Сучасний стиль хай-тек, мінімалізм в інтер'єрі\nСучасний стиль хай-тек – мінімалізм в інтер’єрі\nКвартира з використанням високих технологій вимагає особливого підходу до вибору аксесуарів і доповнень. Які ж аксесуари в стилі хай-тек можна використовувати в інтер’єрах? Ось деякі пропозиції по прикрасам і аксесуарам, які допоможуть оживити і принести трохи фарб в сучасний інтер’єр в стилі мінімалізм.\nМінімалістський, сучасний і дуже вражаючий в останні роки, стиль хай-тек є одним з найпопулярніших інтер’єрів. Цей дизайн характеризується простотою і функціональністю і деяким аскетизмом.\nТим часом, це дуже раціональний мінімалізм в інтер’єрі, тут кожен квадратний метр простору добре продуманий до найменших деталей. Прикраси та аксесуари дуже стримані. Просторий клімат в приміщенні підкреслюється високотехнологічними шорсткими стінами з сучасних матеріалів.\nЯкі аксесуари вибрати для інтер’єру в стилі хай-тек і мінімалізм?\nЩо варто пам’ятати при організації простору в мінімалістичному і високотехнологічному будинку? Ось короткий посібник, де ви знайдете найважливішу інформацію, яка може бути корисна при плануванні квартири.\nЯк ми вже згадували у вступі, хай-тек дуже мінімалістський. Він ідеально підходить для нового будівництва. Традиційно, дизайн фокусується на видимості функціональних елементів житла (наприклад, труб, електричних систем і голих стін). Технологія в таких просторах відігравати провідну роль – як в утиліти, так і в декоративному аспекті планування простору. Гордістю в квартирах хай-тек може бути, наприклад, великий плазмовий телевізор, що кріпиться на кронштейні до стіни з бетону, предмети і обладнання з металу, і навіть кондиціонер в оригінальному ультрасучасному дизайні.\nЯкі кольори і матеріали можуть бути використані?\nКласика і мінімалізм в інтер’єрі воліють основні кольори – білий і чорний. Прикраси можуть також містити різні відтінки сірого і металу. Більшість матеріалів, які використовуються в сучасному дизайні, включають в себе алюміній, скло і хром.\nВисокотехнологічне сучасне освітлення в стилі хай-тек\nОсвітлення також грає важливу роль, навіть галогенові лампочки, встановлені на стіні, можуть бути декоративним елементом. Відмінне рішення полягає у використанні точкового освітлення, яке висвітлює різні частини квартири. Традиційний основне світло (на стелі) тут використовується набагато менше.\nОсвітлення є цікавим доповненням і прикрасою. На додаток до спрямованим світильників можна поставити на стіл лампи, зроблені з гладкого металу.\nІдеально підходить неонове світло (наприклад, в кухні-вітальні або у ванній кімнаті).\nПрикраси в стилі хай-тек\nПравило одне – прикраси повинні служити утилітарної функції і адаптуватися до кольору кімнати. Ключове слово тут – мінімалізм. На кону самі експериментальні рішення.\nПрикрасами можуть бути:\nчасто використовуються геометричні форми (наприклад, діаманти, куби або прямі лінії),\nметалеві вази і свічники,\nфрески і графіка – ми можемо прикрасити їм одну зі стін,\nкартини, звичайно, повинні бути витримані в загальному стилі, наприклад, повинні містити сюжети нових технологій або сучасний мегаполіс.\nДекорації всередині кімнати обов’язково повинні відповідати естетиці в цілому.\nШтори в інтер’єрі мінімалізм\nДля таких інтер’єрів характерні мінімальні декорації на вікні. Штори, як правило, відсутні і їх замінюють жалюзі або ролети. Якщо ви все ж прихильник штор, то для таких приміщень підійдуть металеві або білі відтінки. Особливо екстравагантно виглядатимуть чорні штори, при цьому краще вибирати однотонні тканини.\nКращі інтер’єри в стилі мінімалізм хай-тек\nБезумовно, такий дизайн не може залишити байдужим нікого, хоча він може подобатися чи ні в залежності від смаку і переваг. Але він завжди справляє враження. Це антипод класики, тут немає нічого зайвого і нефункціонального, кожна деталь має застосування. Він відмінно підходить для сучасних квартир з просторою плануванням, з великими, що дають багато природного світла вікнами. Саме в таких умовах можна максимально розкрити всі переваги цього чудового сучасного стилю.\nСучасний інтер'єр в стилі мінімалізм\nІнтер'єр залу - сучасний стиль, дизайн сучасного…\nДизайн будинку в стилі мінімалізм\nКрасиві інтер'єри квартир в сучасному стилі\nКвартира в стилі хай тек


Оксана Хвиля: Первісна справедливість і сучасна економіка | site.ua\nПервісна справедливість і сучасна економіка\nДе Вааль, відомий етолог, що багато досліджував соціальні зв'язки вищих приматів, і, зокрема, політику та мораль, стверджує, що відчуття справедливості є однією з основних прошивок людської свідомості, яка дісталась нам навіть не від приматів, а від більш старих предків, і притаманна будь-якому соціальному виду, який живе загонним колективним полюванням. Де Вааль особисто, разом з колегою досліджував відчуття справедливості і прагнення рівного розподілу на дотепних дослідах.\nАле. Людство побудувало складні економічні стосунки, які пішли набагато далі, ніж просте полювання. І ця економіка принципово побудована на нерівності, де винагорода за більші зусилля є основою процвітання. Людство поставило ефективність вище за справедливість, і досягло успіху. В суспільствах зі значним розшаруванням насправді навіть бідні верстви живуть в абсолютних вимірах досить непогано. Але все ж таке становище теж напружує вроджене відчуття справедливості, і народжує всілякі ліві рухи типу Occupy Wall Street. До речі, останній рух де Вааль порівнює з відчуттям мартишки капуцина, яка кидає в експериментатора огірком, вимагаючи такий самий виноград, як і в сусідки (саме такий дослід поставив де Вааль).\nРозвинуті суспільства прийшли до стану сучасної економіки еволюційним шляхом, і існує певний суспільний консенсус щодо нових правил справедливості, де замість егалітаризму справедливим вважається священна недоторканість приватної власності. Хоча це й не повністю відповідає природі людини, але рівноваги досягнуто, і попри підсвідоме невдоволення низів, існування сучасної ефективної економіки досить стабільне, і надає добробут всім. Люди змирилися з такими явищами, як рента, спадок або надприбутки поп-виконавців, які і поруч не стояли з заробітками оперних співаків або класичних музикантів.\nВ іншому становищі опинилися пострадянські суспільства. Соціалізм тішив мавпяче первинне почуття рівності надто довго, побудував систему вульгарного примітивного егалітаризму. Вистрибнути з нього надто складно, тому і не приживаються у нас ринкові західні інституції. Дарма, що на практиці ми отримали розшарування набагато сильніше, ніж в розвинених західних суспільствах, що на прагненні суспільної рівності грають шахраї, які обдурюють нещасних мавпочок, які далі і далі кидають в екпериментатора огірком. Інстинкти вимагають рівних стандартів життя для пенсіонерів і успішних програмістів, а, як ми знаємо з досліджень еволюційних психологів, інстинкти більш давні, тому більш потужні, і затикають розум на раз.\nВажко сказати, що з цим можна зробити, крім довгого перевиховання, на яке Україна просто не має часу. Як пояснити людям, що іноді варто радіти огірку, включивши розум, а виноград прийде значно пізніше. Що ми все ж розумні істоти, і нам варто розширювати наш горизонт планування, бо навіть шимпанзе і бонобо демонструють передбачення майбутнього і дії, які вони виконують заздалегідь. Нарешті, варто апелювати до батківських почуттів і закликати створювати успішне середовище для наших дітей. Інакше ми знову побудуємо сучасний аналог первісного племені з хитрими вождями та шаманами нагорі.


ᐉ Купити 【 Футболка жіноча \_ Повсякденний одяг 】від Українського виробника ❤ Коста ❤ в роздріб та оптом\nФутболка жіноча \_ Повсякденний одяг\nЖіночі футболки – базові елементи літнього гардероба\nЯкщо раніше жіночі футболки використовувалися в якості нижньої білизни, то зараз вони є повноцінними елементами гардероба сучасних модниць. Серед різноманіття моделей, особливою популярністю користуються класичні футболки, які ідеально підходять для створення повсякденних образів.\nТМ KOSTA пропонує широкий вибір жіночих футболок, які можна купити недорого безпосередньо у виробника. Однотонні, з принтом, подовженні та укорочені, приталені та вільного крою – це далеко не весь асортимент моделей, які ви можете замовити на нашому сайті.\nЯкісні жіночі футболки\nАсортимент жіночих футболок дуже великий, однак не всі з них якісні та недорогі. Тому при виборі підходящої моделі рекомендуємо акцентувати увагу на таких критеріях:\nТМ KOSTA виготовляє виключно якісні жіночі футболки з натуральних тканин, таких як кашкорсе, кулірна гладь і т. д. Такі трикотажні вироби можна одягати як на прогулянки, так для занять спортом.\nКаталог виробника ТМ KOSTA доволі різноманітний, але весь одяг, представлений в ньому, поєднує доступна ціна та чудова якість. Жіночі футболки можна придбати оптом, в роздріб, або ж за системою дропшипінг.\nВ нашому інтернет-магазині регулярно проводяться акції, розпродажі, тому клієнти мають можливість замовити жіночі футболки та інший одяг за зниженими цінами. Варто відмітити, що низька вартість ніяк не впливає на якість товарів. Всі вони відповідають європейським стандартам та виготовляються професійною командою ТМ KOSTA. Оформіть замовлення на сайті, і ви впевнитеся в якості та доступності нашої продукції.


