України любий син\nЛюдина є лише гостем на цьому світі. Вона приходить і відходить. Залишається тільки пам’ять. Та найважче змиритися з тим, коли не стає таких, як В’ячеслав Максимович Чорновіл – завжди усміхнений, позитивний, енергійний, щирий, з іскрами в очах, з вірою в Україну. Маючи непересічні здібності, В’ячеслав Чорновіл міг побудувати кар’єру, стати успішним науковцем, але він обрав інший шлях: шлях мученика і борця за волю. Фактично він став початком відродження українства у другій половині ХХ століття. Нещодавно у Мишлятицькому НВК Мостиського району проведено загальношкільну лінійку «України любий син», яку розпочали виконанням Гімну України. Учениці 8 класу Мислицькі Софія та Надія, Наконечна Ірина розповіли про нелегкий життєвий шлях. Подобінська Вероніка, Семко Вікторія та Мудрагеля Анастасія (учениці 9 класу) зазначили, що цей борець за справедливість не зрадив тому, що було для нього по-справжньому важливе.В'ячеслав Максимович Чорновіл – це уособлення незламного духу. Він жив тим, у що вірив. І дай нам, Боже, навчитися цьому у нього. Жити тими високими ідеалами, тою високою метою, до якої варто іти. Це приклад для молодих людей. Бо саме в молодості формуються справжні високі ідеали. І хай світла пам’ять про цього Великого Українця завжди живе в наших серцях.\nГосподи! Благослови на віру!\nСилу дай на прощу і на злет!\nТа не клич синів найкращих в ирій,\nДоки Україні нашій зле…\nМостиський районМишлятицький НВКЛінійка\nУкраїна – єдина країна Опубліковано: Вівторок, 23 січня 2018 Вшанування Дня Соборності – не лише данина важливим подіям минулого, але й шана сучасникам, тим, хто відстоює незалежність і самостійність рідної держави. Виконанням Державного Гімну розпочалася урочиста лінійка «Україна –єдина країна», присвячена Дню Соборності, яку підготувала педагог-організатор...\nОсінь-чарівниця в гостях у ДНЗ Опубліковано: Понеділок, 22 жовтня 2018 Свято осені в дошкільній групі — це вистава, сповнена яскравих барв і дивовижних персонажів . Аби у святковій залі панувала особлива атмосфера осіннього затишку, вихователь Осідач Зеновія Дмитрівна разом із музичним керівником Щирбою Оксаною Богданівною підготували чудовий сценарій для малюків Мишлятицького...


☄Як створити ефективні новорічні розсилки?\nЯк створити ефективні новорічні розсилки?\n1. Чому email - кращий канал для Новорічної кампанії?\n2. Основа хороших святкових розсилок\n3. Які ідеї працюють\nРозповісти про акції, подарувати подарунки й просто привітати з Новим роком потрібно не тільки нових відвідувачів вашого сайту, але і тих, хто вже давно з вами.\nЗвичайно, можна сподіватися на таргетовану рекламу або на те, що клієнт сам про вас згадає і зайде на сторінку. Але куди ефективніше розробити та запустити стратегію новорічних email-розсилок.\n1. Чому email – кращий канал для Новорічної кампанії?\nВже давно пророкують смерть email-розсилок, а вони як були ефективним засобом комунікації з клієнтами, так і залишилися. Чому так відбувається і в чому секрет популярності каналу в маркетологів?\n1. Низька вартість у порівнянні з іншими каналами. Як результат – вища прибутковість, так як при одних і тих же витратах на різні канали ефективність email буде вище.\n2. Можливість самостійно визначати, хто та яку інформацію отримає в листі. Це підвищує релевантність розсилок та лояльність аудиторії.\n3. Персоналізація листів. На відміну від інших каналів трафіку, ви вже знаєте аудиторію, якій розсилаєте листи, а тому можете налаштувати найбільш релевантний для неї контент. А завдяки сучасним сервісам – автоматизувати персоналізацію.\n4. Автоматизація маркетингу. Більшу частину розсилок можна налаштувати автоматично.\n5. Підвищення впізнаваності бренду та лояльності клієнтів.\n6. Розсилка – найкращий інструмент для утримання та повернення клієнтів.\nОдин з американських сервісів з розсилки email провів дослідження на тему популярності поштових розсилок. І з’ясував, що 74% споживачів для спілкування з брендами віддають перевагу саме каналу email. Крім цього, вони прогнозують зростання популярності email-маркетингу на 83% в найближчу пару років.