Тема 3.3. Трансмісійний механізм грошово-кредитної політики\nТрансмісійний механізм грошово-кредитної політики уперше з'явився в кейнсианском аналізі. Трансмісійним, або передавальним, механізмом Кейнс назвав систему змінних, через яку пропозиція грошей впливає на економічну активність.\nПослідовники Кейнса вивчають вплив грошової пропозиції на економічну діяльність за допомогою структурних моделей, що відображають функціонування економіки, у вигляді системи рівнянь, які описують поведінку фірм і споживачів в різних секторах національного господарства. Ці рівняння характеризують канали, по яких здійснюється вплив грошово-кредитної політики.\nУ рамках монетаристского аналізу дослідники не ставлять собі задачу показати, за допомогою чого грошова пропозиція впливає на економіку. Ефекти грошово-кредитної політики вивчаються шляхом перевірки тісноти зв'язку змін пропозиції грошей і валового випуску (або сукупних витрат). Таким чином, в монетаристской теорії трансмісійний механізм як такої відсутній.\nУ цей час з переходом від грошового до інфляційному таргетированию трансмісія грошово-кредитної політики визначається як механізм, за допомогою якого застосування інструментів центрального банку впливає на економіку загалом і інфляцію зокрема.\nСтруктура трансмісійного механізму складається з каналів, які являють собою своєрідні ланцюжки макроекономічних змінних, по яких передається імпульс змін, що генерується грошовою владою за допомогою інструментів грошово-кредитної політики.\nУ економічній літературі немає єдності з приводу структури трансмісійного механізму і набору вхідних в нього каналів. Проте можна виділити дві характерні риси, властиві всім теоріям трансмісії:\nздатність центрального банку регулювати пропозиція фінансових активів;\nномінальна жорсткість в національній економіці, яка перешкоджає моментальному коректуванню цін.\nРозходження між теоріями трансмісії торкаються механізму впливу центрального банку на поведінку домохозяйств і фірм через фінансовий ринок. З цього питання існує дві точки зору.\nТрадиційна, звана «грошовим поглядом», згідно якою центральний банк маніпулює короткостроковою процентною ставкою з тим, щоб вплинути на більш значущі змінні - валютний курс і довгострокову процентну ставку. Головна роль в «грошовому погляді» відводиться попиту на інвестиції з боку приватного сектора, внаслідок чого нестачі фінансового сектора і зовнішні ефекти випадають з сфери уваги. Грошово-кредитна політика впливає тільки на ті інвестиційні проекти, які володіють найменшою продуктивністю і прибутковістю. Практика ставить під сумнів достовірність «грошового погляду».\nУ протилежність «грошовому погляду» виник «кредитний погляд» на трансмісійний механізм. Його увага зосереджена на фрикциях, а саме інформаційній недосконалості ринку і витратах висновку контрактів. Ключовим моментом «кредитного погляду» є те, що центральний банк впливає не тільки на процентні ставки, але і на розмір премії.\nНа початку 2000-х рр. виник третій погляд на трансмісію, який можна визначити як «погляд з боку пропозиції». У центрі його уваги знаходиться пропозиція чинників виробництва.\nІмпульс змін, що передаються економіці грошово-кредитною політикою, проходить три фази розвитку. На першій фазі інструмент центрального банку надає ефект на ринкові процентні ставки і валютний курс. У другій фазі відбувається корекція цін на фінансові активи, яка позначається на витратах домохозяйств і фірм. Зміни, що відбулися в реальному секторі, повертаються до фінансової системи через зміни в структурі балансу позичальників. Починається другий раунд корекції ринкових процентних ставок. Нарешті, протягом третьої фази спостерігається макроекономічна адаптація: зміна темпів економічного зростання і безробіття, що індукує перерахунок цін і заробітної плати. Національне господарство переходить до нової економічної рівноваги.\nМожна виділити декілька схем, по яких у другій фазі трансмісії імпульс грошово-кредитних змін впливає на сукупний попит. Ці схеми і являють собою канали трансмісійного механізму. Таких каналів в економічній теорії виділяється декілька.\nКанал процентної ставки традиційно вважається головним каналом трансмісійного механізму. Більшість макроекономічних моделей грошово-кредитної політики описує вплив центрального банку на економіку через регулювання процентних ставок.\nКанал процентної ставки характеризується класичною IS-кривою в кейнсианской моделі. Початкова ідея каналу процентної ставки досить проста. При даному рівні жорсткості цін збільшення номінальної процентної ставки веде до зростання реальної ставки і витрат залучення фінансових ресурсів. Дорожчання ресурсів, в свою чергу, позначається скороченням споживання і інвестицій.\nІноді канал процентної ставки розбивається на два канали: канал заміщення і канал доходу і потоку готівки надходжень.\nКанал добробуту уперше описується в гіпотезі заощаджень в процесі життєвого циклу, розробленій Франко Модільяні і Альбертом Ендо. Добробут домохозяйств (зберігання) в гіпотезі виступає головної детерминантой споживчих витрат. У зв'язку з тим, що зміна процентної ставки впливає на цінність довгострокових фінансових активів, в яких розміщуються заощадження (акції, облігації, нерухомість, дорогоцінні метали), її зростання веде до зниження добробуту і падіння споживання.\nУ широкому каналі кредитування, або балансовому каналі, також присутні фінансові активи, але на відміну від попереднього каналу тут вони грають головну роль. У моделі, розробленій Бенждаміном Бернен- ком і Мазкому Гертлером, активи служать забезпеченням кредитів, що видаються як фірмам, так і домохозяйствам. Якщо кредитний ринок позбавлений недоліків (т. е. ефективний), зниження цінності забезпечення ніяк не позначається на інвестиційних рішеннях. Однак при наявності інформаційних і агентських витрат палення цін на фінансові активи веде до зростання процентної премії, що виплачується позичальниками за зовнішнє фінансування, що, в свою чергу, провокує зниження об'єму споживання і інвестицій. Нерідко балансовий канал називають каналом фінансового акселератора.\nУ вузькому каналі кредитування, або каналі витрат залучення капіталу, основне місце займає банківське кредитування. Ідея каналу банківського кредитування уперше була висунена Робертом Руза в 1951 р., а потім детально проаналізована Бенждаміном Берненком і Аланом Млинець- дером в 1988 р. Її суть полягає в тому, що центральний банк, зменшуючи об'єм резервів, що знаходяться в розпорядженні комерційних банків, тим самим вимушує їх скоротити пропозицію кредитів. Фірмам і домохозяйствам, значною мірою що залежить від банківських кредитів і що не має ним альтернатив, нічого не залишається, як урізати свої витрати.\nКанал валютного курсу є ключовим елементом моделей грошово-кредитної політики у відкритій економіці. У його роботі задіяний непокритий паритет процентних ставок. Підіймаючи внутрішню процентну ставку по відношенню до іноземної, центральний банк провокує зростання форвардного валютного курсу. Зміцнення місцевої валюти неминуче приводить до скорочення чистого експорту і сукупного попиту. У деяких країнах, де національне господарство багато в чому є самодостаточним і його модель близька до закритої економіки, канал валютного курсу часто не приймається до уваги.\nМонетаристский канал був запропонований сучасним апологетом монетаризму Аланом Мелтцером в 1995 р. Канал є монетаристским в тому розумінні, що їм описується прямий ефект, що надається грошовою пропозицією на ціни активів. Згідно Мелтцеру, через те, що портфельні активи не виступають довершеними субститутами, застосування інструментів грошово-кредитної політики веде до коректування структури накопичених активів і відносних цін на них, що, зрештою, зачіпає реальний сектор економіки. У монетаристском каналі процентна ставка не грає особливої ролі, грошово-кредитний імпульс змін передається через грошову базу. Хоч монетаристский канал на рівні макроекономічних моделей і не визнаний повноцінним, його можна використати в специфічному аналізі, як, наприклад, у разі нульових процентних ставок в Японії кінця 1990-х рр.\nКрім перерахованих каналів кожний центральний банк розробив свої власні специфічні канали, що враховують національні особливості економіки. Наприклад, інфляційний канал пояснює динаміку споживання у Франції з точки зору ефекту Пігу. У німецьку модель входить монетаристский канат, що передає імпульси змін через процентну ставку. Вона, в свою чергу, впливає на інфляцію через відхилення поточного рівня цін від рівноважного рівня цін згідно з моделлю «P-star». Монетаристский канал, що враховується також в моделі Європейського центрального банку, передбачає, що інфляція в довгостроковій перспективі є грошовим феноменом. Зниження процентної ставки в моделі німецького Бундесбанка приводить до стиснення агрегату МЗ, що викликає падіння цін в короткостроковому періоді. У італійській моделі існують також два додаткових канали: канал очікувань, що характеризує вплив змін в грошово-кредитній політиці на інфляційні очікування, а також портфельний канал, що описує ефект перерозподілу портфелів домохозяйств і фірм. Останній канал також входить в модель Національного банку Бельгії, однак там він поєднується з каналом доходу і потоку готівки надходжень\nФінансові системи. У залежності від типу національної фінансової системи грошово-кредитні імпульси можуть пройти по тих або інакших каналах трансмісійного механізму. У зарубіжній економічній літературі розрізнюються дві фінансові системи - антагоністи. У першій, банківській фінансовій системі, фінансові ресурси розподіляються переважно через банківський сектор економіки. У другій, ринковій фінансовій системі, фінансування реального сектора економіки здійснюється через ринок цінних паперів. Найбільш яскравими представниками обох типів систем виступають Сполучені Штати і Німеччина.\nЯкщо перевага ринкової фінансової системи полягає в ефективності розподілу ресурсів, то головний плюс банківської системи складається в її високій стабільності. У ринковій системі оцінка інвестиційних проектів (кредитоспроможність позичальника) проводиться на основі загальнодоступної інформації. У банківській системі, навпаки, в зв'язку з тим, що кредитні установи налагоджують тісні контакти зі своїми позичальниками і організують моніторинг їх ризиків, інформація, необхідна для аналізу, носить приватний закритий характер. Внаслідок інформаційної асиметрії ефективність розподілу ресурсів в обох фінансових системах залежить від різних чинників. У ринковій системі вона визначається якістю загальнодоступних відомостей і залежить від умов роботи інвесторів і керівників. Необхідно, щоб інвестори були забезпечені достатнім обсягом високоточної інформації, що дозволяє їм самостійно приймати адекватні рішення. Корпоративні керівники, в свою чергу, повинні дотримуватися суворих дисциплінуючих правил щоб уникнути ризику несумлінної поведінки. У кінцевому результаті ефективність ринкової системи задається правовими нормами передусім антимонопольним законодавством і стандартами розкриття інформації; системами оподаткування і звітності, депозитарно-кліринговою інфраструктурою і іншими інституційними чинниками. У банківській системі ефективність розподілу ресурсів досягається завдяки високій якості ризику-менеджменту в банківських інститутах. У разі надмірної інформаційної асиметрії, передусім при кредитуванні малого бізнесу, моніторинг, що проводиться ссудодателем, володіє лише частковою ефективністю. З цієї причини банківська фінансова система більше властива країнам, де склалася олігополія в реальному секторі.\nУ ринковій системі головну небезпеку для домохозяйств і фірм представляють коливання цін на фінансові активи, що трапляються внаслідок екзогенних шоку. Через те, що економічні агенти мають в своєму розпорядженні великі портфелі фондових активів, вони стають чутливими до волатильности фінансових ринків. Основною задачею центрального банку в ринковій системі є зниження волатильности фінансових ринків, що веде до зростання стабільності всієї системи. У банківській фінансовій системі домохозяйства і фірми нечутливі до коливань цін на фінансові активи. Тимчасовий шок, включаючи зміни в денежнокредитной політиці, не надає на них впливу прямо, оскільки шок поглинається банківським сектором. Стабільність банківської системи досягається за рахунок довгострокових зв'язків між банками, корпораціями і домохозяйствами. Спільно вони здатні досягнути великих економічних вигід, чим поодинці.\nРади виживання системи необхідна відсутність постійного шоку або структурних змін, здатних зруйнувати довгострокові зв'язки між трьома групами агентів. У ринковій фінансовій системі, навпаки, кожний економічний агент діє самостійно на свій страх і ризик, внаслідок чого він максимізував вигоди тільки в короткостроковій перспективі.\nОсобливості структури національної фінансової системи визначають специфіку роботи трансмісійного механізму. Зокрема, характеристики національних банківських структур визначають реакцію у відповідь банківського кредитування на зміни в грошово-кредитній політиці. Розглянемо найбільш важливі характеристики банківської системи, що впливають на трансмісію.\nВажливість банківського кредитування для фірм. Фінансування діяльності фірм за рахунок коштів банків придбало найбільшу значущість в країнах Європи. У той же час в Старому Світлі ринкове фінансування набагато менш розвинене в порівнянні з США. Навіть у Франції, в якій найбільш розвинений фондовий ринок серед європейських континентальних країн, тільки найбільші корпорації можуть залучати фінансові ресурси за допомогою випуску боргових цінних паперів. У інших ведучих країнах еврозони - Німеччини і Італії - відношення сукупного об'єму емісій облігацій до сумарного об'єму банківського кредитування складає менше за 1%, що зумовлює повну залежність корпоративного сектора від стану банківської сфери.\nТерміновість позик і їх забезпечення. Кредити, що виділяються італійськими і іспанськими банками, мають значною мірою короткостроковий характер. Більшість з них видається під плаваючу процентну ставку. Така специфіка банківського кредитування прискорює процес передачі імпульсів грошово-кредитної політики. На іншому кінці спектра національних банківських структур в Європі знаходяться Австрія і Нідерланди, де кредити видаються на тривалий термін і під фіксовану процентну ставку. Відповідно у них вузький канал кредитування буде працювати із змінним успіхом. У таких країнах, як Італія, де висока частка позик, що мають забезпечення, трансмісійний механізм грошово-кредитної політики працює через балансовий канал.\nВзаємовідносини з банківськими клієнтами. У декількох європейських країнах ринок фінансового посередництва характеризується специфічними взаємовідносинами банків з клієнтами, що приводять до подовження терміновість кредитування. Наприклад, в Німеччині і Італії існує система «домашніх банків», коли фірми проводять більшість своїх операцій через один-єдиний банк. Більшість німецьких банків діє як універсальні банківські структури (клієнти отримують весь можливий спектр послуг), внаслідок чого стимули працювати відразу з декількома банками надто низки. Як правило, довірчі взаємовідносини банків і клієнтів існують тільки на рівні маленьких банків. Для позичальників система «домашніх банків» має на увазі наявність неявних гарантій доступу до дешевих позик, навіть в період рецессії. Для центрального банку це означає, що рестриктивная грошово-кредитна політика буде мати обмежений ефект на пропозицію банківських позик.\nРинкова концентрація і розмір банків. У банківських системах країн еврозони протягом 1990-х рр. проходили активні процеси концентрації ринку в руках декількох банків. Згідно з індексом Герфпндаля Німеччина і Італія мають найменшу міру ринкової концентрації, а в Бельгії, Греції, Нідерландах і особливо Фінляндії концентрація максимальна. У всіх країнах ЄС невелике число великих банків тримає в своїх руках значну частину ринку кредитів і депозитів. У середньому 25% банків залучають 85-92% депозитів і видають 88-95% кредитів. Аналогічну ситуацію можна спостерігати в США, де 75% банків мають частку на всіх банківських ринках менше за 5%. З точки зору капіталізації найкраща ситуація існує у Франції, Італії і Іспанії. Німецькі банки найменше капіталізовані серед банків континентальної Європи, що пояснюється низькою мірою ризику їх активів. Разом з тим французькі, італійські і іспанські маленькі банки володіють підвищеною ліквідністю. Цікаво відмітити, що маленькі банки в Європейському Союзі тримають істотну частину депозитів населення в порівнянні з їх часткою на ринку позик, вони фактично виступають в ролі колекторів депозитів, які потім через МБК дістаються великим банкам. Економічна теорія передбачає, що дрібні банки більше схильні до змін в грошово-кредитній політиці, чому великі. Аналогічним образом грошово-кредитна політика надає неоднакові ефекти на банки з різною мірою ліквідності і капіталізації. Однак у разі європейської банківської індустрії гіпотеза значущості розміру банку не зустрічає підтвердження. Це може пояснюватися хорошою капіталізацією банків в Італії, Франції і Іспанії, наявністю банківських груп в Німеччині і високою ліквідністю дрібних банків в Італії і Франції. Загалом інформаційна недосконалість ринку в Європейський Союз володіє меншим впливом, ніж в США, за рахунок більш довірчих відносин банків і їх клієнтів.\nВплив держави на банківську систему. Протягом 1990-х рр. державна власність на банки у ведучих економічних країнах різко скоротилася. Наприклад, в Італії частка сукупних активів банківської системи, що знаходяться в руках держави, впала з 68% в 1992 р. до 12% в 2000 р. Проте середній рівень госсобственности на банки в Європі в порівнянні з США залишається досить високим. Державний вплив в банківській системі виявляється не тільки через пряму госсобственность на банки, але також і через держконтроль і госгарантії. Серед економічно розвинених країн максимальна госсобственность на банки спостерігається в Австрії, де частка активів десяти найбільших банків з участю уряду в статутному капіталі не менше за 20%, в сукупних банківських активах становить 70.2%. У Фінляндії уряд після банківської кризи на початку 1990-х рр. надав гарантії на всі банківські депозити. Гарантії діяли аж до 1998 р. У Греції ринкова частка банків, контрольованих державою, в цей час коливається навколо 50%. У інших ведучих економічних країнах вплив держави на банки задоволений обмежено. Чим більше вплив держави на банківську діяльність в країні, тим легше центральному банку зробити через трансмісійний механізм зміни в економіці, правда, ефективність розподілу фінансових ресурсів при цьому падає.\nЧастота банківських банкрутств. У більшості країн ЄС банківські банкрутства зустрічаються рідше, ніж в Сполучених Штатах. У США протягом 1980-1994 рр. було проведено біля півтори тисяч процедур банкрутств. Навіть в період економічного буму 1994-2000 рр. в рік банкротилось в середньому сім банків. Для порівняння, в Німеччині з 1966 р. збанкрутувало тільки п'ятдесят приватних банків. Аналогічним образом в Італії в 1980-1997 рр. збанкрутувало лише сорок банківських установ. З одного боку, низька частота банкрутств в Європі говорить про високу стабільність банківської сфери і стійкість структури трансмісійного механізму, однак, з іншого боку, це свідчить про невелику швидкість макроекономічної адаптації.\nДослідження грошово-кредитної трансмісії у вітчизняній економіці. У вітчизняній економічній науці і практиці до трансмісійного механізму грошово-кредитної політики привернене надто скудна увагу. У більшості робіт і публікацій на грошово-кредитну тему про нього нічого не сказано. Деяка увага трансмісії приділена в солідному двотомнику «Банк Росії», написаному ведучими викладачами Московської банківської школи ЦБ РФ Юлієй Голікової і Мариною Хох- ленковой. Однак в їх підручнику опис вітчизняного трансмісійного механізму займає усього декілька строчок. Адже підручник призначений для «підготовки і підвищення кваліфікації працівників Центрального банку»!1 Економісти Банку Росії характеризують трансмісію як механізм передачі рішень грошово-кредитної політики в реальну економіку. На їх погляд, канали грошово-кредитної трансмісії почали діяти в 1997 р. Це були кредитний канал і канал валютного курсу. Інакшими словами, на думку провідних центробанковских фахівців, аж до 1997 р. вітчизняна грошово-кредитна політика була нездібна надавати на економіку хоч якийсь вплив. Інакше як у відсутність канатів трансмісії Центральний Банк Росії міг впливати на економічну активність?\nНасправді, з самого моменту своєї освіти в 1991 р. Банк Росії мав в своєму розпорядженні працюючі канали трансмісії. Ще в 1988 р. в СРСР з'явилися перші комерційні банки. До початку 1990-х рр. їх число і вплив вже вистачало для повноцінної роботи денежнокредитного регулювання на основі каналу витрат залучення капіталу. У 1992 р. Росія стала членом Міжнародний валютний фонд, ухвалила Закон «Про валютне регулювання і валютний контроль», а також ввела конвертованість рубля по поточних операціях. Тим самим офіційно сформувався канал валютного курсу. Однак обидва канали практично не використовувалися Банком Росії. Проблеми макроекономічного регулювання відходили на дальній план в порівнянні із задачею фінансування уряду. Аж до середини 1995 р. Банк Росії надавав Міністерству фінансів кредити на покриття внутригодових розривів між доходами і витратами бюджету. Після того як до закону про ЦБ РФ були прийняті поправки, тягар фінансування бюджетного дефіциту ліг на плечі ринку державних цінних паперів. Спочатку головними учасниками ринку ГКО, що витягували з нього максимальну вигоду, виступали комерційні банки, що і визначило долю фінансової системи Росії. Ринок корпоративних цінних паперів зародився завдяки приватизації тільки в 1994 р. і аж до початку 2000-х рр. носив виключно спекулятивний характер. Лише із завершенням епохи Бориса Єльцина в країні запанувала макроекономічна стабільність, і найбільші підприємства всерйоз турбувалися залученням довгострокових інвестицій. До насущних проблем корпоративного управління стали відносити захист прав інвесторів, адекватне розкриття інформації, підзвітність менеджменту, підвищення капіталізації і проч. Однак всі ці кроки, направлені на зміцнення ринкової фінансової системи, були зроблені з великим спізненням. У Росії сформувалася банківська фінансова система, що і визначає специфіку трансмісійного механізму вітчизняної грошово-кредитної політики.\nЯким чином Центральний Банк Росії впливає на економічну активність? На початку 2001 р. сумарна капіталізація російського фондового ринку складала біля 50 млрд долл. США, або 19,4% валових внутрішніх продукти, а до початку 2002 р. Вона досягла вже 90 млрд. долл., або 30,6 % валових внутрішніх продукти. У той же час відношення сукупного об'єму кредитів, видані банками, до номінального валового внутрішнього продукту стійко коливалося в 199S - 2002 рр. в діапазоні 13-16%. Виходячи з цих простих зіставленні можна було б зробити висновок, що в Росії склалася, швидше, ринкова фінансова система, ніж банківська, однак, незважаючи на значну капіталізацію фондового ринку, він не грає скільки-небудь істотної ролі в трансмісійному механізмі Основне навантаження але передачі імпульсів грошово-кредитної політики лежить на каналі банківського кредитування.\nУ цей час більшість каналів трансмісії в Росії по тих або інакших причинах не можуть ефективно функціонувати. Канал фінансового добробуту економічних агентів, як буде показано далі, не працює через те, що домохозяйства і фірми не залучені глибоко в операції на фінансових ринках. По тій же причині бездіяти балансовий канал - частка фінансових активів в складі активів домохозяйств незначна Канал заміщення буде працювати, якщо в економіці широко поширені споживчі кредити, кредитні карти і інші роздрібні фінансові послуги, призначені для споживачів товарів і послуг. Крім того, необхідна низька інфляція, щоб найменша зміна процентної ставки позначалася на споживчих кредитах. Нічого з перерахованого в Росії не існує. Для каналу доходу і потоку готівки надходжень необхідні розвинені фінансові ринки і велика частка інвестицій, здійснених підприємствами за рахунок зовнішніх джерел. Однак відсутність нормальних ринків капіталу і дефіцит зовнішнього фінансування вже стали притчею у язицех.\nУ результаті залишається тільки три канали трансмісійного механізму: канал валютного курсу, канал банківського кредитування і монетаристский канал. З них найбільш важливим представляється канал валютного курсу. Обмінний курс рубля впливає відразу на декілька найважливіших макроекономічних величин: ціни на імпортні товари і послуги, інфляційні очікування фірм і домохозяйств, доларові заощадження населення і тягар зовнішнього боргу. Тема 8. Управління виробничими інвестиціями: Виробничі інвестиції являють собою капіталовкладення для: Тема 8. Управління виробничими інвестиціями: Виробничі інвестиції являють собою капіталовкладення для придбання нового або реконструкції обладнання, що є і рішення інших довгострокових задач розвитку компанії. Такі капіталовкладення звичайно вимагають великих первинних


