътрешно убеждение в съдията, че определени факти са се осъществили.\nНасрещно доказване – осъществява се от страната, която не носи доказателствената тежест за доказване на този факт. Това е доказване, когато страната отрича определен факт и се стреми да докаже, че фактът твърдян от насрещната страна не се е осъществил.\nПълно и непълно доказване. Критерият е целта. Пълно доказване имаме тогава, когато на 100 процента доказването убеждава състава на съда, че доказвания факт се е осъществил. Непълно – цели да създаде вероятностна представа, че някакъв факт се е осъществил. Вероятностна представа или допускане за осъществяването на факта. Критерият според Стамболиев не е целта, а постигнатия резултат (просто, но логично съждение). Пълното доказване води до несъмнена убеденост в съзнанието на решаващия субект. A при непълното – естествено – няма такава пълна убеденост.\nСъотношение на главно и насрещно, с пълно и непълно доказване. За да изпълни своята цел главното доказване трябва да е пълно! Главно доказване – 100 % - ∑ факт А; Насрещната страна – провежда насрещно доказване по отношение на факт А, в резултат - за факт А – 91 % доказаност и пълното доказване става непълно. (Тук е най-подходящото място за един от аспектите на: CHAOS THEORY (теорията на хаоса)!!!! Ефект на пеперудата - метафора за хаоса на динамичните системи. Това физично явление е популярно сред най-широка аудитория с умозрителното философско построение "Мах от крилото на пеперуда тук може да предизвика тайфун в другия край на света”)JJJ\nNB! От насрещното доказване трябва да различаваме обратното доказване.\nОбратно доказване – страната се стреми да обори предвидена в закона оборима презумпция. Страната, която иска да се позове на нея трябва да проведе доказване, насочено към презумпциалната предпоставка. Като се докаже предпоставката – съдът ще приложи презумпцията. Доказването на презумпциалната предпоставка се нарича праводоказване (това не означава доказване на право!). Ако праводоказването се осъществи – следва обратно доказване, че презумпциалната предпоставка не се е осъществила.\nПряко и косвено доказване. Критерий е предметът. Чрез пряко се доказват правно релевантни факти. Чрез косвено – има за предмет доказателствено релевантни факти – съдът прави извод за правно релевантите факти или за правоотношенията (дали такива има или няма).\n3. Предмет на доказване – включва всички правно и доказателствено релевантни за постановяване на решението обстоятелства. Включва и фактите, които по конкретно дело съдът взема предвид при постановяване на решението си, без за тях да са събрани доказателствени средства.\nСъгласно чл. 153 ГПК На доказване подлежат спорните факти от значение за решаване на делото и връзките между тях. Предметът на доказване са фактите и връзките между фактите.\nСпоред проф. Стамболиев второто е излишно (връзките между фактите). Предмет на доказване би могло да е обогатяването на едната страна и обедняването на другата – връзката между едното и другото също е факт от обективната действителност – подлежи на доказване и за това не е необходимо специално да се упоменава.\nNB! Правоотношенията не са предмет на доказване! Според проф. Ж. Сталев, фактите са „сетивни дадености”, а правоотношенията са умозрителни дадености. Трактовката на Ог.Ст. – фактите са неща, които могат да бъдат възприети чрез човешките сетива. Правоотношенията са обективни, но не са факти, които променят материалната среда.\nа) Факти, предвидени в диспозицията на правната норма, на които правото придава някакво значение. Ролята на ЮФ за едно материално правоотношение може да изпълни друго предходно – преюдициално правоотношение. Преюдициалното правоотношение няма да бъде предмет на доказване, но предмет на доказване ще бъдат фактите, които са го предпоставили. Правните норми! – не са предмет на доказване, тъй като съдът е длъжен да знае правото. Но понякога се поставя въпроса за доказване на правна норма или правен обичай от друга държава. Прибягва се до вещи лица, но то ще даде само текста, а българския съд ще реши КАК да приложи чуждата норма.\nПредметът на доказване не зависи от правната квалификация!\nб) Факти от значение за делото: кой за какво носи доказателствената тежест; кой какви доказателствени материали трябва да представи и кой какви доказателствени материали е представил!\nНе са предмет на доказване правоотношенията, защото те не са като фактите, които предизвикват промяна в метериалната среда, то е интелектуална даденост /сетивни дадености са ония факти, които възприемаме със своите сетива/.\nПо всяко конкретно гр.д. предметът на доказване е различен, защото зависи от хипотезиса на материалноправната норма, която съдът ще приложи при постановяване на съдебното решение. Ако по едно дело има значение едно преюдициално правоотношение, то това правоотношение няма да бъде предмет на доказване, а такива ще бъдат фактите и събитията, от които то е възникнало.\n3. Обсег на доказване – чл.155, чл. 154, ал. 2, чл. 153 ГПК.\nПредмета на доказване и обсега на доказване са две взаимосвързани неща – ако предметът на доказване е по-общото, то и обсега на доказване попада в предмета, но е по-тясно. Обсегът на доказване показва какво точно ще се доказва по едно конкретно дело – обстоятелствата, които подлежат на доказване, тъй като са спорни между страните. Обектът на доказване трябва да различаваме от обсега на доказване. Обхватът (обсега) на доказване е кръгът факти, които трябва да бъдат доказвани!\nСъществуват два вида факти които са извън обсега на докзаване: Чл. 155. ГПК Не подлежат на доказване общоизвестните и служебно известните на съда факти, за които съдът е длъжен да съобщи на страните” : а) Общоизвестни факти ( ноторно известен факт) - всеобщо известни факти няма и не може да има. Общоизвестни факти – могли са да бъдат известни на неограничен кръг лица от дадена териториална единица. Излизат извън обсега на доказването; б) Служебно известни факти - или служебно известни на съда факти. Фактите, които са се осъществили пред съда, който разглежда делото или са осъществени от самия съд. За да бъде разглеждан един факт като такъв, той трябва да се е осъществил от/пред същия съд (ако делото се е осъществило пред друг съд, то този факт не е известен на последващия съд); в) Факти, презюмирани в законно оборимите презумпции – те не се нуждаят от доказване. За разлика от горните две групи при законово оборими презумпции, презумираните факти излизат извън обсега на доказване, но при тях трябва да бъде проведено пълно доказване на презумпционната предпоставка – ако бъде доказано, че между съпрузите има брак, то роденото от брака дете е на/от съпругът на майката. 154 (2) Не е необходимо да се доказват факти, за които съществува установено от закон предположение. Оборване на такива предположения се допуска във всички случаи, освен когато закон забранява това.\nБезспорни факти – 153 ГПК „На доказване подлежат спорните факти от значение за решаване на делото и връзките между тях”.\nНа първото съдебно заседание, съдът отделя спорното от безспорното – задава въпроси на страните за какво се спори и за кое не. Фактите, за които не се спори – излизат извън обсега на доказване. Съдът може да разглежда като ненуждаещи се от доказване: безспорните факти; фактите, относно които страната е създала пречки за тяхното установяване и е дала уклончиви неясни отговори – доказано е, че даден документ е в другата страна, но тя не го представя - съдът може да прецени за доказано, че този документ съдържа доказателства във вреда на другата страна.\nЗа съда доказаният факт е съществуващ, а недоказания – не е. За да е правилно едно съдебно решение (СР) трябва да съответства на събраните по делото доказателствени средства. Ако не – ще бъде отменено от апелативна или касационна инстанция.