Мажор гуцульських пейзажів | ВІКНА\nУ 1931 році Григорій Смольський вдосконалював майстерність в Італії. Митрополит Андрей відправляє його на острів Кріт зняти копію образу чудотворної Матері Божої\nМажор гуцульських пейзажів\nДата публікації: 2018.12.02 | Коментарів: 0 | Переглядів: 0\nДо 125-ї річниці з дня народження Григорія Степановича Смольського – українського художника, громадського діяча, краєзнавця, родом з Підгірок, пропонуємо ексклюзивний матеріал від музею-оселі родини Івана Франка в Підгірках.\nСело дрімає під горою,\nЩе з ночі вкрилося росою,\nЗатихло все, позавмирало,\nСвітанку світлого чекало.\nЦе рядочки з вірша доньки Йосафата Смольського — Марії Димпенс-Смольської, яка народилася 13 вересня 1932 року. Вірші та спогади вміщено в рукописну книгу під назвою «Доля моєї родини», яка збергіається у фондах музею-оселі родини Івана Франка в Підгірках. Цікаві моменти з життя чудової підгорецької родини Смольських у книзі передано через призму бачення цієї талановитої жінки.\nЗокрема, авторка згадує за тяжкі і трагічні моменти перебування родини Йосафата Смольського у засланні в республіці Комі. Вірш присвячує своєму братові Ярославу.\nОсь коротко про нього. Ярослав Смольський, 06.06.1922 року народження, — педагог і громадський діяч. Член ОУН, емігрував. З 1949 року проживає в Манчестері (Великобританія). Працював вчителем української недільної школи. Активний серед членів української громади Манчестера. Довголітній дописувач до газети «Українська Думка» (Лондон). У 1993 році побував у рідному селі Підгірках, Калуші. Зустрічався з активістами міськрайонного об'єднання ВУТ «Просвіта» імені Тараса Шевченка, членкинями Союзу українок, членами Братства вояків УПА Калущини, РУХу.\nКнига «Доля моєї родини» написана як прозою, так і віршами. Ці спогади мають неабияку історичну цінність та передають душевні переживання та емоції авторки. Тому свою розповідь про «Мажора гуцульських пейзажів» Григорія Степановича Смольського — українського художника, громадського діяча, краєзнавця, хочу повести, враховуючи певні моменти з даного твору. Та ще — невеличкого записничка датованого 14.02.1970 роком, писаного рукою Григорія Степановича, із фондів музею-оселі родини Івана Франка в Підгірках.\nФранко і Шептицький у Смольських\nСтепан Андрійович Смольський, батько художника, перший у Підгірках виписував зі Львова газети, журнали. За це його називали «газетником». У той час мало хто вмів читати, писати, тому він доносив ці новини до селянських хат. Хата Смольських була центром духовності Підгірок. Родина Смольських — шляхетного походження, у власності мала цегельню, та нині не збереглося навіть місця.\nУ записнику Григорія Смольського подано також інші прізвиська, крім «Газетника», які вживалися тоді в Підгірках. Серед них: «Льокайчик», «Кривий Олекса», «Дзеркач», «Фідзьо», «Яструб», «Каштабара». Таке ймення називається в нас «по-вуличному». Зазвичай мало хто пам’ятає, як людину звуть, а от прізвисько, яке Бог зна звідки взялося, знають усі. Пізніше цілі роди і навіть покоління так кличуть. А, можливо, так колись і народжувались прізвища? Декого з односельчан Григорій Степанович відмітив за родом занять. Ось до прикладу: Генцур — швець, Триндей — учитель, Спіцар — різьбляр, Хандрицький Іван закінчив семінарію учительську, учителював на Закарпатті.\nНедалеко від хати Смольських жив молодший брат Івана Франка — Онуфрій із родиною. Час від часу Іван Франко приїжджав до брата Онуфрія в Підгірки. Дорогою зупинявся біля Смольських, вийшовши з воза, йшов до Степана, а коней з валізою відправляв до брата. Степан зустрічав Франка, запрошував до хати, або ж вони сідали під стодолою на лавицю і довго розмовляли. Була фотографія Франко і Смольський, що сидять під стодолою в солом’яних капелюхах. Григорій сфотографував свого батька з Франком.\nДо родини Смольських часто приїжджав Андрей Шептицький. Як відомо, митрополит був висвячений 19 вересня 1899 року. Через два дні він був призначений єпископом Станіславської єпархії. Єпископ Андрей Шептицький подорожував від села до села, уважно слідкував за суспільним, культурним і релігійним життям своєї пастви.\nУ село Підгірки приїжджав часто до Степана Смольського. Перед приїздом приходив посланець, котрий давав знати, що Шептицький хоче приїхати. Відсилали на станцію коней та зустрічали дорогого гостя.\nОдносельці, як тільки чули, що їде Шептицький, довго не думаючи, приходили до оселі Смольських. Усе подвір’я і хата були повні людей, що не можна було поспілкуватися один-на-один.\nНаступного разу, коли знали, що приїде Шептицький, починали заздалегідь готуватися. У хаті для таких зустрічей спеціально готували кімнату та пильнували двері кімнати, де мали спілкуватися з Шептицьким, і нікого зі звичайних обивателів не пускали до неї, щоб його розмова з «Газетником» могла плідно відбутися в затишній атмосфері, згадує Марія Димпенс-Смольська:\n«Востаннє я бачила Шептицького малою дівчиною, коли він приїжджав з Станіслава в Підгірки на посвяту каплиці Божої Матері. В кінці села, де сходилися дві дороги Студінецька і Вістівська зібралося численне море люду. Побачивши коней з візком на якому їхав Шептицький, всі одностайно ринули йому назустріч. Поважні жіночки у хустинках старанно допомагали Шептицькому зійти з візочка, і так можна сказати «на руках» донесли його до Матері Божої. Відбулася відправа та посвячення каплиці Андреєм Шептицьким».\nОдруження у 47 років і 47 виставок\nНародився Григорій Степанович Смольський 2 грудня 1893 року. Крім Григорія, в родині Смольських були ще чотири брати: Йосафат, Харитон, Василь, Андрій та три сестри: Анна, Марія та Параска.\nПодаю короткі відомості про братів Григорія Степановича:\nВасиль Смольський, 1915 року народження, громадський, просвітянський і спортивний діяч. Закінчив гімназію у Яворові. Василя Смольського зв’язувала тісна дружба з Петром Франком, сином Івана Яковича. Разом вони організували футбольну команду в Підгірках. Люди пригадують, як вони разом судили футбольні матчі. Засновник молодіжного товариства «Спорт», диригент мішаного і дитячого хору при філії «Просвіти» (1935-1939 рр.). Петро Франко разом із Іваном Чмолою створили «Пласт», а Василь Смольський створив цю організацію в рідному селі. Викладав «руханку» на курсах вихователів (Калуш, 1938-1939 рр.). Був на вишколі ОУН в Кракові (1939-1941 рр.). Вояк української дивізії «Галичина» (1943-1944 рр.). Брав участь у бою під Бродами (липень 1944 р.). Повернувся у Підгірки. Подальша доля невідома.\nХаритон Смольський (1912 -1979) — активіст громадського життя. Автор нарису «Історія Підгірок» (Калуш, Під прапором «Просвіти», 1937 р.).\nЗі спогадів про сестер маємо світлини із фондів музею-оселі родини Івана Франка, на яких зображено вродливих дівчат у дуже майстерно виготовлених, вишуканих національних костюмах.\nЙосафат Смольський певний період очолював підгорецьку «Просвіту», потім цю працю продовжив Михайло Франко.\nУ 1910 році при читальні «Просвіти» зусиллями її голови доктора Івана Куровця була заснована бібліотека. В допомозі діяльним членам «Просвіти» стали студенти, і серед них — майбутній маляр Григорій Смольський.\nЩе навчаючись у гімназії Станіславова, в Григорія проявився неабиякий хист до малювання. Планам художньої освіти перешкодила Перша світова війна. Його, як і багатьох українців, безпідставно запідозрених у симпатіях до ворога, заарештувала австрійська влада й запроторила концтабору в Талергофі. Проте 1915 року Григорія було звільнено. Він пройшов вишкіл у австрійській офіцерській школі, воював у Північній Італії.\nАвтопортерт, 1923 рік. Фоторепродукція картини Григорія Смольського\n…у 1921 році в Підгірках оживає просвітницький рух. У першу чергу, створюється аматорський гурток під орудою Григорія Смольського. Наш земляк написав кілька одноактних п'єс з народного життя, вчив аматорів ставити їх. Гурток підгірчан виступав у навколишніх селах: Студінці. Бабині, Вістовій, Хотіні.\nТворчих людей Галичини манить Львів, тут здійснюються наміри Григорія здобути мистецьку освіту. Він вступає на навчання до Академії мистецтв у Львові (1921-1922 рр.), яка була організована на кошти митрополита Шептицького. Про своє навчання у Львівській художній академії Смольський залишив чимало спогадів. Пригадує, що його вчителем був і Андрей Шептицький. У нього майбутній маляр вчився історії всесвітнього мистецтва. З 1931 році вдосконалював майстерність в Італії. Митрополит Андрей відправляє Григорія Смольського на острів Кріт зняти копію образу чудотворної Матері Божої.\nУ серпні 1934 року Григорій Смольський їде до Парижа, де впродовж року відвідує Академію Колароссі. У 1921-1925 роках паралельно навчається на історичному факультеті Львівського (таємного) українського університету, а також у художній школі Олекси Новаківського (1922-1930 рр.).\n1936 року повернувся до Львова, де регулярно виставляв свої роботи на художніх виставках. Брав участь у створенні Львівської організації Спілки радянських художників УРСР. У 1941-1944 роках займався творчою роботою, співпрацював із Спілкою українських образотворчих митців.\nЗгадаю, йдучи під горою,\nЯк стрийко Гриць ходив зі мною…\nІз Львова часто приїжджав,\nПейзажі в «стінці»* малював.\n*Стінка – смуга дерев між городами та полем.\nМаляр-творець усе життя\nЖив для народу, для буття,\nІ ми повинні пам’ятати,\nВелику шану йому дати.\nТак пошановує у віршах Марія Йосафатівна свого вуйка Григорія. Любив він рідні околиці, тому в блокноті записав старі назви місцин підгорецьких:\nЦі місця, де виріс і любив малювати митець, передають, як гарно вони звучать на місцевому діалекті. Ця інформація містить краєзнавчу та історичну цінність.\nУ 1941-1944 роках Григорій Степанович займався творчою роботою, співпрацював із Спілкою українських образотворчих митців.\nУ 1944-1950 роках — викладач живопису і рисунка у Львівському училищі прикладного мистецтва. З 1951 року — на творчій роботі.\nПриїжджаючи до Підгірок, допомагав розмальовувати стіни рідного храму.\n«Весільні старости», 1972 рік. Фоторепродукція картини Григорія Смольського\nГригорій Смольський одружився у віці 47 років. Його обраницею стала на 21 рік молодша Оксана Боднар (Смольська), яка за спеціальністю була педагогом — закінчила Львівський вищий музичний інститут імені Миколи Лисенка. 9 жовтня 1941 року художник взяв шлюб у Церкві Успіння Пресвятої Діви Марії у Львові. Оксана Смольська працювала викладачем Львівської музичної семирічки та Львівського педагогічного училища №1.\nУ Оксани та Григорія Смольських було троє синів. Найстарший — Богдан-Святополк, який народився 1942 року, став архітектором. Брав участь у художньому оформленні музеїв Івана Франка у Львові. Середній із братів Смольських Андрій-Стефан став інженером-конструктором. На два роки молодший Мирослав — хімік. У 1999 році він виїхав до Канади.\nУпродовж життя Григорій Смольський був учасником 47 художніх виставок, в тому числі пересувних у галицьких містах: Станіславі, Тернополі, Стрию, Коломиї, Самборі, Бережанах, Калуші, Перемишлі.\nПомер у Львові 1 грудня 1985 року. Похований на Личаківському цвинтарі, поле № 22. Пам’ятник на могилі Григорія Смольського авторства Михайла Лозинського та Еммануїла Миська був виготовлений коштом Львівської Спілки художників і освячений 13 листопада 1993 року до 100-річчя від дня народження славного уродженця Підгірок. Ім’я Григорія Смольського увійшло у двадцятку найвидатніших імен Калуша й увічнено на стелі на площі Героїв.\nУ липні 2006 року в родини Смольських у Львові було викрадено 24 картини митця. Відкрито кримінальну справу. На жаль, картини дотепер не знайдено.\nУ музеї-оселі родини Івана Франка в Підгірках творчість та біографію нашого славного краянина представлено в експозиції другої кімнати. Серед розмаїття полотен митця є особисті речі, предмети побуту, світлини славної родини Смольських.\nУ Підгірках є вулиця Смольських. Власне, на цій вулиці і знаходилися хати Степана Смольського і Онуфрія Франка.\nІменем Григорія Степановича Смольського 1993 року названа вулиця й у Львові.\nПідготувала Наталія МЕЛЬНИК, науковий співробітник музею-оселі родини Івана Франка\nP. S. Сьогодні о 15.00 в музеї-оселі родини Івана Франка в Підгірках відбудеться презентація документів та предметів з фонду музею до 125-річчя Григорія Смольського. Більшість із них будуть презентовані вперше. На презентації будуть родина художника та родина Франків — із Підгірок. Григорій Смольський писав портрет однієї дівчини-співачки з Підгірок, який експонується в музеї. Та доля тої дівчини в музиці не склалася, хоч її слухала сама Соломія Крушельницька. На заході буде дочка співачки з Підгірок. На презентації виступлять камерні колективи. Художник Віктор Конів проведе з дітьми пленер.\nТеги:підгіркигригорій смольськийандрей шептицькийіван франко


