Posted on декември 31, 2018 by GREEN\nГлава четвърта и последна, в която се смесват много миризми.\n(Продължение от Глава трета, в която почти приемаме исляма в Казабланка)\nНа връщане към хотела се провряхме през пазар за стари (или крадени) стоки, които бяха толкова лежерно пръснати по земята, че границата между продаваното и обикновен боклук плавно се размиваше и трябваше да внимаваме къде стъпваме, за да не се окаже, че сме смачкали някоя ценна реликва в калабалъка.\nПреминахме успешно, последва съмнителна улица с не особено дружелюбни лица по нея. Забулени лелки влачеха обутите си в бабуши (местни кожени чехли) тежки стъпала към пазара и само по това дали торбите им са празни или пълни, можеше да се прецени дали сега излизат или вече се прибират – стърженето по земята бе еднакво монотонно и дразнещо.\nМежду другото, това ми направи силно впечатление в Мароко. Ако виждахме жени из улиците, то те бяха или придружавани с мъжете и децата си, или бяха някакви по-възрастни жени, носещи торби с покупки, но много рядко така случайно блуждаещи из улиците сами момичета. Явно повечето си седят вкъщи и готвят, чистят, перат, гледат турски сериали и отглеждат деца. С други думи, женска работа! По улиците обаче беше пълно със свободни на пръв поглед мъже. Свободни не само откъм половинки, но и свободни в поведението си. Разхождат се напълно необезпокоявани, с ръце в джобовете, на физиономиите на някои е изписана угриженост, други са самодоволни, трети – любопитни към чужденките, но не прекалено. Все пак, запазват една дистанция. Не съм усетила някой да ни гледа пренебрежително или по онзи начин, макар че се случи няколко пъти търговци да ни нарекат „газели”. Очаквах „камили”, бяха ми казали, че това тук се смятало за най-висш комплимент и да не се обиждам, ако го чуя, но явно не бяхме достатъчно достойни. Е, и „газели” ни устройва, да не ставаме дребнави.\nАбе, мисълта ми е, че всичките тези спокойни мъже по улиците ти оставят впечатлението, че животът е супер лек на това място. Излизаш от къщи, шляеш се безцелно по улицата, срещаш познат (такива случайни срещи имаше много), заговаряш се, някой ти дава цигара, тук спреш, обсъдиш снощния мач, там спреш – разпален спор за политика, там пък групичка пенсионери седнали на чай, сучат мустаците си и с присвити очи гледат в далечината, докато дискутират на философска тематика. Котета мяукат, кучета лаят, кервани вървят, всеки с разбиранията си.\nВървяхме и ние с Бате през този китен квартал и се опитвахме да прихванем от духа му. Тук-таме между тесните, иначе прилепени една до друга сгради, се образуваше малко дворче, в което съхнеше пране, а отдолу сополиви хлапета подритваха топка. Една след друга се редиха лафки – за улична храна, за мобилни телефони, за дрехи, бижута… Опърпани, но все пак лафки, а и съдейки по количеството хора, търговията явно вървеше. Всичко това се увенча с възголям площад със своеобразен пазар на него. Продаваха се зеленчуци, риба, миди и на някои места миришеше невъобразимо зле, нещо средно между застояло месо, кравешки изпражнения и оцет, което, съчетано с моето стомашно неразположение, създаде у мен трайни спомени и вероятно травми за в бъдеще.\nЩом излязохме на голям булевард, се почувствахме малко по-спокойни. По-надолу по пътя се отбихме за сладолед, както ни съветваха в пътеводителя. Мароканският сладолед бил ненадминат, пишеше. Хубав беше, наистина. Явно френската кулинарна традиция добре се е омешала с тукашните суровини. После срещнахме познати лица – светът е малък – германците от влака и от риада в Рабат! Е, не, тези ни преследваха!\nК’во става тука, бе?!\nСтигнахме някак до хотела, взехме си нещата и се отправихме към гарата, защото предстоеше последната спирка от незабравимото ни преживяване – Маракеш.\nМодернизъм в тротоарните настилки\nСтроеж в процес – всички са свидетели, че се върши работа. По-любопитните стават част от зида.\nПътят до Маракеш беше отвратително дълъг. Взехме влака след обяд и след около 4 часа пристигнахме там. Разстоянието е около 250 км, но заради по-ранния залез, прекарахме половината в кьорене в тъмното. На тръгване в купето ни бяха седнали две нетрадиционни, млади мароканки. Едната работеше в „ЗАРА”, а другата следваше клинична психология. И двете бяха много красиви, с грим, изправени коси, впити дрехи, едната носеше зелени лещи и имаше полъха на прясна кифла, който обаче бързо се разсея в разговора. Когато влязохме, се усети взаимно любопитство – от тях към нас и обратно. Но може би все пак повече от нас към тях. Все повтарях на Бате, че не говорим достатъчно с местните, а ако искаме да опознаем страната, трябва да го правим. И ето, чудесна възможност да научим повече. Те сякаш малко се уплашиха от въпросите ни, но отговаряха от любезност. Бяха по-малки, между 20 и 25, макар че изглеждаха колкото нас или дори по-възрастни, може би заради грима.\nЗа съжаление, купето бързо се напълни и се оказа, че девойката с лещите, която беше и по-приказливата от двете, нямала запазено място и се наложи да се премести в друг вагон. Другата съвсем млъкна и заби поглед в телефона си. В купето се настаниха двойка разглезени руснаци с котка в клетка. Абсолютни темерути! Нито поздравиха, когато влязоха, нито се опитаха да подхванат някакъв разговор, бяха татуирани от главата до петите, жената – с 5 санта маникюри и още толкова очна линия, но най-лошото от всичко беше, че им липсваше чувство за хумор и не се усмихваха. Дори помежду си почти не говореха! Както казах, темерути. Това, което те не знаеха, беше, че аз разбирам руски, докато шансът те да разбират български клонеше по-скоро към -100. Реших обаче да остана под прикритие и с Бате продължихме да си говорим за наши си неща и да се кикотим напук, а аз през цялото време се опитвах да извикам в себе си някаква толерантност, но без успех. Представях си как, ако влакът дерайлира, например, ще взема първо котката. Ето толкова е важно да си приветлив и усмихнат и всеки, който е видял и преживял достатъчно или поне е слушал родителите си, когато са му говорили за обноски, го знае.\nГарата в Маракеш по светло\nСлизайки в Маракеш, очите ни се срещнаха с голямо, светещо, жълто латинско М. Бе любов от пръв поглед. Изядохме по една салата, употребихме интернета, за да открием пътя до риада, където трябваше да отседнем и, след като видяхме, че не е чак толкова далеч, се отказахме от идеята за такси и тръгнахме пеш в тъмното. Беше петък, улиците бяха пълни с чужденци и явно преминавахме през район с барове, защото имаше групички момичета, пременени като за парти, а някои от местата миришеха жестоко на урина, вероятно от пикаещи системно след вечеринките купонджии.\nПоследва парк, който е и една от забележителностите на Маракеш, но естествено вече беше затворен и само смесващата се с пикнята и постепенно изместваща я обилна миризма на жасмин, подсещаше, че вероятно през деня е зелено и красиво. Каква по-удачна сетивна инсталация, за да се илюстрира сложният въздух в Мароко, атмосферата на това място! Вековната традиция, в сблъсък с модерното, където везната се накланя ясно в чия полза. Младите срещу старите, разточителството срещу мизерията, морето срещу пустинята, ако щеш.\nВлязохме накрая в медината и се забутахме в някакви малки улички. Безспорно, технологията ни спаси за пореден път. Как щяхме да се лутаме без GPS в мрака, с тези подозрителни персонажи наоколо, докъде щяхме да стигнем и щяхме ли да излезем живи въобще или някой щеше да ни заколи, накълца и овъргаля в кимион, джинджифил и канела за утрешния тажин?\nТози риад бе най-хъм… автентичният от всички досега. Обстановката беше задуш… евна. Явно се горяха от онези ароматни пръчици, които предизвикват у мен пориви за повръщане и асоциации за тоалетна. Посрещна ни младеж със силно ограничен английски и ментов чай. Набързо ни откри в компютъра и ни настани в помещение (стая е силно казано, предвид, че нямаше врата, а само някаква примитивна завеска) с 5 двуетажни легла, като за целта просто махна някакви партакеши от две съседни горни легла, поопъна набързо чаршафите, бухна възглавниците и готово. С Бате се спогледахме озадачено, но нищо не казахме. Все пак, нощувката на това място струваше 6 (словом, шест) евро. За всеки случай, по-късно изолирахме поне лицата си от възглавниците посредством шалове. От завивки нямаше нужда, беше достатъчно жегаво.\nМрачно, но потискащо – идеално, за да прекарваш целите дни навън. Едно момиче чистеше през деня, поне се успокоихме, че чаршафите се сменят и вероятно леглата ни са били свободни, но някой от долните легла ги бе ползвал да си остави нещата, тъй като нямаше никакви мебели в помещението. Другите гости отговаряха на едни и същи критерии: млади, непретенциозни, скарани с комуникацията.\nКъщата за гости се разпростираше на три етажа, като единственият прозорец представляваше каре 20 на 20 см и беше в тоалетната на втория етаж. От него се откриваше прекрасна гледка към отсрещната сграда, намираща се на метър разстояние и представляваща тъмно-розова към бордо стена. Толкова. Но пък поне има вентилация. Третият етаж беше таванът на сградата, обустроен в тераса с диванчета, растения и раздвижващ се купол, който внасяше светлина и въздух през деня в основния атриум. Внасяше и ситен дъжд, както установихме, но чак на следващата вечер. Там, на покрива, имаше и още една баня. Общо баните бяха три – по една на етаж, с включена тоалетна, но само в тази на втория етаж висеше хавлия на българската фирма „ЯНА-Панагюрище”. Тази на първия етаж пък се характеризираше с подозрителна кафява субстанция, висяща от скосения таван (респективно стълбище от другата страна). Неясни бяха обстоятелствата около това как е попаднала там и несъмнено водеха до екзистенциални въпроси като тези за гравитацията, вселената и черните дупки въобще.\nНямаше как да прекараме цялата вечер тук, затова бързо изскочихме. Тъмно-нетъмно, отиваме по забележителности! Озовахме се на огромен площад, където народът се веселеше. Имаше малки шатри или по-скоро чадъри с по 10-ина души, седнали по столчета и пейки, един свиреше на струнен инструмент, други пееха, трети само пляскаха в ритъм. Не закъсняха и бараките с храна, както и любезни господа, които ни приканваха да опитаме от деликатесите им. „DON’T PANIC, IT’S ORGANIC!” викаше най-находчивият от тях, макар да бе под въпрос дали твърдението е истина, а и усведомеността на изричащия го за това какво точно означава.\nМястото беше пълно с туристи, явно им харесва най-много в Маракеш. Местните искаха да изкарат пари от всичко – предлагаха боклучави сувенири, симпатични лампи, свиреха на инструменти по поръчка, правеха татуировки с къна „като подарък”… Търсих с поглед от онези кошници със змиите, на които свирят, а те танцуват, но така и не видях. С Бате бяхме вече осъзнали силата на безразличието и го прилагахме успешно.\nМушнахме се измежду по-големите сгради, светлини и миризми се смесиха в едно цяло романтично кълбо и се издигнаха над нас. Не помня дали и какво ядохме, помня, че си купихме сок. Цените на сувенирите в тази медина не бяха като цените в онази. Двойни на тези в Рабат, а нещата са същите – често произведени в Китай, за всеобщ ужас. Дори малките ръчички с око в средата, които са мароканската версия на турските „очи”, т.е. символ, предпазващ от уроки, често бяха придружавани от надпис Made in PRC. Сега като се замисля, твърде вероятно е и кожените изделия да са от там. Хайде, не всичките, но част.\nДали е било чисто в риада можем само да гадаем, заради липсата на адекватно осветление, но спахме като убити. Сутринта се събудихме и по план трябваше да ходим по културни паметници. Всъщност, първоначално мислихме да пътуваме оттук до пустинята, за да пояздим камили, но дамите във влака предния ден попариха надеждите ни. Казаха, че пътят до пустинята е много и желанието ни да го изпътуваме два пъти в рамките на един ден граничело с лудост. Решихме, че е по-добре да го оставим за друг път, защото и без това е ясно, че ще се върнем един ден.\nНе щеш ли, докато ни сервираха закуската, две американки седнаха до нас и се разприказвахме. Казаха, че щели да ходят да яздят камили. С Бате се спогледахме и беше решено. Час по-късно четири девойки се натовариха в неясно чий автомобил, управляван от шофьор, на когото бяха платени на ръка някакви пари в брой. Въпросният беше отворил широко прозорците, за да проветри и без това изстрадалия ми организъм, и под звуците на френско радио, караше като обезумял. Няколко пъти почти блъсна пешеходец, размина се на косъм с два-три мотоциклета, а пътите, в които мина на оранжево бяха безчет. Обяснявам, че оранжево е онзи цвят на светофара, когато аха от жълто ще премине към червено и ти точно в този момент на смяна преминаваш, така че ако те спре след това полиция, да можеш с чиста съвест да кажеш, че си минал на жълто и е било неизбежно, за да се гарантира сигурността на останалите участници в движението.\nСлед двайсетина минути ни стовариха в нещо като хълмисто поле извън града с много палми. Не беше и гора, защото палмите бяха на разстояние от поне 3 метра помежду си. Палмов масив ще го нарека. Камилите, горките, бяха мършави и недоволни, особено едната, която си имаше кървяща рана на коляното, може би беше се спънала и паднала по-рано този ден? Гидовете ни успокоиха, че нищо им няма и това е в реда на нещата, сложиха ни по една мръсна чалма и ни разхвърляха като пране по гърбовете им, започвайки от по-пълната американка. Бате се качи преди мен и затова има самостоятелна снимка в анфас, яхнала камила. Аз такава снимка нямам и си страдам мълчаливо.\nКак да опиша усещането да яздиш камила, при положение, че единственото, което бях яздила преди това, е слон? Така да се каже, не си поплювам, само екзотични животни експлоатирам. По-ниско е, клати се по-малко и имаш дръжка, за която да се хванеш. Камилите миришат особено. Бате знаеше за това отнякъде и ме предупреди да не си слагам последния чист панталон. Обиколката беше може би час, който се усети като поне три. През цялото това време пред нас се движеше едно младо момче, което държеше сезал, на който бяха навързани седлата на камилите. Беше по джапанки и се питах, как ли не го болят краката от толкова ходене, при това по камънаци. Едва ли сме първите или последните за деня. И за камилите ми беше жал, но повече за него.\nСелфито е предизвикателство докато яздиш камила. Всичко мърда!!!\nС другите момичета първо се смяхме и разказвахме всяка за себе си, после осъзнахме, че има още поне четири подобни групи туристи в палмовия масив и ексклузивността си отиде за миг. Минахме и покрай едно първобитно село с колиби, в близост до което две жени – една на вид местна и една – тъмнокожа готвеха нещо в глинена пещ. Сериозно, по средата на полето, на стотина метра от селото има издигната глинена пещ с огън и вътре се слагаха тенджери с манджа. Приближавайки се до тях, ние, естествено наизвадихме телефони, за да снимаме, къде другаде ще видиш такова нещо? Обаче на жените това не се понрави и веднага се скараха на момчето, което водеше камилите. Навикаха го едно хубаво, но докато ни обясни, че не искат да ги снимаме, едната вече беше започнала да събира камъни от земята и да ги хвърля по нас. Брей, че гостоприемство! Със спътничките ми разискахме казуса и стигнахме до заключението, че вероятно за местните изглеждаме като пълни малоумници. Представете си го само: на село сте, нещо там си правите и изведнъж в задния ви двор преминават някакви странни хора, качени на… магарета, примерно. Нещо, което вие сте свикнали да виждате от деца и не сте си представяли, че може да бъде смятано за екзотично от някого. На всичкото отгоре тези странно облечени хора ви се навират в личното пространство и ви правят снимки, докато вие правите буркани лютеница или събирате колорадски бръмбари от картофите. Абсолютна идиотщина!\nПравя снимки от засада\nВидяхме по пътя натуралистично доказателство, че в селото също така липсва тоалетна, но за сметка на това има футболно игрище и детска площадка – и двете изоставени.\nСледобеда прекарахме в безцелно обикаляне на медината с Мая. Бяхме толкова уморени от следване на план-графика, че искахме просто да се отпуснем, да се слеем с пейзажа и няколко часа да не мислим за нищо. Получи ни се. Изгубихме се тотално. Не беше трудно. За момент чувството беше като да се изгубиш някъде из пекинските хутуни (традиционни малки улички в старата част на града). Вървиш без посока, не знаеш откъде си тръгнал, нито къде ще пристигнеш, не знаеш накъде е север, юг, забравяш колко е часът, коя дата е и в определени моменти имаш колебания дори за века. Хората те възприемат като извънземно, с което са свикнали, а ако ти кажат нещо, не можеш да ги разбереш, освен чрез езика на тялото. Например, идеално се разбира, когато ти помахат за „ела”, или „без снимки моля” или пък неодобрителното поклащане на глава, което ще рече нещо като „вай-вай-вай!”\nВървейки, видяхме магаре, освидетелствахме сблъскали се преди малко мотоциклети и много хора, които се суетяха и врещяха наоколо, опитвайки се да разрешат случая без полиция, а по-късно се озовахме на пазар за плодове, където цените бяха поне 3 пъти по-ниски отколкото по сергиите, където минават туристите.\nБезцелното обикаляне ни омръзна, затова минахме на план Б – посещение на къщата на Ив Сен Лоран, превърната в музей. Докато стигнем до там, стана 5 часа, а опашката пред въпросната къща беше дълга. Сумата за вход, съответно, висока за оставащото работно време. Позачудихме се с Мая, пък си казахме, хайде, хайде, виждали сме достатъчно красиви къщи в Барселона, тази ще я пропуснем. Туристите, които чакаха пред музея създаваха впечатление за някакъв паралелен Маракеш. Чистички, нагиздени, напарфюмирани, носещи лъскави пазарски чантички. Азиатките често имаха капели и закриващи половината лице слънчеви очила. Имаше семейства с деца, макар и пораснали (както се разбра, дестинацията не е удачна за малки деца, предвид, че няма инфраструктура, по която да минават колички). Очевидно, всичките тези хора идваха от хотели, където нощувката не струва 6 (словом, шест) евро и вероятно нещото, с което най-добре се идентифицираха, бе дизайнът, европейският стил и добре поддържаните градини, които тази забележителност обещаваше. Ние с Бате се завъртяхме из бутиците наоколо, където продаваха чудесни красоти на безбожни цени, а аз си харесах чанта за няколко хиляди вече не помня какво – дирхама или евро – но има ли значение? И едното, и другото не е по джоба ми.\nЗадната ограда на къщата на Ив Сен Лоран много ми подхожда\nВ крайна сметка, приключихме в близкия супермаркет, където си купихме чорапи за спомен. Отпуснахме му края в един ресторант, поръчвайки си салата Цезар, а малко по-късно, по път за риада, отново изгладняхме (или по-скоро не ни се прибираше още на онова мрачно място) и илапахме по една пица.\nКогато се прибрахме, обаче, за огромно наше учудване, младежът ни предложи да се преместим в свободна стая с врата. Възползвахме се, разбира се, и следващата нощ прекарахме потънали в разкош.\nБате, затънала в лукс\nНа сутринта наваксахме с мазното чрез включената към нощувката закуска, събрахме си раниците, Мая не забрави прословутия плакат и тръгнахме към близката спирка на автобус 11, който пътува за летището. Да, отново си го причинихме! Мина ни през ума, че може пътуването да завърши както е започнало, т.е. с изпуснат полет, но докато се колебаехме дали да се възползваме от услугите на напорист шофьор с личен автомобил, автобусът акостира пред нас и се качихме, въздъхвайки. Успяхме, стигнахме навреме, минахме всички проверки, никой не ни подхвърли дрога в багажа, а един от гардовете за пореден път ни нарече „газели”. Бинго!\nДжамията „Кутубия“ – една от забележителностите на града\nОттам нататък няма какво толкова да разказвам, пристигнахме в Мадрид, спахме в чист и подреден хостел в центъра за 26 евро нощувката, без закуска и без висящи кафеви субстанции от тавана, със заключващи се с чип-часовник врати и включен в услугата сешоар. Ходихме на кино и ядохме китайско, а на другия ден Мая отлетя за София, а аз – за Париж.\nЛетището в Маракеш – смятано за едно от най-впечатляващите в света\nКакво ви спестих? Че непрекъснато по време на това пътуване с Бате трябваше да пишем някъде коя колко пари е похарчила, защото сметките ни многократно се оплитаха и се почваше едно бясно калкулиране, броене, прехвърляне от дирхами в евро и левове, „аз ти дължа толкова, ама ти на мен толкова, ама не, аз нали ти дадох за онова, абе не, аз нали платих другото“… Да е жив и здрав този, който е измислил калкулатора! Важното е, че отлетяхме с чисти сметки и си останахме добри приятелки.\nАко ви е харесал този пътепис, може да разгледате и предишните ми:\nТУК можете да прочетете как да се подготвите за пътуване в Китай, а ТУК да научите някоя и друга фраза за оцеляване на китайски.\nПубликувано в Пътувания\t| С етикет Казабланка, Маракеш, Мароко, българи в Мароко, влак, момичета на път, пътепис\t| Leave a reply\nPosted on декември 23, 2018 by GREEN\nГлава втора, в която все пак стигаме до Мароко\n(Продължава от Глава първа, в която си изпускаме самолета)\nУтрото е по-мъдро от вечерта! На следващата сутрин, наспани и отпочинали се задействахме и си намерихме билети за вторник до Фес. Плановете за Фес и синьото село Шефшаоуен се отмениха, така че пристигайки във Фес трябваше директно да се отправим към Рабат. Полетът беше рано сутринта, затова, за всеки случай тръгнахме още в понеделник следобед. Аз използвах създалата се ситуация да преразгледам багажа си, да извадя някои неща, които осъзнах, че ще ми пречат, да си сложа по-дебелото яке и един много важен атрибут – чантичка-банан, която се носи на пояса и която общо взето не свалих през цялото време в Мароко. В нея си носех документите, парите, дезинфектант и други дребни джунджурийки. За щастие, Мая си беше взела малка раница, в която можехме да сложим бутилките с вода, тъй като чешмяната вода в Мароко не е питейна.\nПо традиция, преди да тръгнем за летището, решихме да посетим музея на киното, където обаче не ни пуснаха заради багажа. Седнахме да изпием по едно кафе, а Бате влезе да разгледа някаква книжарница и се върна с навит на руло еднометров плакат на някакъв филм. Каза, че щяла да го остави вкъщи. После се плесна по челото, каза „Офффф!” и започнахме да се смеем. Е, този плакат оцеля през цялото пътуване през Мароко и успешно бе отнесен в България, където вероятно краси някоя от стените в дома на Мая, а аз все още не съм го виждала разгънат и не знам какво е нарисувано на него.\nНакъде без плаката?\nПътувахме до летището с автобус на градския транспорт, като накрая останахме само ние и шофьорът и по едно време той ни спря и ни остави да чакаме следващия, защото той се прибирал в гараж. Позъзнахме в мрака на спирката, наречена зловещо „Гробище”, сигурно е излишно да казвам, че наоколо душите бяха единствено мъртви, но поне информационното табло излъчваше топлина, под формата на числото 15. След толкова минути се появи колегата-шофьор и се добрахме, живи и здрави, на летището. Там трябваше да спим, намерихме си закътано местенце в едно затворило вече кафене, наредихме по три стола и легнахме върху раниците си. Мая сякаш спа, аз – не съвсем.\nВажното е, че успяхме, качихме се на самолета, въздъхнахме с облекчение, а 3 часа по-късно пилотът каза, че сме пристигнали на летище Оуджа (на 300 км от предвиденото), с което внесе смут сред пътниците. Казах си „ето, знаех си, било е знак!”, но след малко се поправи, че все пак сме във Фес и всички си отдъхнахме.\nЛетището беше доста впечатляващо и някак силно ми напомни за Китай – беше по комунистически грандоманско и внушително и гъмжеше от служители на реда.\nСлед като попълнихме митнически декларации и минахме проверките на паспортите, тръгнахме да търсим спирка на градския транспорт, тъй като бяхме чели, че в никакъв случай не трябва да приемаме предложения да ни откарат с кола. Също, от предпазливост или мнимост не обменихме пари на летището при човека от чейндж бюрото, който ни приканваше отдалеч. Все пак, имахме и евро в себе си, все щяхме да се оправим. Спирката беше на няколко стотин метра и, след като преминахме с финес през шофьорите, предлагащи превоз, се озовахме на някакъв тротоар с една табела с автобус на нея и никаква друга информация. Имаше няколко местни и двама френски туристи. Местните поетапно се качваха в спиращи коли, които предлагаха да ги закарат. Попитахме французите дали според тях в автобуса ще приемат евро. Казаха, че няма шанс. Трябваше да се върнем, но тъй като автобусът се задаваше, те предложиха да ни дадат местни пари (дирхами) и да ни платят билетите. Опитах се да им върна монети в евро, но отказаха, беше много мило от тяхна страна. Билетът струваше нещо като 2 дирхама, т.е. около 20 евро цента.\nТрябваше да стигнем до гарата, откъдето да хванем влак за Рабат. Пътуването дотам беше ужасно дълго, автобусът – стар, влизаше се от предната врата, където имаше турникет и докато не дадеш пари за билет на шофьора, не можеш да минеш навътре. Тази система явно е единственото решение срещу гратисчии, но е и доста затормозяващо, защото още на първите две спирки се качиха може би 50 ученици и можете да си представите колко време отне само висенето на спирките. Автобусът се напълни с хора и викове, добре, че поне бяхме седнали, да не се пречкаме с огромните си раници. Движихме се бавно, чарковете на превозното средство заплашително поскърцваха и имах чувството, че ще се разпадне всеки момент. На една от спирките нещо се случи, но заради многото правостоящи нямаше как да видим какво. Просто спряхме и не помръдвахме дълго време, въпреки че нямаше повече място за нови пътници, а по всичко личеше, че има хора, които напират да се качат. Доколкото разбрахме, някакви деца бяха спрели пред автобуса и не пускаха шофьора да тръгне, ако не ги вземе. Нямаше как да ги обиколи, нито можеше да побере още хора. Чакането беше изнервящо, особено имайки предвид, че въздух вече недостигаше. В такива случаи, ако се намираш в България или Франция, шофьорът поне би отворил задната врата, за да могат хората, които искат да слязат. Не и тук – деца удряха по прозорците, по вратите, крещяха, не бях виждала подобно нещо до този момент. По-късно ми разказаха, че тийнейджърите често се напушвали с хашиш и ставали агресивни, започвали да блъскат по автобусите и да чупят прозорците. Видях доста автобуси, на които вместо стъкла бяха окачени като кръпки едно върху друго парчета плексиглас.\nКварталите, през които минавахме ми оставяха усещането, че сме попаднали в някакво гето и за момент изпитах чувство на несигурност, неяснота, на задаваща се опасност. Всъщност, така се чувствах от самото тръгване, но обстановката наоколо определено подсилваше това усещане. Преди време, по телевизията вървяха интервюта с чужденци, които живеят в България. Няма да забравя думите на една японка, която каза, че когато пристигнала за пръв път в София, имала чувството, че сградите ще се срутят всеки момент. После поживяла известно време и се оказало, че те си стоят, не падат. Точно такова усещане имах, гледайки постройките, покрай които минавахме. Те никнеха директно от земята – без градинки, без тротоари, без асфалт – никаква инфраструктура. Олющени фасади, счупени прозорци или само решетки, а имаше и такива съвсем без прозорци. Откъде получават въздух и светлина тези хора?! По-късно малко ми се проясни този тип архитектура, но за това по-натам.\nКъм центъра вече гледката рязко се смени и се наредиха големи, луксозни къщи, с масивни огради, поддържани градини с палми, гаражи и камери за наблюдение – както си му е редът.\nКато стигнахме гарата, слязохме облекчени. Там първата ни работа беше да обменим пари и веднага след това се сдобихме с билети до Рабат за след около половин час. По препоръка на пътеводителя на Бате, взехме места в първа класа. Влакът не беше нещо впечатляващо: и вагоните, и чистотата, и закъснението не отстъпваха на тези на БДЖ. Наложи се да вдигнем двойка германски туристи, които се бяха настанили на нашите места до прозореца. Ах, тези германци – у тях си държат на реда, а като излязат в чужбина, веднага развалят дисциплината!\nНе помня колко часа пътувахме, но пристигайки в Рабат, ни лъхна свежестта на столицата – още с излизането от гарата, се озовахме на голям площад с фонтан в средата и местната версия на Сънсет Булевард – с палми колкото пететажна сграда и внушителни здания със знамена. На тази улица се нижеха една след друга административни институции: Парламентът, Банката на Мароко, Централната поща и т.н. Хората по улиците изглеждаха съвсем нормално, особено момичетата си бяха напълно модерни за нашите разбирания. Може би е имало университет наблизо, защото помня, че имаше доста млади хора.\nИмахме резервация за нощувка в медината, т.е. стария град, в една от многото къщи за гости, които в Мароко наричат риад. Умишлено бях избрала нашия така, че да не е далеч от гарата, а и да е на удобно място за забележителностите, така че в Рабат изобщо не се наложи да ползваме транспорт, навсякъде ходехме пеш. Пътят от гарата до риада беше първата ни официална разходка из Мароко. След нея вече нищо не беше същото – знаехме, че тук е безопасно. Нито някой ни задяваше, нито се изгубихме, а приложението за офлайн карти на телефона работеше безотказно. От момента, в който влязохме в медината, се озовахме на автентичен сук (арабски пазар), където се носеха какви ли не миризми, блещукаха разни метални висулки, а идеално подстригани търговци ни приканваха да си купим от стоките им. За голяма изненада, риадът се намираше в една от пазарските улички и ако нямах точни инструкции как да го открием, сигурно щяхме да го подминем. Бях много благодарна, че съм с раница, защото на някои места „настилката” беше в ремонт, т.е. някакви хора къртеха нещо и вдигаха пушилка навсякъде, други мъкнеха тухли в колички, понеже по тези тесни улици няма как да се провре автомобил. Никой не си беше направил труда да обезопаси мястото на ремонта, хората минаваха директно покрай майсторите. Най-смущаващи обаче бяха скутерите. Не знам как не се сблъскахме с някого и не знам как изобщо успяват да оцелеят тези хора ежедневно при такова движение. От друга страна, и те нямат време за губене и не могат да си позволят да се бавят, ходейки пеш сред туристите.\nИзглед от покрива на риада. Наоколо се виждат къщите от медината – залепени една за друга и сякаш надстроени една върху друга. Липсват прозорци, но за сметка на това има куполи, които често могат да се отварят и така доставят въздух и светлина в централния атриум, около който са разположени стаите.\nИнтериорът на нашия риад – стаите се намират отстрани и са без външни прозорци.\nТаванът, който може да се отваря при хубаво време\nДокато ни настаняваха в риада, пристигнаха двойката германци от влака. Не казаха нищо. Ние набързо си оставихме нещата и се отправихме на разходка, че и без това доста време бяхме изгубили в пътуване, редно беше вече да видим някоя забележителност. Излишно е да казвам, че сметнахме за ненужно да се придържаме строго към начертания план, имайки предвид, че изтървахме цели два дни от екскурзията и контролът така или иначе ни се изплъзваше.\nНа излизане от медината, минахме през някакви малки улички, които ни отведоха до това. Обяснявам веднага, че това не са просто дупки с боклуци, а е древна система за обработка и боядисване на кожи, която е превърната в бунище. Жалко, но факт. На някои места в Мароко още се ползва този метод, а кожарството продължава да е сред силните традиционни отрасли в страната. Голяма част от сувенирите по пазарите са именно кожени изделия.\nБате каза, че според пътеводителя, задължително трябвало да отидем до мавзолея на Мохамед V, който е изиграл главната роля в отделянето на Мароко като независимо кралство. Е, отидохме и ни паднаха ченетата от красота и изящество. Сега, аз и Мая сме били на места като Забранения град в Пекин, като Версайския дворец във Франция, на Червения площад в Москва, не е като да не сме виждали невероятни красоти. Но тук говорим за един особен вид естетика. Естетика на детайла и на идеята накъдето да се обърнеш, да виждаш нещо, което да ти носи наслада и хармония. И ако в европейската архитектура има едно напластяване, една натруфеност, която те кара да ахнеш и която обаче изглежда добре, погледната като нещо цяло и завършено, то тук водещото е чистотата. Сградите са или едноцветни, но с много орнаменти (които, вероятно крият определена символика, неуловима за лаишкия ни европески поглед), или, ако има някакви цветове, то те не са крещящи, а са в услуга на цялостната концепция, така че хем да ти се струва приказно и нереално, хем в същото време да няма нещо, което да може да определиш като излишно, прекалено или не на мястото си.\nПред основната сграда, където се помещава тялото на починалия през 1961 г. крал, стоят на пост стражи, които са по-скоро атракция за туристите, отколкото да имат някаква реална функция. Впечатляващ е интериорът – таванът е резбован, очевидно на ръка, но толкова прецизно, че е невъзможно да се забележи разлика между два съседни орнамента. Всичко останало е облицовано с прочутата мароканска керамика, която впрочем е запазена марка на страната. Среща се абсолютно навсякъде – не само по забележителностите, но и по улици, в заведения, хотели, по фасадите на сгради, из гарите и летищата…\nСрещу мавзолея пък се намира друга забележителност – минарето Хасан, което било част от недовършена джамия, сторена някъде в края на XII в. Куполът му бил разрушен от земетресение, остават и колоните на недовършената сграда, чието количество е впечатляващо.\nДокато се въртяхме с бате на всички страни, с пълни погледи и в стремеж да не изпуснем някоя важна подробност, слънцето неусетно се придвижи надолу и започна да захладнява, затова се насочихме обратно, но решихме все пак да слезем до морето. Всъщност, технически погледнато се насочихме към реката Бурегрег, която се влива в морето, но да не издребняваме. Имаше си лодки, имаше и рибари, и скупчени мрежи, и барове на плажа, предлагащи чай, кускус и какво ли още не. Нас обаче ни очакваше вечеря в хотела, та се върнахме в медината и минахме отново през сука.\nПриготвиха ни тажин с пиле. Тажинът е глинен съд, нещо като нашето гювече, само че с по-различна форма. Долната му част е като дебела глинена чиния, а капакът прилича на висок конус с дръжка. Принципът е следният: на дъното се слага кускус (мароканският кускус няма нищо общо с кускуса, който ние помним от детството), зеленчуци, месо, добавя се мазнина и вода, захлупва се и тук идва разликата – слага се не във фурна, а на огън, като по този начин ястието се задушава. От време на време се добавя допълнително вода, за да не остане сухо.\nХотелският тажин не беше най-вкусният, който съм яла, а и като цяло, храната, която пробвахме по ресторантите не беше кой знае какво. Аз лично очаквах повече, тъй като бях ходила преди на марокански ресторант и имах вече някаква изградена положителна представа за тамошната кухня. Все пак, за мен голяма радост беше фактът, че се храня като нормален човек, на маса, без да се налага да ставам, без да ми казват по хиляда пъти „мамо, искам още вода”, „искам десерт” или „изаках се, ела да ми избършеш дупето” и без да се налага да събирам спагети и грах от пода. Това само по себе си беше една голяма крачка в развитието ми като личност и спомогна неимоверно за интелектуалния ми баланс.\nЕдин от многото магазини за подправки на пазара. За мен си остава загадка как точно се правят тези пирамиди и по какъв начин се дълбае дупка в тях, без да се изсипе всичко…\nПопулярни са фурмите, ядките, чайовете и всякакви видове сушени плодове\nИз уличните лафки, за късмет, продаваха какви ли не вкусотии – разни тестени неща, от рода на нашите селски банички, сандвичи с риба и зеленчуци, дюнери, халва, фурми и какво ли още не. Нещото, за което малко съжалявам е, че не пихме достатъчно плодови сокове – имаше от всякакви плодове, изстискват ги пред очите ти, после ти дават чаша, от която вероятно някой друг е пил преди малко и чието добро измиване е под въпрос, имайки предвид условията. След първото съмнение искахме пластмасови чаши, въпреки че не са окей за природата. С други думи избрахме себе си пред природата, мястото го предразполагаше.\nСок от захарна тръстика – 10 дирхама (1 евро) чашата\nСлед вечеря се отправихме към покоите си, където се отдадохме на заслужена почивка и с радост отбелязахме първата нощ, в която най-накрая се наспахме.\nПродължението –> ТУК\nПубликувано в Други, Пътувания\t| С етикет Кулата Хасан, Мавзолей на Мохамед 5-и, Мароко, Париж - Фес, Рабат, влакове в Мароко, летище Фес, медина, пътепис, риад, с влак в Мароко, сук, тажин\t| Leave a reply


