Дипломная: "Емоційний стан безробітних в період набуття нової професії"\nГлавная - Гуманитарные - ПсихологияЕмоційний стан безробітних в період набуття нової професіїДобавить в закладки\nУзнать цену →Детальная информация о работеВыдержкаПохожие работыОригинальная работаВыдержка из работыФакультет післядипломної освітиКафедра загальної та соціальної психологіїДИПЛОМНА РОБОТАна тему:«Емоційний стан безробітних в період набуття нової професії»ЗМІСТВступРозділ І. Емоції і їх роль в соціальній адаптації1.1 Характеристика емоцій1.2 Важкі емоційні стани людини в процесі життєдіяльності людини1.3 Методи купіровання тривоги1.4 Методи регуляції емоційних станів1.5 Способи регуляції емоційних станів1.6 Регулятивне значення емоцій і волі в самостворенні1.7 Механізми психологічного захистуВисновкиРозділ ІІ. Обгрунтування та вибір методів психологічного дослідження2.1 Методи і процедури емпіричного дослідження2.2 Загальна характеристика вибірки, результати дослідженьВисновкиРозділ ІІІ. Психологічна допомога безробітним3.1 Психологічна допомога безробітним — один з важливих напрямків роботи спеціалістів служби зайнятості3.2 Вирішення основних завдань в процесі індивідуальної консультації3.3 Особливості психокорекції в роботі з безробітними3.4 Семінари з техніки пошуку роботи3.5 Психокорекційний тренінг3.6 Поради безробітнимВисновкиЗагальні висновкиЛітератураДодаткиВступЛюдство вступило в еру надзвичайно емоційних навантажень. Ми можемо протистояти цьому лише виховуючи волю, навчившись керувати емоціями і розумно переборювати так звані емоційні стресиП.К. АнохінПроблема, яку ми пропонуємо розглянути, є досить актуальною. Незважаючи на час, соціальний стан суспільства, питання регуляції емоційних станів завжди торкається особистості з точки зору її пристосування до навколишнього середовища. Зараз стає зрозуміло, що багато соціальних, психологічних, фізіологічних відхилень пов’язані з сильним навантаженням на нервову систему, психіку людини і не вмінням людини в практичному житті адаптуватись до цих умов життя. Ця проблема залишається однією з основних проблем, хвилюючи сучасне суспільство.Потяг людини до якихось змін в собі може бути результатом тільки його особистого вибору.Необхідність навчитися керувати розвитком стрес-реакцій, проводити профілактику шкідливих її наслідків і підвищувати адаптивні можливості організму стала більш чим актуальною в наші дні.Головне — допомогти людині добитися психологічної зрілості, під якою розуміється перш за все шлях від зовнішньої підтримки та самопідтримки.Емоція існує як первинна реакція на зміни у соціальному та природньому оточенні, грає сигнальну та регулятивну функції для особистості. Тому емоційна сфера грає одну з найважливіших ролей на усіх рівнях детермінації поведінки як індивіда, особистості так і індивідуальності.Але з другого боку неадекватні, неспіврозмірні реакції приводять до важких станів, які дезорганізують поведінку особистості.Сьогодення диктує людині досить екстремальні умови існування. Поруч з природніми стимулами важкими стали умови існування в соціально-економічному стані суспільства. Рівень емоційної напруги приносить особистості багато проблем, пов’язаних з психічною саморегуляцією. А відсутність умінь і навичок самостійно регулювати свій стан, підвищує проблеми людини в процесі життєдіяльності.Враховуючи все, що було сказано вище, ми ставимо перед собою мету — прослідкувати зміни емоційних станів особистості в період набуття нової професії та вивчити методи їх психокорекції.Завдання роботи:аналіз літературних джерел з проблеми розвитку активного соціально-психологічного навчання та емоційних станів людини;вибір та обгрунтування методів психологічного дослідження емоційних станів людини;прослідкувати особистісні зміни в емоційній сфері, які відбуваються з людиною під впливом соціально-психологічного тренінгу.Актуальність даної роботи обумовлена слідуючими моментами.По-перше, в роботі на конкретному прикладі соціально-психологічного тренінгу особистісного росту аналізуються проблеми, зміни емоційних станів людини.По-друге, в зв’язку з розвитком прикладних аспектів соціально-психологічних досліджень проблема використання активного соціально-психологічного навчання набуває зовсім нового змісту.По-третє, увага до корекції важких емоційних станів людини викликана потребами сьогодення, необхідністю надати особистості простір для саморозкриття і успішної реалізації своїх найкращих якостей та рис.Психодіагностичне обстеження безробітних, яке повинно бути інформативним та достовірним, об'єднує теоретичні та практичні завдання.У зв’язку з цим, об'єктом дослідження в даній дипломній роботі є емоційні стани безробітних в період набуття нової професії.Предмет дослідження — зв’язок емоційних особливостей безробітних з характеристиками емоційних станів.Головна мета нашого дослідження — складання комплексної системи вивчення та корекції станів особистості безробітного.В зв’язку з цим, автор роботи висуває гіпотезу про ефективність і дієвість активного соціально-психологічного навчання як особливої форми соціально-психологічного впливу на особистість в період набуття нової професії, завдяки якій можна прослідкувати за емоційними станами людини, їх змінами та свідомо підійти до методів їх корекції в умовах тренінгу.Розділ І. Емоції і їх роль в соціальній адаптаціїАвтор данної роботи ставить перед собою мету — прослідкувати зміни емоційних станів особистості в період набуття нової професії та вивчити методи їх психокорекції.Загальна мета роботи обумовила і поставила конкретні завдання:познайомитися з історією розвитку активного соціально-психологічного навчання;проаналізувати важкі емоційні стани людини;охарактеризувати методи їх корекції;прослідкувати особистісні зміни в емоційній сфері, які відбулися з людиною в процесі участі і роботи в групі соціально-психологічного тренінгу;розробити рекомендації по регуляції та корекції негативних емоційних станів.Головна мета нашого дослідження — складання комплексної системи вивчення та корекції станів особистості безробітного.1. 1 Характеристика емоційЕмоції (від лат. emovere — збуджувати, хвилювати) — фізіологічний стан організму, який має яскраво виражене суб'єктивне забарвлення і охоплює всі види відчуттів та переживань людини — від глибоко травмуючих страждань до високих форм радості і соціального життєвідчуття.Емоції - це специфічна форма взаємодії людини з навколишнім світом, з середовищем, спрямована на пізнання світу та свого місця в ньому через саму себе. В емоціях присутні полярність приємного і неприємного, протилежності напруження і розрядки, збудження і пригніченості. Поряд із збудженою радістю (радістю-тріумфом) існує радість спокійна (радість-умиротворення, радість-зворушення) і радість напружена (радість палкої, жагучої надії, радість тремтливого очікування). Відповідно існують напружений смуток (тривога), збіджений смуток, близький до відчаю, і тихий сум, в якому відчувається розрядка, смуток, що тяжіє до меланхолії [57,ст. 348].Власний досвід підказує кожній людині, що саме вона відчуває: щастя, печаль чи страх; вона знає, що вони відрізняються за внутрішніми переживаннями і за зовнішнім виглядом. Водночас емоції взаємодіють одна з одною, а також із перцептивними, когнітивними, моторними процесами і впливають як на них, так і одна на одну. Радість послаблює страх, печаль посилює відчай.Емоція — це відображення відношення між величиною потреби та ймовірність її задоволення в данний момент. Живій істоті потрібно розрізняти впливи, оцінювати їх і будувати на цьому свою поведінку. В оцінці виявляється ставлення до цілей. Це когнітивна сторона емоцій.Наші потяги можуть змінювати спрямованість наших дій. Наші переживання виявляються зовнішньо у виразних рухах, у зміні кольору обличчя. Вплив потягів, емоцій, пристрастей на наші дії й наше життя незаперечний. Ми можемо наробити дурниць від образи і зламати свою долю. Переживання почуття провини — це найбільша кара для людини. Ірраціонально почуття провини може знаходити вихід і у хворобах. Людина своїми стражданнями немов розраховується за те, у чому вона винна, і їй стає легше. Ця плата — прояв нашої афективної сфери. Але людина не пасивна істота, вона може творити афективну сферу. А для цього треба з’ясувати функціональне призначення наших потягів, емоцій, почуттів, волі. Лише знання про їх існування ще не дає можливості керувати ними. Треба знати, яка функція їм відведена у взаємодії людини з реальним світом [57, ст. 351].Якщо виходити із того, що емоції являють собою таку форму реакції, які безпосередньо охоплюють весь організм і набувають яскраво виражений суб'єктивний характер, то тоді постає питання: яке походження емоцій, коли і як вони виникли в процесі еволюції?На основі дарвінівського розуміння еволюції пристосувальних реакцій організму можна стверджувати, що емоційні стани зіграли колись позитивну роль, створивши умови для більш широкого і більш досконалого пристосування тварин до навколишніх умов. Первинні відчуття примітивних тварин не могли б втриматися в процесі еволюції і розвитися в настільки багатогранні і витонченні емоційні стани людини, якби вони не сприяли процесу в пристосувальній діяльності тварин. Інакше вони давно були б витіснені природнім відбором.Вирішальною рисою емоційного стану є його інтегральність, його досконалість у відношенні до інших станів і реакцій. Емоції охоплюють весь організм, вони надають стану людини певний тип переживань. Виробляючи майже миттєву інтеграцію (об'єднання в одне ціле) всіх функцій організму, емоції самі по собі, в першу чергу, можуть бути абсолютним сигналом корисного чи шкідливого впливу на організм. Організм, навіть не визначаючи форму, тип, механізм та інші параметри тих чи інших впливів, може з врятувальною швидкістю відреагувати на них з допомогою певних якостей емоційного стану, зводячи їх, так би мовити, до спільного біологічного знаменника: корисний чи шкідливий для нього данний вплив. Практично весь життєвий досвід людини, починаючи з перших днів життя, допомагає їй уникати шкідливих впливів не на основі врахування об'єктивних параметрів шкідливого агента (наприклад, гострота пошкодженного предмету), а на основі тільки того «загального знаменника», який виражається емоційним станом: «болить», «неприємно». [1,ст. 174]В психології розроблені п’ять основних моделей емоцій:Емоції є усвідомленими переживаннями, які відрізняються один від одного і від неемоційних переживань деякими суб'єктивними властивостями. Висновки про емоції, які переживають інші організми, ми можемо зробити на основі стимулюючої ситуації, поведінки і т.п. Але ці критерії - не правильні, і кожний з нас знає, як їх інтерпритувати, тільки спираючись на особисті суб'єктивні передивання в аналогічних ситуаціях.Емоції - це деякі специфічні фізіологічні стани чи процеси, які залежать від вегетативної нервової системи, а також, можливо, від деяких особливих центрів чи підсистем гіпоталамусу чи лімбічної системи. Визначаючими властивостями будь-якої емоції є або самі ці нервові процеси, коли існує можливість безпосередньо їх зареєструвати, або перефірійні вегетативні і подібні їм ефекти, які в більшості випадків легко піддаються спостереженню.Емоції відрізняються від інших психологічних процесів своєю дезорганізуючою роллю.Специфіка емоцій полягає не тільки в тому, що вони вміщуються в процеси адаптації, скільки в тому, що вони є результатом недоліку засобів для адекватної адаптації і ситуаціях.Емоції відрізняються одна від одної і від інших процесів похідними від них мотиваційними ефектами, аналогічних тим, які виробляються традиційно визнаними мотивами чи спонуканнями. [48,ст. 138]В літературі розглядаються емоційні стани з точки зору ряду теорій: мотиваційної та інформаційної.Мотиваційною теорією емоцій займався американський психолог Роберт Ліпер. Він висунув такі положення, які представлялися важливими йому для цієї теорії.Розглядаючи емоції, потрібно бачити в них цілісний психологічний процес, але не з точки зору поведінки. Так як емоційні процеси можуть бути і усвідомлені.Розглядати емоційні процеси як мотиви. Для того, щоб підтвердити чи спростувати це, потрібно звернутись спочатку до процесів, які психологами розглядались як мотиви, якими критеріями користуються для ідентифікації таких мотивів у людини та тварини. Розглянемо, наприклад, голод. Ми говоримо про голод по тому, як впливає він на життя індивіда. Один з найбільш яскравих описів такого впливу був даний Ернестом Шаклетоном, який разом з трьома друзями намагався досягнути Південного полюсу в 1909р. Ці люди переносили дуже велике фізичне навантаження, жили в умовах сильного холоду і мали дуже малий добовий раціон. Вони весь час думали і розмовляли лише про їжу, та що це займало визначну роль в їх перебуванні в горах. Отже, всі їх переживання і почуття були мотивовані почуттям голоду.Емоції мають такий самий вплив, що і мотиви фізіологічного походження, то їх можна назвати мотивами. Це найбільш фундаментальний із фактів, який характеризує емоції. Він служить як засіб розмежування емоцій і немотаваційних психічних процесів.Для того, щоб скласти чітку уяву про емоційні мотиви, необхідно розглянути співвідношення емоційних мотивів до мотивів взагалі. Тому можна виділити 2 види мотивів, які являють собою два полюси деякого контиміуму, який охоплює всі мотиви. Вони відрізняються таким чином. Емоційні мотиви — це процеси, які залежать від сигналів, які нагадують подразники, що викликають перцептивні чи конгітивні процеси;це процеси, які можуть збуджуватись навіть дуже легкими і слабкими зовнішніми подразниками чи які викликаються навіть при відсутності необхідної стимуляції:з другої сторони, фізіологічні мотиви, в основному залежать або від спеціфічних хімічних умов в організмі, або від особливо сильного переферичного подразника.Найбільш важливими є емоційні мотиви. В умовах сучасного суспільства людина є сильно мотивованою істотою, при чому цей факт обумовлений саме емоційними процесами.Емоційні процеси можуть бути розглянуті як один з видів перцептивних процесів.Інша теорія емоцій — це інформаційна, якою займався П.В. Сімонов.Інформаційна теорія емоцій… не тільки не «фізіологічна», не «психологічна» і тим більше не «кібернетична». Вона нероздільно зв’язана з павловським систематизованим по свому характеру підходом до вивчення вищої нервової (психічної) діяльності. Це означає, що теорія, якщо вона правильна, повинна бути в рівній ступені продуктивна і для аналізу явищ, які відносять до психології емоцій, і при вивчені мозкових механізмів емоційної реакції людини та тварини. [35,ст. 248]Емоція — це відображення мозком людини чи тварини якої-небудь актуальної потреби (її якості і величини) і відносності (можливості) її задоволення, яку мозок оцінює на основі генетичного і раніше набутого індивідуального досвіду.Зрозуміло, емоція залежить і від ряду інших факторів, таких як:індивідуальні особливості суб'єкта, перш за все, індивідуальні особливості його емоційності, мотиваційної сфери, вольових якостей і т.п. ;фактор часу, в залежності від якого емоційна реакція набуває характер стрімко розвиваючого афекту чи настрою, що зберігається часами, днями і тижнями;якісні особливості потреб. Так, емоції, що виникають на базі соціальних і духовних потреб, прийнято називати почуттями.І так, необхідними, достатніми факторами є такі фактори, як: потреба і можливість їх задовольнити.Термін «інформація» ми використовуємо, маючи на увазі зміни можливості досягнення мети (задоволення потреб), дякуючи отриманню даного повідомлення. Таким чином, мова не йде про інформацію, що актуалізує потребу (наприклад, про виникнення небезпеки), але про інформацію, яка необхідна для задоволення потреби (наприклад, про те, як цю небезпеку уникнути). Під інформацією ми розуміємо відображення всієї сукупності засобів досягнення мети: знання, які має суб'єкт, вдосконалення його навичок, енергетичні ресурси організму; час, достатній чи недостатній для організації відповідних дій і т.п. [17,ст. 180]Низька можливість задоволення потреб веде до виникнення негативних емоцій. Зростання можливостей задоволення в порівнянні з попереднім прогнозом породжує позитивні емоції.1.2 Важкі емоційні стани людини в процесі життєдіяльностіПсихічний стан, за психологом Н.Д. Левітова, це цілісна характеристика психічної діяльності за певний період часу, яка показує своєрідне протікання психічних процесів в залежності від відбитих предметів і явищ дійсності, попереднього стану або психічних властивостей особистості. Психічні стани носять адаптивний пристосувальний характер, погодження можливостей людини з конкретними об'єктивними умовами і організують його взаємодію з середовищем.Фізіологічну основу станів складають системи (нейронні комплекси), це динамічні функціональні блоки, об'єднанні за принципом домінанти. Психічні стани — являються виключно індивідуалізовані, так як вони залежать від особливостей конкретної особистості, її цінностних орієнтацій.Нормальна життєдіяльність людини не можлива без певної нервово-психічної напруги. В залежності від цього людина перебуває як в станах функціонального комфорту, тобто де засоби і умови праці конкретної людини повністю відповідають її функціональним можливостям, а сама діяльність супроводжується позитивним емоційним до неї ставленням, високою активністю, так і стани, де відсутні ідеальні умови, де мають місце більші чи менші, внутрішні чи зовнішні завади, які можуть значно зменшити нормальний активний стан, перетворити його в важкий. Отже, важким називається стан, що пов’язаний з порушенням в діяльності нервової системи.Порушення діяльності нервової системи можуть бути обумовлені її перезбудженнями, тобто надмірним зовнішнім впливом, чи пониженням тонусу нервової системи, тобто недостатньою зовнішньою імпульсацією.Найчастіше зустрічаються стани для яких характерний надлишок емоційної напруги. В таких випадках виникають явища «застійного збудження». До цієї групи явищ відносяться такі стани як: стрес, домінуючі стани, фрустрація, конфлікт, тривога, криза.Термін «стрес» вперше з’явився завдяки канадському професору Гансу Сельє. Він означає, в походженні від англійського stress — тиск, напруга, натиск — неспеціфічну відповідь організму на вимоги. [53,ст. 25]Слово «стрес», так як і «успіх», «невдача», «щастя», має різне значення для різних людей. Тому важко дати йому визначення, хоча воно і ввійшло в нашу буденну мову.Л.П. Гримак дає таке визначення стресу — це неспеціфічна реакція організму на ситуацію, що вимагає більшої чи меншої функціональної перебудови організму, відповідної адаптації. [18,ст. 170]Кожній людині характерний свій оптимальний тонус. Згідно Г. Сельє, різним людям потрібні певні і неоднакові рівні стресу. Кожна людина повина вивчити себе і найти той рівень стресу, при якому вона почуває себе найбільш «комфортно». В іншому разі може розвинутись дістрес перегрузки. Спеціалісти встановили, що «стрес рухнувшей надежды» значно більшою ймовірністю, ніж стрес від навантаження, призводить до захворювань.«Стресс, — пише Сальє, — это аромат и вкус жизни. Праздный же ум и ленивое сердце, тело страдают от дистресса безделия. «Але потрібно підкреслити той факт, що стрес — це не просто нервове напруження. Доказом цього є те, що стресові реакції притаманні і нищим тваринам, які взагалі не мають нервової системи, і навіть рослинам. Більше того, в медицині добре відоме поняття «стрес наркозу», небажане ускладнення відключення свідомості.Число факторів, що приводить до стресу досить велике. Це і несприятливе екологічне середовище (шум, загазованість, запахи), зростання соціальної напруженності в суспільстві, економічні труднощі.Існують такі симптоми стресу:безсоння;біль у грудях, що швидше викликається спазмом мускулів, а не серцево-судинними захворюваннями;кашель чи постійне покашлювання «для очистки горла»;сексуальна невдоволенність;емоційний дисбаланс.Частинними проявами стресу є також хронічна втома і надмірна вага, адже в стані стресу людина починає багато харчуватися.Первинним психологічним проявом стресу є тривога. Це стан очікування успіху чи невдачі від події, наростання афективної напруги при серії життєвих негараздів; передчуття якихось життєвих змін. Такий стан викликає внутрішній дискомфорт, напругу, невпевненість у собі.Розумове переживання невдачі, безцільне співіснування — найбільш шкідливі фактори, стресори. Багато хвороб мають психогенний характер в результаті того, що людина взяла на себе непосильний тягар. Замість лікування можна допомогти самому собі - вияснивши, що стало фактором дістресу. Тому із всіх програм шкідливих наслідків цього стану найбільш діючі програми, направлені на вияв конкретних джерел стресу, підбір підходів до їх усунення.Велику увагу в програмах приділяють підвищенню культури саморегуляції, методикам релаксації, пропаганді здорового способу життя.Шляхи і засоби знімання психічної напруги:зайнятися собою, провести «внутрішню» інвентарізацію «актуальних проблем», тобто знайти причини стресу;твердо оцінити, що можна реально зробити для їх усунення;одним із діючих засобів рекомендується біг;заняття любим видом мистецтва, перебування на природі, спілкування з домашніми тваринами;прекрасним засобом боротьби зі стресом є сміх.Існує різновид стресових станів, коли нервова напруга свідомо чи несвідомо зміщена в ту чи іншу сферу уваги. Такі стани називаються домінантними. За своїм змістом, характером і тривалістю вони можуть бути найрізноманітнішими. Специфіку домінантних станів в більшій мірі визначає головна мотивація, яка реалізується в діяльності і відбвивається в емоціях людини.Домінантні стани можуть відноситись безпосередньо до конкретного періоду тієї діяльності, яку вони забезпечують, але можуть бути значно зсунуті в бік її передбачення чи реалізуватись у вигляді реакціїї післядії на результати — проміжні чи кінцеві.Найбільш стресовими є ситуації, коли час реалізації передбачуванної події невідомий. Тоді, щоб відреагувати на неї належним чином в початковий період, необхідно перебувати в досить зібраному стані деякий проміжок часу. Це є стан пильності.Розповсюдженим видом домінантного стану є очікування тих чи інших значних подій, що залежить від індивідуальної реактивності людини, специфіки її психорегуляторських механізмів захисту.Пасивне очікування психологічно сприймається більшістю людей як активне передбачення майбутнього зіткнення з напруженою ситуацією. Психічним вираженням такого стану є підвищена тривожність, невпевненість в собі.Наступний важкий стан — фрустрація. Це психічний стан гострого переживання, пов’язаний з неможливістю задовольнити насущні потреби. Це найбільш поширений вид важких станів після стресу. Фрустраційний стан виникає в певних ситуаціях і народжується відповідними причинами. Фрустраційні ситуації викликаються конфліктом між актуально значимою потребою і неможливістю її реалізації, зривом мотиваційної поведінки.В повсякденному житті такі ситуації пов’язані з різним діапазоном потреб, яких умовно можна розділити на дві групи:біологічні потреби — сюди входять фізіологічні (голод, сон і т.д.), статеві або сексуальні, орієнтовочні (потреба орієнтуватись на місцевості, в часі і т.д.);соціальні потреби — трудові, пізнавальні, міжособистісні, естетичні.Оскільки головними і необхідними ознаками фруструючої ситуації є наявність сильної мотивованості досягти мети (задовольнити потребу) і перешкодити для задоволення цією потреби, то вони класифікуються за характером мотивів і бар'єрів.Потреби можуть бути вродженими (бажання безпеки, поваги та любові) і набутими.Виникнення фрустрації, її вираженість обумовлюється не тільки об'єктивними обставинами, але й залежить від особливостей особистості, від її «здібності» терпіти. При зміні з якої-небудь причини життєвих стереотипів, найчастіше порушується задоволення звичного комплексу потреб.Ефект, що виникає в результаті сукупності фруструючих ситуацій, називається фрустраційною напруженістю. Цим терміном позначається інтенсивність адаптації організму до фруструючих умов. Адаптація до фруструючих умов йде тим успішніше, чим швидше реорганізуються звичний комплекс потреб, чим легше людині відмовитись від чогось.Фрустрація буває первинна і вторинна. Первинна викликана неможливістю задовольнити потреби, що виникають миттєво. Вторинна, чи активна, обумовлена неможливістю задовольнити значимі потреби і життєві цілі.Виділяють такі види фрустраційної поведінки, як рухове збідження: безцільні і неупорядковані рекції; апатія, агресія, стереотипія — тенденція до сліпого повторення фіксованої поведінки; регресія.Тривога — стан, який добре знайомий кожній людині. З появою тривоги відбувається посилення активності, зміна характеру поведінки, включаються додаткові фізіологічні механізми адаптації до умов, які змінились.В результаті експериментів Ф.Б. Березін виділив цілу родину «адаптивних станів» «тривожного ряду», які змінюють один одного по мірі виникнення і зростання тривоги:відчуття внутрішньої напруги;гіперестезичні реакції;власна тривога;страх;відчуття катастрофи;тривожно-боязливе збудження.Відчуття внутрішньої напруги являється початком «тривожного ряду» і відповідає найменшому рівню тривоги. Напруга, настороженість, дискомфорт — ось характерні для цього стану переживання. На цьому стані доцільно зайнятися пошуками причин свого стану, джерела тривоги.Слідуючий стан реакції носить назву гіперестезичні реакції. Суть їх полягає в тому, що певний тип раніш нейтральних подразників набуває певних взаємодій, викликаючи нарощування тривоги.Власна тривога — центральний стан. Проявляється як переживання не певної загрози почуття, не ясної апатії, небезпеки. При збільшенні інтенсивності тривоги знижується можливість логічної оцінки і правильної переробки інформації.