Еммі-2018: войовнича “мати драконів” блиснула на червоній доріжці в мереживі, публіка в захваті. Politeka\nЕммі-2018: войовнича “мати драконів” блиснула на червоній доріжці в мереживі, публіка в захваті\n18 вересня, 21:47\nУ понеділок, 17 вересня, в Лос-Анджелесі відбулася щорічна церемонія вручення телевізійної премії Emmy-2018. На червоній доріжці з’явилося безліч зірок кіно і серіалів\nПри цьому найбільша увага публіки була прикута до популярної голлівудської актриси і зірці серіалу “Гра престолів” Емілії Кларк, яка з’явилася на премії в дуже відвертому вбранні, пише Знай.юа. Вона викликала непідробний інтерес глядачів.\nТак, на відміну від інших знаменитостей, які були одягнені в досить скромні вбрання, Кларк вирішила виділитися, і вибрала для церемонії сукню від Christian Dior з “голим” ліфом. Повністю прозорий верх наряду з делікатним мереживом і квітковою вишивкою підкреслював всі переваги фігури знаменитості. У той же час сукня вдало приховала інтимні місця Емілії.\nКрім того, поява 36-річної актриси Кірстен Данст, яка не так давно стала мамою, чимало здивувала публіку. Голлівудська зірка прийшла на церемонію в компанії свого нареченого. Для виходу Кірстен вибрала темно-синю сукню з відвертим декольте, яке демонструвало пишний бюст знаменитості.\nВідзначимо, зворушливою несподіванкою вечора стало освідчення: 57-річного режисера Глена Вейсса, отримуючи статуетку за “Найкращу спеціальну розважальну, музичну або комедійну програму”, просто зі сцени запитав свою кохану жінку Джен Свендсен, чи згодна вона вийти за нього. Під оплески публіки Джен, яка не змогла стримати сліз, сказала “так”.\nТакож раніше повідомлялось, що культовий серіал за книгою Джорджа Мартіна «Гра престолів» завоював сім премій Creative Arts Emmy Awards.\nУ цьому році «Гра престолів» отримала сім статуеток Creative Arts Emmy Awards. Всього серіал був представлений в 22-х номінаціях. Статуетки творцям «Гри престолів» вручили за кращі костюми, кращу оригінальну музику, саунд-продакшн, кращі спецефекти і грим акторів. Ще дві премії отримали продюсери телесеріалу.\nТеги: Гра престолів Емілія Кларк Игра престолов красная дорожка образ платье сукня червона доріжка шоу-биз шоу-бизнес


Дєєва поділилась відчуттями від "травлі" в соцмережах | Тернопіль Online\n18.02.2017 17.02.2017 612\nДєєва поділилась відчуттями від “травлі” в соцмережах\nЗа словами заступниці міністра внутрішніх справ Анастасії Дєєвої, універсального рецепту, аби пережити підвищену (і негативну) увагу до особистої персони в соцмережах, немає.\nМене бабуся навчила: абсолютно неважливо, що люди говорять про тебе, важливо – що ти говориш про людей. Це питання зараз я навіть не буду піднімати, тому що це нижче моєї гідності і як громадянина, і як жінки. Мала місце політична спланована атака, в цілях безпеки нічого більш говорити з цього приводу не буду. Але хочу сказати наступне: через це може пройти кожен. Питання тільки в тому, стоїш ти в кутку і плачеш, або усвідомлюєш для чого ти тут і йдеш далі,\n– зазначила заступниця Авакова.\nЯк додала Дєєва, якщо ти прийшов у владні коридори з чистими намірами – “боятися нічого і можна спокійно далі йти вперед”, але в кожному випадку це – персональна історія і універсального рецепту поведінки немає.\nНайжахливіше, насправді, що цькування – не таке вже й нечасте побутове явище. Це страшно…\nсьогодні багато підлітків з цим стикається, часто цькування закінчується суіцидом. Багато жінок через це проходять. Напевно, вже питання до суспільства – може, ми чимось не тим займаємося? Можливо, нам варто подумати, як працювати з дітьми, як навчити, що так не можна робити, що один одного потрібно поважати, що не можна втручатися в персональний простір інших,\nБільше про минуле та майбутні плани Анастасії Дєєвої читайте в інтерв’ю Деева: Мое присутствие в МВД – свидетельство того, что изменения возможны\nМіністерство внутрішніх справ, політика, скандал, Україна\n14.07.2019 14.07.2019 334\nУ Тернополі сонце 14 липня буде рідко з’являтися з-за хмар. …\nГурт “Нічлава” презентував перший містичний кліп знятий на Тернопільщині у форматі 4К (відео)\n15.04.2018 16.04.2018 421\nВідбулась телепрем’єра першого містичного відеокліпу гурту Нічлава на композицію “Вовки”. …\nВідомий тернополянин знову одружився\n19.02.2018 19.02.2018 454\nВідомий тернопільський фрі-файтер Микола Гринчук знову став під вінець. Це …\nЗаслужений артист України Ігор Сачко скаржиться на стрибок цін на продукти. Молоко за 2 дні подорожчало на 5 грн\n24.11.2016 24.11.2016 691\nУ мережі Facebook Заслужений артист України Ігор Сачко написав, що …\nТернопільські новини | "Тернопіль Online" © 2020 Загальний рейтинг 10 з 10. Всього 4446 переглядів Вгору ↑


У Франківську продадуть дитячі малюнки, а гроші віддадуть на армію | Курс\nУ Франківську продадуть дитячі малюнки, а гроші віддадуть на армію\nСуспільство 09:43, 11.07, 2014\nУ рамках проекту «Свій за свого» в Івано-Франківську стартує благодійна мистецька акція зі збору коштів для українських військовослужбовців.\nЗа сприяння відомого художника Яреми Стецика для продажу будуть виставлені дитячі малюнки, представлені для проекту «Для Бога я створюю найкраще», що відбувається в рамках фестивалю «Вгору серця», повідомили КУРСу організатори акції.\nКожен, хто хоче долучитися до акції, може вибрати малюнок на літній терасі кав’ярні «Світлиця Мулярова» (вул. Чорновола, 5). Вартість одного малюнка – 1000 грн. За усі виручені кошти для військовослужбовців будуть закуплені речі першої необхідності.\nАТО благодійність допомога армії Свій за свого


26 Лип, 2017 Пригоди, Топ\nУ вівторок, 25 липня, 32-річного жителя села Куснище Анатолія Кузьмика у залі суду в Києві зняли обвинувачення і відпустили на волю. Нині Анатолій уже вдома, де на нього з нетерпінням чекали дружина та двоє маленьких дітей, пише Район.Любомль, посилаючись на власні джерела.\nНагадаємо, надвечір 24 квітня 2015 року Анатолій, рухаючись дорогою «Київ – Ковель – Ягодин» до Любомля, у селі Вишнів помітив, як проїжджу частину перебігає кілька дітей. Чоловік пригальмував та пропустив їх, але коли почав рухатися далі, зненацька на трасу вибіг ще один хлопчик.\nВін почав різко гальмувати, однак це не допомогло уникнути удару, внаслідок якого дитина отримала закриту черепно-мозкову травму, крововилив у мозку, травми шийного відділу хребта та інші.\nВироком Любомльського районного суду 1 серпня 2016 року водія було визнано винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого (кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286Кримінального кодексу України), та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.\nЗ таким вироком суду засуджений не погодився та оскаржив його у апеляційному порядку. Проте апеляційний суд Волинської області, дослухавшись до доводів прокурорів, залишив рішення суду першої інстанції в силі.\nНа цьому Анатолій Кузьмик не зупинився і продовжив доказувати, що невинний у смерті дитини. 25 липня 2017 року його почули столичні служителі Феміди і зняли обвинувачення.\n«Толік зазнав багато тюремних поневірянь, адже спочатку був у СІЗО в Ковелі, потім у Луцьку, Львові, Житомирі… Ми в селі збирали підписи на його підтримку, адже він – хороший сім’янин, турботливий тато, старанний і людяний.\n“Він не втік із місця події, а викликав міліцію, швидку. Фінансово допомагав батькам загиблого хлопчика – десь 15 тисяч заплатив їм. До речі, мати оцінила смерть своєї дитини у 145 тисяч гривень моральної шкоди, батько – у 130 тисяч. З чого вони взяли такі суми?” – обурюються жителі села Куснище.


“Уряд США не бачило ніяких підтверджень російським звинуваченням у” вторгнення до Криму “, які Україна впевнено спростовує”, - написав Пайетт в Twitter.\nВін також зазначив, що санкції США, пов’язані з Кримом, залишатимуться в силі, поки “Росія не поверне півострів Україні”.\nНагадаємо, ФСБ Росії запобігла в ніч на 8 серпня дві спроби прориву в Крим диверсійно-терористичних груп, організованих міноборони України. При цьому спроби прориву прикривалися масованим обстрілом з боку суміжної держави і бронетехнікою збройних сил України.\nВ ході вогневого контакту загинув військовослужбовець МО Росії. При затриманні терористів, які готували диверсію в Криму за завданням головного управління розвідки Міноборони України, загинув співробітник ФСБ Росії.\nФСБ опублікувала відеозапис, на якій показані вилучені в української диверсійної групи вибухівка і зброя; також на відео оперативники супроводжують затриманих після спроби прориву в Крим.\nЗа даними російських ЗМІ, диверсанти планували підірвати трасу Сімферополь - Ялта під час пересування по ній кортежів керівництва республіки і федеральних властей.\nПрезидент Росії Володимир Путін, говорячи про спробу прориву в Крим, розпочатої диверсійно-терористичними групами, організованими міноборони України, в ніч на 8 серпня, заявив, що Україна замість того, щоб шукати шляхи мирного врегулювання, перейшла до практики терору.\nУкраїнський президент Петро Порошенко відмовився взяти відповідальність за спійманих в Криму терористів. Він заявив, що Україна засуджує тероризм в усіх проявах і відкидає використання будь-яких терористичних заходів щодо Криму.\nMore reading: • Косачев: Захід збентежений авантюрами Києва і не готовий беззастережно його підтримувати, "настане і час, коли Заходу вистачить мудрості і мужності назвати речі своїми іменами" »»»\nГолова комітету Ради Федерації з міжнародних справ Костянтин Косачев вважає. • США кидають Україну напризволяще (Американські політики готові до компромісу з Росією. Що буде з їхніми ставлениками в "незалежній"?) »»»\nКонфлікт на Україні може швидко закінчитися, якщо в США буде прийнято рішення не підтримувати владу в Києві. • Міноборони Росії: Військові інструктори США наводнили схід України »»»\nВійськові інструктори США наводнили підконтрольні українським силовикам райони на південному сході України. • Новодворська: Янукович днями віддасть Путіну Крим »»»\nПід час зустрічі президента Віктора Януковича з прем’єром Росії Володимиром Путіним буде стояти питання передачі Криму Росії. • Саудівська Аравія з Сирії перенаправляє терористів на Україну »»»\nЯк повідомив агентству FNA на умовах анонімності співробітник служби безпеки Саудівської Аравії.