15 ЛІТЕРАТУРА ФОЛЬКЛОР ПРОБЛЕМИ ПОЕТИКИ Випуск 36 Присвячений дослідженню творчої спадщини Л.Ф.Дунаєвської УДК 801.81:821.161.2 ББК 82.3(4Укр) У збірник уміщено статті, присвячені вивченню\n| 16 | 17 | ... | 102 |\nПрофесор Лідія Дунаєвська упродовж останніх років свого життя наполягала на необхідності повернення до порівняльного вивчення фольклору, але вже на нових теоретичних засадах. На жаль, захист дисертації її вихованця про культ предків в японському календарному фольклорі став передостаннім днем її життєвого шляху, а сама ініціатива була забута. В перспективі вченої був задум порівняльного вивчення цього ж явища в українському та іранському фольклорі. Актуальність порушуваної теми визначалась тим, що сьогодні етноісторики все частіше сходяться на думці про іранське походження культу предків. Однак. Як доступно пояснював гуцул своєму синові суть теорії Коперніка, «все ся крутит, все ся вертит, нич на місці не стоїт». Не стоїть на місці й наука. Принаймні на сьогодні вже й культ предків може мати дещо інше прочитання. Пріоритет, який віддавався іранській культурі як прадавній основі слов’янської прийшов унаслідок випереджаючого розвитку лінгвістики в порівнянні з іншими гуманітарними науками і висунення нею т.зв. індоіранської теорії походження мов.\nДва століття тому було виявлено певну подібність між санскритом і багатьма європейськими мовами. Цю групу мов умовно назвали індовропейською. До неї увійшли майже всі європейські мови, крім баскської, угро-фінських та тюркських мов. В азійській частині материка крім Індії індоєвропейськими за походженням було визнано мови таджиків, курдів, пуштунів.\nПричин, за яких Індія і Європа опинились у спільній мовній сім’ї, не знали.\nОднак не виникало сумнівів, що батьківщину європейських мов слід шукати десь між Індією й Іраном. І лише одеський поляк Михайло Красуський 1880 р. в своїй статті «О древности малороссийского языка» показав, що всі європейські мови романського, германського та слов’янського кола – це діалекти української, яка у найповнішому обсязі зберегла ознаки арійської першомови. На це твердження ученого тоді не дуже звернули увагу. Багато хто з європейських мовознавців і просто не знав про нього, оскільки воно було опубліковано російською мовою і в Одесі. А головне – не було держави, яка б хотіла отримати преференцію для однієї з мов на своїй території, до того ж мові, яка й за мову не визнавалась.\nЛінгвістичний підхід не дає вичерпних відповідей на питання про першовитоки культур. Окремі ареали пам’яток матеріальної культури і палеоантропологічних залишків не збігаються з межами територіального поширення відповідних мов. При встановлення прабатьківщини індоєвропейських мов не обійтися без висновків археології, історії, антропології, етнографії та інших наук.\nЗ лінгвістичних даних найважливіше значення для висвітлення питання має топоніміка, зокрема гідрохіміка. Розподіл гідронімів на іллірійські, балтські і фракійські відображає карту чотирьохтисячолітньої давності, тобто за археологічною стратифікацією – доби бронзи. Незалежний від цих даних глоттохронологічний аналіз в галузі лінгвістики на цей же період відносить і розпад т.зв. індоіранської мовної спільноти. Він відбувся 4000–3500 років назад. Словник індоєвропейської мови-основи епохи розпаду прамовної єдності також відображає рівень матеріальної культури часів енеоліту. Мови решти гілок арійського населення не дожили до наших днів, будучи стертими пізнішими мігрантами, носіями західноєвропейських генів, які поширилась в західній і центральній частинах Європи вже після аріїв.\nМожна сказати, що на цьому корисна інформація від лінгвістичної теорії вичерпується. Отримані дані генеалогії дають підстави вважати, що формування мов не завжди йшло паралельно з поширенням рас і народів.\nВілтак в основі аналізу культурних чинників лінгвістика може відігравати лише допоміжну роль. На провідну роль тепер претендує генетика.\nЛінгвісти, зрозуміло, чинять опір, обмежуючи дані ДНК-генеалогії лише тими рамцями, де вони збігаються з даними лінгвістичної генеалогії. Таким чином допускають вживання терміну «арійський» лише до явищ, які знаходились в межах поширення гаплогрупи R1a1 4000 років тому. І тільки цю генетичну гілку готові визнати арійською. Особливий спротив викликає застосування цього маркера до пізніших назв, зокрема й слов’ян. Але в цій площині якраз і лежить основне поле діяльності фольклористики. Народи, які розмовляють різними мовами, мають ті самі фольклорні образи. Отже, зміна мови жодним чином на зміну традиційної свідомості не впливає.\nІ тут знову пріоритет отримує порівняльний метод. Зрештою в фольклористиці він і не відходив на задні позиції. Порівняння – початковий рівень аналізу, тому про які б робочі гіпотези походження фольклору не йшлося, все починалося саме з порівняльного аналізу.\nПочатки порівняльного вивчення фольклору заклали ще в своїй праці «Німецька міфологія» Вільгельм та Якоб Ґрімм. Спільні та подібні явища в фольклорі арійських народів вони цілком справедливо пояснювали спільною спадщиною цих народів, які свого часу належали до однієї генетичної гілки племен. Вже тоді вчені не схибили і в виборі матеріалу для досягнення своєї мети, яка згодом багато кому видалась занадто романтичною, а насправді як це часто трапляється, просто випереджала свій час. Такими науковими галузями для своїх пошуків вони визначили лінгвістику, археологію, етнографію. Попри справді романтичне уявлення Якоба Грімма про можливість тодішніми засобами віднайти уламки давніх міфів у народних віруваннях, обрядах, зразках усної словесності, фразеології, у цієї теорії з’явилося багато прихильників у різних країнах Європи, які й сформували в 50–60-х роках ХІХ ст. міфологічно-порівняльну школу. Найвиразнішими її представниками були в Німеччині А. Кун, В. Шварц, В. Манґардт, в Англії М.\nМюллер, Дж. Кокс, в Італії А. де Губернатіс, у Франції М. Бреаль, у Швейцарії А. Пікте, в Росії О. Афанасьев, Ф.Буслаев, О.Міллер, в ранніх працях О.Пипін та О. Веселовський. Всі вони, по-перше, розглядали архаїчний усний фольклор як відгомін давніх релігійних вірувань, по-друге всі його варіанти оцінювали з точки зору еволюції давніх світоглядних уявлень арійського племені, по-третє прагнули з цієї маси варіантів виділити те спільне, що об’єднує усіх іх і може вважатися праміфом. Так звана «арійська теорія»\nЯкоба Грімма становила основу міфологічно-порівняльних студій.\n.Дослідження і порівняння елементів побуту, творчості та вірувань, спільність світогляду, лексики багатьох народів Європи давали багатий грунт для попередніх висновків про їх спільне джерело, яким Якоб Грімм ввважав арійське походження носіїв цих маркерів. Висновки порівняльного вивчення переконували в тому, що арійці поширили свої культурні й мовні набутки в різні частини світу зі своєї історичної прабатьківщини. Причину окремих відмінностей вбачалося в особливостях подальшої еволюції. А ось що стало причиною подальших розбіжностей еволюційного плану не уточнялось.\nПромахом послідовників Грімма був вибір за об’єкт своїх аналізів міфів, які на їх думку повинні були пролити найбільше світла на давній світогляд. При цьому акцент робився не на міфі як образі, а на міфі як на інформації сюжетного чи принаймні мотифемного плану. Міфологічні образи ж на момент їх фіксації науковцями обросли численними функціями, початково навіть не властивими для них. Це й завело міфологів спочатку на стежку полісемантичного «символізму», до якого були причетні й наші співвітчизники Костомаров, Потебня, а згодом і до заперечення спроможності самого наукового методу.\nНедолік міфологічної школи вбачали і в штучному підході до трактування «арійської теорії», хоч, як виявилося пізніше, ці пошуки не були марними.\nЗдебільшого користь від них вбачають лише в тому, що завдяки апробованому в її рамках зіставному аналізу фольклору, міфології та літератур різних народів та їх взаємозвязків було закладено основи розвитку міґраційної та історичної шкіл фольклористики. Однак, як виявилося вже в ХХІ ст. основна заслуга послідовників Грімма була не в цьому.\nПроблема міфологічної школи виявилася не в її методі, а в недостатньо фахових виконавцях. Акцентуючи на відірваності від реальності та підтасовки фактів під готові рецепти арійської теорії (подекуди, особливо у працях російського дослідника О. Міллера, вона була доведена до абсурду), німецький вчений Т. Бенфей розкритикував цю теорію й запропонував свою значно простішу й безпечнішу щодо надійності отриманих даних. На основі вивчення творчості жителів Сходу, Т. Бенфей спостеріг, що сюжети, подібні до арійських, трапляються у різних народів незалежно від їх спорідненості.\nДо того ж поширений серед арійців сюжет часто виявляється не менш популярним серед народів неарійських, що підриває універсальність теорії Я.\nНа думку вченого причину одноманітності сюжетів слід вбачати не в генетичній спорідненості народів, а в культурно-історичній взаємодії.\nЕпіцентром поширення вважалась Індія. Індоцентризм Т. Бенфея був спричинений його перекладом двотомної збірки індійського епосу «Панчатантри» (1859), у передмові до якого він і виклав свою теорію. За теорією Бенфея в Україну відомі сюжети потрапили з Азії через Візантію та Балканський півострів лише в VІІ ст.\nПротивага міграційній школі визріла майже одночасно з її появою. При ознайомленні європейських учених з фольклором народів Африки й Австралії, виявилося, що сюжети, схожі до європейських, існують і там, де запозичення неможливе. Так виникла теорія самозародження сюжетів, яку наш співвітчизник Ф.Колесса влучно назвав теорією полігенізму.\nОсновоположники цієї теорії англійські вчені Е.Тайлор та А Ланг, які оприлюднили її в 60-х роках ХІХ ст. почивали на лаврах не довго. Подібність явищ в міфології та фольклору не можна було пояснити інакше, як спільністю для всього людства психологічних законів та закономірностей духовного розвитку.\nВідтак в антропологічній чи за іншими визначеннями етнографічній школі теорія еволюціонізму, яка була наріжним каменем цього вчення, скоро відійшла на задній план, поступившись місцем психології. Такі зміни не були випадковими. В ході аналізу корелятивних взаємозв’язків між стадіями людського розвитку та культурними явищами людських цивілізацій виявилося порушення таких відповідностей. Це мало означати або зовнішні впливи, а відтак і повернення до теорії запозичень, або ж особливості діяльності людської психіки, здатної випереджати суспільний розвиток.\nДругий напрям виявився прийнятнішим. Так з подачі В.Вундта антропологічна школа отримала психологічний напрям, який відміняв усі попередні теорії у фольклористиці. Універсальність цього методу полягала в тому, що все можна було пояснити особливостями уяви конкретного індивіда, які мало пов’язані з реальністю. За такого підходу немає значення чи він живе в умовах палеоліту й полює на мамонтів чи створює свою віртуальну картину світу в електронній системі постмодернового суспільства.\nОднак, де починається психологія, там приходить кінець усім іншим наукам.\nЛюдині не дано пізнати саму себе на рівні психічних процесів. Як тільки психологія увійшла в фольклористику, краху зазнала й ця наука.\nМожна повірити в те, що сюжет про мандри героя міг виникнути в кожного народу самостійно. Але як могли незалежно виникати обряди однакового змісту, чому вони розкидані нерівномірно, зрештою – чому часом окремі фольклорні сюжети нагадують космічних пришельців і відображають не ті кліматичні умови, в яких проживає населення, яке їх зберігає на теперішній час?\nЧи здатна «тотожності людської природи» відповідно до антропологічної суті людини забезпечити самозародження ідентичних ідей, мотивів, сюжетів на основі однаковості чи подібності умов життя та побуту різних племен на певних етапах їх розвитку?\nЗрештою, метод і не обмежувався тільки цим. Прихильники цієї теорії відстоювали думку, що повторюваність у різних народів сюжетів, мотивів, образів та символів пояснюється не тільки універсальністю психічних процесів, тотожністю релігійних уявлень, що зникли з життя, але збереглися у фольклорі, а й історичними впливами, які найбільше залежали від побутових обставин.\nНа українському грунті ці ідеї підтримували професор Київського університету О. Котляревський, який задля цього лише частково відійшов від засад міфологічно-порівняльної школи. Він не відкидав арійської теорії, але вбачав можливість спільної спадщини лише на ранніх спільних стадіях розвитку в доісторичну добу, надалі в ході власного історичного розвитку кожен народ набував і власних національних рис у народній творчості, які диктувалися властивостями національного духу. Вже тоді дослідник звертав увагу на непересічне значення для вивчення народної культури даних археології та палеографії. До найзначиміших «пережитків первісної культури» відносив повір’я, забобони, демонологію, обряди. Основним методом фольклористичних досліджень, як і інші представники теорії самозародження для вченого був історико-порівняльний метод з заглибленняим в археологічні та палеографічні артефакти.\nЧасто прихильникам антропологічної школи закидають у схильності до архаїзації народної творчості, але ніхто зі скептиків ще сам не пояснив причин паралельного існування сюжетів, мотивів, обрядів, вірувань у народів, між якими в історично осяжній ретроспективі культурних взаємовпливів не просто не існувало, а й існувати не могло.\nЗастосування українськими фольклористами історико-порівняльного методу призвело до утвердження теоретичних засад історичної школи.\nОстаточне оформлення ці ідеї отримали у вченні М.Дашкевича.\nМ.Драгоманов, починаючи свій шлях в науці як типовий представник міграційної теорії та гостро критикуючи міфологів, згодом перейшовши на позиції культурно-історичної, все ж не залишається байдужим до оформленої в рамках міфологічної теорії арійської теорії, приділяючи основну увагу вивченню релігії й міфології арійських народів. Зрештою вчений сприйняв і міфологічний аналіз, але з врахуванням подальших нашарувань та запозичень, в яких не остання роль відводилась літературним. Поділяв ідею подібного еклектизму фольклорних творів і М.Грушевський. Не міг однозначно визначитися в походженні фольклорних творів і В.Гнатюк, вважаючи, що жодна з теорій не може бути універсальною, «але деякі твори можна пояснити то одною, то другою, то третьою теорією».\nНе відмовлялися від порівняльного методу й представники географічносторичної (фінської) школи, яка сформувалась на початку 20-х років ХХ ст.\nОснову національної характеристики фольклору вони вбачали в в географічній зумовленості. І в цьому також є раціональне зерно для вивчення історично-географічної динаміки фольклорних явищ. На жаль, представники цієї школи зосередили свою увагу на найпіддатливішому для запозичень різними народами фольклорному явищі – казці, тому вироблений ними покажчик казкових сюжетів має радше прикладне, ніж теоретичне значення.\nВажко оцінити на сьогодні значення для фольклористики в цілому, а особливо – для обраного нами напряму зокрема структуралістичної школи.\n«ФОРУМ «Незручний клас» у модернізаційних проєктах ? Українців, як і словаків, данців чи литовців, нерідко називали «селянською нацією». Чи містить таке окреслення евристичний потенціял? Яким Ви бачите зв’язок між національним і селянським? Чи доречно описувати націоналізм як суто модерністичний (міський) феномен? ? Відомо, що кожен історичний термін більшою чи меншою мірою умовний. Теодор Шанін писав про селянство як «незручний клас», який не піддається однозначному визначенню. Але все-таки чи...»\n«УДК 338.46:330.8 Донецький національний університет економіки і Марина Горожанкіна, д-р екон. наук, доц.1, торгівлі імені Михайла Туган-Барановського, Світлана Плакида2 м. Донецьк, Україна, 1 – e-mail: gormar52@gmail.com; 2 – e-mail: svetlana.plakida@ukr.net ГЕНЕЗИС СТАНОВЛЕННЯ І РОЗВИТКУ ПОСЛУГ Marina Gorozhankina, Dr. Sc. (Eсon.), AsDonetsk National University of Economics and Trasoc. Prof.1, de named after Mykhayilo Tugan-Baranovsky, Donetsk, Ukraine, 1 – e-mail: gormar52@gmail.com; Svetlana...»\n«ББК 26. Н 3 Наукові записки Тернопільського національного педагогічного університету. Серія: географія. – Тернопіль. – №1. – 2007. – 224c.РЕДАКЦІЙНА КОЛЕГІЯ: Данилишин Б.M. – доктор економічних наук, професор Жупанський Я.І. – доктор географічних наук, професор Заставецька О.В. – доктор географічних наук, професор Іщук С.І. – доктор географічних наук, професор Ковальчук І.П. – доктор географічних наук, професор Позняк С.П. – доктор географічних наук, професор Свинко Й.М. – кандидат...»\n«Науковий вісник ЧДІЕУ № 1, 2008 Економіка УДК 311 Л. М. Мекшун, к.е.н., доцент СТАНОВЛЕННЯ І РОЗВИТОК ЗЕМСЬКОЇ СТАТИСТИКИ В УКРАЇНІ У статті розглянуто програми збирання і зведення статистичної інформації в українських земських статистичних відділеннях. Показано становлення статистичних методів: методу комбінаційних таблиць, методу бюджетних досліджень, методу вибіркового спостереження, розроблених і використаних представниками української земської статистики. В статье рассмотрены программы...»\n«ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ПЕДАГОГІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ ІМЕНІ ВОЛОДИМИРА ГНАТЮКА ВОЛИНСЬКА Олена Степанівна УДК 37.0 (477) “19”+37.036 РОЗВИТОК ХУДОЖНЬОЇ ОСВІТИ В ГАЛИЧИНІ В ДРУГІЙ ПОЛОВИНІ ХІХ – ПОЧАТКУ ХХ СТОЛІТТЯ 13.00.01 – загальна педагогіка та історія педагогіки АВТОРЕФЕРАТ дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата педагогічних наук Тернопіль – 2008 Дисертацією є рукопис. Робота виконана в Миколаївському державному університеті ім. В. О. Сухомлинського, Міністерство освіти і науки...»\n«Міністерство освіти і науки України Тернопільський національний педагогічний університет імені Володимира Гнатюка Рада молодих вчених і спеціалістів ТНПУ ім.В.Гнатюка Студентське наукове товариство ТНПУ ім.В.Гнатюка opnakelh P oepqoejhbh m`rj b rlnb`u ckna`kPg`0PЇ Матеріали Всеукраїнської наукової конференції 27 жовтня 2005 року Тернопіль ББК 74.480.278 С.88 Проблеми і перспективи наук в умовах глобалізації: матеріали Всеукраїнської наукової конференції. – Тернопіль: ТНПУ ім.В.Гнатюка, 2005. –...»\n«Міністерство освіти і науки Вінницький національний технічний університет Інститут автоматики, електроніки та комп’ютерних систем управління Кафедра МПА МЕТОДИЧНІ ВКАЗІВКИ до самостійної та індивідуальної роботи студентів з дисципліни: “Основи стандартизації та сертифікації” Вінниця ВНТУ 2013 ТЕСТИ : Стандартизація і сертифікація продукції та послуг ТЕМА1: СУТНІСТЬ СТАНДАРТИЗАЦІЇ ТА ЇЇ РОЛЬ У РОЗВИТКУ НАЦІОНАЛЬНОЇ ЕКОНОМІКИ План викладу і засвоєння матеріалу Загальні відомості про...»\n«ВІСНИК ЛЬВІВ. УН-ТУ VISNYK LVIV UNIV. Серія книгознавство., 2006. Вип. 1. С. 261 – 263 Ser. Bibliology., 2006. № 1. P. 261 – 263 Наталя ЛЕШКОВИЧ, Михайло КРІЛЬ: Віра Фрис. Історія кириличної рукописної книги в Україні Х – XVIII ст. Львів: Львів. нац. ун-т, 2003. 188 с. + 8 кольор. іл. Слов’янський світ 1140 років тому дістав власне письмо завдяки діяльності і духовному подвигу святих Кирила і Мефодія. Це письмо, з якого згодом розвинулося українське, є одним з неоціненних джерел нашої...»\n«Зміст Розділ 1. Миколаївський муніципальний колегіум або місто мого кохання..3 1.1. Колегіум – флагман освіти.3 1.2. Кафедра класних керівників: пошук, творчість, праця.6 1.3. Моє сприйняття сучасної парадигми освіти. Розділ 2. Автограф..2.1. Ліричні роздуми (замість передмови).2.2. Філософія душі як педагогічне кредо. 2.3. «Кулінарна» книга класного керівника. Розділ 3. Класний керівник очима учнів та батьків. Портретна галерея.. Розділ 4. Система роботи класного керівника в системі роботи...»\n«Глава 24 ЗАКОННІСТЬ. ПРАВОПОРЯДОК § 1. Поняття законності Законність — це комплексне (принцип, метод, режим) соціально-правове явище, що характеризує організацію і функціонування суспільства і держави на правових засадах. Термін «законність» є похідним від терміна «закон» і, будучи комплексним поняттям, охоплює всі сторони життя права — від його ролі в створенні закону до реалізації його норм в юридичній практиці. Законність відображає правовий характер організації суспільно-політичного...»