Страх. Несвідомість причин тривоги ускладнює їх пошук і усунення, не дає можливості організувати діяльність по ліквідації погрози. Психічне несприймання такої ситуації примушує людину шукати причину тривоги.Частіше вони проявляються в зовнішніх обставинах. В людині формується страх саме цих конкретних обставин (страх самотності, страх натовпу).На слідуючому етапі росту «відчуття» тривоги складається враження про неможливість запобігти загрози. Відчуття наступальної загрози, катастрофи викликає підвищену рухому активність, потяг розрядити атмосферу, панічне шукання допомоги.На останньому етепі дезорганізація поведінки досягає максимума, і можливість цілеспрямованої діяльності практично не можлива.1. 3 Методи купіровання тривогиМетоди купіровання тривоги:слід аналізувати ситуацію, сконцентруватись на пошуках джерела тривоги;аналізувати проблему «в глибину». Часто тривога являється сигналом, а причина може бути в іншій сфері.Важкі стани пов’язані з поняттям конфлікту і кризи.Конфлікт — психологічна ситуація, що передбачає наявність у людини досить складного внутрішнього світу і актуалізацією цієї складності вимогами життя.Якщо при фрустрації перешкодою є зовнішні або внутрішні причини, але такі, що не підлягають обговоренню, то причини, що народжують конфлікт не є самоочевидними, вони не представляють безумовного «табу» і завжди сплетені з умовами проблемної задачі.Всю різноманітність внутрішніх конфліктів за своєю формальною структурою можна розділити на 4 типи:Конфлікт типу «бажане — бажане» має місце у випадку, коли необхідно вибрати одну з двох рівнобажаних можливостей;Конфлікт типу «небажане — небажане» зв’язаний з необхідністю вибору між двома рівно небажаними можливостями;Конфлікт типу «бажане — небажане» — ситуація, в якій прагнення індивідуума до якої-небудь мети стримує страх чи якийсь інший негативний момент, пов’язаний з реалізацією бажаного.«Подвійний» конфлікт виникає при одночасному існуванні двох тенденцій. Для нього характерні ситуації, при яких одна з можливих ліній поведінки являє собою бажаний шлях до небажаного результату, а інша — небажаний шлях до бажаного результату. В підсумку обидві лінії можна оцінити або як в однаковій мірі привабливі, або як однаково несприятливі [12, ст. 87].При наявності конфлікту саме свідомість повинна виміряти цінність мотивів, зробити між ними вибір, знайти компромісне рішення. З критичною ситуацією ми маємо справу тоді, коли суб'єктивно неможливо ні вийти з даної конфліктної ситуації, ні знайти прийнятого рішення, в результаті чого свідомість капітулює перед задачей, яку не можливо розв’язати.Криза — це стан, який народжений проблемою, що постала перед індивідом і від якої він не може відійти і яку не може вирішити у короткий термін і звичним способом (смерть близької людини, зміна зовнішності і т.п.).Виділяються такі стадії кризи:первинний ріст напруги, що стимулює звичні способи вирішення проблеми;подальший ріст напруги в умовах, що ці способи виявляються безрезультатними;ще більше збільшення напруги, яка потребує мобілізації зовнішніх і внутрішніх резервів;якщо все виявляється марним, настає стадія, для якої характерне підвищення тривоги і депресії, почуття безпорадності і безнадії, дезорганізація особистості.Криза може закінчитись на будь-якому етапі, якщо небезпека зникає або знайдеться рішення.Фрустраційні, конфліктні та кризові ситуації відрізняються тим, яку вони залишають можливість реалізації внутрішньої необхідності життя.Людське життя є не що інше, як історія постійного переборення важких обставин, і вміщує безліч прикладів того, що людина робить, коли зробити більше вже нічого не можна, коли вона попадає в ситуацію неможливості реалізації своїх потреб, цінностей і т.д.1.4 Методи регуляції емоційних станівЕмоції поділяються на прості і складні. Прості зумовлені безпосередньою дією подразників, пов’язаних із задоволенням первинних потреб. Це рівень афективної чутливості - задоволення, незадоволення на основі органічних потреб. Звичайно такі емоції створюють емоційний тон відчуттів. Складні емоції пов’язані з усвідомленням життєвого значення об'єктів, це — рівень предметних почуттів, вираження в усвідомлених переживаннях ставлення особистості до світу. Ці емоційні переживання опредметнені. Це радість, викликана чимось певним, гнів щодо когось конкретно. Опредметненість дістає свій найвищий вияв у диференціації предметних почуттів залежно від предметної сфери, до якої вони належать. Ці предметні почуття поділяються на інтелектуальні, естетичні та моральні.У моральних почуттях втілюється ставлення людини до людини й суспільства. Інтелектуальні почуття — подив, цікавість, допитливість, сумнів — засвідчують взаємопроникнення інтелектуальних і афективних моментів. В естетичних почуттях виявляється не лише спрямованість на предмет, а й проникнення в нього. Це специфічне пізнання, яке являє собою проникнення почуттям у власну сутність предмета, це пізнання специфічної якості предмета — краси. Наступний рівень прояву афективного простору особистості - то світоглядні почуття, що виражають найбільш узагальнене ставлення людини до світу, інших людей, до себе самої. Це почуття трагізму, іронії, сарказму. Кожний з цих рівнів поглинається наступним, і кожний попередній слугує основою для прояву наступного. Форми прояву афективної сфери органічно вплетені в життя особистості [14,ст. 76].Емоції й почуття становлять два види специфічних проявів афективної сфери особистості, пов’язаних з переживанням ставлення її до навколишнього середовища, інших людей, самої себе.Людина — стражденна істота, але її страждання діяльне. Хоча речі існують незалежно від людини, вони є предметом її потреб. Людина намагається оволодіти ними, привласнити їх. Це намагання пов’язане з функцією спонукання як найважливішого мотиву поведінки.Ми робимо щось, бо так нам хочеться. Ми прагнемо до задоволення і уникаємо неприємностей. Відома «хитра стратегія щастя» англійського філософа Д. Мілля: «Треба прагнути не до переживання задоволення, а до досягнення таких цілей, які породжують це переживання». Це положення можна вважати першим моментом можливості керувати афективними проявами.Кожна людина прагне до щастя, та воно не означає повноти задоволень. Постійне чуттєве зосередження людини на досягненні приємного емоційного стану призводить до патологічних явищ (алкоголізм, наркоманія). Коли людина формує свою мету в емоційних термінах (зловити кайф), вона відволікається від конкретних властивостей предмета (людей чи речей), взаємодія з яким може дати бажане задоволення і до вибору якого вона ставиться дуже прискіпливо. Нерідко людина не знає, яким цей предмет має бути, але добре знає, яким він не повинен бути. Тому нам легше формулювати своє бажання в емоційних термінах, ніж у предметних характеристиках.Головна функція емоцій — оцінна пов’язана з виділенням актуально значущого в предметі, явищі, світі. Оцінити — це означає співвіднести з мірою, яка належить особистості. Особистість творить свою міру не лише на афективній основі, на основі потягів, а виходячи з розуму, інтелекту. Оцінюючи, виділяючи значуще, особистість не лише пристосовує, адаптує предмети та явища до своєї міри, вона створює нові виміри, еталони, розвиваючи, творячи саму себе. Творення нових цінностей — це ще один, другий момент можливості керувати афективними проявами.Пошук міри оцінки нових цінностей потребує порівняння. В цьому виявляється єдність пізнавальної та афективної сфер. Особливо виразно оцінна функція на основі порівняння відображується в таких емоціях-почуттях, як заздрість, зловтіха, гонор, гордість, почуття винятковості. Коли ми пишаємось собою чи нас беруть завидки, ми оцінюємо себе, порівнюючи з іншими, і ця оцінка має загальний характер. В умовах постійного суперництва і успіх і невдача однаково небезпечні: за невдачі людину зімнуть, і тоді її полонять негативні емоції; за успіх вона матиме ворогів. У разі відмови від суперництва існує велика ймовірність виникнення почуття невпевненості і навіть меншовартості. Тут потрібні влада розуму над емоціями, аналіз того, які ознаки ми обираємо для порівняння. Як відомо, зосередженість на одному, умовно виділеному елементі цілісного явища, веде до зміни сприйняття в цілому. Аналіз переживань емоцій спричинює зміну їх змісту. Від заздрості ми можемо перейти до почуття поблажливості, від зловтіхи до жалості. Це — третій момент можливості керувати афективною сферою.Емоції виконують функцію оцінки, інформуючи про призначення того чи іншого явища для особистості та спонукаючи до дії, зумовлюють загальну спрямованість і динаміку її поведінки.1.5 Способи регуляції емоційних станівЛ.Г. Гримак виділяє три основні способи свідомо-вольової саморегуляції організму.Аутогенне тренування — ввібрало в себе багатовіковий досвід різних методів психологічного впливу на людину. Його основним джерелом є прийоми активного самонавіювання, деякі методи давньоіндійської системи йогів, гіпнотичний вплив, релаксаційна гімнастика. Оснований цей метод на активному самонавіюванні на фоні мускульного розслаблення.В аутогенному тренуванні використовуються три основні шляхи впливу на стан нервової системи. Вони відомі кожній людині, тому суть тренувань полягає в актуалізації вже відомих психічних явищ.Перший і найважливіший шлях пов’язаний з особливостями впливу тонусу скелетних мускулів і дихання на центральну нервову систему. Відомо, психічний стан людини певним чином виявляється в характері дихання, міміці і жестах, накладає відбиток на довільні рухи. Було помічено, що якщо свідомим зусиллям затормозити рухові реакції, характерні для того чи іншого внутрішнього переживання, то воно помітно слабшає або ж зникає зовсім. Навпаки, якщо людина надає своїй позі і рухам характер, властивий тому чи іншому емоційному станові, її поступово охоплює і відповідне внутрішнє переживання.Тісний взаємозв'язок між станом центральної нервової системи і тонусом скелетної мускулатури дозволяє через свідому зміну тонусу мускулів впливати на рівень психічної активності. Бадьорий стан людини завжди пов’язаний з підтримкою досить високого мускульного тонусу. Чим напруженіша діяльність, тим вищий цей тонус і навпаки, повне розслаблення всіх мускулів знижує рівень активності центральної нервової системи до мінінуму, сприяє сонливості. Ця важлива фізіологічна закономірність лежить в основі всієї системи аутогенного тренування, тому не можливо оволодіти аутотренігом без попереднього вироблення уміння повністю розслабляти мускули тіла.Завдання це непросте. В повсякденному житті ми настільки звикаємо до постійного напруження тих чи інших мускульних груп, що навіть не помічаємо цього і тому, поставивши завдання чим можливіш повніше розслабитись, не зразу досягаємо потрібного ефекту.Аналогічним чином впливає на рівень психічного тонусу нервової системи і ритм дихання. В процесі еволюції людини склалась стійка залежність: часте дихання забезпечує високу активність організму. Довільне урідження і вирівнювання ритму дихання приводить до переважання процесів гальмування.Другий шлях впливу на нервову систему — використання активної ролі уявлень, чуттєвих образів (зорових, слухових та інших). Постійне утримання перед уявним поглядом похмурих, безрадісних картин, в яких людина завжди відчуває себе потерпілою, рано чи пізно підриває здоров’я. Негативні уявлення — проблема людства. Зовсім протилежним, оздоровлюючим чином діють світлі, оптимістичні образи.Слід мати на увазі, що в стані мускульної розслабленості дієвість уявлених образів значно підвищується. Цей ефект продуктивно використовується в аутогенному тренуванні.Спочатку буває важко довгий час утримувати увагу на певному уявному образі. Однак по мірі тренування таке завдання виконується легше, а самі уявлення стають більш яскравими і живими. Образні уявлення заспокійливого оточення самі по собі можуть значно нормалізувати сон в тих випадках, коли з тих чи інших причин буває важко справитись з нав’язливими, невідступними думками, які виникають у багатьох людей перед сном і заважають заснути.Третій шлях пов’язаний з регулюючою і програмуючою роллю слова, висловленого не тільки вголос, але й подумки. В стані релаксації, досягнутої в процесі аутогенного тренування, вплив словесного самонавіюванння на фізіологічні функції значно росте. Характер цього впливу визначається змістом словесних формулювань. Побудова фраз при самонавіюванні повинна бути гранично простою і короткою, а їх уявна вимова — повільною, в такт диханню [18, ст. 169].В аутогенному тренуванні всі три шляхи цілеспрямованого впливу на мимовільні функції людського організму використовуються в комплексі послідовно: релаксація — уявлення — словесне самонавіювання. Практичне відпрацювання навичок проводиться в тій же послідовності.В повсякденному житті ми зустрічаємо безліч прикладів дивовижних можливостей психіки людини в програмуванні та реалізації психічних та фізичних властивостей. При виникненні важких станів організм людини з стійкою нервовою системою нерідко самодовільно активує ці резерви для ефективної компенсації порушених функцій. Але в багатьох випадках цього не має тільки тому, що людина просто не знає величезних можливостей нервової системи і тому падає духом, психічно самоусувається від боротьби з труднощами. А це в свою чергу призводить до виключення тих програмуючих механізмів мозку, які формують пристосувальні реакції організму.Комплекс вправ, які складають суть аутогенних тренувань, і є тим засобом, який не тільки сприяє ростові резервних можливостей людини, але і постійно удосконалює діяльність програмуючих механізмів в мозку. Це дозволяє тим, хто користується аутогенним тренуванням, більш раціонально використовувати свої сили в повсякденному житті, а в потрібний момент — гранично їх мобілізувати, допомагає їм усувати небажані психічні стани (напругу, нерішучість, помисливість, спад настрою).Техніка аутогенних тренувань вимагає попереднього вироблення певних психічних і фізичних навиків, які включаються в наступні елементи:1. Керування увагою.Увага — одна із найбільш творчих функцій психіки. Без здатності людини довго утримувати увагу на предметі власної діяльності не може бути і мови про продуктивність її зусиль. Тому виробленню міцних навичок свідомого управління цією психічною функцією повинно бути виділене окреме місце.Як відомо, увага буває пасивна і активна. У першому випадку вона буває мимовільно притягнута до сильних чи незвичних зовнішніх подразників або ж до внутрішніх психічних явищ.При активній увазі вибір внутрішнього чи зовнішнього об'єкту відбувається в результаті вольового зусилля, для чого нерідко доводиться долати сильні прояви пасивної уваги.Тренування уваги починається з її концентрації на реальних зовнішніх об'єктах, які монотонно рухаються. Найзручніше використовувати стрілки годинника, спочатку секундної, потім хвилинну. Дані переходять до фіксації уваги на найпростіших, обов’язково не цікавих предметах (гудзик, власний палець).2. Оперування почуттєвими образами.Вироблення цього вміння починають з того, що реальні предмети, які використовуються в першій вправі, замінюються уявними. Від простих образів переходять до складніших. Зараз майже всі модифікації аутогенних тренувань включають такі чуттєві образи, як уявлення важкості тіла і тепла, які розповсюджуються з рук і ніг на все тіло.Аутогенне тренування спрямоване на корекцію настрою, самопочуття і працездатності, включають як важливий елемент концентрацію уваги на складніших чуттєвих образах. Природно, що ці образи повинні бути взяті з реального пережитого життєвого досвіду. Інакше вони не будуть дієвими. Найчастіше вони це: зорові образи (берег моря), які поєднуються з відповідними фізичними відчуттями (тепло, вітерець) і внутрішніми переживаннями (спокій). Варіанти цих уявлень обумовлюються індивідуальними особливостями людини, запасом її уявлень і задачею тренування.3. Словесне навіювання.При певних станах центральної нервової системи ступінь дієвості мови та її вплив на фізіологічні процеси в організмі значно підвищується. Ця закономірність проявляється за умови деякої загальмованості кори головного мозку. Бадьора нервова клітина звичайно відповідає на подразник згудно з правилом силових відношень: чим сильніший подразник, тим інтенсивніша зворотна реакція. В частково загальмованому стані (перед сном, зразу після пробудження, при втомі) ця закономірність порушується; на сильний подразник нервової клітини майже не реагують, тоді як на слабкі (мається на увазі слово) вони відповідають яскраво вираженою реакцією.В природних умовах сприятливі для самонавіювання періоди виникають перед сном і зразу після пробудження. Причому слова самонавіювання, які вимовляються подумки в цей час, суттєво поліпшують стан людини в період, що настає після пробудження. Такі ж сприятливі умови для ефективного самонавіювання виникають і в стані повного мускульного розслаблення.Серед багатьох форм словесної саморегуляції слід назвати самосхвалення і самозаохочення, самоосуд і самопокарання, самоприниження, самонаказ, самопідбадьорювання.Якщо ваш важкий стан викликаний одноманітністю зовнішньої стимуляції, то можна порекомендувати відключення в процесі основної діяльності (наприклад, фізкультхвилинки в навчанні), заняття ранковою гімнастикою.Отже, арсенал способів саморегуляції досить широкий. Оволодіння ними робить нервову систему людини більш стійкою до перевантаження і емоційних напружень, таким чином, знімаючи з себе відповідальність за невдачі та адаптуючись до зовнішніх негативних умов [61, ст. 21].Формування словесних навіювань завжди будуються у вигляді стверджень, вони прості і короткі. Уявна вимова слів здійснюється повільно в такт диханню. Вислів може бути повторений 2−3 рази, а подальша робота проводиться з урахуванням бажаних результатів.4. Регуляція м’язового тонусу.Аутотренінг включає стан повного розслаблення всіх м’язів тіла (релаксація). Це нелегко, оскільки здебільшого наші м’язи знаходяться в стані підвищеного тонусу. Більше того, людина так звикає до цього стану, що він зберігається і у ві сні. В результаті цього м’язи втрачають здатність до повноцінного відпочинку, а нервова система людини перевантажується, а то і виснажується. Виникає невроз. А для запобігання цьому достатньо навчитись повністю розслаблятись під час відпочинку.5. Керування ритмом дихання.Відомо, що цикл дихання включає фази вдоху, видиху і паузу. Але необхідно знати і те, що під час вдоху відбувається активація психічного стану, тоді як на видоху настає заспокоєння. Довільно встановлюючи ритм дихання, чергуючи короткі фази вдоху і довгі - видоху, можна досягти загального заспокоєння. Навпаки — тип дихання з довгою фазою вдоху і короткою — видоху приводить до підвищення активності нервової системи і всіх функцій організму.Зараз широко використовують психофізіологічні процеси під назвою медитація. Це тан, в якому досягається вищий ступінь концентрації уваги на певному об'єкті або ж, навпаки, повне розсіяння уваги. В обох випадках зупиняється процес сприймання і мислення, відбувається своєрідна чуттєва ізоляція людини від зовнішнього світу. Слабкі і короткочасні прояви таких станів знайомі кожній людині. Як правило, вони виникають мимовільно і залишають після себе враження якогось приємного відпочинку, благотворного забуття.В стані концентрації уваги людина повністю виключається із системи внутрішніх і зовнішніх подрахників і сконцентровується на одному об'єкті і, зрозуміло, втрачає можливість правильно оцінювати часов проміжки. Основним змістом переживань стає відчуття незвичної пустоти. Оскільки часова складова є необхідним компонентом в самосвідомості особистості, в формуванні відчуття Я, втрата часової орієнтації приводить до формування ілюзорного самосприйняття свого Я. Це сприяє відновленню нервово-психічних функцій людини, залишаючи після себе відчуття свіжості, внутрішнього оновлення і радості буття [13,ст. 164].Для виходу з стресових ситуацій рекомендують ще такі способи, як біг, фізичні навантаження, звернення до будь-якого виду мистецтва (це може бути як пасивна, так і активна форма подібних занять), спілкування з природою, можна завести домашню тварину, сміхотерапія, плач, різноманітні релаксаційні вправи, які на відміну від аутотренінгових не потребують особливих знань і тренувань, тонізуючі способи: лимон, обливання холодною водою.Коли вас почало дратувати те, що раніше було байдужим, потрібно систематизувати всі подразники, визначити, що дратує, виділити те, що дратує найбільше і вирішити, чому це так.В стані тривоги, коли відчувається душевний біль, невпевненість у собі, хочеться сховатись від усіх, найкраще допоможе аутотренінг, про який ми вже говорили. Але добре також зайнятись самокорекцією, тобто найбільш продуктивно використовувати свій час і розпоряджатись власними ресурсами; самоорганізацією, тобто намагатись не думати про минуле і майбутнє, а жити за принципом: «тут і тепер» [ 60, ст. 85].В такому стані, а також, якщо відчувається безвихідь і неминуча загроза, корисно зайнятись самоаналізом і самонавіюванням, який є могутнім механізмом перепрограмування психіки. Істотну допомогу в цьому надає слово.Серед багатьох форм словесної саморегуляції слід назвати самосхвалення і самозаохочення, самоосуд і самопокарання, самоприниження, самонаказ, самопідбадьорювання.Якщо ваш важкий стан викликаний одноманітністю зовнішньої стимуляції, то можна порекомендувати відключення в процесі основної діяльності (наприклад, фізкультхвилинки в навчанні), заняття ранковою гімнастикою.Отже, арсенал способів саморегуляції досить широкий. Оволодіння ними робить нервову систему людини більш стійкою до перевантаження і емоційних напружень.1.6 Регулятивне значення емоцій і волі в самостворенні особистостіОцінка і спонукання в емоціях — момент творення особистістю самої себе, свого світу. Непогодженість між тим, треба, і тим, що є, порушення динамічного стереотипу реікцій — основні умови виникнення емоцій. Суперечності між потребами та умовами їхнього задоволення є рушійною силою розвитку особистості. Емоції лежать в основі творення особистості й регулюють її поведінку. Передусім це стосується функції емоцій як внутрішнього сигналу, спрямованого на саморегуляцію.Емоційний процес — специфічна реакція на зміни в зовнішньому або внутрішньому середовищі, яка має три компоненти. Перший із них — це компонент емоційного збудження, що визначає мобілізаційні зміни в організмі. В усіх випадках виникнення емоційного процесу простежуються зміни збудливості (виникнення — зменшення чи збільшення), загальні зміни швидкості та інтенсивності перебігу психічних, моторних та вегетативних процесів. Другий компонент пов’язаний зі значенням емоційної події для особистості (позитивне чи негативне). Він розкриває знак емоції. Третій компонент характеризує специфічні якісні особливості емоційної події, тобто це зміст, якісна характеристика емоцій.Якісна характеристика емоційного процесу залежить від особливостей сигнального подразника; часу, коли відбувається подія. Емоційний процес виникає під впливом трьох типів факторів:безумовні емоційні подразники, які викликають емоцію внаслідок природженої чутливості до них організму. На їх основі формуються первинні механізми регуляції;нейтральні, які дістають емоційне значення завдяки формуванню умовних емоційних подразнень. Нейтральні подразники, що передують емоціогенним або їх супроводжують, самі отримують здатність викликати емоції;співвідношення подразника з установками особистості. На основі досвіду в людини формуються певні очікування. Якщо сигнали не з’являються або не відповідають очікуванню, виникає емоційне збудження. Існує певний оптимум розходження між установками і сигналом, який викликає позитивні емоції щодо новизни, незвичайності. Якщо сигнал не відрізняється від очікувань, він оцінюється як нецікавий; якщо ж відрізняється занадто сильно, здається неприємним, небезпечним, дратує.Емоції й почуття здійснюють регуляторну функцію, виступаючи не лише внутрішнім сигналом, а й зовнішнім. Цю роль виконує виразна функція, значення якої неоціненне в комунікативному процесі, в процесі спілкування між людьми.Виразні рухи свідчать про наявність певного процесу в психіці. Спостереження за позами і жестами свідчить про довільність виразних рухів: людина може приховувати свій емоційний стан і з цією метою тренувати свої жести. Крім загальних і специфічних, існують індивідуальні, тільки певній особистості притаманні виразні рухи, які є свідченням її психічного розвитку, психічної та емоційної зрілості. Даючи волю своїм переживанням, ми їх тим самим підтримуємо, а формуючи зовнішній вираз емоцій, ми регулюємо їх прояв. Символічне значення, яке виразні рухи мають для інших людей у процесі спілкування, особистість може свідомо використовувати.Показать\nПохожие работыНазваниеТипИндивидуальные психологические особенности стилевых и темпераментных характеристик гос. служащихДипломнаяСтановление субъективности в семейной коммуникацииДипломнаяВзаимосвязь личностных качеств и социального статуса в организацииДипломнаяТревожность матерей в период адаптации детей к дошкольному учреждениюДипломнаяМетоды оптимизации работоспособностиДипломнаяСоциометрический статус в группе лиц с мазохистическими чертами характераДипломнаяУкрепление психического здоровья детей раннего возраста посредством консультирования семьиДипломнаяВлияние творческих способностей на познавательную сферу личности в школьном возрастеДипломнаяРазвитин творческих способностей детей 4-5 лет на материалах русских народных сказокДипломнаяПерспективы профессионального роста в коллективе консалтингового агенстваДипломная