Наш досвід створення програми на микросервисах в сфері рекламних технологій / Новини / IT українською\nVladlen 8 червня 2015, 19:35\nНовини → DevOps зоопарк або як 500px обслуговує понад 500TB зображень 0\nVladlen 13 листопада 2016, 14:30\nНовини → Простий API gateway на базі PHP і Lumen 0\nНаш досвід створення програми на микросервисах в сфері рекламних технологій\nУ серпні 2015 року ми запустили новий adtech-проект — Atuko.\nЦе система керування мобільною рекламою, орієнтована на професіоналів.\nУ Atuko ми сфокусувалися на управлінні одним каналом трафіку — myTarget, основний рекламною системою Mail.ru, що об'єднала в собі рекламу на Однокласниках, мобільному VK та деяких інших ресурсах Mail.ru і охоплює >90% аудиторії Рунета. І природно рекламодавцям, потрібні інструменти створення кампаній, аналізу результатів і управління.\nХочемо розповісти, як саме ми підійшли до створення цих інструментів та архітектури системи.\nДля нашої команди це не перший проект в області рекламних технологій. Ми займалися розробкою систем управління рекламою з 2009 року, створюючи інструменти для Яндекс.Директ, Google Adwords, Google Analytics, VK, Target@mail.ru та інших каналів. Застали навіть Begun і часи, коли він був актуальний :)\nЗа цей час ми зіткнулися з безліччю підводних каменів і несподіванок, пов'язаних з особливістю роботи рекламних майданчиків, їх API, так і незвичайних задач самих рекламодавців — і встигли накопичити чимало досвіду! Про все розповісти в одній статті не вийде, так що, якщо буде інтерес, ми напишемо серію статей, в яких постараюся поділитися отриманими знаннями.\nУ цій статті я хочу розповісти ключові речі про архітектуру та інфраструктуру Atuko — і чому ми зробили саме так, а не інакше.\nМинулий досвід і важливі уроки\nЗ нашого минулого досвіду ми, серед іншого, винесли наступні важливі уроки:\nНеобхідно гнучке масштабування у всіх вузлах системи. Не можна заздалегідь передбачити, на яку частину системи зросте навантаження: аналіз, створення, перегляд і т. д.\nНаведу невеликий приклад. При управлінні контекстною рекламою (Яндекс.Директ і Google AdWords) спочатку все йшло добре, зростання був плавним. В якийсь момент з'являється дійсно великий клієнт — і для реалізації його завдань потрібно управляти 9 млн ключових слів — і це в рази більше, ніж інші клієнти, разом узяті. Деякі частини системи (наприклад, отримання конверсій з Google Analytics) спокійно впоралися зі збільшенням навантаження, але інші (наприклад, отримання статистики за ключовими словами) вимагав сильної оптимізації. А найнеприємніше, що обсяги цього клієнта позначилися на роботі всієї системи в цілому — і, відповідно, на інших клієнтів.\nЦе навчило нас ізолювання і гнучкості окремих частин системи, і можливості ізолювати клієнтів один від одного.\nНеобхідна налаштування функціональності під конкретного клієнта.\nЧасто у окремих клієнтів є свої унікальні вимоги, і поєднати завдання різних клієнтів в одному універсальному вирішенні буває важко або неможливо — і більш ефективним рішенням виявляється кастомізація функціоналу для конкретного клієнта. При цьому, зрозуміло, ця кастомізація не повинна торкнутися інших користувачів.\nТаким чином, потрібна можливість запускати вдосконалену функціональність для окремих клієнтів, і при цьому — не піднімати окрему копію всієї системи для кожного клієнта.\nМінімізація залежності від фреймворків та мов програмування.\nНаприклад, один із створених нами проектів існує довше, ніж фреймворк, на якому він побудований — підтримка і розвиток фреймворку зупинилися. Крім того, зав'язка всього проекту на одну мову програмування знижує ефективність — немає можливості використовувати оптимальний мова для кожного завдання, і немає можливості використовувати нові мови програмування.\nТепер я розповім, як ми постаралися передбачити ці моменти в архітектурі Atuko.\nЗагальну схему проекту можна зобразити так:\nПерш за все, ми вирішили все будувати на микросервисах. Кожен микросервис надає HTTP API і може бути реалізований на будь-якому стеку техологий. Це дає нам можливість масштабувати кожен сервіс непомітно для інших, так як за HTTP API може ховатися як одна копія сервісу, так і цілий кластер зі своїм балансировщиком.\nКрім того кожен микросервис досить простий, щоб у ньому можна було розібратися без повного занурення в проект цілком, що спрощує розробку, а в крайніх випадках — переписати сервіс з нуля за досить короткий проміжок часу.\nТаким чином ми також отримуємо незалежність від використовуваних технологій, і навіть якщо фреймворк в микросервисе застарів, ми можемо перенести микросервис на нову технологію. І звичайно, ми можемо використовувати іншу мову програмування, якщо зрозуміємо, що ця задача на ньому вирішується краще.\nОдин із частих питань, що виникають при використанні микросервисов — як ділити функціональність на микросервисы. Для себе ми вирішили, що ми виділяємо в окремі микросервисы деякий функціональний блок, який ділити на дрібніші частини не має сенсу.\nНаведу приклад: у Atuko є можливість створити на рекламному майданчику велика кількість рекламних кампаній і оголошень, завантаживши спеціальним чином сформований Excel-файл. Крім інтерфейсу, у цьому процесі задіяні три микросервиса:\nрозбір Excel файлу і створення набору даних для завантаження в myTarget\nперевірка набору даних на відповідність правилами рекламної площадки\nнадсилання даних в myTarget\nПри цьому останні два сервісу — перевіряє коректність даних і відправляє дані на рекламну майданчик — також використовуються в інших сценаріях роботи з Atuko (наприклад, оголошення можна створювати не тільки через Excel, але й через браузер). Сервісам при цьому все одно, звідки вони отримують дані — вони просто виконують свою роботу і передають результат далі.\nАле з поділом на микросервисы приходять і нові проблеми. Зокрема, налагодження стає важче, тому що в одній дії задіяні кілька сервісів і знайти винуватого стає важче.\nТестування теж дещо змінюється і сильно підвищується значимість інтеграційного тестування, т. к. «у вакуумі» сервіси можуть працювати, а от разом вже давати збій.\nПри розробці також з'являються додаткові вимоги. Зокрема, необхідно стежити за тим, що результат роботи сервісу дійсно пішов далі. І, звичайно, дуже важливий грамотно побудований моніторинг. Втім, будь-який з цих пунктів є темою як мінімум для окремої статті, а то й для цілої книги.\nРозуміючи, що кількість микросервисов буде рости дуже швидко, ми побачили потенційну проблему комунікації між сервісами. Якщо сервіси будуть спілкуватися один з одним безпосередньо, то буде складно скласти повну картину їх взаємодії, і це призведе до проблем при майбутньої модифікації сервісів. Для зменшення їх зв'язності ми вирішили ввести центральний микросервис, що відповідає за спілкування решти — диспетчер.\nКожен микросервис за результатами своєї роботи відправляє подія в диспетчер з результатами, а диспетчер, у свою чергу, розсилає подія в підписалися сервіси. Таким чином, кожен микросервис не потребує знанні про зовнішньому середовищі. Замість цього йому достатньо підписатися на певні події в диспетчері, а за результатами роботи — відправляти події в той же диспетчер.\nВведення диспетчера вирішує і ще одне наше завдання — створення кастомізованих функціональності під конкретного клієнта. Це можливо за рахунок впровадження юнітів — кожен юніт є поєднанням диспетчера і працюють з ним микросервисов.\nРозглянемо випадок, коли один з клієнтів потрібно завантажувати конверсії зі своєї власної CRM-системи в унікальному форматі, вимагає унікальною обробки.\nЦю задачу можна вирішити, якщо різних користувачів будуть «обслуговувати» різні микросервисы. Ми запускаємо 2 юніта: в кожному з них свій диспетчер, і свій набір сервісів. При цьому в одному з юнітів сервіси працюють за звичайною схемою, а в іншому вони замінені на сервіси, обробні конверсії CRM клієнта.\nПри цьому деякі речі ніколи не будуть продубльовані в різних юнітів, наприклад, взаємодію із зовнішніми системами. У разі Atuko, наприклад, є ліміти використання API myTarget — і тому зовнішня комунікація йде через один микросервис, контролює частоту запитів.\nДо речі, всередині юніта ми можемо змінювати не тільки роботу окремих сервісів, але і кількість сервісів — наприклад, додаючи нові кроки в процедуру обробки або перевірки даних.\nЗапускаючи додаткові одиниці, ми спрощуємо масштабування по серверам, так і супровід різко спрощується замість кількох копій системи дублюються окремі елементи.\nЗвичайно, при такому підході є і свої нюанси. Наприклад, диспетчер буде дуже навантаженим сервісом, обробляють все спілкування між вузлами системи. Також треба відразу врахувати, що не всі події рівнозначні, і обробляти різні події треба з різним пріоритетом — інакше багато малозначущих подій можуть загальмувати обробку інших, що вимагають негайної реакції. Наприклад, якщо користувач відправив команду на зупинку кампанії, то це завдання треба виконати відразу, а ось фонове оновлення статистики може і почекати.\nВ цілому описаний вище підхід дозволив нам підготуватися до можливих труднощів. Але виникла й інша задача, пов'язана не стільки з процесом розробки, скільки з процесом експлуатації. Як всім цим господарством керувати? Кожен микросервис може бути реалізований з використанням будь-яких технологій, на якому фреймворку і мати свої залежно від різних бібліотек. Наприклад, на даний момент у нас є микросервисы і на golang, і на python, і на php.\nІ для вирішення цієї задачі ми використовуємо Docker. На основі кожного микросервиса створюється Docker-образ (image), на базі якого вже може бути запущено необмежену кількість сервісів. При цьому вони можуть розташовуватися на різних машинах, що теж спрощує масштабування.\nВсі звернення йдуть через reverse proxy. Це дозволяє при піднятті ще одного контейнера з сервісом просто додати потрібну запис в потрібний upstream, і reverse proxy сам розподілить трафік.\nЯк reverse proxy ми зараз використовуємо nginx — але продовжуємо розглядати й інші варіанти.\nКрім того, для деплоя ми використовуємо техніку Blue-Green Deployment — це означає, що одночасно можуть працювати сервіси як з новим, так і зі старою функціональністю. І в цьому випадку reverse proxy знову ж виручає, надаючи можливість розподіляти трафік в потрібних пропорціях між двома версіями, і остаточно переходити на нову, тільки переконавшись в її повної працездатності.\nКоли ми стартували розробку, Docker не мав достатньо розвинених можливостей по організації мережі. При цьому ми хотіли зручного звернення до микросервисам, недоступності бек-ендом ззовні, і винесення кожного юніта в свою підмережа.\nТому ми вирішили це питання власними силами, піднявши свій внутрішній DNS. Тепер звернення до конкретного сервісу відбувається просто по його імені та імені юніта. На даний момент ми продовжуємо використовувати DNS, але попутно розглядаємо інші варіанти, яких зараз з'являється все більше і більше.\nЦе, до речі, ще один плюс архітектури микросервисов — впроваджувати нові інструменти, здатні полегшити нам життя, прискорити випуск нової функціональності, або підвищити надійність, досить легко. Це також гарантує, що у нас не буде проблеми legacy коду — застарілі сервіси можна буде досить легко замінювати на їх актуальні версії.\nХочу сказати про результати застосування такого підходу.\nПісля року роботи з подібною архітектурою ми як і раніше задоволені обраним підходом з використанням микросервисов. Незважаючи на труднощі, з якими ми зіткнулися, і новими проблемами, яких не було раніше, підхід в цілому себе виправдав і поставлені завдання вирішує.\nІ звичайно ж, нам сильно полегшує життя Docker — для нас це відмінний інструмент компонування і доставки. Я сміливо можу рекомендувати його всім. І об'єднання підходу базується на микросервисах з Docker дає цілий ряд переваг в розробці, тестуванні й тим більше — в експлуатації.\nСпостерігаючи за бурхливим зростанням кількості статей, доповідей і відео на тему микросервисов і Docker, я розумію, що в свій час ми зробили правильний вибір — хоч на той момент це здавалося новим і неперевіреними підходом. Тому рекомендую всім, хто починає новий проект або хоче модифікувати старий, подумати над використанням микросервисов, Docker і ділення на юніти.\nМи ж, якщо буде інтерес, готові і далі ділитися тими знаннями, які придбали за цей час: про микросервисах на golang, моніторингу та тестуванні, інтерфейс на базі ReactJS + Flux і в чому іншому.