Помилки в податковій накладній: коли важливо виправити, коли ні | Бухгалтер 911, липень, 2016/№30 | Buhgalter911\nПомилки в податковій накладній: коли важливо виправити, коли ні\nОльховик Ольга, податковий експерт, buhgalter911@mail.ua\nПомилки, допущені в податковій накладній, частіше помічає покупець. Це і зрозуміло, адже такі помилки можуть поставити під загрозу його право на податковий кредит. Ось чому покупець при перевірці ПН максимально уважний. Але постачальнику помилки теж ні до чого. Адже деякі з них можуть призвести до викривлення суми податкових зобов’язань. А там і до штрафів недалеко. Водночас пам’ятайте: є такі помилки, на які і покупець, і постачальник можуть не звертати уваги. Які помилки важливо виправити, а про які можна забути? Про це — прямо зараз.\nПДВ, податкова накладна, розрахунок коригування, додаток Д8\nПерш за все зазначимо: помилками, на які точно варто закрити очі і постачальнику, і покупцю, є помилки в необов’язкових реквізитах податкової накладної. До них належать такі реквізити:\n— табличка у верхньому лівому кутку;\n— «№ з/п» (гр. 1 розділу Б);\n— «Одиниця виміру товару/послуги» (гр. 4, 5 розділу Б);\n— «Код пільги» (гр. 9 розділу Б);\n— «Обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість» (гр. 10 розділу Б);\n— рядки V — X розділу А.\nОтже, якщо ви раптом виявили помилку в одному з цих реквізитів, просто не звертайте уваги на неї. Жодних негативних наслідків така помилка не спричинить.\nНе небезпечною також є помилка в реквізитах особи, яка склала податкову накладну. Ідеться про ситуацію, коли електронний цифровий підпис, накладений на податкову накладну при її реєстрації, і П. І. Б. особи, яка її склала, належать різним особам.\nПодатківці хоча і зазначають, що це є порушенням правил заповнення та реєстрації податкової накладної, але одразу ж заспокоюють: воно не може бути єдиною підставою для невизнання податкового кредиту за нею (див. лист ДФСУ від 04.02.2016 р. № 2363/6/99-99-19-03-02-15).\nБільш загрозливою виглядає ситуація, коли помилку допущено в обов’язковому реквізиті. Проте і в цьому випадку виправлення необхідні далеко не завжди. Усе тому, що останній абзац п. 201.10 ПКУ з 01.01.2016 р. дозволяє покупцю відносити до податкового кредиту суми податку за податковими накладними з помилками в обов’язкових реквізитах (крім коду УКТ ЗЕД) за умови, що вони не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що поставляються), період, сторони та суму податкових зобов’язань. Розглянемо, які з помилок в обов’язкових реквізитах важливо виправити і чим зумовлена ця важливість для постачальника та покупця.\nЗрозуміло, що будь-яка помилка, виявлена до реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі, може бути виправлена шляхом внесення змін до помилкової податкової накладної — складати розрахунок коригування в такому разі необхідності немає. Така помилка ані постачальнику, ані покупцю нічим не загрожує.\nЯкщо ж помилку виявлено вже після того, як податкова накладна зареєстрована, то виправляється вона шляхом складання розрахунку коригування. Але далеко не всі помилки постачальнику важливо виправити, адже далеко не всі несуть для нього небезпеку.\nПерш за все це сумові помилки (помилки в сумі ПДВ). Адже вони не тільки перекручують показники формули з п. 2001.3 ПКУ, а й можуть призвести до перекручення суми задекларованих податкових зобов’язань. А це може призвести до вельми неприємних наслідків.\nЯкщо ж суму в податковій накладній помилково завищено, унаслідок чого задекларовані зайві податкові зобов’язання — штрафи постачальнику не загрожують. Але така ситуація (причому одразу після реєстрації завищеної податкової накладної в Єдиному реєстрі) призведе до необґрунтованого заниження реєстраційного ліміту.\nЯк наслідок, може виникнути необхідність зайвий раз поповнити ПДВ-рахунок.\nБільше того, автоматично після подання зменшуючого уточнюючого розрахунку ситуація не вирівниться: задекларована в ньому переплата не ляже на електронний рахунок. Повернути її можна буде тільки в загальному порядку, передбаченому ст. 43 ПКУ.\nВажливо, якщо виконані обидві такі умови:\n1) помилкову податкову накладну виписано на покупця — платника ПДВ;\n2) помилка, на думку покупця, ставить під загрозу його право на податковий кредит.\nЗверніть увагу: оцінюючи вплив помилки, допущеної в обов’язковому реквізиті, на право покупця на податковий кредит, краще відштовхуватися саме від його побажань, а не від вимог останнього абзацу п. 201.10 ПКУ.\nЧому? Та тому, що абз. 17 п. 201.10 ПКУ дозволяє покупцю скаржитися на будь-яку помилку, допущену в обов’язкових реквізитах податкової накладної. А отже, будь-яка податкова накладна з помилкою в обов’язковому реквізиті, неістотність якої викликає в покупця сумніви, може бути зазначена ним у додатку Д8.\nУ такому разі податківці надсилають постачальнику запит (п.п. 4 п. 73.3 ПКУ) і виправити помилку все одно доведеться.\nЯкщо ж платник на такий запит не відреагує та/або не надасть документальне підтвердження (через те, що помилку виправлено), то в податківців з’явиться привід прийти на перевірку* (п.п. 78.1.9, передостанній абзац п. 201.10 ПКУ). Тут уже постачальнику гарантовано штраф у розмірі 170 грн.**\n* Щоправда, якщо ваш дохід за 2015 рік менше 20 млн грн. і ви не імпортер/виробник/реалізатор підакцизної продукції, то у 2016 році такі перевірки, а відповідно і штрафи, вам теоретично не загрожують.\n** Цікаву інформацію з цього питання знайдете у статті «Штраф за помилки в обов’язкових реквізитах ПН: нове повідомлення «ПН» (журнал «Бухгалтер 911», 2016, № 27).\nКрім того, якщо помилку не буде виправлено, то йому загрожує додаткова відповідальність у розмірі від 10 до 100 % суми ПДВ, зазначеної в помилковій накладній (п. 1201.4 ПКУ).\nОтже, або переконаєте покупця в тому, що помилка на його «податково-кредитне» право ніяк не впливає, або краще виправте її одразу.\nА ось несумову помилку, допущену в податковій накладній, що покупцю не видається, можна не виправляти.\nЩоправда, урахуйте: у такому разі велика імовірність того, що помилка з податкової накладної «перекочує» і до декларації. Так, наприклад, якщо в податковій накладній, виписаній на неплатника, ви помилково зазначили індивідуальний податковий номер покупця «600000000000», то до додатка Д5 сума за такою накладною теж швидше за все потрапить до рядка з цим номером.\nАдже місце їй — у рядку з індивідуальним податковим номером «100000000000». Але така помилка ані в податковій накладній, ані в декларації платнику нічим не загрожує.\nПричому адміністративна відповідальність до посадових осіб підприємства згідно зі ст. 1631 КУпАП тут, швидше за все, теж не застосовується, адже до перекручення суми задекларованих податкових зобов’язань помилка не призвела.\nВажливість податкової накладної як документа, що підтверджує право на податковий кредит, сумнівів ні в кого не викликає. Якщо ж в обов’язковому реквізиті допущено помилку, що не підпадає під дію останнього абзацу п. 201.10 ПКУ, то відобразити податковий кредит за такою податковою накладною покупець не може. Які з помилок можна віднести до таких, що «не підпадають»? Ми вважаємо, що до них слід віднести помилки в таких реквізитах: дата складання податкової накладної; індивідуальний податковий номер продавця і покупця; опис (номенклатура) товарів/послуг; код товару згідно з УКТ ЗЕД; сума ПДВ.\nТому якщо хоча б в одному з цих реквізитів зазначено помилкові дані, то відображати податковий кредит за такою податковою накладною покупець не має права.\nПомилка в будь-якому іншому обов’язковому реквізиті (порядковий номер, назва продавця і покупця, кількість (обсяг), ціна постачання без ПДВ, ставка податку, загальна сума грошових коштів, що підлягають сплаті з урахуванням ПДВ) не позбавляє покупця права на податковий кредит.\nВодночас урахуйте: думка податківців з цього питання може різнитися. Адже конкретні реквізити в останньому абзаці п. 201.10 ПКУ не перелічені.\nТому цілком можливо, що будь-яку неістотну, на наш погляд, помилку вони розцінюватимуть як істотну.\nТак, наприклад, помилку в загальній сумі грошових коштів, що підлягають сплаті з урахуванням ПДВ, вони можуть визнати помилкою, яка заважає ідентифікувати здійснену операцію.\nДоводити свою правоту в такому разі платнику доведеться в суді. Тож, якщо сумніваєтеся в неістотності якоїсь помилки, а сперечатися з податківцями бажання немає — краще попросіть постачальника її виправити. Якщо він відмовився, пам’ятайте: спонукати його можна за допомогою заяви-скарги (абз. 17 п. 201.10 ПКУ).\nНу і насамкінець нагадаємо: останній абзац п. 201.10 ПКУ діє з 01.01.2016 р. До зазначеної дати подібної пом’якшувальної норми в ПКУ не було. Тому напевно податківці «викошуватимуть» податковий кредит за старими податковими накладними з незначними помилками, відображеними в декларації до 01.01.2016 р.\nВодночас суди і раніше говорили про те, що помилки в перелічених неістотних обов’язкових реквізитах не впливають на «податково-кредитне» право покупця.\nОтже, якщо виявили помилку в обов’язковому реквізиті податкової накладної, що була відображена у складі податкового кредиту до 01.01.2016 р., не засмучуйтеся — захищайте свої права в суді.


