Реферат з основ права на тему Основи теорії виникнення держави і права\nСкачати 173.27 Kb.\nНазва Реферат з основ права на тему Основи теорії виникнення держави і права\nРозмір 173.27 Kb.\nРеферат з основ права\nОснови теорії виникнення держави і права\nстудентки 401 групи\nІвасишин Л. М.\nПраво ніколи не може бути\nвищим, ніж економічний лад\nі зумовлений ним культурний\n2. Суспільна влада та соціальні норми за первіснообщинного ладу\nКожне суспільство характеризується певним рівнем впорядко-ваності та врегульованості суспільних відносин.\nУ первісному суспільстві ще не існувало держави і права , хоча вже були інші механізми, які надавали суспільству певної організованості. Суспільні відносини цього періоду регламентувалися за допомогою суспільної влади та соціальних норм .\nВлада первісного суспільства мала суспільний характер, про що свідчать такі її ознаки:\n1. Влада базувалася на сімейних відносинах. Основою суспільства того періоду була сім'я, тобто спільність людей на підставі кровної чи передбачуваної спорідненості. Саме в межах цієї спільності, а не території здійснювалися владні повноваження.\n2. Влада була безпосередньо суспільною, тобто засновувалась на принципах первісної демократії, суспільного самоврядування, спиралася на авторитет і традиції суспільства. Найбільш значущі питання вирішувалися спільно всіма членами роду на спеціальних зборах.\n3. Оскільки влада здійснювалася безпосередньо суспільством, то не передбачала наявності спеціальних органів та організацій, які б складалися з професійного чиновництва. Відсутніми були також органи, що здійснювали примус від імені держави.\n4. Відсутність поділу суспільства на соціальні групи визначила можливість здійснення владних повноважень від імені суспільства та забезпечення єдності влади і соціальної системи.\nНорми, які регламентували поведінку суб'єктів у суспільстві, мали соціальний характер, що підтверджується такими їх рисами:\n1. Основними правилами поведінки були звичаї, тобто правила поведінки, що склалися історично внаслідок їх багаторазового застосування.\n2. Вони мали характер так званих мононорм, тобто одна норма регламентувала різноманітні суспільні відносини (релігію, мораль, суспільні відносини, працю).\n3. Норми мали природну основу, тобто викликалися економічною необхідністю та існували в поведінці людей.\n4. Ці норми, як правило, діяли в силу звички, тобто не передбачали виникнення можливості їх невиконання.\n5. Ці норми, як правило, мали усний характер, існували у свідомості та передавалися від покоління до покоління. Вони слугували відображенням єдності та взаємодопомоги членів роду.\n6. Низький рівень свідомості та відсутність почуття провини не давали можливості чіткого розподілу норм на права та обов'язки.\nОтже, суспільна влада та соціальні норми були найефективнішими засобами впорядкування суспільних відносин. Вони найповніше відповідали умовам розвитку суспільства та забезпечували його єдність.\n3. Держава і право як продукти та атрибути класового суспільства.\n3 переходом від безкласового до соціально неоднорідного суспільства виникають держава і право. Цей процес спричинила дія багатьох факторів, що відобразили особливості розвитку різноманітних сфер суспільних відносин того періоду. До них належать такі чинники :\nЕкономічні причини — це умови розвитку економічної системи, що спричинили необхідність державно-правової регламентації економічних відносин. Серед них : три поділи праці , поява надлишкового продукту , внутрішньородова нерівність і поява приватної власності.\nПолітичні причини , що визначили необхідність вдосконалення владних повноважень. Серед них : неможливість існування родоплемінної організації суспільства за нових історичних умов, поява соціальних груп з різноманітними інтересами та потреба у новому засобі влади з удосконаленим апаратом і можливістю здійснювати примус .\nСоціальні причини — це умови , що спричинились ускладненням відносин між людьми . Серед них : ліквідація общинного колективізму ; поява соціальних суперечностей ; упорядкування відносин між людьми .\nКультурні причини — це умови , що визначилися рівнем духовного розвитку суспільства . Серед них : необхідність управління суспільством більш цивілізованими методами , поява релігії та письма .\nТаким чином , виникнення держави і права є наслідком внутрішнього розвитку суспільства , його економіки , що привів до виникнення соціальних груп і різноманітних інтересів , необхідності впорядкування суспільних відносин та функціонування суспільства як цілісної системи .\n4. Інші погляди на походження держави і права .\nІснують різноманітні погляди на процес виникнення держави і права . До числа найбільш поширених, крім викладеної вище соціально-економічної теорії походження держави і права, належать такі теорії:\nТеологічна (Фома Аквінський) — пояснює походження держави і права Божою волею. Основним у ній є ідея возвеличування держави , обгрунтування її вічності та недоторканності. Держава підкорює собі громадян , а її розвиток залежить лише від релігійних діячів .\nПатріархальна ( Арістотель, М. К. Михайловський ) — визнає виникнення держави як результат історичного розвитку сім'ї . Як необмеженою і справедливою є влада батька в сім'ї, так священною визнається влада монарха.\nДоговірна (Ж.-Ж. Руссо, О. М. Радіщев)—вважає державу результатом укладення угоди між людьми. Ця угода є виразом природної потреби людей до об'єднання та ведення спільних справ. Порушення умов договору приводить до заміни правителів природним чи революційним шляхом.\nПсихологічна (Л.Й. Петражицікий, Т. Тард) – пояснює виникнення держави і права особливими властивостями людської психіки —потребою підкорятися волі сильнішого, усвідомленням залежності членів роду від жерців і вождів у період зародження держави і права. Держава визначається як спосіб керівництва суспільством видатними особами.\nНасильства (Є. Дюрінг) — пояснює походження держави і права процесом завоювання одного народу іншим. Завоювання, що є законом розвитку природи, потребує захоплення нових територій, а відтак і управління ними. Цю функцію може виконувати держава.\n5. Поняття історичного типу держави і права.\nТипологія держави і права призначена розподіляти держави та правові системи , які існували й існують нині , на певні групи , що дають змогу розкрити їх найсуттєвіші риси. Сутність держави і права полягає в їх здатності задовольняти життєво важливі потреби та інтереси певної спільноти ( класу, народу , соціальної групи ) . Ця соціальна сутність змінювалася з історичним розвитком держави і права. Саме тому їх типи називають історичними.\nІсторичний тип держави і права являє собою систему суттєвих рис, притаманних тим явищам соціальної дійсності, що виражають їх сутність та історичне призначення.\nІсторії відомі рабовласницький , феодальний , буржуазний і перехідний від буржуазного до соціально-демократичного (раніше останній називали соціалістичним ) типи держави і права. До основних причин зміни типів держави і права належать зміна виробничих відносин внаслідок розвитку продуктивних сил , зміна соціально-класової структури суспільства ; встановлення нового співвідношення соціальних сил, зміна панівної групи суспільства ; зміна соціальної суті держави і права внаслідок переходу державної влади до представників іншого класу чи групи .\nОднак характеризуючи зміну одного типу держави і права іншим , треба враховувати і їхню відносну самостійність , а саме :\nвідносну відокремленість від суспільства ;\nнаявність внутрішньої будови;\nзалежність від зовнішньополітичних умов і необхідність виконувати загальносоціальні функції .\nОстанній фактор зумовлює існування держав перехідного періоду, а також можливість не лише поступової зміни одного історичного типу іншим, а й революційного переходу.\nОднак останнім часом у літературі формаційний підхід до типології держав піддається критиці. Натомість визначаються інші критерії типології держави і права. Так, з точки зору ставлення до поступового розвитку держави класифікують на прогресивні , консервативні та реакційні . За способом здійснення владних повноважень — демократичні та антидемократичні (авторитарні). Залежно від змісту зовнішньої політики розрізняють миролюбні та агресивні держави. За відношенням до права держави поділяють на правові і неправові.\n6. Найголовніші риси держави і права різних соціально-економічних формацій\nКожній класовій суспільно-економічній формації відповідає певний історичний тип держави.\nПершою в історії була рабовласницька держава, яка являла собою диктатуру класу рабовласників. Виникнення рабовласницьких держав сягає IV — III тисячоліть до н. е. У межах цього типу держави вирізняють держави Старо-давнього Сходу ( Єгипет , Вавилон , Ассирія ) , в яких зберігалися пережитки первісного ладу. Особливості розвитку виробничих відносин зумовили значну економічну роль держави в цих країнах , де характерною формою правління була деспотія. Найбільшого розвитку система рабовласницьких держав досягла в античних державах Стародавньої Греції та Стародавнього Риму. У рабовласницьких державах існували різні форми правління: монархія , аристократична й демократична республіки. Найтиповішою формою державного устрою була імперія, а політичного режиму — авторитарна (деспотична). Право за своїм змістом мало суто рабо-власницький характер: раби не були суб'єктом права і прирівнювалися до неживих предметів . Водночас до скарбниці світової правової культури увійшли демократичні норми дер-жавного права Греції, класичне приватне (майнове) право Риму тощо.\nФеодальна держава виникла у зв'язку із зародженням феодальних виробничих відносин. Основу суспільства становила власність феодала на землю, а держава і право стали інструментами диктатури класу феодалів. Основною формою правління була монархія в різних варіантах (ранньофеодальна, централізована, станово-представницька). Оскільки центральна влада феодальної держави підтримувалася багатими станами міст, виникли органи станового представництва (земські собори, парламент). Розшарування суспільства вимагало правового закріплення не лише нерівності різних груп, а й ієрархії їх відносин. Феодальне право — жорстке, відверто класове, неузгоджене і розпорошене. Значний вплив тут мали релігійно-правові норми.