\n1. Стратегія. Перше, що потрібно зробити – це розробити чіткий план-графік: що, коли та кому ми будемо розсилати. А головне – з якою метою. Не женіться за тим, щоб всі листи зробити такими, що продають. Подякуйте клієнта, допоможіть йому вибрати подарунки, розкажіть про ваш графік роботи на свята. Ідей багато. Головне, думати в момент складання стратегії про свого клієнта, а не про прибуток.\n2. Стиль письма. Підготуйте новорічний шаблон для своїх листів. Можна не робити окремий шаблон під це свято, просто прикрасьте логотип шапочкою Санти й переконайтеся в тому, що усі ваші банери виконані у святковому стилі.\n3. Святковий контент. Всі картинки й інформація в листі в цей період повинна навіювати святковий настрій.\n4. Аналізуйте минулий досвід. Подивіться, що спрацювало у вас в минулому році. Якщо розсилок до цього не було зовсім, проаналізуйте контент в соцмережах і таргетовану рекламу, які були найбільш ефективні – це допоможе зрозуміти, що подобається вашій аудиторії.\n5. Дивіться у конкурентів. Це ще один спосіб зрозуміти, що розсилати. Читайте кейси минулих років і переглядайте розсилки відомих брендів, там завжди багато цікавого.\n6. Приділіть увагу темі листа. Проведіть А/В тестування емодзі в темі. Виявіть, які заголовки найбільше чіпляють ваших читачів, щоб максимально збільшити відкриваємість листів.\n7. Подумайте про майбутнє. Пропонуйте у своїх розсилках не тільки знижки та подарунки тут і зараз, а й подарункові карти, і програми лояльності на майбутнє. Адже якщо хтось купив у вас подарункову карту, то він або людина, якій він подарує її, обов’язково повернуться до вашого магазину.\n1. Гайд з вибору подарунків. Максимально корисна розсилка. З року в рік залишається однією з моїх найулюбленіших і тих, що продають. Допомагає не тільки зорієнтуватися у вашому асортименті, а й сформувати ідеї для подарунків у читача в цілому.\nРис. 1 – Гайд з вибору подарунків\nРис. 2 – Подарунки та корисний контент\n2. Новорічна акція. Подарунки та розіграші люблять усі. А напередодні Нового року користувачі особливо чекають дива і святкового настрою, тому охочіше беруть участь у всяких активностях. Саме час цим скористатися)\nРис. 3 – Новорічна акція\n3. Турбота про клієнта та вдячність. Завжди приємно коли тебе цінують. Вашим клієнтам в тому числі. Тому просто скажіть їм кілька добрих слів. Не заїжджених, а від душі. І вони запам’ятають вас і повернуться в Новому році. А якщо вийде поєднати це з рекомендаціями на 2021 рік – ефект буде ще краще!\nРис. 4 – Турбота про клієнта та вдячність Irwin Naturals\nУ Irwin Naturals немає новорічних товарів, але й вони знайшли про що писати. У своєму листи розповіли, як пережити передсвятковий стрес і полегшити роботу шлунка у святкові дні за допомогою своїх препаратів та добавок.\nРис. 5 – Добірка суконь для новорічної вечірки\nЧи розсилка від rabota.ua:\nРис. 6 – Розсилка від rabota.ua\n4. Знижки та розпродажі. Беззмінний атрибут усіх свят! Тут ви точно не помилитеся і потішите своїх передплатників. Головне, постарайтеся не бути заїждженими у тексті й подбайте про красиве візуальне оформлення листа, щоб виділиться серед конкурентів.\nРис. 7 – Добірка годинників для подарунка\nОтже, що ж потрібно зробити, щоб ваші новорічні розсилки принесли плоди? Всього лише дотримуватися наших порад, дивитися на кейси конкурентів та лідерів ніш, вивчати свою аудиторію і не боятися експериментувати!\nІ запам’ятайте: не буває ніш, непридатних для святкових розсилок, буває мало фантазії.\nА якщо ви хочете довірити все це одразу професіоналам – сміливо пишіть нам 😉\nПідвищення продажів за допомогою email в магазині косметики