Приватна урбаністика 2018-04-06 15:32 Іванна Кобєлєва\nСірий хліб із Шумська\nШумськ — це чи не єдиний райцентр України, у якому ніколи не було пам’ятника Лєніну. Тож анекдоти, які розповідав мій тато, про те, як монумент Ульянову, ніби закликаючи, показував рукою на ресторан, стосувалися сусіднього райцентру — Кременця. Зрештою, доки в Шумську зібралися ставити пам’ятник Лєніну, слід було зводити пам’ятник Тарасові Шевченку: Україна стала незалежною.\nПідозрюю, одна з причин багатьох речей, що відбуваються (чи не відбуваються) у Шумську, містечку на 5 тис. осіб, ховається в географії. Відстань до найближчих обласних центрів — Тернополя та Рівного — по 100 км, відсутність залізниці та промисловості створюють відчуття дрімоти. Після полудня на базарі зачиняють кіоски, остання маршрутка на села від’їжджає о п’ятій вечора, а останні автобуси за межі району — о шостій вечора тернопільський та о пів на восьму нетішинський.\nЗдавалося б, окрім знаку на в’їзді «Шумськ 1149», більше нічого не вказує на тисячолітню історію.\n«З Рохманова подавсь до Шумська. Погане мiстечко, сама жидова, пан продає клапоть поля, але цiна ще солонiша, нiж у Рохмановi, мовляв, при мiстi», — така перша згадка про Шумськ у романі-трилогії «Волинь» Уласа Самчука (1905–1987), який частину свого життя мешкав на Шумщині, у селі Тилявка.\nЧитайте також: Донецьк. Фронтирне місто\nПроте далі трапляється все-таки оптимістичніший опис містечка початку ХХ століття:\n«З полудня виїхали на шлях бiля Шумська. Їхали дуже болотяною дорогою через Васькiвцi, потiм звернули до Рохманова. Коли вибрались на рiвне, конi ледве ступали. Для Володька нове видовисько. Злiва видно великий став, велику рiчку, мости через неї, далi мiстечко, будинки критi черепом, високi вежi якихось церков, сонце все то скiсно освiтлює. Дуже тут гарно, даремно мама так нарiкають».\nВисокі вежі церков і досі можна побачити, якщо дивитися з того самого ракурсу, що й Володько, головний герой трилогії «Волинь» Самчука. Я спостерігала їх щодня з 8-го по 11-й клас, ідучи з Рохманова до Шумська в ліцей. Маршрутки тоді ще не ходили, а поодинокі автобуси були напхом напхані людьми, і ми йшли пішки через дві греблі, на яких завжди було вітряно. Якось поперед нами навіть бігла косуля, ми так і йшли позаду неї половину дороги, аж поки вона не звернула в бік лісу.\nВеликого ставу вже не було: після тотальної меліорації за Брежнєва він перетворився на луки — луг, як у нас кажуть. Дорогу з Рохманова до Шумська можна було скоротити, іти не асфальтом, а стежкою через луг, перейти через невеликий місток Вілію, русло якої теж було вирівняне, далі повз стадіон і запорошену автостанцію, а там вузькою вуличкою підняти вгору до костелу.\nДві вежі костелу Непорочного Зачаття Пресвятої Діви Марії височіють над одно- та двоповерховими будинками. Храм збудували в середині ХІХ століття. Із приходом «других совітів», після 1945 року, святиню закрили, перетворивши її спочатку на склад будматеріалів, а потім на свинарник. А у квітні 1985-го, після Великодня, комуністи висадили костел у повітря.\nШиряться чутки, що ті, хто підривав святиню, закінчили погано: когось паралізувало, хтось помер не своєю смертю.\nТеперішній храм відбудовано протягом 1995–2005 років. Зараз там править месу нечисленна римо-католицька громада. Зрештою, мені так і не довелося побувати в ньому, бо він переважно зачинений.\nЧитайте також: Кропивницький. «Місто-сад» і ті, хто його рятували\nДалі дорога до ліцею пролягала повз православний храм, який із початку свого існування встиг побувати під різними конфесіями — від греко-католиків до православних. Нині там по черзі правлять службу громади УПЦ КП і УПЦ МП.\nПротистояння Московського та Київського патріархатів на Шумщині особливо загострилось у 2000-х. У сусідньому Рохманові — із бійками, «тітушками» з Почаєва (звісно, тоді їх ще так не називали) та закриттям храму. У Шумську на випускному класи розділялися й кожен ішов у свою церкву: українці, як називали прибічників УПЦ КП, прямували до української, інші — до московської.\nНаш клас був у ліцеї чи не першим, який на випускному не розділився, а таки гуртом пішов на молитву до церкви Київського патріархату.\nПрипускаю, на нас тоді вплинула Помаранчева революція, під час якої ми дружно зривали уроки та йшли під пам’ятник Шевченку. Тож не розділятися на конфесії під час випускного — це було логічне продовження.\nА що сталося з усіма тими євреями, про яких згадував один із персонажів Самчукової «Волині»?\nТака сама трагедія, що й в інших українських містечках: під час Другої світової війни нацисти зігнали єврейське населення району в гетто в Шумську. А в липні 1942 року більшість мешканців того гетто — за деякими даними, близько 2,5 тис. осіб — розстріляли.\nДекого з євреїв урятували місцеві жителі та навіть стрільці поліції. Одну з карних справ нацисти порушили проти командира поліційного підрозділу в Шумську Миколи Красіцького саме за допомогу євреям.\nМинуле, яке зникає\nБудівлю райдержадміністрації — «бєлий дом», як кажуть місцеві, — ви впізнаєте відразу. Вона схожа на сотні інших будівель райдержадміністрацій у сотнях інших райцентрів. Біля неї стоїть пам’ятник зажуреному Тарасові Шевченку, відносно нещодавно пофарбований із червоного в чорне.\nНеподалік — серце міста — базар. Місце, куди приходять і приїздять із далеких сіл району та навіть із сусідньої Хмельниччини по-святковому вбрані люди купувати, продавати, роздивитися товари, просто погуляти, попити пива чи квасу та з’їсти курку-гриль у забігайлівці.\nЧитайте також: Володимир-Волинський. Пафос історії, напівсон сучасності\nІноді мені здається, що на базарі нічого не змінилося ще з часів 1990-х, коли в неділю напередодні 1 вересня ми йшли купувати нові туфлі й зошити: ті ж палатки, навіть розкладка з пресою, побутова техніка з кузова вантажівки, дивани, які стоять просто на асфальті, скиданий докупи одяг секонду та акуратні вішачки з блузочками й кофтинками, привезеними з хмельницького базару.\nЯкось у дитинстві мені потрібно було продати відро порічок і я чомусь дуже соромилася. Тож першому-ліпшому покупцеві сказала занижену ціну й одразу ж продала всі порічки.\nНапевно, ви вже встигли подивитися на костел і церкву, може, навіть зайшли до місцевого краєзнавчого музею, пройшлися центральною вулицею Українською, попили квасу на базарі, купили трохи чорниць, назбираних у шумських лісах, які тягнуться аж до Кременецьких гір і до Дубна. Лісах таких великих, що в 1940 роках там не могли не з’явитися загони Української повстанської армії, які спершу боролися проти нацистів, а потім проти більшовиків.\nМинуле в Шумську зникає, як зникли шумські князі, — міркуватимете ви, прямуючи на схід вуличкою, яка веде до озера й парку Соснина, де колись розташовувався князівський град. Блискуча гладінь води, легкий вітерець, шум сосон, гавкання собак у найближчих дворах — здається, ви опинилися десь далеко поза цивілізацією. А проте, це лише десять хвилин ходи від центру містечка.\nЧитайте також: Львів. Логіка сну\nСоснина — це місце, куди традиційно йдуть випускники зустрічати сонце. Хоча його там зустріти складно, бо якраз зі східного боку високий пагорб, порослий соснами. І князівського граду немає.\nМожете ще піти в інший бік від центру — на південний захід. На Старому цвинтарі височіє хрест. Це могила курінного УПА Кропиви — Василя Процюка, начальника штабу групи УПА-Південь, який загинув тридцятирічним. А далі, за хлібзаводом і маслозаводом, перейдіть вузьким містком річку Вілію — і опинитеся в первісному хаосі буяння та цвітіння кущів та зілля. Але краще ходіть стежками, напролом пертися не варто, там починаються торф’яники — небезпечно.\nЗвісно, ми знали дорогу й улітку так скорочували шлях із Шумська до Рохманова. Купували морозиво й потім повільно брели стежкою між верболозами. Сонце припікало, морозиво швидко тануло, ми з подругою теревенили й чалапали додому пішки, як персонажі Самчукової «Волині».\nПеред тим, як їхатимете з Шумська кудись далі, може, в Острог чи в інший бік, до Збаража, купіть і візьміть із собою шумського хліба. Колись один мій знайомий так пригостив мене частунком із малої батьківщини: привіз до Києва велику буханку шумського сірого хліба. Це буде вам замість магнітика. І смачно ж.\nФото з архіву Аркадія Боярського


Москалькова поскаржилася омбудсмену ООН на «полювання Києва» на кримчан\n05 Березень 2019, 15:14\nУповноважений з прав людини в Росії Тетяна Москалькова під час зустрічі з Верховним комісаром ООН з прав людини Мішель Бачелет 5 березня попросила її сприяти захисту прав жителів Криму, які нібито зазнають переслідувань з боку української влади. За її словами, на жителів Криму Києвом «оголошене буквально полювання». Про це повідомляє російське інформагенство ТАСС.\n«Якщо вони потрапляють на територію України, їх часто заарештовують і засуджують», – заявила російський омбудсмен.\nМоскалькова також згадала про відмову в шенгенській візі кримчанам з паспортами, виданими російською владою на півострові.\nУ відповідь Мішель Бачелет пообіцяла вивчити всі ці питання.\n«Ми подивимося, що можемо зробити. У нас є місія в Україні, яка саме займається моніторингом цієї ситуації», – сказала вона.\nПісля анексії Криму на материковій Україні були затримані кримські політики і чиновники, підозрювані у державній зраді та посяганні на територіальну цілісність. Серед них – екс-голова МОЗ Криму Петро Михальчевський, екс-заступник російського міністра спорту Криму Фарух Камалов, депутат Євпаторійської міськради Сергій Осьмінін, керівник відділення російського громадського руху «Волонтери Перемоги», довірена особа Володимира Путіна на виборах Олена Одновол, екс- депутат Верховної Ради АРК Василь Ганиш. Також були затримані і засуджені колишні українські військовослужбовці в Криму, обвинувачені у зраді й дезертирстві, Олександр Баранов та Максим Одинцов. Російська влада розцінює затримання Баранова і Одинцова як «викрадення» своїх військовослужбовців.\n11 травня 2017 року Рада міністрів Євросоюзу ухвалила рішення про безвізовий режим з Україною. Українські громадяни можуть без віз в'їжджати у 26 держав-членів ЄС. Також вільно можна потрапити на територію 4 країн, які мають угоду з Євросоюзом і входять в Шенгенську зону: Норвегія, Ісландія, Ліхтенштейн і Швейцарія.\nГромадяни України, зареєстровані в АРК і Севастополі, можуть оформити біометричний паспорт у будь-якому відділенні Державної міграційної служби або в Центрах надання адміністративних послуг на материковій частині України. Кримчани роблять це на загальних підставах – як і інші українські громадяни.