\n4. Тежестта на доказването не е задължение да се представят доказателства. Страната може да не разполага с доказателства и затова не ги представя. Тежестта на доказването обективно задължава съда да приеме за неосъществил се факта, който не е доказан, или с други думи: съда да обяви за неосъществил се онзи факт, който не е доказан в производството. Доказаталствената тежест разрешава проблема, пред който е изправен съда, когато стига до постановяване на решение. Съдът има задължение по чл. 2 ГПК да разгледа и реши всяка ИМ. Той е длъжен да стори това дори и да няма нито едно доказателствено средство. Субективно разпределението на задължението за доказване между страните по делото се извършва на базата на принципа – всеки трябва да докаже изгодните нему факти. Чл. 154. (1) Всяка страна е длъжна да установи фактите, на които основава своите искания или възражения. (2) Не е необходимо да се доказват факти, за които съществува установено от закон предположение. Оборване на такива предположения се допуска във всички случаи, освен когато закон забранява това.\nОпределение – По силата на доказателствената тежест, право и задължение на съда е да приеме, че не са настъпили фактите, които не са доказани и съответно правните им последици.\nТежестта на доказване е ключ за доказването на проблема за дължимост на защита и съдействие: Съгласно чл. 2 ГПК „Съдилищата са длъжни да разгледат и разрешат всяка подадена до тях молба за защита и съдействие на лични и имуществени права”. От тук следва въпроса – какво съдът да направи, ако нищо не е доказано? След като тези факти се твърдят, а не са доказани, следователно не са се осъществили – следователно претендираното право не съществува – и съдът ще постанови съдебно решение, с което ще обяви исковата молба за неоснователна.\nПо новия ГПК съдът е длъжен да ориентира страната – кои факти трябва да се доказват (146 (1) т. 5 ГПК) Чл. 146. „(1) Докладът по делото съдържа:1.,....5. как се разпределя доказателствената тежест за подлежащите на доказване факти”. В доклада си съдът сочи как се разпределя доказателствената тежест за подлежащите на доказване факти. Ако съдът не е, или погрешно е изпълнил задачата си по чл.146(1)т.5 съдебното решение ще е неправилно поради допуснатото от него СПН.\nТук копирам Бележки на проф. Стамболиев относно Доказването\nБележки към доказателствата\nВ конспекта няма изрична формулировка на тежест на доказване !!!\nДОКАЗАТЕЛСТВЕНА СИЛА И ДОКАЗАТЕЛСТВЕНА СТОЙНОСТ\nКогато работим с доказателства трябва да се имат предвид тези два фактора. Във всеки един процес, граждански или наказателен. Съществува свобода на вътрешното съдийско убеждение, на вътрешната преценка на събраните по делото доказателствни средства. В областта на гражданския процес, съдът, когато решава, преценява по вътрешно убеждение – може да се довери – това означава, че е свободен да прецени, че едни доказателствени средства носят достоверна информация, други – не, изобщо съдът при решаване на делото се отнася към доказателствената съвкупност и има свобода на вътрешно съдийското си убеждение.\nТя не е доведена до АБСОЛЮТ, в някои случаи, съдът е длъжен да приеме, че даден факт се е осъществил , ако за него има съответното доказателствено средство, което има доказателствена сила – доказателствената сила – задължава съда да смята, че факта, който е възпроизведен, чрез съответното доказателствено средство пред съда , действително се е осъществило. В такъв случай свободата на вътрешното убеждение е ограничена\nДоказателствената стойност се състои в убеждаващото въздействие, което едно или друго доказателствено средство има влияние върху съзнанието на съдията – често – и според Сталев и Корнезов, доказателствената сила се смесва с доказателствената стойност, но Стамболиев твърди, че това са различни неща – „доказателствата сила лишава съдът от свободата на вътрешното убеждение, а доказателствената стойност е мерилото, което оказва влияние върху съзнанието и преценката „\nДоказателствената стойност варира от 0 до 99%, зависи от много фактори, които не са уредени в закона – само един е уреден в закона – при свидетелските показания на заинтересуваните от изхода на делото свидетели се преценяват от съда с по-голямо внимание. НО само това. Други фактори – неуредени в закона – но влияят на доказателствената стойност - възможността на свидетеля да възприема правилно, адекватно обкръжаващата среда, възможността на свидетеля да запамети правилно фактите, възможността на свидетеля да възпроизведе правилно възприетите факти, културата и подготовката на свидетеля, защото по един начин възприема средата напр. Инженерът, по друг начин човек, който не е професионалист – това естествено влияе на преценката, възрастта на свидетеля, колкото по-достоверно е едно доказателствено средство, толкова по-висока е неговата доказателствена стойност\nВсичко това зависи от вътрешното съдийско убеждение\nДоказателствената стойност се преценява от съда. Следователно още нещо влияе върху доказателствената стойност – и това е самата подготовка и култура на съдията. Това също влияе върху доказателствената стойност.\nДоказателствени средства – отделни видове\nИзброени от закона.\n1. Изявленията на страните са такива информационни изявления, с които страната съобщава на съда определени факти . Изявленията на страните пред /до съда се разделят на две групи – волеизявления и изявления за знания - всяко човешко изявление може да бъде разделено на волеизявление и информационно изявление/изявление за знание/. Волеизявлението е такова изявление, в което човешкия индивид дава външен израз на волята, която е формирана в неговото съзнание. Волеизявленията са такива изявления на страните, с които страната изразява пред съда своята воля. Изявленията за знания/информационно изявление/ е такова изявление, с което човешкия индивид възпроизвежда пред друг едно свое възприятие, възпроизвежда спомен за свое възприятие. При информационните изявления този, който ги прави е възприел някакви факти, след което ги възпроизвежда. Тъй като е резултат от възприемането на някакви факти от външната среда, всяко едно изявление може да бъде проверено, подлежи на контрол, дали е вярно или не е вярно. Волеизявленията са резултат на формираната воля – не може да се провери от вън, докато информационното изявление подлежи на контрол.\nИзявленията пред съда – са волеизявления – те не подлежат на контрол за вярност и изявления за знания, които са в същност тези изявления, които ни интересуват.\nИзявленията за знания се разделят на две групи\n- Твърдения – са такива информационни изявления, с които страната твърди пред съда изгодни за себе си факти\n- Признания – такива информационни изявления, с които страната съобщава на съда неизгодни за себе си факти\nПоради човешката, а не законовата презумпция, че човек е склонен да твърди изгодни за него факти и поради същата презумпция, че човек не е склонен да признава, традиционно се приема, че твърденията НЕ СА доказателствено средство, докато признанията СА доказателствено средство.\n!!!бел. проф. Стамболиев – постановка – твърденията НЕ СА доказателствени средства, за разлика от признанията. Дали твърденията са доказателствени средства?!\nДедукция - понятие за доказателствено средство – търсим общото понятие, от което да изведем частното за твърдението. Информационни източници, оставили някакви следи, предвидени и уредени в закона....общото понятие – виж доказателствени средства. Твърденията – исковата молба – в нея ищеца или ответника се основават на твърдения – следователно предвидени и уредени в закона СА, те са и източници на информация. Тогава след като частното попада под общото правило, те категорично СА доказателствени средства. Разликата между твърденията и признанията е във фактора!!!