Дизайнерски характеристики на ролетни врати и охранителни ролетки - SUNNYROLL\nюни 14, 2021 юни 4, 2021 // sunnyblind\nМного модерни складове, търговски обекти, павилиони, контейнери, складове, производствени съоръжения и гаражи са оборудвани с ролетни врати и охранителни ролетки. Защо този тип порта е толкова популярен, какви са предимствата му пред люлеещите се врати, как да изберем ламела и профила на ролетните щори за гараж и охранителни ролетки? Ще разберем подробно тези въпроси, които ще бъдат полезни за хората, които искат да инсталират такава врата в гараж или друго място.\nВизуално те приличат на външни ролетни щори или по-точно външни щори, които се навиват нагоре в затворен корпус. Структурата на портата е композитна, с възможност за инсталиране на допълнителни елементи. Гаражните ролетни щори се произвеждат индивидуално след взети размери.\nФункционирането на повдигащия механизъм улеснява ръчното отваряне/затваряне. Когато вратата е автоматизирана и се подаде сигнал за отваряне на вратата чрез дистанционно, хоризонталната лента с помощта на електрическо задвижване започва да се навива върху ос, разположена вътре в кутията. Тя се навива равномерно, тъй като се подвежда от страничните водачи, които са оборудвани с гумени уплътнения и четки.\nРолетките се изработват от алуминий и/или стомана на основата на следните елементи:\nМетални ламели с различна якост от стомана или алуминиеви с пълнеж от полиуретанова пяна (модела ролетни врати с термо ламели).\nДва направляващи Омега водачи с гумено уплътнение и четка.\nХоризонтална стоманена ос, необходима за навиване на ламелите при отваряне на вратата.\nБарабанно-пружинен механизъм, който прави повдигането на ролетката лесно.\nЕлектрически задвижващ механизъм. (По избор)\nЗаключващ механизъм, 1 или 2 ключалки.\nЗащитна кутия в която се навива платното от ламели при отваряне.\nБронирана кутия за отваряне на автоматични ролетки в случай на прекъсване на електрозахранването. (По избор)\nПълният комплект, като се вземат предвид видовете ламели и наличието на допълнителни елементи, зависи от мястото на монтаж на ролетните врати и желанията на клиента.\nРолетните щори са удобни, компактни, непретенциозни и имат особена естетика, което прави подобни устройства доста популярни сред собствениците на автомобили. Но дългият експлоатационен живот на такива порти е възможен само ако те са правилно инсталирани, за което е по-добре да се потърсят специалисти.