Об'їзна дорога навколо Калинівки готова на 70%. Відкриття 15 листопада\nОб'їзна дорога навколо Калинівки...\nОб'їзна дорога навколо Калинівки готова на 70%. Відкриття 15 листопада\nОбхід навколо міста Калинівки повинні здати в експлуатацію 15 листопада. За місяць до запланованого відкриття дороги, шляховики звітують про 70% виконаних робіт. З останнім етапом будівництва на об’єкті ознайомився голова облдержадміністрації Микола Джига.\nОчільник області наголосив на важливості введення в дію калинівської окружної дороги. Великий транспортний потік становив загрозу як безпеці водіїв і пішоходів, так і екологічному мікроклімату в містечку.\nМикола Джига відзначив, що роботи на об’єкті ведуться досить інтенсивно і він розраховує, що шляховики здадуть дорогу вчасно. Він зауважив: «В останній раз, коли я тут був, я поставив на акті виконаних робіт дату 15 жовтня. Але в умовах недофінансування, затримці по поставках будматеріалів ми ставимо цілком реальні строки – 15 листопада, я упевнений: дорожники своєї обіцянки дотримають».\nНачальник служби автомобільних доріг у Вінницькій області Василь Демішкан зазначив: необхідне фінансування становить 117 млн. грн.. Кошти поступово надходять: «Гроші – на підході, банк не пропустив і вони «застрягли»», - додав він.\nНа разі практично завершені роботи з перенесення газопроводів високого і середнього тиску та інших комунікацій. На фінішній прямій знаходиться і будівництво шляхопроводу. По обсягу виконання земляних робіт будівельники вийшли майже на середину шляху. Разом з тим, роботи із забезпечення якісної конструкції дорожнього одягу, яка б відповідала технологічним європейським стандартам, ще тривають. Відповідно асфальтувати дорогу ще не починали. Планують покласти 60 тис. кубічних метрів асфальтобетону.\nБудівництво практично ведеться з 1994 року.\nЗагальна вартість об\_'єкта – майже 170 млн.грн.\n06 жовтня 2010 - 09:02


Лінарес: Ломаченко битиметься з боксером, який вдвічі більше за нього\nЧемпіон WBA в легкій вазі венесуельський боксер Хорхе Лінарес заявив, що збирається скористатися у поєдинку з Василем Ломаченком тим, що він більше за українця.\n"Я знаю, що Ломаченко хороший, що він кращий незалежно від вагової категорії і цього достатньо, щоб мотивувати мене. Це мрія – битися з Ломаченко 12 травня. Якщо один боєць побив його, то чому ніхто інший не зможе цього зробити? У Василя була неймовірна аматорська кар'єра, але коли йому дали дуже досвідченого боксера, то він програв. А що стосується інших, з ким він бився останнім часом, то це не були великі бої. Останній поєдинок з Рігондо виглядав дуже погано. Я можу сказати вам, що завжди надихався Ломаченком, але вимкнув той бій, тому що він був нудним для мене.\nЛомаченка-професіонала захищають. Нам потрібно подивитися, що у нього є, тому що зараз він зустрінеться з дуже досвідченим боксером, який знаходиться в кращій формі у своїй кар'єрі. Побачимо, з чим він вийде в ринг. Це має бути цікаво. Ми обидва достатньо технічні боксери, це буде хороший бій. Я правша, а він шульга. Ми побачимо, наскільки він хороший, а потім скористаємося тим, що я більше. Побачимо, як він впорається з цим, чи вийде він боксувати або атакувати, тому що він зустрінеться з боксером, який вдвічі більше за нього самого", – цитує Лінареса XSPORT.\nНагадаємо, бій між чемпіоном WBO у другій напівлегкій вазі українцем Василем Ломаченком (10-1, 8 КО) і венесуельським чемпіоном WBA в легкій вазі Хорхе Лінаресом (44-3, 29 КО) відбудеться 12 травня на 20-тисячній арені "Медісон Сквер Гарден" у Нью-Йорку. 30-річний український боксер має на профі-рингу 10 перемог (8 – нокаутом) і 1 поразку. 32-річний Хорхе Лінарес – 44 перемоги (29 – нокаутом) та 3 поразки. Ломаченко вперше битиметься у легкому дивізіоні. На кону поєдинку стоятиме пояс WBA, яким володіє венесуелець.


Ющук укранська мова 10 клас гдз | ГДЗ: готові домашні завдання 10 клас українська мова\nЮщук укранська мова 10 клас гдз. Решебник (ГДЗ) Українська мова 7 класс І.П. Ющук 2015\nЮщук укранська мова 10 клас гдз Rating: 9,9/10 1389 reviews\nИщу Решебник по Украинскому языку за 10 класс. І не завжди в старших класах є можливість зробити кожне домашнє завдання самостійно. Фізика по праву вважається основою всього сучасного наукового світогляду. Розв'язання вправ та завдань до підручника. Як скласти довге речення без граматичних помилок? Він не тільки написаний зрозумілою і доступною мовою, а ще й дуже зручно оформлений. Ющук Практикум з правопису укр мови Хорошая бумага Освта.\nТут ви знайдете вирішення всіх домашніх завдань, що відмінно позначиться на вашій успішності. У посбнику подано систему дослдницьких вправ з укранського правопису You are the content you publish. Погані оцінки в школі не тільки загартовують характер, а й псують нерви разом з атестатом. Українська мова - важливий шкільний предмет Кожен школяр повинен знати, що українська мова - це дуже важливий предмет в житті всіх учнів. Без зайвих зусиль та витрат часу учні опиняться на потрібних сторінках збірника навіть під час уроку.\nТому, поспішайте використати представлений підручник на нашому сайті в режимі онлайн абсолютно безкоштовно. Практична частина: Виконати вправи 34, 35 з підручника: Фурдуй М. Українська мова для загальноосвітніх навчальних закладів з навчанням. Він не тільки написаний зрозумілою і доступною мовою, а ще й дуже зручно оформлений. У цьому посбнику вдало поднан правописн правила та практичн завдання. Термново гдз нм мова 8 клас Кириленко,Орап,вправа 4 ст.\nНе зупиняйтеся через труднощі, адже ви вже так багато подолали. Гаджети не тільки для ігор, а й для вивчення української мови Ви — сучасний школяр, а, значить, володієте модним гаджетом — планшетом чи телефоном. Готове рішення допоможе легко відшукати помилку в прикладі або завданню, на яку було витрачено багато часу, сил і вкладено праці, а також дасть можливість самому розібратися в рішенні. Так ваш екзамен із української мови буде складено на найвищий бал. Учебник По Укр Мове Козачук За 9 Клас.\nБезумовно, тут потрібні певні знання теорем і вміння розв'язувати задачі. Контрольная работа входная по математике 5 класс. Така допомога є незамінним помічником в освоєнні курсу хімії за 10 клас. Досконально розібрані завдання дозволяють, не тільки підготується до освоєння наступної теми, а й повторити частину матеріалу для написання самостійних і контрольних робіт. Отримайте гарну оцінку в школі за свої знання. Випишіть у три колонки слова, у яких: 1 звуків і букв порівну; 2 звуків менше, ніж букв; 3 звуків.\nПредставляємо вашій увазі гдз з української мови профільний рівень для старших класів. У цьому випадку відповіді просто незамінні в якості помічника в навчанні. З ющук практикум мова 10 клас правопису мови гдз укрансько укр. Крім того, різноманітність предметів у десятикласників значно збільшується. Українська мова для абітурієнтів козачук. І тому, для учнів для кращого і простішого вивчення даної мови наш сайт підготував підручник Українська мова 8 клас Ющук І. Автор топика запретил добавлять комментарии.\nГДЗ Українська мова. Відповіді та розв'язання з предмету на cittafutura.eu\nТакий помічник допоможе виконати будь-яке домашнє завдання і отримати хорошу оцінку! Київ ; на міжвузівській науково-практичній конференції 'Українська мова. Тут ви зможете знайти правила за стилями мови, повторити принципи побудови текстів. Неліна нова програма 2018 за 10 клас і більше не турбуватися про оцінки з алгебри. Це ваша нагода стати відмінником — гордістю школи та батьків. По решению комиссии первое место занял учащийся 10 класса. Навчайтесь з задоволенням разом з нашим порталом та електронними посібниками.\nГДЗ 7 клас Українська мова Ющук 2015\nЗавтра я отримаю найвищу оцінку На уроці потрібно виконати вправу самостійно? Навіть комп'ютер, з якого ви читаєте це повідомлення, був створений завдяки цій науці. У цій рубриці необхідний матеріал для проведення уроків в десятому класі зможуть підшукати собі і викладачі. На будь-якому письмовому екзамені, основна увага приділяється граматичним помилкам, та й взагалі, правопису. Ця збірка містить докладний опис рішень до всіх завдань, які буде ставити вчитель за шкільною програмою. Тут вашій увазі пропонуються гдз 10 клас з великою кількістю зроблених завдань або вирішених вправ з англійської мови, алгебри, біології, хімії та з багатьох інших шкільних предметів. Тут ви зможете знайти правила за стилями мови, повторити принципи побудови текстів. Хорошковська · Українська мова Художнє слово читання 4 клас Хорошковська · Русский язык 4 класс Гудзик.\nЮщук укранська мова 10 клас гдз


Ніна Матвієнко розлучилася зі своїм чоловіком після "золотого" весілля - Korrespondent.net\nНіна Матвієнко розлучилася зі своїм чоловіком після "золотого" весілля\nТекст: Катя Юськів, 1 листопада 2021, 13:38\nЗаслужена артистка України наголосила, що дозволила чоловікові говорити про їхнє розставання все що завгодно.\nЛегендарна українська співачка Ніна Матвієнко здивувала фанатів несподіваною заявою. Вона оголосила про розлучення з чоловіком Петром Гончаром. Про це артистка розповіла у програмі Позаочі на телеканалі Інтер.\nМатвієнко зазначила, що попросила чоловіка переїхати на сімейну дачу, бо більше не хоче бачити його у своєму будинку.\nЗа словами співачки, чоловік ніколи не приносив гроші у сім'ю, і всі роки спільного життя вона почувалася чоловіком. Більше того, якось він підвів її. Діти захворіли, а в артистки був запланований концерт, проте безробітний чоловік не захотів сидіти з ними вдома, і мати була змушена не з'явитися на виступ. Після цього її кар'єра була під питанням ще багато років.\n"Я все життя була як чоловік, забезпечувала сім'ю. То навіщо воно мені на старість? У нього ніколи не було грошей. Ми жили на одну мою зарплату до 60 років", - розповіла співачка.\nТакож артистка наголосила, що дозволила чоловікові говорити про їхнє розставання все що завгодно. Тож публіка вирішила, що він її залишив. Проте вона зазначила, що образ на чоловіка не таїть.\nНа сьогодні 74-річна Ніна Матвієнко проживає в Києві з дочкою Тонею та її чоловіком - музикантом Арсеном Мірзояном. Співачка не може з'їхати від дітей, бо живе на пенсію 15 тисяч гривень і їй бракує грошей на нове житло.\nЗазначимо, пара одружилася в 1971 році. Петро Гончар - художник та син відомого українського фольклориста та етнографа Івана Гончара. У їхній сім'ї троє дітей – сини-художники - Іван (1973 р.н.), який прийняв чернечий постриг, та Андрій (1974 р.н.) та донька-співачка - Антоніна (1981 р.н.).\nНагадаємо, раніше Ніна Митрофанівна розповіла, як переживає пандемію, та згадала про те, що головний секрет її здоров'я - це прощення образ.\nТЕГИ: семья, развод, брак, Нина Матвиенко\nЛариса Доліна розкрила секрет свого схуднення11123\nМадонна здивувала фанатів епатажними фото4756\nЕкс-"віагра" вразила пікантною фотосесією4242\nНадія Мейхер показала себе 23 роки тому3537\nКіт Степан прорекламував сумку від Valentino2570\nМодель Playboy приголомшила пікантним відео2430