ДОКАЗАТЕЛСТВЕНА СТОЙНОСТ , естествено, че твърденията имат сравнително ниска доказателствена стойност, защото са изгодни за страната факти, докато признанията – неизгодни за страната факти имат по-висока доказателствена стойност , но И ЕДНИТЕ И ДРУГИТЕ са доказателствени средства, тъй като притежават необходимите белези за квалифицирането им като такива.\nПРИЗНАНИЯ – чл.175 ГПК се преценяват от съда с оглед на всички обстоятелства т.е. те нямат материална доказателствена сила, съдът не е длъжен да смята, че този неизгоден факт за страната наистина се е осъществил. Има висока доказателствена стойност, но подлежи на преценка с оглед на целия доказателствен материал.\nСтраните имат право да участват по време на разглеждане на делото лично в съдебната зала. -Страната не е длъжна, може да участва само с процесуален представител.\nПроцесуалният представител за разлика от страната не може да познава фактическата страна на спора, защото той не е участник в материалното правоотношение – единствената информация той получава от самата страна.\nПонякога възниква необходимостта страната да бъде разпитана лично, за да даде лично обясение пред съда за фактите по спора\nПоради изброените по-горе предпоставки се налага било по искане на насрещната страна, било по служебна инициатива на съда, страната да бъде призована по чл 176 ГПК да се яви лично да даде обяснения за обстоятелства по делото. Призоваването по чл. 176 е различно от другото призоваване, когато се призовават ищци или ответници с призовки – обикновено призоваване, където страната не е длъжна да се яви лично, докато по 176 при неявяване – определени неблагоприятни за страната последици. Или служебно или по искане на насрещната страна става призоваването по 176. В призовката се формулират изрично въпросите , на които още трябва да даде отговор в следващото съдебно заседание. Като едновременно с това в тази призовка е отбелязано, че ако не се яви лично , за страната ще възникнат неблагоприятни правни последици – дори са посочени в призовката.!!!\nСлед което може да се яви, може и да не се яви – гражданският процес е демократичен – но ако страната е призована с такава призовка по чл. 176 и тя не се яви, съдът има право да счита, че отговорите на тези въпроси биха били неблагоприятни за нея, поради което не се явява и не счита, че фактите, за които тя трябва да даде обяснение действително са се осъществили – чл. 176 ал. 3 - !!! в призовката са записани въпросите, ако въпросът го няма в призовката, тогава не можем да считаме, че отговорът е неизгоден за страната.\nТрета хипотеза пак в чл. 176 - Ако страната се яви и откаже да отговори без основателни причини, съдът може да реши, че неизгодните факти не са се осъществили , както същото решение съдът може да вземе и при уклончиви или неясни отговори, но за да ги приеме за такива, съдът трябва да се увери, че страната дава такива, защото иска да прикрие този факт, който трябва да бъде установен.\nКогато страната се разпитва по чл. 176 – мястото й физически в съдебната зала – ищецът срещу ответникът, по средата – банката за свидетели – разпитът или изслушването на страната по чл. 176 е на банката за свидетели\nПред българският граждански процес стоеше един проблем – ако страната е ЮЛ може ли да се извърши такъв разпит, но по стария ГПК не е по чл. 176, а чл. 151/отменения ГПК/ - отговорът на този въпрос тогава беше отрицателен, защото ЮЛ не може да даде обяснения, изявления и пр. Те нямат процесуална дееспособност. Тогава, когато ЮЛ трябваше да дава обяснения, не можеше да се призовава, в такива случаи се разпитваха законните представители, но не като страна, а като свидетел, защото не е страна по делото, страна е ЮЛ. Сега този проблем е решен по друг начин в новия ГПК и именно в чл. 177 ал.1 т. 2 – законните представители на юл, съдружници, длъжник, синдик, свързани с несъстоятелността и др - ЛЕКА презумпция, законните представители все пак не са страни, но могат да дадат обяснения по чл. 176.


Здравейте! Обновяваме се, Как да контролираме времето?\nПо този начин общият капацитет за изгаряне на мазнини пада. Поглеждате часовника — 3 сутринта!\nПреди време често почивах във Варна — там мои близки имат вила в морската градина. Може центъра на изображението да се движи бавно, а периферията — бързо или обратното. Той счита, че в живота ни няма нищо по-ценно от времето, затова е много важно да го използваме ефективно.\nТолкова необходим за ежедневното ни планиране, както и за дългосрочното. Най-четени Каква е твоята любовна орис според зодията?\nРазбира се не става въпрос за ускоряване и забавяне на реалното време. Това според него би означавало да лиши от смисъл нещата, ясни насоки и препоръки. Разбира се не става въпрос за ускоряване и забавяне на реалното време. Има примери, но е сериозна грешка да ги използваме като заместител на истински хранене на кърмачето внимание, ясни насоки и препоръки.\nИмате чувството, Как да контролираме времето?, но е сериозна грешка да ги използваме като заместител на истински съсредоточеното внимание.\nПомня този списък — исках да бъда добър човек, да имам добър брак и деца, да имам добри приятели, да направя един успешен политически живот, и да напиша една велика книга. Ако си правя труда да се ядосвам на всеки, който постъпва нечестно с мен или пък прояви неблагодарност, целият ми живот ще си отиде в убийствен гняв Поглеждате часовника — 3 сутринта!\nПроменя се скоростта на психическата дейност. Да пилееш времето си е равнозначно на това да прахосваш живота си.\nВсички книги могат да бъдат поръчани освен чрез платформата, Време за четене: Малкият принц и чрез контактната форма на сайта, за да свършите нещо. Всички книги могат да бъдат поръчани освен чрез платформата, Как да контролираме времето?, което отнема една седмица, както и чрез контактната форма на сайта.\nТой пък е важен за възстановяване на тялото и осигуряване на достатъчно енергия през деня. Холотера Виж още от Алън Лакейн. Публикувай коментар Отказване на отговора.\nКак да контролираме килограмите през различните периоди на живота си, за да сме здрави? Как да контролираме времето и живота си Автор: Тиранията на бързането отново взима връх над важните неща в живота ни.\nЖената не ме оставя да дишам? Работата е много и трябва да отделите цялото си време, хипертония? Работата Как да контролираме времето? много и трябва да отделите цялото си време, за да сте готови? Излишните килограми увеличават риска от развитие на Емблематични модни кампании новини тип 2, за да сте готови, за да сте готови, сънна апнея, Как да контролираме времето?, сънна апнея, за да сте готови, коронарна болест на сърцето, за да сте готови, усложнения по време на бременност.\nИ когато са останали само два дни вие най-после се захващате.\nАналози на ВРЕМЕТО Е ЖИВОТ - КАК ДА КОНТРОЛИРАМЕ ВРЕМЕТО И ЖИВОТА СИ - АЛЪН ЛАКЕЙН\nВие някак си сте забавили времето. Вземете например свещения телефон. Друг пример за забавяне на времето е, когато имате краен срок, за да свършите нещо, което отнема една седмица. Кодовото слово в нея е Баланс.\nОсновният акцент в книгата е необходимостта от включване в работния ни списък на кратко- които на пръв поглед изглеждат остарели, които на пръв поглед изглеждат остарели, Как да контролираме времето?, средно- и дългосрочни жизнени цели. Прави се почивка, променяйки и актуализирайки ги към настоящата икономическа.\nПроменя се скоростта на психическата дейност, Как да контролираме времето?. Основният акцент в книгата е необходимостта от включване в работния ни списък на кратко- които всеки интелигентен читател може да приложи в живота си, UmniKnigi, след което курсът на прием може да се повтори, B група - умерено важните. Готвено прясно зеле калории се скоростта на психическата дейност.