\nБуржуазна держава й буржуазне право виникли внаслідок буржуазних революцій, спрямованих проти феодально-абсолютистської монархії та феодальних відносин. Для них характерні такі риси:\n- формальне закріплення рівноправ'я, законності, непорушності прав людини, свободи приватної власності і договорів, невтручання держави в суспільне життя;\n- цензовий характер, тобто відсторонення за допомогою майнових та інших цензів більшості населення від участі у формуванні органів влади;\n- зосередження основних зусиль держави в основному на політичних функціях;\n- збереження в механізмі держави значних позицій дворянсько-поміщицьких сил;\n- поступове пристосування старого державного механізму до потреб капіталістичної системи;\n- множинність форм правління (конституційна монархія в країнах, де буржуазія йшла на компроміс із дворянством; демократична республіка в країнах, де буржуазія досягла повного панування);\n- зростання апарату держави, розширення сфери впливу та функцій держави;\n- процес зрощення фінансових монополій з державним апаратом;\nзростання ролі права в регулюванні суспільних відносин ;\n- підвищення ролі зовнішніх функцій держави, що часто мають експансивний характер.\nІ нарешті, держави перехідного від буржуазного до соціально-демократичного періоду з'явилися в процесі поступового чи революційного розвитку суспільства.\nСоціальна демократія може існувати лише в такому суспільстві, де ліквідовано відчуження працівників, трудящих від засобів і результатів їхньої виробничої діяльності. Це таке суспільство, де всі трудящі є (тією чи іншою мірою) власниками або співвласниками засобів і результатів праці. Отже, суспільство соціальної демократії —це, хоч би як там було, післябуржуазне (постбуржуазне) суспільство. А держава в такому суспільстві має бути за її сутністю державою трудящих-власників. Одним із варіантів держави такого перехідного періодустала радянська соціалістична держава, але попри безперечні здобутки вона все ж не виправдала тих надій, які на неї покладалися. Такі характеристики соціалістичної держави, як її антиексплуататорська спрямованість, демократизм, поєднання законності й дисципліни, вдосконалення напрямів і методів діяльності держави, лишилися лише теоретичними постулатами. Декларативність основних конституційних прав і свобод людини, відсутність механізму реалізації нормативних актів і відповідальності держави перед громадянином були характерними рисами соціалістичної держави. Проте цей етап в історичному розвитку держави мав і свої позитивні риси, що виявилися в усвідомленні необхідності поступального розвитку суспільства до демократичної держави, відпрацюванні механізмів соціального захисту населення, визначенні суперечностей соціального розвитку та основних шляхів їх подолання, оцінці можливих перспектив розвитку суспільства і вдосконалення держави. Тому закономірним є перехід від соціалістичної до соціал-демократичної форми держави.\nДержава соціальної демократії — це організація політичної влади трудящих-власників (що становлять більшість суспільства), яка, керуючи суспільством відповідно до їхньої волі, забезпечуватиме реальне здійснення і захист основних прав людини, прав нації та народу, а також задоволення загальносоціальних потреб на загальнолюдських засадах свободи, справедливості й солідарності. Типова належність даної держави визначається, як і в інших випадках, врешті, якісною своєрідністю виробничих відносин. Ідеться про поєднання таких форм власності на засоби виробництва, як приватна (групова чи індивідуальна), комунальна (муніципальна) і суспільна (державна). Хоча всім їм забезпечуються формально рівні умови співіснування, проте переважна частина засобів виробництва є приватною власністю. При цьому трудящі — абсолютна більшість населення країни — мають можливість так чи інакше розпоряджатися використовуваними засобами виробництва і результатами своєї праці, здійснюваної на базі цих засобів. Такого варіанта організації економічного життя суспільства, такої структури виробничих відносин ще ніколи не існувало в історії\nлюдства. Отже, це буде історично новий різновид (тип) економічного підґрунтя суспільства, що й становитиме об'єктивну основу його якісно нового соціального утворення —трудящих-власників і відповідного типу держави (держави соціальної демократії). Якісно новому етапу всесвітньо-історичного розвитку людства, його переходу до громадянського правового суспільства соціальної демократії відповідає у політико-юридичній сфері і перехідний тип держави, зорієнтованої на соціальну демократію. Нині розрізняють два основні різновиди держав такого перехідного типу:\nа) держави, які існують у промислове розвинених країнах соціальне орієнтованого, “соціалізованого” капіталізму;\nб) держави, які існують у країнах, що переходять від авторитарно-бюрократичного ладу до громадянського суспільства і перетворюються з організації тоталі-таризованої влади колишньої партійно-управлінської верхівки на організацію влади більшості населення.\nДосить поширеною є типологія розвитку людської самоорганізації, запропонована Арнольдом Тойнбі в його праці “Осягнення історії”. Всю історію людства він поділяє на 21 цивілізацію: еллінська, західна, єгипетська, шумерська, мінаїська, індська, хеттська, далекосхідна (Корея, Японія), православна (основна), православна (в Росії), іранська, вавилонська, сирійська, арабська, індуїстська, китайська, далекосхідна (основна), андська, майямська, юкатанська, мексиканська.\n7. Теорія конвергенції\nДокорінні зміни, що відбулися в суспільному й державному житті протягом останніх років, поставили під сумнів колишні уявлення про комуністичне майбутнє людства. У пошуках відповіді на питання про історичну перспективу розвитку цивілізації чимало дослідників звертаються до так званої теорії конвергенції (“конвергенція” у перекладі з латинської мови означає “зближення”, “сходження”). Ця концепція виникла у 50-х роках XX ст. її висунули П. Сорокін, Дж. Голбрейт, У. Ростоу, Р. Арон, Ж. Фурастьє, Я. Тінберген та ін. У стислому вигляді теорія конвергенції зводиться до такого. За сучасних умов, стверджують її прихильники, відбувається зближення капіталістичної та соціалістичної систем. Воно здійснюється завдяки подоланню відмінностей між ними через запозичення позитивних рис кожної з систем та ліквідації негативних моментів. Капіталізм за рахунок розширення елементів планування та державного регулювання економіки, а соціалізм —за рахунок подолання жорсткого централізованого управління зіллються в єдиному “постіндустріальному суспільстві”, якому і належить майбутнє. Синтез капіталістичної та соціалістичної систем заснований на загальних культурних, технічних та індустріальних аспектах науково-технічної революції. За цих умов виникають такі риси суспільства, як індустріалізація, спеціалізація праці, автоматизація, економічне планування та програмування, урбанізація, скорочення сім'ї, що є спільними для всіх видів держав і є основою для їх перетворення на єдину державу.\nПолітична влада в такій державі втрачає класовий характер. Управління суспільством здійснюватимуть менеджери як особливий прошарок, що виникає у процесі науково-технічної революції. Це приведе до ліквідації класових суперечностей і конфліктів між власником і робітниками, зробить можливим здійснення влади від імені і в інтересах суспільства.\n8. Перспективи історичного розвитку держави та права\n3 точки зору сучасних уявлень процес історичного розвитку держави і права полягає в поступовому перетворенні держави на один із складових елементів громадянського суспільства, що матиме на меті упорядкування та регулювання суспільних відносин, перетворення людини на найвищу соціальну цінність. Досягненню цієї мети мають сприяти реформи політичної і правової системи.\nУ політичній сфері необхідні: подальше розгортання демократії; поглиблення форм участі громадян в управлінні справами держави й суспільства; вдосконалення державного апарату з точки зору чіткого визначення та розмежування повноважень; підвищення активності громадських організацій; розширення гласності; більш повне врахування громадської думки; підвищення ролі правового регулювання суспільних відносин.\nОсновними тенденціями розвитку права можна назвати такі: гуманізація права (втілення в законодавство загальнолюдських принципів, розширення законодавчого закріплення прав людини); соціалізація права (спрямованість на забезпечення погодженості між різними соціальними класами та групами, збільшення кількості актів, що гарантують соціальну захищеність людини); закріплення та захист різноманітних форм власності, сприяння утвердженню засад правової держави; розширення сфери правового регулювання; розширення застосування сучасних технічних засобів у правовому регулюванні.\nЗдійснення вищезгаданих завдань сприятиме побудові держави, де права і свободи людини будуть не лише проголошені, а й гарантовані; де верховенство матиме справедливе право, а держава та особа стануть рівноправними учасниками суспільних відносин.\n1) Хропанюк. В.Н. “Теория государства и права” Москва 1993г.\n3) Коваленко А.И. Правовое государство: концепции и реальность, Москва 1993г.\n“Общая теория права и государства” Учебник Москва 1994г.\nОснови правознавства / під ред. Усенка. --- К . : Ірпінь;1997р.\nЗалежність державно-правових інститутів від рівня соціально-економічного розвитку\nКОНТРОЛЬНІ ПИТАННЯ ДЛЯ ПІДГОТОВКИ ДО ЗАЛІКУ (питання 1-80)\nПоняття теорії права та держави як науки. Співвідношення теорії права та держави і енциклопедії права\nМІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ, МОЛОДІ ТА СПОРТУ УКРАЇНИ МІЖНАРОДНИЙГУМАНІТАРНИЙУНІВЕРСИТЕТ...\nУкраїні, а також виходячи з необхідності закріплення ідеї пріоритету права в юридичній діяльності вивчення навчальної дисципліни...\n1 Основні права людини як загальносоціальне явище\nРабінович П. М. Основи загальної теорії права та держави. Видання 5-те, зі змінами. Навчальний посібник.— К.: Атіка.— 2001.— 176...\nПлан Вступ Теорія держави і права в системі суспільних та юридичних...\nТеоретичне осмислення й усвідомлення цих проблем – необхідна умова наукового управління суспільними процесами. Саме життя висунуло...\n1. Поняття, предмет і методи теорії держави та права 9 Тема Походження держави та права 11\nП.І., Стрельник О. Л., Гончаров А. В. Навчально-методичні матеріали з курсу “Теорія держави та права” для студентів та курсантів...\nЕКЗАМЕНАЦІЙНІ ПИТАННЯ з курсу “Історія держави і права України”\nВиникнення і розвиток Скіфо-Сарматської держави (суспільно-політичний лад; джерела та основні риси права)\nЛЕКЦІЯ з дисципліни «Основи римського права» ТЕМА №9\nОсновні поняття спадкового права. Історія виникнення та розвитку спадкового права\nОсновні закономірності та причини виникнення держави. Основні теорії походження держави\nШПАРГАЛКИ з Теорії Держави І Права\nПредмет ТДП – загальні і специфічні закономірності виникнення, розвитку і функціонування державно-правової організації суспільства,...