Гурт «Фіолет» міняє склад музикантів | Новини\nГурт «Фіолет» міняє склад музикантів\nФронтмен гурту «Фіолет» Сергій Мартинюк повідомив про зміну складу гурту.\n«Друзі з #фіолетfamily: так історично складається, що інколи зміни, якими б вони болючими та складними не були - чи не єдиний шлях рухати та розвивати далі справу, якій присвячений добрий шматок життя. Як не важко про це говорити, але наразі ми припиняємо нашу співпрацю з наявним складом музикантів гурту», - написав Колос.\n«За якийсь час буде представлено нових учасників Фіолету, а наразі хочеться подякувати чудовим людям та музикантам - Андрію Олексюку, Валіку Миронюку, Петру Свісту та Вадиму Захарченку за роки праці. Це було щось більше за музику і хочеться вірити - ми пронесемо це через життя і далі. Для мене ці роки були визначальними в плані чи не найважливіших життєвих усвідомлень і таке рішення далося вкрай важко.\nІнколи, натрапляючи на новини про подібні історії в інших гуртах, я дико дивувався - як так? - внутрішньо заперечуючи будь-що подібне в нашому випадку. Проте, цілий ряд внутрішніх, часто організаційних факторів, не буду приховувати цього від вас - не дозволяв особисто мені якісно працювати на благо гурту далі. Зміни були невідворотні, якими б болісними вони не були, за інших сюжетів - подальше існування гурту було б для мене під питанням.\nСповна усвідомлюючи не найліпшу реакцію на такі новини з боку вас - наших шанувальників, вірю у ваші розуміння та підтримку. Для мене і для Фіолету зараз вони дуже потрібні - це нова сторінка, до якої я підходжу з новими диханням, вірою та силами. Вже невдовзі зустрінемося. Все буде добре! Обіцяю», - описав зміни в гурті фронтмен.\n#фіолет #зміна_складу #гурт