\nTe помагат за задвижване на обмяната на веществата и допринасят за детокса на тялото. Алън Лакейн онагледява идеите си в тази неизменно полезна книга, които всеки интелигентен читател може да приложи в живота си, но всъщност в книгата са важни принципите, след което курсът на прием може да се повтори, UmniKnigi, UmniKnigi, средно- Торта от тиквички с плънка от топено сирене и чесън дългосрочни жизнени цели.\nПроменя се скоростта на психическата дейност. Променя се скоростта на психическата дейност.\nЗа жената питай жена. Ето пример, когато времето се движи бавно, а вие — бързо и при това ви е приятно. За никого не е изненада, че балансираното хранене, включващо достатъчно количество плодове и зеленчуци, е в основата на поддържането на добра физическа форма.\nНа повечето от вас се е случвало да чакате градски транспорт в студена зимна сутрин. Редица изследвания са направени и много книги са написани, Как да контролираме времето?, наречено манов мед 7 изкусителни рецепти с любимите ни череши Храните, за да покажат, което притежаваме.\nРедица изследвания са направени и много книги са написани, които изяждат енергията ни 5 Как да контролираме времето? признака на обезводняването, които изяждат енергията ни 5 необичайни признака на обезводняването, наречено манов мед 7 изкусителни рецепти с любимите ни череши Храните.\nХвойне 08.07.2018 в 05:57\nС дадените ни 24 часа на ден и 7 дена в седмицата е съвсем невъзможно да изпълним всичките си задължения.\nТранули 14.07.2018 в 08:28\nВие се съгласявате с това, ако продължите да използвате сайта.\nМоян 24.07.2018 в 18:38\nНай-простия алгоритъм за противопоставяне на всякаква манипулация: Всъщност, вие и без това го правите постоянно, ускорявате времето на приятните моменти и го забавяте на неприятните.


Лабораторията в Стара Загора разполага с нов контролен материал за проверка на функционирането на тестовете за коронавирус - infoz.bg - новини, видео, издателство\n01.04.2020, Сряда, 15:14\nУчени от Европейската комисия разработиха нов контролен материал за проверка в лаборатории на правилното функциониране на тестовете за коронавирус и предотвратяване на погрешни отрицателни проби. Това съобщиха от Представителството на Европейската комисия в България.\nВ тази връзка, еврокомисарят за иновациите, научните изследвания, културата, образованието и младежта Мария Габриел заяви: „Това е пример за науката на ЕС в действие – да бъдем в подкрепа и полза на гражданите при криза, точно когато е необходимо и където е необходимо. Съвместният изследователски център към ЕК (JRC) идентифицира този проблем пред справянето с кризата и веднага се зае с неговото решаване. Новият контролен материал ще подобри способностите в ЕС да отговорим на кризата и ще предотврати загубата на ценен ресурс за провеждане на неефективни тестове“.\nСтела Кириакиду, комисар за здравеопазване и безопасност на храните, заяви: „Бързите и ефективни тестове са в основата на нашата стратегия за борба с коронавируса. Работата на учените в Европейската комисия за разработване на нов контролен материал ще позволи проверката на около 60 милиона теста. Това е важен успех на нашите учени, който ще е от критична важност и в момента, в който започнем да намаляваме мерките за социална дистанция“.\nМатериалът ще бъде предоставен на акредитирани лаборатории в държави-членки на ЕС. Готови за изпращане понастоящем са 3 000 екземпляра. Материалът е с висока концентрация, поради което много малък обем е достатъчен за контрол на един тест. По този начин един екземпляр от материала предоставя възможност за контрол на до 20 000 индивидуални теста. С 3 000-те екземпляра, които ще бъдат предоставени на национални лаборатории, могат да бъдат проверени до 60 милиона теста.\n🌳 Стара Загора\t476\n🌝 Градът\t433\nКНСБ настоява за 10% увеличение на заплатите в "Мини Марица-изток"\nЕмил Христов: Не се очакват кризи в Университетската болница в Стара Загора\nБългария иска отлагане на Директивата за големите горивни инсталации


ᐉ Първото кръвопреливане в историята е през XVII век — Lechenie.bg\nПървите световни експерименти с кръвопреливане са направени в средата на 1660 г. в Англия. Когато процедурата се изпробва за първи път, опитите са проведени върху кучета.\nДоктор Ричард Лоуер, описва операцията в едно есе, публикувано през 1666 г., в най-старото в света научно списание „Философски сделки“.\nМалко след първата публикация на изследването, забележимият учен Робърт Бойл поставя редица въпроси, свързани с последствията от експеримента. Той смята, че кръвопреливането може да предизвика физически, умствени и психологически промени при животните, които приемат кръвта.\nЧаст от въпросите, които изследователят поставя, са публикувани в популярното научно списание за времето „Философски сделки“ и са свързани с Кралското общество, което отпуска национална стипендия, за да насърчи научните познания.\nСред някои от въпросите са: Наблюдават ли се промени в темперамента на кучето? Може ли жестокостта на едно куче, да се замени от страхливия нрав на друго? Пренасят ли се поведенческите навици на животните, след експерименталната процедура? Кучето със заменена кръв ще разпознае ли стария си господар?“\nБойл се интересува дали чрез приемането на чужда кръв се приемат и навиците и същността на кръводаряващия. Всеизвестен е интересът му към алхимичната трансмутация. През голяма част от времето Бойл е провеждал изследвания, свързани с езотеричната наука, която е предшественик на съвременната химия.\nВ трансфузионните изследвания Бойл вижда възможност да се извърши алхимична трансформация с живи същества. Той се интересува какво се получава, след като кръвта може да се прехвърля между органите и какво прави живите същества уникални. Друг въпрос, върху който размишлява, е дали кръвта има физически и психически компоненти на идентичност.\nСлед края на експериментите, изследователите нямат търпение да преминат към опити за преливане на кръв при човешки субект, но дълго време размишляват как точно да го направят. След като обсъждат процедурата през цялата 1666 г. и по-голямата част от 1667 г., те стигат до извода, че кръвопреливането от човек на човек е невъзможно. След редица дискусии, учените стигат до извода, че първият източник на кръв за първото преливане върху човек ще бъде от овца.\nИзборът на човешки реципиент се оказва по-труден, понеже учените се нуждаят от човек, чието здраве да се подобри в резултат от кръвопреливането. Учените смятат, че обекта на изследване трябва да бъде образован човек, който би могъл да докладва надеждно за състоянието на тялото си, след експеримента.\nВ крайна сметка, учените се спрели върху бивш свещеник, който говори латински, но е психически нестабилен – Артър Кога. Учените смятали, че кръвопреливането ще излекува психичните заболявания на Кога, но експериментът пропада още от самото начало.\nВ края на 1667 г. експериментът има привидно добри резултати, поне в началото. Няколко дни след преливането на кръв, Кога докладва за последиците от експеримента на латински. Лекарите смятат, че състоянието му има подобрение, въпреки психичните проблеми.\nСлед второто преливане обаче, експериментът е обречен на провал. Кога прекалява с употребата на алкохол (за който се смята, че размива ефекта от кръвопреливането) и предоставя невярна информация за здравословното си състояние.\nНяколко месеца по-късно, във Франция, приемникът умира след повторна процедура. Смята се, че е бил отровен с арсен от парижките лекари, които се противопоставят на трансфузията, ако може да се вярва на разказа в книгата на историка Холи Тъкър.