Олег - князь древлянський | SPADOK.ORG.UA\n22.01.2018 3663 SPADOK.ORG.UA\nПро походження і значення імені Олег ведуться суперечки. Ім'я це поширене у всьому слов'янському світі. У чехів, скажімо, є ім'я Олек і Олег, на землях полабських слов'ян перебувало місто Ольгощь. Слов'янське «ол», ймовірно, означало «вел, великий». Наприклад, західнослов'янське ім'я Олек має варіант Велек, Олен - Велен, Ольгост - Велегост, Олимар - Велемир і т. д.\nСкандинавське ім'я «Хельгі» («святий / свята»), яке вчені норманської школи вважають прототипом слов'янського «Олег», зустрічається тільки в пізніх джерелах (не раніше XIII ст.). Показово, що саги вживають ім'я княгині Ольги в спотвореній формі «Алогія», а не реконструюють його як «Хельгі», тобто сприймають його, як чуже.\nІснує також тюркська версія, де вірогідним прототипом для слов'янського «Олег» висувається тюркське слово «олгу», що означало «великий». В одному древньоболгарському написі згадується «Феодор, олгу Тракай» ( «великий правитель»), а «Повість временних літ» найчастіше передає ім'я Олега в формі ОЛГ. Тюркське «олгу» могло потрапити в Іменослов слов'янських князів під час аварського ярма або через булгар.\nРік народження Олега Святославича невідомий. Літопис вважає його молодшим братом Ярополка (не ясно, рідним або зведеним). Під час поділу Руської землі в 970 р, Олег, судячи з усього ще неповнолітній юнак, отримав від батька Древлянську землю (історична область в басейні річки Прип'ять). Це була бідна і малонаселена волость. За археологічними даними, древляни були гнітюче бідні, як жодне інше східнослов'янське плем'я, і практично не брали участь в торгових операціях на основних водних шляхах - донському, волзькому і західнодвінському. Найбільші древлянське «гради» (Оран, Іваньково, Малино, Городськ) мають площу близько двох тисяч квадратних метрів - майже в три рази менше футбольного поля. Найбільш «розкішні» предмети, витягнуті з древлянських могильників, - це залізні ножі, бронзові браслети та скляні намистини. Місцеве хутро цінувалося не так дорого, як хутра, які надходили з північних областей, де шерсть у звіра була густішою і тоншою.\nБільшу частину свого короткого життя Олег провів під опікою якогось впливового боярина або княжого воєводи, начебто Свенельда. Схоже, що його відносини зі старшим братом були непростими. У всякому разі, симпатія і довіра між ними начисто були відсутні. Влітку 975 р уми людей в різних кінцях світу були збентежені незвичайним баченням на небі:\n«В цей час, на початку серпня місяця, з'явилася на небі дивовижна, незвичайна і перевищуча всі людські знання комета. В наші часи ніколи ще не бачили такої, та й раніше не траплялося, щоб яка-небудь комета стільки днів була видима на небі. Вона сходила на зимовому сході і, піднімаючись вгору, висячи, як кипарис, досягала найбільшої висоти, а потім, тихо вагаючись, випускаючи блискучі і яскраві промені і будучи чимось повним страху і жаху для людей. Будучи помітною, як сказано, на початку серпня, вона здійснювала свій схід протягом цілих 80 днів, будучи видима від полудня до самого білого дня».\nВізантійському історику Леву Диякону (X ст.), якому належать ці рядки, як і багатьом іншим, здавалося, що комета з'явилася на зло, віщуючи «страшні заколоти, навалу племен, міжусобні лайки, переселення міст і країн, голод і морові виразки, жахливі землетруси і майже досконалу загибель Ромейской імперії... ».\nРуські літописці також відзначили це небесне явище (правда, помилково помістивши його під 979 р): «Того ж літа було знамення в місяці, і в сонці і в зірках і знялися громи великі і страшні, вітри сильні з вихором, і багато капості було людям, і худобі, і звірам лісовим і польовим »(Ніконівський літопис).\nЯк виявилося, «знамення» не обіцяло нічого доброго і Руській землі. Одного разу Олегу донесли, що в його мисливських угіддях з'явився син Свенгельда, на ймення Лют, який, виїхавши з Києва на «лови» (полювання), «гнав звіра в лісі» і в азартній гонитві порушив кордони Древлянської землі. Гарячий Олег вбив браконьєра. Старий Свенгельд присягнувся помститися вбивці свого сина і зажадав від Ярополка:\n«Піди на брата свого і прийми волость його». Свенгельд домагався правди в повній відповідності з законом руським, який проголошував кровну помсту найпершим обов'язком вільної людини: «Якщо вб'є муж мужа, то мстить брат за брата, або син за батька, або двоюрідний брат, або племінник ...» і т. д.\nМабуть, тому слова заслуженого воєводи в кінці кінців були почуті. Згідно літописним переказом, Ярополк рушив військом проти Олега. Той вийшов з полками назустріч. Однак в бою Олег не встояв і побіг зі своїми воїнами в град, званий Овруч (нині адміністративний центр Овруцького району на Житомирщині). Шлях до міських воріт лежав через міст, перекинутий над ровом. Переслідувані втікачі кинулися за ним усім скопом, витісняючи і скидаючи один одного в рів. Разом з багатьма простими воїнами зіпхнули вниз і Олега. Під вагою придавив його людей і коней князь задихнувся (за відомостями давньоруського письменника XI ст. Якова Мниха, міст, не витримавши ваги, впав і придавив Олега в рову).\nЯрополк, увійшовши в місто, не знайшов серед полонених брата. На питання про його долю один древлянин сказав: «Я бачив, як його вчора скинули з моста». Тоді Ярополк послав людей шукати Олега в рові. Трупи довелося прибирати «з ранку і до полудня». Тіло Олега, знайдене під купами мерців, витягли і поклали на килимі. Ярополк, пише літописець, досить тужив за брата і зі сльозами докорив Свенгельда: «Ось, дивись, ти цього хотів!».\nОлега поховали біля міста Овруча. Ярополк же заволодів волостю свого брата.\nУ 1044 за наказом племінника Ярополка і Олега, князя Ярослава Мудрого, останки колишніх ворогів були вийняті з землі, хрещені і перепоховані в київській церкві Святої Богородиці (Десятинній). Ця унікальна (і скандальна!) Церемонія мала якийсь символічний сенс, з часом зовсім забутий. В офіційній церковній літературі нічого схожого ми не знайдемо. Єдину відповідність можна витягти з одного апокрифічного твору. Це - оповідь про подвійне хрещення кісток Адама: водами Йордану і кров'ю Христа, пролитій на Голгофі. Порівняння сюжету апокрифів з обрядом перепоховання останків Ярополка і Олега призводить до висновку, що в тому і іншому випадку символічно виражена ідея предуготованність до хрещення. По всій видимості, сучасники Ярослава Мудрого вважали, що уроки святої княгині Ольги, яка виховувала онуків під час відсутності Святослава, не пройшли для них даром.\nДуже скоро (у другій половині 40-х рр. XI ст.) пішла і остаточна християнська реабілітація обох братів Володимира, коли їх іменами були названі два онука Ярослава Мудрого - Ярополк Ізяславич і Олег Святославич. Це означало, що давньоруські імена Ярополк і Олег були включені в родовий княжий Іменослов, «очищений» від язичницьких спогадів і асоціацій.\nЄ туманні відомості, що у Олега був син, названий тим же ім'ям, який після смерті батька втік до Чехії і став родоначальником знатного моравського роду Жеротінів.


Натхненна горами – Слово Просвіти\nчлен Клубу інтелігенції ім. І. Пелипейка та РО “Просвіта”, м. Косів\nЖурналістка Тетяна Церковнюк підкреслила, що авторка виставки пише картини з натури. Понад двадцять робіт, виконаних у техніці олійного живопису, присвячено Карпатам, тому і назва виставки символічна — “Кичери”.\n“Люблю походи в гори, в яких надихаюся нашою природою. Мені хотілось на своїх полотнах передати ту красу, яку бачила в мандрівках. На картинах зображено переважно високогір’я. Кичера на діалекті — гора, яка знизу покрита лісом, а згори лиса. Саме таким є наше високогір’я”, — зізналася художниця.\nПро мистецький доробок Наталі розповіла завідувачка Косівського музею народного мистецтва і побуту Гуцульщини Вікторія Яремин: “Молода художниця обрала для себе дуже складний напрям. Передати повітряну перспективу, прозорість, настрій, емоцію гір дуже важко. Наталя вперто ставить перед собою такі складні завдання і вирішує їх”.\nПрирода в її пейзажах живе. Наталине небо завжди прозоре, чисте, її Карпати наче викупані під теплим дощем, вони втішають відтінками зелені, що переходить у синяву. Тому по-своєму привабливі й чарівні її полотна “Кичери”, “Буківець”, “Зимовий Буківець”, “Дземброня”, “Чорногора”, “Полонина”, “Шпиці”, “Літній день”, “Місце сили”, “Мармароси”, “г. Хом’як”, “Останній день осені”, “Зимові красуні”.\nХудожниця пробує себе і в книжковій графіці: казки письменниці Аделі Григорук оформлено ілюстраціями Наталі.\nДуже любить фотосправу. Захопилася нею 2011 року. На ІХ Міжнародному молодіжному гончарському фестивалі “Опішне—2015” презентувала глядачам персональну фотовиставку пейзажів Карпат.\nЇї фоторобота “У хмарах”, представлена 5 травня 2018 року на XII Національному бієнале “Природа—2018”, увійшла у сотню кращих робіт. Вона позаштатний фотограф (фрілансер) Косівського музею народного мистецтва та побуту Гуцульщини.\nНинішня виставка зацікавить відвідувачів, викличе добрі емоції і просто потішить людські серця. Залишається побажати Наталі міцного здоров’я, творчої наснаги, мистецьких здобутків, нових творів і наступних виставок.\nНебесна сотня завжди з нами


З нами з: 23 березня 2015, 08:40\nПовідомлення tayzay » 19 червня 2014, 09:50\nДопоможіть, будь ласка, який розмір індексації в червні 2014року, якщо базовий у педагога жовтень 2008року, після того зарплата зростала кілька разів, але збільшення не перевищувало розмір індексації . Невже індексація буде 507,91 грн\nПовідомлення panyutinorada » 19 червня 2014, 12:40\nОклад вашого працівника педагога обов'язково визначається відповідно до Єдиної тарифної сітки, у VII 2012 року посадові оклади за ЄТС підвищувались. Також в липні 2012 року індексацію проводили по - новому, згідно змін внесених постановою КМУ № 526 від 13.06.2012 року до Порядку № 1078, тобто вперше визначали фіксовану суму індексації.\nОтже, на цей час у педагога базовий січень 2013 року (чергове підвищення окладу за ЄТС) , звісно якщо не було інших підвищень постійних складових заробітної плати. Ви повинні виплачувати йому фіксовану суму індексації , визначену ще у липні 2012 року , а у квітні 2014 року вже виникло право і на поточну індексацію.\nБазовий жовтень 2008 року у педагога , працюючого за ЄТС не може бути на сьогодні , а збільшення , що не перевищувало розмір можливої індексації - це правило діяло до 21.06.2012 року, коли набула чинності постанова № 526.\nПовідомлення Olga_K » 23 червня 2014, 09:59\nTaya писав: Допоможіть, будь ласка, який розмір індексації в червні 2014року, якщо базовий у педагога жовтень 2008року, після того зарплата зростала кілька разів, але збільшення не перевищувало розмір індексації . Невже індексація буде 507,91 грн\nце дуже так цікаво-як у педагога базовий місяць-жовтень 2008? Після 10.2008 було підвищення окладів і встановлення 20% надбавки вчителям, а з 09.2011 ця надбавка встановлена всім педпрацівникам. І в липні 2012 була зафіксована(у кого була на той момент індексація) індексація в розрахованій сумі. А після 07.2012 кожне підвищення поновлювало базовий, а підвищень було декілька. І в будь-якому випадку 10.2008 не може бути базовим. Проаналізуйте всі зміни в розмірах зарплати цього педагога і визначте йому(якщо вийде) фіксовану індексацію та в залежності від останнього базового поточну індексацію