У Великому Березному протестували проти закриття санаторної школи-інтернату (ФОТО) @ Закарпаття онлайн\nУ Великому Березному на мітингу закликали обласну владу зберегти школу-інтернат та відкликати проект рішення про ліквідацію.\nЙдеться про унікальну і єдину на Закарпатті Великоберезнянську санаторну школу-інтернат для дітей із бронхо-легеневими та серцево-судинними захворюваннями, побудовану ще в 60-хх роках та розраховану на майже 300 осіб.\nБільше того, в теперішніх умовах, через високий показник поширення короновірусної інфекції, вихованці з такими захворюваннями перебувають фактично в підвищенній групі ризику і обов'язок держави подбати передусім про їх безпеку.\nСьогодні, 13 липня, в смт. Великий Березний в присутності керівництва закладу та районної влади на території школи-інтернату відбулися збори-мітинг за її збереження та недопущення ліквідації.\nЯк повідомляє громадський правозахисник Віталій Грегор, в заході взяло участь багато учасників. Це не тільки колектив (нараховує 130 працівників педагогічного, медичного та технічного персоналу) і вихованці (понад 100), а і просто небадужі закарпатці, які готові відстоювати збереження освітньо-лікувального закладу, розрахованого на майже 300 діток-вихованців.\nЗаклад є унікальним - єдиним в області для діток-вихованців із серцево-судинними та бронхо-легеневими захворюваннями, а також із малозабезпечених сімей. В інших областях таких закладів по три-чотири в кожній і їх розвиток активно підтримуються.\nОбурення проектом рішення Департаменту освіти та науки Закарпатської ОДА висловили всі присутні. Адже, згідно з текстом, йде мова не про реорганізацію (об'єднанння, злиття, розширення тощо), а ліквідацію закладу.\nПрохання колективу, вихованців і їх батьків, волонтерів та просто небайдужих громадян єдине - зберегти заклад, відкликати проект рішення про ліквідацію даного освітньо-лікувального закладу, який планують розглянути 16 липня на сесії Закарпатської обласної ради.\nТакож освітяни просять зберегти обласне підпорядкування закладу. Оскільки наразі він перебуває на балансі Закарпатської обласної ради, і бюджет його утримання становить близько 20 млн грн. Ці кошти є непосильними для районного бюджету і передача його у відання районної ради чи ОТГ призведе з часом до його закриття.\nВідповідне звернення буде передано керівництвом школи-інтернату вже сьогодні до голови Закарпатської ОДА Олексія Петрова і сподіваємося знайде одностайну підтримку серед обласної влади.\nОкрім того, як повідомили директорка школи І.Ромочуська-Караван та голова Великоберезнянської РДА Р. Шніцер сьогодні на позачерговій сесії Верховної Ради України мають бути прийняті зміни до Закону про повну середню освіту. Які, зокрема, стосуються недопущення закриття та забезпечення можливості подальшого функціонування санаторних шкіл (санаторних шкіл-інтернатів). Тобто профіль цих закладів має бути або збережений, або розширений.\nТеги: протест, закриття, школа, інтернат\nВасиль 2020-07-14 / 08:37:15\nВчора голова РДА Шніцер на мітингу так і сказав- передати в Ужгородську районну раду, бо Великоберезнянську ліквідують. Цих зелених керівників зацікавлені дядьки поставили і провіряють реакцію березнян (лікарня в т.ч.)\nКрук. 2020-07-13 / 22:59:45\nЮрій правду каже,народ,думайте....\n#### 2020-07-13 / 20:38:17\nДивуюся з людей? Лiкарню,школу,садик не треба! Схаменiться!\nЧитач 2020-07-13 / 20:37:09\nШколи-інтернати - це добре, бо куди дітися сироті? Але ці заклади з'їдають мільйони, на кожного вихованця по працівнику. Інтернати не готують дітей до дорослого життя, а потурають їм у всього, таким чином вирощують трутнів, які після школи підуть у бурси, там ще 9 місяців побалдіють собі, отримуючи стипендію в 5 тисяч грн., харчування, допомогу спонсорів\nЮрію 2020-07-13 / 19:00:58\nСтає ясно хто є хто. Нікого не цікавить доля людей, як працівників, так і вихованців. Через пару років головне щоб ОБЄКТ опинився в тих чиїх треба руках. ОТГ навряд чи витримає такий тягар фінансування. Працівники добре пам'ятають районний рівень фінансування. Бо більшість з них молодими носили тим діточкам істи і одяг з дому. У 90 роки ніхто не хоче повертатися. А кому кормушка? Попрацюйте з дітьми 24 год. навчіть, приласкайте, утіште, проведіть бесіду, накопміть, полікуйте від різних хвороб. А потім розказуйте про кормушки. Ліс і бізнес крутити, то вам не з діточками робити.\nВерховинець 2020-07-13 / 15:23:55\nНехотілося розкривати таємницю, але Юрій її розкрив:)\nЮрій 2020-07-13 / 15:16:54\nЧим швидше передати на баланс ОТГ тим краще! Березний отримає прекрасну навчальну базу де розмістить гімназію і все буде зосереджено в одному місці.В яких умовах навчаються учні гімназіЇ тепер всі знають.Зрозуміло,що теперішньому колективу школи-інтернату це не вигідно бо втрачається багаторічна кормушка.Вдумайтесь: на 100 учнів-130 чол. персоналу, 20 млн. бюджет!А хто учні? Більшість ромського населення.\nДо #### 2020-07-13 / 14:45:47\nА інспектора треба перевірити на доброчесність.\n#### 2020-07-13 / 13:37:31\nДепартамент треба лiквiдувати, залишити 1 инспектора! Розвели трутнiв!


Кіно, затиснуте в лещата – Література. Сучасна українська література. Всеохопний літературний портал\nКіно, затиснуте в лещата\nЩо почитати. Рецензії. Новинки0 Comments110 views 0\nРоздобудько Ірен. Кіно на папері. Збірка. — Нора-друк, 2016. — 288 с.\nЙдеться про книжку «Кіно на папері» — доробок творчого дуету Ірен Роздобудько та Олеся Саніна, — яка вийшла віднедавна у видавництві «Нора-Друк».\nЦя книжка не залишила мене байдужим… у тому сенсі, що є цілком завершеною щодо розкриття «підводних каменів» для вузького кола охочих заробити копійчину на написанні сценаріїв. «Небайдужим» у цьому випадку означає лише одне: книжка… ставить на місце. Кого?… А всіх небайдужих.\nЗокрема того, хто до цього більш-менш успішно писав fiction і non-fiction літературу, і кому аж раптом закортіло скуштувати кіношного «хлібу», добре витверезить необхідність повністю переналаштовувати свою так звану творчу лабораторію.\nФахова необхідність постійно насичувати слово дією, витримувати ритм… зміни ритму, тримати в напрузі глядача психологічно карколомними «поворотами», створеними виключно власною уявою, — це, погодьтеся, не кожному літератору до снаги.\nСвого часу велися суперечки: чи може журналіст, тобто людина, яка пише в жанрі репортажу, написати книжку з розлогими природними замальовками, історичними ремінісценціями, описами характерів тощо? Час показав, що талановита людина здатна писати будь-що, в будь-якому жанрі.\nТож сценарна драматургія зі своїми жорсткими структурними вимогами не повинна відлякувати того, хто відчуває в собі здатність і наснагу до лапідарної подачі матеріалу.\nАле «Кіно на папері», попри специфіку жанру, має потужний позитивний імпульс. Це книга спонукальної дії. Щоправда, лише для тих, хто прагне фахового творчого поштовху. І цей прошарок читачів початківців-сценаристів отримає необхідне.\nКнижка могла би слугувати за підручник сценариста, але лише за однієї умови: для учнів англосаксонського методу навчання. Це коли учня не ведуть у професією, тримаючи за карка, а надають необхідний інструментарій для самостійного і вільного поступу. Тобто, для початківців, які мають не лише вдачу, а й характер.\nХарактер у цій професії конче потрібен. Свого часу Маріо П’юзо писав, що вважав себе значущою особою, автором бестселера… до тієї миті, поки не продав права «Хрещеного батька» на екранізацію. Лише на знімальному майданчику він упевнився, що кіно — це багатолюдний виробничий процес, учасники якого його думки не потребують.\nЯ, звичайно, не автор бестселерів, проте років із тридцять тому мені до рук потрапив режисерський сценарій фільму «Білий башлик». Попри всю мою любов до кіна й книжок, дочитати цей прошитий стос специфічного тексту до кінця я так і не зміг — настільки він був переобтяжений зносками в лапках, локаціями і переліком задіяної кінотехніки. Кіно тоді відкрилося мені зі своєї нудної технологічної сторони. І, чесно кажучи, ця неяскрава, виробнича сторона кінопроцесу назавжди відбила в мене охоту «йти у Фелліні». Але хай мій випадок не стане прикладом для цілеспрямованої особистості.\nЦя книжка — дороговказ; маршрут, прокладений до вершин кіно. Не карта-двохверстка пересічного командира взводу, якщо користатися військовою термінологією, а виразно позначена стрілка, що вказує вірний напрям серед розмаїття шляхів.\nСаме з цих міркувань про «Кіно на папері» не можна говорити, як про єдине і невичерпне джерело кінематографічної істини. Та книжка на це й не претендує.\nСвоєю появою на полицях книгарень «Кіно на папері» покликана навернути до лав кіномитців покоління вільних, освічених молодих людей, які мають піднести українське кіно до світового рівня.\nА щодо лещат… тих, що в заголовку, то лещата — це каркас, структура. Тобто, та необхідна умова, за виконання якої тільки й можливе якісне кіно, яке всім так подобається.\nТож, нехай нікого ті лещата не лякать.


Учасники: Тарас Висоцький – перший заступник міністра аграрної політики та продовольства України; Родіон Рибчинський – директор громадської спілки «Борошномели України»; Юрій Дученко - президент Всеукраїнської асоціації пекарів; Арсен Дідур – виконавчий директор, Голова ради директорів Спілки молочних підприємств України; Зінаїда Карпенко – заступник голови правління Національної асоціації молочників України «Укрмолпром»; Сергій Карпенко – виконавчий директор асоціації «Союз птахівників України».\nГаз на березень за пільговими цінами купуватимуть 395 виробників продуктів харчування - Висоцький\nУ торгах із продажу газу власного видобутку на березень 2022 року візьмуть участь 395 виробників соціально значущих продуктів харчування.\nПро це сказав перший заступник міністра аграрної політики та продовольства України Тарас Висоцький під час пресконференції в Укрінформі.\n"Ми бачимо, що суттєво збільшилась кількість суб'єктів, але несуттєво збільшилась кількість газу. Це говорить про те, що перш за все малі виробники активно вивчають процедуру і подають свої заявки. Ми бачимо (у списку - ред.) багато ФОПів, тобто дрібного бізнесу", - наголосив перший заступник міністра.\nТорги газом за пільговими цінами для виробників продтоварів на березень відбудуться 15-16 лютого.\nЗа словами Висоцького, виробники фактично купують лише 5% із загального обсягу видобутку газу приватними компаніями. Тоді як уряд у своєму рішенні передбачав, що приватні виробники газу повинні будуть виставляти на біржу до 20% назу власного видобутку.\nЯк повідомляв Укрінформ, уряд 12 січня 2022 року затвердив порядок біржових торгів газом для потреб виробників продовольчих товарів, що мають істотну соціальну значущість. Кабінет Міністрів до 30 квітня 2022 року обмежив вартість природного газу для виробників борошна, хліба, молока, курятини, соняшникової олії.\nЗаявки на пільговий газ у квітні прийматимуть із 1 по 5 березня - Висоцький\n"З 1 по 5 березня треба подати заявки на закупівлю газу з поставкою у квітні 2022 року", - зазначив він.\nВисоцький додав, що списки виробників, допущених до торгів, будуть сформовані до 10 березня і після цього у другій половині місяця відбудуться самі торги.\nЗаступник міністра нагадав, що спеціально створений комітет з нагляду, до якого увійшли представники Міненерго, Мінагрополітики, Мінекономіки та профільних асоціації, верифікує кожного заявника і вирішує, чи допускати його до торгів.\nВисоцький пояснив, що це робиться для того, щоб газ за пільговими цінами могли закуповувати лише ті виробники, які точно займаються виробництвом соціально значущих продуктів харчування.