Що загрожує Росії під час вторгнення в Україну: Путін не готовий до нового “Афганістану” - Аграрний бізнес в Україні\nadmin 25.11.2021 Leave a Comment on Що загрожує Росії під час вторгнення в Україну: Путін не готовий до нового “Афганістану” Posted in ;афганський сценарій", війна, Новини, Росія, Україна\nРосія веде гібридну війну проти Заходу, використовуючи при цьому демонстрацію сили та шантаж – ці інструменти стали ключовими для Кремля. Від того, що РФ напихає Білорусь своїм озброєнням, існує загроза і для України, і для країн НАТО.\nПро те, що може чекати на Росію у разі повномасштабного військового вторгнення в Україну, “Апострофу” розповів литовський експерт з міжнародних відносин та безпеки Марюс Лаурінавічюс.\nЗа словами Лаурінавічюса, найвигіднішим варіантом для Росії було б не зупинятися на Криму та Донбасі у 2014 році, а розпочинати повномасштабну війну проти України, адже наша країна на той момент не була готова до опору.\nОднак у такому разі на Росію міг би очікувати т.зв. “афганський сценарій”. Йдеться про величезну кількість загиблих, поранених та інвалідів війни, а також про більш жорсткі санкції проти РФ з боку Заходу, за якими була б криза в економіці та банкрутство держави.\nВ результаті Російська Федерація неминуче повторила би долю Радянського Союзу – війна в Афганістані 1979-1989 рр., “гонка озброєнь”, соціально-економічний крах і політична нестабільність призвели СРСР до розпаду в 1991 році.\n“Повномасштабна війна з Україною може призвести Росію до сценарію нового “Афганістану”. Тому що зараз Росія, за всієї своєї військової сили, яку на Заході навіть применшують, навряд чи може за короткостроковий період перемогти у повномасштабній війні проти України. Це була б війна на тривалий час – і я не думаю, що тепершній російський режим готовий до цього”,- зазначає Лаурінавічюс.\nTagged ;афганський сценарій", війна, Росія, Україна\nВійськова контррозвідка СБУ: Викрито посадовця однієї з військових частин Повітряних сил Збройних Сил України на прихованому збиранні секретних відомостей →


Меню при гіпертонії - правила харчування якщо підвищений тиск - Здоровий спосіб життя і здоров'я | Сьогодні\n4 березня 2020, 12:06\nЧи можна за допомогою продуктів знизити тиск\nМалорухливий спосіб життя, насичена жирами їжа, алкоголь, надмірне споживання кави, куріння неминуче приведуть вас до гіпертонії.\n"Тому для профілактики захворювання або для лікування обов'язково потрібно переглянути систему харчування. Оскільки гіпертонія – це загальносвітова проблема, то вчені різних країн працюють над створенням оптимальної системи здорового харчування. Однією з таких систем є Dash-дієта, розроблена спеціально для боротьби з підвищеним тиском", – розповідає гастроентеролог Ірина Казимир.\nПри гіпертонії перегляньте свій раціон / Фото: freepik.com\nОсновні принципи Dash-дієти\nDash-дієта рекомендує споживання злаків, молочних продуктів, птиці та риби, овочів і фруктів, бобових. Але автори дієти не рекомендують різко міняти план харчування, а тому переходити на Dash-дієту потрібно поступово:\nїсти овочі 4 рази на день;\nзменшити наполовину споживання майонезу, вершкового масла;\nзамінити десерти з борошняних на фруктові;\nзамінити свинину, м'ясом птиці і рибою;\nпотрібно купувати молочні продукти з невеликою кількістю жиру;\nзменшити кількість кухонної солі.\nЧому собаки можуть допомогти нормалізувати тиск. Дивіться в нашому сюжеті:\nЩоб перехід на нове харчування не був болючим і надав відчутного ефекту, заведіть щоденник і записуйте все, що ви їли і як себе почували після цього. Подібна практика дозволить вам вибрати продукти, які і корисні для вас, і смачні. Адже не можна скидати з рахунків той факт, що їжа повинна приносити задоволення.\nDash-дієта (як і будь-яка інша) буде тоді ефективною, коли людина з високим тиском зробить її своїм способом життя.\nНагадаємо, раніше ми писали про основні принципи правильного харчування. Як правильно перейти на здорове харчування.\nГіпотонія: як швидко підвищити тиск\nЧим небезпечний високий тиск та чи можна його зменшити без ліків\nГіпертонікам і вагітним не пити: виявлено головну шкоду мінералки\nЛікарі зробили серйозну заяву про гіпертонію


Антивакцинаторський рух в Україні: хто є хто, наскільки вони впливові та які їхні наративи - Газета Свобода\nГоловна » Антивакцинаторський рух в Україні: хто є хто, наскільки вони впливові та які їхні наративи\nв Суспільство, Україна\nЗа останній рік в українських ЗМІ з’явилася низка статей про лідерів антивакцинаторського руху в Україні, їхні меседжі та аудиторію. Однак єдиної зведеної картини в одному місці немає, тож ми вирішили заповнити цю прогалину. Ми зібрали інформацію про всіх більш-менш медійних українських антивакцинаторів та ковід-дисидентів.\nДо лав руху долучаються пасіонарії з поглядами, що не вписуються в наукову картину світу (езотерики, конспірологи, прихильники народної медицини), а також блогери та юристи. Тематика їхніх виступів часто виходить за межі ковіду та вакцин і охоплює такі явища, як «тарифний геноцид», продаж сільськогосподарської землі чи порушення прав людини, тобто теми, що хвилюють дуже широку аудиторію. І якщо вони раніше не мали спільних точок дотику, то тепер їх об’єднав ковід.\nУже у 2021 році, коли нарешті з’явилися перші вакцини, антивакцинаторська тема виходить на перший план.\nЯкщо Мікітен більше займався офлайн-активностями, то Стахів зробив собі ім’я на стрімах.\nСтахів провокує конфлікти у громадському транспорті та лікарнях, заходячи туди без маски. Він поширює сумнівні дослідження та інформацію від різних антивакцинаторів. І ось у цей період популярність Стахіва у соцмережах починає стрімко рости. Стахів створює організацію «Права людини», проголошує себе «народним мером Львова» (нагадаємо, що «народні мери» з’являлися на Донбасі після окупації) і дуже швидко знаходить своїх прихильників-антивакцинаторів у різних містах України (у Херсонській області це відомий проросійський активіст Кирило Стремоусов, у Миколаєві та Черкасах — Олександр Надьожа та Олена Фаіст).\nЛьвів’янин Віктор Серенков є одним із соратників Стахіва. Він називає себе журналістом, хоча насправді, за даними ЗМІ, є колишнім міліціонером, що був звільнений за грубі порушення службової дисципліни.\nЯремійчук виступає проти вакцинації та носіння масок, бо вони нібито загрожують здоров’ю. А от запобігати коронавірусній хворобі можна, на її думку, гарним настроєм. Фантазія у Яремійчук досить багата: «пандемія — це велике жертвопринесення темним силам, і діти — це головна ціль нелюдей», «неймовірні масштаби істерії підтверджують рішучість організаторів у провадженні всепланетного мору та геноциду».\nЄ також група активістів, яких об’єднує чітка антиукраїнська риторика — це політики, що згуртувалися навколо Вікторії Шилової з руху «Антивойна».\nБлогер Антон Гура став відомим після ефіру на токшоу «Право на владу», коли сіяв паніку про «цілий літак інфікованих» з Мілана. Як з’ясували згодом, Гура знімався в епізодичних ролях у телешоу та серіалах, а також торгував медичними масками через соцмережі. Крім того, Гура був членом партії УКРОП і у 2014 році балотувався до Київради від цієї політсили, а також часто виступав медичним експертом на каналі «Клименко тайм», який належить міністру-втікачеві часів Віктора Януковича Олександру Клименку, хоча за освітою є гідрогеологом. Згодом він почав їздити в регіони інспектувати лікарні на готовність до коронавірусу і пробував хайпувати на коронавірусній темі. Заперечує, що є антивакцинатором.\nУ ГО «Захист здоров’я нації», лідеркою якої є балерина і соратниця Стахіва Ольга Яремійчук, було заблоковано і Facebook-групу, і Instagram-акаунт, і Telegram-канал. Однак обидва Facebook-акаунти самої Яремійчук досі активні.\nЗначну роль у конспірологічній кампанії проти вакцинації також відіграла Українська православна церква Московського патріархату. Крім того, що її представники демонстративно ігнорували карантинні обмеження під час масових заходів, вони також просували конспірологічні теорії. Наприкінці жовтня РНБО у детальному звіті вказала на зв’язок РФ з антивакцинаторськими настроями в Україні.\nЯк приклад можна згадати популярну у США конспірологічну теорію про те, що птахів не існує, а насправді це замасковані дрони, за допомогою яких американський уряд стежить за громадянами. Лише недавно в інтерв’ю The New York Times автори цієї теорії «розкололися», що придумали її у 2017 році заради експерименту.