«РИЗИКОВАНА» СПРАВА ВИХОВАННЯ: ІТАЛІЙСЬКИЙ ДОСВІД | Киевский православный портал\nПІДТРИМАЄМО ДМИТРИКА САРСЬКОГО ОБИТЕЛЬ, ЩО НЕ ПІДВЛАДНА ЧАСУ. Свято-Введенський монастир\nBy vitalik On 04.07.2012 · Leave a Comment · In Церковная православная газета RU\n«ПОКАЖІТЬ, ЩО БУВ СЕНС ПРИХОДИТИ У ЦЕЙ СВІТ»\nВ основі підходу Нембріні до виховання лежить його власний досвід. Життя переконало Франко, що проблеми виховання — не в дітях, а в дорослих. Він вважає, що дітям потрібно одне — бачити дорослого, який переживає «позитивний досвід буття».\n«Людина, на відміну від тварин, дає своїм нащадкам не лише життя у фізичному сенсі, — пояснює Франко, — а й сенс життя, а саме — відчуття його величі та благості». Гострота проблеми виховання особливо відчувається сьогодні. Але неправильно бачити проблему в новому поколінні: наші діти прийшли у цей світ так само, як і ми, як наші батьки. Бог теж дає їм життя: у них є серце, є бажання все осягнути; їх приваблюють речі, реальність — вони бажають пізнати її, любити її, хочуть пізнати, що життя — це благо. Дивлячись навколо, вони бажають знайти того, хто покаже, що життя — «позитивне». Уже в материнській утробі дитина передчуває це.\n«Поступово ми починаємо думати, що виховання — це слова, що ми повинні переконати дитину в своїх ідеях або правильності своїх правил, — нарікає Нембріні. — Насправді, дитина просить одного: “Дорога мамо, дорогий тату! Покажіть, що був сенс приходити у цей світ”».\nВиховання як передача нашого досвіду щастя\nДіти з народження прекрасно виконують свій обов’язок. Він полягає в тому, щоб дивитися. А що вони бачать? Яких дорослих?\nРано чи пізно будь-яка дитина запитує: «Тату, чому я повинен робити те, що ти кажеш, чому я повинен бути добрим, чесним?». Відповіддю може бути тільки свідчення нашого власного щастя.\n«БАТЬКО ЗАЙМАВСЯ СВОЄЮ СВЯТІСТЮ, А НЕ МОЄЮ»\nФранко Нембріні народився у дуже простій сім’ї. Мати — селянка, батько — робітник, а сам він — четвертий з десяти дітей.\n«Можна сказати, що моєму батькові “не пощастило”: людина, хвора на склероз, із десятьма дітьми. Він був з тих, хто вимовляє три слова за тиждень, — сміється Нембріні. — Але я пам’ятаю, що, коли був дитиною, мріяв бути таким, як мій батько. Одного разу, будучи дорослим, я при переїзді знайшов зошит, у якому років у 12 збирався написати чи то вірш, чи то молитву… Я написав тільки першу фразу: “Господи, дай мені бути таким, як мій батько”. Чому хлопчик у 12 років хоче бути таким, як батько? Я думаю, це тому, що мій батько знав речі, які знати важливо: про життя, про смерть, про істину і про неправду. І завдяки цьому я міг довіряти життю.\nЯ буду завжди вдячний батькові за те, що він займався своєю святістю, а не моєю, — підсумовує педагог. — Він жив настільки істинно, що ми, його діти, могли це побачити».\n«ТИ НЕ ПОВИНЕН СТАТИ КРАЩЕ, ЩОБ Я МІГ ТЕБЕ ЛЮБИТИ»\n«Я думаю, що ми дійсно любимо наших дітей, але ми помиляємося в тому, як їх любити. Ми стверджуємо: “Я тебе люблю”, це для нас само собою зрозуміло. Та потім, у повсякденному житті, ми немов би додаємо: “Так, я тебе люблю, але…”. Отримай хоча б четвірку з фізики, мий хоч іноді посуд тощо.\nНеправильно не те, що ми вимагаємо від дітей чогось, а те, що у нас ростуть діти, які вважають, що вони завжди чимось “не підходять”», — пояснює Нембріні. Звідси — проблеми молоді нашого часу: страх перед життям, труднощі у відносинах з реальністю, невпевненість у прийнятті рішень.\n«Один молодий чоловік, — розповідає Франко, — схильний до панічних атак, якось сказав мені: “Наше покоління має потребу тільки в одному — в місці, де ніхто не відчував би відрази до того, якими ми є”. Він вибрав такі слова, а я б сказав — “у милосерді”, “у прощенні”. Хоча б батьки повинні мати таке відчуття: “Я віддав би життя за тебе просто зараз, за такого, який ти є. Ти не повинен стати краще, щоб я міг тебе любити”. Думаю, це і є християнство. Тільки в таких умовах діти знаходять у собі сили, щоб змінюватися».\nМарія Сидорова, pravmir.ru


Презентація до уроку читання в 2 класі НУШ за підручником О.Вашуленко "Українська мова та читання" частина 2. Тема уроку "Як не залишитися самому" за казкою В.Чухліба "Заячий холодок"\nЯк не залишитися самому(В. Чухліб «Заячий холодок»)Підготувала Лісниченко Тетяна Миколаївна вчитель початкових класів Новоолександрівської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Сахновщинської районної ради. Харківської області\nГРА «ПОДАРУЙ НАСТРІЙ»\nВасиль Чухліб (1941 – 1997) Василь Чухліб — автор численних оповідань для дітей, які читають не лише в Україні. Їх перекладено англійською, азербайджанською, білоруською, казахською, литовською, російською й словенською мовами. Твори цього письменника мудрі й добрі. Вони закликають відкривати таємниці природи, оберігати красу землі.\nСлухання казки «Заячий холодок»https://www.youtube.com/watch?v=8 F_xhy54 Zl. Y\nМалювання героя казки( Чи справдилися твої очікування?)\nЦікаві тренування для вправного читаннягамірливими гіллястими приблудився скаржитися поплентався розсердився поворухнеться\nРобота з підручником. С. 123 Щоденні 5 Читаю для себе. Прочитай самостійно. Які слова для тебе виявилися незрозумілими?\nСтіна слів. На – сур – мо – нив - шись НАСУРМО́НИВШИСЬ (Ставати похмурим, незадоволеним, надутим.)\nСтіна слів. Заячий холодок Так в народі називають спаржу лікарську — дуже давню культуру. Є згадки про її використання в їжу понад 4000 років тому. Поширена у дикому вигляді в Європі та Азії. Спаржу також використовували як декоративну рослину, додаючи до букетів дрібну мережу листків, а в Прибалтиці селяни прикрашали нею головні убори, коли йшли до церкви. Дуже часто нею прикрашають букети.\nЗайми позицію. Хто переміг?\nПІДСУМОК УРОКУМІЙ НАСТРІЙ…МЕНІ БУЛО ЦІКАВО…ЩО Б Я ХОТІВ/ХОТІЛА ДІЗНАТИСЯ ЩЕ ?МЕНІ НЕ СПОДОБАЛОСЯ СЬОГОДНІ …\nІНТЕРНЕТ-РЕСУРСИhttps://agronet.com.ua/zayachij-holodok-posadka-doglyad-i-rozmnozhennya-svoyimi-rukami.html https://ukrlit.net/textbook/3klas/55.html https://www.yakaboo.ua/ua/pavuchok-iz-babinogo-lita.html https://www.maam.ru/detskijsad/master-klas-posobie-dlja-refleksi-cvety-nastroenija.html


Ультразвукова чистка зубів – професійне видалення м’яких і твердих зубних відкладень з використанням ультразвукового скейлера і спеціальної пасти.\nІснує два різновиди ультразвукових скейлером:\nУльтразвукові наконечники працюють в чотирьох напрямках:\nмеханічна обробка – безпосередньо видалення зубних відкладень.\nіригація – зрошення водою. Водний потік охолоджує поверхню зуба і вимиває оскільки твердих зубних відкладень з важкодоступних місць.\nкавітація – утворення бульбашок повітря, які збільшуючись в розмірах, лопаються, розриваючи мембрани бактеріальних клітин.\nакустична турбуленція – гідродинамічна хвиля, що виникає навколо насадки скейлера. Дія акустичної турбуленции поки до кінця не вивчено, але вже доведено, що вона має безпосередній вплив на бактеріальні клітини.\nЗавдяки такому механізму дії, стає можливим видалення зубних відкладень не тільки в місці контакту наконечника з зубом, але і на деякій відстані від насадки скейлера, в тому числі і в зубодесневом кишені. Якщо порівнювати за силою два різновиди ультразвукових наконечників, то п’єзоелектричні прилади значно потужніше.\nЯк і будь-яка стоматологічна маніпуляція, ультразвукова чистка зубів має свої позитивні і негативні сторони.\nГоловним плюсом такої процедури є нешкідливість для емалі зуба. Нешкідливість досягається спеціальним заточуванням насадки скейлера. При механічному видаленні зубних відкладень, як би дбайливо лікар не проводив процедуру, мікропошкодження емалі існують.\nЩе одним істотним плюсом є те, що після ультразвукового чищення зуби стають світлішими. Тому деякі пацієнти порівнюють ультразвукову чистку з відбілюванням зубів. Однак ці дві процедури не мають нічого спільного. Емаль зубів після ультразвукової чистки набуває свій природний колір, який був прихований під шаром зубного каменю і нальоту.\nЗуби залишаються світлими набагато довше, ніж після механічного видалення зубних відкладень. Такий довгий ефект пояснюється тим, що після ультразвукового чищення емаль зубів залишається ідеально гладкою. Після механічного видалення мікрошероховатость емалі зберігається. На шорсткою поверхні, як відомо, наліт накопичується набагато швидше.\nСьогодні багато клінічні випробування доводять, що після впливу ультразвуку зубні тканини стають більш сприйнятливими до фторпрофілактіческім процедурам. Це є істотним плюсом.\nНегативні сторони професійної гігієни порожнини рота ультразвуковим скейлером\nЯкщо у пацієнта підвищена чутливість зубів, то йому необхідно буде зробити місцеву анестезію. Однак сьогодні дуже часто у пацієнтів буває алергічна реакція на місцеві анестетики. Отже, пацієнтам з підвищеною чутливістю емалі і алергією на анестетик провести таку чистку буде неможливо.\nКрім цього не бажано проводити ультразвукову чистку людям з хворобою серця і дихальної системи. Процедура можлива тільки після попередньої консультації з терапевтом.\nДитячий вік також є протипоказанням до даної процедури.\nКрім цього стоматологи не рекомендують проводити ультразвукову чистку людям із зубними імплантатами, а якщо і проводити, то з великою обережністю.\nСтоматологи рекомендують людям зі схильністю до утворення зубного каменю проводити професійну чистку зубів ультразвуком не рідше одного разу на півроку.\nУльтразвукова чистка зубів: плюси і мінуси Ссылка на основную публикацию


Главная / Экономика / Для того, щоб на наших прилавках було більше органічної продукції, потрібні умови\nРедактор 07.12.2015\tЭкономика Leave a comment 857 Просмотров\nХоч криза і підірвала гаманці мільйонів українців, але навіть незважаючи на цей факт, населення все одно прагне до здорового харчування якісними продуктами. Продуктами, яких тепер називають органічними, екологічними або ж екологічно чистою продукцією.\nДуже часто просто через незнання людей що таке органічна продукція, та враховуючи прогалини в українському законодавстві з цього приводу, споживачів дуже часто обманюють на рахунок якості своїх товарів виробники. А ринок органічних товарів потерпає від недобросовісної конкуренції.\nПродукт може називатися органічним тільки в тому разі, якщо вона має такі світові стандарти, як Codex Alimentarius Guidelines for Organicall produced food, IFOAM Basic Standards (IBS) і EU Regulation. Тим не менше, базовий закон, який покликаний регулювати відповідне питання в Україні має дуже багато суперечливих моментів, а в Україні взагалі немає системи сертифікації органічних товарів.


Статус УБД мають майже 224 тисячі армійців – учасників АТО - Новинарня\nHome / Військо / Статус УБД мають майже 224 тисячі армійців – учасників АТО\nСтатус учасника бойових дій на сьогодні отримали понад 223 800 військовослужбовців та працівників ЗС України – учасників АТО.\nЯк передає “Новинарня“, такі дані з посиланням на інформацію Департаменту кадрової політики Міністерства оборони оприлюднив на брифінгу 15 березня речник МОУ Дмитро Гуцуляк.\nТакож він повідомив, що з початку АТО державними нагородами нагороджено 51 060 армійців, заохочувальними відзнаками МО України — 52 040 військових та працівників ЗСУ.\nЗ початку 2018 року заохочувальними відомчими відзнаками нагороджено понад 1100 військовослужбовців та працівників ЗС України.\nНагадаємо, 15 березня 2016 року повідомлялося про 127 тисяч військових ЗСУ зі статусом УБД.\nТаким чином, за два роки “УБД” отримали майже 97 тисяч армійців.