Неформальний саміт ЄС з питань міграції | Український тижневик Міст\nНеформальний саміт ЄС з питань міграції\nВін відбувся в Брюсселі у неділю, 24 червня. За підсумками перемовин лідерів низки держав, Канцлер Німеччини Анґела Меркель висловила сумнів, що всі 28 країн Євосоюзу зможуть прийти до згоди з питання міграційної політки на загальному саміті, який скликають найближчого тижня. А перед початком неформальної зустрічі вона сказала, що сподівається на досягнення двосторонніх та тристоронніх угод щодо обговорюваної проблеми.\nЗа словами Президента Франції Еммануеля Макрона, міграційна криза в ЄС переросла у політичну. Критичним питанням стає не тільки захист зовнішніх кордонів спільноти, а й міграційні потоки всередині самого Євросоюзу. Реформи міграційної політики, зокрема, вимагає Італія, яка останнім часом закриває свої порти для суден з біженцями з Африки. Група країн Центральної Європи категорично заперечує проти перерозподілу біженців в рамках ЄС.\nВідсутність угоди між країнами ЄС може послабити позиції Меркель в самій Німеччині, де через пробеми міграції не виключена урядова криза.\nСвітлина Reuters: учасники неформального саміту ЄС в Брюсселі 24 червня 2018.