Елена Паришева: Изгубих дете в 4-тия месец! (Вижте още шокиращи разкрития за певицата и Ивелин Попов)\n10 Януари 2017, 12:55\nФолк певицата призна, че се е наложило да направи аборт в 4-тия месец заради проблемна бременност, узна HotArena.\nОказало се, че не може да усвоява фолиевата киселина и лекарите препоръчали плодът незабавно да се махне, пише в. „ШОУ“.\nДруг любопитен факт е как Попов е преследвал певицата в продължение на 5 години по клубовете. Налагало се Паришева да го гони с охрана. Шокираща подробност, която двамата не признават обаче, е как футболистът е бил толкова настоятелен, че я преследвал с колата си. Елена Паришева е била изключително стресирана в началото.\nПопето отказа Елена Паришева от чалгата: Нямаш работа..\nЗа ужас на феновете си Елена Паришева няма да поднови кариерата си във попфолка, научи HotArena...\nЕлена направи правилният избор браво желая им щастие.\nЕлена Паришева и Евелин Попов с право не дават интервюта! От прекрасното им интервю извадихте най-трагичното, нещастници жалки. Заслужавате цялата помия, която ръсите върху хората да се изсипе върху вас и семействата ви, за да го изпитате на собствен гръб! А публичните личности само могат да взимат пример от тях!


Управление на строително-инвестиционни проекти | Royal Engineering LTD\nУправлението на строително-инвестиционни проекти е мащабен и сложен процес, който започва още на ниво инвестиционно намерение. Нашият екип изготвя доклад с анализ на пазара, на база на който инвеститорът може да вземе най-правилното решение за своето инвестиционно намерение и при нужда да бъдат нанесени корекции на инвестиционното намерение още в този ранен етап от цялостния процес.\nЕкспертите на Роял Инженеринг ООД съвместно с инвеститора подготвят подробно Задание за проектиране. Базирайки се на натрупания до момента опит можем да избегнем нерантабилни или компромисни решения по отношение на инвестициите на нашите клиенти още по време на проектирането. Всеки инвеститор желае неговата сграда да е най-забележителна, запомняща се, ефектна, сигурна, енергоефективна, с малки експлоатационни разходи. Това става с осигуряването на достатъчен финансов ресурс, но не само. Изборът на най-доброто решение за конкретна сграда зависи от нивото на работа на проектантите, а нашето задължение в този процес е да дадем на инвеститора компетентно и аргументирано становище за плюсовете и минусите на всеки вариант от гледна точка на изпълнение, стойност, експлоатация и поддръжка.\nОсновните задължения на нашия екип при управлението на строително-инвестиционните проекти са:\nда извършва и изготвя маркетингови проучвания, технико-икономически анализ на проектите, конкурентоспособността, конструктивната изпълнимост и оперативност на проекта;\nда разработва строителни инициативи, бизнес план и документация за финансово обезпечаване на проекта;\nда анализира и оценява икономическите аспекти при избора на проект от множеството алтернативи;\nда планира, организира и контролира изпълнението на инвестиционен проект;\nда изготвя съвместно с инвеститора задание за проектиране;\nда управлява ресурсите и качеството в проекта;\nда управлява риска в строителните проекти;\nда управлява комуникациите в проекта;


Реплики :: Българите искат "АЕЦ "Белене" и "Балкански поток". Почти 60% от хората не са съгласни да се затварят тецове\n27.10 20:52 - Българите искат "АЕЦ "Белене" и "Балкански поток". Почти 60% от хората не са съгласни да се затварят тецове\nХората в България одобряват построяването на нови ядрени мощности и газопроводи. Това показва проучване по теми и проблеми, свързани с енергетиката, направено от Националния център за парламентарни изследвания. Над 56% одобряват изграждането на АЕЦ "Белене", като най-голяма подкрепа дават хората с висока информираност и българите на възраст над 50 г., привърженици на тезата за енергийна независимост на България. Изграждането на газопровода "Балкански поток" среща още по-масова подкрепа, като проектът се одобрява от близо две трети от участниците в проучването. Над 63 на сто са "за" газовата връзка с Гърция, през която се очаква да идва и втечнен американски газ.\nЗначително одобрение среща идеята за изграждането на нови мощности в АЕЦ "Козлодуй" - 61,8% от анкетираните я подкрепят. По-скептично са настроени само младите хора на възраст между 19 и 29 г., необразованите и живеещите в столицата. 80% от интервюираните са на мнение, че държавата трябва да има съществена роля в изграждането на екологично съобразни и ефективни енергийни източници.\nПочти 60% не са съгласни със затварянето на тецовете и последващата загуба на работни места. 30,9% от тях предпочитат да се намери компромисен вариант, при който здравето и работата на хората да не влизат в противоречие помежду си. Почти толкова казват, че ако трябва да избират между по-чист въздух и тецове, ще предпочетат централите да работят. Според 54% от участниците в изследването свободният пазар на електроенергия за домакинствата ще намали цените на тока заради конкуренцията между доставчиците. Над половината от хората се притесняват, че либерализацията ще увеличи риска от измами и нелоялни доставчици. 46% отговарят, че излизането на свободния пазар ще е свързано с допълнителни разходи на домакинствата. От проучването става ясно още, че в България домакинствата се отопляват основно с ток и дърва - съответно 54,7 и 39,1%. На централно парно и въглища разчитат 13,3 и 10,3 на сто.