2018 - Страница 21 от 47 - Индустриален клъстер Средногорие\nНад 270 състезатели идват в Панагюрище за Международния турнир по тенис на маса „Асарел България Оупън“ (Asarel Bulgaria Open)\nНовини от СредногориетоBy srednogorie 17.07.2018\nЧетвъртото издание на турнира по тенис на маса Seamaster 2018 ITTF World Tour Asarel Bulgaria Open в Панагюрище, което ще се проведе от 14 до 19 август в зала „Арена Асарел”, подобри два рекорда още преди започването си. Участниците са над 270, а наградният фонд е увеличен с 30 хиляди долара и възлиза на 160 хиляди долара,…\nСтартира футболен турнир в Пирдоп\nПо повод летния празник на град Пирдоп и като част от празничната програма на общината, стартира футболен турнир по минифутбол. Турнирът се провежда от 16 до 20 юли, а 12-те отбора ще се състезават за купата на Пирдоп. Спортното събитие се провежда под патронажа на кмета на община Пирдоп Ангел Геров. Организатори са Българска асоциация…\nВ Исторически музей – Карлово откриха изложба с издания за Васил Левски, които се съхраняват във фондовете на Историческия музей и НМ „Васил Левски“. Директорът на ИМ – Карлово Мария Деянова представи ценните експонати, някои от които са първите книги посветени на Апостола. Изложбата съдържа оригинално издание на първата биография на Васил Левски, написана от…\nОлимпийски шампиони и Димитрий Овчаров идват в Панагюрище за турнира Seamaster 2018 ITTF World Tour Asarel Bulgaria Open\nНовини от СредногориетоBy srednogorie 13.07.2018\nОлимпийските шампиони от Рио де Жанейро в тениса на маса са заявили участие за турнира в Панагюрище Seamaster 2018ITTF World Tour Asarel Bulgaria Open, който ще се проведе за четвърта поредна година след месец в зала „Арена Асарел“. Той е с рекордния за България награден фонд от 160 000 долара и тази година ще е от 14 до…\nНа 11 юли в заседателната зала на община Пирдоп се проведе теглене на жребия за турнира по мини футбол. Турнирът ще се проведе от 16 до 20 юли за купата на Пирдоп и се организира по повод летния празник на града. Главен организатор на турнира е Българска асоциация по мини футбол – Средногорие, съвместно с…\nЖените от „Средногорски звън“ – Челопеч на първо място\nЧелопешкият женски хор „Средногорски звън” донесе първа награда от международен фестивал. Певците ни получиха признанието на жури и публика на проведения от 6 до 9 юли XV-ти Международен хоров фестивал „Маестро Медникаров“ в Албена. Събитието се организира от Международната фестивална програма „Приятели на България“ и община Добрич под патронажа на кмета на града. С подкрепата…