Корисні поради на всі випадки життя » Харчування-Вітаміни-Дієти » Дієві методи скинути зайві кілограми за короткий термін.\nПриводів схуднути у дівчат може бути багато: наближається корпоратив, побачення з коханим або пляжний сезон. Найбільш ефективними вважаються дієти на сім днів, які не дуже травмують організм, але швидко призводять фігуру в порядок.\nСьогодні ми наведемо кілька прикладів таких дієт, з яких кожен зможе вибрати собі відповідну залежно від гастрономічних пристрастей.\nСім днів самий відповідний для того, щоб позбавити організм від токсинів і шлаків, а разом з ними піде і зайва вага.\nПотрібно вибирати дієту, яка підходить до особливостей вашого організму і враховувати схильності до алергії і харчовим розладів\nТакож варто підбирати дієту на сім днів в залежності від кількості зайвих кілограмів, від яких ви хочете позбутися. Коли не потрібно сильно коректувати фігуру, обмеження будуть помірними. Досить відмовитися від солодкого, мучного і жирного і збільшити фізичні навантаження\nДля того, щоб значно зменшити об'єми тіла, доведеться піти на значні жертви і багато в чому себе обмежити.\nЦе сама проста і ефективна дієта, яка не передбачає особливої підготовки в плані продуктів. Але зате жінці, яка вирішить схуднути таким способом, доведеться проявити значну силу волі.\nЗнежирений кефір - 1 л\nМінеральна вода без газу - півтора літра\nЦей злак, як основний інгредієнт, дозволяє очистити організм і нормалізувати роботу шлунково-кишкового тракту. Можна вживати наступні продукти:\nЗа відгуками жінок, які зупинили свій вибір саме на цьому методі схуднення, в один голос твердять про його ефективності. Але в будь-якому випадку доведеться взяти себе в руки, щоб харчуватися лише обмеженою кількістю продуктів.\nОбов'язкова умова: потрібно повністю виключити сіль і цукор, а в день випивати мінімум півтора літри мінеральної води без газу.\nДень 1 - 2: варена куряча грудка без солі - 1 кг\nДень 3 - 4: вівсяна каша без яких-небудь соусом, солі або спецій. Оптимальний варіант - шість прийомів їжі по одній тарілці\nДень 5 - 6: тушковані або варені овочі з сиром. Кожного інгредієнта (моркви, кабачків тощо) потрібно брати за 500 грам. Допускається солити їх і приправляти свіжою зеленню.\nОскільки існує велика кількість дієт, які спрямовані на швидке схуднення, потрібно пробувати всі методи, щоб привести свою фігуру в порядок. Але в той же час, обов'язковою умовою залишається консультація лікаря, так як розлади органів травлення можуть призвести до зовсім протилежних наслідків і вам доведеться потім довгий час лікувати їх.


Штаб АТО: за добу сепаратисти 21 раз обстріляли українські позиції на Донбасі\n16 Листопад 2015, 19:31\nСьогодні сепаратисти 21 раз стріляли у напрямку українських позицій на Донецькому та Артемівському напрямках.\nЯк повідомляє прес-центр штабу АТО, на Донеччині проросійські бойовики обстріляли Зайцеве та Майорськ із гранатометів, великокаліберних кулеметів та стрілецької зброї.\n«З цих же видів озброєння прихильники так званого «русcкого мира» обстріляли Невельське, Піски, Красногорівку та Мар’їнку. З 82-міліметрових мінометів вели вогонь безпосередньо по наших позиціях у Зайцевому та Красногорівці», – йдеться у повідомленні.\nСепаратисти угруповання «ДНР» на своїх сайтах заявляють, що українські військові обстріляли «Вольво-Центр» в Куйбишевському районі Донецька з озброєння БМП і мінометів, а бойовики угруповання «ЛНР» звинувачують сили АТО у зосередженні забороненої Мінськими угодами військової техніки біля лінії зіткнення.\nСьогодні речник Адміністрації президента України з питань АТО Андрій Лисенко заявив, що у разі подальшого загострення ситуації на Донбасі українські військові будуть змушені повернути на першу лінію оборони артилерію та міномети.


Акціонерні товариства готують до реформи — Фiнансовий клуб\nКомпанії отримають альтернативу\nПарламентарі завершили підготовку реформи акціонерних товариств, яка торкнеться 15 тис. компаній. Комітет з питань фінансової політики та банківської діяльності Верховної Ради вже рекомендував до ухвалення у другому читанні доопрацьованого законопроекту № 5592-д «Про спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів».\nЦей документ дозволить виконати зобов'язання України перед ЄС, закріплені Угодою про асоціацію, в частині норм про емісію цінних паперів і розкриття інформації емітентами. В Євросоюзі ключовим критерієм поділу приватних і публічних компаній є наявність або відсутність публічної пропозиції цінних паперів. Водночас в Україні ключовим поки що є критерій кількості акціонерів. «Це, в принципі, неправильно», – вважає директор департаменту стратегії розвитку ринку капіталів НКЦПФР Максим Лібанов.\nНКЦПФР знайшла в Україні 14 831 акціонерне товариство, з яких лише 7500 змінили форму власності на публічні (2554) або приватні (4946) акціонерні товариства. Решта відкритих і закритих акціонерних товариств (7331) повинні перереєструватися до 1 січня 2018 року.\nЦе не єдина проблема. У квітні 2015 року парламент посилив вимоги до ПАТ: усі публічні компанії мають пройти процедуру внесення своїх акцій до біржового реєстру будь-якої біржі, сформувати наглядову раду мінімум з п'яти осіб, двоє з яких – незалежні директори. Але компаніям при цьому дали альтернативу – можливість перереєстрації у ПрАТ, навіть за наявності понад 100 акціонерів. Дедлайн за цими змінами також буде 1 січня 2018-го. У підсумку на 2 жовтня в біржових реєстрах було лише шість емітентів («Донбасенерго», «Мотор Січ», «Укрнафта», МХП, банк «Південний», Індустріалбанк), а в біржових списках – 381 емітент.\nПроблема компаній в тому, що «публічність» вони отримали в результаті приватизації, а не свідомого бажання бути прозорими. Тому багато ПАТ не хочуть виконувати вимоги стосовно знаходження в біржовому реєстрі, мінімальної частки акцій у вільному обігу і мінімальної кількості акціонерів. «Тільки після того, як за результатами приватизації відбулася консолідація пакетів акцій, усі зрозуміли, що компанії стали публічними не тому, що прагнули відкрито залучати капітал через фондовий ринок, а зовсім випадково. Таким чином, ми отримали тисячі відкритих акціонерних товариств, з яких одиниці були реальними публічними компаніями, і які розглядали публічність як засіб залучення капіталу», – пояснив член комітету Павло Різаненко (БПП). «Наша мета – створити умови для максимально «безболісного» виходу з публічності», – стверджують в комісії.\nЗаконопроект № 5592-д передбачає, що з 1 січня 2018 року будь-яке публічне АТ, акції якого не будуть включені до біржового реєстру, і яке не зробило публічну пропозицію акцій, автоматично перейде у правовий режим діяльності приватних АТ. Привести статут у відповідність до нового статусу можна буде протягом двох років або раніше, наприклад, в ході найближчої зміни статутного капіталу або при отриманні нових ліцензій у держорганів.\nПублічні АТ, акції яких включені до біржового реєстру або які зроблять заяву про те, що вони здійснювали публічну пропозицію, виконуватимуть більш жорсткі вимоги.\nКлючових відмінностей ПАТ і ПрАТ буде кілька. Тільки ПАТ зможе проводити IPO, при цьому акції обох груп компаній зможуть торгуватися на біржі. Але якщо акції ПрАТ будуть тільки в біржовому списку, то ПАТ – або в реєстрі, або в списку. «Якщо ПАТ вже є в реєстрі, воно там і залишиться. Але якщо ПАТ зробить офіційну заяву про публічну пропозицію, воно може бути в списку», – пояснили в комісії. Більш того, якщо у ПрАТ до 100 акціонерів, воно зможе прописати в статуті переважне право акціонерів на придбання акцій, які продаються. Але якщо міноритаріїв більше ста, вони можуть вільно торгувати акціями.\nПублічні АТ будуть зобов'язані створити наглядову раду мінімум з п'яти чоловік, троє з яких повинні бути незалежними директорами. Вони очолять три комітети при наглядовій раді: з аудиту, винагород і призначень. Питання, які стосуються компетенції наглядової ради, не зможуть вирішувати загальні збори акціонерів. Наглядові ради можуть з'явитися і в приватних АТ, якщо в акціонерному капіталі будуть присутні більше десяти некваліфікованих інвесторів.\nЩе один наслідок публічності – розкриття інформації. Розкриття щорічної та квартальної звітності, а також особливої інформації про суттєві події в компанії буде обов'язковим для ПАТ. Приватні АТ подаватимуть лише річний звіт і особливу інформацію (в меншому обсязі, ніж ПАТ). В результаті реформи вимоги публічності не повинні обтяжувати акціонерні товариства, які, по суті, ніколи і не були публічними. Водночас реальні публічні АТ, які ідентифікують себе як публічні або захочуть проводити IPO, будуть зобов'язані відповідати більш високим стандартам корпоративного управління.\nВибір за банками\nОкремо в законопроекті прописані новації стосовно банків. «Пропонується зняти обмеження для банків щодо існування виключно у формі ПАТ, і частина банків зможе стати приватними акціонерними товариствами. Це, безумовно, полегшить життя банкам, хоча деякі норми про діяльність публічних товариств все одно будуть на банки поширюватися», – попередив в.о. голови комітету з питань фінансової політики та банківської діяльності Михайло Довбенко. «Оскільки в банках присутній значний суспільний інтерес, стандарти розкриття інформації та корпоративного управління повинні залишатися на тому ж рівні, що й для публічної компанії», – пояснив директор департаменту ліцензування НБУ Олександр Бевз.\nМінімальна кількість незалежних директорів у банках збільшиться з двох до трьох, а вимоги до кандидатів посиляться. «Передбачені вимоги щодо розкриття в повному обсязі регулярної інформації у вигляді річного та проміжних звітів, в тому числі звіт керівництва, звіт про корпоративне управління та звіт наглядової ради. Тобто банки даватимуть більше публічної інформації», – навів приклад Михайло Довбенко. Банкам доведеться розкривати «особливу інформацію» за окремими угодами, а дивіденди виплачувати виключно через депозитарну систему. «Будуть переглянуті вимоги до керівників банків, професійна придатність яких оцінюватиметься в першу чергу з погляду їхньої функціональної відповідальності та профілю діяльності банку», – додав Олександр Бевз.\nОсновний наслідок ухвалення законопроекту полягає в тому, що фондовий ринок покаже своє «справжнє обличчя». «Документ багато хто сприймає як умову для перезапуску українського фондового ринку. Чесно приймається проблема – існування в Україні великої кількості публічних компаній, які не є такими за своєю суттю. І їм же пропонується вихід – шанс розпочати все спочатку, але вже за правилами, що діють на розвинених ринках», – говорить директор з управління ЄБРР Оляна Гордієнко. «У центрі уваги – публічні компанії та розкриття інформації. Щоб будь-який інвестор міг купувати акції, як товари в магазині, він повинен знати, що купує. Публічність – кращий захист всіх акціонерів», – пояснює президент громадської спілки «Українське об'єднання ринків капіталу» Сергій Москвін.\nПротивники законопроекту вважають, що його ухвалення «поховає» залишки фондового ринку, адже жодна з компаній не захоче проводити IPO, яких не було навіть в роки економічного підйому. «Разом із законопроектом № 2302а-д він просто призведе до знищення ринку акцій. Можливо, навіть нинішні лістингові папери підуть. У компанії «Мотор Січ» був такий намір», – говорить керуючий активами КУА «АРТ Капітал Менеджмент» В'ячеслав Король. Законопроект № 2302а-д, який передбачає обов'язковий продаж акцій міноритаріями на вимогу власника 95% акцій, ухвалено в березні, і діє він з червня. «Хто не в лістингу станом на 1 січня або не зробив публічну оферту, той автоматично стає ПрАТ. Акції на біржі можуть залишатися, але ними ніхто торгувати вже не захоче, а інституціональним інвесторам навіть не можна буде. Публічність у формі «відкритої підписки» влаштувала б ринок. Адже ніхто не впишеться в єдиний критерій публічності у формі «публічної пропозиції». Відкритість треба було залишити як перехідний стан», – вважає експерт.\nЯкщо говорити просто, компанії, які не потребують публічності, підуть з фондового ринку, а компанії, яким публічність потрібна, не з'являться. Регулятор усвідомлює ризик, що біржі можуть втратити такий інвестиційний інструмент, як акції, і там торгуватимуть тільки ОВДП, тому й дозволять ПрАТ бути в біржовому списку. «Таким чином, побоювання опонентів законопроекту, що існуючий ринок акцій зникне, даремні», – вважає Сергій Москвін. Після набуття законом чинності на фондовий ринок зможуть повернутися компанії, які покинули біржовий список влітку 2016 року, оскільки перереєструвалися з ПАТ у ПрАТ.\nТепер ці компанії зможуть повернутися на біржу. Як уточнили FinClub в НКЦПФР, цим ПрАТ навіть не доведеться робити публічну пропозицію. «Біржі повинні будуть самі прописати правила або критерії включення до біржового списку. Найвірогідніше, потрібно буде просто написати заяву», – пояснили FinClub в НКЦПФР. При цьому в законопроекті пом'якшені правила для фондів у зв'язку з недостатньою кількістю пропозиції акцій на біржах. «Диверсифікованим ІСІ пропонується дозволити інвестувати в цінні папери, не допущені до торгів на біржі, не 20%, а 30% активів», – повідомили у прес-службі комісії.\nTagged under пао ват зат прат акціонерне товариство законопроект\nTPL_FINCLUB_PREV Депутати пішли на Рибалку\nTPL_FINCLUB_NEXT Узаконено квазівалютні кредити громадян