Ізраїльський драматург і перекладач Мар’ян Біленький жартує – Dramaturg\nМар’ян Біленький, драматург\nЗавліт зобов’язаний ненавидіти як театральне мистецтво взагалі, так і театр, у якому він працює. Невідомий драматург – особистий ворог, з яким завліт бореться усіма доступними способами.\n1. Основна функція завліта – категоричне недопущення постановок п’єс невідомих драматургів.\n2. Завлітові категорично заборонено читати будь-які п’єси – як під час праці, так і у вільний час .\n3. Усі п’єси, що надходять до театру електронною поштою, завліт одразу ж зобов’язаний скинути у спам, а п’єси, що надходять звичайною поштою, – перенавантажувати, не відкриваючи пакетів, з поштового мішка до сміттєвого.\n4. Як виняток, завлітові дозволено читати п’єси, написані ним самим; його близькими родичами, головрежем і директором театру, де він працює; співробітниками театру, де він працює; п’єси, постановка яких заздалегідь сплачена; п’єси, написані співробітниками інших театрів на бартерній основі (завліт театру А читає п’єсу, передану йому співробітником театру Б, і навпаки).\n5. Завлітові заборонено відволікатися на листи та дзвінки авторів п’єс.\n6. Завлітові заборонено передавати будь-які п’єси головрежу, щоб не відволікати його від роботи.\nЧОМУ НЕ ПОТРІБНО ПИСАТИ П’ЄС\n– То хіба вже і п’єс не стало? – ласкаво-повчально\nзапитала Настасія Іванівна.\n– Які хороші п’єси є. І скільки їх!\nПочнеш грати – за двадцять років усіх не переграєш.\nНавіщо ж вам тривожитися вигадувати?”\nДорогі початкуючі драматурги! Не пишіть п’єс.\nТеатрам ваші п’єси ні до чого. Жоден театр ніколи не поставить п’єсу невідомого автора, навіть якщо вона здасться комусь геніальною. На папері надрукувати можна все, що завгодно. Але театр – це виробництво, у якому задіяні сотні людей. Керівництво театру не може дозволити собі ризикувати, поставивши п’єсу невідомого автора. На Шекспіра, Островського, Чехова підуть. На Тютькіна – ні.\nАвтор роману або повісти ще може сподіватися на публікацію у журналі або видання книги.\nАвторові п’єси сподіватися нема на що. Ви дивитеся п’єси тих небагатьох, яким якимось дивом вдалося пробитися. Про долю тисяч інших ніхто ніколи не дізнається. Вони спиваються, закінчують життя самогубством, хворіють на тяжкі хвороби, потрапляють до психлікарні.\nЛюди, що займаються написанням п’єс, перебувають у тій самій групі ризику за серцево-судинними, онкологічними, нервовими і психічними захворюваннями, що й завзяті курці, хворі на ожиріння, діабет. Писати п’єси значно шкідливіше для здоров’я, ніж випалювати по дві пачки цигарок на день.\nНе витрачайте свого часу та часу інших заклопотаних людей – не розсилайте ваших п’єс по театрах. П’єси, надіслані електронною поштою, одразу ж потрапляють до спаму. Пакети з п’єсами, надіслані на адресу театру, просто перекладають до мішків для сміття. Такі мішки є у кожному театрі, театральним сленгом їх називають “братська могила”. У історії світового театру не було жодного випадку, коли б п’єса, надіслана самопливом, була прочитана, а вже тим більше – поставлена. Завліти – люди, зайняті текучкою, вони щиро переконані, що самопливом нічого хорошого прийти не може і що жодні п’єси театру не потрібні взагалі. У завлітів – маленькі зарплати, майже усі вони своєю посадою невдоволені й шукають роботи. Ніхто не перевіряє, скільки п’єс вони прочитали та чи читали їх взагалі. Більшість завлітів – це люди, що усією душею ненавидять театр взагалі та той, у якому вони працюють. Часто вони просто безграмотні.\nДавати п’єсу головрежеві теж марно. Він викине її до найближчого смітника. Інколи це відбувається просто на очах у приголомшеного автора.\nЯкщо ви випадково написали п’єсу – знищіть її заради вашого душевного і фізичного здоров’я.\nШансів на постановку ви не маєте, а сил і часу витратите силу-силенну, станете розлюченим на весь світ заздрісником.\nОкрім написання п’єс, на світі існує чимало інших цікавих занять, до того ж таких, що приносять дохід.\nБережіть здоров’я – не пишіть п’єс!\nШановний Антоне Павловичу!\nЯ, завліт театру Н-ського військового округу, прочитав вашу п’єсу “3 (три) сестри”.\nПрошу відповісти на низку запитань.