Новорічне привітання президента України Петра Порошенка - Порошенко звернувся до народу | СЕГОДНЯ\nНоворічне привітання президента України Петра Порошенка https://www.segodnya.ua/img/article/6800/2_main.jpeg https://www.segodnya.ua/img/article/6800/2_tn.jpeg 2016-01-01T00:04:00+02:00 Україна Порошенко звернувся до народу\n1 Січня 2016, 00:04 Переглядiв: ...\nПорошенко звернувся до народу\nПрезидент України Петро Порошенко привітав українців з Новим роком.\nПеред зверненням президента був показаний патріотичний ролик, який висвітлював головні події 2015 року.\n"Дорогі, рідні українці!\nП'ятнадцятий рік XXI століття відходить в історію. Ми вистояли і зберегли країну. Стали не тільки старшими, але й мудрішими і сильнішими... А головне – ще більш єдиними як народ, український народ. І як ніколи сильно відчуваємо плече одне одного, биття сердець і навіть хід думок.\nМир і спокій, свобода і незалежність, благополуччя і єдність – ось головні устремління кожного українця.\nІ за те, що сьогоднішнє свято став можливим, поклонімся перш славним українським воїнам. Тим, хто зараз не за теплим святковим столом, а в холодному зимовому окопі. Хто не з келихом в руці, а з автоматом напоготові.\nЯкщо спільними зусиллями наших Збройних Сил, волонтерів, працівників "оборонки", дипломатів і міжнародних партнерів ми зробимо неможливим повномасштабний наступ Росії, якщо не дамо зовнішньому ворогу підірвати нас зсередини політичними чварами, то в наступному році кожен з нас зможе сказати: найгірше – позаду.\nІ символічно, що саме напередодні свят ми завоювали кілька важливих рішень Євросоюзу. У наступному році впаде паперова завіса між Україною і Євросоюзом. Громадяни нашої держави зможуть вільно відвідувати Європу як у справах, так і для відпочинку, гуманітарного обміну. Рух по цій дорозі обов'язково має бути двостороннім.\nОб'єднання з Європою вимагає подолання корупції. Всі передумови для такої боротьби ми вже забезпечили. Відкрили принципово нові і політично незалежні антикорупційні органи. У них за конкурсом прийшли люди з новими цінностями. Прийшли, щоб працювати під пильним наглядом громадянського суспільства.\nЗ першого січня починає діяти поглиблена і всеохоплююча зона вільної торгівлі з Євросоюзом. За кілька років ми компенсуємо колосальні збитки, які завдала Україні Росія. Адже закриття Москвою ринків для українських товарів та українських виробників, потужна економічна агресія – ще одна складова гібридної війни проти нас. Не взяли військовим штурмом – намагаються задушити економічно і підірвати соціально. Але нічого у них не вийде!\nДорогі українці! У майбутнє ми дивимося з надією і оптимізмом.\nЦі слова Івана Франка не залишають сумніву, що все у нас буде добре! Україна буде європейською, сильною, єдиною!\nЗ новим роком! Миру, щастя і достатку! Слава Україні!"\nвідео, президент, Новий рік, Порошенко, мова, привітання, текст, Петро Порошенко\nВи зараз переглядаєте новину "Новорічне привітання президента України Петра Порошенка". Інші Новини України дивіться в блоці "Останні новини"


Майбутні батьки повинні уникати алкоголю за півроку до зачаття | shevchenko\n10 СічняКвітня 2020\nЦікава стаття «Вроджені вади серця та дитяча кардіологія» опублікована в Європейському журналі профілактичної кардіології, журналі Європейського товариства кардіології (ESC).\nФактори ризику та профілактика»\n(автор Софія Антиполіс) про те, що вживання батьківського алкоголю пов’язане з підвищеним ризиком вроджених вад серця.\nВживання алкоголю за три місяці до вагітності (і під час першого триместру для матерів) було пов’язане з 44% збільшенням ризику вроджених сердечних захворювань для батьків і на 16% для матерів.\nРезультати показують, що до запліднення чоловіки не повинні вживати алкоголь не менше шести місяців, в той час як жінки повинні припинити вживати алкоголь на рік і уникати його під час вагітності.\nВроджені вади серця є найбільш поширеними вродженими вадами розвитку, вдаряючи близько 1,35 мільйона дітей і є провідною причиною перинатальної смерті. Алкоголь є відомим тератогеном (викликає аномалії розвитку).\nРаніше проводилися роботи з жіночого алколізму і зв’язку з мальформаціями плода.\nЦе перший метааналіз, присвячений ролі батьківського алкоголізму.\nДослідження проводилися в період з 1991 по 2019 рік за участю 41 747 дітей з вродженою сердечною хворобою і 297 587 без неї. Статистика зросла на тлі збільшення споживання алкоголю батьками.\nЧоловіки і жінки, які планують сім’ю, повинні відмовитися від алкоголю».\nЗ усіх питань, які вас цікавлять, звертайтеся до команди гінекологів Клініки «Шевченко», які надають висококваліфіковану допомогу на етапах «До» , «В процесі» та «Після» народження вашої дитини!\nВживання горіхів пов’язане зі зниженням серцево-судинної смертності та інсульту.\nПариж, Франція – 31 серпня 2019 року. Згідно з дослідженням, представленим на Конгресі ESC 2019, вживання горіхів щонайменше двічі на тиждень пов’язане зі зниженням ризику смерті від серцево-судинних захворювань на 17%.\n«Горіхи є хорошим джерелом ненав’ячених жирів і містять мало насичених жирів», – сказав автор дослідження доктор Нушин Мохаммадіфард з Інституту серцево-судинних досліджень Ісфахана, Іран. «Вони також містять білок, мінерали, вітаміни, клітковину, фітостероли і поліфеноли, які корисні для здоров’я серця. Європейські та американські дослідження пов’язали горіхи із захистом від серцево-судинних захворювань.\nУ рекомендаціях ESC зазначимо, що 30 грамів незапрошованих горіхів на день є однією з характеристик здорового харчування,\n«Сирі свіжі горіхи є найбільш корисними», додав доктор Мохаммадіфард. «Горіхи повинні бути свіжими, тому що ненасичені жири можуть окислюватися в несвіжих горіхах, роблячи їх шкідливими, а також не смаженими і не солоними.


На зимових канікулах група учнів міста Богодухова, в рамках акції «Схід і Захід – разом», мала унікальну можливість здійснити подорож до Івано-Франківської області. Поїздка тривала 10 днів, з 2 по 11 січня.\nМальовниче село Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області приваблювало своїм національним колоритом, чудовою природою, щедрими людьми.\nМи проживали в сім’ях, де нас привітно і радісно зустріли господарі. У сім’ях були власні діти, наші однолітки. Тож ми відчували себе комфортно.\nУ Різдвяні дні були організовані екскурсії до Львова, гірськолижного курорту Буковель, музеїв, знайомилися з місцевими краєвидами. Кожен день був насичений цікавими зустрічами. Ми брали участь у виступі місцевого вертепу, разом із господарями смакували Різдвяну кутю.\nСвоїми враженнями поділились Анжеліка Єрмолова та Ірина Омеляненко, учні Богодухівського ліцею № 3:\n«Найбільше сподобалась поїздка в Буковель. Вражає чудова природа нашої країни. Нам є чим пишатись. З різних куточків туди приїздять люди, щоб відпочити, вдихнути цілюще гірське повітря».\nЛілія Богмацер, учениця Богодухівського колегіуму № 2: «Я вперше побувала на Західній Україні взимку, на Різдвяні свята. Звісно, помітила, що народні традиції дещо відрізняються від наших. Різдво – це сімейне свято. Надвечір, 6 січня, вся родина збирається за столом, прославляють Христа, їдять тільки пісні страви».\n«У мене стало набагато більше друзів, - ділиться враженнями Анастасія Ярошенко, учениця Богодухівського колегіуму № 2. Такі акції необхідні нам, майбутньому нашої держави. Головне, щоб люди, де б вони не проживали, на Сході України, чи на Заході, розуміли один одного, були патріотами своєї країни, того місця, де вони народились і виросли».\nХочеться висловити щиру подяку всім, хто був причетний до організації такої подорожі. Зокрема, засновнику, Голові правління фонду «ДІЯ» Ігору Антипенку; координатору волонтерського руху «ДІЯ» в Богодухівському районі Валентині Зиряновій.\nВклоняємось жителям села Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області: Стоцькому Р.Р. (начальник районного відділу освіти), Рараговській Т.Д. (заступник директора з виховної роботи Ясенської ЗОШ I-III ступенів), Василишин В.Г., Вакур О.Б., Кривун Л.М., Годованець І.Ф., Соломчак Н.Д., Юрчишин Ю.О.; працівникам відділу сім’ї, молоді та спорту Рожнятівської РДА.\nЩе довго нас не залишатимуть приємні враження від поїздки на Івано-Франківщину.\nСобор св. Юра м.Львів\nБудинок культури. Святковий концерт с.Рожнятів\nВуличний вертеп м.Львів\nПам’ятник Т.Шевченко, м.Львів\nРепетиція Меланки с.Ясень.\nс.Ряжнатів, музей Степана Бандери.\nХрам у с.Ясень, служба у добру дорогу.\nПрощання з с.Ясень.\nВід імені учасників подорожі та їхніх батьків\nПідтримали бойовий дух українських солдат\nЗнайомтесь, наші юні обдарування (відео)\nНазад 2565 0


← Баланопостит — потрібно знайти причину\nЛікування хронічної гонореї: під лабораторним контролем →\nПідтяжка грудей, або Мастопексія — це хірургічна операція, призначена для корекції вікових змін: підтяжка грудей дозволяє, по-перше, відновити нормальну висоту грудей, що опустилася з віком, а, по-друге, змінити, поліпшити форму грудей. Крім того, мастопексія дозволяє внести й інші зміни у зовнішній вигляд грудей — наприклад, зменшити розміри ареоли і сосків. На жаль, хоча підтяжка грудей і дозволяє добитися видимих результатів, така процедура не здатна забезпечити ідеальну форму грудей на тривалий термін: з часом під впливом сили тяжіння груди знову опускається. Не рекомендується робити підтяжку грудей до вагітності — природні зміни грудей у період вагітності і подальше годування грудьми здатні звести нанівець результати мастопексії.\nУ яких випадках необхідна підтяжка грудей?\nОсновне показання до виконання підтяжки грудей — природні вікові зміни: опущення грудей, погіршення її форми. Втім, подібні зміни зовнішнього вигляду грудей можуть бути викликані і іншими причинами — занадто швидким зниженням ваги, вагітністю, годуванням груддю. Крім того, підтяжка грудей може виявитися ефективним засобом усунення рубцевих розтяжок шкіри, в першу чергу — в області навколо сосків і в області нижнього відділу молочної залози. Нарешті, підтяжка грудей може бути призначена як метод корекції постопераційних шрамів, що утворилися після будь-яких перенесених операцій на молочних залозах.\nВ залежності від стану молочних залоз і ступеня опущення грудей виділяють два основні методи підтяжки грудей: так звана періареолярний підтяжка грудей і підтяжка з вертикальним рубцем. Обидві операції виконуються під загальним наркозом, хоча вибір методу анестезії залежить від індивідуального стану пацієнта. Залежно від обраного методу підтяжки грудей тривалість пластичної операції може досягати трьох годин.\nперіареолярний підтяжка грудей показана при незначному опущенні грудей. Ця процедура передбачає виконання розрізу вздовж кордону соска з подальшим перерозподілом тканин молочної залози. Одночасно змінюється розташування соска, зменшуються розміри ареоли. По завершенні переміщення тканин виконаний раніше розріз зшивається спеціальними хірургічними нитками, що залишається після накладення шва рубець практично непомітний.\nПідтяжка з вертикальним рубцем показана в тих випадках, коли вікові зміни значні, ступінь опущення грудей дуже велика, форма грудей значно погіршена. На сьогоднішній день цей метод підтяжки грудей вважається найбільш поширеним. Процедура підтяжки грудей з вертикальним рубцем передбачає виконання розрізу не тільки навколо соска, але і вертикально вниз, у напрямку подгрудной складки. Потім пластичний хірург виконує висічення надлишкової, розтягнутої шкіри, заново формує контури грудей, переносить сосок, і, нарешті, зшиває виконаний раніше розріз хірургічними нитками. Рубець по контуру ареоли залишається практично непомітним, але рубець, що формується на місці вертикального розрізу, залишається видимим.\nПроцедура з підтяжки грудей вимагає госпіталізації, терміни якої складають від одного до трьох днів. Загальний період реабілітації після перенесеної операції становить сім-чотирнадцять днів. Один-два рази на тиждень здійснюється перев’язка, на десятий-чотирнадцяти днів після підтяжки грудей знімаються хірургічні шви. Остаточні результати підтяжки грудей можна оцінювати не раніше, ніж через два-три місяці після операції. Безпосередньо після підтяжки грудей можуть спостерігатися деякі побічні ефекти, які, як правило, зникають самостійно протягом декількох днів або тижнів після перенесеної операції. У числі таких побічних ефектів:\nБольові відчуття (для придушення болю лікар може рекомендувати спеціальні знеболюючі препарати)\nЗменшення чутливості шкіри грудей\nНабряклість грудей, опухла груди\nЗміна чутливості сосків (підвищення або, навпаки, зменшення чутливості)