З 2010 року кількість цифрових архівів у вишах та наукових установах України зросла в понад 6 разів – результати опитування щодо репозитаріїв та відкритої науки | Міністерство освіти і науки України\nОпубліковано 14 серпня 2020 року о 16:28\nОприлюднено результати першої хвилі опитування українських ЗВО та наукових установ щодо інституційних репозитаріїв, відкритої науки та готовності співпрацювати з Національним репозитарієм академічних текстів (НРАТ). Дослідження було започатковано директоратом науки та інновацій МОН із Українським інститутом науково-технічної експертизи та інформації.\nЙого мета – визначити стан локальних репозитаріїв установ, сформувати мапу наявних наукових цифрових архівів для подальшої реалізації політики відкритого доступу та розвитку НРАТ.\nПерша хвиля опитування тривала з 1 до 31 липня. У ньому взяли участь 202 представники ЗВО та наукових установ, що опікуються питаннями наукової діяльності, академічної доброчесності, діяльності наукових бібліотек, створення та підтримання роботи інституційних репозитаріїв. Зокрема, до опитування долучилися 133 виші та 69 наукових установ, з яких 65 належать до сфери управління Національної та галузевих академій наук.\nобізнаність щодо НРАТ та існування власного репозитарію;\nнаявна інфраструктура відкритості;\nорганізаційні питання роботи інституційного репозитарію;\nюридичні та нормативні аспекти;\nзагальні оцінки щодо перспектив розвитку відкритої науки.\nПонад 90% респондентів у цілому добре поінформовані про урядові рішення та накази МОН щодо створення НРАТ. Дещо нижчою є обізнаність з кращими вітчизняними та зарубіжними практиками діяльності електронних онлайнових архівів – біля 60%. Ствердну відповідь про наявність власного інституційного репозитарію надали 56%.\nТакож варто відзначити, що кількість цифрових архівів у ЗВО та наукових установах України постійно зростає. За 2011-2015 роки їх було створено у 2,5 рази більше, ніж у попередні 5 років, за останні 4 роки їх кількість зросла порівняно з попереднім періодом ще на 17%.\nДокладні результати опитування можна переглянути тут.\nНаразі дослідження продовжується. Ті ЗВО та наукові установи, які з різних причин у липні не змогли взяти участь в опитуванні, можуть долучитися до 18 вересня цього року. Для отримання докладної інформації щодо заповнення анкети просимо звертатися на скриньку NRAT@ukrintei.ua\nЗ пілотною версією Національного репозитарію академічних текстів можна ознайомитися за посиланням. Цього року заплановано старт підключення локальних репозитаріїв до НРАТ для забезпечення можливості обміну наявними академічними текстами та використання накопиченої бази даних для антиплагіатної перевірки. Зараз триває внесення змін до Регламенту роботи НРАТ, які дозволять розширити можливості користувачів у роботі з НРАТ, а також спростять доступ зовнішнім антиплагіатним сервісам.\nНагадуємо, що МОН розробило проєкт Концепції реалізації державної політики розвитку українських е-інфраструктур до 2023 року та відповідного Плану заходів. Наразі ці документи вже пройшли громадське обговорення.\nРаніше Наукові проєкти, заходи та видимість результатів національних досліджень – як українські вчені можуть долучитися до «ERA vs CORONA»\nПізніше Сергій Шкарлет: залишки освітньої субвенції у разі потреби можуть бути використані на організацію дистанційного навчання


Любиша Джорджевич — Вікіпедія\nЛюбиша Джорджевич (серб. Ljubiša Đorđević , нар. 19 червня 1906, Дубрава — пом. 2 листопада 1944, Белград) — югославський футболіст, що грав на позиції півзахисника. Відомий виступами за клуб БСК, а також національну збірну Югославії. Триразовий чемпіон Югославії.\n2 листопада 1944(1944-11-02) (38 років)\n1925–1935 БСК 54 (0)\n1928–1931 Югославія 5 (0)\n3 1925 року виступав у команді БСК (Белград). Входив до провідного тріо півзахисників клубу Милорад Арсеньєвич — Сава Маринкович — Любиша Джорджевич, що протягом багатьох сезонів грали разом у клубі, а іноді і в збірній. У 1927, 1929 і 1930 роках ставав з командою переможцем чемпіоном Белграда. Найсильніші команди регіональних ліг отримували змогу позмагатись за звання чемпіона Югославії. Наприкінці 20-х років БСК стабільно боровся за нагороди чемпіонату, завдяки чому Джорджевич двічі здобував срібло у 1927 і 1929 роках, а також бронзу у 1928 році.\nУ 1927 і 1928 роках брав участь у складі своєї команди в матчах Кубку Мітропи, престижного турніру для провідних команд Центральної Європи. Обидва рази белградський клуб вибував на першій стадії змагань, поступаючись угорським командам «Хунгарія» (2:4, 0:4) і «Ференцварош» (0:7, 1:6) відповідно. Любиша брав участь в усіх чотирьох матчах своєї команди.\nСвою першу перемогу у національному чемпіонаті Джорджевич у складі БСК здобув у 1931 році. Перемога вийшла дуже впевненою, адже столичний клуб виграв усі 10 матчів турніру, випередивши найближчого переслідувача загребську «Конкордію» на 9 очок. Лідерами атаки тієї команди були Благоє Мар'янович, Александар Тирнанич і Джордже Вуядинович, провідні гравці національної збірної, а у півзахисті на головних ролях лишались Джорджевич і Милорад Арсеньєвич.\nТакож здобував титули чемпіона Югославії у 1933 і 1935 роках.\n1928 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Югославії у грі проти Румунії (3:1). Загалом зіграв за збірну 5 матчів.\nТакож виступав у складі збірної Белграда, за яку зіграв 22 матчі.\nЯк інженер лісового господарства, працював у Белграді і брав участь в будівництві бомбосховищ під час Другої світової війни. Це було розцінено як співпраця з окупантами, за що Любишу Джорджевича розстріляли 2 листопада 1944 року.\nЧемпіон Югославії: 1930-31, 1932-33, 1934-35\nСтаття на сайті ОФК (серб.)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Любиша_Джорджевич&oldid=27819040\nОстаннє редагування: 28 квітня 2020, 20:55\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 20:55, 28 квітня 2020.