08 жовтня 2014, 09:15\nКиїв – Держава запевняє, що піклується про учасників бойових дій та виділяє 745 мільйонів гривень на виплати, компенсації й пільги для них. У державній службі України у справах ветеранів війни й учасників АТО розповіли, що, аби отримати допомогу, достатньо зібрати невеликий пакет документів і стати на облік у загальному реєстрі. Втім, військові батальйону «Айдар» розповідають, що за час служби не отримали ані зарплати, ані передбаченої компенсації за поранення.\nБоєць батальйону «Айдар» на прізвисько «Динаміт» зазнав поранення в бою на Луганщині й досі пересувається на милицях. За його словами, за час проведення АТО багато його товаришів постраждали від ворожого вогню, втім, обіцяну грошову компенсацію за поранення так і не отримали.\nУ нас багато з бійців поранені, ми жодного разу не отримували зарплати. А хлопцям, які поранені, жодному не заплатили за поранення\n«У нас багато з бійців поранені, ми жодного разу не отримували зарплати. А хлопцям, які поранені, жодному не заплатили за поранення. А це в середньому близько ста тисяч (гривень – ред.)», – розповідає боєць.\nДержава обіцяє допомагати учасникам бойових дій, проте довести, що ти воював, складно – правозахисник\nДержава дійсно передбачає учасникам АТО численні пільги та виплати, втім, на практиці бійцям та їхнім родинам дуже складно цим скористатись, розповів правозахисник Гельсінської спілки Максим Щербатюк. За його словами, чи не найбільша проблема – набути статусу учасника бойових дій та зібрати для цього відповідні документи.\nВичерпного переліку немає, втім, найчастіше, щоб вважатись учасником бойових дій, треба надати підтвердження про прикріплення до конкретної військової частини, медичні довідки та експертизи, положення про відрядження. Втім, як такого налагодженого механізму поки не існує, тож подекуди збирання всіх необхідних папірців стає поневірянням.\nУ тих людей, що приїжджають із зони АТО, цих документів дуже часто немає\n«Є проблема в тому, що у тих людей, які приїжджають із зони АТО, цих документів дуже часто немає. А інформаційні запити в різні військові частини або до керівників підприємств не призводять до отримання інформації», – розповідає Щербатюк.\nЖінок змушують підписувати заяви, що їхні рідні загинули не в АТО, а на роботі – правозахисник\nЗа словами правозахисника, ще одна проблема при оформленні статусу учасника – визначити, які саме українські території вважаються територією проведення АТО, адже подекуди навіть сусідні села розділені лінією фронту. У той час, коли бойові дії тривають уже понад півроку, механізм надання допомоги від держави досі не налагоджений. Як наслідок, українці не знають, на що вони мають право та як домогтися обіцяної підтримки.\n«Є надто кричущі випадки: звернулися жінки працівників МВС, котрі загинули в зоні АТО. Їх викликали у відповідний главк і попросили написати заяву про те, що їхній чоловіки померли при виконанні своїх зобов’язань по охороні громадського порядку. Вони підписали ці документи, і тут є проблема: є різниця між тим, коли людина гине під час виконання завдань по охороні громадського порядку, і в зоні АТО. Це і розмір відповідної допомоги, – у 6 разів відрізняється, це і відповідні пільги учасникам бойових дій», – зауважив Щербаков.\nРодина загиблого учасника бойових дій може розраховувати на 609 тисяч гривень від держави\nЩоб забезпечувати соціальний захист та інформувати родини вояків про їхні права, держава сформувала службу у справах ветеранів війни й учасників АТО. Голова служби Артур Дерев’янко розповідає, що родина загиблого учасника бойових дій може розраховувати на 500 прожиткових мінімумів від держави, а це 609 тисяч гривень. За поранення, яке робить вояка інвалідом І групи, держава дає вдвічі менше: майже 305 тисяч гривень. Інвалідність ІІ групи гарантує допомогу в розмірі 244 тисяч гривень, ІІІ групи – 183 тисячі гривень.\nВтім, багато постраждалих не отримують гроші за поранення саме тому, що самі не хочуть оформлювати інвалідність. Окрім того, акцентує Дерев’янко, певні труднощі з наданням допомоги залишаються для тих бійців, батальйони яких не прикріплені до того чи іншого відомства. За його словами, це стосується 5-го та 9-го батальйонів «Правого сектору», а також батальйону «ОУН».\nДеякі із військовослужбовців і молодих людей не хочуть проходити процедуру визнання їх інвалідами. Бо це звільнення з лав Збройних сил або інших силових структур\n«Деякі із військовослужбовців і молодих людей не хочуть проходити процедуру визнання їх інвалідами. Бо це звільнення з лав Збройних сил або інших силових структур. Вони можуть не отримати довідку про інвалідність, але Міністерство соціального захисту буде надавати їм протезування», – розповідає Дерев’янко.\nНа які пільги можуть розраховувати бійці?\nАртур Дерев’янко, відповідаючи на запитання Радіо Свобода, розповів, що, крім цього, учасники бойових дій можуть розраховувати на низку пільг.\n«Є статус учасника бойових дій, який передбачає 75% знижки на користування газом, житлом, безкоштовний проїзд у міському та приміському транспорті. Мають право 20% (знижки – ред.) на встановлення і 50% на користування телефоном. Ті, хто користується рідким паливом або вугіллям у сільській місцевості, мають пільги на отримання таких видів палення. Один раз на два роки людина має право проїхати з одного населеного пункту до іншого за 50%-вою знижкою туди і назад річковим, автомобільним, залізничним та авіаційним транспортом. Також (право) на безкоштовне медичне обстеження», – розповів він.\nВін зауважив, що часто люди не можуть скористатись своїми законними пільгами як через незнання своїх прав, так і через брак коштів на відповідну компенсацію підприємствам. Наразі, за словами Дерев’янка, з бюджету України і Резервного фонду планують виділити 745 мільйонів гривень на такі виплати, компенсації і пільги учасникам бойових дій і ветеранам війни.\nЗа час проведення АТО загинули 953 військовослужбовці – прокуратура