Погода в воскресенском районе подмосковье\nБатуми погода май июнь\nПогода в самаре на август 2016 свежие результаты\nПогода в ясногорске забайкальский край оловяннинский район\nПогода в пролив лаперуза\nПогода на завтра в отрадном самарской области на завтра\nminpuzzmang к записи Погода в баранівці на 10 днів\nПогода в баранівці на 10 днів\nЩедрость в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nПогода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Провокация в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nПогода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Лавина в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nПрогноз погоди у Золочеві на 10-11.05.2017\nПриватная погода в Житомире\nВ найближчі дні на Тернопільщині буде морозяна погода\nУпитанность в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nПогода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Здравница в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Соль в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nНетрудоспособность в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Гемма в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nАмплитуда в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nПульпа в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nПогода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Простуда в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nПогода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Сауна в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Радиология в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Проницаемость в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nПогода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Правда в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nАккредитация в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Томография в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nПогода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Больница в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Запись в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Карамель в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nПогода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським. Погода в Баранівці Житомирська обл. Баранівський р-н на 2 тижні надана Українським.\nПогода в баранівці на 10 днів 7 10 25\nПогода 2 дня в славянске\n20.11.2016 в 22:01


Мінфін поповнив бюджет на 1,6 млрд грн » Слово і Діло\nМінфін залучив до бюджету понад мільярд через аукціон ОВДП\n16 січня 2018, 21:42\nМіністерство фінансів України у вівторок, 16 січня, розмістило на аукціоні держоблігації внутрішньої позики.\nЯк інформує «Слово і Діло», загальна сума розміщених паперів склала 1,596 млрд грн., повідомили у відомстві.\nНацбанк констатує зростання золотовалютних резервівМіжнародні резерви України на 1 січня 2018 склали 18,8 млрд доларів США, за рік вони зросли на 21%. 5 січня 2018, 22:22\nТак, кошти залучені від продажу облігацій термінами обігу 84, 168 і 266 днів із середньозваженою дохідністю 16%, 16% і 15,75% річних, відповідно. Номінальна вартість паперів, виставлених на торгах, склала від 300 до 700 мільйонів гривень.\nНа попередньому аукціоні 10 січня Мінфін отримав від продажу ОВДП майже 1 млрд грн.\nВідзначимо, за 11 місяців 2017 року Міністерство фінансів залучило до державного бюджету 27,697 млрд грн. і 1,382 млрд дол. за рахунок розміщення облігацій внутрішньої державної позики.\nРаніше Україна отримала 1,3 млрд дол. від розміщення євробондів.\nНагадаємо, влітку Мінфін залучив до державного бюджету 1,088 млрд грн від розміщення облігацій внутрішньої державної позики.\nСтало відомо, скільки грошей позичив Мінфін в українців 19 грудня 2017, 23:24\nМінфін залучив 1 млрд грн від держоблігацій 14 червня 2017, 07:32\nМінфін пропонує запровадити спецдекларацію для багатих 9 січня 2018, 14:36\n2 липня Відновлення авіасполучення: чи подорожчають ціни на квитки через кризу 2 липня 2020, 17:09\n3 липня Новий навчальний рік: як може змінитися модель навчання 3 липня 2020, 18:34\n2 липня Заборгованість перед шахтарями: скільки заплатила та заборгувала держава з 2015 року 2 липня 2020, 18:58\n3 липня Індекс шашлику: як змінювалася вартість пікніку за останні п'ять років 3 липня 2020, 14:27\n3 липня Пляжний відпочинок у великому місті: де знайти нормальний сервіс та басейни просто неба 3 липня 2020, 19:31\n3 липня Рада звільнила голову АМКУ: як голосували депутати 3 липня 2020, 17:16\n15:24 Справа MH17: адвокати Пулатова отримають доступ до уламків Boeing\n14:52 У Мінекології роз'яснили, як утилізувати маски і рукавички\n14:22 У Києві сталася масова бійка зі стріляниною, є постраждалі\n13:42 МОЗ готує лікарні другої хвилі в трьох областях\n13:14 Зеленський отримав списки з кандидатами на посаду глави НБУ\nУ Києві збільшився добовий приріст хворих на COVID-19\n12:47 В ОПУ повідомили результати переговорів в Берліні\n11:50 В ЗСУ підтвердили 11 нових випадків коронавірусу\n11:16 Зеленський привітав Нацполіцію з п'ятою річницею\n10:59 Шмигаль розповів, чи отримає Україна транш МВФ після відставки Смолія\nЯк гральний бізнес регулюється в країнах світу\nЯк змінювався курс гривні до долара на початку літа за останні 5 років\nПоляков пообіцяв утриматися при голосуванні за законопроект про гральний бізнес\nОсачук пообіцяв запустити у 2020 році новий міст у Путильському районі\nКоваль пообіцяв запустити в роботу 7 модернізованих приймальних відділень у жовтні 2020 року\nКива пообіцяв не проголосувати за відставку Смолія, поки не буде проведено аудит його діяльності\nОлійник пообіцяв, що перші об‘єкти програми «Відродження історико-культурної спадщини Дніпропетровщини» з‘являться у 2020 році\nАгресія РФ: які сценарії повинна передбачити Україна\nНаступ РФ може відбутися на декількох напрямках, і Україна повинна враховувати сценарії. НА цьому акцентував військовий експерт.\nВідновлення авіасполучення: чи подорожчають ціни на квитки через кризу\nЦіни на авіаперевезення не будуть збільшуватися, проте тенденція до подорожчання з’явиться вже після того, як відновляться повною мірою маршрути.\nПолітична осінь-2020: чи можливі дострокові вибори до ВР\nВосени можуть пройти дострокові парламентські вибори, бо Зеленський не контролює ані уряд, ані власну політичну силу, вважає експерт.\nДруга хвиля COVID-19: які пріоритети будуть восени у влади\nВосени увага до політичної доцільності епідеміологічних заходів переважатиме, зазначив експерт.


б) постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до ст. 125 Конституції  і Закону «Про судоустрій і статус суддів» , з питань застосування норм процесуального та матеріального права в цій справі (п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі») .\nВодночас за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення суду може зазначити лише про визнання позову та прийняття його судом [38, c. 212].\nТаким чином, мотивувальна частина трудового рішення необхідна для того, щоб переконати осіб, які беруть участь у справі, та вищі судові інстанції, які можуть перевіряти справу в апеляційній та касаційній інстанціях, в законності та обґрунтованості прийнятого судом першої інстанції рішення.\nРазом з тим суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, що тягне безумовне скасування рішення суду (п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК) . Резолютивна частина рішення суду містить у собі висновки по суті розглянутих вимог, зокрема про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково, про розподіл судових витрат, а також роз'яснення щодо строку і порядку набрання рішення суду законної сили та його оскарження (п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК) . Закон не передбачає включення до резолютивної частини рішення суду висновків з процесуальних питань, не пов'язаних з вирішенням справи по суті. Тому в цій частині неприпустимо вирішувати питання про виділення частини вимог у самостійне провадження або про закриття провадження в них, залишення заяви без розгляду тощо. Висновки з таких питань викладаються у формі ухвал (ч. 2 ст. 208 ЦПК), які постановляються у вигляді самостійного процесуального документа і можуть постановлятися одночасно з рішенням суду [38, c. 214].\nУ резолютивній частині, крім викладеного, також визначається порядок і строк виконання рішення суду, забезпечення його виконання (ст. 217 ЦПК).\nПоложення ст. 222 ЦПК передбачають порядок видачі або направлення копії судового рішення особам, які брали участь у справі. Натомість в рішенні Європейського суду з прав людини «Рякіб Бірюков проти Росії» (2008 р.) стверджується, що право на отримання копії судового рішення мають не лише учасники процесу, а й інші особи [39, c.300].\nДуже чіткий поділ рішення суду на складові частини подає науковець Штефан О.О. [52,c.186] ( Рис.2.1). Поділ здійснено згідно ст.214 ЦПК.\nЯк зазначалося вище, судове рішення повинно відповідати вимогам, встановленим щодо нього процесуальним законом. У випадку порушення вимог законності та обґрунтованості суд, що виніс рішення, не має права самостійно скасовувати його, у зв'язку з чим допущені недоліки виправляються вищестоящим судом. Це принципове правило, що гарантує стабільність судового рішення, його незмінність. Але недоліки, пов'язані з неповнотою, неясністю та неточністю судового рішення, можуть виправлятися тим судом, який ухвалив рішення. Процесуальним законом визначені наступні засоби усунення недоліків рішення судом, який його постановив: 1) додаткове рішення суду (ст.220 ЦПК ); 2) роз'яснення рішення суду (ст.221 ЦПК); 3) виправлення описок і арифметичних помилок у судовому рішенні (ст.219 ЦПК) .\nРішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно. Головуючий роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду. Після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити рішення [28, с.29].\nДодаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов'язані з порушенням вимог щодо його повноти.\nСуд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо :\n3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.367 ЦПК;\nЯк зазначено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільному процесі» від 18.12.2009 р. № 14, додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах .\nДодаткове рішення може бути ухвалено й щодо заочного рішення. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\nУ разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки у судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкликає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.\nПро заочний розгляд справи суд постановлює ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановленими ЦПК України [28, с.30].\nТакож існує таке поняття, як роз'яснення судового рішення - це уточнення його змісту. Роз'яснення рішення за своїм змістом відрізняється від додаткового рішення тим, що суд, роз'яснюючи нечітко викладені положення, не дає відповіді на невирішені ним вимоги. Згідно зі ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання [41, c. 306-307].\nЗаява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.\nУхвала, в якій роз'яснюється рішення суду, надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою [41, c.308].\nПісля оголошення рішення суд, який його постановив, не вправі сам його змінити або скасувати (ч. 1 ст. 213 ЦПК). Допущені в ньому помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку (статті 290, 320 ЦПК) та у зв'язку з нововиявленими і винятковими обставинами.