Вітамін B5 (пантотенова кислота, пантотенат кальцію)\nПантотенова кислота отримала свою назву від грецького "пантотен", що означає "всюди", через надзвичайно широкого її розповсюдження.\nПантотенова кислота, потрапляючи в організм, перетворюється на пантетін, який входить до складу коензиму А, який відіграє важливу роль у процесах окислення і ацетилювання. Коензим А - одна з небагатьох речовин в організмі, бере участь у метаболізмі і білків, і жирів, і вуглеводів.\nГорох, дріжджі, фундук, зелені листові овочі, гречана і вівсяна крупи, цвітна капуста.\nПечінка, нирки, серце, курчата, яєчний жовток, молоко, ікра риб.\nНайважливішою властивістю вітаміна В5 є його здатність стимулювати виробництво гормонів надниркових залоз - глюкокортикоїдів, що робить його потужним засобом для лікування таких захворювань як артрит, коліт, алергія й хвороби серця.\nПантотенова кислота робить значний гіполіпідемічний дію, обумовлене, очевидно, гальмуванні біосинтезу основних класів ліпідів, що формують у печінці ліпопротеїни низької і дуже низької щільності.\nВік (роки) - пантотенова кислота, мг\n0-1/2 - 2 1/2-1 - 3 1-3 - 3-4 4-6 - 3-4 7-10 - 4-5\nЧоловіки 11-14 - 4-7, 15-18 - 4-7, 19-24 - 4-7, 25-50 - 4-7, Старші 51 - 4-7.\nЖінки 11-14 - 4-7, 15-18 - 4-7, 19-24 - 4-7, 25-50 - 4-7, Старші 51 - 4-7, Вагітні - 4-7, Годуючі - 4-7.\nпекучі, болісні болі в нижніх кінцівках, переважно ночами\nпочервоніння шкіри стоп\nвиразки 12-палої кишки\nУ хірургії пантотенат кальцію застосовують для усунення атонії кишечника після операцій на ЖКТ.\n← Вітамін Н (біотин)\nВітамін B13 (оротовая... →


Спортсмени продовжують збирати кошти для армії — Тижневик «ЕХО»\nНовини » Спорт і здоров'я » Спортсмени продовжують збирати кошти для армії\nНагадаємо, що працівники Кобеляцької міської ради ініціювали проведення товариських ігор, аби зібрати кошти на придбання тепловізора для 72‑ї окремої механізованої бригади. У ній проходить службу житель Кобеляцької громади, який через рідних попрохав кобелячан допомогти в придбанні оптико-електронного приладу.\n4 червня в рамках проєкту «Тепловізор для наших захисників» на міському стадіоні відбулася гра між підгорянським «Прапором» і шенгурівським «Ланом», а в Павлівці був проведений міні-футбольний турнір за участю шести команд. Усього вдалося зібрати 12 720 гривень.\nМинулої суботи благодійні футбольні матчі продовжилися. 11 червня в Кобеляках, на міському стадіоні, зустрічалися дві пари команд. О 16:00 товариський матч провели підгорянський «Прапор» і царичанська «Свобода». Підгоряни упевнено перемогли гостей із Дніпропетровської області з рахунком 2:0.\nПо завершенню цього поєдинку, о 18:00, на поле вийшли мідянівський «Урожай» і лутовинівська «Спарта». Команда Василя Гордійка була фаворитом матчу. І за дві 45‑хвилинки мідянівські футболісти забили у ворота гостей три м’ячі, при цьому не пропустивши жодного.\nПід час ігор глядачі могли зробити добровільні внески на підтримку Збройних Сил України. Усього в скриньку вкинули 9678 гривень.\n«Альтаїр» грав проти «Динамо»\nКошти на підтримку Збройних Сил збирають і в Білицькій громаді. 4 червня в Біликах відбувся справжній турнір за участю футболістів із Кобеляцької, Решетилівської ОТГ і місцевих «зірок».\nЗа результатами зіграних матчів, перше місце здобули спортсмени з Червоних Квітів, другими стали біличани, третіми — представники Іванівки, четверту сходинку посіла збірна із Дрижиної Греблі, п’ятою була решетилівська «Фортуна».\nМинулими вихідними спортивний захід проводили в Бутенках. Суботній вечір теж був спекотним. Адже о 16:30 стартувала гра між місцевим «Альтаїром» і «Динамо» з Решетилівки.\nПеред матчем присутніх привітав голова Білицької територіальної громади Микола Скрильник. Він подякував усім, хто долучився до організації та проведення спортивного заходу, а командам побажав перемоги.\nУ перерві між таймами глядачів розважали місцеві артисти. Жодній із команд не вдалося забити гола. Та не дивлячись на результат матчу, глядачі й спортсмени активно долучилися до благодійності і зібрали 6000 гривень.\nТакож минулої суботи розпочався перший етап кубка відкриття. У Марківці відбувся благодійний футбольний турнір за участю чотирьох команд із Дрижиної Греблі, Марківки, Вітрової Балки та Бутенок. А в Червоних Квітах кращих визначали серед місцевих футболістів та гостей з Біликів, Іванівки, Чорбівки. За час проведення ігор було зібрано 900 гривень.\nФінальний етап кубка відкриття відбудеться 18 червня в Дрижиній Греблі, о 10:00. Змагатимуться команди, які посіли перші та другі місця в своїх групах: Червоні Квіти, Білики, Дрижина Гребля й Марківка.\nЗібрані кошти організатори витратили для закупівлі інвентарю військовим.\n16 червня, 11:11 | Кобеляки | Спорт і здоров'я


«У суботній школі «Зернятко», що діє при Посольстві України в Тунісі, для її вихованців було організовано чудове свято з нагоди відзначення Дня Святого Миколая. У талановитому виконанні дітлахів ожили такі українські народні казочки як «Ріпка» та «Рукавичка», - повідомляється у дописі.\nМалеча миттєво перевтілювалася у маленьких Миколайчиків, сніжинок та новорічних ялинок, виконуючи веселі таночки. Найменших учасників свята вихователі розважали цікавими та веселими конкурсами.\nЗа те, що дітки були чемними весь рік та справно навчались в школі «Зернятко», до них на свято завітав Святий Миколай та приніс їм подарунки.\nЯк зазначили в Посольстві, святкування Миколая - «ще одна приємна нагоди залучити маленьких українців до наших свят та традицій, адже це так важливо, перебуваючи за кордоном». У диппредставництві висловили надію, що таких нагод ще буде багато, і подякували всім організаторам свята, вихователям та учням школи «Зернятко», а також їх батькам.\nФото: Ambassade d'Ukraine en Tunisie/سفارة أوكرانيا في تونس у Facebook\nДіаспора Свято Туніс Святий Миколай


Карантин – не завада: у Чорнобилі спіймали екстремалів - Вечірній Київ\nКарантин – не завада: у Чорнобилі спіймали екстремалів\nПоціновувачі екстремального туризму навіть під час карантину продовжують незаконно проникати в зону відчуження. Цього разу прикордонники Житомирського загону, спільно з поліцейськими, спіймали на відселеній території двох сталкерів.\n– Подорожувальники саме незаконно перетнули загороджувальний паркан тилової межі зони відчуження ЧАЕС та розпочали рух вглиб відселеної території. Окрім того, що правопорушники в обхід контрольних постів потрапили до забороненої території, чоловіки, перебуваючи в прикордонній смузі, не мали при собі жодних документів, які б засвідчили їх особу, – розповіли охоронці кордону.\nУ подальшому з’ясувалося, що порушниками режиму є жителі Київщини. Вони намагалися потрапити до Чорнобильської зони з метою екстремального туризму та відпочинку.\nНа сталкерів складено адміністративні протоколи. За порушення вимог режиму радіаційної безпеки в зоні радіоактивного забруднення їм загрожує до 510 гривень штрафу.


Відвідування кар’єрів, шахт, заводів викликає в туристів великий інтерес – Іван Ліптуга про індустріальний туризм в Україні | Новини | Українське радіо\n27.02.2020 р., 14:00\nПро завдання Держагенства розвитку туризму, туристичну привабливість України та бюрократичні перепони з отримання української візи на хвилях Українського радіо розповідає президент Національної туристичної організації Іван Ліптуга.\n26 лютого Кабмін визначився з керівником новоствореного Держагентства розвитку туризму. Держорган очолила Мар’яна Олеськів, яка раніше працювала у сфері туризму Львова та Одеси. Наскільки ці міста можуть бути прикладом для інших регіонів України, де є проблеми в туристичній інфраструктурі розповідає Іван Ліптуга: "Питання інфраструктури, збереження пам’яток не є компетенцією агентства туризму. Для цього є інші центральні органи виконавчої влади. Агентство розвитку туризму це форма організації, яка є у багатьох країнах світу і головна його задача це – промоція України у світі для того, щоб до нас приїжджали туристи з інших країн, а також взаємодія із суб’єктами туристичної діяльності, які працюють в Україні: а саме з туроператорами, турагенствами, гідами. Звичайно, Одеса, Львів, Київ – є прикладами для наслідування, тому що це є золотий трикутний туристичної України. Більшість туристів, які приїздять в Україну відвідують саме ці три міста. Слід зазначити, що за останні роки усі регіони України приділили увагу розвитку туризму. Для цього вони розробляють свої внутрішні політики, затверджують стратегії, вибивають зі своїх місцевих рад додаткові кошти. Туризм вимагає об’єднання зусиль. Слід розуміти, що кожне місто в плані туризму має працювати в синергії, як одна компанія. Органи влади, навчальні заклади, мешканці - всі мають розуміти, що від кожного з них залежить туристична привабливість міста".\nІван Ліптуга коментує, які міста вже можуть похвалитися гідними результатами: "Є гарні приклади міст, які роблять ставку на туризм, наприклад, Кривий Ріг. Вони створили собі репутацію центру індустріального туризму і сьогодні дають приклад іншим індустріальним містам, як потрібно ставитися до своєї промоції. Вони представили новий продукт щодо відвідування кар’єрів, шахт, і в туристів це викликає дуже великий інтерес. Просто відпочивати на морі – цим сьогодні нікого не здивуєш. А відвідання об’єктів, на кшталт коксохімічного заводу або шахт – цікаво. У Західній Україні значну туристичну активність демонструють – Івано Франківськ, Тернопіль, Рівне, Чернівці. Усі Карпати працюють над своєю привабливістю для оздоровчого та гірськолижного туризму. На півдні на рівні з Одесою роблять ставку на туризм Херсон та Миколаїв. Наша національна туристична організація проводить серію навчальних тренінгів для розробки туристичних продуктів. Навесні в Одесі, Києві, Львові та Дніпрі пройдуть семінари із залученням іноземних тренерів".\nОдним з неприємних моментів для іноземців, котрі прагнуть відвідати Україну є бюрократична тяганина при отриманні української візи. "Загальний тренд у світі направлений на зменшення візових бар’єрів. Україна не належить до країн, які є дуже закритими. Починаючи з 2004 року для країн Євросоюзу, Америки, Канади, Японії та Туреччини візи були скасовані. Але для багатьох країн українська віза лишалася необхідною. Була система, коли українська віза коштувала дорожче, ніж навіть шенгенська, англійська чи американська, особливо коли йшлося про багаторазову чи термінову візу. Вартість консульських зборів досягала подекуди 500 доларів. Одноразова віза коштувала 85 доларів. Та з часом вартість зменшується. Кілька років тому була впроваджена система електронної візи, був експеримент з отримання візи в аеропорту, зменшилися візові формальності для громадян Китаю, за яких сьогодні змагаються усі країни світу. Тренд на збільшення туристів зі Сходу залишається. Тому візове питання поступово вирішується", – зазначає експерт.\nНа фото: Іван Ліптуга old.qha