У Черкасах у багатоповерхівці сталася пожежа – підозрюють підпал | Про все – Черкаські новини. Життя міста Черкаси та Черкаської області\n17 червня о 3:00 годині ночі в під'їзді дев'ятиповерхового житлового будинку по вулиці Небесної Сотні сталася пожежа. Про надзвичайну подію за номером"101" повідомили мешканці будинку, які відчули запах диму.\nПо прибуттю на місце події рятувальників було встановлено, що пожежа виникла на сходовій клітині біля дверей однієї з квартир житлового будинку. Пожежу ліквідували мешканці будинку. В результаті - знищено приквартирний килимок, пошкоджено вхідні металеві двері квартири. Ймовірною причиною пожежі став підпал. Винуватець встановлюється.\n20 липня 2017, 23:58\nНа Черкащині злодії виманюють гроші, прикриваючись ім’ям заступника голови ОДА


У Львові планують збудувати нові велодоріжки: де саме? - 032.ua\nУ Львові планують збудувати нові велодоріжки: де саме?\nДля будівництва нових велодоріжок, у бюджеті міста на 2016 рік передбачено 10 мільйонів гривень.\nВідповідна інформація з’явилася на сторінці інформаціійного порталу депутатів ЛМР, з посиланням на радника міського голови Львова Олега Шміда.\nЗа ці кошти будуть завершені велодоріжки на вулиці Чорновола\n“За ці кошти будуть завершені велодоріжки на вулиці Чорновола (від вул. Липинського до вулиці Під Дубом) і від Рясного-2 до вулиці Вінниці. Буде реалізовано будівництво велодоріжки на верхній частині вулиці Городоцької (від вул. Ряшівської до вулиці Чернівецької) і велодоріжки до селища Брюховичі", - розповів Олег Шмід.\nТакож велосипедна доріжка з’явиться на вулицях Княгині Ольги і Сахарова. При цьому, Олег Шмід зазанчає, що при достатньому надходженню до міського бюджету впродовж цього року, депутати зможуть розглянути питання про часткове фінансування самого будівництва,аби проект з будівництва велодоріжки можна було розпочати вже у 2016 році.\nТакож радник Андрія Садового зазначив, що влада не забула про велосипедистів і на Сихові.\n"Плануємо побудувати велодоріжки на вулицях Богданівська, Садова, проспект Червоної Калини та Сихівська. Є ще проекти, що кредитуються ЄБРР - реконструкція вулиці Стуса при будівництві трамваю на Сихів. Там теж будується велодоріжка. Частину велосипедної інфраструктури зроблять районні адміністрації в рамках ремонтів тротуарів”", - розповів Олег Шмід.\nЧитайте також на нашому сайті: у четвер депутати міської ради розглянуть бюджет розвитку міста


Безпека дитини в Ваших руках / Новини / Antiterror Security Group | Послуги і консалтинг в сфері безпеки\nГоловна › Новини › Безпека дитини в Ваших руках\nБезпека дитини в Ваших руках\nНаші діти ростуть в світі наповненому небезпекою і наша задача, як їх батьків, так, і всіх дорослих, захистити в будь-якій ситуації, забезпечивши відповідні умови. На жаль, перебувати поряд кожної хвилини тримаючи дитину за руку (не важливо скільки їй років) не можливо, так й не корисно. Найкращий захист – навчити дитину думати, бути пильною та вміти оцінювати ситуацію правильно, розпізнавати ризик і небезпеки, щоб прийняти рішення для свого захисту. Ставте питання: «Що ти робитимеш, якщо…?» Моделюйте різні можливі небезпечні ситуації та переконайтесь в правильності прийнятого рішення.\nОсновні моменти на які варто звернути увагу дитини:\nНапишіть номери телефонів свої, знайомих, родичів, перевірених сусідів на аркуші паперу і покладіть їх на видному місці.\nПоясніть дитині, що номери поліції і швидкої допомоги набираються безкоштовно з будь-якого телефону, як з мобільного, так і стаціонарного.\nКоли ви йдете з дому, нехай дитина сама закриє за вами двері.\nНапишіть для дитини перелік тих людей, яких вона може пустити в дім. Ці люди потрапляють в категорію «знайомі». Незнайомцям двері не відчиняються у будь - якому випадку.\nПостійно нагадуйте дитині, що перш ніж відчиняти двері слід поглянути в дверне вічко.\nДитина в жодному разі не повинна говорити, що вона вдома одна.\nЗверніть увагу: якщо несподівано прийшли в гості знайомі хлопчики або дівчатка, дитині не варто їх впускати. Такі зустрічі мають бути обговорені заздалегідь, при цьому вдома мають бути дорослі.\nРозкажіть дитині, що не можна залишати ключі від квартири, гроші чи мобільний телефон в кишенях верхнього одягу в роздягальні. Це небезпечно!\nЗабороніть дитині розповідати будь-кому про цінні речі, які є у вас вдома.\nНавчіть дитину діяти у випадку якщо в дім увійшли чужі люди (зловмисники) та як себе поводити якщо на вулиці підійшли (під’їхали) невідомі.\nТакож, є моменти на які варто звернути увагу самим батькам поза межами дому:\nПеребуваючи в будь-якому закладі чи приміщені (ТРЦ, кафе, ігрова кімната тощо) разом з дитиною запитайте де розташовані запасні виходи, чи справні сповіщувачі. В разі будь-якої небезпеки Ви маєте заздалегідь знати куди іти.\nВиходячи на природу знайдіть інформацію про місцевих комах та змій аби при укусах знати як діяти.\nЗверніть увагу на заклади, що постійно відвідує Ваша дитина: школа, садок, гуртки тощо. Переконайтесь, що в них витримані всі правила безпеки (як пожежної, так і фізичної).\nМи навели елементарні правила поведінки, що можуть зберегти здоров’я чи навіть життя. Але існують випадки, коли цих правил чи вмінь недостатньо . В цьому випадку наша компанія Antiterror Security Group пропонує свої послуги:\nСупровід дитини (зі школи/в школу тощо)\nФізична охорона на об’єкті (охоронник в школі)\nПультова охорона об’єкту (школи/садка)\nДопомога в перевірці закладів на пожежну безпеку (консультація, супровід на об’єкт)\nЖиття та здоров’я дитини у ваших руках! Щодня пам’ятаючи про елементарні правила безпеки, ви забезпечуєте дитині захист.