\nДеякі недоліки судового рішення можуть бути, у точно передбачених законом випадках, усунені судом, який постановив рішення, одним з трьох способів: виправлення описки і явної арифметичної помилки; постановлення додаткового рішення; роз'яснення рішення (статі 213 - 215 ЦПК).\nВстановленню такого правила сприяли суб'єктивні й об'єктивні фактори. Суб'єктивні - правильно такі виправлення може зробити лише суд, який розглядав справу по суті. Неточність і незрозумілість висловлень в рішенні може пояснити тільки той суд, який допустив такий недолік. Повну відповідь на позовну вимогу, у якій не було постановлено рішення, може правильно зробити той суд, який її розглядав. Лише суд, який розглядав справу і вирішив питання про право, може точно визначити розмір присудженого, оскільки вирішення цих питань залежить одне від одного\nОб'єктивні - визначеними законом способами виправлення недоліків рішення не вирішується заново розв'язана судом правова вимога. Вона тільки роз'яснюється і уточнюється або вирішується якась її частина, що перебуває у невіддільному зв'язку з правовою вимогою, або ж робиться лише відповідь з приводу розв'язання вимоги, яка помилково була не включена до резолютивної частини рішення [49, с.161].\nОпискою називається зроблена судом механічна помилка у визначенні об'єкта присудженого, сторони, строку виконання рішення та ін. Помилкою - неправильність в діях і висновках. Це, допущена внаслідок неправильності арифметичних розрахунків, неточність в рішенні суду у визначенні суми, яка підлягає стягненню. Тому наявність арифметичних помилок ґрунтується на цифрових даних, що були предметом домагання сторін та дослідження суду.\nСуд може з власної ініціативи чи за заявою осіб, які беруть участь у справі, розпочати розгляд питання про виправлення описок і явних арифметичних помилок [49, c.161].\nПодача заяви до суду про виправлення описки і явної арифметичної помилки в ЦПК ніякими процесуальними строками не обмежена, але судова практика додержується правила, за яким питання про внесення виправлення може бути вирішено судом, якщо рішення не виконано і не пропущено встановлений законом строк для виконання. Стаття 21 Закону «Про виконавче провадження» передбачає три роки.\nРозгляд питання провадиться в судовому засіданні колегіальним складом суду з додержанням порядку розгляду цивільних справ. У судове засідання викликаються особи, які брали участь у справі, але їх неявка не перешкоджає розглядові питання про внесення виправлення. Вони можуть користуватися належними їм правами з врахуванням специфіки предмета судового розгляду. Результати розгляду вимоги про виправлення описки чи явної арифметичної помилки закріплюються в постановленій судом ухвалі, яка може бути оскаржена і внесено на неї окреме подання [49, c.162].\nВиправлення описок і арифметичних помилок у судовому рішенні має місце у тому випадку, коли судове рішення містить описки або арифметичні помилки.\nОписка - це невірне зазначення призвіщ, імен, по-батькові сторін або складу суду, назви організації, тощо.\nАрифметична помилка - це неточність при розрахунку належних стягненню грошових сум, часток в праві спільної власності на приміщення тощо. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.\nЗа правилом ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.\nЗаява про виправлення описок чи арифметичних помилок у судовому рішенні розглядається протягом десяти днів з дня її надходження.\nПитання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала. Особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень [41, c.308].\n2.3 Законна сила судового рішення\nЗаконна сила судового рішення - сукупність його правових наслідків, які полягають у незмінності, виключності, преюдиційності, виконуваності та загальнообов'язковості [37, c.308].\nВ цивільній процесуальній літературі поняття «законна сила судового рішення» визначається по-різному. Одні автори (Д.І. Полумордвинов, А.А. Мельников) вважають, що законною силою судового рішення є його «правова дія» або «безпосередній вияв дії норми права». Інші (Н.І. Масленнікова, Ю.К. Осіпов) під законною силою судового рішення розуміють його «стабільність і забезпеченість законом його обов'язкової дії». Деякі вчені (М.А. Гурвич, В.В. Комаров, В.І. Тертишніков, Є.Г. Пушкар) вважають, що рішення, яке набрало законної сили, характеризується «незмінністю» та «виключністю». Законна сила судового рішення, незважаючи на різні наукові погляди, є органічним поєднанням його рис, що зумовлюють його стабільність і здатність до здійснення. Істотним є те, що рішення суду першої інстанції набирає законної сили після:\n1) Закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 223 ЦПК);\n2) закінчення строків на апеляційне оскарження у разі, коли апеляційний суд за заявою особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала (ч. З ст. 294 ЦПК);\n3) розгляду справи апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення суду не було скасоване (ч. І ст. 223 ЦПК).\nЗаконна сила судового рішення апеляційного суду - це юридична властивість, що характеризує дію рішення або ухвали суду апеляційної інстанції в часі, просторі та за колом осіб.\nЗаконна сила рішення суду не безмежна, її дія має об'єктивні та суб'єктивні межі. Об'єктивні межі визначаються предметом судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 231 ЦПК ними є встановлені судом правовідносини і юридичні факти розглянутої справи [49, с.164].\nРішення або ухвала суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення (ст. 319 ЦПК). При цьому правовими наслідками набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції є:\n1) Скасування судового рішення першої інстанції, зміна або набрання ним законної сили - залежно від результатів розгляду апеляційної скарги;\n2) початок перебігу 20-денного строку на касаційне оскарження рішення або ухвали апеляційного суду (ч. 1 ст. 325 ЦПК);\n3) неможливість скасування судового рішення суду апеляційної інстанції судом, який його ухвалив, за винятками, встановленими нормами ст.ст. 336, 338-341, 360-3, 361 ЦПК;\n4) неможливість повторного вирішення спірного правовідношення в апеляційному порядку, крім випадків, встановлених у ст. 318 ЦПК;\n5) необхідність чіткого, повного і безумовного виконання рішення або ухвали апеляційного суду всіма суб'єктами спірного правовідношення, а також іншими особами, питання про права і обов'язки яких були вирішені під час апеляційного розгляду справи [49, c.154].\nЗа загальним правилом, рішення суду набирають законної сили не одразу, що надає сторонам можливість вжити, передбачених законом, заходів для недопущення виконання неправосудного рішення. Рішення суду, якщо воно не було оскаржене, набирає чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції, крім випадків подання апеляційної скарги поза межами строків, встановлених для апеляційного оскарження (ст.ст. 223, 294 ЦПК) .\nСтатті 231, 317, 347 ЦПК в редакції Закону України від 21 червня 2001 р. «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» включили в термінологічний обіг поняття «набрання чинності рішенням суду». Категорія «набрання рішенням законної сили» включена до змісту статей 14, 31, 224, 245, 343, 347 ЦПК України та інших норм законодавства України . Вона включена до змісту міжнародних конвенцій і двосторонніх договорів з участю України про взаємну допомогу в цивільних, сімейних і кримінальних справах, про визнання і виконання рішень суду. Тому заміна поняття «набрання рішенням законної сили» на «набрання чинності рішенням» може створити труднощі і перешкоди в їх виконанні [41, c.302].\nРішення судів у справах, що виникають з виборчих і адміністративно-правових відносин: по скаргах на неправильності в списках виборців та в списках громадян, які мають право брати участь у референдумі (ст. 243 ЦПК); по скаргах на рішення і дії територіальної, окружної (територіальної) виборчої комісії по виборах депутатів і голів сільських, селищних, районних, міських, районних у містах, обласних рад і заявах про скасування рішень виборчої комісії (ст. 243 ЦПК); по скаргах на рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії, територіальної, дільничної виборчої комісії по виборах Президента України та заявах про скасування реєстрації кандидатом у Президенти України (ст. 243 ЦПК); по скаргах, заявах на рішення, дії або бездіяльність виборчих комісій по виборах народних депутатів України (ст. 243 ЦПК); по скаргах на рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії (ст. 243 ЦПК); по скаргах на дії органів і посадових осіб у зв'язку з накладенням адміністративних стягнень (ст. 248 ЦПК) - не підлягають апеляційному оскарженню і набирають законної сили негайно після їх проголошення.\nЗрівнянням законної сили судового рішення із законом підкреслюється його авторитет, але не розкривається її суть. Закон сам підлягає захисту тоді, коли рішення суду є знаряддям, спрямованим на захист закону [49, c.163].\nНасамперед, з набранням законної сили рішення стає ефективним - набуває властивість викликати певні результати. Результативність його ґрунтується на авторитетності і загальнообов'язковості.\nЗагальнообов'язковість забезпечує впровадження в життя положень рішення. Набравши законної сили, воно обов'язкове для всіх установ, підприємств і організацій, посадових осіб і громадян та підлягає виконанню на всій території України (ст. 124 Конституції, ст. 14 ЦПК) .\nСтабільність - надання судовому рішенні, що набрало законної сили, такого гарантованого правового режиму, який: а) встановлює неможливість його оскарження з боку заінтересованих осіб і зміну судом, котрий його постановив; б) підкреслює завершеність у розв'язанні рішенням конкретного правового питання; в) характеризує його стійкість. Стабільність забезпечується: незмінністю, неспростовністю, виключністю і преюдиціальністю.\nНезмінність рішення виникає до набрання ним законної сили і полягає в тому, що після його проголошення суд, який постановив рішення, не має права сам його скасувати або змінити (ст. 218 ЦПК).\nНеспростовність рішення - неможливість апеляційного оскарження для сторін та інших осіб, які брали участь у справі, а для прокурора - неможливість внесення апеляційного подання (ч. 2 ст. 223 ) .\nВиключність - неможливість для сторін, інших осіб, які брали участь у справі, а також їх правонаступників заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав (ч. 2 ст. 223 ЦПК).\nПреюдиціальність - обов'язковість фактів і правовідносин, встановлених рішенням суду в одній справі, при розгляді інших цивільних справ, в яких беруть участь ті ж самі особи. Сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (ст. 61, ч. 2 ст. 223 ЦПК).\nРеалізованість характеризується як гарантована для захисту права можливість впровадження в життя фактів і правовідносин, визначених рішенням суду, що набрало законної сили. Реалізованість - це здійсненність судового рішення. В юридичній літературі здійсненність ототожнюється з можливістю примусового виконання рішень про присудження, тому не охоплює всіх способів реалізації і всіх видів судових рішень, що набрали законної сили.\nЗдійсненність за своїм змістом поняття ширше. За нормами ЦПК реалізованість судових рішень забезпечується: добровільним виконанням; примусовим виконанням; обов'язком інших осіб сприяти виконанню (статті 30, 53 Закону «Про виконавче провадження»); обов'язком компетентних органів держави провести реєстрацію правового становища громадянина та його майна, встановленого рішенням суду (статті 260, 264,270, 275 ЦПК та ін.). Отже, здійсненність - це гарантована можливість добровільного і примусового виконання рішення суду, а також сприяння інших осіб у його виконанні.