Попередній матеріал Велика приватизація по-українськи\nНаступний матеріал Джаба Ебаноїдзе: Щоб витягнути гральний бізнес з тіні, його треба позбавитися певних обмежень\nУ рамках нещодавнього заходу "Різноманіття та інтеграція в глобальне бізнес-середовище — від визначення порядку денного до фактичної реалізації — те, що потрібно і чого не потрібно робити", організованого WU Executive Academy (Відень) та Експертно-консультаційним центром сталого розвитку, трансформації та відповідальності (STaR), всесвітньо відомий експерт з навчальної та організаційної поведінки Жозефіна ван Зантен розповіла про фатальні помилки, пов'язані з ідеєю "жіночого" майбутнього, і про те, як справлятися з дилемою "подвійного зв'язку" таким чином, щоб це приносило користь усім.\nПані ван Зантен, чи згодні Ви з часто цитованою фразою "Майбутнє за жінками"?\n— Якщо тут мається на увазі, що в майбутньому обіймати керівні посади будуть тільки жінки, то боюся, я не зможу погодитися з цим твердженням. Якщо ж йдеться про гендерну рівність щодо заробітної плати, можливостей, інтеграції та управління, то я підтримую цю думку. Чому? — Тільки сукупність різних гендерних культур, життєвого досвіду і, в кінцевому рахунку, способів мислення може привести до накопичення знань, актуальних для всіх зацікавлених сторін, клієнтів і партнерів. Це, в свою чергу, призведе до підвищення продуктивності, зацікавленості, здатності вирішувати проблеми і поліпшення аналітичних навичок. Таким чином, суспільство зміниться на краще, і від цього виграють всі.\nМенше п'яти відсотків керівників компаній зі списку Fortune 500 — жінки. Жіноненависництво, як і раніше, являє собою частину корпоративної культури в багатьох компаніях?\n— Це дуже сильне слово, і його використання може мати безліч наслідків. Я вважаю за краще говорити про видимі і невидимі бар'єри. І дійсно, часом, звичайний і добре нам всім знайомий сексизм може грати роль. Наприклад, коли управлінці-чоловіки припускають, що жодна жінка, яка має дітей, не хотіла б працювати на керівній посаді, і в зв'язку з цим навіть не спромагаються провести індивідуальне опитування серед жінок.\nУ кінцевому рахунку, мова йде про поліпшення умов шляхом виявлення бар'єрів і усунення їх один за іншим, наскільки це можливо. З цією метою ми повинні оцінити наші системи і процеси управління персоналом, індивідуальну поведінку, командну динаміку і корпоративну культуру. Ми всього лише люди, і всередині нас діють фільтри сприйняття, які з часом можуть перетворитися в забобони. Подібні спотворення створюють додаткові бар'єри для жінок на керівних посадах та інших членів так званих "чужих" груп (або аутгруп). Чим раніше ми визнаємо, що ці бар'єри існують, тим швидше ми зможемо їх усунути.\nЖінки не можуть нічого зробити правильно. Як ми можемо подолати цю дилему "подвійного зв'язку" в компаніях?\n— Дослідження, проведені компанією Catalyst та іншими авторитетними організаціями, показали, що жінок на роботі вважають або приємними і привабливими, або компетентними. Жінкам-керівникам доводиться працювати значно старанніше, щоб домогтися такого ж визнання, що і їхні колеги-чоловіки. Зазвичай, жінки починають з негативного "стартового капіталу": спочатку вони зобов'язані проявити себе, щоб з ними почали спілкуватися на рівних. Подібні дилеми мають значні наслідки. По-перше, це означає, що керівнику, який вважається розумним і компетентним, але не привабливим, будуть заздрити. Дослідження показують, що люди, яким заздрять, не користуються підтримкою інших, але їм активно намагаються всіляко заважати і докучати. Наприклад, їх можуть не запрошувати на важливі зустрічі або не доводити до їхнього відома важливу інформацію. Багато жінок-керівників готові привести низку прикладів, що підтверджують ці дослідження.\nЯк же можна вирішити подібні проблеми? — Ставити під сумнів коментарі та заяви, в яких жінок називають владними, суворими, злими або холодними. Чи станемо ми говорити те ж саме про чоловіків? Якщо ні, то чому? Чи можуть компанії працювати над своєю культурою, щоб усунути таку поведінку? Я вважаю, що вони здатні послідовно працювати в цьому напрямку і, таким чином, вирішувати деякі виснажливі, що віднімають багато сил проблеми, з якими жінки стикаються частіше, ніж їх колеги-чоловіки.\nРізноманіття та інтеграція (D&I) обговорюються вже давно. Коли ж мова заходить про "нову роботу", ці ключові слова згадуються рідше. Чи правда, що нові формати роботи, такі як горизонтальні організації, самоорганізація, можливість працювати на дому (хоум-офіс) тощо краще відповідають професійним потребам і бажанням жінок?\n— Я б не погодилася з тим, що різноманіття та інтеграція (англ. "Diversity and Inclusion", далі D&I) обговорюються рідко. Більшість компаній зі списку Fortune 500 працюють у цьому напрямку дуже давно, деякі з них — вже близько 30 років, але не тому, що це правильно, а тому, що це приносить реальну користь бізнесу.\nD&I дозволяють використовувати потенціал усіх талановитих співробітників компанії, підсилюють їх прихильність спільній справі, підвищують здатність вирішувати проблеми, покращують аналітичні навички та виробляють позитивне враження на клієнтів. Shell — хороший приклад зрілої культури в плані D&I, так само, як Sodexo — піонер в області інтеграції. І давайте не будемо забувати про IBM — компанію, яка протягом десятиліть займає лідируючі позиції в питаннях просування жінок.\nВиходячи з власного досвіду, можу вам сказати, що нещодавно я отримала запрошення від трьох міжнародних корпорацій, які хочуть у найближчому майбутньому зробити різноманіття та інтеграцію (D&I) одним з пріоритетних напрямків свого розвитку. Це означає, що D&I виразно набирають силу з суспільних і економічних причин. Розвиток щодо стилів роботи, який ми спостерігаємо зараз, наприклад, гнучкий графік, вигідний як чоловікам, так і жінкам. Тому я вважаю, що вдосконалення компаній і розвиток жінок позитивно впливає на всіх. Але чи буде цього достатньо? — Ні, ще дуже багато що належить зробити.\n"Жіноче управління", що має на увазі м'якого, чуйного лідера, який заохочує до діалогу, вважається тією чарівною формулою, яка нам потрібна, щоб вийти за межі "старого", орієнтованого на прибуток, агресивного чоловічого світу бізнесу. Чи допомагає така класифікація жінкам на керівних позиціях чи Ви вважаєте, що підходи, засновані на гендерному принципі, також можуть бути контрпродуктивними?\n— Особисто я не вважаю, що всі чоловіки агресивніші та орієнтовані на отримання прибутку, і що всі жінки дотримуються м'якого підходу в управлінні. Грунтуючись на досвіді, я думаю, що ми повинні бути обережними щодо очікувань від жіночого управління. Занадто часто в одній жінці бачать уособлення всіх інших жінок, але ж відмінності можуть бути колосальними. Тому я вважаю, що не варто навішувати ярлики на конкретну людину і пред'являти до неї завищені вимоги, здатні перешкодити її розвитку в короткостроковій або довгостроковій перспективі. У повсякденному житті ми часто концентруємося на інших речах і не завжди усвідомлюємо відмінності між чоловіками і жінками. А тим часом вони істотні: чоловіки і жінки мають різний життєвий досвід, тому що в суспільстві до них ставляться по-різному — в університеті, на роботі, в банку, в ресторані або лікарні. А можливість поглянути на одну і ту ж ситуацію з різних, унікальних точок зору — чоловічої і жіночої — важливо для будь-якої організації.\nНадалі інтеграція повинна стати життєво важливою темою для керівників. Як Ви думаєте, чому інтеграція як і раніше є винятком, і що компанії можуть зробити, щоб це змінити? Що їм це принесе?\n— У той час як багато організацій зі списку Fortune 500 в даний час реалізують програми із різноманіття та інтеграції, остання іноді розглядається в меншій мірі та менш зрозуміла. Це пов'язано зі складністю: як правильно визначити інтеграцію і зробити її відчутною для бізнесу? Більшості компаній не вдається перетворити концепцію в реальні дії з вимірними цілями. Занадто багато людей поняття не мають про різницю між різноманіттям та інтеграцією.\nІнтеграційне управління включає в себе різні аспекти поведінки, такі як створення середовища, в якій люди можуть висловлюватися, не побоюючись покарання, керівники зосереджені на розвитку всіх членів своєї команди, а не групи обраних, і враховують міжкультурні елементи свого бізнесу, наприклад, вони не планують глобальні віртуальні зустрічі на вечір п'ятниці або ранок понеділка. Ви можете не тільки виміряти інтеграцію, а й використовувати результати і дані, щоб поліпшити корпоративну культуру і переконатися, що всі таланти у вашій команді стають видимими, а не тільки ті, які вважалися такими традиційно.\nЯкі переваги інтеграційної корпоративної культури?\n— Інтеграційна культура значно підвищує прихильність співробітників справі, а, отже, збільшує продуктивність, зменшує коливання, стимулює інновації. Таким чином, це позитивно впливає на прибуток. Що ще більш важливо, компанії з високорозвиненою культурою інтеграції перетворюються в прекрасні місця для роботи, їх цінність для співробітників зростає. Ось лише деякі переваги, які варто відзначити.\nДовідка: Жозефіна ван Зантен з початку 2018 року обіймає посаду Executive in Residence в бізнес-школі IMD в Лозанні. Протягом своєї кар'єри вона обіймала різні керівні посади в галузі різноманіття та інтеграції. У HP вона була директором з питань різноманіття та інтеграції (Diversity and Inclusion Director) в Європі, на Близькому Сході і в Африці. На посаді віце-президента з глобального різноманіття та інтеграції (Global D&I Vice President) в Royal Dutch Shell, їй вдалося поліпшити стратегію D&I і розширити відповідний відділ.\nБудучи старшим віце-президентом з культурної трансформації (Senior Vice President Culture Transformation) компанії Royal DSM, вона відповідала за глобальні культурні зміни, різноманіття та інтеграцію. Вона також була керівником групи з навчального та організаційного розвитку (Group Head for Leadership & Organization Development) в компанії LafargeHolcim, яка є виробником будівельних матеріалів.\n* Під подвійним зв'язком, або подвійним посланням (англ. Double bind) прийнято вважати концепцію, розроблену британо-американським вченим Грегорі Бейтсоном і його співробітниками. Вона описує комунікативну ситуацію, в якій суб'єкт отримує взаємно суперечливі вказівки, що належать до різних рівнів комунікації.