477 преглеждания, 0 коментара,\nНастоящият справочник предоставя обяснения за всички команди на AutoCAD от създаването му до версия 2006 включително\nВключени са множество команди на AutoCAD, които не са документирани от Autodesk.\nПредоставени са множество съвети за работа с конкретната описвана команда. Дадени са “дублетните” форми на командите, например “DONUT” и “DOUGHNUT”. Прозрачните команди са означени с апостроф пред името, например BLIPMODE. След имената на командите са дадени всички техни псевдоними, например l за LINE.\nПоследователността при стартиране на команда от падащо меню в лентата с менюта е означена със стрелки.\nДадени са всички клавишни комбинации за стартиране на команда от клавиатурата с клавиши-модификатори (например Ctrl+Е за командата Isoplane и Alt+TE ¦ за командата SPELL) и с функционални клавиши (например F1 за командата HELP).\nПредоставени са координатите за стартиране на команди от таблетно меню, например M2 за командата HIDE.\nЗа всяка команда са описани всички налични начини за стартиране ¦ от команден ред, с натискане на бутон от лента с инструменти (заедно с изображение на съответния бутон), от контекстно меню и т. н. Означен е номерът на версията на AutoCAD (например 1.0, 14, 2000i, 2002, 2004, 2005, 2006), в която е въведена съответната команда. Това превръща настоящата книга в универсален справочник ¦ и за потребители, които работят с по-стари версии на AutoCAD.\nВключен е списък с най-важните и често използвани системни променливи на AutoCAD, с обяснения за тяхната употреба.\nВ края на книгата ще намерите речник с около 150 от най-характерните термини и често използвани съкращения в AutoCAD.\nОписание на външни програми във вид на допълнителни модули, които се стартират от AutoCAD\n"AutoCAD 2006. Пълен Справочник"\nВъзползвайте се от качествата и прегледния формат на тази изчерпателна книга: * Включени са множество команди на AutoCAD, които не са...\nMobilis цена: 10.91 лв.


ВИДЕО РЕПОРТАЖ: Ето защо съдия днес бе обиждан в Коматево на "смешник", "палячо", "некадърник" и т.н.\nДа повлияеш два пъти на изхода на един мач! Безценно!\nOct 9, 2019, 9:28 PM\nГлавният съдия от Хасково Христо Василев направи две непростими грешки днес по време на дербито между Ботев Пловдив и ЦСКА в Елитната до 15 години. Първо реферът не видя 1000% дузпа за гостите при резултат 0:1 в полза на червените, а след това в последните минути на мача лиши канарчетата от успех (жълто-черните бяха постигнали пълен обрат до 2:1), след като зачете гол на армейците след игра с ръка.\nВ първият случай Василев лиши червените от комфортна преднина и ЦСКА можеше след 0:2 да си тръгне с трите точки, а след това не позволи и Ботев Пд да победи, надявайки се вероятно, че с хикс между двата отбора ще замете под килима двата си огромни гафа!\nДнес видяхме поредния неадекватен съдия, който опорочава юношески мач!\n17:42 Ювентус и Интер извадиха над милион за 16-годишен играч на Септември 09:27 Ботев закова цена от 1 милион на Митко Тонев 01:42 Гледайте НА ЖИВО на 29.05 от 17:00 часа: Ботев Пд – Славия (контролна среща) 17:17 Треньорски състав на Спартак за сезон 2020/2021


От Вселената можем да си поръчаме абсолютно всичко – Цени мига\nby ©cenimiga 01.09.2019 14.05.2017 Leave a Comment on От Вселената можем да си поръчаме абсолютно всичко\nИзглежда прекрасна, масово разпространената теория, че Вселената е способна да ни даде всичко, което й поискаме.\nЗа целта е необходимо много силно да го пожелаем и да повярваме, че ще го получим. Същевременно трябва да си представяме, че Вселената вече е сбъднала нашите искания и авансово да се радваме на резултата.\nСъществуват три групи хора по отношение към способностите на Вселената. Наивни, полунаивни и ненаивни.\nАко сме от първата група – вярващи и наивни, изпращаме своя кратък или дълъг списък с поръчки до Вселената и започваме да чакаме тя да прояви своята магия.\nПрез това време се отдаваме на оптимизъм и лежерно обслужваме ежедневните си аспекти. Примерно, да лентяйстваме, да гледаме филми, да се скитаме надолу-нагоре. Междувременно, се надяваме, че много скоро Вселената ще ни зарадва с нещата, които сме й поръчали.\nКогато сме от втория вид, също отправяме своите искания към Могъщата сила, но не сядаме да ги чакаме, а продължаваме да вършим, каквото е необходимо. Следваме максимата „Прави каквото трябва, пък да става, каквото ще”.\nЗнаем, че ще е хубаво, ако въпросната Сила откликне, но можем да го преживеем, ако не откликне. Съгласни сме с едното и с другото, както и с повечето неща в живота.\nА когато сме от третата група, се усмихваме на теорията за поръчки към Вселената. Признаваме нейната прелест. В същото време нямаме свободно време да останем при тази идилична идея, камо ли да чакаме нейното чудо.\nНие приемаме себе си за Вселени. Сигурни сме, че някоя могъща сила може да ни донесе всичко, което ни е потребно, но при условие, че за доставката отговаряме само ние.\nВселената наистина може да изпълни всичките ни желания, дори и най-дръзките, най-невъзможните, стига в реализирането им да участваме … ние.\nИзводът е, че от Света можем да си поръчаме абсолютно всичко. Но ще го получим само, ако ние сме му доставчиците.\nPrevious ArticleСвещеното право на личен избор\nNext ArticleКой може да ни помогне\nЕдна от причините да дойдем на този свят


Делово на празника: АГ отделението на общинската болница в Дупница се нуждае от ремонт - DenNews.bg\nБъдещите майки връщат доверието си към общинската болница в Дупница, но без ремонт в родилно отделение има реална заплаха от инциденти-особено в коридорите и санитарните възли в отделението. За това алармира д-р Борис Попов, който призова кметския екип за помощ за подобряване на битовите условия в родилното отделение.\nВ лекарския кабинет пратеници на общината прочетоха поздравителен адрес от кмета Методи Чимев по случай днешния празник на родилната помощ, популярен като Бабинден.\nЛекарите приеха благопожеланията, но д-р Попов за пореден път напомни, че родилно отделение има нужда от сериозен вътрешен ремонт. „Има опасност от падане на мазилка в коридорите, има риск от инциденти”, обясни той и пожела здраве на младите майки и на всички жени. „А ние ще бъдем тук, за да посрещнем вашите рожби”, посочи той.\nЗа миналата година в общинската болница са се родили 248 бебчета, което е 25% повече от предходната 2013 г. „Това са 50 бебета повече и се надявам тази тенденция да се запази, за да дадем отпор на демографската криза в България”, каза още д-р Попов.\nБеше спазен ритуалът за поливане на ръцете на акушерите и гинеколозите на Бабинден. Валентина Борисова, която преди два дни е станала майка за втори път, поля ръцете на д-р Попов и акушерката Славейка Станкева. Двамата медици спазиха и друг ритуал-след поливането на ръцете подскочиха няколко пъти, та децата да растат високи, силни и здрави.\nОт началото на тази година до днес са се родили 14 дупничанчета, като родителите на 9 от тях са от града, а на 5-от селата.\nЗа същия период на миналата година е имало повече раждания-28.\nБабинден отпразнуваха и в частната болница в Дупница. Там подаръци и пожелания от кмета на специалистите също бяха връчени от представители на общината.