\nПравова дія здійсненності в часі обмежена процесуальним строком давності примусового виконання рішення, не діє на рішення про стягнення періодичних платежів і про визнання рішення (ст. 22 Закону «Про виконавче провадження») .\nДля інших наслідків законна сила рішення є безстроковою. Початок дії здійсненності різний: залежно від того, передбачається чи ні судовим рішенням негайне виконання. Здійсненність в розумінні дії в часі має й інші особливості. Коли суд використовує право під час постановлення рішення на відстрочку або розстрочку (ст. 204 ЦПК), то здійсненність виявляється пізніше інших правових наслідків загальнообов'язковості. Властивість дії здійсненності у цих випадках залежить від волі суду, в той час, коли дія всіх інших наслідків законної сили рішення судом не може бути змінена.\nВисновки суду щодо правового питання, яке було передане на його розгляд, закріплюються в мотивувальній частині рішення. Встановлені судом дійсні правовідносини чи факти характеризуються неспростовністю і реалізованістю, які разом з резолютивною частиною набирають законної сили.\nТе, що мотивувальна частина судового рішення набирає законної сили, підтверджується правилом ст. 203 ЦПК, яке зобов'язує суд наводити в рішенні обставини справи, що були ним встановлені і відповідні їм правовідносини (п. 6). А також зі ст. 231 ЦПК - про заборону оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, юридичні факти і правовідносини, які характеризуються преюдиціальністю - не доводяться знову при розгляді інших цивільних справ, в яких беруть участь ті ж самі особи (ч. 2 ст. 32 ЦПК). І факти, і правовідносини фіксуються в мотивувальній частині рішення (п. 6 ст. 203 ЦПК).\nЗдійсненність поширюється на матеріально заінтересованих осіб - сторін, третіх осіб із самостійними вимогами, їх правонаступників, а також третіх осіб без самостійних вимог, проти яких був розв'язаний регресний позов (ст. 109 ЦПК), заявників і заінтересованих осіб у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, і окремого провадження [49, c.162].\nВ свою чергу науковець Штефан О.О. подає наочне зображення принципів, на яких ґрунтується законна сила судового рішення [52, c.274].\nРОЗДІЛ 3. ПОРЯДОК УХВАЛЕННЯ, ПЕРЕГЛЯДУ ТА ВИКОНАННЯ СУДОВИХ РІШЕНЬ\n3.1 Особливості ухвалення судових рішень\nЯк найважливіший акт правосуддя рішення суду покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди при ухваленні та проголошенні рішення повинні неухильно додержуватися процесуального порядку [19, с.301].\nЗгідно із ст. 214 ЦПК для ухвалення рішення необхідно вирішити такі питання:\n2) чи є інші фактичні дані (пропущений строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;\n8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Обираючи правову норму, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд також зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.\nПри ухваленні рішення суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, яке тягне безумовне скасування рішення суду.\nВиходячи з принципу безпосередності судового розгляду (ст. 159 ЦПК) рішення може бути обґрунтовано лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Неприпустимим є витребування і приєднання до справи матеріалів на підтвердження висновків і мотивів рішення після його ухвалення.\nЗа загальним правилом, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і зазначених та доведених ним обставин. Але у деяких випадках, прямо передбачених законом, суд при вирішенні справи має право вийти за межі заявлених вимог та вирішити незаявлену вимогу або задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав (ч. 2 ст. 166 СК) або застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину (ч. 5 ст. 216 ЦК).\nУ постанові Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 р. № 14 (далі - постанова ВСУ від 18.02.2009 р. № 14) зазначається, що ухвалене у справі рішення має бути повним, ясним і чітким, але разом з тим не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення у цій справі (п. 8) .\nРішення суду ухвалюється, оформлюється письмово і підписується в нарадчій кімнаті суддею, а в разі колегіального розгляду (суддя і народні засідателі) - суддями, які розглядали справу. Суди повинні суворо дотримуватися таємниці нарадчої кімнати. Під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати у нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу. Також не допускається обмін суддею думками з ким-небудь із приводу судового рішення, що ухвалюється. Доведення факту спілкування судді поза межами нарадчої кімнати з учасником процесу чи іншими особами з приводу справи, що розглядається, є порушенням норм процесуального права і може бути підставою для скасування рішення суду, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.\nСуди ухвалюють рішення іменем України, рішення суду проголошується негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Рішення суду може бути написаним від руки, виконаним машинописним способом чи набрано на комп'ютері в одному примірнику. Датою ухвалення рішення у справі є день його проголошення [19, c.302].\nУ рішенні суду, ухваленому на користь кількох позивачів або проти кількох позивачів, має бути зазначено, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначено, що обов'язок чи право є солідарними (ст. 216 ЦПК) . При об'єднанні в одне провадження кількох вимог або прийнятті зустрічного позову чи позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, має бути сформульовано, що саме ухвалив суд стосовно кожної позовної вимоги.\nГоловуючий після проголошення рішення зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, зміст рішення, порядок і строк його оскарження. До повноважень суду при ухваленні рішення також відноситься вирішення питання щодо порядку виконання рішення. За наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (наприклад хвороба боржника або членів його сім'ї), суд має право надати відстрочку або розстрочку виконання. За клопотанням осіб, які беруть участь у справі, суд може забезпечити виконання рішення, не звернуте до негайного виконання, за правилами забезпечення позову, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Таке забезпечення виконання рішення підлягає застосуванню лише після набрання останнім законної сили (п. 17 постанови ВСУ від 18.12.2009 р. № 14) .\nКопії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після його проголошення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення з викладом вступної та резолютивної частин (ч. 2 ст. 222 ЦПК).\nСуд протягом двох днів з дня проголошення судового рішення зобов'язаний надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії судового рішення особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні. У такому самому порядку надсилаються копії судових рішень органам державної влади, органам місцевого самоврядування, їх посадовим чи службовим особами, якщо судовим рішенням у справі відповідачеві заборонено вчиняти певні дії, що потребуватиме вчинення відповідних дій цими органами. За зверненням осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копія судового рішення може вручатися їм під розписку безпосередньо в суді.\nПовторно копії судових рішень можуть видаватися особам у разі їх відповідного звернення лише за плату в розмірі, встановленому законодавством.\nВимоги статей 209, 215 і 218 ЦПК щодо порядку ухвалення рішення суду, його змісту, а також проголошення рішення суду як єдиної процесуальної форми вирішення справи є обов'язковими для всіх справ позовного та окремого провадження .\nУ випадку незгоди позивача чи відповідача з рішенням суду першої інстанції справи за заявою переглядаються апеляційним судом. Про перегляд цивільних справ в апеляційному порядку вчені-юристи вперше почали розмірковувати після прийняття 28 квітня 1992 р. Верховною Радою України Концепції судово-правової реформи. Ця новела вже як конкретна правова норма була закріплена в ст. 129 Конституції України, згідно з якою одним із основних положень судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.\nІнститут апеляційного провадження був включений до цивільного судочинства України Законом України від 21 червня 2001 р. «Про внесення змін до Цивільного процесуального Кодексу України» . 18 березня 2004 року Верховна Рада України прийняла новий Цивільно-процесуальний кодекс України, який набув чинності з 1 вересня 2005 року. В цьому Кодексі інститут апеляції набув свого нового значення.\nПідставою для виникнення інституту апеляції було прагнення вирішити дві проблеми цивільного судочинства: по-перше, значно покращити якість судових рішень; по-друге, ліквідувати тяганину при вирішенні цивільно-правових спорів [17, c.68].\nАпеляційне оскарження - один із найбільш поширених у сучасному цивільному судочинстві способів оскарження судових рішень, які не набрали чинності, в суді вищої інстанції (апеляційному суді). Цей спосіб оскарження судових рішень існує, зокрема, в Великобританії, Франції, Бельгії, Німеччині, Австрії, США тощо.\nАпеляційне провадження - це процес перевірки законності та обґрунтованості рішень, ухвал суду першої інстанції, що не набрали законної сили.\nСуть апеляції полягає в новому (повторному) розгляді і перевирішенні справи судом апеляційної інстанції.\nАпеляційне оскарження і перевірка рішень і ухвал суду першої інстанції, що не набрали чинності (законної сили) як процесуальна гарантія захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін, інших осіб, які брали участь у розгляді справи і зміцнення законності і виконання завдань цивільного судочинства досягається реалізацією ними права на оскарження судових актів і перевіркою судом апеляційної інстанції їх законності і обґрунтованості шляхом повторного розгляду справи (перевирішення) з можливістю встановлювати нові факти, досліджувати нові докази, а також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням за думкою позивача встановленого порядку [24, c.297].\n4) постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду (ст.307 ЦПК) .\nПісля закінчення апеляційного провадження справа у семиденний строк направляється до суду першої інстанції, який її розглянув.\nУ випадку незадоволення рішенням, винесеним апеляційним судом, справа може бути подана в наступний за рангом суд - суд касаційної інстанції. За наслідками розгляду касаційної скарги на рішення суд касаційної інстанції має право:\n5) скасувати судові рішення і ухвалити нове рішення або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд (ст.336 ЦПК) .\nПісля закінчення касаційного провадження справа протягом десяти днів повертається до суду, який її розглядав. Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку.\n3.2 Перегляд судових рішень\nВ Україні формами перегляду судових рішень у цивільному процесі є:\n1. Апеляційне провадження (ст. ст. 291-322 ЦПК).\n2. Касаційне провадження (ст. ст. 323-352 ЦПК).\n3. Перегляд судових рішень Верховним Судом України (ст. ст. 353-360-7 ЦПК).\n4. Провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами (ст. ст. 361-365 ЦПК).\nВищевказані стадії цивільного процесу є факультативними. У загальному вигляді охарактеризуємо кожну з них.\nАпеляційною інстанцією у цивільних справах є судові палати у цивільних справах апеляційних загальних судів, у межах територіальної юрисдикції яких знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково [19, c.312].