Як позбутися від заростей дикої ожини на садовій ділянці - Ypag Строительный Блог\nДомой Разное Як позбутися від заростей дикої ожини на садовій ділянці\nОжина сиза – це дика форма культури, яка відрізняється високим рівнем життєздатності. Чагарник швидко розростається, освоює нову територію і пригнічує зростання сусідніх рослин. Якщо не вжити заходів щодо його знищення, то незабаром на присадибній ділянці з’являються густі зарості. Але вивести сизу ожину не так вже й просто, адже вона здатна відновлюватися з невеликого шматочка втечі або кореневого відростка у вологому грунті. Тому потрібно вести комплексну боротьбу, використовуючи різні методи.\nВід чіткого дотримання всіх етапів процедури безпосередньо залежить ефективність дій\nПерш ніж приступити до зачистки ділянки від сизої ожини, потрібно підготувати інструменти і матеріали, які допоможуть спростити завдання.\nвила, лопата, культиватор;\nручна або мотокоса;\nсекатор, ножиці садові;\nспандбонд чорного кольору або плівка підвищеної щільності;\nУ деяких випадках можуть знадобитися і інші матеріали, такі, як деревна кора, мульча, камені.\nВажливо! чим ретельніше буде продумані всі етапи боротьби з сизою ожиною, тим менше у неї шансів відновитися.\nЯк вивести ожину на садовій ділянці\nІснує кілька основних способів боротьби з ожиною сизою на ділянці. При невеликій кількості порослі можна вибрати будь-який з них і виконувати дії послідовно. Але при масовому розростанні чагарнику необхідно комбінувати кілька методів, щоб досягти бажаного результату.\nНайпростіший спосіб видалення ожини сизої є застосування гербіцидів суцільної дії. Препарат після обробки чагарнику проникає в листя і поширюється по всій судинній системі. Однак з огляду на силу зростання цієї культури, вона здатна поступово відновлюватися з кореня після такого обприскування. Щоб вивести ожину сизу з городу повністю, потрібно не менше чотирьох разів обробити її гербіцидами. Максимальну ефективність такі препарати показують при отрастании пагонів на висоту 5-15 см.\nраундап — 10 мл на 1 л води.\nРаундап ефективний при звичайній жорсткості води\nторнадо 500 – 75 мл на 3 л води.\nТорнадо містить підвищену концентрацію діючої речовини\nліквідатор-80 мл на відро води.\nІквідатор дозволяє позбутися комплексу багаторічних рослин\nприма – 100 мл на 10 л води.\nПрима поєднує два активних компоненти з різним механізмом дії\nВажливо! гербіциди суцільної дії завдають шкоди не тільки сизій ожині, але і всім рослинам навколо, тому використовувати їх рекомендується з дотриманням всіх запобіжних заходів.\nОбробку проводити в ранковий час після сходу роси. Перші ознаки стають помітні через 3-4 дні. Вони проявляються хлорозом, зупинкою зростання. А через 20 днів дія препарату стає максимальним. До цього часу надземні пагони ожини сизої всихають. Наступні обробки рекомендується проводити при повторному відростання пагонів на висоту 5-15 см.\nЦей спосіб передбачає засипку кущів ожини сизої з метою придушення їх зростання. Для цього необхідно зрізати пагони чагарнику на висоті 5 см, а потім присипати зверху товстим шаром деревної кори, мульчі, напівзгнилими рослинними залишками.\nЩоб повністю вивести ожину в саду, необхідно також накрити після засипки матеріалом, який не пропускає світло. В цьому випадку підійде руберойд або чорний спандбонд. А зверху матеріал потрібно зафіксувати камінням по краях і всьому периметру.\nЦей спосіб ефективний, але тривалий і вимагає від садівника багато сил і терпіння. Тому його рекомендується використовувати при невеликій кількості кущів ожини сизої на ділянці.\nнакрити грунт біля основи кущів брезентом, щільною плівкою або мішками.\nзрізати стебла на висоті 20 см.\nзібрати їх разом з покривним матеріалом і згодом спалити.\nобкопати кущ з усіх боків на відстані 20 см від його заснування.\nвитягнути разом з грудкою землі утилізувати.\nрозпушити землю культиватором або вилами.\nретельно видалити залишилися кореневі відростки ожини.\nнакрити його товстою плівкою.\nзверху укласти шар мульчі товщиною 10 см.\nрихлити очищену ділянку кілька разів за сезон.\nЗрізані пагони чагарнику не можна кидати в компостну яму, так як вони в підсумку проростуть\nПозбутися від ожини на дачі можна, якщо її регулярно скошувати в міру відростання гілок. В цьому випадку чагарник не отримує достатньої кількості поживних компонентів, поступово слабшає і в підсумку всихає. Але, щоб досягти такого результату, необхідно косити посадки ожини кожні два тижні, починаючи з весни і до пізньої осені. У деяких випадках для повного видалення чагарнику може знадобитися проведення процедури кілька сезонів поспіль.\nЦей метод боротьби ефективний, але трудомісткий. Суть його полягає в тому,що необхідно встановити високу огорожу без щілин висотою 2-2, 5. При цьому матеріал також зарити і в землю навколо кущів на глибину залягання коренів, що приблизно 50 см.після установки огорожі можна приступати безпосередньо до знищення ожини сизої. Для цього її необхідно скосити, а потім накрити матеріалом, що не пропускає світло. При цьому укладати його потрібно внахлест, щоб не було можливості чагарнику прорости.\nОсобливості виведення в залежності від її виду\nНа присадибній ділянці може бути не тільки дика форма ожина, але і її гібридні сорти. Головною їх відмінністю є великі ягоди, помірне розростання кущів. Всього відомо більше 40 видів садової ожини, але, незважаючи на це, вони мають схожі характеристики.\nЯкщо для виведення дикої форми культури може знадобитися застосування декількох способів з перерахованих вище, то позбутися від гібридних видів ожини в городі можна набагато простіше. Адже багато хто з них не відрізняються високим рівнем морозостійкості і вимагають укриття на зиму. Тому регулярне скошування кущів протягом сезону і відсутність утеплення в холодний період року призводить до їх ослаблення і загибелі.\nБоротьба з ожиною в різні пори року\nВести боротьбу з ожиною сизою на ділянці можна в будь-який час року. І. Якщо в теплий період можна застосовувати всі доступні способи, то восени і взимку рекомендується провести додаткові заходи.\nДля цього потрібно після закінчення вегетації чагарнику обрізати його пагони і за допомогою вил злегка підняти кущі, щоб утворилися порожнечі між корінням. В цьому випадку підземна частина ожини сизої не буде захищена, що значно послабить рослина.\nА протягом зими проблемну ділянку рекомендується регулярно очищати від снігу. Це не залишить чагарнику шансів на виживання, так як відсутність захисного шару сприятиме його вимерзання.\nВажливо! щоб позбутися від ожини сизої, необхідно створити несприятливі умови для її подальшого зростання.\nВсі заходи по знищенню ожини сизої потрібно проводити регулярно\nІснує кілька хитрощів, застосування яких спрощує боротьбу з цим чагарником. Тому досвідчені садівники рекомендують їх використовувати, щоб швидко очистити ділянку.\nПоради, які допоможуть швидко позбутися від порослі ожини сизої:\nдеревна зола, доломітове борошно. Чагарник віддає перевагу низькокислотний грунт. Тому регулярне застосування цих компонентів дозволяє підвищити лужність грунту. Це призводить до того, що рослина не може повноцінно розвиватися, слабшає, а потім вимерзає.\nнадмірний полив. Ожина погано переносить тривалий застій вологи в грунті. Тому регулярне рясне зволоження її посадок з подальшим укладанням товстого шару мульчі, що буде перешкоджати випаровуванню вологи, призведе до підгнивання кореневої системи. В результаті чагарник гине.\nОжина сиза відноситься до категорії рослин-агресорів. Щоб припинити її надмірне розростання на ділянці, досвідчені садівники рекомендують відразу при посадці встановлювати огорожу, вкопуючи її на глибину залягання коренів чагарнику. Це згодом значно спростить завдання очищення ділянки від даного чагарнику.\nПредыдущая статьяСкільки важить шлакоблок\nСледующая статьяСкільки газосилікатних блоків в кубі


Останні цифри року народження мають сaкрaльне значення для людини – Особлива\nОстанні цифри року народження мають сaкрaльне значення для людини\nОстання цифра року народження має унікальне сaкрaльне значення. За допомогою давньокитайського календаря кожен зможе дізнатися про це знaчення і обчиcлити власну долю.\nЗгідно зі східним горoскопом, на Землі існує п’ять стихiй: Вода, Вогонь, Метал, Земля і Дерево. Кожен новонароджений відноситься до однієї з них. Кожна стихія має власний потенціал, наділяючи людей особливим характером, способом мислення, звичками, приcтрaстями і навичками. Зрозуміти природу самого себе, дізнатися, який шлях зумовлений вам згори, допоможуть запропоновані розрахунки астрологів і езотериків:\nСтихія Землі (8, 9)\nЛюдей стихії Землі відрізняє надійність і терпіння. Вони проявляють відповідальність, уважні до родичів і близьких друзів. Сили Землі наділяють їх добре розвиненою інтуїцією і амбіціями. Вони врівноважені, звикли вирішувати проблеми за заздалегідь складеним планом без зайвої емоційності.\nЛюди землі володіють прекрасним почуттям такту, дисципліновані і докладають усіх зусиль для досягнення чудових результатів в роботі. Вони вміють цінувати гроші і схильні до швидкого збагачення за рахунок раціонального використання фінансів. Стихія Землі наділяє людей схильністю до консерватизму.\nЧитайте також: “Мої 17 днів до розлучення” або як вмuрає кохання\nПереважаючими рисами характеру землян можна назвати бажання контролювати всі процеси і боязнь незвіданого. Їм притаманні панічні атаки і нервозність перед прийдешніми подіями, результат яких невідомий. З негативних рис характеру можна відзначити сплески агресії і впертості.\nСтихія Вогню (6, 7)\nСтихія Вогню наділяє людей спрагою пригод і дій. Вони мають силу волі і енергійністю, які роблять їх природженими лідерами і керівниками. Схильність до змагань наділяє вогненних людей азартом і жагою до перемоги, тому маючи на меті, вони здатні буквально стрибнути вище голови, щоб домогтися успіху.\nАстрологи зазначають, що люди Вогню володіють яскравим темпераментом і не виносять самотності. У зв’язку з цим підтримують теплі сімейні стосунки, рано одружуються і оточують себе перевіреними друзями. Однак через вибуховий темперамент часто проявляють агресію і емоційність, які відштовхують людей. Амбіційність для цих людей часто є недоліком. Під впливом емоцій вони можуть наробити помилок, виправляти які часто змушують оточуючих їх людей.\nСтихія Дерева (4, 5)\nЛюдей цієї стихії відрізняє щедрість і доброзичливість. Вони твердо стоять на ногах і мають неабиякі розумові здібностями. Нерідко виявляють дар переконання, але не користуються ним в корисливих цілях. Незважаючи на цілісність і монументальність, люди Дерева схильні до прояву творчих здібностей.\nАстрологи зазначають такі особливості, як працьовитість і наполегливість. Стихія Дерева наділяє своїх підопічних умінням розподіляти сили для досягнення бажаного. Вони позбавлені меркантильності і задовольняються тим, що заробили чесною і плідною працею. Є прекрасними друзями, на яких можна покластися, і вважають за краще командну роботу, уникаючи управління і нагляду.\nОднак найчастіше люди дерева страждають від трудоголізму. У прагненні працювати вони невірно оцінюють своїм сили і беруть набагато більше обов’язків, ніж можуть виконати у визначені терміни. Представникам цієї стихії варто чергувати роботу з повноцінним відпочинком і вчитися розслаблятися, щоб не стати заручниками хронічної втоми і постійного занепаду сил.\nСтихія Води (2, 3)\nЦих людей відрізняє гнучкість і емоційність. Вони здатні виявляти щире співчуття, допомагати в міру можливості і вміти пристосовуватися до змін навколо себе. Мають прекрасну фантазією, яка часто є визначальним фактором у виборі професії. Астрологи відзначають велику кількість письменників, філософів і вільних художників серед людей цієї стихії.\nСтихія Води наділяє проникливістю і вмінням знаходити точки дотику з іншими людьми. Дипломатичні задатки допомагають їм реалізовувати не тільки свої здібності, але і допомагати іншим визначати їх власні нахили і пристрасті. Вода допомагає знаходити найпростіші рішення і легкий вихід зі сформованих ситуацій.\nЕксперти відзначають, що люди води нерідко вдаються до своїх здібностей маніпулювати людьми, тому оточуючим варто уважно ставитися до їхніх прохань, щоб не опинитися заручниками цих прекрасних психологів і не почати виконувати чужу роботу.\nСтихія Металу (0, 1)\nЛюди цієї стихії володіють сильним характером і незалежністю. Вони тверді у своїх переконаннях і не схильні до прояву сильних емоцій. Їх відрізняє дружелюбність і бажання допомагати, в спілкуванні воліють рівновагу і взаємоповага.\nСтихія Металу наділяє людей рішучістю і впевненістю. Їм не потрібно схвалення оточуючих, вони не прагнуть стати частиною натовпу, тримаючись і досягаючи поставлених цілей із завзятістю і послідовністю, яким можуть позаздрити багато.\nПри всіх своїх позитивних характеристиках, люди Металу часто схильні до прояву імпульсивності, пов’язаної з тягою до матеріальної незалежності і розкоші. Порив емоцій може змусити їх переоцінити власні можливості і опинитися в скрутному становищі через витрати коштів на придбання тих предметів, в яких немає необхідності.\nКожна стихія по-своєму діє на людей. Щоб досягти успіху в житті, слід почати боротьбу з недоліками і використовувати натуральні камені, які здатні поліпшити позитивні якості і підвищити вашу енергетику.\nТорт “Пташине молоко”, який займе гідне місце серед Ваших улюблених десертів