Фирма за СТРОИТЕЛНИ СМЕСИ А-КОЛОР СИСТЕМС ЕООД в изданието свързващо бизнеса\nбул. Княз Ал. Дондуков 37\n+359 2 986 41 58\nКОЛОР СИСТЕМС ЕООД е съвременна модерна компания, създадена през 1997 год., специализирана във внос, търговия и изпълнение на декоративни бои и мазилки.\nОсновната стратегия на фирмата е насочена към пълното удовлетворяване на специфичните изисквания на всеки наш клиент с предлагането на съвременна, персонифицирана и комплексна услуга в областта на дизайнерските решения.\nКОЛОР СИСТЕМС ЕООД притежава съвременна управленска структура с мотивиран и висококвалифициран млад екип, отличаващ се с новаторски идеи и индивидуален подход. Водещ принцип в работата на компанията е внедрената система Plan-Do-Check-Action, което ни осигурява постоянно подобряващо се ниво на качеството на услугите ни и обратна връзка с нашите клиентите.


Сватба в Москва цени и разходите по организирането на ключ\nМожете да се възползвате от нашата сватба калкулатор за предварителен изчисляване на разходите за сватба в Москва или района на Москва.\nАко се интересувате от по-подробно изчисление, моля, изпратете ни най-podrobnuyuonline -zayavku,\nи ще получите предварително сватба бюджет по електронна поща!\nНие разбираме, че този въпрос не може да ти не се притеснявай, така че ние няма да пиша една неясна фраза, която не може да бъде дадено индивидуално и уникално цена на сватби в Москва, въпреки че това често се случва. Ние ще се опитаме да ви ориентира за цените на сватба организация до ключ много подробности и ще ви помогне да планирате вашата сватба бюджет. Понякога ни двойката, които са готови да се обадя на определен брой, които те са готови да похарчите за предстоящата сватба, и питам:\n"Това е един добър бюджет за сватбата?"\nКато организация, сватба, нивото на атмосфера и емоции, които ще бъдат запомнени от гостите ви, зависи до голяма степен, защото, както ви разпределя бюджета сватба: не броят на сватбени услуги и тяхното качество често е определящ фактор. Не винаги "пълнени" различни видове шоу програми сватба е показател за високо ниво, както и dorogushchy сватбен фотограф е малко вероятно да се създаде желаната атмосфера на вечерта и незабравими емоции предизвикват вашите гости. Всичко е добре в умерени количества, но за да се определи тази мярка само от професионалист!\nсватба на разходите до ключ първоначално зависи от броя на гостите. От опит можем да кажем, че тя обикновено започва от 20 до 000 души. Но, което прави списък на поканените, е по-добре да се действа от сърцето, а не да не мисля за това как да получите ефекта на "икономии от мащаба" или нещо подобно. Нека да анализираме по-подробно какво е включено в тази цифра - 20 000 рубли на човек.\nРазходите за услуги за организиране на сватбеното тържество не трябва да надвишава 40% от общия бюджет сватба.\nРазвлечения програма обикновено е от 20% до 30% от разходите за сватбата.\nСватбена декорация - 20-25% от общия бюджет.\nТехническо осигуряване на мероприятия - 7-13%.\nДопълнителни разходи - около 3-7%.\nТези цифри трябва да се спазват рутинно, което е, например, на сватба в 1 милион. Рубли си площадка с банкетни зали трябва да струва не повече от 400 TR Ако е по-скъпо, а след това има 2 сценария: или да разширите бюджета, или ако имате нещо да се получи.\nПодобен пример може да бъде около цената на сватбата декор или дори про фотограф. Понякога развитието на концепцията за сватба украса човека "списък с желания" извън скалата на мястото на "цветар". След това започнете да спестявате за устройството, фотографи и други сватбени най-важните компоненти, но също така не е наред.\nОт кой от тях предизвиква бюджет сватба и колко сватбената до ключ в Москва?\nТаблицата по-долу, на която може да се определи цената на сватба в Москва или района на Москва в размер на 50-60 гости. Важно е да се отбележи, че 40% от бюджета на сватба, която ще похарчите за организиране на банкети, включва не само в менюто и наем на ресторанта, но екстри тази платформа не предоставя. Например, това се отнася за тортата или алкохол: дори ако закупите и донесе собствените си напитки, вие ще трябва да се харчат пари за тях, които също трябва да бъдат взети под внимание при изчисляването на разходите за сватбата.\nКак да изчислим разходите за сватба до ключ?\n1. Ресторант за сватби. цени:\nПовечето ресторанти не считат разходите за менюто на сватбата на броя на гостите, и наречени на минималния размер на затварянето на ресторанта / стая / етаж / района. Изчисление на депозита се извършва въз основа на максималния капацитет на обекта. Например: ако в ресторанта могат да се настанят 100 сватбари, средната цена на меню 5000 рубли на човек, депозитът, най-вероятно, ще бъде 500 000. Изберете ресторант за сватба с минимален депозит от полза за броя на гостите и 80-100 не са много рационално на сватбата за 50 души, например.\nВ цената на сватба до ключ също често се отразява на цената на наем платформи, данък корк, ако искате да внесете собствен алкохол и почти навсякъде в предходните точки, плюс такса 10% услуга.\nТака че, ако, например, да се вземат ресторант от среден клас (меню 6000 рубли. На човек), и покани на церемонията на 50 човека, общата стойност на Вашата сватба ще започне в 900,000 рубли. от които 350 000 ще бъде на стойност направи сватба (около 40%). Ако имате намерение да похарчи за сватба до ключ до 1 млн. Рубли, а искате ресторант, минимален размер на затваряне, което е 500 000, че повече от 40%, а след това най-вероятно, няма да отговаря на планираната сватба бюджет.\nНека разгледаме по-нататък. J\n2. Сватба декор. цени:\nДекорът също е в пряка зависимост от броя на гостите: колкото повече, толкова повече гости маси и столове, които искате да украсите сватба в един стил. След говорим за сватбата декор, имаме предвид не само сватба цветя, но също и текстил, както и отпечатването. И говорейки за разходите за сватба украса, нямаме предвид само декора на стаята, но и красива декорация посещения на туристически обекти регистрация на брака, и бюфета и сладки таблицата, както и много други подробности, които след това ще искат да се приложи.\nОбикновено бюджета за сватба украса е от 4 000 до 15 000 рубли. на човек. Така че, за сватбата на 50 души, ще трябва най-малко 200 000 рубли на сватбата декор.\nЦената на затваряне ресторанта на страната зависи от това къде избраното местоположение е: защото вие разбирате, че цените на Rublevo-Успенски магистрала, например, на Shchelkovo силно достатъчно да се различават.\n5. Entertainment програма / сватба съдържание.\nВашата сватба може и трябва да бъде пълна с изненади. Тя може да бъде водещ специалист за сватба или богата развлекателна програма. което ще създаде един вид атмосфера на вашата сватба. Ценовият диапазон за тази позиция е максимум: музика кавър банда може да струва между 50 и 000, а може би и десетки хиляди евро, ако говорим за медийни художници. Важно е да се знае кога да спре и да не се прекалява с вашата сватба все още остава като събиране на семейството, а не на "концерта на Кремъл". Разбира се, вашите гости ще дойдат на сватбата не е за "хляб и зрелища", както и да се радват заедно с вас щастието си. Но от своя страна също така е важно да се обърне внимание на тях и да се покаже, че сте били в очакване на появата им и подготовката за него. Така че просто се откаже от шоу-програмата не е необходимо - изненада гостите си с трогателна загриженост за тях.\nАко се чудите колко ще ви струва лично, вашата сватба, моля, изпратете ни най-podrobnuyuonline -zayavku. и ще получите предварително изчисление по електронна поща!\nцени за сватби в Москва, организация цена сватбата, сватба на цени ключова организация на сватба цена, сватба, Москва, цени, разходи, организацията


ЦСКА бие в Русия, кани се на Лудогорец - Gol\nС днешната победа московските армейци събраха 33 точки и се нареждат на 3-о място в класирането\n20:37 | 24 ное 2019 г.\nСъперник на Лудогорец отново се дъни в Испания\nЦСКА (Москва), който е следващият съперник на Лудогорец Разград в турнира Лига Европа, постигна минимална победа с 1:0 над Криля Советов (Самара) в 17-ия кръг на руското първенство.\nС днешната победа московските армейци събраха 33 точки и се нареждат на 3-о място в класирането, изпреварвайки по допълнителни критерии ФК Краснодар. Начело е Зенит с 39, пред Локомотив (Москва) с 34.\nЕдинственото попадение вкара Никола Влашич в 74-ата минута, който засече подаване на Кристиян Бистрович. Гостите от Самара са на 12-о място с 18 точки.\nМосковските армейци посрещат българския шампион в четвъртък в 19.55 часа, а първата среща в Разград беше спечелена от Лудогорец с 5:1.\nСрещата не беше никак лесна за ЦСКА, а преди гола ситуациите пред вратаря на крилцата Рижиков не бяха много. В 74-ата минута Влашич получи топката централната зона в наказателното поле и мощно изстреля топката в далечния горен ъгъл, без да остави шансове на вратаря.\nВ 58-ата минута пред ЦСКА се отвори друга възможност, но тогава вратарят се справи. Марио Фернандес остро изпрати топката от дясното крило в центъра на наказателното поле на гостите, а с едно докосване Сигурдсон стреля, но блестящо се справи Рижиков. 10 минути по-рано отново вратарят отказа нападателите на ЦСКА.\nСъстав на ЦСКА (Москва): Игор Акинфеев, Хьордур Магнусон, Игор Дивеев, Вадим Карпов, Марио Фернандес, Арнор Сигурдсон (58- Алан Дзагоев), Константин Кучаев (68- Илзат Ахметов), Кристиян Бистрович (81- Яка Бийол), Никола Влашич, Иван Обляков, Фьодор Чалов.


Яница подпали Мрежата по жартиери (СНИМКА) - Информационна агенция ПИК\nЯница подпали Мрежата по жартиери (СНИМКА)\nФолк певицата Яница все повече радва феновете на чалгата. Пайнерката се пусна по сутиен и жартиери, за радост на почитателите си.\nЯница изпрати старата година с "Главната" (ВИДЕО)\nВ последните часове на 2017 година в официалния канал...\nИзпълнителката на "Вземай задължително" подпали мъжете, публикувайки снимки по бельо, без да оставя много за въображението.\nНисичката русенка все повече разголва тялото си, а това определено й печели дивиденти сред феновете.\nЯница и АРТи заформиха нова фолк двойка, атакуват класациите с турбо хит\nМузикалните идоли Яница и АРТи се събраха за взривяващ...


Метод последен вход, първи изход | LIFO метод за инвентаризация\nКакво е LIFO?\nМетодът последен вход, първи изход (LIFO) се използва за поставяне на счетоводна стойност върху инвентара. Методът LIFO работи при предположението, че последният закупен елемент от инвентара е първият продаден. Представете си рафт в магазина, където чиновник добавя предмети отпред, а клиентите също вземат своите селекции отпред; останалите елементи от инвентара, които се намират по-далеч от предната част на рафта, рядко се избират и затова остават на рафта - това е сценарий на LIFO.\nПроблемът със сценария LIFO е, че той рядко се среща на практика. Ако дадена компания използва процеса, въплътен от LIFO, значителна част от инвентара й ще бъде много стара и вероятно остаряла. Независимо от това, дадена компания всъщност не трябва да изпита LIFO процеса, за да използва метода за изчисляване на оценката на своите запаси.\nЕфекти от счетоводното отчитане на инвентара LIFO\nПричината, поради която компаниите използват LIFO, е предположението, че цената на материалните запаси се увеличава с течение на времето, което е разумно предположение по време на надуване на цените. Ако трябва да използвате LIFO в такава ситуация, цената на най-наскоро придобития инвентар винаги ще бъде по-висока от цената на по-ранните покупки, така че крайният баланс на инвентара ще бъде оценен по по-ранни разходи, докато най-новите разходи се появяват в стойността на продадените стоки. Чрез пренасочване на висококачествени материални запаси към себестойността на продадените стоки, една компания може да намали отчетеното ниво на рентабилност и по този начин да отложи признаването на данъци върху дохода. Тъй като отлагането на данъка върху доходите е единственото оправдание за LIFO в повечето ситуации, то е забранено съгласно международните стандарти за финансова отчетност (въпреки че все още е разрешено в Съединените щати с одобрението на Службата за вътрешни приходи).\nПример за метода „Последно влизане, Първо излизане“\nКорпорация Милагро решава да използва метода LIFO за месец март. Следващата таблица показва различните транзакции за покупка на продукта на компанията Elite Roasters. Купеното количество на 1 март всъщност отразява началния баланс на инвентара.