Готуємось до свята: Скільки коштує мед на рівненському ринку | ОГО\nГотуємось до свята: Скільки коштує мед на рівненському ринку\nНагадаємо, в середу, 14 серпня православні християни відзначають Медовий Спас.\nЗа традицією на службу в храм необхідно взяти баночку меду нового врожаю, мак і воду, тож хто не скупився, гайда за медом.\nНа Центральному ринку Рівного мед і продукти бджільництва можна купити без проблем. Рівненські пасічники пропонують свіжовикачаний мед з різнотрав'я, соняшників, а також гречаний та липовий. Ціна меду коливається з 130 до 140 гривень за один літр.\nсвятити мед, Медовий Спас, рівненський ринок, скільки коштує мед, мед, споживач


Поточний час: 23-02-2020, 18:54 Вітаємо, Гостю! Увійти Реєстрація\nСуб'єкти виборчого процесу не поспішають допомогти тим, хто хоче обирати, виходячи з раціональних міркувань. Вони віддають перевагу маніпулятивному впливу перед інформаційним; з дуже різною мірою успіху намагаються апелювати до емоцій або впливати на підсвідоме. Дехто, маючи дуже умовні шанси на перемогу, передусім успішно освоює рекламні бюджети. Їх агітація навряд здатна когось або щось зачепити; хіба що на голову випадкового перехожого впаде погано закріплений бігборд.\nА тепер уявіть, що гравець в карти довільно змінює правила гри. Загалом це підкидний дурень, але іноді, коли йому вигідно, переводний. А в кінці гри несподівано (внєзапно) з'ясується, що зараз всі відкривають карти, і очки підраховуються за правилами бури, тому що в одного з гравців є асистент з пістолетом. І можете сховати свої старі медалі чемпіонів гри в дурня кудись подалі.\nІ якщо вже пішла гра в переводного, чи варто з міркувань політкоректності робити вигляд, що наш дурень досі підкидний? Звичайно, це суто теоретичні міркування без пропозиції оргвисновків. Але кожному любителю спорту, включно з переводним дурнем, інтуїтивно зрозуміло, що за один різновид неспортивної поведінки гравцеві лише виносять попередження; за інший - попередження пробивається футбольним м'ячем, канделябром чи іншим важким тупим предметом; і тільки особливо злісне порушення призводить до дискваліфікації.\nТут виникає наступне питання: хто і за що призначатиме штрафні удари? Якось передчасно вповноважені на це особи заявляють про несистемний характер порушень та їх незначний вплив на результат виборів. Наче в якійсь паралельній реальності бюлетені вже підраховано...\nВада партійної складової - високий прохідний бар'єр, що призводить до штучного "обрізання" спектру політичних поглядів; включно з відносно популярними і важливими для нормального функціонування соціуму. Ідеологія і програма підміняються персональною харизмою лідерів. При тому псевдо-суб'єктами виборчого процесу є партії, про які ми вперше почули підчас формування виборчих комісій. І після виборів навряд почуємо знову. Що їх представники робитимуть в комісіях, ви можете здогадатись самі. На минулих виборах “технічні кандидати” в очікуванні свята демократичного волевиявлення хоча б намагались розважати публікум. Зараз вони якісь зовсім мляві, наче вже пройшло 40 днів після виборів.\nВада мажоритарної складової - надмірна кількість "парашутистів", кандидатів, що дуже віддалено пов'язані з місцевими громадами. Чи варто сподіватись, що особи, які місяць тому вперше побачили свій округ, знають і враховують інтереси місцевих жителів? Достовірно відомий випадок: до моїх сусідів заходили агітатори від мажоритарника, які представили свій візит соціологічним опитуванням. Тобто збрехали в першому ж реченні. Заодно з'ясувалось, що вони переплутали Євбаз з Печерськом. Заблукалий кандидат вже років 5 займав у Києві відповідальні посади. Міг би вивчити, де знаходиться округ, і пояснити своїм підлеглим. Але — воно йому треба?\n3) Також візьміть до уваги 5% прохідний бар'єр; якщо підтримана вами політична сила не проходить до ВР, ваш голос пропорційно розподіляється серед тих, хто пройшов. І номер 1 отримує найбільшу частку;\nМи вже спостерігаємо надмір символічного насильства в місцевостях, які кандидати-мажоритарники передчасно вважають "своїми". Округи, де зареєстровано 10 і більше кандидатів, може бути ексклюзивно завішано агітацією лише одного з них. Від символічного насильства їх фан-клуби переходять і до фізичного — це випадки побиття, і навіть напади з холодною зброєю на конкуруючих агітаторів.\nКоли вам нав'язують товар, послугу або політика, заважаючи дізнатись про інші опції, цей товар, послуга або політик скоріш за все мають сумнівну якість. І дуже сильно треба напружитись дилерам, щоб хоч комусь його впарити. Спрощено, уникайте підтримувати того, кого ви надто часто бачите на бігморді, в телевізорі, на перших сторінках районних газет, на чию користь вас хапали за руку на вулиці, або змушували підписатись під сумнівним документом. Це і є Той Хто Треба. Але, як можете переконатись самостійно, треба зовсім не вам.\n- ми обираємо "товар" на ринку, де гарного товару обмаль, звідси - апатія та поширена думка, що “всі вони однакові”;\n- але ігнорувати вибори вийде собі дорожче, тому що серед умовно однакових мають шанс перемогти найоднаковіші;\n- чинна виборча система підміняє представницьку демократію електоральною. Ви можете сказати, хто конкретно представляє вас у ВР? Так ото-ж... Переможці можуть вже 29го жовтня забути, що обіцяли електорату, який вони символічно задомінували або купили по 50 гривень за голову;\n- результат можна буде вважати позитивним, якщо у ВР наступного скликання спостерігатиметься хоча б поганеньке різноманіття. Але існує загроза, що там запровадять єдіномисліє і не місце для дискусій;\n- вибори надають шанси змін в політикумі, якщо вони будуть чесними; а наскільки чесними вони будуть, частково залежить і від нас. Тому - повідомляйте про порушення. Напишіть, а краще сфотографуйте. І пришліть нам на http://maidanua.org/vybory2012/\nОригінальна публікація: Віктор Пушкар: Асиметрія, або ж вибори з кількома [не]відомими\nякі є шанси, що нині правляча коаліція:\n1) збере конституційну більшість в 300 голосів, потрібну, щоб остаточно забити на Конституцію (реальне?);\n2) збере менше ніж конституційну більшість в 300 голосів, але матиме просту (реальне?)\n3) збере менш ніж просту більшість, тобто Риги + коммі матимуть менше 225 (утопічне?)\nнаступне питання - що робити, як дві партії + тушки таки зберуть 300 ?\n(28-09-2012, 11:40 )ziggy_freud писав(ла): які є шанси, що нині правляча коаліція:\n1 - найреалістичніший, бо все для цього готове - просто треба проголосувати потрібні числа в якості результатів голосування\n2 - трапиться, ЯКЩО буде реальний опір фальсифікацям\n3 - утопія таки.\nЙмовірність 2 оцінюю як малу. Штаби за невеликими виключеннями взагалі хер поклали, а мобілізувати великі маси людей на фіксацію порушень під час підрахунку без них неможливо. Міжнародні спостерігачі покриють максимум 10% дільниць.\nЗа оцінками Яценюка, ОО та Регіони по списках мають однакову підтримку.\nМабуть +- паритет буде і в Кличка з КПУ. Може пройде Свобода, може Королевська.\nЗ усього цього можна грубо зробити висновок, що за списками Регіони+КПУ десь 110 візьмуть.\nЩоб мати 300+ голосів, їм треба буде з 226 округів взяти десь біля 200. Якось це виглядає дуже багато.\nПолітична доцільність: Дострокові вибори... будуть. Torr 1 160 03-05-2019, 22:51


Субатрофический риніт: причини, симптоми і лікування | Застуда - народні засоби лікування\nНежить 23 Серпня 2018 18 0\nГоловна › Нежить › Субатрофический риніт: причини, симптоми і лікування\nСкладно зустріти людину, яка б не знала, що таке нежить і як іноді буває важко його вилікувати. Субатрофический риніт – так в медичній практиці називають звичайний нежить. Багато людей вважають, що цьому захворюванню не потрібно приділяти багато уваги, і воно пройде само по собі, але така логіка може призвести до того, що хвороба перейде в хронічну стадію. А хронічний риніт вилікувати набагато складніше.\nСубатрофический риніт – це одне з найпоширеніших захворювань в практиці лікарів-отоларингологів. Захворювання характеризується тим, що відбувається порушення живлення слизової оболонки носових пазух. Запальний процес супроводжується відчуттям сухості і пощипування в носовій порожнині. Також відбувається утворення з засохлою слизу кірочок. Якщо риніт хронічний, то при спробах видалення кірочок можна пошкодити слизову і спровокувати кровотечі з носа.\nХронічний риніт підрозділяється на кілька видів:\nЗ атрофічній формою риніту необхідно бути гранично обережними. Атрофічний риніт у свою чергу підрозділяється на:\nСмердючий нежить (озена).\nЯкі ж причини виникнення субатрофического риніту? Діляться вони на зовнішні і внутрішні. Виходячи з причини виникнення захворювання, лікар підбирає відповідне лікування.\nПричини, які провокують виникнення субатрофического риніту:\nЗанадто сухе повітря в приміщенні (особливо в зимовий час);\nТривале проживання в умовах жаркого і сухого клімату;\nРізні види діяльності (робота в шахтах, на будівництві);\nМісце проживання поблизу підприємств, що спеціалізується на промисловості;\nПереломи носа, викривлення перенісся;\nПластичні операції (ринопластика);\nТривале використання судинозвужувальних лікарських препаратів;\nПоставити точний діагноз може тільки кваліфікований лікар. Займатися діагностикою захворювання в домашніх умовах самостійно не рекомендується. Лікування може призначити тільки лікар.\nЯкі характерні симптоми у субатрофического риніту? Симптоми цього захворювання дуже схожі з іншими хворобами носової порожнини.\nХарактерні симптоми субатрофического риніту:\nУтворення кірок ” на слизовій оболонці носової порожнини;\nСухість у носових пазухах, утрудненість в диханні;\nПорушення нюху, хворий не відчуває практично ніякі запахи;\nЯкщо хвороба знаходиться в запущеній стадії, то також може відзначатися сильний свербіж і печіння у носовій порожнині;\nЧерез труднощі в диханні, людина може погано спати і часто прокидатися в нічний час доби;\nПри переохолодженні або підвищення температури тіла всі перераховані вище симптоми можуть посилюватися.\nПоставити діагноз субатрофический риніт може тільки лікар-отоларинголог. Можна використовувати і методи нетрадиційний медицини, але перед цим необхідно проконсультуватися з лікарем. Лікування носить суто індивідуальний характер і залежить від тяжкості захворювання, форми риніту, симптомів і тривалості хвороби.\nПрийом вітамінів і мікроелементів. Для того щоб організм успішно боровся із захворюванням, необхідно підвищити імунітет. Для цієї мети призначають комплекси вітамінів (у першу чергу це йод, залізо і кальцій). Ці мікроелементи відіграють істотну роль у нормалізації кровообігу, також вони сприяють підтримці еластичності кровоносних судин.\nВітаміни А і D. Ці вітаміни сприяють поліпшенню водно-ліпідного балансу в організмі людини.\nПолоскання носових пазух фізіологічними розчинами.\nДосить часто приписують і мазі. Більшість мазей містять у своєму складі вазелін, а також різні ефірні масла. Це може бути прополіс, эваментол, оксолінова мазь або бактробан. Завдяки цим мазей слизова не пересихає, проходить свербіж та інші симптоми захворювання.\nМазі з антисептичною дією. При риніті слизова оболонка носа стає дуже сприйнятлива до багатьох вірусів і інфекціям, тому без назальних мазей з антисептичною дією просто не обійтися.\nЯкщо є ознаки бактеріального запалення, то призначають антибіотики.\nТакож важливо дотримуватися правильне харчування, здоровий спосіб життя і режим дня.\nХірургічне втручання може знадобитися в тому випадку, якщо стан хвороби зовсім занедбане і консервативне лікування не допоможе. Призначається операція в тому випадку, якщо носові пазухи досягли критичного розширення. Кісткова тканина почала піддаватися патологічним змінам.\nПід час хірургічного втручання в носову порожнину хворого вставляють штучні імплантати. Це дозволить домогтися того, що пазухи придбають нормальні розміри.\nБагато людей під час хвороби воліють не звертатися за допомогою до лікаря, а лікувати захворювання самостійно. Найчастіше, в хід йде лікування народними методами. Лікування народними методами може бути дуже ефективно, але можна використовувати тільки перевірені методи.\nТакож, не зайвим буде звернення за консультацією до отоларинголога. Адже неправильне лікування не тільки не може дати жодних позитивних результатів, але і спровокувати погіршення стану.\nНайбільш ефективні рецепти народної медицини при лікуванні субатрофического риніту:\nДуже ефективним при лікуванні субатрофического риніту є промивання носових пазух морською сіллю. Але для промивання можна використовувати тільки натуральну морську сіль без ароматизаторів і барвників. Для приготування водного розчину потрібно взяти 25 г морської солі і 150 мл окропу. Розвести сіль, почекати поки вона розчиниться. Розчин остудити до кімнатної температури. Потім можна приступати до промивання.\nВикористання персикового масла.\nЗамість назальних мазей можна використовувати ефірна олія персикових кісточок. В кожну ніздрю при необхідності закапувати по 2 краплі персикового масла.\nМожна використовувати і відвари лікарських трав, наприклад, ромашки аптечної або календули. Відвари допомагають очистити носову порожнину від забруднень в процесі промивання. До того ж, ці трави діють як знезаражуючий засіб і вбивають всі хвороботворні мікроби. Для приготування відвару необхідно взяти один пакетик трави або 1 ст. л. і залити окропом. Наполягати відвар потрібно близько 20 хвилин. Потім процідити і дати охолонути до кімнатної температури.\nТакож щодня можна пити 2 ложки відвару кропиви дводомної або ехінацеї, щоб зміцнити ослаблений імунітет.\nДля того щоб не допускати розвиток того або іншого захворювання, необхідно приділяти велику увагу своєму здоров’ю. Профілактика захворювань – це найважливіше.\nЩо потрібно робити, щоб не захворіти субатрофическим ринітом:\nВідмовитися від куріння і частого розпиття алкогольних напоїв;\nУникати різних травм носової порожнини;\nУ холодну пору року тепло одягатися, не допускати переохолодження організму;\nПравильно харчуватися і дотримуватися режиму дня;\nРегулярно провітрювати приміщення і робити вологе прибирання квартири.\nДотримання всіх цих заходів допоможе завжди залишатися здоровим.