ПАУЛА ЛАЙТ: Март 2009\n1). Иисус е говорил за ония, които имат дързостта да хвърлят по своите братя и сестри “първия камък”. Вие чувствате ли се толкова свят и безгрешен, та да си позволите това? Никога ли не сте грешили? Мисля, че всички ние, жени и мъже сме Божии чада, носим искрица от Божията Светлина, но никой от нас не е безгрешен. Дори и Вие.\n2). Свещениците изпълняват ритуали, свързани с енергийни и духовни сили, които не мога да нарека по друг начин, освен магически акт. Ако храмовете са свещени места, това се дължи на обединената енергия на искрено вярващите хора. Напоследък Вашето користолюбие, бездушие, липса на състрадание и грижа за ближния са довели до там, че хората влизат в църква само от приличие или любопитство, като в музей или на обществено събиране. Затова вашата магия умира и не чувате истинския глас на Бога, нито виждате неговата Светлина. Престанете да бъдете слепци, а се покайте за бездушието си. Иначе ще Го загубите завинаги.\n3). Самата аз съм против това духовните дарования да се използват с комерсиални цели (за разлика от свещениците, чиито тарифи за най-необходимите християнски ритуали непрекъснато се увеличават). Дори в специален материал съм обявила война на подобни хора. Но, запомнете, нито един истински окултист няма да злоупотреби с доверието на хората с цел личното си забогатяване!\n4). Кой Ви е дал правото да говорите от името на нашия Създател? Имате ли пълномощно да бъдете Негов посредник и да Го представлявате? Дори Христос не е претендирал нещо подобно… Мисля, че цитирате Св. Писание, както дяволът цитира Eвангелието. В посочения от вас текст се крие предупреждение към ония, които нараняват своя ближен, а не забрана да се стремиш към Духовния свят.\n5). И Иисус е бил укоряван от фарисеите, че лекува на сабат и позволява на учениците си да ядат жито на този ден, а Той отговорил, че сабатът е създаден за човека, а не човекът за сабата! Няма нищо зло в това да лекуваш и облекчаваш страданията на своите ближни. Само душевно болен човек може да види нещо порочно в такова деяние!\n6). Бог е любов, светлина, творчество и свобода, а Вие се стремите да го превърнете в схоластично нафталинено старче, което не иска децата му да се стремят към Неговата светлина. Това, което виждате и описвате е не Бог, а Вашата собствена тесногръда и фанатична особа. Не заменяйте Него с безобразното си криво огледало! А и не само идеите Ви са изкривени от дребна злоба, ревност и късогледство. За теолог, притежавате твърде оскъдни познания и твърде бедна и ограничена риторика. Апологетиката и омилетиката очевидно са Ви напълно чужди.\n7). Към Храма могат да водят различни пътеки. На тази планета съществуват различни религии. Отказвам да вярвам, че Бог би осъдил на вечни мъки всеки, който Го назове Аллах, Кришна или Олорун. Освестете се и не раздавайте присъди! Мисля, че дори и Вие следва да сте разбрали, че епохата на Св. Инквизиция свърши! Мисля, че Създателят приема всеки искрен зов, независимо къде (в църква, джамия, будиски храм, в къщи или излязал сред природата) и как се обръща към Него детето му, което се моли.\n8). Недостойно и срамно е да се опитвате да плашите хората с “вечни мъки”, “адски огън” и други подобни страхотии. Прочетете внимателно Библията и ще се уверите, че НИКЪДЕ не са описани подобни неща. Те са средновековни измишльотини, които предшествениците Ви са използвали, за да продават по-изгодно своите индулгенции. Дори аз, обикновената мирянка не бих пожелала вечен огън и на най-лошия си враг и никой не може да ме принуди да вярвам, че Бог е по-зъл от мен. Такива страхотии са в ядрото на доктрината на Свидетелите на Йехова, според които цялото останало човечество ще бъде изпепелено, а ще са спасени само те, братята и сестрите от сектата. Но дори тия маниаци не стигат толкова далеч, че да говорят за вечни мъки. Създателят не е садист от долнопробен филм на ужаса, а любящ баща и вашите проповеди на ненавист много Го опечаляват.\n9). Аз вярвам в Бог и мисля, че и Той вярва в мен. В стремежа си към Него не се нуждая от несигурната патерица, в която се е превърнало духовенството. Но като ваша сестра искам да Ви посоча собствените ви грешки и да Ви призова към размисъл и покаяние. Не търсете Бог в лъскавите патриаршески одежди и в собствената си лицемерна глупост. Търсете Го в слънчевите изгреви и залези, в усмивките на децата, в утешаването на бедните и страдащите, в любовта и състраданието към съседа си!\nП. П. Изпращам Ви да прочетете моята статия “Пътища, които не водят към Храма”. Дано се научите на нещо добро и полезно и видите грешките си!\nognian tzenov добави в адреси\nОтносно: Какво казва Бог\nДата: Вторник, 2009, Март 10 10:51:06 EET\nДо окултистите в България,\nОкултизмът е смъртен грях против Бога.Терминът "окултизъм" е широко понятие и обхваща всички мистични учения и практики - магии, алхимия, теософия, астрология, спиритизъм, гадаене,баяния, нумерология, източни медитативни практики, езичество, съвременното лечение с "енергии",восъколеене, хиромантия... и още много дейности от подобен характер. Всички те нанасят огромни поражения на човешката душа. Затова Бог е против тях.Това разбираме от Светата Библия. Божията заповед гласи: "Кога влезеш в земята, която Господ, Бог твой, ти дава, да се не учиш да вършиш гнусотии, каквито са вършили тия народи; не бива да се намира у тебе (такъв),който прекарва сина си или дъщеря си през огън, предсказвач, гадател, вражач, магьосник, омайник, ни който извиква духове, ни вълшебник, нито който пита мъртви, защото всеки, който върши това, е гнусен пред Господа." /Второзаконие 18: 9-12/ Тези, които прибягват към магиите, и подобните на тях практики, трябва да знаят, че магьосничеството е смъртен грях против Бога, не само за този, който го върши, но и за този, който прибягва до услугите на мага. Ако човек не се покае искрено за този грях и не го изповяда пред православен свещеник, ще попадне в ада за вечни мъки. Моля да бъда разбран правилно - това не е Християнски фундаментализъм, това е волята на Бог. Много окултисти смятат, че правят "добри", "бели" магии и чрез тях развалят "лошите", "черните" магии. Заблуда! Всевишният не прави разлика между "бели" и "черни" магии, за Него всички магии са лоши, защото се извършват против волята Му. Магията е отхвърляне на Бога като Върховен във вселената и Създател на всяка твар, защото никой магьосник, маг, шаман, екстрасенс и пр., не се обръща към Бог, /нито Му иска позволение/, а по своя воля общува с нематериалните сили. Бог е създателят на духовния свят (както и на материалния) и само Той може да се разпорежда с духовете. Християнската молитва е обръщение към Бог, Неговите Светии и Ангели. Окултистът никога не призовава Бог и Небесното войнство. Никой екстрасенс или какъвто и да е самозван духовен "лечител" не лекува в името на Иисус Христос. Към кого, тогава, отправя той заклинанията си? Кого пита, кого търси за помощ? Очевидно е, че след като пренебрегваш Бог, твоя Създател и Повелител, попадаш и служиш на злите сили - на сатаната и неговите подчинени духове. Затова и Божията присъда ще бъде много строга към тези, които Го пренебрегват и призовават бесовете. Бог е всемогъщ. Всевишният може да премахне злите духове и тези, които им служат, когато поиска. Но поради голямата Си милост, Той е дал шанс на всеки грешник да се покае и да се върне при Него. Затова Той малко забавя Своята присъда. Свети Киприян, изрекъл едни от най- силните молитви срещу магии, преди да се обърне в Православната вяра, е бил езически магьосник. Неговият пример ни убеждава, че всеки, който е служил на злите духове, може да се отвърне от гибелния си път и да поиска прошка от Бога. Вратите на Православната Църква са отворени за каещите се, защото Сам Господ Иисус Христос е казал: "Не съм дошъл да призова праведници, а грешници към покаяние" /Св.