\nТузенбах говорить “ … я в житті ніколи не працював”. А він штабс-капітан, командир роти. Чому він своє заняття не вважає роботою? Платню ж він сповна отримує.\nУ розпал робочого дня усі офіцери полку знаходяться у трьох сестер. Хто займається з солдатами бойовою і політичною підготовкою? Чи залишився у полку черговий офіцер? Чи знає він, де знаходиться весь офіцерський склад? А якщо тривога? Телефонів же тоді не було. Скільки мине часу, поки посильний добіжить або доскаче до будинку трьох сестер, а вони потім дістануться до розташування частини?\n“Офіцери”, змальовані Вами у п’єсі, підлягають суду військового трибуналу за систематичне невиконання своїх прямих службових обов’язків. Що подумає про нашу армію потенційний противник?\nКомандир батареї підполковник Вершинін займається пустопорожніми розмовами і мріє про прекрасне майбутнє. Чи служили ви коли-небудь в армії? Чи знаєте ви, що таке посада командира артилерійської батареї полку і які він має обов’язки? Нагадаю – на ньому полкова каса, доля тисячі солдатів, постачання, дисципліна, організація навчань, розбір надзвичайних подій, робота з офіцерами, контроль харчування, медобслуговування, бойова і політична підготовка, складання звітів у штаб округу, технічне оснащення полку, ремонт устаткування, поповнення запасів оперативно-тактичних матеріалів, контакт з батьками солдатів, відповіді на скарги та вхідну документацію.\nКоли він цим займається, якщо він весь час стирчить у трьох сестер і вдається до мріянь про прекрасне майбутнє?\nВаша “п’єса”, направлена на підривання обороноздатності нашої країни, постановці не підлягає.\nІван Петров, завліт\n(Передрук з блогу\nз дозволу автора)\n← Сучасний український драматург Ярослав Верещак написав два романи → Поляки зробили черговий подарунок сучасним українським драматургам


1 із 41 | Українська Народна Рада Приірпіння\nОприлюднено 08.03.2021 автором Данута Костура\nСаме стільки членів налічувала Українська Гельсінська правозахисна група за час свого існування – від 9 листопада 1976 по 1988 рік. З них 24 людини відбули покарання у радянських концтаборах, в’язницях, психіатричних лікарнях. Четверо загинули у тюрмах. Більшість членів групи були дисидентами-шістдесятниками.\nОдним із цих чотирьох десятків духовних подвижників був і Микола Горбаль, який так сказав про людей спротиву: «Ми всі є частинкою одного біологічного організму, який називається нація. І коли нація відчуває небезпеку, у ній пробуджуються невідомі сили. Це такий Божий промисел».\nПрокинулись ці невідомі сили у Миколи Горбаля задовго до 1976 року.\nНародився Микола Горбаль 10 вересня 1940 року на Лемківщині, в селі Воловець, Горлицького повіту, Краківського воєводства. Це одна з найзахідніших частин українських Карпат. Воловець було селом повністю українським – тут не проживала ні одна польська сім’я. Село розташоване недалеко від Криниці – відомого курорту з мінеральними водами.\nВпродовж тисячоліття мешканці цих країв називали себе русинами, ототожнюючи себе з Київською Руссю. І лише у XIX столітті через часто вживану часточку «лем», що означає «тільки», «лише» їх почали називати лемками, а територію, на якій проживали — Лемківщиною. Всі енциклопедії стверджують, що лемки — частка українського народу.\nНа Лемківщині впродовж багатьох десятиліть буяло москвофільство, вагомо підтримуване російсько-імперськими силами. Багато лемків не розібралися, що Росія – це не Русь, що це Государтво Московскоє, яке тільки за Петра Першого почало називати себе Росією. І що русини і Росія поняття не тотожні.\nКоли у 1945 році почалася депортація українців із території, що відійшла до Польщі, майже пів мільйона людей було переселено на територію УРСР. Як не дивно, дехто з лемків просив переселити їх поближче до Москви – «ми – руські, їдьме до Росії». Вони піддались на солодку агітацію московських пропагандистів – «ви руськіє і ми русскіє».