Головна » Авторський куточок » Браун Ден » Ден Браун - Код да Вінчі\nЛенґдон усе ще не міг прийти до тями. «Гість?» Погляд його натрапив на зім’ятий аркуш на тумбочці.\nАМЕРИКАНСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ У ПАРИЖІ\nна вечір із РОБЕРТОМ ЛЕНҐДОНОМ,\nпрофесором з релігійної символіки Гарвардського університету\nЛенґдон застогнав. Вечірня лекція зі слайдами про поганську символіку, приховану в стінах Шартрського собору, вочевидь, припала не до смаку кільком консерваторам серед аудиторії. Якийсь правовірний учений, мабуть, пішов за ним слідом до готелю, щоб з’ясувати стосунки.\n— Мені шкода, — відказав Ленґдон, — я дуже втомився і...\n— Але, месье... — не відступався консьєрж, перейшовши на настійливий шепіт. — Ваш гість — важлива персона.\nХто б сумнівався! Ленґдонові книжки про картини на біблійні теми й культову символіку хоч-не-хоч зробили його знаменитістю в мистецькому світі, а торік його слава й узагалі зросла стократ після того, як він став причетним до однієї гучної історії у Ватикані. Відтоді паломництво до нього зарозумілих істориків й аматорів від мистецтва не вщухало ні на мить.\n— Якщо ваша ласка, — Ленґдонові коштувало неабияких зусиль залишатися ввічливим, — запишіть ім’я й телефон того добродія й перекажіть, що я спробую сконтактуватися з ним, доки буду в Парижі, тобто до вівторка. Дякую. — Він поклав слухавку, доки консьєрж устиг щось відповісти.\nТишу знову розітнув телефонний дзвінок.\nПодумки вилаявшись, Ленґдон узяв слухавку:\nЯк він і думав, це знову був консьєрж.\n— Месьє Ленґдон, перепрошую ще раз. Я дзвоню, лише щоб сказати, що ваш гість іде до вас у номер. Я подумав, треба вас попередити.\nСон як рукою зняло.\n— Ви пустили когось до мого номера?\n— Вибачте, месьє, але особа такого рангу... Я не посмів його спиняти.\n— То хто ж він у біса?\nТа в слухавці вже чулися гудки.\nМайже тієї ж миті в двері хтось голосно постукав.\nНе знаючи, що робити, Ленґдон тихо встав із ліжка. Відчув, як ноги глибоко занурюються у розкішний старовинний килим. Накинув халат із монограмою готелю і підійшов до дверей.\n— Месьє Ленґдон? Мені потрібно з вами поговорити. — Чоловік говорив англійською з акцентом, голос був різкий і владний. — Це лейтенант Жером Колле. Центральне управління судової поліції.\nЛенґдон розгубився. «Судова поліція?» Центральне управління судової поліції — це приблизно те саме, що у Сполучених Штатах ФБР.\nНе знімаючи ланцюжка, Ленґдон трохи відхилив двері. Він побачив худорляве і втомлене обличчя. Гість був неймовірно худий, у синій, з вигляду офіційній уніформі.\n— Можна ввійти? — запитав поліцейський.\nЛенґдон завагався, почуваючись непевно під пильним поглядом незнайомця.\n— А про що, власне, йдеться?\n— Мій капітан потребує вашої консультації в одній приватній справі.\n— Як, зараз? — здивувався Ленґдон. — Вже за північ.\n— Чи правда, що цього вечора у вас була призначена зустріч з куратором Лувру?\nЛенґдон ураз почувся якось дуже незатишно. Він і справді домовлявся з поважним куратором Жаком Соньєром зустрітися ввечері після лекції, але той так і не з’явився.\n— Так. Звідки ви знаєте?\n— Ми натрапили на ваше ім’я в його щоденнику.\nПоліцейський тяжко зітхнув і пропхав у щілину дверей миттєвий фотознімок.\nПобачивши, що на ньому, Ленґдон заціпенів.\n— Цей знімок зроблено менш ніж годину тому. В Луврі.\nРозглядаючи фотокартку, Ленґдон за кілька секунд відчув, як його первинна відраза і шок поступаються місцем щирому гнівові.\n— Хто міг таке зробити!\n— Ми подумали, що, можливо, ви допоможете нам відповісти на це запитання, зважаючи на вашу обізнаність у символах і те, що ви планували зустрітися з ним.\nЛенґдон уважно вивчав фотографію, до безмежного жаху тепер додався ще й якийсь благоговійний страх. Це було щось страшне і водночас дуже дивне, воно навіювало тривожне відчуття — десь він уже таке бачив. Понад рік тому Ленґдон теж одержав фотокартку з трупом і теж до нього звернулися по допомогу. Через добу у Ватикані він ледь не розпрощався з життям. Це фото було зовсім інакше, однак щось у цьому всьому видавалося дивно знайомим.\nПоліцейський подивився на годинник.\n— Мій капітан чекає, месьє.\nЛенґдон його майже не чув. Його погляд усе ще був прикутий до фотокартки.\n— Цей символ і те, що тіло в такій дивній...\n— Позі? — підказав поліцейський.\nЛенґдон кивнув, відвів нарешті очі від фото і відчув, як по шкірі пробіг холодок.\n— Не уявляю, хто міг таке вчинити.\nПоліцейський спохмурнів ще більше.\n— Ви не розумієте, месьє Ленґдон. Те, що ви бачите на цій фотокартці... — він помовчав. — Месьє Соньєр зробив це сам.\nЛенґдон укотре відчув легкий подив і водночас захват, намагаючись охопити поглядом одразу всю цю грандіозну споруду. Величезна площа, а за нею — фасад Лувру, що, наче цитадель, височів на тлі паризького неба. Побудований у формі підкови, Лувр уважався найдовшою спорудою в Європі, по його довжині можна було б розташувати три Ейфелеві вежі. Навіть мільйон квадратних футів площі між крилами музею анітрохи не применшував величі його фасаду. Якось Ленґдон вирішив обійти Лувр по периметру і з великим подивом довідався, що подолав аж цілих три милі.\nЩоб уважно оглянути 65 300 експонатів музею, кажуть, середньостатистичному відвідувачеві потрібно близько п’яти тижнів. Однак більшість туристів воліє оглядати Лувр побіжно. Ленґдон жартома називав такий огляд пробіжкою Лувром: туристи бадьоро крокують залами музею, щоб неодмінно побачити три найзнаменитіші експонати: Мону Лізу, Венеру Мілоську і Ніку — крилату статую Перемоги. Один відомий американський журналіст якось нахвалявся, що спромігся побачити всі три шедеври лише за п’ять хвилин і п’ятдесят шість секунд.\nВодій витягнув рацію і скоромовкою випалив французькою:\n— Monsieur Langdon est arrivé. Deux minutes.\nУ відповідь щось нерозбірливо затріщало.\nПоліцейський сховав рацію й обернувся до Ленґдона:\n— Капітан вас зустріне біля головного входу.\nНезважаючи на знаки, що забороняли в’їзд на площу, водій натиснув на газ, і «ситроен» переїхав через парапет. Тепер уже було видно головний вхід до Лувру, фронтон будівлі велично здіймався попереду в оточенні семи трикутних басейнів, з яких били водограї з підсвіткою.\nНовий вхід до паризького Лувру прославився майже так само, як і власне музей. Ультрасучасна скляна піраміда, яку спроектував американський архітектор китайського походження І. М. Пей, і досі дратувала традиціоналістів. На їхню думку, ця споруда руйнувала стиль і принижувала гідність Ренесансу. Гете називав архітектуру застиглою музикою, а цю піраміду критики Пея порівнювали зі скрипом нігтя по шкільній дошці. Водночас прогресивні шанувальники вважали прозору піраміду, заввишки сімдесят один фут, блискучим поєднанням давньої традиції із сучасними технологіями, символічною ланкою між минулим і майбутнім, яка мала забезпечити Луврові гідне місце у третьому тисячолітті.\n— Вам подобається наша піраміда? — запитав поліцейський.\nЛенґдон насупився. Французи, схоже, страшенно люблять запитувати про це американців. Питання, звісно ж, провокаційне. Варто зізнатися, що піраміда тобі подобається, і миттю станеш недолугим американцем. Скажеш, що не подобається, — образиш французів.\n— Міттеран був сміливцем, — дипломатично відказав Ленґдон.\nПодейкували, що цей нині покійний президент Франції страждав так званим фараоновим комплексом. З його легкої руки Париж заполонили єгипетські обеліски та інші предмети давньої культури. Франсуа Міттеран мав якусь загадкову пристрасть до всього єгипетського, настільки сильну, що французи й досі називали його Сфінксом.\n— Як вашого капітана на ім’я? — Ленґдон вирішив змінити тему.\n— Безу Фаш, — відповів водій, під’їжджаючи до головного входу піраміди. — Ми кличемо його «le Taureau».\nЛенґдон подивився на нього здивовано, замислившись, чи кожен француз має якесь загадкове прізвисько, пов’язане з твариною.\nПоліцейський підвів брови:\n— А ви насправді краще знаєте французьку, ніж показуєте, месьє Ленґдоне.\n«Французьку я знаю препаскудно, — подумав Ленґдон, — зате незле розуміюся на іконографії знаків Зодіаку. Таурус завжди був биком. Астрологічні символи однакові в усьому світі».\nПоліцейський зупинив авто і показав на великі двері в піраміді між двома водограями.\n— Вхід там. Хай щастить, месьє.\n— А ви хіба не йдете зі мною?\n— Мені наказано залишити вас тут. Я маю інші справи.\nЛенґдон зітхнув і виліз з авта. «Умови тут диктую не я».\nЗаревів двигун, і «ситроен» розтанув у пітьмі.\nДивлячись йому вслід, Ленґдон раптом подумав: а може, не йти туди? Адже він міг і відмовитись від запрошення... Перейти через площу, спіймати таксі і їхати до готелю спати?.. Та щось підказувало йому, що це аж ніяк не найкраща ідея.\nЛенґдон рушив до серпанка водограїв, і в нього виникло тривожне відчуття, наче він переступає якийсь уявний поріг в інший світ. Усе це скидалося на сон. Двадцять хвилин тому він мирно спав у готелі. А тепер от стоїть перед прозорою пірамідою, яку збудував Сфінкс, і чекає поліцейського на прізвисько Бик.\n«Я загубився в якійсь картині Сальвадора Далі», — майнуло йому в голові.\nЛенґдон рушив до головного входу — величезних дверей-вертушки. У фойє горіло тьмяне світло і було порожньо.\n«Цікаво, — подумав Ленґдон, — а чи доводилося комусь із шанованих єгиптологів Гарварду стукати в двері піраміди, сподіваючись, що їм відчинять?» Він уже підняв було руку, готовий постукати, аж раптом із темряви за склом виникла чиясь постать. Хтось поспішно йшов знизу закрученими сходами. Чоловік був кремезний і темноволосий, чимось схожий на неандертальця. Чорний двобортний піджак, здавалося, от-от трісне на його широких плечах. В усьому, навіть у його ході, відчувалася владність. Він розмовляв по мобільному телефону, але доки підійшов до дверей, закінчив розмову і жестом запросив Ленґдона ввійти.\n— Я Безу Фаш, — відрекомендувався, щойно Ленґдон опинився всередині. — Капітан Центрального управління судової поліції. Голос цілком пасував до його зовнішності — гортанний гуркіт... наче грім, що віщує бурю.\nЛенґдон простягнув руку.\nВеличезна долоня Фаша стиснула його руку з неймовірною силою, наче хотіла роздушити.\n— Я бачив знімок, — сказав Ленґдон. — Ваш працівник сказав, Жак Соньєр сам це...\n— Месьє Ленґдон, — чорні очиці Фаша були наче вирізані з ебенового дерева, — те, що ви бачили на знімку, — лише початок усього, що зробив Соньєр.\nПротиснувшись попід ґратами, Роберт Ленґдон опинився біля входу до Великої галереї. Було враження, наче він зазирає в пащу довгого й глибокого каньйону. По обидва боки галереї височіли голі стіни на тридцять футів, верх їх танув у пітьмі. Червонувате сяйво нічних ламп сочилося з плінтусів і кидало чудернацькі відблиски на безцінні полотна да Вінчі, Тиціана і Караваджо, що звисали зі стелі на спеціальних дротах. Натюрморти, біблійні сцени й пейзажі висіли поряд із портретами знаті та відомих політичних діячів.\nХоч у Великій галереї було зібрано чи не найкращу в світі колекцію італійського живопису, у багатьох відвідувачів виникало відчуття, що найцінніший експонат тут — унікальна паркетна підлога. Викладена з дубових паркетин по діагоналі, вона не лише вражала досконалим геометричним візерунком, а й створювала своєрідну оптичну ілюзію, нагадувала якийсь багатовимірний простір: відвідувачам здавалося, наче вони пливуть галереєю, поверхня якої з кожним кроком змінюється.\nЛенґдон розглядав вигадливий візерунок на паркеті, аж раптом його погляд натрапив на зовсім недоречний тут предмет, що лежав ліворуч лише за кілька ярдів, оточений спеціальною стрічкою. Ленґдон обернувся до Фаша:\n— Це що... Караваджо? На підлозі?\nФаш кивнув, навіть не подивившись у той бік.\nЦя картина, як припускав Ленґдон, коштувала з два мільйони доларів, проте лежала на підлозі, наче якийсь непотрібний плакат.\n— Якого дідька ця картина робить на підлозі?\nОбурення, що прозвучало в його голосі, схоже, не справило враження на Фаша.\n— Це місце злочину, месьє Ленґдон. Ми нічого не чіпали. Картину зірвав зі стіни сам куратор. У такий спосіб він активував систему безпеки.\nЛенґдон озирнувся на ґрати, намагаючись збагнути, що ж насправді відбулося.\nНа куратора напали в його кабінеті, він вибіг, кинувся до Великої галереї й активував систему безпеки, стягнувши зі стіни цю картину. Ґрати одразу опустилися й перекрили сюди доступ. Інших входів і виходів у цій галереї немає.\nЛенґдон чогось не розумів.\n— Отже, куратор замкнув нападника у Великій галереї?\n— Ґрати впали між Соньєром і його нападником. Убивця залишився в коридорі і вистрілив у Соньєра крізь ґрати. — Фаш показав на жовтогарячий прапорець на ґратах, під якими вони щойно проповзли. — Працівники науково-технічного відділу виявили там частинки пороху. Він стріляв крізь ґрати. Соньєр помер тут сам.\nЛенґдон згадав знімок із тілом Соньєра. Але вони сказали, що він зробив це сам. Подивився у величезний коридор.\n— То де ж тіло?\nФаш поправив свою шпильку-розп’яття і пішов далі.\n— Вам, мабуть, відомо, що Велика галерея дуже довга.\n«Якщо не помиляюсь, довжина Великої галереї становить приблизно півтори тисячі футів, це висота меморіалу Вашинґтона, помножена на три». Від ширини коридору теж перехоплювало подих, тут легко стали б поряд два пасажирські поїзди. По центру періодично траплялась якась статуя чи велетенська порцелянова ваза, що допомагали розмежувати потік відвідувачів, який уздовж однієї стіни рухався в одному напрямку, а вздовж другої — у протилежному.\nФаш мовчки й швидко крокував правим боком коридору, дивлячись лише вперед. Ленґдонові здавалося, що це просто блюзнірство — пробігати повз стільки шедеврів і не зупинитися навіть на мить, щоб подивитися на них.\n«При такому світлі я б однаково нічого не побачив», — подумав він.\nТьмяне червонувате освітлення навіяло Ленґдонові спогади про його останнє перебування в таємних архівах Ватикану. Це вже вдруге сьогоднішній вечір нагадав йому про минулорічні події в Римі, коли він ледь не позбувся життя. Він знову подумав про Вітторію. Вже кілька місяців він не згадував про неї. Не вірилось, що то все трапилося лише рік тому; здавалося, відтоді промайнули десятиріччя. Інше життя. Востаннє він отримав звістку від Вітторії ще в грудні. То була поштівка, в якій вона писала, що вирушає на Яванське море, аби продовжувати дослідження в галузі фізики... щось там ішлося про використання супутників, щоб стежити за міграцією мантій Землі. Ленґдон ніколи не мав ілюзій, що така жінка, як Вітторія Ветра, зможе щасливо жити з ним в університетському містечку. Однак їхня зустріч у Римі пробудила в ньому якусь тугу, якої він ніколи раніше не відчував. Його любов до холостяцького життя й тих невигадливих свобод, які воно давало, похитнулась... і несподівано поступилась місцем відчуттю порожнечі, яке за минулий рік, схоже, тільки посилилось.\nВони далі швидко крокували галереєю, однак трупа Ленґдон і досі не бачив.\n— Жак Соньєр зайшов аж так далеко?\n— Месьє Соньєр дістав кулю в живіт. Він помирав дуже повільно. Хвилин, мабуть, з п’ятнадцять, а то й двадцять. Очевидно, він мав величезну силу волі.\nЛенґдон був приголомшений.\n— То охоронцям треба було аж п’ятнадцять хвилин, щоб дістатися сюди?\n— Звісно, ні. Служба безпеки Лувру миттєво відреагувала на сигнал тривоги, але до Великої галереї не було доступу. Охоронці стояли біля ґрат і чули, як хтось ходить у дальньому кінці коридору, але не бачили, хто це. Кликали, та ніхто не відзивався. Вирішили, що це злочинець — хто ж іще? — і, згідно з інструкціями, викликали судову поліцію. Ми прибули на місце за п’ятнадцять хвилин. Трохи підняли ґрати, так, щоб під ними можна було проповзти, і я послав туди дюжину озброєних агентів. Вони прочесали всю галерею в пошуках злочинця.\n— І нікого не знайшли. Окрім... — він показав на щось попереду, — нього.\nЛенґдон простежив за напрямом пальця Фаша. Спочатку йому здалося, що Фаш показує на велику мармурову статую посеред коридору. Проте, коли вони підійшли ближче, Ленґдон побачив приблизно за тридцять ярдів від статуї яскраву пляму світла. Лампа на штативі створювала на підлозі єдиний острівець світла в червонуватому напівмороці галереї. У центрі цієї плями, наче комаха під мікроскопом, лежало на паркетній підлозі оголене тіло куратора.\n— Ви бачили знімок, — сказав Фаш, — отже, для вас тут не повинно бути нічого несподіваного.\nВони наблизились, і Ленґдон відчув мандраж. Перед ним постала одна з найдивніших картин, які йому доводилося бачити.\nТіло Жака Соньєра лежало на паркетній підлозі точнісінько, як це було зображено на знімку. Стоячи над ним і мружачись від різкого світла, Ленґдон ще раз із подивом подумав, що Соньєр провів останні хвилини свого життя, намагаючись зайняти таку ось незвичну позу.\nСоньєр виглядав на диво підтягнутим як на свої роки... і всю його мускулатуру було чітко видно. Він зірвав із себе геть увесь одяг, акуратно поскладав його поряд на підлозі і ліг на спину посеред широкого коридору, строго вздовж його центральної осі. Руки й ноги широко розкинуті, як у дитини, що робить на снігу «орла»... або точніше, як у людини, яку розтягнули й зібрались четвертувати якісь невидимі сили.\nКривава пляма на грудях позначала те місце, де в тіло ввійшла куля. Рана була на диво мала — лише невеличка плямка потемнілої крові.\nВказівний палець Соньєра теж був закривавлений, очевидно, він вмочав його в рану, і це було найстрашніше і найнезбагненніше в усьому цьому. Використавши власну кров як чорнило, а власний оголений живіт як полотно, Соньєр намалював у себе на тілі простий символ: п’ять прямих ліній, що перетиналися й утворювали п’ятикутну зірку.\nКривава зірка з центром у пупі надавала трупові справді зловісного вигляду. Знімок, який бачив Ленґдон, теж справляв моторошне враження, але тепер, побачивши все на власні очі, він відчував дедалі більшу тривогу.\n«Він зробив це сам».\n— Месьє Ленґдон? — чорні очі Фаша пильно дивилися на нього.\n— Це пентаграма, — сказав Ленґдон, і власний голос видався йому чужим, так він дивно відлунював під високими склепіннями галереї. — Один із найдавніших символів на землі. З’явився за чотири тисячі років до народження Христа.\n— І що він означає?\nЛенґдон завжди вагався, коли йому ставили таке питання. Казати людям, що «означає» той чи інший символ, — це все одно, що казати, як на них має подіяти та чи інша пісня. Усяк тлумачить символи по-своєму. Приміром, білий ковпак Ку-клукс-клану у Сполучених Штатах асоціюється з ненавистю й расизмом, тимчасом як в Іспанії те саме вбрання свідчить лише про глибоку християнську віру.\n— У різних випадках ті самі символи мають різне значення, — відповів Ленґдон. — Спершу пентаграма була поганським релігійним символом.\n— Поклоніння дияволові, — кивнув Фаш.\n— Не зовсім так, — заперечив Ленґдон і одразу збагнув, що слова треба добирати обережніше.\nСьогодні слово «поганець» стало майже синонімом поклоніння дияволові, а це зовсім неправильно. Насправді це слово походить від латинського paganus, що означає «мешканці сільської місцевості». Поганці не мали єдиної усталеної релігії, а натомість поклонялися силам і явищам природи. Християнська Церква так сильно боялася цих багатобожників, що колись безневинне слово «селянин» — французькою vilain — набуло значення «негідник».\n— Пентаграма, — пояснив Ленґдон, — це дохристиянський символ, що стосується поклоніння Природі. Наші предки поділяли світ на дві половини — чоловічу й жіночу. Їхні боги й богині разом забезпечували рівновагу сил. Інь та ян. Коли чоловіче й жіноче начала врівноважені, у світі панує гармонія. Коли ж рівновага порушується, виникає хаос. — Ленґдон показав на живіт Соньєра: — Ця пентаграма символізує жіночу половину всього сущого. Історики, що вивчають релігії, називають це «священною жіночністю», або «божественною богинею». Соньєр знав це краще, ніж хто інший.\n— То Соньєр намалював собі на животі символ богині?\nЛенґдон не міг не погодитись, що це виглядало дещо дивно.\n— У найвужчому сенсі пентаграма символізує Венеру — богиню кохання й краси.\nФаш глянув на оголений труп і щось пробурчав собі під ніс.\n— Давні релігії ґрунтувалися на божественному устрої Природи. Богиня Венера і планета Венера — це те саме. Богиня посідає відповідне місце на нічному небі і відома під багатьма іменами — Венера, Східна зірка, Іштар, Астарта — всі вони символізують могутнє жіноче начало, тісно пов’язане з Природою і Матір’ю-Землею.\nФаш чомусь занервував. Наче йому більше була до вподоби ідея поклоніння дияволові.\nЛенґдон вирішив не розповідати зараз про найдивовижнішу властивість пентаграми — наочний доказ її зв’язку з Венерою. Ще коли він був студентом і вивчав астрономію, то з величезним подивом довідався, що кожні вісім років планета Венера креслить у площині екліптики правильну пентаграму. Давні люди спостерегли це явище, і воно справило на них таке враження, що Венера та її пентаграма стали символами досконалості, краси і циклічності сексуального кохання. Аби належно вшанувати магію Венери, давні греки влаштовували Олімпійські ігри кожні вісім років. Сьогодні мало кому відомо, що сучасні Олімпійські ігри дотримуються половинчатого циклу Венери. Ще менше людей знає, що п’ятикутна зірка ледь не стала офіційною емблемою Олімпійських ігор — в останню мить вирішили замінити п’ять гострих кутів п’ятьма колами, що перетинаються, які, на думку організаторів, мали б краще відображати дух усезагальної участі й гармонії.\n— Месьє Ленґдон, — раптом сказав Фаш, — очевидно, що пентаграма мусить бути якось пов’язана теж і з дияволом. Про це доволі чітко свідчать ваші американські фільми жахів.\nЛенґдон спохмурнів. Дякую, Голлівуде. Сьогодні п’ятикутна зірка фактично стала емблемою фільмів жахів про вбивць-сатаністів. Її зазвичай можна було побачити на стінах помешкань сатаністів поряд з іншою демонічною символікою. Ленґдон завжди впадав у відчай, коли бачив цей символ у такому контексті, адже первинно пентаграма символізувала лише добро.\n— Запевняю вас, — сказав Ленґдон, — попри те, що ви бачите у фільмах, демонічне тлумачення пентаграми неправильне з погляду історії. Первинно вона символізувала жіноче начало, але за тисячоліття значення цього символу було спотворене. У цьому випадку — через кровопролиття.\nЛенґдон подивився на шпильку-розп’яття, не впевнений, як краще сформулювати думку.\n— Я маю на увазі Церкву. Переважно символи дуже живучі, проте Римо-католицька Церква змінила значення пентаграми ще на початку свого існування. Це було частиною кампанії Ватикану зі знищення поганських релігій і навернення люду до християнства. Церква активно боролася з поганськими богами й богинями, зображуючи їхні священні символи як символи зла.\n— Говоріть далі...\n— Це доволі типове явище в часи великих потрясінь, — вів далі Ленґдон. — Кожна нова влада намагається привласнити існуючі символи, скомпрометувати і стерти з пам’яті людей їхнє первинне значення. У боротьбі між поганськими і християнськими символами програли перші. Посейдонів тризуб перетворився на вила диявола, гострокутний ковпак мудреця — на символ відьми, а пентаграма Венери стала знаком диявола. — Ленґдон на мить замовк. — Прикро, але військове відомство США теж спотворило суть пентаграми: тепер вона стала нашим головним символом війни. Ми малюємо її на наших винищувачах і прикрашаємо нею погони наших генералів. — І прощавай, богине кохання й краси.\n— Цікаво, — Фаш кивком показав на труп з розкинутими руками. — Ну а поза? Вона вам про щось каже?\n— Ця поза лише підкреслює зв’язок із пентаграмою і священною жіночністю.\n— Це називають реплікацією. Повторення символу — найпростіший спосіб підсилити його значення. Поза Жака Соньєра нагадує п’ятикутну зірку. Одна пентаграма — добре, а дві — ще ліпше.\nФаш подивився по черзі на руки, ноги й голову Соньєра, що мали символізувати п’ять кутів пентаграми, і знову пригладив рукою і без того прилизане волосся.\n— Цікавий аналіз, — він помовчав. — Ну а те, що він голий? — Фаш скривився, вимовляючи останнє слово, наче тіло голого літнього чоловіка викликало в нього відразу. — Навіщо він зняв одяг?\nГарненьке запитання. Ленґдон не припиняв про це думати від першої ж миті, як побачив фотознімок. Найімовірніше, оголене тіло людини мало ще раз нагадати про Венеру, богиню сексуальності. Хоч у сучасній культурі Венера вже здебільшого не асоціювалась із фізичним зв’язком між чоловіком і жінкою, пильне око лінгвіста-етимолога й досі могло помітити слід первинного значення Венери у слові «венеричний». Проте Ленґдон вирішив не заглиблюватися в цю тему.\n— Месьє Фаш, я не можу сказати, чому месьє Соньєр намалював на собі цей символ чи прийняв таку позу. Однак знаю напевно, що така людина, як Жак Соньєр, розглядала б пентаграму як знак священної жіночності. Історики мистецтва і науковці, які вивчають символи, добре знають про зв’язок між пентаграмою і божественним жіночим началом.\n— Добре. Ну а чому він вирішив писати власною кров’ю?\n— Очевидно, більше не мав чим.\nФаш помовчав, тоді зауважив:\n— Мені здається, він писав кров’ю, щоб змусити поліцію провести певну судово-медичну експертизу.\n— Погляньте на його ліву руку.\nЛенґдон подивився на білу руку куратора, від плеча до долоні, проте нічого не побачив. Тоді обійшов тіло, нагнувся і з подивом помітив, що куратор стискає в руці великий маркер із фетровим стрижнем.\n— Соньєр тримав його, коли ми знайшли тіло, — зауважив Фаш. Відійшов від Ленґдона і наблизився до розкладного столика, на якому лежали інструменти, дроти і якісь електронні прилади.\n— Як я вже вам казав, — він перебирав предмети на столі, — ми нічого не чіпали на місці злочину. Вам знайомий цей тип ручки?\nЛенґдон нахилився нижче, щоб роздивитися напис на ручці.\nВін здивовано підвів голову.\nТакими маркерами зі спеціальним фетровим стрижнем зазвичай послуговувались працівники музеїв, реставратори і поліцейські, щоб наносити невидимі позначки на предмети. Писали вони флуоресцентним чорнилом на спиртовій основі, і побачити ці написи можна було лише при невидимому світлі. Зокрема, працівники музеїв робили такими маркерами позначки на рамах картин, що потребували реставрації.\nЛенґдон випростався, а Фаш тим часом підійшов до лампи й вимкнув її. Галерея враз занурилась у пітьму.\nНа мить «засліплений» Ленґдон почувся непевно. Але поступово очі звикали до темряви, і він розрізнив у червонуватому напівмороці постать Фаша. Той ішов до нього, тримаючи в руках якесь портативне джерело світла, що огортало його фіолетовим серпанком.\n— Можливо, ви знаєте, — сказав Фаш, у фіолетовому сяйві його очі світилися, — що за допомогою такого світла поліція шукає на місці злочину сліди крові та інші докази, які підлягають експертизі. Тож можете уявити, як ми здивувалися... — Він різко спрямував світло лампи на труп.\nЛенґдон подивився і з жахом відсахнувся.\nСерце калатало. На паркетній підлозі поряд із трупом світилися пурпурові літери. Останні слова куратора. Тупо дивлячись на мерехтливі знаки, Ленґдон відчував, що туман, який огортав усю цю історію від самого початку, ще більше густішає.\nВін перечитав слова ще раз і подивився на Фаша.\n— Що в дідька все це означає?\nОчі Фаша світилися білим.\n— Саме на це питання ви й маєте відповісти, месьє.\nЛенґдон не міг відвести погляду від пурпурових літер, що пломеніли на паркеті. Прощальне послання Жака Соньєра аж ніяк не скидалось на останні слова помираючого, принаймні так думав Ленґдон.\nНа підлозі було написано:\n13 — 3 — 2 — 21 — 1 — 1 — 8 — 5\nO D r a c o n i a n d e v i l !\nO h l a m e s a i n t !\nЛенґдон не мав ані найменшої гадки, що б це могло означати, зате нарешті зрозумів, чому Фаш так уперто пов’язував пентаграму з поклонінням дияволові.\nО Драконів диявол!\nСоньєр безпосередньо вказував на диявола. І цей незрозумілий ряд чисел...\n— Частина послання нагадує числовий шифр.\n— Так, — погодився Фаш. — Наші криптографи вже над ним працюють. Ми думаємо, що ці числа якось виведуть нас на вбивцю. Може, це телефон чи номер соціального страхування. Скажіть, на ваш погляд, ці числа мають якесь символічне значення?\nЛенґдон ще раз подивився на числа, відчуваючи, що пошук їх символічного значення може зайняти не одну годину. Якщо взагалі Соньєр щось мав на увазі. Ленґдонові здавалося, що ці числа взято навмання. Він звик до символічних прогресій, у яких начебто крився якийсь зміст, але тут усе: пентаграма, слова і числа — здавалося, ніяк не пов’язані одне з одним.\n— Раніше ви казали, — зауважив Фаш, — що всі дії Соньєра були спрямовані на те, щоб залишити якесь послання... про поклоніння богині чи щось у такому дусі? Як у цю концепцію вписується це послання?\nЛенґдон розумів, що це питання суто риторичне. Дивний ряд чисел і незрозумілі слова аж ніяк не відповідали версії Ленґдона, пов’язаній з культом богині.\n«О Драконів диявол! О кульгавий святий!»\n— Це схоже на якесь звинувачення, — мовив Фаш. — Вам так не здається?\nЛенґдон спробував уявити останні хвилини куратора, замкненого у порожній Великій галереї, упевненого в тому, що от-от помре. Що ж, таке припущення виглядало логічним.\n— Може, звинувачення на адресу вбивці. Думаю, це має сенс.\n— І моє завдання — назвати його ім’я. Дозвольте вас запитати ще одне, месьє Ленґдон. Окрім чисел, що, на вашу думку, у цьому посланні найдивніше?\nНайдивніше? Людина, що помирає, замкнулася в галереї, намалювала собі на животі пентаграму, а на підлозі нашкрябала якесь загадкове звинувачення. Що з цього не дивне?\n— Слово «Драконів»? — Ленґдон сказав перше-ліпше, що йому спало на думку. Він був певний: людина, яка доживає останні хвилини життя, навряд чи згадуватиме про Дракона — нещадного афінського законотворця сьомого століття до Р. Х. — «Драконів диявол» — це дивний добір слів.\n— Драконів? — у голосі Фаша тепер чулося нетерпіння. — Зараз ідеться не про добір слів.\n— Соньєр був французом, — з притиском сказав Фаш. — Він жив у Парижі. Але чомусь вирішив написати своє останнє послання...\n— Англійською, — закінчив Ленґдон думку капітана.\n— Саме так. Чому, як ви гадаєте?\nЛенґдон знав, що Соньєр бездоганно володів цією мовою, однак не міг збагнути, чому той вирішив написати передсмертні слова саме англійською. Він мовчки знизав плечима.\nФаш показав на пентаграму на животі покійного.\n— Це ніяк не пов’язано з поклонінням дияволові? Ви й досі в цьому впевнені?\nЛенґдон уже ні в чому не був упевнений.\n— Між символами й текстом, схоже, немає жодного зв’язку. Мені шкода, але більше я нічим не можу допомогти.\n— Можливо, це щось прояснить. — Фаш трохи відійшов від тіла і знову підняв невидиме світло вгору так, щоб воно охопило більшу площу на підлозі. — А тепер?\nІ тут Ленґдон із подивом побачив, що тіло куратора обведене лінією. Очевидно, Соньєр ліг і спробував накреслити тим самим маркером довкруг себе коло.\nУмить усе стало зрозуміло.\n— «Вітрувієва людина», — Ленґдон мало не задихнувся від подиву. Соньєр створив копію найвідомішого рисунка Леонардо да Вінчі в натуральну величину.\nУ часи Леонардо цей рисунок уважали найточнішим, з анатомічного погляду, зображенням людського тіла, і сьогодні він став своєрідним символом культури. Його можна побачити на плакатах, килимках для комп’ютерних мишок та футболках в усьому світі. Знаменитий рисунок складається з абсолютно правильного кола, в яке вписано голого чоловіка із розкинутими руками й ногами.\nДа Вінчі. Ленґдон був вражений, аж мурашки пішли по шкірі. Тепер намір Соньєра не залишав жодних сумнівів. В останні миті життя куратор зірвав із себе одяг і ліг усередину кола, чітко наслідуючи знаменитий рисунок Леонардо да Вінчі «Вітрувієва людина».\nСаме цього кола бракувало, щоб збагнути суть головоломки. Жіночий символ захисту — тіло голого чоловіка, оточене колом, — довершував ідею да Вінчі про гармонію чоловічого й жіночого начала. Залишалося з’ясувати, навіщо Соньєр вирішив імітувати знаменитий рисунок.\n— Пане Ленґдоне, — знову заговорив Фаш, — такій людині, як ви, безперечно, відомо, що Леонардо да Вінчі захоплювався темними силами.\nЛенґдон здивувався, що Фаш так добре знає да Вінчі. Очевидно, саме тому капітан і підозрював, що тут ідеться про поклоніння дияволові. Да Вінчі завжди був «міцним горішком» для істориків, особливо християнської традиції. Попри свою беззаперечну геніальність, Леонардо був відвертим гомосексуалістом і до того ж поклонявся божественному устроєві Природи. І те, й інше робило його вічним грішником. Більш того, ексцентричні вчинки художника створили йому своєрідну демонічну ауру: да Вінчі викопував із землі трупи, щоб вивчати анатомію людини, вів якісь таємничі журнали, куди щось записував геть нерозбірливим почерком та ще й справа наліво, вважав себе алхіміком, який уміє перетворювати свинець на золото... Він навіть насмілювався шахрувати з Богом, створивши якийсь еліксир безсмертя, і, крім того, винайшов жахливі, доти не бачені знаряддя тортур і зброю.\n«Нерозуміння породжує недовіру», — подумав Ленґдон.\nГрандіозний внесок да Вінчі до християнського мистецтва лише підсилював його репутацію духовного лицеміра. Леонардо отримував від Ватикану сотні замовлень, які дуже щедро оплачувались, проте малював біблійні сюжети не за покликом душі, а з корисливих міркувань — щоб мати кошти на розкішне життя. Прикро, але да Вінчі був жартівником і часто розважався тим, що плював у криницю, з якої пив воду. У багатьох своїх картинах на біблійні теми він приховав аж ніяк не християнські символи, що свідчили про його справжні вірування — так він глузував із Церкви. Ленґдон навіть якось читав у Національній галереї в Лондоні лекцію «Таємне життя Леонардо: поганські символи в християнському мистецтві».\n— Я розумію, що вас турбує, — сказав Ленґдон, — але повірте, насправді да Вінчі ніколи не вдавався до чорної магії. Він був надзвичайно духовною людиною, хоч і постійно конфліктував із Церквою. — Щойно він це сказав, як йому спало на думку несподіване. Він іще раз глянув на слова, що світилися на підлозі. О Драконів диявол! О кульгавий святий!\n— Так? — Фаш запитливо подивився на нього.\nЛенґдон ретельно добирав кожне слово.\n— Я щойно подумав, що Соньєр здебільшого поділяв духовні погляди да Вінчі. Зокрема йому теж не подобалось, що Церква вилучила із сучасної релігії поняття священної жіночності. Можливо, імітуючи славнозвісний рисунок да Вінчі, Соньєр просто хотів ще раз підкреслити: як і Леонардо, його засмучувало те, що сучасна Церква демонізувала богиню.\n— Думаєте, Соньєр називає Церкву «драконовим дияволом» і «кульгавим святим»?\nЛенґдон мусив визнати, що це звучить дико, однак пентаграма невблаганно наводила на таку думку.\n— Я лише хочу сказати, що месьє Соньєр присвятив усе життя вивченню історії богині, а ніхто на світі не спромігся знищити цю історію більше, ніж католицька церква. Отже, можна припустити, що цим передсмертним актом Соньєр хотів виразити своє розчарування.\n— Розчарування? — голос Фаша тепер звучав майже вороже. — Це більше схоже на лють, аніж на розчарування, ви так не думаєте?\nЛенґдон почав втрачати терпець.\n— Капітане, ви просили, щоб я спробував розтлумачити, що Соньєр хотів усім цим сказати. Саме це я й роблю.\n— Тобто ви вважаєте, що це звинувачення Церкви? — Фаш говорив крізь зуби й насилу стримував гнів. — Я бачив чимало смертей, месьє Ленґдон, така вже моя робота. Дозвольте вам дещо сказати. Коли одна людина помирає від руки іншої, то навряд чи в останні хвилини життя в неї виникне дивна ідея залишити якесь туманне духовне послання, якого ніхто не розумітиме. По-моєму, така людина думатиме лише про одне. — Фаш тепер дуже чітко вимовляв кожне слово. — Про помсту. Як на мене, Соньєр написав це, щоб підказати нам, хто вбивця.\nЛенґдон здивовано подивився на нього:\n— Але тоді це взагалі не має сенсу!\n— Ні, — відрізав він, втомлений і розчарований. — Ви сказали, на Соньєра напали в його кабінеті. Напав хтось, кого він, очевидно, сам і впустив.\n— То логічно припустити, що куратор знав свого вбивцю.\n— Отже, якщо Соньєр знав людину, яка його вбила, то що тут вказує на вбивцю? — Він показав на підлогу. — Числові коди? Драконові дияволи? Кульгаві святі? Пентаграми на животі? Надто хитромудро.\nФаш насупився, наче йому це ніколи не спадало на думку.\n— Зважаючи на всі обставини, — продовжив Ленґдон, — я припустив би, що якби Соньєр мав намір повідомити, хто вбивця, то просто написав би ім’я цієї людини, от і все.\nУперше за весь цей час на обличчі Фаша з’явилась вдоволена усмішка.\n— Саме так, — погодився він. — Саме так.