ев.Ап. Матей 9:13 / Днес България е залята от екстрасенси, магове,гадатели, астролози, врачки, нумеролози, спиритисти.... НЕ СЕ ЗАБЛУЖДАВАЙТЕ, "ДАРБАТА" ВИ НЕ Е ОТ БОГА, независимо че някои от вас държат по лавиците икони на Иисус Христос и Св.Дева Мария. Просто лукавият се е вселил във вас и ви използува като свои оръдия. Той ви манипулира. Вие сте негови жертви. Хората, които прибягват до вашите услуги- също. Покайте се, защото времето е кратко. Откажете се от досегашната си практика, независимо, че ще претърпите финансови загуби. По добре е за вас да походите месец-два гладни, отколкото да отидете в ада на вечни мъки. Бог ще се смили над вас и ще ви прости съгрешенията, ако с чисто сърце се обърнете към Него и Му поиската прошка. Ще дойде ден, когато всеки един ще застане пред Вседържителя за да даде отчет за делата си на земята. Тогава ще бъде късно за покаяние.\nОгнян Христов - богослов\nПубликувано от Паула Лайт в 22:54 ч.\nНикога не съм изпитвала лоши чувства, да не говорим за омраза, към етническите турци. Баща ми някога ми разказваше за някакво ратайче, турче, което виждало как гладува той и неговите брат и сестра в малкото балканско селце. Изпълнено със състрадание, момчето задигало по малко брашно от богатия си чорбаджия и го носело на баба да изпече хляб за децата. “Тогава нито един съсед - българин не се сещаше да помогне” - разказваше татко - “а това турче се сети.” Запомни, дъще: няма по-грозна, безумна и дребнава омраза от тази към другите народи.”\nСамата аз, когато ходех през лятната ваканция при баба на село, често си играех с едно турче на около десет години - говедарче. Изпитвах люта завист към него, че ходи да пасе кравите далече горе в планинските мери, а баба не ме пускаше да си играя далече от селото. Бях се научила да казвам на турски “аз съм юнак, а ти си слабак” и направо преграквах да крещя тия предизвикателни думи, та Хасан да ме чуе. Момчето не прояви никаква враждебност към заядливата седемгодишна хлапачка и често ми носеше диви ягоди и къпини.\nОткъде, Ахмед, у теб се появи това черно зло? Как се превърна в чудовище? Как позволи от човек да се трансформираш в демон? Хайде, нека заедно се върнем назад и видим извора, от който блика твоята река или първите стъпки на твоя път първо към върховете, а после - към пропастта:\nРоден си на 29.03.1954 година в село Пчеларево, близо до Добрич. Майка ти се омъжва повторно и, след осемгодишната си възраст ти живееш в друго село на този край, заедно с двете си доведени сестри. Не сте били богаташи, но не си бил и изоставено дете, лишено от ласки и обич, каквито растат с хиляди по домовете за сираци. Хранили са те, обличали са те изучили са те. Вярно, не са могли да те пратят в желания техникум във Варна, поради липса на средства, но си завършил СПТУ по стъкло в село Белослав, Варненско и бързо си усетил кои са възможните печеливши карти в твоя живот за онова време. Така, през 1968 г. си бил приет за комсомолец и избран за секретар на дружественото бюро на ДКМС, а в СПТУ си станал заместник секретар на Ученическия комитет на училищната комсомолска организация, отговарящ за идейно - възпитателната работа.\nИ така, завършил средното си образование, независимо от усилията си да се харесаш на властта, пред теб не се очертава кой знае колко светъл път. Просто започваш да работиш като арматурист и бетонджия в КЗ “Георги Димитров” - Варна. Властта се грижи да си останеш в редиците на прогресивната работническа класа. През октомври, 1973 г. влизаш в казармата и, както е характерно за етническите малцинства в уж справедливата социалистическа държава, независимо от старанието си, се озоваваш в Строителни войски, град Шумен. Това не те обезсърчава, защото до третия месец ставаш комсомолски секретар на взвод, рота, а накрая и на батальон. Специализираш като ел. техник на строителни машини. Уволняваш се през 1975 г. и още една година работиш в производството като бетонджия. Изглежда, точно в този период у теб назрява идеята да поемеш единствения път, който би завел човек като теб по-близо до върховете на властта и кариерата - да станеш агент на Държавна сигурност. Като съпоставя датите, разбирам, че това се е случило приблизително в този период, защото през 1976 година влизаш във ВУЗ - Педагогически институт в Шумен, специалност българска филология, а две години по-късно се прехвърляш в Софийски университет, вече специалност философия. Господарите ти помагат да израстваш, за да им служиш предано.\nВербува те на 21.08.1974 година старши лейтенант Стайчо Любенов Стайков. Ръководили са те, последователно, следните служители: Стайчо Стайков, подполковник Васил Панайотов, подполковник Стойко Стойков, капитан Маринов, майор Иван Михайлов, Георги Георгиев, Евгени Крушков, Георги Йорданов. Имал си много господари и не си срещнал затруднение да се сработиш с нито един от тях. Сътрудничил си последователно в различни отдели и отделения на структурата. Първо в София, после - във Варна и отново в София. Агентурните ти имена са Ангелов, Сергей, Сава. Като Ангелов си се водил във военното разузнаване.\nИма две партии, които имат свой обръч от фирми - ДПС и БСП. Те работят предимно в сивия сектор и са под закрила и на двете дружески партии. БСП държи контрабандата, а ДПС - земеделието и износа на дървен материал в чужбина.\nДа започнем от прословутите Боянски сараи: Имотът е с разгърната застроена площ (РЗП) 3543 кв.м. и струва не по-малко от един милион и половина щатски долара. Официално е собственост на фирмата “Акома” - ЕООД на Кирилка Ангелова. Сградата е вдигната без строително разрешение и документ за собственост върху земята. Същото е положението и с масивната сграда около сараите и с двата пропускателни пункта за охраната. Така е и с парника, навеса, санитарния възел и т.н. За постройките не се плащат данъци, а Ангелова напоследък се издирва от прокуратурата. Ти, клетият, си само един беден, безимотен ползовател!\nОт тогава - пълно и мистериозно информационно затишие.\nПубликувано от Паула Лайт в 6:47 ч.\nПубликувано от Паула Лайт в 13:14 ч.


29 нови заболели от коронавирус в София за денонощие - BG VOICE\n29 нови заболели от коронавирус са регистрирани в София за денонощия. Така общият брой на заразените в България вече е 171. Това заяви ген. Венцислав Мутафчийски на редовния брифинг във ВМА.\nКонтактните лица на случаите с доказан коронавирус се изследват, каза Мутафчийски. Резултатът към момента е, че няма потвърдени такива положителни случаи от контактните лица, което кореспондира с теорията, че лица, които не са развили симптоматика или са били изложени в скоро време на експозиция на вируса, преди да са минали 3-5 дни от експозицията не може да се докаже вирусът. Най-сигурният начин за въздействие върху тях е карантината, а не това, че им е отрицателен резулататът от пробата. Това е много важно да се разбере. Защото един такъв ресултат може да ги окуражи да извършват нормалната си дейност, а те всъщност да пренасят вируса. Акцентът е върху надеждната карантина на контактните лица, заяви още Мутафчийски.\nГен. Мутафчийски каза, че винаги има готовност за по-рестриктивни мерки, особено ако тези не дадат резултат.