\nСім’ї за своїми симпатіями поділилися. Не оминула ця чаша і сім’ю батька Миколи Горбаля, Андрія, який твердо стояв на українських позиціях, на відміну від інших членів родини. Микола Горбаль згадує: «Батько належав до тих, хто не хотів їхати, але мушу сказати, що навіть моя бабуся казала: «Їдьмо до Росії, бо ми руські». Вона була переконаною москвофілкою». Їх довезли до границі з Росією і полишили. Там і почалося переосмислення частини задурених. Почали повертатися на захід в надії, що зможуть повернутися на Лемківщину.\nСім’я Андрія Горбаля з чотирма дітьми 1947 року опинилася у Тернопільській області, у селі Летячі. Пусті будинки вже були зайняті. Оселилися у сараї, частину якого потім переобладнали у житло. Був і голод, і холод. Але якось вижили.\nМикола Горбаль після школи поступив у Чортківське музично- педагогічне училище. Закінчив у 1963 році і почав працювати у містечку Борщів. Створив дитячий ансамбль пісні і танцю «Сонце», а також районний вчительський молодіжний ансамбль «Подолянка». Колективи стали гордістю району. Більшість виконуваних пісень були його авторства.\nУ 1967 році поступив у Кам’янець-Подільський педінститут на музично-педагогічний факультет, через рік перевівся на заочний в Івано-Франківськ.\nВ СРСР після розвінчання культу Сталіна розпочалася «хрущовська відлига». У\n1960 році у Києві почав діяти Клуб творчої молоді, куди приходила зацікавлена молодь столиці – поети, історики, кіномитці, художники, актори, журналісти. Проводяться вечори, де звучать слова правди щодо української мови, національної свободи, людської гідності. Поверталися в’язні сталінських таборів, розпочалася реабілітація.\n«Ми озирнулися навколо і побачили тверезими очима те болото і багно, у якому бездумно і безініціативно перебували весь час по війні» – згадує про той час художниця Галина Севрук.\nВідлига прокотилася по всій Україні. Дійшла і до невеличких містечок. Микола Горбаль не залишився осторонь цих процесів. Підтримував близькі стосунки з Володимиром Івасюком. Читав «Собор» Олеся Гончара, «Мальви» Романа Іваничука, поезії Ліни Костенко, Василя Симоненка. Був окрилений тодішнім часом. Пише поему «Дума», в якій СРСР був зображений як тоталітарна держава, а Україна як колонія. Ділився з однодумцями.\nВикладав естетику в училищі. Говорив про поезію, живопис, нові віяння в Україні. Невдовзі йому запропонували провести відкритий урок для викладачів естетики Тернопільської області. Погодився. Провів його з натхненням, розкуто. Не відав, що більшість слухачів – співробітники КДБ. (Нагадаємо, що час змінився: до влади в Кремлі на місце Хрущова прийшов Брєжнєв).\nНа той час уже багато шістдесятників були звільнені з роботи, їх твори не видавалися, деякі знищувалися. Влаштовувались різноманітні провокації.\nАле ренесанс, що розпочався в Україні уже не можливо було зупинити: натомість влада отримує дисидентський рух ( рух незгідних), який відстоює свої переконання. Появляються твори, видані «самвидавом». Вони передаються з рук в руки, мобілізують до непокори.\n24 листопада 1970 року Миколу Горбаля викликали до Тернополя, буцімто на семінар викладачів естетики, де його заарештували. Після обшуку вилучили поему «Дума». До поеми додали і його пісні, назвавши їх теж антирадянськими. А ще звинуватили у слуханні західних радіостанцій.\nПівроку провів у слідчому ізоляторі КДБ. 13 квітня 1971 року засуджений до 5 років позбавлення волі і 2 років заслання за «антирадянську агітацію і пропаганду».\nПроцес відбувся впродовж одного дня.\nПокарання відбував у Мордовії, потім на Уралі у Пермській області, а дворічне заслання у Томській області. У концтаборі зустрів багато людей, про яких чув на волі. Це були воїни УПА, дисиденти-шістдесятники.\nЩе у Мордовії, де відбув рік, почав записувати разом з Левком Горохівським свідчення в’язнів, їх вироки, беззаконня, які творилися у таборі. Писав на смужечках тоненького цигаркового паперу, хімічним олівцем, мікропочерком.