Дорослі, УВАГА! Діти на канікулах | Офіційний веб-сайт Тетіївської районної державної адміністрації\nТетіївська РДА » Новини » Державна служба надзвичайних ситуацій » Дорослі, УВАГА! Діти на канікулах\nДорослі, УВАГА! Діти на канікулах\nДата: 01.06.2020 16:40\nЛітні канікули для дітей – пора відпочинку та розваг, однак для дорослих – це досить непростий і відповідальний період. З метою збереження життя і здоров’я дітей важливо проводити роз’яснювальну роботу про запобігання виникнення пожеж. Пояснюйте їм, що ігри з сірниками є дуже небезпечними, навчайте правильно користуватись газовими побутовими приладами, обмежте доступ до легкозаймистих та вибухонебезпечних речовин. Навчайте дітей правильно діяти у разі виникнення пожежі. Зокрема, повідомити про займання в пожежну частину за номером "101", чітко і ясно назвати адресу й місце виникнення загоряння.\nУ деяких сім’ях дорослі розуміють свої помилки лише тоді, коли лихо приходить до їх оселі. Тому пильність батьків найнеобхідніша в питанні попередження розведення багать як у лісах, поблизу полів, так і на подвір’ях власних приватних обійсть. Щоб уберегти дитину від біди, треба навчити її основам безпеки життєдіяльності, а також пам'ятати та самому дотримуватись наступних правил.\nпід час відпочинку на природі:\nне залишайте непогашені вогнища, утримайтесь від розкладання вогнищ у спекотний і посушливий період;\nне спалюйте сміття і відходи.\nне тікайте від полум'я, що швидко наближається, у протилежний від вогню бік, а долайте крайку вогню проти вітру, закривши голову і обличчя одягом;\nз небезпечної зони, до якої наближається полум'я, виходьте швидко, перпендикулярно напряму поширення вогню;\nякщо втекти від пожежі неможливо, то вийдіть на відкриту місцевість чи галявину, ввійдіть у водойму або накрийтесь мокрим одягом і дихайте повітрям, що знаходиться низько над поверхнею землі — повітря тут менш задимлене, рот і ніс при цьому прикривайте одягом чи шматком будь-якої тканини;\nгасити полум'я невеликих низових пожеж можна, забиваючи полум'я гілками листяних порід дерев, заливаючи водою, закидаючи вологим ґрунтом та затоптуючи ногами;\nпід час гасіння пожежі не відходьте далеко від доріг та просік, не упускайте з виду інших учасників гасіння пожежі, підтримуйте з ними зв'язок за допомогою голосу;\nбудьте обережні в місцях горіння високих дерев, вони можуть впасти і травмувати вас;\nособливо будьте обережні у місцях торф'яних пожеж, враховуйте, що там можуть створюватися глибокі вирви, тому пересувайтеся, перевіряючи палицею глибину шару, що вигорів;\nпісля виходу з епіцентру пожежі повідомте місцеву адміністрацію та пожежну службу про місце, розміри й характер пожежі.\nви прокинулися від шуму пожежі і запаху диму, не сідайте в ліжку, а скотіться з нього просто на підлогу;\nповзіть по підлозі під хмарою диму до дверей вашого приміщення, але не відчиняйте їх одразу;\nобережно доторкніться до дверей зворотнім боком долоні, якщо двері не гарячі, то обережно відчиніть їх та швидко виходьте;\nякщо двері гарячі, не відчиняйте їх, дим та полум'я не дадуть змоги вам вийти;\nщільно зачиніть двері, а всі щілини і отвори заткніть будь-якою тканиною, щоб уникнути подальшого проникнення диму, та поповзом повертайтеся у глибину приміщення і вживайте заходів до порятунку;\nприсядьте, глибоко вдихніть повітря, відчиніть вікно, висуньтеся та гукайте: «Допоможіть, пожежа!»;\nви не в змозі відчинити вікно — розбийте віконне скло твердим предметом та приверніть увагу людей, які можуть викликати пожежну команду;\nякщо ви вибралися через двері, зачиніть їх і поповзом пересувайтеся до виходу з приміщення;\nобов'язково зачиніть за собою всі двері;\nякщо ви перебуваєте у висотному будинку, не біжіть униз крізь вогонь, а користуйтеся можливістю врятуватися на даху будівлі.\nПам’ятайте, небезпеку краще попередити, аніж ліквідувати. У випадку надзвичайних ситуацій телефонуйте до служби порятунку за номером 101!