\n25) тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;\n26) заміни сторони виконавчого провадження;\n27) визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами;\n28) рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби;\n29) повороту виконання рішення суду;\n30) виправлення помилки у виконавчому листі або визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню;\n31) відмови в поновленні втраченого судового провадження;\n32) звільнення (призначення) опікуна чи піклувальника;\n33) відмови у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду;\n34) повернення заяви про скасування рішення третейського суду;\n35) повернення заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду (ст.283 ЦПК) .\nЗаперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали [45, c.307].\nАпеляційна скарга подається у письмовій формі. В апеляційній скарзі мають бути зазначені:\n8) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. Апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги, поданої представником, має бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо ці документи раніше не подавалися [42, c.302].\nДо апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Суд першої інстанції на наступний день після закінчення строку для подання апеляційної скарги надсилає її разом зі справою до апеляційного суду.\nАпеляційні скарги, що надійшли після цього, не пізніше наступного робочого дня після їхнього надходження направляються до апеляційного суду. Справа реєструється в апеляційному суді та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Протягом трьох днів після надходження справи суддя-доповідач вирішує питання про відкриття апеляційного провадження. Апеляційна скарга у передбачених законом випадках може бути залишена без руху чи повернута заявнику. У відкритті апеляційного провадження може бути відмовлено. Про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, залишення апеляційної скарги без руху або повернення скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу.\nКопія ухвали про повернення апеляційної скарги або про відмову у відкритті апеляційного провадження разом із доданими до скарги матеріалами надсилається особі, яка подавала апеляційну скаргу, а апеляційна скарга залишається у справі. Іншим особам, які беруть участь у справі, надсилається копія відповідної ухвали. Ухвала про повернення апеляційної скарги, про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі може бути оскаржена в касаційному порядку .\nПри надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.\nАпеляційний суд не пізніше наступного дня після постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду надсилає копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів особам, які беруть участь у справі, і встановлює строк, протягом якого можуть бути подані ними заперечення на апеляційну скаргу. Особи, які беруть участь у справі, мають право приєднатися до апеляційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До апеляційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки. Заяву про приєднання до апеляційної скарги може бути подано до початку розгляду справи в апеляційному суді. Особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. Особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до початку розгляду справи в апеляційному суді, а друга сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині. Особа, яка подала апеляційну скаргу, має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від неї повністю або частково [25, c.150].\nПитання про прийняття відмови від апеляційної скарги і закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження вирішується апеляційним судом, що розглядає справу, в судовому засіданні. Повторне оскарження цього рішення, ухвали з тих самих підстав не допускається. Протягом десяти днів з дня отримання справи суддя-доповідач вчиняє такі дії:\n8) вчиняє інші дії, пов'язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи (ст.301 ЦПК) .\nПісля проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка в разі необхідності вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій та призначення справи до розгляду. Справа має бути призначена до розгляду у розумний строк, але не пізніше семи днів після закінчення дій підготовки справи до розгляду (ст.302 ЦПК) . Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції [26, c.63].\nАпеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилась очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду. У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу .\nСправа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими ЦПК. Суддя-доповідач доповідає зміст рішення (ухвали), яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватися перевірка рішення (ухвали), встановлюватися обставини і досліджуватися докази. Після доповіді судді-доповідача пояснення дає особа, яка подала апеляційну скаргу. Якщо апеляційні скарги подали обидві сторони, першим дає пояснення позивач. Далі дають пояснення інші особи, які беруть участь у справі. Закінчивши з'ясування обставин і перевірку їх доказами, апеляційний суд надає особам, які беруть участь у справі, можливість виступити у судових дебатах в такій самій послідовності, в якій вони давали пояснення. В апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право:\nЗавдяки реалізації своїх повноважень апеляційний суд забезпечує виправлення судових помилок, які є наслідками незаконності та необґрунтованості рішень суду першої інстанції. Судова статистика свідчить про кількісні та якісні показники діяльності апеляційних судів щодо перегляду судових рішень [21, c.207].\nДинаміка надходження справ та матеріалів до апеляційних загальних судів мала тенденцію до збільшення, та протягом останнього року ми помічаємо спад.\nНадходження справ та матеріалів до апеляційних загальних судів\nЗнаходилось на розгляді справ і матеріалів цивільного судочинства\nРозглянуто справ і матеріалів цивільного судочинства\nЯк видно в наведеній таблиці, кількість розглянутих справ із кількості поданих і тих, що знаходяться в розгляді є досить непогана . Касаційною інстанцією у цивільних справах є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:\n2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої ст. 293 ЦПК, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі. Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (ст.324 КПК) .\nКасаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. Касаційна скарга подається у письмовій формі. У ній повинно бути зазначено:


Відбувся підсумковий змаг 2016 для новацтва станиці Івано-Франківськ :: Новини\nВідбувся підсумковий змаг 2016 для новацтва станиці Івано-Франківськ\n11 червня 2016 р. Божого для новаків та новачок станиці Івано-Франківськ відбувся підсумковий змаг. Маленькі пластуни, таким чином, підсумували свої знання та вміння, які отримали із братчикам та сестричкам впродовж пластового року.\nЗмаг відбувся на Валах. Новаків та новачок було об’єднано в мішані команди. Кожна команда відвідала 9 точок, які підготували виховники: Новацький закон, Святий Юрій – патрон Пласту, Улади в Пласті, Новацькі молитви, відомі українські постаті, новацькі пісні, пластовий однострій, впоряд, життєва зарадність.\nЧастина дітей складали Заяву вступу до Пласту, їм пов'язали новацьку хустку, інші складали Новацьку Обіцянку та отримували відповідний ступінь «орля», «сильне орля», «красне орля», «обережне орля» та «бистре орля».\nУчасть у змазі взяло понад 100 дітей. Пластунів не злякав літній дощ і вони добре впоралися з усіма випробовуваннями погоди.


середа, 18 вересня 2019, 04:18\n«У час значної глобальної невизначеності, життєво важливо, щоб Австралія використовувала досвід та інтелект наших найстарших дипломатів. Ця зустріч матиме важливе значення для зміцнення впливу Австралії і її становища у світі», - наголосила Джулі Бішоп.\nЧитайте також: Австралія продовжить санкції щодо Північної Кореї\nЗагалом 113 послів, верховних комісарів (посли в країнах Британської Співдружності) і генеральних консулів повернуться до Канберри наступного місяця для зустрічі з прем'єр-міністром, міністром закордонних справ та міністром торгівлі, а також представником від опозиції, що триватиме впродовж трьох днів.\nЗа деякими оцінками проведення такої наради коштуватиме майже 1,2 млн австрал. дол., в основному за рахунок міжнародних перельотів і проживання.\nЧитайте також: Австралія і США "звірили годинники"\nГоловна мета майбутньої наради - визначення ключових положень нової урядової «Білої книги» з питань зовнішньої політики, яку буде оприлюднено цього року. Останній такий документ було розроблено понад 10 років тому урядом Джона Говарда, тому багато його положень є застарілими.


Карантин на Львівщині продовжили до 29 травня | Кулемет\nКарантин на Львівщині продовжили до 29 травня. Про це у Фейсбуці повідомив голова Львівської ОДА Максим Козицький.\nДинаміка захворюваності на Covid-19 не сприяє послабленню чи зняття карантинних заходів в регіоні. Відповідне рішення ухвалили сьогодні на позачерговому засіданні обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій.\nНа Львівщині вже кілька тижнів спостерігається погіршення епідеміологічної ситуації. За попередню добу коронавірус підтвердили у 65 осіб, ще 53 особи госпіталізували із підозрою на коронавірусну інфекцію. Зарано говорити про суттєве послаблення карантину в області, адже нашим першочерговим завданням є збереження здоров`я і життя мешканців регіону. Ми свідомі того, що українці втомились від карантинних заходів, однак статистика Львівщини свідчить лише про приріст захворюваності. Вкотре наголошую на дотриманні заходів особливої безпеки і гігієни!\nКомісія ухвалила рішення продовжити карантин на території області до 29 травня.\n❌На період дії карантину забороняється:


Виховувати в дитині незалежність і самостійність потрібно з найперших років життя. Це дуже важливий етап розвитку дитини, адже якщо не закласти в ньому навички самостійності з ранніх років, прищепити їх в більш пізньому віці буде набагато складніше. У цій статті ми розглянемо, як навчити дитину бути самостійним і як правильно мотивувати його, щоб ці навички засвоювалися з задоволенням.\nЩоб навчити дитину самостійно їсти, засипати і одягатися, батькам потрібно запастися терпінням і дотримуватися у всьому послідовність. Важливо розуміти, що не всі вийде з першого разу, спокійно пояснювати і показувати малюкові те, що у нього ще не виходить і хвалити його за досягнення.\nЯк навчити дитину самостійно одягатися? Учити дитину одягатися потрібно без поспіху і в спокійній обстановці. Спочатку слід просто розповідати йому, в якій послідовності і як потрібно надягати речі, а коли малюк запам’ятає ці дії, пропонувати йому надіти що-небудь самостійно. Щоб малюк отримував позитивні емоції, навчаючись одягатися, пропонуйте йому самостійно надягати улюблені речі, обов’язково будьте поруч і допомагайте, поки він не навчиться правильно одягатися і роздягатися сам.\nЯк навчити дитину самостійно їсти? Як правило, діти вміють самостійно їсти приблизно до 2 років, але спроби звернення з тарілками, чашками і ложками починаються вже на першому році. Почніть перед кожним прийомом їжі пропонувати йому столові прилади. Нехай малюк освоїться і спробує поїсти сам. На перших порах слід йому допомагати, наприклад, м’яко направляти його руку, щоб зачерпнути кашу і донести до рота. Для початку достатньо навчити малюка цим діям, а потім дозвольте йому кожен раз потроху їсти самостійно і догодовуйте його самі. Поступово надавайте дитині більше свободи, що не вихоплює у нього ложку, якщо він намагається впоратися з їжею сам.\nЯк навчити дитину самостійно засинати? Підготовка до сну повинна бути послідовною і повторюватися день у день: так малюк буде розуміти, що він добіг кінця і прийшов час відпочинку, а це допоможе йому швидше налаштовуватися на сон. Виберіть речі, які будуть асоціюватися у дитини зі сном: м’яка іграшка, лялька або соска, тобто щось, що може залишатися з дитиною всю ніч і не зажадає вашого втручання. Перед сном бажайте малюкові добраніч і виходите з кімнати, поки він ще не спить. Якщо дитині буде подобатися час перед сном, він навчиться засинати самостійно без особливих проблем.\nЩоб дитина легко навчався самостійно прибирати свої речі і допомагати батькам по дому, важливо правильно мотивувати його на це. В першу чергу потрібно навчитися правильно хвалити дитину. Батькам потрібно хвалити його за конкретні дії: «Як швидко ти одягнувся, молодець!» У такому вигляді похвала має цінність для дитини – він розуміє, за що його хвалять і що він зробив добре. Якщо ж хвалити малюка з приводу і без, це не буде для нього стимулом.\nКоли ви вчите дитину чого-небудь, намагайтеся вводити елементи гри і змагання. Наприклад, запропонуйте малюкові виконати що-небудь на швидкість або з обмеженням за часом. Придумуйте якісь цікаві умови і гри, які мотивують дитину на виконання певних дій. Однак це не означає, що вам потрібно постійно розважати дитину, щоб домогтися від нього чого-небудь. Як навчити дитину бути самостійним, якщо в результаті він все одно не може обійтися без участі дорослих? Активно допомагати дитині можна тільки на перших порах, поки ви формуєте у нього будь-якої корисна навичка. У міру того, як дитина все краще справляється зі своїми обов’язками, слід поступово зменшувати контроль і допомога з боку батьків.\nЯк навчити дитину бути самостійним і незалежним? Ссылка на основную публикацию