\nОлівець затісував лезом як волосинку. Вистачало на кілька рядочків. Тоді знову заточував. Якщо заходив наглядач, то у крайньому випадку міг з’їсти цей папірчик. Частину написаного зберігав у книжках, дуже акуратно склеївши дві сторінки. Інколи сам не міг знайти. Просто знав які сторінки склеював. Ці записи передавалися на волю, а там їх поширювали самвидавом, передавали по «Радіо Свобода», по «Голосу Америки». Писав вірші, які згодом вийшли у збірці «Деталі піщаного годинника».\nЧерез бібліотечні книжки була вироблена ціла система спілкування між в’язнями, що були ізольовані в карцерах та ПКТ (помєщєніє камєрново тіпа). Книги обмінювали раз на тиждень. Рахувалися сторінки ззаду наперед. Скажімо, парна сторінка чи через сторінку. У другому чи п’ятому рядку знизу ледь помітно закреслювалася літера. По дві-три літери на сторінку – цілі заяви виходили : «роками сидиш, то можна було розробити будь-які технології. Ніяких тобі тайників, ніякого невидимого чорнила чи молока – непомітна цяточка на літері».\nУ зоні намагався не наражатись на конфлікти – норму виробітків виконував, режим не порушував. Проте не був пасивним – разом з усіма голодував, писав заяви, словом, брав участь у всіх колективних акціях протесту.\nПобув у цій зоні більше року. На Уралі відкрили три табори. Треба було розпорошити в’язнів.\nЕтап був важкий. Везли з Мордовії у Всехсвятськ три доби. Спекотне літо. Їхали ночами, а вдень вагони заганяли у тупик, де вони на сонці сильно нагрівалися. У клітці 12 зеків, всі стікали потом. Води – обмаль. Один в’язень помер. Коли вивели з поїзда, не впізнав своїх друзів – усі страшні, сірі. Коли приїхали, їх оточили автоматники, гавкали вівчарки.\nУ таборі працював на токарному верстаті. Продовжував записувати і передавати на волю хроніку зони.\nНа Уралі відбував покарання разом з Зиновієм Антонюком, Іваном Світличним, Валерієм Марченком, Ігорем Калинцем.\nПісля 5 років таборів почалось заслання.\nДо місця заслання, районного центру Парабель, етапували впродовж двох місяців. Це був один з найважчих етапів. У Свердловську тримали у карцері, оскільки на справі було написано червоним олівцем: «сопровождать и содержать отдельно». У карцері кинули дошку, щоб не спав на бетоні.\nБули ще інші тюрми. Нарешті повезли у кінцеву точку. Їхали у воронку годин вісім. А звідти літаком ще годину у якесь село. Звідти трактором-саньми через години півтори доставили до «скотоводчєской брігади», де була тільки ферма та з десяток дерев’яних хат. Начальник контори приказав відірвати ломом дошку на дверях у якійсь конурі, без підлоги, без кухні і сказав, що тепер тут буде його житло. На дворі січень, температура мінус 40. Переночував у корівнику в жолобі. Там було трохи тепліше, бо корови дихали.\nЗранку знову був у тій конторі. Але було зачинено. Лише якийсь хлопець прийшов за пляшкою у магазин. Розговорилися. Виявилося, що українець, працює на лісоповалі. Запросив до себе у гуртожиток, де ще були інші українці-контрактники.\nПомився у бані, дещо виправ. Запропонували приєднатися до їх бригади. Але треба було взяти дозвіл у начальства.\nНачальство у Парабелі відмовило. Влаштувало кочегаром на будівельному майданчику, що в шести кілометрах від Парабеля у тайзі. Тут будували нафтопровід. Працював на пару ще з одним чоловіком по 12 годин, без вихідних. Опалювали нафтою. Кочегарка без вентиляції, чадний сморід. Жив у вагончику, який опалювався. Купив новий приймач, так що слухав всі «голоси».\nЗа перероблені години та працю у вихідні належались відгули, яких назбиралося на два місяці. Плюс відпустка. Запропонував начальству обміняти їх на поїздку додому. Дали дозвіл на 10 днів. Полетів через Москву, заїхавши по дорозі до Гінзбурга і Григоренка.\nБув травень 1976.\n24 червня 1977 закінчився термін заслання. Взяв квиток на літак і полетів в Україну.\nУ тайзі не глушили «ворожі» радіостанції, тому знав, що в Україні виникла Українська Гельсінська правозахисна група. Її очолив письменник Микола Руденко. Горбаль вирішив, що його місце серед тих хлопців.