25 років тому київське «Динамо» здобуло Кубок Ронкетті - Федерація баскетболу України\n25 років тому київське «Динамо» здобуло Кубок Ронкетті\n25 років тому київське «Динамо» вперше в історії здобуло найвищий європейський трофей жіночого клубного баскетболу - Кубок Ронкетті. У фіналі, що відбувся в Афінах, динамівки перемогли клуб «Дебора» з Мілана – 100:83.\n«Динамо» тоді грало в такому складі: Вєхова, Вергун, Десятниченко, Євтушенко (Цюлюпа), Мельниченко, Назаренко, Орехова, Проніна, Романенко (Щипакіна), Ткаченко. Тренер - Владлен Моршинін.\n«Сезон був важкий, однак ми робили ставку на Кубок Ронкетті, ми розуміли, що це – наш шанс, якщо не зараз, то вже ніколи… В Афінах під час фіналу був ущерть заповнений зал, хоча грали дві чужі для греків команди. Втім, найяскравіші спогади лишилися від того, як нас зустрічали в Києві на вокзалі, приїхало багато вболівальників, квіти, музика… Це незабутньо. Потім нас вітали в Палаці спорту під час якогось матчу чемпіонату СРСР», - згадує тодішній капітан «Динамо» Ірина Євтушенко (Цюлюпа).\n«Ми брали участь у Кубку Ронкетті завдяки зусиллям динамівського керівництва і нашого тренера Владлена Моршиніна. Команда «Динамо» (Київ) у травні 1987 року виграла Кубок СРСР, тож за регламентом мала право виступати в Кубку Ронкетті. Це вперше українська команда здобула таке право», - розповідає гравець «Динамо» Галина Мельниченко. – «Нас не хотіли пускати в Європу, адже тоді віддавали перевагу російським клубам. Однак наше керівництво домоглося того, щоб саме ми представляли Радянський Союз у Кубку Ронкетті. Ми приймали суперників, як на Тургенєвській, так і в Палаці спорту, де стелили паркет на льоду. Спочатку ніхто в нас не вірив, адже у нас були серйозні суперники – чеські, італійські, югославські команди. Ми билися з ними усіма. За десять місць у команді на виїзні поєдинки була неймовірна конкуренція. У нас була гарна команда, кілька гравців з хорошим дальнім кидком. Мені дуже запам’ятався матч попереднього етапу в Італії, коли ми грали за колосального галасу на трибунах, уболівальники настільки голосно кричали й били в барабани, що в тайм-аутах ми не чули тренера. В цій команді грали американки, одну з яких я знала, адже в складі збірної СРСР 1981-82р.р. грала проти неї, коли вона приїздила зі збірною США. Вона в той час закидала згори. Марина Ткаченко дуже добре тримала іншу американку - центрову італійського клубу. Марина поставила проти неї настільки потужний захист, що та просто розгубилася. Дуже добре зіграла наша задня лінія – Ірина Євтушенко, я, Орехова. Самовіддано боролася на підбиранні Людмила Назаренко. Я закинула два чи три триочкових, ми почали вигравати і… в залі згасло світло. Нас тренер терміново зібрав навколо себе. Ми вперше опинилися в такій ситуації – суцільна темрява, неймовірний галас. Ми так простояли тривалий час. Не знаємо, що там було насправді. Однак припускали, що це могли зробити навмисне, щоб збити наш темп, вивести з ігрової рівноваги. Коли ввімкнули світло, ми до нього довго звикали, втім, виграли той поєдинок. Господарі, звісно, були в шоковому стані, що команда з Києва перемагає італійок. Підходили, вітали нас, казали, що в нас дуже хороші всі гравці. Домашній матч з цими суперницями ми грали при аншлагу в київському Палаці спорту. В фіналі ми вийшли на ще одну італійську команду. На фіналі в Афінах був повний зал, пряма трансляція на ТБ. Коли ми після матчу повернулися до готелю, нам влаштували овації – люди дивилися трансляцію й вітали нас з перемогою. Перемога в Кубку Ронкетті для нас усіх була приємним потрясінням. Це був фурор, нас зустрічали в Києві з квітами, з музикою. Гадаю, для всіх українських уболівальників – це була знаменна перемога».\n«Передусім те, що ми здобули право грати в Кубку Ронкетті, вже надало нам багато сил, упевненості. Була радість від того, що ми - не виїзні – можемо поїхати грати за кордон. Кожен матч ми грали на перемогу, дуже прагнули пройти якомога далі в турнірі. Ми жили цим, ми жили однією метою. В команді було неймовірне взаєморозуміння. Фінальна гра теж нам добре вдалася. Загалом, весь турнір ми грали на тонусі, на куражі, на емоціях, адже вперше брали участь у Кубку Ронкетті, вперше виїхали за кордон», - розповідає гравець «Динамо» Марина Ткаченко.\nКубок Ронкетті - щорічний європейський турнір серед жіночих баскетбольних клубів. Заснований Міжнародною Федерацією баскетболу (ФІБА) і проводився під її егідою з 1972 до 2002 року. До 1996 року називався «Європейський кубок Ліліани Ронкетті» (European Cup Liliana Ronchetti). Проводився в пам'ять відомої італійської баскетболістки Ліліани Ронкетті. 2003 року турнір було замінено жіночим Єврокубком.