Вільяреал. Зустрічайте! , Сергій Гусак, 11 марта 2021 г. — Динамо Киев от Шурика\nhttps://dynamo.kiev.ua/blog/363822-vlyareal-zustrchajte- 2021-03-11 16:33 Напередодні матчу ЛЄ трішки познайомимося з нашим суперником. Провінційний клуб з передмістя Валенсії вдруге випадає київському ...\nНапередодні матчу ЛЄ трішки познайомимося з нашим суперником. Провінційний клуб з передмістя Валенсії вдруге випадає київському "Динамо". Взагалі "Вільяреал" порівняно недавно вибився в лідери іспанської ліги. Десятиліття клуб прозябав в нижчих дивізіонах. Але коли прорвався у вищий світ впевнено там закріпився.\nКоманда входить в топ-6 найсильніших за останні 20 років. Постійний учасник єврокубкових змагань. Поки без трофеїв. Хоча вже неодноразово наближалась до трофею. Насамперед Ліги Європи.\nХеронімо РУЛЛІ. Воротар. 28 років. Аргентинський кіпер. Добре про себе заявив в Сан-Себастьяні. Протягом 5 сезонів був там основним. Але потім якась кішка пробігла. Його віддали в оренду в "Монпельє" на рік, а потім відпустили в "Вільяреал". Та в новій команді Руллі вперше в кар'єрі не основний. В матчах чемпіонату грає Асенхіо. А ось в кубкових турнірах тренер йому довіряє. Такий принцип діє в більшості провідних клубах Європи.\nПервіс ЕСТУПІНЬЯН. Лівий захисник. 23 роки. Дуже перспективний еквадорський захисник. За нього заплатили немаленькі гроші "Вотфорду" - більше 15 млн. Для "Вільяреалу" самі розумієте чимало. Він по орендах грав в іспанських командах. Тут він і приглянувся.\nПау ТОРРЕС. Центральний захисник. 24 роки. Головна перлина клубу! Вже зараз на ньому висить цінник більше 50 млн. Що й казати гравець основи збірної. Хороша фізика і блискуче вміння розпочинати атаки. Майже гарантовано продадуть найближчим часом до якогось гранду.\nРауль АЛЬБІОЛЬ. Центральний захисник. 35 років. Поряд з молодим досвідчений. Дуже вірний підхід. Рауль був в основному запасним і в "Реалі" і в збірній. Та при цьому був надійним і його викликали. Став і чемпіоном світу і чемпіоном Європи. Потім вирішив змінити ситуацію. Вже в "Наполі" став основним. А на завершення кар'єри повернувся на батьківщину. Раніше був універсалом. Грав іноді і на фланзі.\nМаріо ГАСПАР. Правий захисник. 30 років. Ветеран клубу. Більше 10 років вірою і правдою служить команді. Справжній капітан. Останнім часом був травмований. Можливо тому "Вільяреал" так і забуксував останнім часом. Зараз ніби вже відновився. Але ще не грав. Тому цілком можливо гратиме Фойт.\nМануель ТРІГЕРОС. Центральний півзахисник. 29 років. Також близко десяти років в основі команди. Вихованець місцевої школи. Десь два роки тому сильно додав. Та останнім часом вже не так виблискує яскраво. Його функція більше відбирати м'яча. Хоча і пас у нього іспанський!\nДані ПАРЕХО. Центральний півзахисник. 31 рік. А за пас у "Вільяреалі" відповідає інший іспанець - Парехо. Фактично всю кар'єру провів у "Валенсії". Але перед початком нового сезону змінив обстановку. Не можна сказати, що там він закис. Ні. Там закисла ціла команда. А тут він справжній лідер. На нього сподіваються. Луїс Енріке вже до збірної викликає! Такий собі новий Хаві. Щоправда забиває частіше.\nМойсес ГОМЕС. Лівий півзахисник. 26 років. Ще один вихованець клубу. Кілька сезонів помаявся по орендах. Та останні два роки закріпився в основі. Зірок з неба не хапає, але Кендзьорі просто не буде.\nСамуель ЧУКВУЕЗЕ. Правий півзахисник. 21 рік. Нігерієць. Гравець збірної. Але з юних літ в "Вільяреалі". Їхній Жерсон Родрігес. Тільки швидший і майстерніший.\nПако АЛЬКАСЕР. Нападник. 27 років. Після "Валенсії" цей іспанець захотів піднятися вище. Але в "Барселоні" з Мессі не зігрався. А ось в Дортмунді одразу запалив! Забивав одразу і багато. Та німці роблять ставку на молодь і відпустили його додому. З Холандом йому тягатись важко. Хе-хе. Щоправда і в Іспанії його жало притупилось.\nХерард МОРЕНО. Нападник. 28 років. Головний форвард збірної Іспанії. Зараз з класними нападниками навіть там не густо. Для "Вільяреалу" він дуже крутий. Але навряд чи отримає десь шанс на вищому рівні. Такий собі Мората. Плюс мінус той же рівень.\nУнаї ЕМЕРІ. Тренер. 49 років. Досвідчений наставник. Зарекомендував себе на євроарені, тренуючи "Валенсію" та "Севілью". Потім почав шукати більших грошей за кордоном. Та ні в "ПСЖ", ні в "Арсеналі" у нього не вийшло. Адже там очікування були надвисокі. Був ще й "Спартак". Та то йому напевно щось в голові помутнілось. Повернувшись до Іспанії, схоже знову націлився на трофей. Хоча насправді керівництво клубу в першу чергу прагне ЛЧ. А як це вийде - чи через чемпіонат, чи через ЛЄ - їм все одно. Клубу важливо, щоб хоча б раз на три роки потрапляти до ЛЧ і отримувати додаткове фінансування. Інакше можна скотитись до середняків.\nВ 2005 році іспанці нас обіграли. Чому б не спробувати взяти реванш.\nОдобряю 363822 4 alexander1964, Internat, auto-igor18, auto-galina9


Галантна доба — Вікіпедія\nАнтуан Ватто. Урок кохання\n«Гала́нтна доба» (фр. Fêtes galantes) — період європейської історії, що охоплює більшу частину XVIII століття. Частково збігається в часі з добою Просвітництва, але на відміну від нього визначається не стільки за ідейними, скільки за культурними ознакою, способом життя, модою і мистецькими смаками сучасників. У Франції терміном «галантна доба» зазвичай позначають час правління Людовика XV (включно з Добою Регентства).\n2 Головні риси епохи\n3 Мистецтво Галантної доби\nФранцузьке слово «galante» — тобто «ґречний», «надзвичайно ввічливий» — спочатку мав значення «приносити задоволення». Під галантністю у XVIII столітті розуміли не лише бездоганні манери, але й вміння отримувати насолоду від життя без праці і турбот — лише таке життя вважали гідним «справжнього шляхтича».\nГоловні риси епохи[ред. | ред. код]\nНа початку XVIII століття європейські абсолютні монархії набули показового блиску і водночас своєрідної вишуканості та витонченості. Більшість європейських володарів не прагнули жодних змін, адже були цілком задоволені своїм становищем і намагалися лише зберегти непорушність «старого порядку». Ті ж настрої панували й серед шляхти, яка втратила залишки незалежності від королівської влади, але міцно трималася за свої станові привілеї, що відокремлювали її від решти суспільства.\nФеєрверки, маскаради з численними перевдяганнями та інші «галантні» розваги і справді мали перетворити життя панівної верстви на суцільне свято. Монархи, як могли, заохочували ці прагнення — на утримання своїх дворів європейські володарі витрачали зазвичай більше грошей, аніж на військо. Збиралася шляхта не лише в палаці володаря. Представники вищої знаті влаштовували бали і зустрічі для обміну новинами та неквапливих розмов у своїх приватних оселях, з часом такі збори отримали назву салонів («салон» з французької — «вітальня»). У гонитві за задоволеннями й самі королі намагалися не обтяжувати себе управлінськими клопотами. За правління Людовика XV державними справами Франції керував спочатку кардинал Андре Флері, а потім королівська коханка, або ж, як тоді говорили, фаворитка — маркіза де Помпадур. У Саксонії та Речі Посполитій за правління Августа III владу в своїх руках зосередив Генріх Брюль, в Данії — коханець королеви Кароліни Матильди Йоганн Фрідріх Струензе, в Росії від імені племінниці Петра I — імператриці Анни — урядував її фаворит Ернст Бірон.\nЗа Галантної доби розквітли декоративне мистецтво, розваги та мода. Тогочасний модний одяг був немовби створений для нероб — на високих підборах і у вузьких камзолах з пишними жабо було надзвичайно важко не лише працювати, а й просто швидко рухатися. Улюбленим напоєм панівної верхівки став шоколад, він не бадьорив, як кава чи чай, а заспокоював та розслаблював. Поширення набули стільці з м'якими сидіннями та спинкою. Шляхетські та купецькі оселі ставали просторішими й ошатнішими, їх прикрашали дзеркалами, картинами та порцеляною. Порцеляну здавна завозили з Далекого Сходу, проте в 1709 році секрет її створення самостійно відкрив алхімік Августа Сильного Йоганн Беттгер. Тож порцеляновий посуд та фігурки почали виготовляти спочатку в Саксонії, а потім і в інших європейських державах.\nМистецтво Галантної доби[ред. | ред. код]\nЗ початком Галантної доби змінилися й мистецькі смаки. Класицизм тепер вважали занадто нудним, модним знову стало бароко. У музиці бароко сягнуло нових вершин у творчості Антоніо Вівальді, Георга Генделя і Йоганна Себестьяна Баха. Невдовзі виник і цілком новий, «грайливий» стиль — рококо (від французького слова «рокайль» — «завиток», «мушля»). Його творці й справді намагалися уникати прямих ліній та віддавали перевагу витонченим прикрасам, що іноді нагадували театральні декорації. У Німеччині рококо навіть дістало назву «стиль перук» (нім. Perückenstil). Від бароко рококо відрізнялося легкістю, невимушеністю, зосередженістю на приватному житті і особистих почуттях. У живописі яскраві та контрастні кольори поступилися пастельним — рожевому, бузковому, блакитному, салатовому. Найвидатнішими художниками цієї доби вважають італійця Джованні Тьєполо та француза Антуана Ватто. Героями картин Ватто є здебільшого актори або ж шляхетні дами і кавалери, які ведуть безтурботне життя, сповнене ігор, радощів та кохання. Непривабливих сторін життя для митців рококо немовби й не існувало.\n↑ Максиміліан Новак розглядає маскарад як одну з найприкметніших рис тогочасного світосприйняття — звідси й його визначення XVIII століття як «Доби перевтілення» (англ. Age of Disguise) — Maximillian E. Novak. English Literature in the Age of Disguise, University of California Press, 1977\n↑ Мустафін О. Справжня історія раннього нового часу. — Х., 2014, с. 320—324\n↑ Мустафін О. Справжня історія раннього нового часу. — Х., 2014, с. 322—323\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Галантна_доба&oldid=22444141\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 19:42, 15 квітня 2018.