\nСтворена восени 1976 року, через рік після підписання Радянським союзом у Гельсінкі угоди. СРСР таким чином підтверджував, що буде шанувати права своїх громадян. Це була громадська організація, яка відкрито заговорила про права людини і права нації. Членами УГГ стали дисиденти- шістдесятники і учасники українського спротиву під час війни. Всі вони на той час вже відбули ув’язнення. Не пройшло і пів року, як влада розпочала репресії проти членів УГГ, цинічно фабрикуючи справи. До березня 1981 року три чверті членів організації були у тюрмах. Декілька опинилися в еміграції. Ніхто з арештованих членів Групи не виходив на волю – перед звільненням їм фабрикували нову справу.\nТут варто нагадати, що коли Микола Горбаль після заслання приїхав до Києва то, засновник Групи Микола Руденко вже був заарештований. Але щоб могти жити у Києві, треба було бути киянином.\nЗавдячуючи Валерію Марченку, запізнався з молодшою сестрою його мами – Аллою. У вересні побрались. У червні наступного року народився син Андрій. Але у сім’ї не все ладилось. Менше ніж через рік змушений був жити окремо. Якийсь час перебивався по знайомих, а потім чоловік Надії Світличної Павло Стокотельний запропонував жити у них. Надія тоді вже виїхала до США.\nРемонтував ліфти, працював сантехніком. Допомагав чим міг репресованим та їхнім родинам. А ще робив багато невидимої роботи у Гельсінській групі, не оголошуючи себе офіційно її членом. Більшість матеріалів про те, що робилося тоді у Києві, про арешти, обшуки передавав у світ саме Микола Горбаль.\nЗнав, що його заарештують. Будь-якого дня міг стати «хуліганом» чи «наркоманом». Правда, «зовсім не був готовим до того, що в кримінальному кодексі є ще ганебніші статті». Такі, як згвалтування.\nАрештували його через кілька днів після повернення з Пермі, куди їздив, на прохання матері Валерія Марченка, щоб привести звідтіль тексти статей її сина. Медсестра, якій повірив Валерій, виявилася агентом КҐБ. Усі його ті записи потім будуть долучені до його нової кримінальної справи.\n23 жовтня 1979 р. Микола Горбаль був вдруге заарештований за сфабрикованим кримінальним звинуваченням – «спробі згвалтування». « Я з дня на день чекав арешту. Складалося враження, що всім, хто раніше вже сидів у політичних таборах, стараються на цей раз фабрикувати якісь кримінальні справи. Я знав, що кожної хвилини можу стати якимось злочинцем. Але, по- правді, до ролі гвалтівника не був готовим».\nТого вечора Микола Горбаль забрав у Василя Стуса рукописи його віршів і відніс за адресою. Звідти їх повинні були передати у Москву.\nДодому цього вечора він не повернувся – ночував у Лук’янівській тюрмі, як той, хто мав намір згвалтувати. Був весь у крові, з розбитим, спухлим обличчям – дружинники постаралися. Домігся, щоб прийшов лікар і зняв побої. Натомість проти нього самого було висунуто нове звинувачення – «опір представникам влади». Сказали, що дружинники його не били, а тільки захищалися від нього.\n«Спогад про цю цинічну провокацію завжди викликає пригнічено-гидливий настрій. Навіть очевидне всім оббріхування ставить жертву у невигідне становище, бо відтепер спрямовує його енергію лиш на захист і спростування, а це завжди стан жалюгідний. Провокація, спрямована на дискредитацію особистості, є своєрідною формою її убивства».\nНа курсах німецької, які відвідував Микола Горбаль, розказували німецькою про свою роботу. Одна слухачка, дізнавшись, що він працює електромеханіком, попросила допомогти у ремонті лампочки у ванній. Нагадувала постійно.\nВрешті домовились про час ремонту. Квартира виявилася необжитою: кілька стільців, диван і стіл, заставлений наїдками та випивкою. У квартирі , окрім господині, була ще одна жінка. Подивився на лампочку, сказав у чому причина. Запросили за стіл. Відмовився – спішив додому. Потім, аналізуючи ситуацію, зрозумів, що саме цей день повинен був стати днем його арешту-пиятика у чужій квартирі, з чужими жінками.