Моментальні онлайн позики на банківську картку України - швидке вирішення труднощів\nСьогодні невідкладні справи з`являються доволі часто. Наприклад, необхідно негайно щось придбати через інтернет або ж забронювати квиток. Коли особистого бюджету не вистачає, завжди можна покластися на онлайн позики на банківську картку України 24/7. Вибір є завжди, адже позичити можна і у друзів, але як бути, коли кошти необхідні просто зараз?\nОнлайн позики на банківську картку – негайне вирішення Ваших непередбачених проблем\n«Ваша Готівочка» надає унікальний шанс - позбавитися від власних проблем швидким та дієвим способом. Оптимальне рішення у вигляді онлайн кредиту надається громадянам України вже не перший рік. Незважаючи на те, що мікрокредитування з`явилося відносно нещодавно, послуга набула значного попиту.\nЗверніть увагу, що онлайн позики на банківську картку України видаються на заздалегідь обумовлений термін і з фіксованою відсотковою ставкою. Це означає, що Ви можете відмовитися від банківських послуг і скористатися пропозицією нашої компанії. До речі, якщо в подальшому Ви будете стикатися з банківськими установами, ми допоможемо вирішити питання з кредитною історією. Так, оформивши онлайн позики на банківску картку України і справно сплативши, Ви можете знову стати потенційним банківським клієнтом і потрапити до «білого списку» кредитоотримувачів.\nУниверсальні позики, які оформлюються дистанційно, передбачають в собі економію всіх ресурсів, починаючи від часу, і закінчуючи фінансами. Лише у нас онлайн позики на банківську картку України переказують миттєвого. Вердикт щодо видачі кредиту виносять за декілька хвилин після подачі заявки. Оформлення такої позики - це не лише зручний, але і простий інструмент у вирішенні матеріальних питань. Заповнюйте заявку на сайті і очікуйте на позитивне рішення кредиторів.\nНедостатній баланс картки? Оформіть швидку позику онлайн\nНезважаючи на глобальну популяризацію кредитних продуктів, пропозиції мікрокредитних компанії не залишаються осторонь. До числа надійних і перевірених компаній сьогодні належить «Ваша Готівочка». Це не просто унікальний шанс врятували фінансове становище в будь-який момент, але і врятувати сили і нерви.\nНайвигідніша швидка позика онлайн видається у нас буквально за 15 хвилин. І, що найголовніше, ми кредитуємо навіть тих, хто перебуває у «чорних списках» банківських установ через заборгованості та інші нюанси. Звичайно, кредитуючи громадян без підтвердження платоспроможності, ми ідемо на ризики. Проте, на практиці, ситуація виглядає інакше. Адже з 1000 людей, які оформили швидку позику онлайн, 99% клієнтів сплачують її своєчасно.\nНе сподівайтеся на швидку грошову допомогу від банківських установ. Що стосується миттєвого грошового переказу - це точно не до них. Тільки «Ваша Готівочка» стане для вас надійним фінансовим партнером і помічником. Будьте впевнені в кожному дні, адже за будь-яких обставин візьмете швидку позику онлайн на картку України без відмови і проблем.\nСьогодні громадянам України під силу відкрити позики навіть в телефоному режимі. Не обов`язково особисто звертатися до офісу спекотним літом або морозною зимою. Ви, знаходячись у затишному місці, можете оформити позику і розрахуватися за будь-які товари та послуги банківською краткою.\nШвидка позика онлайн на картку України – це не підступ, а справжній порятунок у складну хвилину\nЗвернувшися до нас Ви дізнаєтеся, що означає бездоганий сервіс і моментальний переказ кредитних коштів. Ми відмовилися від банківських вимог, щоб відкрити шлях до кредитування всім без виключень. Наша зачада - не перевіряти потенційного клієнта, а, впершу чергу, надати фінансову підтримку. З нами завжди можна розраховувати на швидку позику онлайн на картку України і одразу покрити власні витрати.\nВаша зарплатня невисока? Ви не можете похизуватися доброю кредитною історією? Забудьте про це раз і назавжди! Отримати кошти надзвичайно легко в дистанційному режимі як студентам, так і працевлаштованим неофіційно. Відсоток відмови по кредиту фактично відсутній, адже 99% зі 100% отримують згоду.\nПерспективну на сьогодні онлайн позику на картку України під силу замовити кожному. Суттєвою різницею такого кредиту з банківським виступають гнучкі умови. Термін і суму кредитування кожен клієнт обирає самостійно. Максимальний розмір позики - 9 тисяч гривень, а базовий кредитний період складає 16 днів. Проте, Ви можете пролонгувати його і користуватися грошима довше, сплативший комісійні.\nПісля заповнення заявки, одразу ж отримаєте онлайн позику на картку України, яка належить Вам. Всі інші формальності владнають наші фахівці. Вони ж і розкажуть детальніше про умови кредитування і дадуть відповідь на всі питання.


Відтепер всю воду з крана обліковуватимуть - 0432.ua\nВідтепер всю воду з крана обліковуватимуть\n10:08, 29 января 2016 г.\nНе облікованої гарячої води у Вінниці більше не буде. Багатоквартирні будинки обладнають водомірами. Аби постачальники бачили, куди і скільки ллється.\nСпоживачам, які мають індивідуальний лічильник, хвилюватися нічого. А от, за чиї куби платитимуть решта дивіться у відеосюжеті:


Козацька Україна після Полтавської битви - Підручник з Історії України 8 клас Власов 2016 Нова програма\n§ 29. КОЗАЦЬКА УКРАЇНА ПІСЛЯ ПОЛТАВСЬКОЇ БИТВИ\n1710 р., 5 квітня - обрання Пилипа Орлика гетьманом в еміграції. Прийняття «Пактів й конституцій законів і вольностей Війська Запорізького» (Конституції Пилипа Орлика)\n1711 р., весна - похід козацьких загонів Пилипа Орлика на Правобережну Україну.\n1721 р., сеpпень - Ніштадський мирний договір між Росією та Швецією. Закінчення Північної війни.\nЯк ставиться автор листа до П. Орлика? Як у джерелі змальовано становище українців після Полтавської битви?\nЗ листа французького дипломата у Варшаві де Монті до французького прем’єр-міністра Флері (листопад 1729 р.): «Козацький гетьман Орлик, який служив під прапорами славетного гетьмана Мазепи, як генеральний комісар і писар, що вважається в козаків першим урядом після гетьманського, був обраний козацьким гетьманом замість вищезгаданого Мазепи після смерті останнього в Бендерах. Гетьман Орлик пішов за королем у Швецію, де мав привілеї “шефа союзної армії” і де знайшов разом зі своєю родиною підтримку навіть після смерті короля... Ми знаємо гетьмана Пилипа Орлика як людину розумну й відважну, вельми шановану в Україні між козаками, в яких цар відібрав майже всі давнішні вольності. Але козаки тільки й шукають нагоди повстати проти гнобителів і повернути свої колишні вольності».\n1. Якою була політика царського уряду стосовно українців після Полтавської битви.\nПісля Полтавської битви козацькою Україною прокотилася хвиля царського терору: виносилися смертні вироки мазепинцям, заборонялося друкувати книжки українською мовою, багатьох представників старшинської адміністрації було позбавлено урядових посад і маєтків. Натомість важливі посади надавалися росіянам та німцям, а також тій українській старшині, що зберегла відданість цареві.\nЧимало старшини було заарештовано й вислано до Сибіру. Висилали в Росію й сім’ї мазепинців, а на них самих влаштовували справжнє полювання в усіх країнах Європи. Приміром, племінника І. Мазепи Андрія Войнаровського було схоплено в Гамбурзі в жовтні 1716 р. Така сама доля спіткала й генерального осавула Григорія Герцика, якого заарештували у Варшаві. Країнами Європи нишпорили агенти у пошуках Пилипа Орлика та його родини.\nНеймовірно тяжким випробуванням для українців стали примусові канальні роботи, будівництво фортифікаційних споруд, військові походи тощо. Дужих нерідко відправляли до Петербурга, Астрахані, на Кавказ. Так, у 1716 р. на спорудження каналу Волга-Дон біля Царицина було відправлено 10 тис. козаків. 1721 р. 10 тис. козаків було відправлено на будівництво Ладозького каналу, а 1722 р. їх замінили нові 10 тис. козаків. Кількість тих, хто повертався, становила 30-60 %; решта козаків і селян вмирала від нестерпних умов життя, епідемій, каліцтв тощо.\nПісля Полтавської битви значно посилився наступ на українську державність. Окрім прямого тиску, російська адміністрація, аби мати привід для втручання в українські справи, розпалювала ворожнечу між старшиною, гетьманом та простим населенням тощо.\nПолтавська битва змінила політичну карту Європи. Перемога Петра І висунула Росію на одне з провідних місць у тогочасній європейській політиці. Міць Швеції та Польщі фактично було підірвано назавжди. Для України наслідки Полтавської битви виявилися вкрай несприятливими: російський уряд став на шлях ще більшого обмеження автономії Гетьманщини.\n2. Що передбачали заходи царського уряду щодо економіки Гетьманщини?\nЦарський уряд поставив собі за мету підпорядкувати господарське життя Гетьманщини економіці Росії та перетворити українські землі на надійне джерело своїх прибутків. Царські заходи насамперед стосувалися торгівлі.\nНа початку 18 ст. козацька Україна мала традиційно широкі торговельні зв’язки з Центральною та Західною Європою. Петро І своїми указами прагнув перекрити звичні торговельні шляхи, змусивши українські купецькі валки повернути до Росії.\nПодібних заборон та обмежень уживав російський уряд і щодо ввезення в Україну чужоземних товарів. Такі заходи мали примусити українців купувати замість іноземних вироби молодої московської мануфактури.\nСтримувала розвиток торгівлі й митна політика: встановлене на російсько-українських кордонах мито використовувалося не для збагачення української державної скарбниці, а надходило до Москви.\nОдним із заходів, що перешкоджав розвиткові української економіки, було прагнення російського уряду запровадити в обіг на українській території мідні гроші, щоб срібні й золоті залишалися переважно в Росії, задля збагачення державної російської казни. Руйнувало економіку України і постійне перебування на її території численного російського війська (понад 10 тис.), що утримувалося коштом українського населення.\n3. Якими були заходи царського уряду щодо української культури?\nРосійський царат прагнув тримати під контролем діяльність таких могутніх осередків культури, як Києво-Могилянська академія та Києво-Печерська лавра. Так, 1709 р. Петро І наказав київському воєводі вислати за кордон усіх «польських» (тобто правобережних за походженням) студентів і повідомити, скільки залишиться студентів «малоросійських» - вихідців з Гетьманщини, а також скільки є ченців-викладачів з Правобережжя.\nРізко змінювалося на гірше становище Київської митрополії. Довгий час царський уряд прагнув вивести Київську митрополію з-під підпорядкування константинопольському патріархові, встановивши над нею зверхність московського патріарха. У травні 1686 р. Константинопольський патріарх під тиском турецького уряду погодився на відокремлення Української православної церкви від константинопольського престолу.\nУ 1722 р. вперше ієрархові Київської митрополії було надано титул архієпископа Київського та Малої Росії. Призначати його мав церковний синод1 на чолі з царем у Петербурзі. Отже, Київська митрополія перетворилася на звичайну єпархію Російської православної церкви.\n1 Синод - духовна колегія - вищий керівний орган церкви після ліквідації Петром І 1721 р. патріаршої форми управління Російською православною церквою.\nРуйнація української культури здійснювалася й такими заходами, як переманювання українських учених, богословів, письменників і педагогів із Києва до Петербурга та Москви. Отримавши високі посади, вони змушені були усним і писаним словом славити царя та його політику, а І. Мазепу й усіх, хто подібно до нього зважувався виступати проти царату, всіляко паплюжити. Така доля спіткала Феофана Прокоповича, Стефана Яворського, Гаврила Бужинського та багатьох інших.\nВід часів Петра І з України почали вивозити історичні пам’ятки, рідкісні книги тощо. У 1720 р. цар наказував, щоб «у всіх монастирях... оглянути й забрати давні жалувані грамоти та інші оригінальні листи, (і також книги історичні, рукописні й друковані».\n4. Чим уславився гетьман в еміграції Пилип Орлик?\nПісля смерті гетьмана І. Мазепи та частина козаків, яка пішла з ним у вигнання, на козацькій раді 5 квітня 1710 р. в Бендерах (Молдавія) обрала собі керманича. Гетьманом став найближчий сподвижник I. Мазепи - генеральний писар Пилип Орлик. Ця подія започаткувала нову сторінку в історії українських визвольних змагань, адже ще ніколи гетьмана не обирали за кордоном. П. Орлик очолив першу українську політичну еміграцію1 в Західній Європі.\nДіяльність П. Орлика на гетьманській посаді була спрямована на створення антиросійської коаліції. Попри несприятливі обставини, він спромігся заручитися військовою підтримкою кількох держав і здійснити воєнну операцію, спрямовану на визволення українських земель.\nСкладні й суперечливі міждержавні відносини перешкоджали успіху гетьмана. За турецько-польською угодою 1714 р. Правобережна Україна знову повернулася під владу Польщі. Та П. Орлик не втрачав надії і невтомно шукав нових союзників у боротьбі проти царату.\nПід час козацької ради 5 квітня 1710 р. було схвалено документ «Пакти й конституції законів і вольностей Війська Запорізького» (згодом цей документ назвали Конституцією Пилипа Орлика). Основу документа становила угода між гетьманом і козацтвом, яке виступало від імені українського народу, про взаємні права та обов’язки. Це й відрізняло ухвалений документ від традиційних гетьманських статей, що базувалися на угодах між гетьманом і монархом-протектором. Уперше новообраний гетьман укладав офіційну угоду зі своїми виборцями, чітко зазначаючи умови, за яких він отримував владу. Крім того, обґрунтовувався державний лад України. Саме тому цей документ вважають першою українською конституцією.\n1. Гетьман Пилип Орлик. Уявний портрет.\n2. Булава Пилипа Орлика.\n• Зберігається у бібліотеці м. Лінчопін. Швеція. Вручення Карлом ХІІ клейнодів новообраному гетьману мало б в очах сучасників тих подій недвозначно розцінюватися як визнання легітимності новообраної влади.\n1 Еміграція (від лат. emigratio - переселення) - від’їзд із Батьківщини до інших країн.\nІлюстрація до вірша Пилипа Орлика на честь миргородського полковника Данила Апостола.\n• Поміркуйте, чим подібні та чим відрізняються долі Пилипа Орлика та Данила Апостола.\nКонституція Пилипа Орлика складалася зі вступу й 16 статей. У вступі було подано стислий виклад історії України, пояснено причини розірвання відносин з Росією та прийняття протекторату шведського короля. Насамперед проголошувалося, що Україна «обох боків Дніпра має бути на вічні часи вільною від чужого панування».\nКонституція П. Орлика передбачала заходи, які обмежували б владу гетьмана та запобігали б утвердженню монархічної форми правління. Передбачалося запровадження Генерального суду для розгляду справ про провини старшини, причому гетьман не міг втручатися в діяльність суду. Державна скарбниця й майно підпорядковувалися генеральному підскарбію, а також полковим підскарбіям (по дві виборні посади в кожному полку). Важливі фінансові справи мали вирішуватися тільки Генеральною радою.\nГетьман лише затверджував обраних полковників і сотників.\nКілька статей Конституції присвячувалися Запорізькій Січі. Було забезпечено права і привілеї запорожців, а також визначено особливий їх статус.\nДержавною релігією оголошувалося православ’я, а Київська митрополія мала вийти з підпорядкування московського патріарха.\nОтже, Конституція П. Орлика не лише проголошувала незалежну Українську державу, а й закріплювала найпрогресивніші для того часу ідеї державного життя. До таких, зокрема, належали обмеження прав гетьмана та створення представницького органу - Генеральної ради. Документ заклав основи принципу поділу влади на законодавчу, виконавчу та судову гілки, запроваджував виборність посад, що є й нині принциповою ознакою розвитку демократичних держав.\n• Які повноваження визначала Конституція П. Орлика за старшинською радою (генеральною старшиною, полковниками та найзаслуженішими козаками від кожного полку)? • Коли і з якою метою передбачалося скликання Генеральної ради? Хто мав брати в ній участь? • Які положення з наведеного уривка документа свідчать про обмеження влади гетьмана у внутрішній та зовнішній політиці?\nЗ Конституції Пилипа Орлика: «Ми, старшина, кошовий отаман і все Військо Запорізьке, укладаємо договір з ясновельможним гетьманом і постановляємо... навічно зберігати у Війську Запорізькому такий закон, щоб у нашій батьківщині першість належала генеральній старшині як з огляду на її високі служби, так і у зв’язку з постійним перебуванням при гетьманах. Після неї у звичному порядку мають бути вшановані цивільні полковники... Окрім того, від кожного полку мають бути обрані за згодою гетьмана декілька знатних ветеранів, досвідчених і вельми заслужених мужів, для входження до публічної ради. Цій генеральній старшині, полковникам і генеральним радникам належить давати поради теперішньому гетьману та його наступникам про цілісність батьківщини, про її загальне благо й про всі публічні справи. Без їхнього попереднього рішення і згоди, на власний розсуд (гетьмана) нічого не повинне ні починатися, ні вирішуватися, ні здійснюватися. Через це вже тепер, при обранні гетьмана, за одностайною ухвалою встановлюються три Генеральні ради, які щороку збиратимуться у гетьманській резиденції. Перша - на свято Різдва Христового, друга - на свято Великодня, третя - на Покрову Богородиці.\nНа ці ради мають з’являтися відповідно до наказу згаданого гетьмана... не лише полковники зі своїми урядниками і сотниками, не тільки генеральні радники від усіх полків, але й посли від низового Війська Запорізького для слухання й обговорення справ, щоб взяти активну участь, під жодним приводом не ухилитися від призначеного часу. І коли гетьман запропонує публічній раді щось на обміркування, тоді усі без винятку муситимуть... прийняти правильне рішення, виконання якого жодною мірою не зашкодить гетьманській честі, не стане публічним тягарем для батьківщини, її розоренням - чого хай не станеться - чи бідою. Якщо ж, однак, поза цими вищеназваними генеральними радами з наперед визначеним терміном проведення виникне потреба у вирішенні, зміні чи виконанні якихось невідкладних справ, тоді... гетьман наділяється певною свободою влади і впливу, щоб вирішувати справи за порадою генеральної старшини. ...Отже, якщо надходитимуть якісь листи з іноземних країн, адресовані гетьманові, тоді належить його ясновельможності повідомляти (про них) генеральну старшину, а також розкривати відповіді, і щоб не було таємної писемної кореспонденції, особливо чужоземної і такої, яка могла б завдати шкоди цілісності батьківщини і загальному благу».\nГлибоко віруюча людина, П. Орлик вважав війну найтяжчим людським гріхом. З огляду на такі переконання цілком можливо визначати його життя як суцільну трагедію, адже до останнього подиху він докладав зусиль, аби зорганізувати військову операцію європейських держав для визволення України з-під влади московського царя. • Чи погоджуєтесь ви з такою оцінкою долі гетьмана? Відповідь обґрунтуйте.\n1. З якого документа наведено уривок? • Як у ньому визначено кордони Української держави?\n«Як кожна держава складається і стверджується непорушною цілістю кордонів, так і Вітчизна наша, щоб у своїх кордонах, стверджених пактами від Речі Посполитої польської і від Московської держави, передусім у тому, які відійшли по ріку Случ за гетьманства славної пам’яті Богдана Хмельницького, були відступлені, вічно віддані й пактами укріплені від Речі Посполитої в гетьманську область, не були насильно змінені й порушені, - має про те ясновельможний гетьман старатися».\n2. Установіть хронологічну послідовність подій: • обрання П. Орлика гетьманом в еміграції; • Полтавська битва; • «Вічний миp» між Москвою та Польщею.\n3. Дайте відповіді на запитання: • Якими були наслідки Полтавської битви для культурного та економічного життя українських земель? • Чому П. Орлика називають гетьманом в еміграції? • Що передбачали основні положення конституції П. Орлика? • Які норми конституції свідчили про її демократичний характер?\n4. Зробіть висновки-узагальнення про становище козацької України після Полтавської битви.