Попри те, що на території заводу «Kromberg & Schubert» діють суворі правила охорони і на територію пропускають лише за посвідченням, зацікавлені у працевлаштуванні можуть потрапити на виробництво за спеціальним дозволом та побачити, як працюють волиняни за німецькими стандартами.\nБезробітним Луцького районного центру зайнятості пощастило потрапити на завод в рамках проведення «Дня відкритих дверей» на виробництві, «підгледіти», як здійснюється виробничий процес, поспілкуватися з фахівцем із соціальної роботи товариства Наталією Шевельовою та отримати вичерпні відповіді на свої запитання, розвіявши існуючі міфі про підприємство.\nЯк розповіла Наталія Олександрівна, ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна Лу» – підприємство з 100% іноземними інвестиціями, що виготовляє електричні бортові кабельні системи для автомобілів. Тут народжується «кровоносна система» таких світових брендів, як Volkswagen, BMW, Audi та Mercedes. Саме руками волинян виготовляється проводка, без яких не можуть обійтися найпотужніші мото- та автомоделі на планеті. У Німеччині знаходиться головний офіс компанії «Kromberg & Schubert». Виробничі потужності є в Румунії, Македонії, Словенії, Марокко. Загалом є 30 заводів по всьому світу, де працює орієнтовно 300 тисяч людей.\nНа Волині завод забезпечує робочими місцями вже дванадцятий рік. Працівники підприємства по-рідному називають його «КРОШУ» ‒ скорочення двох слів від повної назви.\nОдин із відвідувачів чув, що на заводі існує плинність кадрів. Насправді, як повідомила пані Наталя, на заводі дуже багато людей працює від дня його заснування. Нині на підприємстві трудиться понад 5 тисяч чоловік. Наразі існує кадровий резерв підприємства, що налічує не одну сотню людей, крім того, є колишні працівники, що виявили бажання повернутися. Середня заробітна плата працівника на лінії у 2016 році становила 7500 гривень й люди охоче працюють цілими родинами.\nОкрім того, як наголосила фахівець , що працівники не витрачають коштів, аби дістатися до місця роботи. З віддалених населених пунктів (на підприємстві працюють люди не лише з Волині, а й з Рівненщини) працівників привозять найманим транспортом, який курсує строго за розкладом. Робітникам, що доїжджають на роботу самостійно, компенсують витрати на проїзд.\nЦікавила екскурсантів казка про шкідливість виробництва. Для робітника заводу незрозуміло, адже підприємство працює за європейськими стандартами, що суворо регламентують якість продукції. Виробник просто не може допустити потрапляння до споживачів автодеталей, що якось шкодили б здоров’ю.\nОскільки робота вимагає особливої уваги та терпіння, більшість працівників заводу ‒ жінки. Працюючи тут, вони залишаються повноцінними господинями й мамами. Вагітні жінки тут працюють аж до відкриття лікарняного листка, у зв’язку з вагітністю та пологами. Жінки працюють тут без зайвих пересторог навіть на всіх термінах вагітності.\nПід час відвідин заводу вразила соціальна складова життя працівників. Тут по-європейськи турбуються про здоров’я та дозвілля людей. Неабияку увагу приділяють правильному харчуванню та спорту.\nНа заводі діє їдальня. Вона пропонує широкий асортимент страв. Кухарі ресторану «Корона Вітовта», які готують страви, враховують побажання людей, яким потрібне дієтичне харчування та які дотримуються посту.\nПрацівники, задіяні на виробництві, отримують часткову компенсацію вартості комплексного обіду. Для персоналу заводу також працює продуктовий магазин, є окремі холодильники та мікрохвильові печі, то можна купити продукти чи принести з дому і вже тут розігріти.\nНа заводі значну увагу приділяють відпочинку, дозвіллю та оздоровленню працівників. На підприємстві введена посада соціального працівника, її займає Наталя Шевельова. Вона дає раду з конфліктними ситуаціями, що трапляються на підприємстві, займається організацією відпочинку та оздоровлення в санаторіях, влаштовує футбольні та шахові турніри.\nЕкскурсантів – учасників антитерористичної операції цікавила допомога підприємства українським воякам. Наталія Шевельова, сама бувша військова, розповіла, що завод всіляко підтримує своїх працівників, які наразі служать у армії та надає посильну допомогу усім військовим підрозділам, які звертаються. Неодноразово допомогу отримували поранені та хворі, які перебувають на лікуванні у військовому госпіталі. В частині забезпечення персоналу більше 100 осіб було мобілізовано до армії.\nСеред відвідувачів були люди з інвалідністю, які переймалися можливістю долучитися до команди працівників заводу. Для тих, хто лише збирається йти працювати на завод, у тому числі інвалідів, проводять навчання, яке оплачується підприємством.\nЕкскурсанти відвідали цехи підприємства, по закінченні заходу семеро безробітних виявили намір працевлаштуватися на ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна Лу».


На Сокирянщині садівники ділились досвідом – ПІВНІЧНО-БЕССАРАБСЬКИЙ ІНФОРМАЦІЙНИЙ ПОРТАЛ\n24 липня на базі господарства одного з кращих садівників Сокирянщини Сергія Коваленка фірма «Syngenta» провела круглий стіл з власниками плодових насаджень. Головною темою дискусії стали проблемні питання захисту насаджень від хвороб та шкідників. Своїм багаторічним досвідом з колегами поділився і Сергій Гавришев, на його думку, основою гарного розвитку плодових дерев та подальшої високої врожайності є правильна посадка садженця, що в подальшому дозволить добре розвиватись кореневій системі.\nУчасники заходу оглянули масиви яблунь, цікавились системою обробки та підживлення. За словами представника по західному регіону фірми «Syngenta» Сергія Гавришева, місце для організації семінару вибрано не випадково, адже Сергій Коваленко більше десяти років користується препаратами їхньої торгової марки, а результати їх застосування просто таки вражають.\nТакож спеціалісти сфери захисту рослин «Syngenta» прямо в саду провели експрес-діагностику елементів живлення по листовій поверхні. За допомогою пересувної міні-лабараторії технічний експерт на очах у присутніх визначав проблематику за елементами живлення.


Близько 7 тисяч поліцейських забезпечуватимуть спокій громадян України 9 травня | Новини\nБлизько 7 тисяч поліцейських забезпечуватимуть спокій громадян України 9 травня\n9 Травня, 2020 9 Травня, 2020 Ліщук ДіанаСуспільство56 переглядів\nопубліковано в Тра. 09, 2020 з 3:30 pm 9 Травня, 2020\nПро це йшлося сьогодні під час селекторної міжвідомчої наради під головуванням першого заступника міністра внутрішніх справ Сергія Ярового.\n“Звертаю увагу на абсолютне та безальтернативне дотримання закону, забезпечення карантинних заходів під час проведення акцій. На місцях поліція має проводити роботу та заздалегідь інформувати громадян про обмеження, які будуть відбуватися. Основна відповідальність покладається на поліцію діалогу”, — сказав Сергій Яровий.\nПовідомляється, що 9 травня очікується близько 290 заходів із покладанням квітів і 50 автопробігів.\n“Публічну безпеку і порядок під час вказаних заходів забезпечуватимуть понад 6,9 тисячі поліцейських та понад 1,4 тисячі військовослужбовців Національної гвардії України”, — повідомили правоохоронці.\nРівень безробіття в США сягнув максимуму з часів Великої депресії через карантин\nНорвезький державний пенсійний фонд продасть свої активи


Жителі Миколаївщини потерпають від ваговозів на дорогах | podrobnosti.ua\nЖителі Миколаївщини потерпають від ваговозів на дорогах [ Редактировать ]\n04 июня 2020 23:41 по материалам: Подробности-ТВ автор: Михайловська Марина\nБездоріжжя на Миколаївщині\nНапрямок є, дороги - немає. Жителі містечка Баштанка, на Миколаївщині майже 2 тижні виходять на нічні чергування, щоб не дати транзитним фурам заїхати в місто. Та от для вантажівок - це чи не єдиний спосіб дістатися миколаївських портів. Об'їздна дорога, яку на початку двотисячних побудували саме для вантажного транспорту - вже давно непридатна. Чи є вихід?\nТраса Н11 між Миколаєвом та Дніпром - до цієї ділянки в Баштанському районі капітальний ремонт ніяк не дійде. Але тут щодня проїздять сотні вантажівок.\nЮрій Гончаров, водій вантажівки:\nЯка дорога? Нема дороги і ніколи не було. Все ламається, осі відриваються, черкаємо. Бачите, бампера вже нема переднього.\nВодії об'їжджають полями, але найчастіше обирають дорогу через місто.\nТетяна Коржан, жителька Баштанки:\nІдуть важкі машини, будинки трясуться, стінка трясеться, трясуться труби опалення.\nОкрім будинків, фури руйнують і міські дороги. Найбільше люди переймаються через дамбу, яка вже кілька років у аварійному стані.\nВолодимир Яник, житель Баштанки:\nДамба в центрі практично просіла. Вона починає сунутися. В будь-який момент вона може з'їхати. Там балка глибиною метрів 20-30. Вона може просто туди з'їхати або обрушитися.\nМісцева влада Баштанки розв'язати проблему не може. Адже дорога, що огинає місто, їй не належить. В області ремонт на цей рік запланували, але нещодавно тендер на розроблення проектної документації скасували.\nВолодимир Драгуновський, перший заступник міського голови Баштанки:\nВийшло так, що дорогу Н11 зробили, а біля Баштанки залишилася вона не відремонтована. На наші неодноразові звернення реакція була яка - нам розказали, що "коштів немає, що проводяться тендери".\nТа містян такі пояснення не влаштовують. Уночі, коли рух фур найбільший, люди збираються на в'їзді до міста й самі блокують рух вантажівок. У Службі автомобільних доріг Миколаївщини нас запевнили: за 2-3 місяці капітальний ремонт траси Н11 довкола Баштанки розпочнуть. А поки що дорогу розрівняють та засиплють щебенем, щоб тимчасово забезпечити ваговозам можливість проїзду.\nВладислав Невеселий, в.о. начальника Служби автомобільних доріг в Миколаївській області:\nКошти "Автодор" дає, в принципі, вони будуть. Постараємося. На даному етапі ми робимо "екстрену проїздність". Поки пройде проектування, і ми дійдемо до ремонту доріг, нам цього буде достатньо.\nБаштанці сподіваються, що до того часу, коли розпочнеться сезон збору врожаю і фур у рази побільшає - ситуація зміниться. А наразі припиняти свої чергування не збираються.\n31 августа 2021 08:29 У Парижі запровадили нове обмеження швидкості\nТак сподіваються покращити безпеку дорожнього руху та знизити рівень шуму в місті. Водночас обмеження не поширюється на об'їзні дороги.