Daikin пропонує комплексні рішення для великої будівлі багатоцільового призначення в Загребі.\nЦілий ряд рішень клімат-контролю Daikin, включаючи спліт-системи VRV III та Conveni-Pack, забезпечує енергоефективний клімат-контроль у розкішних квартирах, офісах та магазинах у будівлі Бан-Центру в Загребі.\nBan Centar - це розкішні будинки, офіси та магазини в центрі хорватської столиці Загреба.\nНова будівля, яка знаходиться поруч із головною площею Загреба, має вісім поверхів та п'ять підвалів (чотири передані під парковку), з комерційними та офісними приміщеннями на першому та перших поверхах та 66 квартирами на верхніх поверхах.\nКвартири охолоджуються системами Daikin Split, Multi-Split та Mini VRV.\nТоргові приміщення обслуговуються Daikin VRV та тепловими насосами з рекуперацією тепла. Крім того, супермаркет на першому поверсі використовує систему Daikin Conveni-Pack для забезпечення ефективного інтегрованого охолодження та контролю клімату шляхом рекуперації до 100% відпрацьованого тепла з холодильної системи для опалення магазину.\nКвартири оснащені інтелектуальними системами управління приміщеннями, що дозволяють мешканцям координувати управління освітленням, кліматом, сигналізацією, дверними замками та відеосистемами.\nПризначення Будівля багатоцільового призначення


Гербіцид Шефілд®(Эстерон) — купити препарати BEST в Києві, ціни в Україні, відгуки | Greentoro\nСелективний системний гербіцид для боротьби з однорічними та багаторічними двосім’ядольними бур’янами в посівах пшениці, ячменю та кукурудзи\n2,4-дихлорфеноксиоцтової кислоти, 850 г/л,\nу кислотному еквіваленті – 564 г/л\nУпаковка: пластикова каністра, 20 л\nгербіцид використовується для пригнічення та знищення широкого спектру двосім’ядольних бур’янів;\nгербіцидний ефект препарату проявляється через 12 годин;\nдозволяє суттєво знизити гербіцидне навантаження на грунт;\nпрепарат надзвичайно швидко поглинаєтся листям рослин, в разі випадання дощу через 2-і години після внесення гербіцидна дія препарату зберігається.\nМеханізм дії: Діюча речовина гербіциду швидко поглинається рослиною через її надземну частину та корені. Активно переміщується по всіх органах рослини і накопичується в меристематичних зонах (точках росту) та коренях. Препарат діє як інгібітор росту.\nОсобливості технології внесення: Найкращий гербіцидний ефект досягається при обробці посівів в період активного росту молодих бур’янів (2-4 листків – для однорічних, розетки – для багаторічних). Норма витрати препарату в посівах озимої пшениці встановлюється залежно від фази розвитку та видового складу бур’янів. При цьому максимальна норма витрати встановлюється при наявності перерослих (більше 4-х листків для однорічних, стеблування – для багаторічних) та переважанні в посівах середньочутливих і стійких бур’янів. Строки виходу після обприскування для механізованих робіт – 3 дні. Гербіцид необхідно застосовувати при теплих та сухих погодних умовах. Рекомендована температура для застосування +15 … +25°С\nОбприскування посівів у фазі кущіння – до виходу в трубку культури\nСпектр дії: Гербіцид використовується для пригнічення та знищення широкого спектру однорічних та багаторічних двосім’ядольних бур’янів.\nСередньою чутливістю відзначаються бур’яни: осот рожевий, осот жовтий, берізка польова. При обприскуванні норму витрати слід встановлювати з врахуванням чисельності та видового складу бур’янів, стану посівів культурних рослин. Слід пам’ятати, що мінімальна норма витрати відповідає ефективності препарату – 70%, максимальна – 90% по відношенню до чутливих видів бур’янів в ранні фази їх розвитку.\nТемпературний режим застосування препарату: Оптимальна температура для застосування препарату складає від 8°С до 25°С.\nДіюча речовина: 2-етилгексиловий ефір\nЦіна: 275.90 грн.\nЦіна: 275.9 грн\nШЕФIЛД®Селективний системний гербіцид для боротьби з однорічними та багаторічними двосім’ядольними бур’янами в посівах пшениці, ячменю та кукурудзиДіюча речовина: 2-етилгексиловий ефір 2,4-дихлорфеноксиоцтової кислоти, 850 г/л,у кислотному еквіваленті – 564 г/лПрепар..


Переможця Федора Ємельяненка виписали з лікарні - Korrespondent.net\nПереможця Федора Ємельяненка виписали з лікарні\n5 червня 2012, 09:18\nБлагой Іванов виписаний з лікарні\nБолгарський боєць змішаних єдиноборств Благой Іванов, який запам’ятався перемогою над Федором Ємельяненком, відчув "покращення" і залишив лікарню.\nІванов кілька місяців тому піддався озброєному нападу в барі і опинився в лікарні з ножовим пораненням серця, довгий час перебував у комі. Днями стан Іванова різко покращився, і він вже був виписаний з лікарні в Софії. Благою все ще потрібне лікування і реабілітація, але він сповнений рішучості в майбутньому знову повернутися в бої.\nВІДЕО: Бій Федір Ємельяненко vs Благой Іванов\nНагадаємо, що Іванов разом з двома друзями зазнав нападу вісьмох людей, озброєних ножами і битами. Під час бійки Благою завдали удару ножем, який пошкодив легеню і серце. Протягом шести тижнів спортсмен перебував у стані штучної коми. За підозрою в цій справі був затриманий 23-річний чоловік, захист якого наполягає, що інцидент був самообороною.\nОднак друзі Іванова наполягають, що напад на них був неспровокованим. Іванов став широко відомим, коли в 2008 році переміг Федора Ємельяненка на чемпіонаті світу з бойового самбо.\nТЕГИ: криминал, драка, Микс-файт, Федор Емельяненко, Благой Иванов\nКовальов: Мій бій з українцем Шабранським - це не політика741\nВайлдер: Чемпіоном зараз має бути Кличко, а не Джошуа286\nСтали відомі дата і місце наступного бою Олександра Усика131


З Днем Захисника України! | Миропільська територіальна громада Житомирської області\nМиропільська громада » Новини/Оголошення » З Днем Захисника України!\nУ 2020 році День захисника України припадає на середу, 14 жовтня. Цього дня заведено вшановувати всіх героїв та героїнь, які ризикують собою заради Вітчизни.\nТож прийміть щирі поздоровлення з нагоди Дня захисників України – свята мужності, честі й доблесті, стійкості і шляхетності, святом гідних і сильних чоловіків та жінок. Ви - наші захисники, опора держави. Спокій наших домівок, спокій близьких - у ваших надійних руках.\nНехай ваші сила та мужність завжди живляться любов'ю та підтримкою близьких і рідних. І після будь-яких "баталій", які часто трапляються у повсякденному мирному житті, вдома вас завжди чекає затишна гавань.\nМіцного вам здоров'я, мирного неба, успіхів та надійного тилу. Зі Святом!