Заплатити за мера – Нафтовик Борислава\nHome /Новини/Заплатити за мера\nГромадянська мережа «Опора» опублікувала інформацію про проміжні фінансові звіти кандидатів, які вони подали до Львівської міської ТВК. Звіти, нижче, містять інформацію про надходження і використання коштів кандидатів з 25 вересня по 15 жовтня.\nМіський голова Львова Андрій Садовий у свій виборчий фонд отримав 820 тис. грн від місцевої організації Об’єднання «Самопоміч». З цієї суми 21% коштів він витратив на виготовлення матеріалів передвиборної агітації, 70% – на оплату ефірного часу та телебаченні і радіо. Ще 0,5% пішло на банківські послуги. А решта залишились на рахунку невитраченими.\nЗагалом від 820 тис. грн понад 58% отримало ПАТ ТРК «Люкс», яке контролює дружина міського голови. Гроші також отримали низка інших телерадіокомпаній: «Медіа Маркет», «Львівська хвиля», «Західна столиця», «Класик радіо», «МАН», «Праймедіа». Сукупно на них Садовий витратив лише 12% коштів.\nОлег Синютка повідомив », що не відкривав окремий рахунок, витрати оплачувала «Європейська солідарність».\nРуслан Кошулинський також отримав допомогу від партії. «Свобода» внесла на рахунок понад 663 тис. грн, а Кошулинський додав ще 13 тис. грн. Крім того, 53,5 тис. грн надійшли від фізичних осіб, з яких 49 тис. грн від Романа Любицького, гендиректора телеканалу «НТА».\n74% цих коштів Кошулинський витратив на зовнішню рекламу, ще майже 15% – на радіо і телебачення (радіо «Львівська хвиля», «Незалежність», «Вголос» «Хіт ФМ» і «Галичина», телеканал «24»), на виготовлення матеріалів – плюс 8,5%. Серед усіх підрядників найбільше коштів отримало ТОВ «Партнер» (майже 478 тис. грн) за зовнішню рекламу.\nЯрослав Рущишин як і міський голова витрачав гроші, отримані від партії. Майже 480 тис. грн на рахунок його виборчого фонду внесла політична партія «Голос». Понад 40% з цих коштів на рекламні послуги отримала помічниця на громадських засадах Рущишина як нардепа Оксана Ємець. Вона також балотувалась до Львівської міськради, працює PR-менеджеркою компанії !Fest.\nЩе приблизно 28% коштів пішли львівським медіа – «Першому Західному», UA: Львів і ТРК «Люкс», а понад 15% – на виробництво відеоматеріалів. Додатково за розміщення таргетованої реклами у Facebook ще майже 11% коштів отримав Артем Жуков, керівник напряму цифрових комунікацій «Голосу».\nІгор Васюник виділив зі свого бюджету на кампанію 110 тис. грн, крім того майже 562 тис. грн на кампанію Васюника перерахували 13 осіб, з яких п’ятеро були його помічниками як нардепа. Наприклад, Тетяна Овчаренко є засновницею ще кількох пов’язаних з Ігорем Васюником підприємств, зокрема, «Девелоперської компанії «Моя країна» та «Агенція «Партнер», і пожертвувала 40,5 тис. грн.\nНайбільше грошей, приблизно 58%, Васюник витратив на зовнішню рекламу, а на листівки, плакати тощо – 13%, телебачення («Перший Західний») – 8%, транспортні послуги (ймовірно, брендований автобус, який їздив вулицями міста) – майже 21%.\nІгор Зінкевич. Як пояснила Наталія Шелестак, голова обласного осередку «Варти», витрати на кампанію Ігоря Зінкевича здійснювали з рахунку обласної організації партії. Проміжний звіт партії вже надіслали, «Наші гроші. Львів» проаналізують надходження і витрати в окремому тексті про партії.\nЮлія Гвоздович внесла на рахунок свого виборчого фонду 20 тис. грн, і ще 522 тис. грн пожертувала їй 21 людина, серед яких її чоловік Юрій – 14 тис. грн. Серед найбільших донорів є семеро людей, які перерахували по 50 тис. грн: Володимир та Василь Хмілі, Олена Ковтун, Володимир Врублевський, Юрій Малиць, Андрій Вахній і Анастасія Чорнійчук. Крім того, гроші жертували із команди УГП, наприклад, 20 тис. грн – співзасновник УГП Богдан Панкевич.\nГвоздович витратила менше 61% зібраних коштів (понад 317 тис. грн), і в основному з цих коштів всі витрати були на медіа: «Експрес» і «Високий замок», «Перший Західний», «Правда Тут» і «Галичина» (менше 37%), а також на білборди вивіски, сітілайти тощо (40% від витрат). Ще 70 тис. грн отримав Ростислав Коваль з УГП за рекламу в інтернеті.\nТарас Кльофа отримав внесків на 94 тис. грн. 5 жовтня гроші йому перерахували в рівних частинах Максим Пишненко і Мар’ян Стефанишин. На оплату інформації в друкованих медіа він витратив понад 54% коштів, на зовнішню рекламу – ще понад 37% і ще майже 8% – на виготовлення матеріалів передвиборчої агітації.\nВнески для Наталії Ван Доеверен в один день, 30 вересня, також зробили двоє людей: по 50 тис. грн пожертували Петро Батюк та Володимир Галайко. Гроші кандидатка витратила на оплату ефірного часу на телебаченні – «НТА» і «24».\nНазарій Брезіцький на свою кампанію перерахував 150 тис. грн, його дружина – 55 тис. грн. Ще 35 тис. грн пожертвував Володимир Верес. Найбільше грошей витратив на зовнішню рекламу – понад 66%, на рекламу в інтернеті витрати становили понад 15% (ці гроші отримала «РІА-Львів», що належить його матері), на «Дуже радіо» – 10%..\nРоман Матис повідомив , що на рахунок надійшло 99,9 тис. грн. «У нас ще не порахована інтернет-реклама, оскільки не прийшли рахунки за онлайн. Як тільки будуть, то завершимо звіт», – розповів він.\nІгор Телішевський витратив 34,8 тис. грн, які надійшли від місцевої організації «За майбутнє». Всі гроші витратив на рекламу в медіа. 13,2 тис. грн заплатив за друк газети «Високому замку» і ще 21,6 тис. грн – «Першому Західному».\nЮрій Бунь вніс на рахунок власні гроші – майже 43 тис. грн, з яких на рекламу в інтернеті витратив 40 тис. грн.\nОстап Стахів поповнив рахунок свого виборчого фонду на 1150 грн і майже всі гроші перерахував на друковані агітаційні матеріали.\nІгор Кузьмак повідомив, що всю фінансову частину виборів здійснював штаб Народного руху.\nЮксана Юринець також розповіла, що витрати на її рекламу йшли через партійний рахунок.\nНа момент публікації на нашого листа не відповів Іван Василишин.