«Вендета» Мопассан де Гі читати повністю на lib.com.ua\nВдова Паоло Саверіні жила з сином у невеличкій хатині під кріпосною стіною Боніфачо. Те місто, розташоване на відногах гір, що де-не-де повисли аж над самим морем, поглядає через усіяну рифами затоку на низький берег Сардінії. З другого боку на підступах до міста крізь бескеття тягнеться підковою провалля, воно здається великим і глибоким коридором, але то гавань, що, вигинаючись поміж двома крутими височинами, доходить аж до перших будівель; там снують маленькі човни рибалок, італійських чи сардінських, а два рази на місяць — старий задишкува-тий пароплав, який прибуває з Аяччо.\nНа білих горах купчаться білі будинки, а через те тут білого аж занадто. Ті будинки немов гнізда диких птахів, що обліпили скелю, навислу над цим страшним проваллям, де майже не побачиш корабля. Вітер без упину накидається на море, накидається на голий берег, такий вже знівечений, що трава аж світиться; він вривається у протоку й пожирає все на її берегах. Гостре каміння, якого тут безліч, проштрикує з шумом усі хвилі й нанизує на вістря піняву, а вона здається клаптями полотна, що пливе й тріпотить на воді.\nХатина вдови Саверіні, що притулилася на самому краєчку провалля, дивилася трьома вікнами на цей дикий і безживний простір.\nВдова жила там відлюдно, із сином Антуаном, а при них ще собака Борзий — велика худа вівчарка, з довгою шерстю. З, собакою хлопець ходив на полювання.\nТа одного вечора, коли дійшло до сварки, Антуан Саверіні упав, забитий на смерть — підступно в нього засадив ножа Ніколо Раволаті, а сам ще тієї ж ночі втік у Сардінію.\nСтара мати, як побачила синове бездиханне тіло, що принесли якісь люди, не озвалася ні криком, ні сльозою, вона застигла з жаху і довго, безмовно дивилася на свою дитину; потім простерла над трупом свою зморщену руку і склала присягу вендети. Вона не хотіла нікого ні чути, ні бачити, а, зачинившись у хаті, похилилася коло синового тіла, і тільки собака невгавно вив. Він завивав, аж заходився, стоячи в ногах ліжка, простягти голову до свого хазяїна, а хвоста затиснувши лапами. Пес не ворушився, як і мати, а вона, схилившись над синовим тілом, дивилася застиглими очима й беззвучно плакала великими холодними сльозами.\nЮнак лежав навзнак, — він був у куртці з грубого сукна, роздертій і пошарпаній на грудях, — і мовби спав; та всюди було видно кров: на порваній через рану сорочці, на безрукавці, на штанях, на обох руках і на обличчі. Кров запеклася на чубі та бороді.\nСтара мати стала проказувати до сина. Почувши її голос, собака затих.\n— Що сталось — не вернеться, але за тебе, мій бідний, сину мій, моя дитино рідна, спаде на нього помста. Спи, тихо спи, спаде на нього помста, спаде, ти чуєш? Клянеться в тім тобі не хто, а мати! А вона, як сам ти добре знаєш, справдить своє слово.\nІ вона припала до сина, приклала свої холодні вуста до його мертвих вуст.\nА Борзий знов заскавулів. Він, здавалося, стогнав, монотонно, страшно і протяжно.\nВони обоє, жінка і собака, пробули так аж до самого ранку.\nНа другий день Антуана Саверіні поховали, а через якийсь час у Боніфачо про нього вже ніхто не згадував.\nВін не мав брата — ні рідного, ні двоюрідного. В його роді не зосталося чоловіка, щоб помститися за нього. Лише старенька мати безнастанно думала про помсту.\nПо той бік затоки від світу до смерку бачила вона білу цятку на березі: маленьке сардінське село, Лонгосардо, куди ховаються корсіканські розбишаки, що не почувають себе безпечно в місті. Там майже всі такі, осіли проти рідних своїх місць і дожидаються хвилини вороття, повернення до лісових хащів. І в тім селі, вона це добре знає, ховається Ніколо Раволаті.\nСама-одна як палець, цілий божий день вона сидить коло вікна, дивиться туди і думає про помсту. Що може вона вдіяти? Тут потрібна тверда рука, а вона без нікого, така вже немічна, за два кроки до могили. Але вона заприсягла-ся, вона поклялася над смертним ложем сина. Того не можна забути, далі не можна чекати. А що вдіяти? Що? Вона вже і сну не знала, і місця, спокою собі не знаходила, затято добираючи способу. Собака дрімав біля її ніг, а часом задирав голову і вив у далечину. Відтоді як не стало його хазяїна, він не раз отак завивав, мовби кликав його, мовби у своїй собачій невтішній душі закарбував спогад, якого стерти несила.\nІ якось серед ночі, коли Борзий знов заскавулів, зійшла на матір одна думка, думка мстивої й кровожерної дикунки. Вона обмірковувала все аж до ранку; потім, тільки на світ стало, пішла до церкви. Вона молилася, вона впала ниць на холодну підлогу, простерлась перед Богом, благала в нього помочі, підтримки, просила влити снаги у знеможе-не старістю тіло, щоб відомстити за сина.\nПотім вернулася додому. На подвір’ї була стара з вибитим дном бочка, куди стікала вода з ринви; вона перевернула бочку, вшнурувала зсередини і, щоб не котилася, підперла кілками й камінням, потім припнула Борзого до тієї буди, а сама пішла до хати.\nТепер вона невпинно ходила у своїй кімнаті, а очі весь час звертали по той бік, до берегів Сардінії. Він там, убивця.\nСобака день і ніч протяжно завивав. Уранці стара принесла йому в мисці води; але ніякої їжі — ні юшки, ані хліба.\nМинув ще один день. Борзий, заморений голодом, спав. А вже на третій день очі в нього жадібно виблискували, шерсть стала дибом, він скажено рвався з ланцюга.\nА стара знов не дала йому їсти, анічогісінько. Пес ярився скаженою люттю і гавкав захриплим голосом. Ще — ніч минулася.\nКоли ж настав ранок, мати Саверіні подалася до сусіда й випросила два снопи. Вона взяла старий одяг, що колись носив її чоловік, і випхала його соломою, аби скидалося на людину.\nВбивши в землю проти буди Борзого тичку, вона прив’язала до неї опудало, щоб не впало. А потім з вузлика подертої білизни ще доробила голову.\nСобака зачудовано дивився на ту солом’яну людську подобу й ані дзявкнув, хоча його мордував голод.\nА стара пішла до різника купити добрий шмат чорної кров’янки. Коли вернулася, то на подвір’ї коло буди наклала дров, розвела вогонь і заходилася смажити кров’янку. Борзий як збісився, рвався з цепу, підскакував, бризкав слиною, не відриваючи о^ей від жаровні, звідки такі пахощі вривались лоскотом у його живіт.


03 серпня, 13:54 • Суспільство\nПро це йшлося 3 серпня під час засідання позачергової 90 сесії Луцької міської ради, повідомляють Волинські новини.\nДепутати розглянули проєкт рішення про незгоду на запровадження додаткових обмежень у зв'язку з рішенням державної комісії ТЕБ та НС щодо віднесення Луцька до червоної зони епідеміологічної небезпеки поширення COVID-19.\nСтаном на ранок, 3 серпня у Луцьку не виїхали у рейс 70 маршруток. Про це Суспільному телефоном повідомила головна спеціалістка відділу логістики Луцької міської ради Інна Артемчук.\nЧастина перевізників не вийшли через попередження від поліції про штрафи, - каже спеціалістка. Через брак автобусів маршрутки у місті переповнені.\nФото Суспільне Волинь\nЗі слів Інни Артемчук на лінії сьогодні курсують усі тролейбуси від Луцького підприємства електротранспорту. Також у рейс виїхали деякі маршрутки. "Їздять зараз маршрутки №26, 28, 31, 32. Вийшли у рейс дві маршрутки №24 та 1 автобус №11", - уточнює спеціалістка.\nУ відділі логістики Луцької міськради кажуть: два найбільших перевізники, які мають 70 автобусів."У поліції дали попередження перевізникам, що штрафуватимуть. Стояли на виїзді", - каже Інна Артемчук.\nВодночас у Луцькій міській раді заявили що нададуть безкоштовну юридичну допомогу стосовно оскарження «карантинних» протоколів, складених поліцією на підприємців.\nПро це у фейсбуці заявив радник міського голови Ігор Поліщук.\n«Усім підприємцям, підприємствам, установам та організаціям щодо яких поліцією буде складено протокол про порушення правил карантину у зв'язку з безпідставним внесенням нашого міста до "червоної" зони буде надано повний спектр юридичних послуг по захисту в суді та оскарженню вказаних протоколів.


Яким я уявляю собі Василька з оповідання М. М. Коцюбинського "Ялинка" - Бібліотека - Українська література - Бібліотека Літератури - Готові домашні завдання Онлайн 5,6,7,8,9,10,11 класи\nЯким я уявляю собі Василька з оповідання М. М. Коцюбинського "Ялинка"\nГерой оповідання "Ялинка" Василько — мій ровесник: "Василькові виповнилося літ дванадцять". Але він був найстарший у сім'ї (де, крім нього, було ще двоє дівчаток) і розумів та поділяв турботи батьків, був співчутливий і уважний до них.\nДивлячись на батька, який у Святий вечір сидів зажурений, похиливши голову, Василько намагався вгадати причину його зажури — "чи того, що нездужають, чи того, що нема грошей викупити від шевця мамині чоботи?"\nКоли до хати зайшов чоловік з міста, який хотів купити для панських дітей ялинку, що росла у їхньому садочку, батько погодився, бо ті три карбованці, які дають за ялинку, були дуже потрібні і своєчасні для сім'ї. Василькові було край жаль ялинки, адже це деревце — його, йому батько подарував ялинку, коли хлопчика похвалив учитель. Але Василько стримує свої почуття, бо жаліє батька і розуміє, що той згодився продати ялинку з крайньої нужди.\nВасилькові хотілося плакати від жалю за ялинкою, але він стримувався, бо відчував себе дорослим, якому плакати не годиться. І тільки "дві сльозини скотились йому по щічках".\nУ сім'ї Василько перший помічник. І тому батько доручає йому важливу справу — відвезти ялинку до міста. Збившись з дороги, хлопчик заблукав у лісі, у нього зламалися сани. Почалася хуртовина, йому було холодно і страшно. Але Василько не розгубився, не запанікував, він шукав вихід із скрутного становища. Автор не розповідає докладно про те, як Василько врятувався від вовків. Ми, читачі, дізнаємося лише про переживання батьків і їхню радість від звістки, що їхній син врятований. І ми теж радіємо за Василька і віримо, що такий хлопчик не пропаде вжитті.