46-й окремий батальйон спеціального призначення «Донбас-Україна» у Вікісховищі\nМаксименко Ігор Павлович капітан 02015-11-21 21 листопада 2015 Загинув під час обстеження території північніше «Бахмутської траси», поблизу села Кримське (Новоайдарський район) Луганської області, внаслідок підриву на осколково-загороджувальній міні.\nКлючка Віталій Володимирович старший сержант 02016-08-25 25 серпня 2016 Загинув в районі міста Мар'їнка (Донецька область) внаслідок обстрілу з СПГ.\nКрючков Віктор Леонідович молодший сержант 02015-11-21 21 листопада 2015 Загинув під час обстеження території північніше «Бахмутської траси», поблизу села Кримське (Новоайдарський район) Луганської області, внаслідок підриву на осколково-загороджувальній міні.\nГригорович Іван Станіславович старший солдат 02016-07-21 21 липня 2016 Загинув внаслідок осколкового поранення на взводному опорному пункті роти розвідки біля м. Мар'їнка (Донецька область), відбиваючи напад ворожої диверсійно-розвідувальної групи.\nДавиденко Олексій Олександрович солдат 02015-11-24 24 листопада 2015 Загинув під час виконання бойового завдання в районі с. Кримське, Новоайдарський район, Луганська область.\nМатросов Вадим Петрович солдат 02016-09-08 8 вересня 2016 Загинув ввечері в районі міста Мар'їнка (Донецька область) внаслідок мінно-вибухових травм під час обстрілу з АГС.\nБурба Євген Володимирович солдат 02016-09-09 9 вересня 2016 Загинув на передових позиціях батальйону, в районі міста Мар'їнка (Донецька область), під час обладнання взводно-опорного пункту внаслідок спрацювання вибухового пристрою.\nДунаєвський Сергій Михайлович солдат 02016-07-14 14 липня 2016 Загинув близько другої години ночі внаслідок артилерійського обстрілу передових позицій ЗСУ поблизу м. Мар'їнка Донецької області, отримавши два проникаючі смертельні поранення в спину.\nЦинкуш В'ячеслав Іванович старший солдат 02017-02-06 6 лютого 2017 Помер від травм отриманих напередодні внаслідок нещасного випадку під час експлуатації військової техніки в районі с. Кодема (Донецька область).\nМиронов Михайло Павлович солдат 02017-03-10 10 березня 2017 Дістав смертельне поранення під час масованого ворожого артилерійського обстрілу передових позицій на «світлодарській дузі», поблизу селища Новолуганське (Донецька область).\nПисаренко Владислав В'ячеславович солдат 02017-03-27 27 березня 2017 Загинув під час виконання бойового завдання з обстеження території, внаслідок підриву на невідомому вибуховому пристрої на «світлодарській дузі» біля с. Новолуганське (Донецька область).\nНаріжний Максим Сергійович солдат 02017-03-27 27 березня 2017 Загинув під час виконання бойового завдання з обстеження території, внаслідок підриву на невідомому вибуховому пристрої на «світлодарській дузі» біля с. Новолуганське (Донецька область).\nІванушкін В'ячеслав Вадимович старший солдат 02017-08-07 7 серпня 2017 під час обстрілу ворожим снайпером позиції ротного опорного пункту в районі міста Мар'їнка.\nЗейлик Володимир Миколайович солдат 02017-08-08 8 серпня 2017 на бойовій позиції батальйону в районі міста Мар'їнка, під час обстрілу ротного опорного пункту та веденні вогню у відповідь\nРоговий Олександр Іванович сержант 02017-08-08 8 серпня 2017 Курахове\nПерепелиця Сергій солдат 02018-04-21 21 квітня 2018 підірвався на фугасі під Горлівкою\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=46-й_окремий_батальйон_спеціального_призначення_«Донбас-Україна»&oldid=24592601\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 10:13, 1 березня 2019.


Комітет «Бабин Яр» – Наталія Журбенко – Бабин Яр: пам’ять про війну чи війна за пам’ять?\nБабин Яр: пам’ять про війну чи війна за пам’ять?\nДзеркало тижня. – 2007. – № 32 (661). – 1–8 верес.\nІсторія людських злочинів — це історія Бабиного Яру. Людей у цьому проклятому місці знищували фізично, а пам’ять людську — морально: радянська влада боялася об’єктивних історичних хронік, де поряд із винищенням фашистами євреїв і циган, підпільників і радянських військовополонених неодмінно спливли б факти геноциду власного народу. Історія Бабиного Яру сьогодні дістала менш страшне, але не менш цинічне продовження...\nПрезидент сказав — прем’єр зробив\nНа місці білих плям в історії неминуче виникають міфи. Приховуючи архіви, користуючись відсутністю строго наукових досліджень, можновладці не раз намагалися «урвати шматок» від загальнонаціональної трагедії Бабиного Яру, вміло маніпулюючи браком фактів. Таких прикладів — не злічити. У 60-ті роки минулого століття спроба знищити саме місце трагедії призвела до куренівської катастрофи — інтенсивну забудову зупинили зсуви. Пізніше в Бабиному Яру планували побудувати розважальні заклади — протести київської інтелігенції відвернули це блюзнірство. На межі століть тут усе-таки було побудовано станцію метро «Дорогожичі».\nА вінцем спроби «освоїти» землю стало рішення міської влади виділити в Бабиному Яру, просто на місці знищення багатьох десятків тисяч людей, майданчик під спорудження єврейського громадсько-культурного центру. Концепція центру передбачала будівництво приміщення для громадської роботи, концертного залу, театру, кафе, стоянки для автомобілів! Громадський комітет «Бабин Яр», очолюваний Семеном Глузманом, Іваном Дзюбою і Мирославом Поповичем, зумів-таки захистити спокій мертвих. А прецедент став основою для розробки концепції створення національного символу — історико-меморіального заповідника «Бабин Яр» як місця загальної трагедії розбитого на різні «осередки» українського товариства.\nАле всупереч очікуванням конструктивного діалогу громадськості з владою спочатку не вийшло. Незважаючи на те, що комітет «Бабин Яр» запропонував ідеї, втілення яких допомогло подолати багаторічні історичні образи і суперечності: створення в Бабиному Яру меморіалу пам’яті Голокосту, жертв нацизму і тоталітаризму, відкриття державного музею Бабиного Яру.\nГолос громадськості було почуто лише в 2005 році. У вересні президент України Віктор Ющенко підписав розпорядження, де Кабінету міністрів наказувалося «розглянути до 15 жовтня 2005 року питання про створення державного історико-культурного заповідника «Бабин Яр». Розпорядження відразу благополучно лягло чиновникам під сукно, і лише через півтора року, після відзначеного з помпою 60-річчя трагедії і чергових актів вандалізму, у Кабміні нарешті пригадали про розпорядження глави держави. 1 березня 2007 року збулося — з’явилася постанова «Про державний історико-меморіальний заповідник «Бабин Яр». Величезна братська могила нарешті здобула статус, територія поховань підлягала упорядкуванню, на проведення ремонтно-відновлювальних робіт передбачалося фінансування з бюджету. Куратором заповідника зобов’язали стати Міністерство культури і туризму.\nДжокер у рукаві?\nУ Мінкультури за справу взялися завзято: створили робочу групу, куди увійшли провідні вчені і громадські діячі. Завдання групи — вирішити низку попередніх питань організаційного характеру. Але дуже швидко акценти змістилися у бік посади директора заповідника. Здавалася б, усе логічно: людина, котра має реальну концепцію облаштування заповідника, яка відповідатиме за те, що відбувається, конче потрібна. Але з кандидатом на посаду вийшла заковика. З цілого ряду претендентів, серед яких були будівельники, озеленювачі і навіть металознавці, робоча група не змогла вибрати жодного і поклала весь тягар відповідальності, а отже і вибір, на Мінкультури.\nПроте з моменту останнього засідання робочої групи минуло понад місяць, а рішення про призначення на посаду директора не ухвалено. Міністр Юрій Богуцький навмисно зволікає, вважає співголова комітету «Бабин Яр» Семен Глузман. Мабуть, таким чином міністр намагається уникнути відповідальності: тягти волинку можна до нескінченності і не призначати нікого — нехай наступний міністр, якого, можливо, призначать після позачергових парламентських виборів, і приймає це рішення.\nВтім, не виключено, що у певний момент з’явиться якийсь міністерський «джокер». Адже бюджетом на 2007 рік на функціонування заповідника «Бабин Яр» передбачено 1,2 млн. гривень, і, можливо, розпорядником цих грошей «гуманітарні» чиновники хочуть бачити «свою» людину.\nУ Мінкультури запевняють в зворотному — до вересня з кандидатурою директора визначаться остаточно. Заступник міністра, глава робочої групи Тимофій Кохан, вважає, що пристрасті вирують марно: літо — час відпусток, тому і виникла невеличка пауза.\n«Мінкультури розглядає кандидатури претендентів на посаду директора заповідника «Бабин Яр», — так вирішили члени робочої групи. Запевняю, це буде людина зі списку, запропонованого нам для обговорення — іншої бути не може...»\nАле член робочої групи, заступник глави Українського інституту національної пам’яті Роман Круцик не настільки оптимістичний. Фінансове питання не можна списувати з рахунків, вважає він. Адже не випадково гуманітарний віце-прем’єр Дмитро Табачник відмовився завізувати проект урядової постанови про внесення заповідника «Бабин Яр» до складу Інституту національної пам’яті. Це — знак, вважає Роман Круцик, за плечима котрого багато років такої самої виснажливої боротьби за пам’ять розстріляних сталінськими бузувірами в Биківні у 1937—1941 роках. Боротьби, яка, дякувати Богові, увінчалася успіхом після створення Національного заповідника «Биківнянські могили» у 2006 році.\nАдміністратор замість дослідника?\nА поки що, схоже, на посаду директора реально претендують двоє. Аркадія Монастирського рекомендувала Асоціація національно-культурних об’єднань України. За Монастирського — вища економічна освіта, посада виконавчого президента Єврейського фонду України і грамоти від Мінкультури і Держкомрелігій. Завідувача відділу Музею історії м. Києва Віталія Нахмановича рекомендували не лише рідний музей і громадський комітет «Бабин Яр», відповідальним секретарем якого він є.\nСеред керівників цілої низки наукових і громадських організацій, які підтримали другу кандидатуру, академіки, директори інститутів Національної пам’яті — Ігор Юхновський, історії України НАН України — Валерій Смолій, філософії НАН України — Мирослав Попович. За Нахмановича — унікальні наукові дослідження у сфері історії Бабиного Яру й активна громадська діяльність, а також продумана концепція створення державного заповідника «Бабин Яр». Вона була узгоджена на наукових конференціях і підтримана не лише провідними фахівцями інститутів історії України і політичних та етнонаціональних досліджень, а й головним рабином України Азріелем Хайкіним.\nВтім, у Мінкультури все це перевагою не вважають. «За умовами конкурсу, — каже Тимофій Кохан, — кандидати не подавали свої концепції створення заповідника, оскільки концепція — це не особиста позиція директора, її мають готувати в робочому порядку за допомогою робочої групи, фахів¬ців. Коли буде призначено директора, він і вирішуватиме ці питання. Я вважаю, що на цю посаду найкраще підійде людина з адміністративним досвідом, яка має уявлення про історію і проблематику Бабиного Яру. А вже її завданням буде добір персоналу — фахівців із усіх напрямів роботи заповідника. Бо, якщо директор більше займатиметься науковою роботою, то хто «ганятиме», приміром, «Зеленбуд»?..»\nДіаметрально протилежну думку має інший член робочої групи, заступник директора з наукової роботи Інституту політичних і етнонаціональних досліджень ім.І.Кураса НАН України професор Олександр Майборода. Якщо на посаду буде призначено історика, вважає він, то заповідник матиме унікальний шанс стати частиною національної пам’яті всіх громадян України. «Чомусь існує думка, що коли треба створювати заповідник, то директором має бути людина, котра обов’язково вміє будувати. Виходить, потрібен виконроб? А заповідник має бути насамперед науковою й освітньою базою. І, відповідно, штаб його має очолити історик — людина, котра знає предмет, розбирається в ньому, фахівець музейної справи. Щоб не руйнувалася наукова складова концепції заповідника. Адже ця людина має на багато років уперед визначити стратегію розвитку музею. Треба знайти такі форми розповіді про місце трагедії, які б залишилися в душах людей... А будувати повинні на основі тендера будівельні організації», — переконує вчений.\nКлючове запитання «Що ж буде далі з Бабиним Яром?», здається, відійшло на другий план. Чиновників, схоже, не дуже хвилює, у які руки потрапить наша з вами спадщина. Адже дуже багато залежить від людини, яка туди прийде. Оскільки є на те «благословення» влади — заповідник рано чи пізно буде створений. Але чи проводитиметься реальна робота — науково-дослідна, просвітительська, видавнича, музейна, екскурсійна, виставкова — чи все закінчиться банальним встановленням чергового пам’ятного знака? І сьогодні на території Бабиного Яру є розрізнені пам’ятники, нічим не об’єднані між собою. А втім, над створенням цілісного меморіального комплексу теж треба працювати. І тут директорові не допоможуть ані адміністративні, ані будівельні навички, якщо немає загального бачення, якщо за проблему не вболіваєш душею. Саме тепер на кону головне: або заповідник стане загальнонаціональним символом із серйозною науковою базою, або все піде за старою схемою приватизації народної пам’яті окремими групами впливу. Чи перейде Бабин Яр під реальну відповідальність держави, чи залишиться місцем, де за рознарядкою кілька разів на рік «відзначаються» різні чиновники і громадські діячі? Адже події тих днів даються нам взнаки й понині — народ втратив відчуття консолідації, яке потрібно відродити. Найбільше для цього підходить Бабин Яр — місце загибелі євреїв, військовополонених різних національностей, ромів, націоналістів, комуністів, душевнохворих... І, нарешті, просто киян, жителів міста, яких, за свідченням істориків, розстрілювали тут як заручників — сотні, тисячі людей, цілі сім’ї...\n© Громадський комітет «Бабин Яр», 2007-2022