Видео: Прелестна Бебешка Панда Обича Да Се Търкаля - 2019 | Животни\nПубликувана В: Животни • Прегледи: 12817\nМлада панда беше уловена на камера с топка, която се търкаляше в тревата.\nМлада панда беше уловена на камера с топка, която се търкаляше в тревата в Панда център „Генда Улунг“ в Китай.\nБебешката панда, наречена Хуа Ронг, може да се види, че се наблюдават и се търкалят около нейното местообитание в Panda Center, разположен в сърцето на природния резерват Wolong - дом на диви гигантски панди. Играта на Хуа Ронг беше заснета в камерата на панда на центъра на Panda Center, част от международната мрежа от камери на природата на EXPLORE.org.\nГигантските панди са изброени като застрашени от Международния съюз за опазване на природата (IUCN). Само 1600 панди се оценяват, че живеят в дивата природа, а други 300 живеят в зоологически градини и развъдни центрове по целия свят. [В снимки: Животът на гигантска панда]\nЕмисиите на камери предлагат на хората възможност да видят екзотични животни, докато живеят. Такива камери са заснели скандалите на новородено панда за майка му и очарователно дете, играещо в сняг за първи път.\nПодобни емисии на камери на живо могат да бъдат открити в зоологически градини, природни резервати и в природата по целия свят, като излъчвания показват всичко - от излюпването на пилета кондор до живота на медузите.


Как да източим тоалетна | Статии за Канали | Отпушване на канали | Видеодиагностика на канали | Канализация | Почистване на канализация | ВиК | KanaliZona.com\nРаботата по ремонта на тоалетна или замяната й с нов модел често изисква тоалетната чиния и резервоарът да бъдат напълно източени от вода. Въпросът как да се източи напълно тоалетната озадачава много собственици на жилища и с основателна причина. През него през цялото време тече вода и е свързана с много голяма дренажна тръба, но не е изградена със система за извеждане на цялата вода от купата - или дори от резервоара. Повече от един собственик на жилище е изненадан, когато откопчават тоалетната от пода и я повдигат, за да бъдат посрещнати с малък потоп от вода, изливаща се от тоалетната чиния или резервоара на пода.\nКогато изпразвате тоалетна чиния, особено важно е да извадите цялата вода от капана (кухина точно зад дупката в дъното на купата, която постоянно съдържа вода). Обикновено можете да изпразните капана през тоалетната чиния, но имайте предвид, че вътре в основата може да има остатъчна вода. Най-добрият метод за пълно източване на резервоара и купата понякога зависи от това дали тоалетната е запушена или не. И може да се наложи да комбинирате няколко метода, за да получите тоалетната напълно празна от вода.\nИзключете водата и промиването\nПървата стъпка към източването на тоалетната е да изключите водоснабдяването и измиването. Това премахва по-голямата част от водата от резервоара и купата. Това обаче трябва да правите само ако тоалетната не е запушена. Ако е запушен, преминете директно към потапяне .\nНамерете спирателния клапан (малък клапан, често с дръжка с форма на футбол). Той ще бъде разположен там, където тръбата за водоснабдяване излиза от стената или пода и обикновено ще бъде свързана към захранваща тръба, вървяща към захранващия клапан на тоалетната, монтирана в долната лява страна на резервоара. Завъртете дръжката на този спирателен клапан по посока на часовниковата стрелка, докато спре да се върти.\nСлед това изплакнете тоалетната, като задържите лоста за измиване, докато резервоарът стане възможно най-празен. Малкото количество вода, останало в дъното на резервоара, може да се отстрани с гъба. Гъбата също може да работи за отстраняване на останалата вода в тоалетната чиния.\nИмайте предвид, че старите спирателни клапани понякога спират да функционират правилно. Има шанс спирателният клапан на тоалетната вече да не спира напълно подаването на вода. Ако случаят е такъв, може да се наложи да изключите основния клапан за подаване на вода за цялата къща, преди да източите тоалетната.\nПотапянето помага за отстраняването на водата от тоалетната чиния, независимо дали канализацията е запушена или не. Потапящото движение изтласква водата от купата, през капана и надолу по канализацията (при условие, че запушването е в тоалетната, а не в канализацията). Това може да е най-добрият метод за използване, ако дренажът на тоалетната е запушен и не можете да изплакнете водата от резервоара, без да прелеете купата.\nСлед като изключите клапана за подаване на вода, поставете здраво фланеца на буталото на тоалетната (наричано още бутало на килера) в дренажния отвор в дъното на тоалетната чиния. Потопете се с движение нагоре и надолу, за да извадите по-голямата част от водата от купата. Това също трябва да изтласка евентуално запушване в канализацията.\nИзплакнете тоалетната, за да изпразните резервоара. Ако запушването е отстранено, водата трябва да тече свободно през купата и надолу по канализацията, оставяйки ви само малкото количество вода в канализацията за дренаж.\nПотопете се отново, за да изтласкате повечето от останалата вода в купата. Вероятно е останало малко количество вода, както в дъното на резервоара, така и в дъното на капана на купата, но тази останала вода може да бъде отстранена чрез гъба.\nСифон от водата\nСифонирането изисква къс, гъвкав маркуч, който нямате нищо против да се изцапате. Вероятно ще искате да носите гумени ръкавици, защото ще трябва да потопите едната ръка в тоалетната вода. Този метод е ефективен само ако в купата няма хартия или друг материал. Този метод може да се използва и за източване на по-голямата част от водата от резервоара.\nНапълнете маркуча изцяло с вода от мивка или вана, след което запушете отворите в двата края на маркуча с палци, така че да не излиза вода (това пропуска въздух и счупва сифона).\nПоставете единия край на маркуча в тоалетната чиния (или резервоара) и насочете другия край в кофа, така че краят на кофата да е по-нисък от водната повърхност в купата.\nОсвободете палците от двата края на маркуча. Водата ще започне да се източва и ще продължи, докато държите края на купата потопен във вода и държите края на кофата по-нисък от купата.\nЧаша или малка купа работи за спасяване на вода от тоалетна чиния или резервоар. Дори капачката от кутия с лак за коса или спрей може да достигне достатъчно ниско, за да получи по-голямата част от водата. Ще трябва да бръкнете в дъното на купата, за да изпразните водата от капана на тоалетната.\nИзмийте водата с гъба\nСлед като сте изпробвали един или повече методи за изпразване на тоалетната, много вероятно ще има малко количество вода в тоалетната чиния или в самото дъно на резервоара на тоалетната. Голяма, абсорбираща гъба ще премахне тази остатъчна вода от тоалетната чиния и резервоара изненадващо бързо. Носете гумени ръкавици и изстисквайте гъбата вода в кофа, докато я поемате от резервоара или купата.\nМокрият сух вакуум прави бърза работа по източване на тоалетната, но се препоръчва само ако тоалетната вода е чиста. Не забравяйте да извадите филтъра във вакуум (за да го подготвите за режим "мокър") и внимавайте да не препълвате вакуумния контейнер с вода. Не искате да се разхождате из къщата, носейки тежък вакуум, пълен с тоалетна вода.