Кандидат за депутат е сред задържаните за купуване на гласове - Последни новини от Бургас и региона E-burgas.com\nНеутрализирана е престъпна група за предлагане на имотни облаги. Целта е била склоняване да се упражни избирателно право в полза на определен кандидат, политическа партия или коалиция.\nСред задържаните има и кандидат за народен представител от партия, която не е преминала бариерата от 4% за влизане в парламента. Той вече е със свален имунитет и е в ареста.\nС акцията е било предотвратено общо над 800 000 лева да бъдат включени в изборната политика, заяви на брифинг в Съдебната палата говорителят на главния прокурор Сийка Милева.\n„Групата е използвала пълната палитра от схемите за изборна търговия. По делото са събрани голям обем от доказателства. Всички участници от групата са задържани, като присъдите им са потвърдени на две инстанции. За задържане на групата е съдействал свидетел, който е под защита“, заяви тя.\n„Бяха установени групи, които се занимаваха с различна престъпна дейност като лихварство, каналджийство, пране на пари, наркотрафик и наркоразпространение, които в навечерието на изборите търсеха различни начини и схеми, чрез предлагането на имотни облаги, да осигурят гласове в полза на определен кандидат, политическа партия или коалиция“, поясни Милева.\nПо думите ѝ участниците в групите оферирали за купуване на гласове различни политически сили.\nВ Софийска градска прокуратура се водят производства по 4 дела, образувани за престъпления против политическите права на гражданите, съобщи Илиана Кирилова - административен ръководител на СГП.\n„Говорим за пет лица, които са били кандидати за народни представители. Двама са задържани с прокурорско постановление до 72 часа. Един е с мярка подписка, а останалите са с мерки „задържане под стража“, потвърдени на втора инстанция“, уточни тя.\nГрупата е действала от 6 февруари до датата за провеждане на изборите - 4 април. Действала е на територията на цялата страна, а структурата ѝ е била пирамидална.\n„На върха на пирамидата стой организатор, който освен че е организирал групата е и ръководел нейните действия. Организаторът е собственик на 4 търговски дружества, с които стопанисва хотелски комплекс, метан станция и кабелна телевизия. Същият е поддържал непрекъсната връзка с неформален лидер на партия. Връзката се е поддържала чрез телефон, онлайн приложения и видеовръзка. Организаторът е свеждал получената информация и е разпореждал от лидера към участниците в групата. Комуникацията между самите участници в групата е ставала чрез т.нар. пряка връзка. Предварително били закупени и раздадени мобилни телефони и сим карти към тях“, съобщи говорителят на Софийска градска прокуратура прокурор Антоанета Панчева.\nСъбрани са безспорни доказателства за конспиративната дейност. Доказателствата сочат за такива срещи на територията на София, Пловдив, Карлово, Петрич и други градове в страната.\nУчастниците са три лица. Единият е с имунитет към момента на извършване на деянието, кандидат за народен представител. Другото лице е бивш кандидат за евродепутат, бивш зам.-кмет на община в България и настоящ общински съветник в същата. Третият е лице със силно влияние в определени квартали с преобладаващо ромско население, обобщи още прокурор Панчева.\n„Финансирането на групата се е осъществявало от лице, което към настоящия момент пребивава на територията на страна извън Европейския съюз. Събрани са доказателства, че финансирането е следвало да бъде осъществявано по следната схема; паричните средства от територията на тази страна е следвало да бъдат изпращани на територията на Р Турция , оттам тези финансови средства е следвало да бъдат транспортирани до територията на България чрез т.нар. мулета. Получавайки парите, организаторът на групата е следвало да разпределя същите до всички участници. Те от своя страна е следвало да раздават тези парични средства на лица, които е трябвало да набират лица, гласоподаватели, или конкретно на лица, които са обещали да гласуват за тази политическа партия“, обясни още детайли от схемата прокурор Антоанета Панчева.\n„В някои населени места сумата за купуване на глас е била на цена 80 лева, а на други – 35“, посочи Сийка Милева относно схемата за купуване на гласове: „На всеки застъпник се заплащало по 100 лева, а той трябвало да заведе до урните поне трима гласоподаватели“.\nМВР работи по 100 случая за купуване на гласове До 6 години затвор грозят Цветелин Георгиев заради купване на гласове в Маринка 612 са образуваните досъдебни производства за търговия с вот до деня за размисъл Бургаска област сред най-разследваните от МВР за търговията с вот Млади бургазлийки отново клиентки на прокуратурата заради наркотици Бургаски криминоген подлуди бившата си и семейството й Задържаха четирима бургаски рецидивисти, стари познайници на полицията Апелативния съд остави в ареста двамата бивши полицаи и граничаря с канабисовата оранжерия Прокуратурата иска постоянен арест за нападателите на Слави Ангелов Битият журналист Слави Ангелов: Поръчителите ми живеят в 90-те\nкупуване на гласове задържани


„Веднъж ослепи ме и падна край мене гореща звезда…“\nПубликувано 11/09/2018 Иван Иванов\nСнощи изгледах две неща – „Фермата“ и „Шоуто на Слави“. С трето око следях пък кой ще иде да се излага в Брадъра.\nТретото ми око констатира с огромна мъка, че Ваня Костова се е превърнала в тъжна и леко мръднала буца тесто, а ми се искаше да я запомня с „Веднъж ослепи ме и падна край мене гореща звезда…“ Е, не било писано.\nВ тази връзка си позволявам да отбележа, че май обикновените хора, даже бедните хора, живеят с достойнство, което на известните и богатите им липсва, уви.\nНо, да си дойдем на думата. Обичам да гледам „Фермата“. Убийте ме, запалете факли и ме подгонете с вили из полето, дорде се скрия в стария замък и започна да крещя нечленоразделно отгоре като Чудовището на Франкенщайн, обаче ми харесва да го гледам това нещо. Макар че, докато сезонът мине, се заричам с хиляда люти клетви, че повече никогаш не ще погледна таз скверна простотия. Но във „Фермата“ има нещо, някакво рационално зърно, има поглед към хората от различни ъгли и на мен това определено ми допада.\n„Шоуто на Слави“ пък роди в ума ми думите:\n– Скъпи опечалени, събрали сме се днес, в този скръбен миг, да изпратим в последния му път едно предаване, което…\nОпечалените подсмърчат, попът крачи, с овесен на каиш на врата му касов апарат и дрънка с менчето, сценаристите ридаят и се прегръщат, а Слави седи отстрани, ухилен до уши и вика „Наздраве!“, защото погрешно си мисли, че е на рожден ден.\nА във „Фермата“ българите, които живеят в чужбина, са в оправдателен режим. На тях им е мъчно и болно, че ги наричат „емигранти“, сякаш това е грозен етикет, нещо като еврейската звезда, нарисувана на вратите и закачена на реверите. Много често те започват изреченията си с думите: „Аз може да живея извън България, обаче…“\nБъдете спокойни, хора. Никой нормален човек няма да ви обвини в нищо. А кръчмарските патриотари не могат да ви бъдат коректив. Не ви стига душевната мъка, че сте далеч от Родината, ами и трябва да се оправдавате, че сте избрали своя път. Кои сме ние, че да ви съдим?\nХаресва ми, че в този сезон се повдига този тежък въпрос за избора – къде да живееш, под нашето ли небе или под чуждото; сладка българска реч ли да се лее в ушите ти или чужда – и на сърцето, и на езика ти. Изборът да си тръгнеш е драматичен, поне според мен, макар че много примитиви не биха го окачествили така. Но все пак, да говорим за хора с достатъчно интелект и душевност, а не за хора-амеби.\nПорутените къщи в предаването са наистина малко клиширан вече, но правдив израз на дереджето ни в момента. Ние се рутим и външно, и вътрешно. Основното, което се надявам да постигнем всички, е да спрем да се самообвиняваме, че сме това, което сме. Бог ни е създал такива, двойната ни спирала се върти така и се заплита по уникалния начин, който ражда българите. Да се срамуваме от себе си е глупост и е грехота.\nА пък в това време в Брадъра Норчето я разкарват като циганска мечка, само халка на носа ѝ липсва. Прилича ми страшно на ония същества по панаирите: „Елате и вижте само срещу два лева жената с брада!“ Горкото!\nбедниБиг БрадърбогатиемигрантиФерматашоуто на Слави\n⟵Господин прокурор, имах следните съображения за това, иначе да – предумишлено убийство…\nНебесните пасбища ТВ⟶