У Німеччині розробили скло, яке знижує енергоспоживання і регулює температуру у приміщенні | Новости науки в Харькове, Украине. Весь Харьков\nНовости Наука У Німеччині розробили скло, яке знижує енергоспоживання і регулює температуру у приміщенні\nНімецькі вчені розробили скло, яке знижує енергоспоживання і регулює температуру у приміщенні.\nПро це наковці Кассельського університету розповіли у статті "Мікродзеркальні матриці MOEMS в інтелектуальних вікнах для управління денним світлом", опублікованій нещодавно у першому номері журналу оптичних мікросистем.\n"Наше інтелектуальне скління базується на мільйонах мікродзеркал, невидимих неозброєним оком, і відображає сонячне світло відповідно до дій користувача, положення сонця, години дня і пори року, забезпечуючи індивідуальне управління освітленням всередині будівлі", - говорить Хармут Хіллмер.\nМатриця мікродзеркал невразлива для вітру, миття вікон або будь-яких погодних умов, оскільки вона розташована у просторі між віконним склом, заповненим газом, таким як аргон або криптон. Скління забезпечує безкоштовне сонячне тепло взимку і запобігає перегріву влітку, а пропускає природне денне світло, економить енергію до 35%, значно скорочує викиди CO2 до 30% і скорочує використання на 10% сталі і бетону у багатоповерхових будинках.\nОкрім проблеми з енергією, штучне освітлення також має наслідки для здоров'я та благополуччя. Різні дослідження пов'язують штучне освітлення з недоліком концентрації, високою сприйнятливістю до захворювань, порушеними біоритмами і безсонням. Розумне скло може знизити залежність від штучного освітлення за рахунок оптимізації природного денного світла в кімнаті.\nЯкщо влітку немає користувача у приміщенні, всі дзеркала перемикаються вертикально, зберігаючи сонячне тепло зовні, це економить енергію за рахунок мінімізації теплопередачі. Коли датчики виявляють присутність користувача, верхні дзеркала відкриваються і відображають денне світло на стелі. Приміщення залишається прохолодним, економлячи енергію на кондиціонуванні. Частини кімнати, розташовані далеко від вікна, можна ефективно висвітлювати денним світлом, економлячи енергію на штучному освітленні.\nЯкщо взимку немає користувача, всі дзеркала відкриваються і збирають енергію, відображаючи сонячне випромінювання на стіну, діючи як сонячний обігрівач. Це економить енергію для обігріву. Як тільки датчики виявляють присутність користувача, взимку, всі дзеркала перенаправляють всю сонячну енергію на стелю, щоб мінімізувати відблиски. Тепер стеля діє як сонячний обігрівач, заощаджуючи теплову енергію.\nСучасне інтелектуальне скління оптимізоване як для зими, так і для літа і може забезпечити енергозбереження цілий рік. Виникла потреба в розумній і автоматичній технології, яка може реагувати на місцевий клімат (денний час, пору року), використовувати доступне сонячне світло, регулювати світло і температуру і значно економити енергію.\nМікродзеркала MEMS інтегровані в ізоляційне скління і управляються електронною системою. Орієнтація дзеркал регулюється напругою між відповідними електродами. Датчики руху у кімнаті визначають кількість, положення і переміщення користувачів у кімнаті.\nТемы: Германия, экология\nСегодня 10:34 72\n07.05.2021 07:01 236\n01.05.2021 08:30 405\n28.04.2021 07:46 422


Як вибрати нарцис - Цікаві факти. Цікаве в світі.\nдодому Як вибрати нарцис\nЯк вибрати нарцис\nСимволізм самих сонячних весняних квітів, або кому не слід дарувати нарциси.\nТакож хочемо вам порекомендувати https://florium.ua/ru/narcissus/\nУ багатьох вітчизняних громадян нарциси давно вважаються одними з головних символів настання весни, адже ці сонячні квіти одними з перших пробуджуються у багатьох вітчизняних садах і палісадниках. Не дивно, що саме нарциси обов’язково входять до складу традиційних весняних букетів до Міжнародного жіночого дня.\nХоча ці жовті цибулинні широко поширені на просторах усіх країн колишнього Радянського Союзу, історичною батьківщиною нарцисів вважаються теплі країни Середземномор’я. Багато хто знає, що поширені сонячні весняні квіти одержали свою назву на честь прекрасного молодого юнака Нарциса, що є героєм давньогрецької міфології. У нього закохувалися багато дівчат, але красень був надто захоплений собою. Одного разу юнак так замилувався своїм відображенням у водах річки, що забувши про голоді й спразі, на жаль, помер. На місці його смерті виріс прекрасний квітка – нарцис, який став символічним нагадуванням всім людям про небезпеку самозамилування, самозакоханості і егоїзму. Улюбленим жінкам припустимо дарувати квіточки лише у складі квіткових композицій, що включають тюльпани, іриси, гіацинти, троянди, хризантеми або будь-які інші. Яскраві букети різних квітів виглядають дуже позитивно і святково. Нарциси вважаються символом дружби, а не любові. Ці сонячні весняні квіточки на Міжнародний жіночий день можна сміливо дарувати мамам, бабусям, сестрам, подругам і колегам по роботі. Також варто запам’ятати, що один бутон символізує смуток і самотність, а ось оберемок цих яскравих жовтих квітів вважається символом надії, удачі і любові до життя.\nНавіть якщо Міжнародний жіночий день засмутить представниць прекрасної статі похмурою погодою, позитивні букети жовтих нарцисів обов’язково зможуть підняти настрій жінкам різного віку. Тим більше що в сучасних флористичних магазинах зустрічаються дивовижні імпортні сорти чудових нарцисів з різьбленими пелюстками унікальних відтінків.


Зареєструвати підприємство, ТОВ, підприємця в м. Чернівці та Чернівецькій області\nПропонуємо сприятливі, ощадливі умови для старту бізнесу!\nРеєстрація підприємств та підприємців в м. Чернівцях Реєстрація товариства, приватного підприємства, громадського об’єднання чи благодійного фонду в Чернівцях Найкращому клієнтові – реєстрація в подарунок* Реєстрація підприємця в Чернівцях та Чернівецькій області: відтепер послуга оn-line Реєстрація підприємства, підприємця в Чернівцях та Чернівецькій області Реєстрація підприємств у м. Києві: ТОВ, ПП Реєстрація фізичної особи-підприємця в Чернівцях та по Чернівецькій області АКЦІЯ: Економний старт! Ощадлива реєстрація ФОП, ПП та ТОВ в Чернівцях та Чернівецькій області


Лебедина шия — 5 секретів, як зберегти гарну шию без хірургів\nМенінгіт — основні ознаки та все, що треба знати про цю…\n"Золота п'ятірка" — харчові добавки, які необхідні людині\nДомашній еліксир, який виводить слиз із легень — корисно і смачно\nПравильний догляд за спатіфілумом — щоб квітка любові і достатку приносила…\nКартопляні зрази з соковитою начинкою — улюблений рецепт з дитсадочка\nЗаливний пиріг "Вишневе щастя" — душевний десерт\nНіжне сало гарячого засолу — делікатес для тих, хто розуміється на…\nСоковитий ростбіф — чарівний рецепт з гарячої Бразилії\nРибна солянка по-монастирськи — рецепт на вагу золота\n"Чому розумні люди рідко бувають щасливими …" — особлива думка\n"Любов шукати не потрібно, вона сама знайде …"\n"Кішка — діагност Карми та знак добробуту" — є така думка\nЩо потрібно пам'ятати батькові, у якого є дочка — золоті слова\n"Сон не рятує, якщо втомилася душа…" — арабські прислів'я для жінок\nдодому Кулінарія Фрикадельки під соусом бешамель — запіканка на мільйон\nЯкі ж смачнющі ці фрикадельки під соусом бешамель. Так і хочеться вигукнути, що це запіканка на мільйон! Ці соковиті маленькі кульки з м’яса — просто рай для тих, хто обожнює страви з фаршу. А ще й соус з вершковим ароматом. І все притрушене зеленню… Ммм, смакота — що й говорити.\nЦя страва настільки універсальна, що до неї не треба готувати ніякого гарніру, соусу чи підливи. Вона повністю “самостійна” — її можна подавати без жодних доповнень, як обід чи вечерю. Бо в ній є все, що так люблять і поважають українці: соковите м’ясце, картопелька, без якої, мабуть, і дня не проходить, і вершковий соус.\nВона просто особлива і, якщо приготуєте, то стане вашою родзинкою у родинному меню та колі друзів. Це буде коронна страва, про яку вас часто запитуватимуть, як приготувати таку смакоту й собі. До того ж, варта того, щоб прикрасити навіть святковий стіл.\nяловичий фарш — 500 грамів\nпетрушка, паприка — за смаком\nсиру «Моцарелла» — 150 грамів\nЩоб приготувати соус бешамель, потрібні такі продукти\nвершкове масло — 5 столових ложок\nпшеничне борошно — 3 столові ложки\nмолоко — 800 мілілітрів\nмускатний горіх — пів чайної ложки\nФрикадельки під соусом бешамель — запіканка. Рецепт\nЩоб приготувати соус знадобляться дві каструлі з товстим дном. В одну налити молоко, в іншу — вершкове масло. На плиті розігріваємо вміст цих каструль одночасно.\nДо масла треба додати борошно та обсмажити до золотистості. Не забувайте, що масло з борошном треба пильнувати, щоб не пригоріло. Тому часто помішувати. Сюди додаємо молоко, що вже теж нагрілося. І мішаємо без перестанку, щоб не було грудочок. Закип’ятити й варити ще 10 хвилин на маленькому вогні. Солимо і заправляємо мускатним горіхом. Перемішуємо — соус готовий. Залишаємо, щоб трохи вихолов.\nА тим часом треба нарізати зелень. Додати її до фаршу і перемішати. Це все треба посолити, поперчити, додати зубчик часнику і паприку.\nКартоплю треба відварити до напівготового стану. Очистити від шкірки та нарізати кільцями. Форму, в якій будемо запікати фрикадельки, змастити маслом. На низ і по краях форми викласти картоплю. На неї викладаємо фрикадельки.\nКартопляними кружечками, що залишилися, прокладаємо “стільники” між фрикадельками. Цю смакоту залити готовим соусом бешамель. Зверху посипати тертим сиром. Випікається страва буквально за 20 хвилин в духовці за температури 200 С.\nОт і все — запіканка на мільйон готова, можна подавати до столу. Перед подачею фрикадельки під соусом бешамель можна прикрасити зеленню. Але хтозна, чи встигнете. Бо вона так пахне на весь дім, що рідні вже стоятимуть над душею і вимагатимуть скуштувати її якнайшвидше. Отож, смачного вам!\nпопередня стаття"Забирай назад" — прості способи повернути зло і відновити енергетику\nнаступна статтяЕфективний масаж для овалу обличчя — відео\nНіжне сало гарячого засолу — делікатес для тих, хто розуміється на смачній їжі\nМ'ясні рулети з пекінською капустою — секрет ідеальної закуски на швидку руку\nРозсипчасті рогалики на смальці — рецепт від улюбленої бабусі