"Народний фронт" підтримає будь-яку кандидатуру прем’єра від БПП » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nФракція “Народний фронт” підтримає будь-яку кандидатуру на посаду Прем’єр-міністра України, запропоновану БПП. Про це у ексклюзивному коментарі УНН повідомив депутат фракції Максим Поляков.\n“Ми підтримаємо будь-яку кандидатуру, яку запропонує БПП. Поки що вони мова іде про Гройсмана”, — повідомив він.\nНагадаємо, депутати узгодили майже всі позиції під час переговорів по формуванню складу і структури нового уряду України. Однак остаточної згоди щодо складу нового Кабміну досягнуто не було. Консультації тривали. Водночас, народний депутат від фракції НФ Дмитро Сторожук заявив, що його фракція вимагає, щоб БПП 12 квітня офіційно вніс свою кандидатуру на посаду глави Уряду, мова йде про кандидатуру чинного спікера ВР Володимира Гройсмана.\nТеги - кандидатура, прем’єр, БПП


Біографія Івана Нечуя-Левицького – Українська мова та література\n«Писати треба так, як люди говорять»\nІван Семенович Левицький (літературний псевдонім — Нечуй) народився 25 листопада 1838 року в Стеблеві, в сім’ї сільського священика. Батько його був освіченою людиною прогресивних поглядів, мав велику домашню книгозбірню і на власні кошти влаштував школу для селян, в якій його син навчився читати й писати.\nУ 7 років хлопчика віддали в науку до дядька, який вчителював у духовному училищі при Богуславському монастирі. У 14 років вступив до Київської духовної семінарії, де навчався з 1853 по 1859 рік. Змалку цікавився звичаями і побутом селян, пізнавав скарби українського фольклору та поезії Шевченка, що згодом яскраво відбилося в його творчості.\n«Українське життя – то непочатий рудник, що десь під землею,\nхоч за його вже бралися такі високі таланти, як Шевченко…»\nЗакінчивши семінарію, рік хворів, а потім деякий час працював у Богуславському духовному училищі викладачем. Перед ним відкривалася духовна кар’єра, але юний магістр богослов’я рішуче від неї відмовився і, пориваючи з сімейними традиціями, викладав російську мову, літературу, історію, географію, логіку в Полтавській семінарії (1865 — 1866), гімназіях Каліша, Седлеця (1866 — 1873), Кишинева (1873 — 1884). У 1885 р. письменник вийшов у відставку, оселився в Києві і, ведучи досить замкнене життя, повністю віддався літературній праці.\nПісля перших кроків письменника, що свідчили про появу сильного, молодого таланту на терені української прози, виходять з друку його нові, розгорнені полотна. В 70-ті рр. художник створює класичні твори з народного життя:\n“Не можна бабі Парасці вдержатись на селі” (1874);\n“Благословіть бабі Палажці скоропостижно вмерти” (1875);\n“Микола Джеря” (1878);\n“Кайдашева сім’я” (1879);\nЯкщо в “Старосвітських батюшках…” гумор і сатира поєднані з легким сумом, то в наступних повістях і оповіданнях — “Афонський пройдисвіт” (1890), “Поміж ворогами” (1893), “Київські прохачі” (1901, надрукована 1905р.) — на перший план в малюнках характерів виступає авторський сарказм.\nНе лише сучасність, а й сторінки української історії знайшли відображення у творах Нечуя-Левицького, що належать до різних жанрів:\nказка “Запорожці” (1873),\nповісті і науково-популярні нариси:\n“Гетьман Іван Виговський”;\n“Перші київські князі”;\n“Татари і Литва на Україні”;\n“Унія і Петро Могила”;\n“Український гетьман Богдан Хмельницький і козаччина” та ін.).\nСеред історичних художніх творів письменника перше місце займає роман “Князь Єремія Вишневецький” (1897, вперше надруковано 1932р.). Образи минулого України Нечуй-Левицький відтворював і в драматичних творах (“Маруся Богуславка”, 1875; “В диму та полум’ї”, 1911).\nКрім згаданих історичних драм перу Нечуя-Левицького належать комедії з міщанського побуту (“На Кожум’яках”, 1875; “Голодному й опеньки м’ясо”, 1887), які містять цікаві характеристики типів міщан, торговців, дрібних чиновників, їх звичаїв, моралі й психології. Найбільш вдалою є перша п’єса, яка у переробці М. Старицького під назвою “За двома зайцями” набула більшої сценічності й досі живе в українському театрі.\n1868 р. — «Дві московки»\n1876 р. — повість «Микола Джеря»\n1875 р. — комедія «На кожум’яках»\n1875 р. — історична драма «Маруся Богуславка»\n1878 р. — повість «Бурлачка»\n1879 р. — повість «Кайдашева сім’я»\n1881 р. — «Старосвітські батюшки та матушки»\n1890 р. — «Українські гумористи й штукарі»\n1893 р. — повість «Над Чорним морем»\n1907 р. «Сучасна часописна мова в Україні»\n1914р. — «Граматика української мови» в 2-х ч.\nЯкі слова руйнують наше життя? Твір-роздум\nПольові дослідження з українського сексу (скорочено)\nPrevious Previous post: Біографія Марка Вовчка\nNext Next post: Життєвий і творчий шлях Панаса Мирного\nOne thought on “Біографія Івана Нечуя-Левицького”\n28 Травня, 2020 о 10:01\nдуже класно i цiкаво


Твір "Велика Вітчизняна війна в літературі 20 століття"\nТвір “Велика Вітчизняна війна в літературі 20 століття”\nПри вимові одних лише слів «Велика Вітчизняна війна» мені відразу представляється бій і битви за свою батьківщину, пройшло багато років, але той біль все ще в душі і серцях людей, які втратили рідних в ті часи. Але ця тема стосується не тільки тих, хто пройшов війну, але і тих, хто народився набагато пізніше. Тому ми вчимо історію, дивимося фільми і читаємо книги, щоб бути обізнаними цією темою. Крім тих страшних моментів, через які довелося пройти нашим дідусь і бабусям, є інша сторона, це та сама довгоочікувана перемога. День перемоги, вважається легендарним днем, це гордість за все ті вчинки і тих людей, які доклали всіх зусиль для захисту своєї землі.\nТему Великої Вітчизняної війни беззастережно можна назвати головною протягом всього XX століття. Багато авторів зверталися до цієї події в своїх оповіданнях і віршах. Звичайно головними авторами були ті, які самі пережили той страшний період і стали свідками того, що відбувається. Тому, в деяких творах можна знайти абсолютно правдиві описи і факти, так як частина літераторів самі брали участь у війні. Все це було з метою описати читачеві минуле життя, розповісти через що все почалося і як зробити так, щоб такі страшні події не повторилися.\nГоловними російськими письменниками, які пройшли період 1941-1945 років можна назвати Шолохова, Фадєєва, Толстого, Симонова, Бикова, Твардовського і ще частина інших авторів. З перерахованого списку особливо хочеться виділити Василя Бикова, в його роботах не було особливих описів кривавих битв. Його завданням було більше дослідження поведінки людини в неординарній ситуації. Тому особливо виділяться в його творах характер героя, відважність, сила, завзятість, але поряд з позитивними рисами, можна побачити і зрада і підлість.\nАле Биков не ділив героїв на хороших і поганих, він більше давав цю можливість читачеві, щоб той сам вирішив кого засуджувати, а кого вважати героєм. Головним прикладом такої розповіді можна назвати роботу Бикова “Сотников”.\nКрім оповідань про війну, не малу роль в російській літературі зіграли і вірші. У них йдеться не тільки про період боїв, а й про самих моментах перемоги. Як приклад, можна виділити роботу автора Костянтина Симонова “Жди меня”, воно додало сили і бойового духу солдатів.\nІ в наші дні це віршем можна вважати одним з кращих, безліч людей знають його напам’ять і на тематичних вечорах присвячених пам’яті про війну розповідають його публіці.\nАндрій Платонов написав оповідання “Повернення”. Як на мене, воно просякнуте зворушливістю і насиченістю подій, не дивлячись на те, що дії описані автором відбуваються вже після завершення бойових дій. У ньому йдеться про повернення капітана Іванова додому до своєї сім’ї. Але з роками їх відносини змінюються, з’являється якесь нерозуміння з боку рідних. Капітану невідомо, як жила його сім’я, поки його не було, як дружина робота цілими днями, як важко було дітям. Бачачи, що до його дітям приходить Семен Овсійович, Іванов навіть починає підозрювати свою дружину в зраді, але насправді Семен просто хотів привнести хоч якусь радість в життя дітей.\nПостійні сварки і не бажання чути когось крім себе доводять Іванова до того, що він кидає будинок і хоче виїхати, але в останній момент, бачачи, як діти біжать за ним він все вирішує залишитися. Автор показав не події відбувається війни, а що було після, як змінювалися характери людей і долі.\nНезважаючи на минулі багато років з дня цих подій, твори не втрачають свою актуальність. Адже саме вони розповідають про життя нашого народу, про події і перемоги над фашизмом. Як би не було важко і страшно, радянських людей не кидала надія на перемогу. Війна стала великою подією, який демонстрував невідому силу духу, героїзм усього народу, а перемога дала майбутнє і віру в світ, багатьох поколінь.\nТвір “Велика Вітчизняна війна в літературі 20 століття” Посилання на основну публікацію


PANASONIC LR03REB/ 4BPR у Вінниці. Низька ціна, відгуки, огляд, опис, характеристики, продаж, кредит, купити на виплат (в розстрочку) PANASONIC LR03REB/ 4BPR Вінниця\nКоли я зможу купити (отримати) PANASONIC LR03REB/ 4BPR у Вінниці та в усіх інших населених пунктах України?\nДля запобігання помилок та спірних ситуацій, а також для обопільної економії часу та поліпшення сучасного сервісу, замовлення приймаються тільки через сайт laguna.ua. Для цього оберіть PANASONIC LR03REB/ 4BPR, зазначте кількість і натисніть "Купити". Заповніть всі дані, які питатиме робот. Після отримання заявки її обробляє вільний менеджер. Заявку отримано магазином тоді, коли ви побачите підтвердження про це. Якщо підтвердження нема - це означає, що вами не надано всі необхідні дані (ПІБ, телефон, населений пункт, адреса доставки та спосіб оплати). Надайте ці дані та очікуйте зв`язку з вами менеджера. Такий зв`язок може бути або через наш сайт, або по зазначеному вами телефону\nСаме завдячуючи системі часткових (чи повних) передоплат, ви маєте можливість придбати PANASONIC LR03REB/ 4BPR за найнижчими цінами в Україні у Вінниці, Бар, Бершадь, Вінниця, Гайсин, Жмеринка, Іллінці, Калинівка, Козятин, Крижопіль, Липовець, Літин, Могилів-Подільський, Муровані Курилівці, Немирів, Оратів, Піщанка, Погребище, Теплик, Тиврів, Томашпіль, Тростянець, Тульчин, Хмільник, Чернівці(пгт), Чечельник, Шаргород, Ямпіль, Ладижин а також в усіх інших населених пунктах України\nЯ хочу сплатити за PANASONIC LR03REB/ 4BPR готівкою у Вінниці тільки тоді, коли буду впевнений що з ним все гаразд і він переді мною. Тільки так я захищаю себе від негараздів.\nЧи надаєте ви документи на PANASONIC LR03REB/ 4BPR?\nЧи є у вас знижки на PANASONIC LR03REB/ 4BPR?\nПункти видачі товарів інтернет-магазину Лагуна Батарейка Panasonic LR03 Alkaline Power * 4 (LR03REB/ 4BPR) в м.Вінниця:\nАбо замовляйте доставку Батарейка Panasonic LR03 Alkaline Power * 4 (LR03REB/ 4BPR) від інтернет-магазину "Лагуна" у м. Вінниця за вказаною вами адресою!\nКупити PANASONIC LR03REB/ 4BPR в інтернет-магазині Лагуна (можливо в кредит, на виплат) в містах, селищах міського типу та селах: Вінниця, Бар, Бершадь, Вінниця, Гайсин, Жмеринка, Іллінці, Калинівка, Козятин, Крижопіль, Ладижин, Липовець, Літин, Могилів-Подільський, Муровані Курилівці, Немирів, Оратів, Піщанка, Погребище, Теплик, Тиврів, Томашпіль, Тростянець, Тульчин, Хмільник, Чернівці(пгт), Чечельник, Шаргород, Ямпіль а також в усіх інших населених пунктах України


Квітень | ТОВ "УКР-ЕКО-СТАНДАРТ"\nМіжнародний день птахів проходить щорічно в рамках програми ЮНЕСКО “Людина і біосфера” і не випадково наголошується саме в квітні. 1 квітня 1906 року була підписана Міжнародна конвенція по охороні птахів. День птахів – це не лише річниця Конвенції, але і час прильоту пернатих із зимівель. Вперше цей день, як масове дитяче свято, став проводитися в Сполучених Штатах Америки. Організатором виступив педагог з містечка штату Пенсільванія. Незабаром його підтримала одна з популярних газет «Пітсбургська телеграфна хроніка», що почала популяризацію Дня птахів.\nВідзначається в Україні щороку, починаючи з 1999р. Встановлений Указом Президента України “Про День довкілля” на підтримку ініціативи Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України і громадських природоохоронних організацій з метою розвитку діяльності, започаткованої Всеукраїнською акцією “Дерево Життя” та іншими громадськими ініціативами.\nУ День Землі в різних країнах за традицією звучить Дзвін Миру, закликаючи людей Землі відчути всепланетну спільність і докласти зусиль для захисту миру на планеті й збереження краси нашого спільного дому. Дзвін Миру – символ спокою, мирного життя і дружби, вічного братерства й солідарності народів. І в той же час – це заклик до дії в ім’я збереження миру й життя на Землі, збереження Людини і Культури.