Родителите ми ме карат да завърша, а от магистратурата смисъл няма - Spodeli.net\nРодителите ми ме карат да завърша, а от магистратурата смисъл няма\nпреди: 7 години, 3 месеца, прочетена 2145 пъти\nЗавършил съм Немска филология и работя като учител и отделно водя курсове в един център. Преди година записах магистратура лингвистика и превод, но като започнах работа нещата станаха трудни и пропуснах доста изпити, защото нямах свободно време да се явявам на тях. Родителите ми са като коне с капаци и не им пука имам ли нямам ли работа, само ми повтарят да завърша. Да съм имал "пълно образование". Дори преподавателите ни казват, че сме си дали парите на вятъра и от тази магистратура няма смисъл. Нашите изобщо не са съвременни хора и си нямат на представа какъв е света, нямат допир с него, но си знаят тяхното. Изобщо не им пука, че си имам приятелка, че имам семейство, само ми повтарят с цената на всичко да завърша, защото били дали на времето 1000 лв. за магистратурата ми. Казвам им, че ще им върна парите, те не искат, искали да завърша. Е, добре, чухме ги. Ама ми писна някой да ми казва какво да правя. Със или без магистратура, на никой не му пука!\nДайте съвет, да продължавам ли да ги игнорирам или според вас са прави?\n1. Вземи от някъде пари - изсипи им ги тези 1000 лв. и им кажи, че много ги уважаваш и обичаш, че като се разболеят и остареят ще се грижиш за тях, но ДО ТУК. КРАЙ С ТЯХНАТА НАМЕСА В ЖИВОТА ТИ!\nРаботи си ти и по-късно можеш да запишеш някаква магистратура, ако искаш, но нека да е в специалност, различна от филологии и езици някакви. Само тогава има смисъл - например при теб някаква икономика да кажем. Може и изобщо без магистратура - мене ако питаш няма смисъл пък особено такава!\n2. Автор: Номер 1, това което мога да го направя със магистратура - мога да го направя и без нея. Реално и без магистратура мога да стана учител, преводая и какво ли още не, нито пък заплатата ми ще е по - висока защото имам магистратура. Нашите са като коне с капаци и постоянно ме заплашват, че ще си прекъснат отношенията с мен, ако не завърша. Досадно е, аз се чудя как да изкарам пари, да съм самостоятелен, а те ме занимават с глупости. Нали целта на всичкото образование беше да си намеря работа - е, намерих си... за какво ми е тази магистратура?\n3. Именно, Авторе - вашите действително нищо не разбират. По-добре в последствие вземи изпити и тем подобни за заклет преводач, защото такива КАЧЕСТВЕНИ на немски липсват, заплащането е много добро. Наскоро платих на една такава СРЕДНИСТКА 250 лв. за 2 часа „труд“ и си превеждах сама -(, а тя само викаше - да, точно така (ха-ха) и се подписа накрая - касова бележка чакай на кукОв ден. Като учител 1-2 сладки превода на седмица ще си щракаш, пусни и курсове и зарибявай глупавия народ -)), който ще иска да се юрне по ГерманияТА, um Spargel zu pfl?cken! -)))\nМани ги вашите - ако са готови заради такава глупост да си прекъснат отношенията с теб, не ти трябват. Ще реват, ще реват и ще им мине ...всяко чудо за 3 дни - най-добре обаче протаквай... утре, другиден ще завършиш бла-бла-БАЛА БАЛА СТО ЧОВАЛА. Така прави братовчед ми и завършва от 10 г. право -)\nКато учител урочета ще можеш да изкарваш сладки-сладки парички. Направи си ти именце и само гледай. Моят учител навремето изкарваше 2 учителски заплатки отгоре. В call center-овете в София предлагат 2 бона заплата. Питай и там, ако не ти се бачка учителска работа, макар че аз на твое място бих си останала учителка - хем имаш свободно време, хем нямаш стресове, хем с млади хора имаш контакт, хем имаш частни урочета (сладки-сладки) и си уважавана личност - а и осигуряват добре и заплатите си растат - бавно, но сигурно. Майка ми беше учителка и по-цунката работа няма.\n4. Много съм далече от твоята професия, но мисля, че е добре да си завършиш магистратурата. Утре ще кандидатстваш на работа и само за това, че ти имаш тази степен ще бъдеш избран. Не знам, може и да греша, но ако съм на твое място ще направя всичко възможно по силите си, за да завърша.\n5. „Утре ще кандидатстваш на работа и само за това, че ти имаш тази степен ще бъдеш избран. “ Пълна глупост! Кой ти иска степени, момеее - иска се знания и умения висше образование, СТАЖ, ИМЕ, каквито не можеш да сториш с 10 магистратури по лингвистика.\nПак казвам - по-добре после някаква магистратура, ако толкова има зор за такава, но в друга специалност, ако реши да се преквалифицира авторчето. Родителите пасат трева. Цял живот са си работили едно нещо (държавничко) и хал-хабер си нямат от съвременните условия и нужди\n6. Автор: В момента имам хубава работа, и то не заради дипломата, а заради уменията. Бях на 3 часово интервю, където ме тестваха много пъти. После работих 1 седмица без пари за да ме преценят и накрая ми дадоха договор. Там разбрах много неща - че на никого не му пука дали имав образование и какво. Ако някъде се изисква, това опира само до степен бакалавър!\n7. Изобщо не са прави! Имам чувството, че по отношение на висшето и магистратурата, всички мозъци на родителите ни са ги изливали в еднакъв калъп! И аз съм пробвала да обясня, че полза няма... излизат със същите доводи. Безпочвени и нелогични, нямащи връзка с реалността. Родителите на нашето време са свикнали, учени са и държат да влизат в прави линии, държат да се подчиняват без да мислят, държат и ние да го правим дори да е безсмислено и напразно! Понякога ми става толкова тъжно, че тези хора просто НЕ МОГАТ ДА ВИДЯТ, дори и да са с отворени очи....\nГледай си живота! Ти го живееш! Ти поемаш отговорността за него, а както виждам добре си я поел засега. Тогава следвай себе си, не безполезни съвети, било и от родители!\n8. Автор: Вече ми идва в повече да се държат с мен като с дете и да ми казват какво да правя. Ходя на работа, издържам се сам, гледам си дома, а нямам време за нищо. Трудно ми е да завърша, а и не виждам смисъл в това. Майка ми казва :"Хартийка си е, нека си я имаш" - ама струва ли си? С баща ми само си работят и си почиват, купуват си разни неща и не им пука за нищо, а аз ако искам да се захвана с някакво хоби ми казват да си седна на гъза и да уча вместо да мисля глупости. С жена ми мислим и за бебе, а тя майка ми: "Никакво бебе, още не си си взел образованието" - ама как - имам висше? И то ли за какво ми беше, ама хайде, поне за работа ми помогна, ама нищо повече...\n9. Авторе, тяхното е "налагане". Наистина, върни им парите и им заяви, че си голям мъж, и ако искаш ще завършиш, ако искаш не. След време завърши една магистратура (дори друга, аз в момента карам втора, сама с дете, не е толкова трудно) и им покажи, че ако искаш да завършиш, ще езаради самия теб - Животът си е твой! дано скоро имате бебче, щом изкарваш пари и се обичате с жена ти, всичко ще е наред, Нкой по-горе го бешеказал - ако заради такова нещо ще си прекъсват отношенията с детето си, значи не са особено "добри" родители (съжалявам за казаното, но е така). Пък и ще се сърдят, ще се сърдят и ще им мине. НО ни импозволявай да командорят живота ти! Ти си самостоятелен човек, поддадеш ли се ще изгубиш уважението на жена си и ще минеш в графата "мамино синче"\n10. Не искам да заемам ничия страна, просто не одобрявам самия факт, че си започнал нещо и не си го довършил. Мисля, че за това ти мелят на главата, не толкова за парите, които са ти дали.\n11. От позицията на работодател:\nНямаш висше образование. Ти имаш степен "бакалавър" и не ти е стигнала амбицията, не ти е стигнало желанието или просто си мързелив. Оправданията с родителските искания не ме вълнуват.\nОт позицията на баща:\nАко не ти трябва образование, защо си изхабил годините. Може да си отличен миньор, техекиджия, убиец и без да си бакалавър.\nОт позицията на приятел:\nМисли преди да започнеш нещо но го докарвай докрай.\n12. Да не би да си записал тази магистратура в шу? Ако си я записал там напълно те разбирам.... там магистратурите са направени за пари... няма смисъл от тях. общо взето плащаш, за да те изпитват и да ти казват, че за нищо не ставаш. Дори и за да се явиш на държавен или дипломна пак плащаш луди пари и те късат... Завършила съм бакалавър филология в СУ - не бях кой знае от колко добрите студенти там, НО СУ наистина ме научи на много и в момента ползвам този рядък език и осъзнавам какво ми е дал университета... а в ШУ е едно мъчение и даване на пари. За съжаление го разбрах чак като се записах и вече бях взела повечето изпити и просто няма как, трябва да завърша. Плащам 600 лева за да пиша дипломна работа, не мога да спя, направо съм като изцедена и притеснена, че въпреки ферманите, които написах може и да не ме допуснат до защита, защото нали все пак трябва да те скъсат и да ти вземат пак парите... С други думи = да няма смисъл от магистратура. Пак можеш да си намериш работа и въз основа на тази работа ако ти трябва да запишеш дадена магистратура, но ей така да учиш само няма смисъл. Това е моето мнение.\n13. Немска филология това е добър избор.


Ривалдо: "Меси ще остане в Барса още 5 години"\nНачало — Новини — Испания — Ривалдо: “Меси ще остане в Барса още 5 години”\nБившата бразилска звезда на Барселона Ривалдо прогнозира, че Лео Меси ще подпише нов контракт с тима от “Камп Ноу” след президентските избори през март и очакваното отстраняване на Хосеп Мария Бартомеу.\nНастоящият договор на аржентинеца изтича идното лято, но Ривалдо смята, че идолът на каталунските фенове все още е далеч от последния си мач за отбора.\n“Меси каза, че ще остане в Барселона до края на договора си, но аз няма да се изненадам, ако той преподпише и остане по-дълго време,” коментира Ривалдо, който игра за Барса между 1997 и 2002 година и спечели две шампионски титли в Ла Лига.\n“Той разкритикува настоящия президент Бартомеу и ако бъде избран нов през март, навярно Меси ще реши да остане. Меси има своя живот в града и семейството му се наслаждава на живота там, а феновете го обичат.\n“Това са причините да остане и навярно с един нов президент, който разбира нуждите на Меси, той ще бъде убеден да остане и да подпише нов договор.\n“Лео обича Барселона и в наши дни играчите са достатъчно добре подготвени физически, за да продължат кариерите си на високо ниво. Виждам Меси в Барса до 38 години.”


Europcar Кругер Мпумаланга, Летище [MQP] кола под наем | 14CARS.com\nКоли под наем EUROPCAR на Кругер Мпумаланга, Летище [MQP]\nEuropcar винаги предоставя някои безплатни опции на летище Кругер Мпумаланга, Летище: неограничен километраж, GPS, допълнителен шофьор и т.н.\nУ дома / Южна Африка / Кругер Мпумаланга, Летище ( [MQP]), Южна Африка / Europcar\nКоли под наем EUROPCAR налични на Кругер Мпумаланга, Летище [MQP]\nНе се колебайте да разгледате наличните страхотни сделки за коли под наем на EUROPCAR на Кругер Мпумаланга, Летище. Вижте тези оферти на летище Arport_Code, за да изберете най-предпочитаната сред наличните към момента.\n$68.55 на ден\nИнформация за EUROPCAR на Кругер Мпумаланга, Летище\nВ таблицата по-долу можете да намерите информацията на EUROPCAR за място на вземане, адрес на връщане, телефонен номер, работно време, политика за гориво, вид на вземане и бонуси, които EUROPCAR предоставя на Кругер Мпумаланга, Летище [MQP].\nКато алтернатива на EUROPCAR има други налични местни и международни агенции за коли под наем, които оперират на Кругер Мпумаланга, Летище [MQP]. Уверете се, че сте проверили всякакви специални оферти, отстъпки или дори купони от тези надеждни по цял свят доставчици на коли и изберете най-добрата опция за Вас.\nЗа да откриете най-добрата сделка за BIDVEST кола под наем на Кругер Мпумаланга, Летище [MQP], разгледайте SUV-тата от EUROPCAR5. Този доставчик предлага най-голямата колекция от SUV коли на Кругер Мпумаланга, Летище.\nEUROPCAR Кругер Мпумаланга, Летище Преглед на парк коли под наем\nEUROPCAR на Кругер Мпумаланга, Летище MQP предоставя огромно разнообразие от коло от различни класи коли под наем: Suv , Mini , Economy , Compact , Van , Standard , Fullsize , Luxury , 7-seater ,\nАко сте решили да наемете Икономична кола за EUROPCAR Кругер Мпумаланга, Летище, подгответе се да вземете Ford Fiesta, и Chevrolet Sonic или да вземете подобрение на клас коли.\nКогато резервирате Стандартен клас коли с „или сходни“ знак от EUROPCAR Кругер Мпумаланга, Летище, можете да вземете Toyota Corolla Quest, и Audi A4 .\nEUROPCAR клас коли под наем в пълен размер на Кругер Мпумаланга, Летище включва следните модели на коли под наем: и BMW 3 Series .\nКогато резервирате кола от SUV клас коли под наем от EUROPCAR Кругер Мпумаланга, Летище, ще получите една от следните коли: Hyundai Tucson, Nissan Qashqai, и Land Rover Discovery .\nПремиум клас коли под наем, осигурен от EUROPCAR Кругер Мпумаланга, Летище се състои от следните модели коли: и Mercedes CLA .\nВ случай, че пътувате с група хора и имате нужда от автомобил със 7 седалки от EUROPCAR Кругер Мпумаланга, Летище, можете да наемете и Hyundai H1 .\nИзберете своята кола от EUROPCAR Кругер Мпумаланга, Летище според Вашата цел\nАко се опитвате да намерите кола от EUROPCAR на Кругер Мпумаланга, Летище за пътуване с любимия си, трябва да разгледате различни автомобили на Мини, Икономичен, Кабриолет или дори Луксозен клас коли под наем.\nЗа бизнес пътувания на Кругер Мпумаланга, Летище, най-подходящите автомобили от EUROPCAR са в пълен размер, Луксозен и Екзотичен клас коли под наем.\nМоже да намерите подходяща кола и от EUROPCAR на Кругер Мпумаланга, Летище за специалните си поводи като сватби, рождени дни и други видове празници. Ако Ви е нужна кола за някакъв вид парти, обмислете Луксозен и Екзотичен клас коли под наем от EUROPCAR на Кругер Мпумаланга, Летище.\nЗа млади шофьори EUROPCAR също има някои възможности за коли под наем. Седнете и забележете Мини, Икономичен и Кабриолет клас коли под наем от EUROPCAR на Кругер Мпумаланга, Летище.\nЧесто задавани въпроси - EUROPCAR рент а кар на Кругер Мпумаланга, Летище\nКак да наема кола от EUROPCAR на Кругер Мпумаланга, Летище?\nКои са най-евтините коли под наем от EUROPCAR на летище MQP?\nНай-евтината кола от EUROPCAR на Кругер Мпумаланга, Летище е Hyundai Tucson. Съответната настояща цена е $68.55 на ден.\nМога ли да платя за своята резервация на рент-а-кар при EUROPCAR с дебитна карта на Кругер Мпумаланга, Летище?\nEUROPCAR осигурява ли опция за детска седалка за кола на Кругер Мпумаланга, Летище [MQP]?