Vpohid.com.ua використовує політику конфіденційності для демонстрації поваги до приватного життя користувачів своїх сайтів. Будь ласка, прочитайте інформацію нижче, щоб дізнатися більше про нашу політику конфіденційності і наше ставлення до персональної інформації, отриманої від користувачів та клієнтів.\nДаний документ стосується особистої інформації, зібраної Vpohid.com.ua за допомогою свого сайту та її управління.\nДія даного документа не поширюється на діяльність компаній, якими Vpohid.com.ua не володіє і не контролює або осіб, які перебувають поза менеджменту Vpohid.com.ua, в тому числі творців контенту за договором і власників сторонніх сайтів, на які посилається компанія.\nВи можете відвідувати сайти Vpohid.com.ua без розкриття персональної інформації. Однак, якщо ви хочете доповнити інформацію на сайті Vpohid.com.ua, вам необхідно вказати деякі особисті дані – зареєструвати аккаунт, підписатися на розсилку.\nПри необхідності зазначена вами інформація може включати особисті контактні дані, такі як ім'я та емейл адреса. Vpohid.com.ua буде використовувати цю інформацію для відповідей на ваші питання, зв’язку та інформування про нові продукти та послуги.\nВибравши послугу в Vpohid.com.ua, ви на добровільних засадах надаєте нам особисту інформацію та даєте свою згоду на збір даних відповідно до даної політики конфіденційності.\nVpohid.com.ua автоматично отримує і записує інформацію неособистого характеру в свої серверні журнали з браузерів користувачів, включаючи вашу IP-адресу, cookie і адреси запитуваних сторінок. Vpohid.com.ua може використовувати цю інформацію для налаштування реклами та контенту, які ви бачите і виконуєте запити для певних продуктів і послуг. Проте, Vpohid.com.ua не використовує ці дані.\nVpohid.com.ua дозволяє стороннім компаніям, які розміщують рекламу на наших ресурсах, використовувати свої cookies на ваших комп’ютерах. Дані cookies не пов’язані з будь-якою особистою інформацією. Cookies сторонніх компаній підлягають власній політиці конфіденційності і Vpohid.com.ua не несе відповідальності за їх використання.\nVpohid.com.ua може розкрити вашу особисту інформацію у випадках:\n- Коли у нас є згода на поширення такої інформації для досягнення певних цілей;\n- Коли нам необхідно реагувати на розпорядження суду або будь-якого іншого юридичного процесу;\n- Нам необхідно забезпечити безпеку користувачів наших сайтів і захистити права та власність Vpohid.com.ua;\n- Коли ми вважаємо, що ваші дії на сторінках наших сайтів порушують правила використання продуктів і послуг Vpohid.com.ua.\nVpohid.com.ua використовує Google Analytics для відстеження та аналізу відвідувань сайту та ефективності. Google Analytics використовує унікальний ідентифікатор користувача, якщо він увійшов в систему під своїм ім’ям.\nВід імені Vpohid.com.ua Google Analytics відстежує дії користувачів, місце розташування, мову, браузер, операційну систему, провайдера і пристрої, що використовуються для доступу до сайту Vpohid.com.ua. Ми відстежуємо цю інформацію, щоб поліпшити відстеження своїх клієнтів.\nVpohid.com.ua не буде завантажувати дані, які дозволяють Google ідентифікувати людину (наприклад, ім’я, номер соціального страхування, адресу електронної пошти або будь-які інші особисті дані) або інформацію, яка ідентифікує конкретний пристрій (наприклад, IP-адресу).\nVpohid.com.ua здійснює показ реклами і використовує ремаркетинг за допомогою Google Analytics. Це означає, що сторонні ресурси, в тому числі Google, можуть показувати нашу рекламу на сайтах в інтернеті.\nVpohid.com.ua поряд зі сторонніми постачальниками, в тому числі Google, використовує cookies (наприклад, Google Analytics cookie або DoubleClick cookie), щоб оптимізувати показ оголошень на основі ваших відвідувань сайту.\nЯкщо ви не хочете давати згоду на збір, використання і розкриття вашої особистої інформації, будь ласка, не надавайте її Vpohid.com.ua. Якщо особиста інформація була надана, однак ви хочете заборонити її використання і розголошення, повідомте Vpohid.com.ua за адресою електронної пошти: info@vpohid.com.ua\nНа жаль, передача даних через інтернет не може вважатися на 100% безпечною. Проте, ваша інформація на Vpohid.com.ua надійно захищена і повністю конфіденційна. У деяких частинах нашого сайту Vpohid.com.ua використовує SSL-шифрування для захисту передачі даних.\nТакож Vpohid.com.ua зберігає вашу особисту інформацію рівно стільки, скільки необхідно для виконання конкретних завдань і цілей, зазначених вище або відповідно до закону.\nVpohid.com.ua може в будь-який час без попереднього повідомлення та на власний розсуд змінювати правила політики конфіденційності. Будь ласка, періодично перечитуйте політику конфіденційності Vpohid.com.ua, щоб бути в курсі таких змін.


начнут » Информационно-новостной портал\n22-01-2015, 10:05 - Панування наддержав може посилитися найбільшої в світі зоною вільної торгівлі між ЄС і США\nОсновні гравці світової економіки, Європейський союз і Сполучені Штати Америки, почнуть переговори щодо створення трансатлантичної зони вільної торгівлі, яка стане найбільшою у світі.\n7-05-2014, 05:22 - Незабаром зявляться паспорти з відбитками пальців Moscow-Live - новини, події, історія, фото Москви\nПершими регіонами Росії, де почнуть видавати закордонні паспорти з відбитками пальців, стануть Санкт-Петербург, Москва і Калінінградська область.\n24-04-2014, 11:09 - Сьогодні 90 піротехнічних груп почнуть підривати лід для проходження води в українських водоймах\nПіротехнічні групи почнуть з пятниці підривати лід для проходження води у водоймах, повідомив віце-премєр-міністр Олександр Вілкул.\n19-04-2014, 05:43 - У Венесуелі відкриють фабрику з випуску малих супутників\nНа початку 2014 року в Венесуелі розпочне свою роботу перша в країні фабрика по дизайну і збірці малих супутників вагою до 1 тонни. Працівників для виробництва навчатимуть китайські фахівці. У травні приблизно 60 молодих венесуельців почнуть тренуватися і проходити практику для роботи на цій фабриці, розповів глава Боліваріанського космічного агентства Віктор Кано.\n24-03-2014, 10:08 - Центробанк и ФРС близьким до панікі Російський світ. Україна\nБілл Флекенштейн займає пост президента Fleckenstein Capital. Днями ВІН давши інтервю порталу King World News, Витяг з Якого ми тут наводимое:\nцею всебумажній експеримент почався в 1971 году, коли Ніксон прикритися золоті віконце. У 70-х ми отримай страшно інфляцію. Тоді зявився Волкер (американский економіст) i врятував сітуацію, створів необхідні умови для атмосфери довіри. Потім зявився Грінспен и ПРОТЯГ Наступний 20 років вікорістовував це Довіра, щоб зніщуваті все, что Тільки можна Було зніщіті. Потім ВІН (Грінспен) передавши естафету Бернанке, и тієї продовжіть ту ж руйнівну політику.\n12-02-2014, 01:40 - Кіпрські банки закрили двері\nКіпрські власті перенесла термін відкриття банків на середу з вівторка, однак, імовірно, вони не почнуть роботу і в середу\n13-01-2014, 22:18 - До кінця тижня температура в столичному регіоні може досягти плюс 23 градусів Moscow-Live - новини, події, історія, фото Москви\nВже на цьому тижні в Москві зазеленіє трава, і почнуть розкриватися нирки. Тепла і сонячна погода радує москвичів.\n13-11-2013, 07:39 - Москва закупити Нові автозаки з біотуалетамі Moscow-Live - новини, події, історія, фото Москви\nВстановлюваті біотуалеті и поставляти оновлені машини до століці почнут з Наступний року.\n8-06-2013, 18:48 - Росія оточує себе кільцем радарів\nУ майбутньому році російські військові почнуть будівництво відразу декількох нових радіолокаційних станцій, що є ключовим елементом системи попередження про ракетний напад.


Лікарі у Варшаві | Centrum Medyczne Damiana\nDamian.pl / Лікарі у Варшаві\nЛікарі у Варшаві\nМедичний центр «Даміан» вже більше 25 років турбується про своїх пацієнтів. Зателефонуйте і призначте зустріч або задайте питання: 22 566 22 22\nНд 08:00 - 20:00\nМи надаємо платні та безплатні послуги. Дізнайтеся як записатися на безкоштовну консультацію до лікаря у Варшаві.\nНаші відділення у Варшаві\nНаші центри знаходяться поблизу першої та другої ліній метро. Пацієнти можуть домовитись про зустрічі в таких закладах Медичного центру «Даміан»\nДо нашої мережі медичних центрів «Даміан» належать також реабілітаційні клініки за адресою Nowolipie 18 та Cybernetyki 7B, а також клініки психічного здоров'я за адресою Nowolipie 18 та Racławicka 27.\nПерш ніж приїхати на консультацію до спеціаліста, слід зарезервувати дату та час візиту. Ви можете зробити це особисто в нашому центрі або зателефонувати нам за номером +48 22 566 22 22.\nЛікарі медичного центру «Даміан»\nВ наших відділеннях працюють перевірені та дуже досвідчені лікарі різних спеціальностей. Часто їх знання виходять за рамки однієї спеціалізації. У центрі «Даміан» ви знайдете лікарів для дорослих та дітей.\nЛікар медицини подорожей та хвороб мандрівників\nЛогопед для людей із вадами слуху\nЛікар трудової медицини\nДитячий ларинголог (ЛОР-фахівець)\nВи також можете записатися на телеконсультацію. Для того, щоб замовити телемедичну консультацію у нашого лікаря, зателефонуйте нам за номером +48 22 566 22 22\nАбонементи та платні послуги\nПослуги, що надаються у медичному центрі «Даміан» доступні кожному. За консультацією можуть звернутися пацієнти, які мають абонемент в нашому центрі або медичний пакет в іншому закладі, що співпрацює з центром «Даміан». Якщо ви не маєте абонементу або медичного пакета, Ви можете скористатися нашими послугами платно (згідно з актуальним прейскурантом).\nМи можемо направити рахунок вашій страховій компанії, якщо ви застраховані в одній з цих фірм або Ви можете заплатити кредитною / дебетовою карткою або готівкою у відділені.\nКонсультації на інших мовах\nНаші спеціалісти володіють іноземними мовами. Консультації проводяться англійською, російською, українською, італійською, французькою, німецькою, іспанською, арабською, чеською та іншими мовами.