На ДВРЗ театр "Дзеркало" проведе благодійну виставу для воїнів АТО - DNIPROVEC\nНа ДВРЗ театр «Дзеркало» проведе благодійну виставу для воїнів АТО\n10 лютого о 16.00 ТЕАТР УКРАЇНСЬКОЇ ТРАДИЦІЇ «ДЗЕРКАЛО» та КОНГРЕС УКРАЇНСЬКИХ НАЦІОНАЛІСТІВ» спільно з управлінням культури Дніпровського району ПРОВОДИТЬ БЛАГОДІЙНУ ВИСТАВУ «СОН КОБЗАРЯ» в клінічній лікарні №11 вул. Рогозівська,6 Для Воїнів АТО котрі лікуються у цьому лікувальному закладі.\nВИСТАВА „ Сон Кобзаря” за творами Т.Г.Шевченка, присвячена 200-річчю від дня народження Т.Г.Шевченка до 200-річчя від дня народження Т.Г. Шевченка.\nМи ще іще раз вертаємося до Шевченка. Тепер це «Сон». Який месідж цієї поеми вимушує нас читати його наново через півтори сотні років. Воля! це те гасло яке передав нам Кобзар є найціннішим скарбом для людини ХХІ сторічча.\nПрагнення волі збирало українців під прапори Хмельницького і Виговського, Мазепи і Коновальця. Врешті спрага по Волі зібрала Майдан в Україні, з`явилися нові герої Крут — Небесна Сотня. Шевченко є духовним гетьманом Майдана і його «дума, його пісня не вмре не загине». І тому ми мусимо перечитувати «Кобзаря», читати його наново, новими вольними очима, новими вольними вустами.\nТаким чином театр «Дзеркало» прочитує «Сон» Тараса Шевченка твір, за який сам Кобзар заплатив десятою роками неволі, а це значить життям.\nТривалість вистави — 50 хвилин.\nКолектив театру присвячує виставу Героям Небесної Сотні та Воїнам АТО\nTags: АТО, благодійна вистава, Дзеркало\nпопередня статтяВ КМДА розповіли про майбутні зміни в Києві\nнаступна статтяМіська влада знайшла для киян 526 укриттів


Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації повідомляє про проведення електронних консультацій з громадськістю щодо винесення на обговорення «Про затвердження соціальної комплексної програми підтримки сім’ї та дітей, забезпечення рівних — Департамент соціального захисту населення Миколаївської облдержадміністрації\nДепартамент соціального захисту населення облдержадміністрації повідомляє про проведення електронних консультацій з громадськістю щодо винесення на обговорення «Про затвердження соціальної комплексної програми підтримки сім’ї та дітей, забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у Миколаївській області на 2021-2023 роки».\nМета Програми полягає у забезпеченні системної та комплексної державної політики у сфері сім’ї та демографічного розвитку, спрямованої на формування самодостатньої сім’ї та її здатності до усвідомленого народження і виховання дітей, зниження рівня торгівлі людьми в області з метою виведення України із ряду країн – постачальників та споживачів живого товару, гендерного інтегрування в усі сфери життєдіяльності суспільства.\nСоціальні групи населення та заінтересовані сторони на які поширюється дія нормативного акту: громада Миколаївської області.\nМожливі наслідки реалізації нормативного акту: виконання Програми сприятиме формуванню цілісної, дієвої системи державної підтримки сім’ї та демографічного розвитку, у тому числі дасть змогу забезпечити: підвищення престижу сім’ї та посилення сімейних орієнтацій населення; відновлення української духовності, утвердження моральних цінностей у суспільно-політичному та приватному житті; активне просування, всебічну підтримку та захист сімейних цінностей; підтримку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах або знаходяться у зоні ризику у разі потрапляння в такі ситуації; формування відповідального батьківства та материнства; залучення громад з метою допомоги сім’ям, дітям та молоді; формування суспільного неприйняття будь-яких форм насильства; формування гендерної культури та усунення гендерних стереотипів у суспільстві; підвищення ефективності діяльності, посилення взаємодії органів державної влади, громадських організацій у сфері протидії торгівлі людьми; закріплення розуміння суспільством торгівлі людьми як злочину, що брутально порушує права людини, та неприйнятності використання результатів експлуатації осіб, які постраждали від торгівлі людьми; підвищення поінформованості суспільства щодо шляхів убезпечення від потрапляння до ситуацій торгівлі людьми, а також можливостей отримання відповідної допомоги з метою формування навичок безпечної поведінки у населення; викорінення упередженого ставлення до осіб, які постраждали від торгівлі людьми; запобігання трудовій міграції та дистантності сімей; мінімізацію асоціальних проявів у життєдіяльності сім’ї, передусім жорстокості і насильства; врегулювання питання щодо практичної реалізації права кожного громадянина, у тому числі дітей та громадян похилого віку, на захист від будь-яких форм домашнього насильства (фізичного, психологічного, сексуального, економічного) та жорстокого поводження.\nКонсультації по соціальній комплексній програмі підтримки сім’ї та дітей, забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у Миколаївській області на 2021-2023 роки за телефоном: (0512) 56-30-80.\nВідповідальна особа: Дмитрієва Зоя Гарольдівна – начальниця відділу по роботі з сім’єю управління соціальних гарантій і компенсацій, загальнообов’язкового державного страхування департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації.\nСОЦІАЛЬНА КОМПЛЕКСНА ПРОГРАМА підтримки сім’ї та дітей, забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у Миколаївській області на 2021-2023 роки


Банкет з мавпами в Лопбурі (Тайланд) | Захоплюючі події 2020\nБанкет з мавпами в Лопбурі\nЩороку в останню неділю листопада, одне з найстаріших міст в Таїланді Лопбурі святкує традиційний банкет мавп. Lopburi Monkey Banquet один з найбільш незвичайних фестивалів світу, справжній банкет для кількох сотень хвостатих.\nКоролівство мавп знаходиться в 150 кілометрах від Бангкока і стало відоме далеко за межами Таїланду завдяки оригінальному прояву любові місцевих жителів до цих жвавих хвостатих тварин. За давнім знаменитим епосом «Рамаяна», ці землі належли королю мавп – Хануману, за його героїчні подвиги. Одного разу, коли злий демон викрав дружину Бога Рами – Сіту, Хануман зі своїм військом вирушив на її пошуки, переміг злого демона, повернувши красуню дружину Богу Рама.\nТайці вірять, що з тих пір проживаючі тут мавпи є нащадками тих легендарних хвостатих воїнів, тому гідні особливої до себе поваги.\nНащадкам царя мавп приносять в дар тони ласощів – фрукти, овочі, напої та солодощі.\nТакож згідно з місцевою вірою, годування мавп приносить удачу, тому вважається доброю прикметою особисто взяти участь і пожертвувати ласощі для нахабних мавп.


Як зробити іграшки з вати |ЯкПросто\nІграшки з вати можна зробити своїми руками разом з дитиною. Така іграшка, в яку вкладена частинка душі, допоможе дитині навчитися цінувати людську працю. А може бути, стане хорошим пам’ятним подарунком для близької людини.\nВата або ватяні кульки, гуаш, пензлик, клей ПВА, шматочки трикотажної тканини, сірники, намистини.\nВироби і об’ємні іграшки з вати відрізняються екологічністю, простотою виготовлення, різноманітністю форм і фактур. Вата недорога, легко мнеться і скочується, фарбується в будь-які яскраві кольори. Але почати знайомство з ватяними іграшками краще з чогось нескладного, наприклад, з моркви або сніговика для новорічної ялинки.\nДля виготовлення простий іграшки вам знадобиться проста незабарвлена вата з аптеки, з якої легко скачати кульки з волоський горіх. Ще зручніше використовувати готові косметичні ватяні кульки, можна різнокольорові.\nЩоб зробити сніговика, потрібно скачати або вибрати найбільший ватяну кульку і кулька поменше. Деталі склеюються між собою клеєм ПВА, який при висиханні стає непомітним на виробі. Поки сохне клей, можна знайти або приготувати інші деталі для іграшки: ніс-морквину, руки і ноги із сірників, відро на голову від пляшкової кришечки, намистини для очей.\nДодаткові образ сніговика шарф — трикотажна смужка будь яскравої тканини. Низ сніговика потрібно щедро просочити клеєм і приклеїти до шматочка картону або щільної матерії для стійкості.\nЩоб зліпити морквину, потрібно розподілити по долонях невелику кількість клею і скачати з вати невелику сосиску з більш широкою основою. Перемішуючись з клеєм, вата стає щільніше і пластічнєє. Якщо це іграшка для ялинки, на початку розкочування вклейте петлю з щільної зеленої нитки в середину виробу і продовжуйте скачувати конус.\nГотову морквину покривають декількома шарами клею ПВА, змішаного з помаранчевою гуашшю. Висихаючи, така фарба не буде бруднитися. Верхню частину морквини фарбують у темно-зелений колір.\nЗа тим же принципом можна зробити булки, булочки, бублики та інші хлібобулочні вироби для дитячих ігор, заощадивши при цьому на покупці дорогих пластикових іграшок. І повірте, в ці іграшки власного приготування дитина буде грати з великим інтересом.\nНе фарбуйте непросохлої іграшки — від цього може зіпсуватися їх форма.\nКлей ПВА легко змивається з рук теплою мильною водою.