Линейни сифони от бяло стъкло Inox Style - Форма Баня\nНачало » Линейни сифони от бяло стъкло Inox Style\nInox Style Модел: Inox Style White Glass\nПодови линейни сифони от бяло стъкло Inox Style от магазин Форма Баня.\nБял цвят на стъклото\nЛинеен сифон с фланец и крака 485/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteGF/485. Материал: Неръжд..\nЦЕНА с ДДС:257.75 лв.\nЛинеен сифон с фланец и крака 585/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteGF/585. Материал: Неръжд..\nЦЕНА с ДДС:265.75 лв.\nЛинеен сифон с фланец и крака 685/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteGF/685. Материал: Неръжд..\nЦЕНА с ДДС:280.75 лв.\nЛинеен сифон с фланец и крака 785/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteGF/785. Материал: Неръжд..\nЦЕНА с ДДС:297.75 лв.\nЛинеен сифон с фланец и крака 885/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteGF/885. Материал: Неръжд..\n355.08 лв. 307.75 лв.\nЦЕНА с ДДС:307.75 лв.\nЛинеен сифон с фланец и крака 985/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteGF/985. Материал: Неръжд..\nЦЕНА с ДДС:342.75 лв.\nЛинеен сифон с фланец и крака 1085/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteGF/1085. Материал: Неръж..\n424.20 лв. 370.75 лв.\nЛинеен сифон с фланец и крака 1185/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteGF/1185. Материал: Неръж..\nЦЕНА с ДДС:390.75 лв.\nЛинеен сифон за стена с вертикален фланец и крачета 485/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style за монтаж до стена. Материал: Неръждаема ..\nЦЕНА с ДДС:270.75 лв.\nЛинеен сифон за стена с вертикален фланец и крачета 585/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛинеен сифон за стена с вертикален фланец и крачета 685/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛинеен сифон за стена с вертикален фланец и крачета 785/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛинеен сифон за стена с вертикален фланец и крачета 885/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛинеен сифон за стена с вертикален фланец и крачета 985/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЦЕНА с ДДС:355.75 лв.\nЛинеен сифон за стена с вертикален фланец и крачета 1085/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЦЕНА с ДДС:383.75 лв.\nЛинеен сифон за стена с вертикален фланец и крачета 1185/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЦЕНА с ДДС:403.75 лв.\nЛинеен сифон 485/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteG/485. Материал: Неръжда..\nЦЕНА с ДДС:216.75 лв.\nЛинеен сифон 585/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteG/585. Материал: Неръжда..\nЦЕНА с ДДС:226.75 лв.\nЛинеен сифон 685/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteG/685. Материал: Неръжда..\nЦЕНА с ДДС:239.75 лв.\nЛинеен сифон 785/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteG/785. Материал: Неръжда..\n276.97 лв. 249.75 лв.\nЦЕНА с ДДС:249.75 лв.\nЛинеен сифон 885/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteG/885. Материал: Неръжда..\n287.80 лв. 265.75 лв.\nЛинеен сифон 985/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteG/985. Материал: Неръжда..\n326.30 лв. 299.75 лв.\nЛинеен сифон 1085/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteG/1085. Материал: Неръжд..\n349.00 лв. 316.75 лв.\nЦЕНА с ДДС:316.75 лв.\nЛинеен сифон 1185/80/80мм Inox Style Бяло стъкло\nЛуксозен линеен сифон от бяло стъкло Inox Style модел InoxS/WhiteG/1185. Материал: Неръжд..\n371.70 лв. 336.75 лв.\nЦЕНА с ДДС:336.75 лв.


Шефът на БЛС д-р Иван Маджаров след разпускането на Щаба: Спешно трябва да се отърсим от говоренето, че вирус няма - Информационна агенция ПИК\nОбстановката в Европа и у нас не показва край на пандемията. Не знам как и защо е взето това решение, но бързо трябва да има нова структура за управление на коронакризата. Това заяви пред БНТ председателят на Българския лекарски съюз д-р Иван Маджаров след разформироването на Националният оперативен щаб.\n"Брифингите не са основното нещо, с което се занимава съставът на Щаба. Всъщност се върши много работа и тя трябва да се поеме от някого", каза още той.\n"Нуждаем се от Оперативен Щаб - необходимо е да се управлява кризата", категоричен е д-р Маджаров.\nШефът на БЛС обясни, че НОЩ е бил обединителен център на много специалисти, включително и на математиците, които изготвят моделите и прогнозите за развитие на епидемията.\nД-р Маджаров за избора на ваксини: Това не е хипермаркет\nНОЩ отменя редовния си брифинг заради първото заседание на новия парламент\n“В Щаба влизат представители на лекарите, включително и от извънболничната помощ, както и на самите болници. НОЩ позволява да има една обща картина“, разкри експертът.\n"Спешно трябва да се отърсим от говоренето, че епидемия и вирус няма - става въпрос за човешки животи", допълни шефът на БЛС.


Порно секс s jeni кучета и котки\nВ случай, че коментарът Ви съдържа нецензурни квалификации и лични нападки или обиди на расова, сексуална, етническа или верска основа, той ще бъде изтрит от модератора на сайта. Не е сигурно дали двойката консумира връзката си платонически или не, ала се оказва, че вече можете да се обвържете с червения хелер в домашния аквариум, както и с всяко друго животно.\nДоминик Лисберел е от Холандия и смело се възползва от компанията на животното.\nСамата тя предполага, че животът й ще се промени драстично, но все още страда от факта, че е изгубила котката си. Жена е решила да се омъжи повторно, но този път е избрала кучето си, след като предишният съпруг котка е починал на годишна възраст, след като имал проблеми с бъбреците.\nТъжната статистика показва, че най-често изборът пада върху алигаторите, ама животът винаги е бил труден, за да се оплакваме!\nДоминик Лисберел е от Холандия и смело се възползва от компанията на животното. Самата тя предполага, че животът й ще се промени драстично, но все още страда от факта, че е изгубила котката си. В случай, че коментарът Ви съдържа нецензурни квалификации и лични нападки или обиди на расова, сексуална, етническа или верска основа, той ще бъде изтрит от модератора на сайта.\nТъжната статистика показва, че най-често изборът пада върху алигаторите, ама животът винаги е бил труден, за да се оплакваме! Няколко хиляди души посещават сайта всеки ден, а някои дори споделят собствените си истории и бракосъчетанията с животно.\nГордеем се с Левски и чушкопека, ма никой не си татуира чушкопек! Сър Пичук 22 юли Тъжната статистика показва, че най-често изборът пада върху алигаторите, ама животът винаги е бил труден, за да се оплакваме! Жена е решила да се омъжи повторно, но този път е избрала кучето си, след като предишният съпруг котка е починал на годишна възраст, след като имал проблеми с бъбреците.\nГордеем се с Левски и чушкопека, ма никой не си татуира чушкопек! Жена е решила да се омъжи повторно, но този път е избрала кучето си, след като предишният съпруг котка е починал на годишна възраст, след като имал проблеми с бъбреците.\nСамата тя предполага, че животът й ще се промени драстично, но все още страда от факта, че е изгубила котката си. Церемонията ще бъде представена на личния сайт на жената, който носи интригуващото име Marryyourpet. Сър Пичук 22 юли\nСър Пичук 22 юли Няколко хиляди души посещават сайта всеки ден, а някои дори споделят собствените си истории и бракосъчетанията с животно. Най-четени Серийният убиец, който превръщал жертвите си в кайма Порно актриса съди компания заради кръвосмешение Жена съблазни таксиметров шофьор с гърдите си 9 от 10 служителя са правили секс на работното място.\nТъжната статистика показва, че най-често изборът пада върху алигаторите, ама животът винаги е бил труден, за да се оплакваме! Сър Пичук 22 юли Гордеем се с Левски и чушкопека, ма никой не си татуира чушкопек!\nЦеремонията ще бъде представена на личния сайт на жената, който носи интригуващото име Marryyourpet. Няколко хиляди души посещават сайта всеки ден, а някои дори споделят собствените си истории и бракосъчетанията с животно. Тъжната статистика показва, че най-често изборът пада върху алигаторите, ама животът винаги е бил труден, за да се оплакваме!\nВ случай, че коментарът Ви съдържа нецензурни квалификации и лични нападки или обиди на расова, сексуална, етническа или верска основа, той ще бъде изтрит от модератора на сайта. Тъжната статистика показва, че най-често изборът пада върху алигаторите, ама животът винаги е бил труден, за да се оплакваме!\nСър Пичук 22 юли Няколко хиляди души посещават сайта всеки ден, а някои дори споделят собствените си истории и бракосъчетанията с животно. Не е сигурно дали двойката консумира връзката си платонически или не, ала се оказва, че вече можете да се обвържете с червения хелер в домашния аквариум, както и с всяко друго животно.\nТъжната статистика показва, че най-често изборът пада върху алигаторите, ама животът винаги е бил труден, за да се оплакваме! Сър Пичук 22 юли Не е сигурно дали двойката консумира връзката си платонически или не, ала се оказва, че вече можете да се обвържете с червения хелер в домашния аквариум, както и с всяко друго животно.\nЖена е решила да се омъжи повторно, но този път е избрала кучето си, след като предишният съпруг котка е починал на годишна възраст, след като имал проблеми с бъбреците. В случай, че коментарът Ви съдържа нецензурни квалификации и лични нападки или обиди на расова, сексуална, етническа или верска основа, той ще бъде изтрит от модератора на сайта.\nГордеем се с Левски и чушкопека, ма никой не си татуира чушкопек! В случай, че коментарът Ви съдържа нецензурни квалификации и лични нападки или обиди на расова, сексуална, етническа или верска основа, той ще бъде изтрит от модератора на сайта. Тъжната статистика показва, че най-често изборът пада върху алигаторите, ама животът винаги е бил труден, за да се оплакваме!\nНай-четени Серийният убиец, който превръщал жертвите си в кайма Порно актриса съди компания заради кръвосмешение Жена съблазни таксиметров шофьор с гърдите си 9 от 10 служителя са правили секс на работното място.\nСър Пичук 22 юли Жена е решила да се омъжи повторно, но този път е избрала кучето си, след като предишният съпруг котка е починал на годишна възраст, след като имал проблеми с бъбреците. Няколко хиляди души посещават сайта всеки ден, а някои дори споделят собствените си истории и бракосъчетанията с животно.\nСамата тя предполага, че животът й ще се промени драстично, но все още страда от факта, че е изгубила котката си. Гордеем се с Левски и чушкопека, ма никой не си татуира чушкопек! Тъжната статистика показва, че най-често изборът пада върху алигаторите, ама животът винаги е бил труден, за да се оплакваме!\nРусское порно пьяная девка пизде не хозяйка\nКатегория порно актрисы по странам


Фтикас: Най-лошият сценарий за Гърция е да изпадне в изолация | Bloombergtv.bg\nФтикас: Най-лошият сценарий за Гърция е да изпадне в изолация\n8 февруари 2016 | 23:44\nВ момента гръцкото правителство е изправено пред два сериозни проблема - вътрешният проблем е гласуването на новия проектозакон за социалноосигурителната система, срещу който в момента се стачкува и външен – бежанският проблем и заплахата от изпадане на Гърция от Шенген. Това коментира адвокат Йоргос Фтикас в предаването „Светът е бизнес“ на Bloomberg TV Bulgaria.\nПо думите на Фтикас, въпросът, дали ще има нови избори след стачката, „остава отворен“, като „следващият месец е много важен“:\n„В крайна сметка в Гърция може да имаме правителство с участието на повече партии, коалиционно. Би било по-добре за страната да продължи с по-широка коалиция, а не да се отиде на избори. По-добре е да избегнем изборите“.\nИмаме и проблем с бежанците, каза още Фтикас. „Това е външният проблем и той се влошава изключително много с всеки изминал ден . Имаме инциденти с бежанци, които се давят в Егейско море, и от гръцка, и от турска страна“.\n„Гърция има ангажимент за изграждане на т.нар. горещи точки до 15 февруари“, каза адвокатът, като уточни, че по този въпрос също има много протести в Гърция.\n„Хората искат политиците да затворят границите, но не искат и бежанците да останат в кварталите им. Ние сме се насочили към това решение, но има и заплахи от ЕС, че ако Гърция не изпълни задълженията си, може да напусне Шенгенското пространство. Страните във Вишеградската четворка имат идея да приложат и да създадат друга европейска граница, като използват северната граница на България и Македония. Гърция може да излезе в изолация и това е най-лошото, което може да се случи на гръцкото общество. Все пак съм оптимист, че гръцкото правителство е направи всичко необходимо, за да останем в Шенгенското пространство“.