Син Джемілєва знову відмовився від російського громадянства | Наследство в Украине и Бракоразводный процесс\nГлавная » Новости Украины » Син Джемілєва знову відмовився від російського громадянства\nСин Джемілєва знову відмовився від російського громадянства\nСин народного депутата України Мустафи Джемілєва Хайсер, засуджений на території РФ за вбивство, повторно відмовився від російського громадянства. Про це в своєму Фейсбуці повідомив адвокат Хайсер Джемілєва Микола Полозов.\n«Прийшли документи з Криму щодо прийняття ним російського громадянства. Всіх громадян України, які проживали в Криму навесні 2014 року автоматом зробили росіянами, але не всі були з цим згодні. Хайсер вже писав заяву про відмову від громадянства РФ влітку 2014 року в СІЗО Сімферополя, мало того, вироком Краснодарського крайового суду та ухвалою Верховного Суду РФ він також визнаний громадянином України. Кому зараз знадобилося знову піднімати це вже закрите питання з громадянством незрозуміло. У будь-якому випадку, сьогодні Хайсер повторно написав відмову від російського громадянства і залишається як і раніше громадянином України », — написав Полозов.\nТакож адвокат повідомив, що Джемілєву-молодшому «тільки вчора» вручили постанову Радянського районного суду Астрахані про відмову в задоволенні клопотання про УДЗ, не дивлячись на те, що суд пройшов вже більш як місяць тому.\nПолозов також повідомив, що захист в найближчій перспективі планує взяти участь в «апеляційної інстанції за скаргою на відмову в УДЗ, так само як і оскаржити накладення стягнень, що дозволяють утримувати його на строгих умовах».\nНагадаємо, в травні 2013 року Хайсер Джемілєва затримали в Бахчисараї за підозрою у вбивстві. В результаті його засудили в Україні за ненавмисне вбивство на 3 роки 8 місяців. Європейський же суд з прав людини виніс рішення про звільнення Хайсер з-під варти.\nУ вересні 2014 року повідомлялося, що Хайсер був вивезений в РФ. Російські правоохоронці інкримінували йому вчинення злочинів за статтями Кримінального кодексу РФ «Вбивство», «Незаконний обіг зброї», і «Розкрадання або вимагання зброї, боєприпасів, вибухових речовин».\nНа початку червня 2015 року в Російській Федраціі суд присяжних виправдав сина лідера кримськотатарського народу Хайсер Джемілєва за звинуваченням в умисному вбивстві. При цьому вони визнали його винним в зберіганні зброї і боєприпасів, а також в заподіянні смерті з необережності.\nУ вересні минулого року Верховний суд Росії на півтора року скоротив термін ув'язнення Джемілєву-молодшому.


Опубликованно 08.05.2018 17:00\nЗгідно з Міжнародною шкалою ядерних подій, що всі ядерні інциденти оцінюються за 8-рівневої системи. Дві аварії оцінені за 7 рівнем - Чорнобиль і Фукусіма. По шостому - Киштимська аварія.7 рівень. Чорнобильська аварія Приблизно в 1:24 26 квітня 1986 року на 4-му енергоблоці Чорнобильської АЕС стався вибух, який повністю зруйнував реактор. Будівля енергоблока частково обвалилася, при цьому загинули 2 людини - оператор ГЦН (головний циркуляційний насос) Валерій Ходемчук (тіло не знайдено, завалене під уламками двох 130-тонних барабан-сепараторів) і співробітник пусконалагоджувального підприємства Володимир Шашенок (помер від перелому хребта та численних опіків в 6:00 в Прип'ятської МСЧ, вранці 26-го квітня).\nБуло зареєстровано 134 випадки гострої променевої хвороби серед людей, що виконували аварійні роботи на четвертому блоці. У багатьох випадках променева хвороба ускладнювалася променевими опіками шкіри, викликаними ?-випромінюванням. Протягом 1986 року від променевої хвороби померло 28 людей. Ще дві людини загинуло під час аварії з причин, не пов'язаних з радіацією, і один помер, імовірно, від коронарного тромбозу. Протягом 1987-2004 роки померло ще 19 осіб, проте їх смерть не обов'язково була викликана перенесеної променевою хворобою. Несвоєчасність, неповнота і суперечливість офіційної інформації про катастрофу породили безліч незалежних інтерпретацій. Іноді жертвами трагедії вважають не тільки громадян, які померли відразу після аварії, але і жителів прилеглих областей, які вийшли на першотравневу демонстрацію, не знаючи про аварію. При такому підрахунку, чорнобильська катастрофа значно перевершує атомне бомбардування Хіросіми за кількістю постраждалих.\nЗона відчуження Чорнобильської АЕС — заборонена для вільного доступу територія, що зазнала інтенсивного забруднення довгоживучими радіонуклідами внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Чорнобильська зона включає в себе північ Іванківського району Київської області, де розташовані безпосередньо електростанція, міста Чорнобиль та Прип'ять, північ Поліського району Київської області ( в тому числі смт. Поліське та смт. Вільча), а також частина Житомирської області аж до кордону з Білоруссю. 7 рівень. Фукусіма Землетрус 11 березня 2011 року було причиною втрати зовнішнього енергопостачання. Після цього, як і належало, були запущені дизель-генератори, але їх робота порушилася прийшли цунамі. Накладення двох катастрофічних подій ще більше посилило і без того складну ситуацію на АЕС.\n«Киштимська аварія» — велика радіаційна техногенна аварія, що сталася 29 вересня 1957 року на хімкомбінаті «Маяк», розташованому в закритому місті «Челябінськ-40». Зараз це місто називається Озерськ. Аварія називається Киштимській зважаючи на те, що місто Озерськ був засекречений і був відсутній на картах до 1990 року. Киштим — найближче до нього місто. 29 вересня 1957 року в 16:22 з-за виходу з ладу системи охолодження стався вибух ємності об'ємом 300 кубічних метрів, де містилося близько 80 м3 високорадіоактивних ядерних відходів. Вибухом, оцінюваним в десятки тонн в тротиловому еквіваленті, ємність була зруйнована, бетонне перекриття товщиною 1 метр вагою 160 тонн відкинуто в сторону, в атмосферу було викинуто близько 20 млн кюрі радіоактивних речовин.\nЧастина радіоактивних речовин були підняті вибухом на висоту 1-2 км і утворили хмара, що складається з рідких і твердих аерозолів. Протягом 10-11 годин радіоактивні речовини випали протягом 300-350 км у північно-східному напрямку від місця вибуху (по напрямку вітру). В зоні радіаційного забруднення виявилася територія декількох підприємств комбінату “Маяк“, військове містечко, пожежна частина, колонія ув'язнених і далі територія площею 23000 кв. км. з населенням 270 000 чоловік у 217 населених пунктах трьох областей: Челябінській, Свердловській і Тюменській. Сам Челябінськ-40 не постраждав. 90 відсотків радіаційних забруднень випали на території ЗАТЕ (закритого адміністративно-територіального освіти хімкомбінату «Маяк»), а решта розсіялася далі.\n10 серпня 1985 року на АПЛ К-431 проекту 675, що знаходилася біля пірсу №2 судноремонтного заводу ВМФ в бухті Чажма (селище Шкотово-22) проводилася перезарядка активних зон реакторів. Роботи проводилися з порушеннями вимог ядерної безпеки і технології: використовувалися позаштатні підйомні пристосування. Реактор правого борту був перезаряжен нормально. При підйомі кришки реактора сталася некерована мимовільна ланцюгова реакція поділу ядер урану реактора лівого борту у момент проходження повз торпедного катера, який перевищив допустиму швидкість в порту. В результаті стався тепловий вибух реактора, загинуло 8 офіцерів і 2 матроса. У центрі вибуху рівень радіації, на думку вчених, становив 90 000 рентген на годину, що призвело до миттєвої смерті перебували там. На підводному човні почалася пожежа, який супроводжувався потужними викидами радіоактивного пилу і пари. На думку експерта Олексія Митюнина, вся активна частина реактора в результаті була викинута за межі човни. Очевидці, які гасили пожежу, розповідали про великих язиках полум'я і клубах бурого диму, який виривався з технологічного отвору в корпусі човна.\nВідомо, що в результаті аварії постраждали 290 осіб. З них десять загинули в момент аварії, у десяти зафіксована гостра променева хвороба, у тридцяти дев'яти — променева реакція. Так як підприємство є режимним, в основному постраждали військовослужбовці, які одними з перших приступили до ліквідації наслідків катастрофи. 5 рівень. Аварія в Уіндскейлі із загорянням графіту Аварія в Уіндскейлі із загорянням графіту (англ. Windscale fire) — велика радіаційна аварія, що сталася 10 жовтня 1957 року на одному з двох реакторів атомного комплексу «Селлафилд», в графстві Камбрія на Північному Заході Англії. В результаті пожежі в графітовому реакторі з повітряним охолодженням для виробництва збройового плутонію стався великий (550-750 ТБк) викид радіоактивних речовин.


Суд скасував рішення обласної ради про недовіру губернатору Тернопільщини – Провсе\nСуд скасував рішення обласної ради про недовіру губернатору Тернопільщини\n30.01.2014, 17:55 1.2k перегляди\nСьогодні, 30 січня 2014 року, суд задоволив позов прокуратури області щодо скасування незаконного рішення «Про недовіру голові Тернопільської ОДА», прийнятого Тернопільською обласною радою 25 січня 2014 року.\nНагадаємо, Тернопільська обласна рада на третьому пленарному засіданні 48 сесії прийняла 5 рішень щодо політичної ситуації в Україні, які суперечать Конституції України та чинному законодавству.\nПрокуратура області оскаржила зазначені рішення у суді.\nУчора, 29 січня 2014 року, Тернопільський окружний адміністративний суд скасував 4 незаконні рішення обласної ради. Сьогодні, 30 січня 2014 року, суд скасував ще одне рішення органу місцевого самоврядування від 25 січня 2014 року про недовіру голові Тернопільської обласної державної адміністрації.\nПопередня У Віктора Януковича був крововилив і він лежав під крапельницею?\nНаступна Володимира Стаюру обрано головою виконкому обласної ради\nУ Віктора Януковича був крововилив і він лежав під крапельницею?\nВолодимира Стаюру обрано головою виконкому обласної ради


Нафта почала дешевшати, але «ще не вечір» | UA.NEWS\nЦіни на нафту впали в п’ятницю, 17 вересня, оскільки в Мексиканській затоці США після двох ураганів відновилися поставки. Однак, за підсумками тижня, нафта здорожчає на понад 3%.\nЯк повідомляє агентство Reuters, ф’ючерси на нафту марки Brent впали на 5%, до $75,32 за барель. Ф’ючерси на нафту WTI знизилися на 0,6%, до $72,19.\n«Ціни на нафту трохи знизилися, тому що видобуток на шельфі США продовжує повільно відновлюватися, а повернення до нормального стану на більшій частині Азійського континенту наштовхнулося на деякі перешкоди і деякі країни все ще щосили намагаються стримати поширення «Дельта»-варіанту (коронавірусу)», – сказав старший аналітик ринку OANDA Едвард Мойя.\nОбидва контракти повинні додати більше 3% за тиждень, оскільки видобуток у Мексиканській затоці США відновлювалася повільніше, ніж очікувалося, після того, як ураган «Іда» пошкодив об’єкти у серпні, а тропічний шторм «Ніколас» вдарив на цьому тижні.\n«У цін на нафту ще один хороший тиждень, попри широку слабкість по сировинних товарах, обумовлену стійкістю долара США», – сказав Мойя.\nДолар виріс до тритижневого максимуму в п’ятницю. Це зробило імпорт сирої нафти, що торгується в доларах, більш дорогим для країн, що використовують інші валюти.\nСтаном на четвер близько 28% видобутку нафти у США в Мексиканській затоці залишалося недоступним через два з половиною тижні після урагану «Іда».\nНагадаємо, 13 вересня у світі різко зросли ціни на нафту. Вартість листопадових ф’ючерсів на марку «чорного золота» Brent на Лондонській біржі ICE Futures становила $73,14 за барель, що на $0,22 (0,3%) вище за ціну на минулій сесії. Причиною стрибка стало повільне відновлення видобутку в Мексиканській затоці після урагану «Іда».\nПодорожчанню «чорного золота» сприяла й інформація Міненерго США про зниження запасів і даних про затримку поставок сировини з Мексиканської затоки.\n14 вересня ціни на нафту продовжили зростати через наближення нового тропічного шторму в Мексиканській затоці, що може вплинути на видобуток у Техасі. Нафтова галузь США ще не встигла відновитися після урагану «Іда».\nКоролева Єлизавета II ночувала в лікарні: що кажуть лікарі\nЧиновник повідомив, коли Київ потрапить до «червоної» зони\nBrent WTI нафта нефть США цена на нефть ціна на нафту