Елінор Нотт: Ким себе вважають кримчани — росіянами чи українцями? - 112 Україна\nКим себе вважають кримчани — росіянами чи українцями?\nЯк часто буває в таких випадках, факти малюють складну картину\nСтаття, опублікована в американському виданні The Washington Post:\nАнексований у минулому році Росією, але визнаний дуже небагатьма країнами Крим — знову у зведеннях новин. 22 листопада 2015 року були підірвані кримські опори ліній електропередач, внаслідок чого півострів поринув у темряву. Після російської анексії Криму в березні 2014 року основну частину електрики півострів одержував від України, але після підриву опор Київ не робить ніяких дій. Україна не несе юридичної відповідальності за постачання окупованої території електроенергією, але, звичайно, відмова відновити подачу електрики може налаштувати жителів Криму проти українського режиму. З іншого боку, якщо Росію порахують нездатною забезпечити подання на нову територію такої важливої речі, як електроенергія, все більше жителів Криму будуть виступати проти анексії і за повернення до складу України. У зв'язку з цим важливо зрозуміти, як самі кримчани визначають свою національну приналежність.\nБагато оглядачів вважають, що оскільки кримчани в більшості своїй є росіянами, вони більше віддані Росії і тому вітали анексію. Але чи це так? Проголосували б вони за приєднання до Росії, якби референдум був законним, вільним і чесним?\nІслямов заявив про початок "морської" блокади Криму\nЯк часто буває в таких випадках, факти малюють набагато більш складну картину. У 1990-х роках кримські сепаратисти намагалися відокремитися від України, щоб бути ближче до Росії. У 1994 році їм вдалося організувати референдум, який Київ оголосив незаконним. Цей референдум показав масову підтримку "заснованих на договорі" відносин між Києвом та Кримом і те, що багато хто хотів мати подвійне російсько-українське громадянство, заборонену законами України. Але після цього сплеску сепаратистський рух не зміг домогтися відділення, ослаблений егоїзмом свого лідера Юрія Мєшкова, якому не вдалося сформувати ідеологічну згуртованість у його лавах і забезпечити руху достатню масову підтримку, щоб він перетворився на життєздатну опозицію українській державі. Після цього, як говорили мої співрозмовники, сепаратистські політики перетворилися на "лузерів" в основній течії кримської політики, і народна підтримка сепаратизму пішла на спад.\nБільш того, у дійсності Крим населяє аж ніяк не проросійська й етнічно російська більшість. Національний склад півострова — далеко не такий однорідний, як можна собі уявити, виходячи з картини, яку малюють. Насправді, до анексії російська етнічна більшість у Криму була дуже роздробленою і досить суперечливою, що я постараюся пояснити далі. Тому важливо вийти за рамки простих пояснень, що причиною анексії і підтримки Росії стала етнічна приналежність.\nП'ять категорій етнічної приналежності в Криму\nУ 2012 і 2013 році в рамках підготовки своєї дисертації я провела в кримському місті Сімферополі 53 інтерв'ю, намагаючись з'ясувати, що означає на півострові бути російським. Я опитала людей різних політичних поглядів і соціального статусу, включаючи представників пострадянського покоління, щоб зрозуміти відчуття від приналежності до російської нації та ставлення до України, Росії і Криму.\nҐрунтуючись на отриманій інформації, я сформувала категорії, що допомагають пояснити складність зазначеної мною російської ідентичності. За винятком останньої категорії, всі респонденти заявили, що російська — їхня рідна мова, а також мова міжнаціонального спілкування.\n1. Росіяни, які піддаються дискримінації\n2. Етнічні росіяни\n4. Політичні українці\n5. Етнічні українці\nЦі категорії дозволяють побачити додаткові нюанси в кримській та українській ідентичності, тому що вони виходять за рамки взаємовиключних етнічних категорій "росіянин" і "українець", які присутні в перепису населення і до цього часу використовувалися більшістю браузерів. Вони допомагають проілюструвати те, як кримчани справляються зі складними питаннями ідентичності, лояльності і територіальних амбіцій. Дозвольте мені детальніше охарактеризувати ці категорії.\nЗабезпечити енергонезалежність Криму Росія зможе за півтора-два роки, а зараз – це все профанація\nРосіяни, які піддавалися дискримінації, найбільш пристрасно говорили про свою етнічну, культурну та лінгвістичну приналежність до російського населення, і всі підтримували Росію. Вони відчували загрозу і тиск з боку київської політики українізації та були членами проросійських організацій. До 2014 року ці організації стали виступати за анексію. Завдяки цьому їхні лідери, скажімо, Сергій Аксьонов з кримської проросійської партії ("Руська єдність"), зайняли місця при владі і тим самим допомогли Росії заявити про легітимність окупації. Однак важливо зазначити, що до 2014 року тільки ці нечисленні і надзвичайно політизовані люди заявляли, що є жертвами дискримінації.\nОтже, дискримінацію відчували тільки ті, хто відчував себе втраченим у пострадянській політиці, але не ті, хто міг і хотів пристосуватися, зокрема молоде пострадянське покоління.\nНа відміну від них, етнічні росіяни відносили себе до етнічних росіян. Однак вони не говорили про те, що зазнають дискримінації з боку України. Замість цього у них було відчуття легітимності від того, що вони є росіянами. У той же час вони не тільки були щасливі жити в Україні, але і відчували свою приналежність до цієї країни.\nМежі категорій кримчан і політичних українців були розмиті, і в ході перепису зафіксувати цю різницю було неможливо.\nПерші говорили, що "кримчанин" — це їхня основна ідентичність, і називали себе одночасно етнічними українцями і росіянами, оскільки походили зі змішаних сімей. Вони висловлювали почуття приналежності і до України, і до Росії — як в особистісному плані, так і територіально.\nПолітичні українці спростовували етнічні категорії. Вони ідентифікували себе за своїми політичними зв'язками з Україною як пострадянські громадяни України. Хоча їхні батьки були етнічними росіянами, Росія була для них за кордоном. Вони відчували, що етнічна приналежність не є визначальною для їхніх життєвих шансів і доль у Криму чи в Україні, тому що всі, незалежно від національності, "живуть погано".\nНа відміну від етнічних українців, політичні українці відносили себе до пострадянської категорії українців з Криму.\nЕтнічні українці вважали себе українцями в культурному й етнічному плані, тому що народилися в різних областях України, але не в Криму.\nЦі категорії продемонстрували відсутність зв'язку між ідентичністю, громадянством та територіальними устремліннями. Ні в кого з числа опитаних мною не було російського громадянства (або вони не признавалися в цьому). Всі вони говорили, що воно для них недоступне і/або небажане. Хотіли, але не могли отримати російське громадянство тільки скривджені росіяни. Їм потрібні були якісь заходи захисту від України, яка, як їм здавалося, витіснила їх на узбіччя. Всі інші категорії вважали російське громадянство небажаним, оскільки воно давало їм права, яких вони не хотіли і яких не потребували.\nКримчани можуть слухати "Українське радіо" і "Маяк", - Нацрада\nНіхто з опитаних мною людей не бажав відділення від України або приєднання до Росії. Їх цілком задовольняв існуючий стан речей. Навіть скривджені росіяни, що займали найбільш проросійські позиції і належали до проросійської категорії, підтримували територіальний статус-кво, надаючи перевагу миру ніж сепаратизму чи об'єднанню з Росією, які у них асоціювалися з "кров'ю" і "катаклізмами". До якої б категорії не відносили себе мої співрозмовники, вони говорили, що після невдачі сепаратистського руху, який не зумів у 1994 році домогтися відділення, сепаратистські настрої існують лише в маргінальній політиці.\nРосійська анексія Криму аж ніяк не була неминучою\nІншими словами, я не змогла прийти до висновку, що Крим у переважній більшості усвідомлює себе російським і що його жителі пристрасно мріють повернутися в ту країну, до якої вони реально належать. Швидше, російська ідентичність там була складною, роздробленою і спірною. Якщо хтось називав себе росіянином, це зовсім не означало, що він в політичному плані буде проросійським і антиукраїнським.\nДалі, якщо хтось усвідомлював себе росіянином, це не означало, що він хоче приєднання до Росії. Всі мої респонденти вважали Україну легітимною і хотіли жити в її складі. Навіть скривджені росіяни воліли "погане місце" "добрій війні", як говорив Девід Лейтин, маючи на увазі росіян у пострадянській Естонії.\nФранцузьке видавництво в атласі "повернуло" Крим Україні\nІншими словами, російська анексія Криму аж ніяк не була неминучою. Насправді, це був критичний розрив, який настав після українського Євромайдану. Етнічною приналежністю до росіян і неоднозначною лояльністю неможливо пояснити анексію Криму і конфлікт в Донбасі. Як і чому кримські проросійські організації та українська Партія регіонів стали добровільними учасниками цієї анексії? Це велике і більш складне питання, яке заслуговує відповіді більш вагомої й аргументованої, ніж нехитра розповідь про етнічну приналежність.\n#Крим #Путін #анексія


Болгарія прийняла на лікування ще десять українських військовослужбовців » Слово і Діло\nБолгарія прийняла на лікування українських військових\n23 листопада 2017, 23:00\nГрупа українських військових прибула до Болгарії для проходження курсу лікування і реабілітації.\nПро це посольство України в Болгарії повідомило в своєму Twitter, пише «Слово і Діло».\n«У Болгарію прибула дев'ята група поранених українських військовослужбовців з 10 осіб. Наші воїни пройдуть двотижневий курс лікування/реабілітації в Лікувально-реабілітаційному центрі Військово-медичної академії Міністерства оборони Республіки Болгарія», - йдеться в повідомленні.\nУ Генштабі порахували бійців АТО, яким необхідна допомога психологів.


Залізнична інфраструктура зазнала пошкоджень на суму майже 900 млн грн\nНовороссия новости » Зомби информация укроСМИ » Залізнична інфраструктура зазнала пошкоджень на суму майже 900 млн грн\nЗа попередніми підрахунками, на відновлення об'єктів залізничної інфраструктури, які були пошкоджені в результаті бойових дій на сході країни, необхідно витратити близько 900 млн грн. Найбільше коштів потрібно на відновлення шляхів - 333,6 млн грн на ремонт контактної мережі та пристроїв електропостачання - 334,1 млн. грн.\nТакож внаслідок бойових дій постраждали вокзали, станції, мости, пішохідні переходи, шляхопроводи, пасажирські і вантажні вагони, тепловози, службові будівлі і техніка. Деякі об'єкти залізничної інфраструктури досі залишаються недослідженими, оскільки з-за бойових дій доступ до них обмежений.\nНа звільнених від бойовиків територіях залізничники власними силами відновлюють шляхи за тимчасовими схемами, які дозволяють почати рух поїздів з обмеженнями швидкостей.\nСтаном на початок вересня близько 190 пошкоджених об'єктів Донецької, Південної та Придніпровської залізниць залишаються зруйнованими, інші - відбудовані силами залізниць. Зокрема, залізничники відновили 8 з 17 пошкоджених інженерних споруд (мостів, пішохідних переходів, шляхопроводів тощо).\nВсього на відновлення залізничної інфраструктури "Укрзалізниця" вже витратила понад 36 млн грн. власних коштів.\nНагадаємо, що з-за бойових дій на сході України пошкоджена база для ремонту і експлуатації залізничної техніки.\nГодину Пік з посиланням на Прес-центр "Укрзалізниці"\nЯценюк: На відбудову Донбасу знадобляться мільярди доларів\nВ Уз розповіли про бої на залізниці\nДонецькій залізниці призначила додатковий поїзд для евакуації з Маріуполя


У "ДНР" заявили, що збили український безпілотник - Korrespondent.net\nКорреспондент.net, 9 січня 2019, 13:54\nБезпілотник типу Фантом\nСепаратисти "ДНР" заявили, що збили безпілотник українських військових, який нібито вів розвідку під Донецьком.\nСепаратисти так званої "ДНР" заявили, що збили безпілотник українських військових, який нібито вів розвідку під Донецьком. Про це з посиланням на заяву сепаратистів повідомляє в середу, 9 січня, РІА Новости.\n"Нашими черговими засобами протиповітряної оборони був зафіксований і знищений безпілотний літальний апарат типу Фантом. З використанням такого безпілотника командування 93-ї бригади намагалося провести розвідку району майбутніх дій", - заявив представник "ДНР".\nРаніше українські силовики біля одного з військових арсеналів увечері 8 січня знешкодили безпілотник.\nНагадаємо, узгоджене Контактною групою "новорічне" перемир'я набуло чинності на Донбасі 29 грудня 2018 року.\nТЕГИ: донбасс, БПЛА, беспилотник, сепаратисты


Смажена Матча - Глибоко смажена - Матча Магія\nбудинки Продукти Смажений матча - глибоко обсмажений\nСмажений матча - глибоко обсмажений\nСмажений матча – це переосмислення історії матчу. В Азії та Північній Америці вже деякий час лунає галас про Hojicha Latte.\nХоджича - це смажений зелений чай, який заварюється як звичайний зелений чай. Але за допомогою смаженої матчі, подрібненої до найдрібнішого порошку, тепер можна насолоджуватися смаженою маття.\nУ злегка обсмаженому варіанті більше Смак зеленого чаю, тоді як сильно просмажений горіхова нотка і глибокий коричневий.\nОсь простий спосіб отримати його Ходжича латте Приготуйте порошок або порошок класичним способом з порошком цілим класичний гарячою водою і бамбуковим віночком.


Які стипендії будуть отримувати студенти в 2017 році?\n« На с / Наші статті / Стаття "Які стипендії будуть отримувати студенти в 2017 році?"\n08.12.2016 Автор: admin Відгуків немає »\nЗ першого дня 2017 року зменшиться загальна кількість студентів, яким будуть платити стипендії. Це рішення вже остаточне, його внесли до бюджету. Гроші будуть давати лише найбільш успішним студентам та соціально незахищеним. Визначення тих, хто буде отримувати виплати буде рейтинговим.\nЗ наступного року стипендії будуть двох видів: академічні – їх виплачуватимуть студентам із найкращими оцінками і соціальні – для соціально вразливих категорій населення. За бюджетом на наступний рік, Кабінет Міністрів планує видітити на виплату академічних стипендій 2,84 мільярда гривень, нарахування соціальних стипендій із малозабезпечених сімей - 2,98 мільярда гривень”,\nРейтингом для призначення академічних стипендій буде займатись Міністерство освіти.\nСтудентам, щоб отримувати стипендію в ході зимової сесії тепер буде потрібно не лише скласти всі іспити на середній бал “4.0”. Згідно рейтингової системи будуть враховувати і іспити і заліки. Нагадуємо рейтингом будуть займатись працівники Міністерства освіти, - роз’яснюють у Міністерстві фінансів.\nНа даний момент у Верховній Раді відбуваються обговорення бюджету 2017 року та потім його повинні підтримати народні депутати. До цього часу всі нормативно-правові акти, які впливають на нарахування стипендій повинні прийняти. Загалом на те, щоб узгодити всі питання між МОН та Мінфіном є два тижні.\nПояснювати позицію МОН стосовно нарахування стипендій за новою процедурою раніше повідомляла голова Міністерства - Лілія Гриневич. ЇЇ пропозиції є такими – мінімальна академічна стипендія – 1100 грн, підвищена 1600 грн.\nМіністерство освіти і науки України повідомляє, що підвищення стипендії буде розповсюджуватись не на всіх. Бюджет майбутнього року враховує підвищення стипендій для студентів, які навчаються в педагогічних та інженерних спеціальностях. Про це розповіла у Верховній Раді голова профільного міністерства – Лілія Гриневич.\nСтаття прочитана 1325 раз(ів).\nТут ви можете написати коментар до запису "Які стипендії будуть отримувати студенти в 2017 році?"\n14 червня 1919 р. було вбито Олександра Мурашка....\n17 червня 1934р. засновано Спілку письменників Укр...