\nЧерез кілька днів, вертаючись з другої зміни, по дорозі «випадково» зустрів цю другу жінку з квартири. Їхала до їх тепер спільної знайомої. Попросила, щоб зайшов з нею у гуртожиток, щоб щось там узяти. А потім провести до трамваю, щоб не йти самій поночі. Погодився. Тут, біля станції швидкісного трамваю «Польова», його й пов’язали. Група чоловіків били ногами, повалили на землю. Неподалік стояла міліцейська машина і через короткий час він уже був у Лук’янівській тюрмі. Не у міліції в камері попереднього затримання, а відразу у тюрмі. Санкцію на арешт пред’явили через два дні.\nУ перший тиждень, який провів під арештом, з ним коїлося щось незрозуміле.Відчував якийсь непоясненний душевний біль, хотілось дертися по стіні, не міг знайти собі місця, кілька діб навіть не зімкнув очей. Якесь божевілля. Згодом його приятель, лікар за фахом Микола Плахотнюк скаже, що такою є дія депресантів, які могли добавляти до їжі , чи води.\nЧерез певний час із одиночної камери кинули у пусту величезну камеру, де на верхній нарі побачив зав’язану петлю. Прийшло розуміння, що впродовж цього «пекельного» тижня його підготовляли до суїциду. Сказав собі: «я не допоможу вам у цьому злочині». Чи не першу ніч він спав спокійно. А на другий день його кинули у набиту камеру, де перебували 60 чоловік: « і життя пішло своїм шляхом. Експеримент не вдався – я не повісився».\n21 січня 1980 р. на закритому засідання був засуджений Жовтневим райсудом м. Києва до 5 років позбавлення волі в таборі суворого режиму. До зали суду допустили сестру Марію, решту родичів — тільки на оголошення вироку. В останньому слові Микола Горбаль сказав: «Я, можливо, перший, кому фабрикують справу за таким гидким звинуваченням… Сьогодні я офіційно оголошую себе членом Української правозахисної Гельсінкської Групи».\nВідбував покарання на території України, у кримінальній зоні у с. Ольшанське Миколаївської області. Працював токарем. 1981 р. переведений у колонію у с.Новоданилівка Миколаївської області. Працював у кар’єрі на обробці граніту. Це була кримінальна зона, яку кримінальники називали Бухенвальдом.\nБуло важко. До того ж був під тісною «опікою» стукачів. Та все ж працюючи на кар’єрі, потайки писав і передавав написане на волю. Газета «Українське слово», що тоді виходила у Парижі, на цілий розворот надрукувала статтю «Життя в кримінальному таборі». Журнал «Визвольний шлях» видав у 1981 році статтю «Право на захист». У цьому ж році вийшла книга віршів для дворічного сина «Коломийки для Андрійка». Журнал «Сучасність», що виходив у США, видав у 1983 році збірку невільничих поезій та пісень з нотами «Деталі піщаного годинника».\nВ ув’язненні зареєстрував шлюб з Ольгою Стокотельною. Перша дружина розвелася після його другого арешту.\nВідбувши від дзвінка до дзвінка друге тюремне ув’язнення, на волю так і не вийшов.\nЗа день до звільнення Миколу Горбаля знову заарештували. Звинуватили в антирадянській агітації за публікації, що вийшли за кордоном. Пропонували покаятися, говорили, що от один з вас на свободі, а ти чого впираєшся, дружина за ворітьми тебе чекає. Відмовився. Кинули в камеру смертників. Дали матрац «який рухався від вошей, два тижні перед сном сидів, бив їх, руки, всі пальці і нігті були в крові, бо не можна було спати». Під вікном цілу ніч вив пес.\n10 квітня 1985 року був засуджений Миколаївським обласним судом до 8 років позбавлення волі і 3 років заслання. Визнаний особливо небезпечним рецидивістом. Покарання відбував у зоні особливого режиму у с. Кучино Пермської області. Там уже перебували Левко Лук’яненко, Михайло Горинь, Василь Стус, Валерій Марченко, Іван Кандиба, Василь Овсієнко, Петро Рубан, Григорій Приходько, Іван Сокульський, Віталій Калініченко та ін.\nХоча суд над Миколою Горбалем був у квітні, приїхав у табір на Урал тільки 24 вересня. Тримали, «мурижили», надіялися на покаяння. Не дочекалися.\nЯк «особливо небезпечного державного злочинця-рецидивіста» відправили у табір особливо суворого режиму в село Кучино Пермської області для «політичних рецидивістів». Це був єдиний такий табір на цілий СРСР.\nЦе був табір Смерті – невеличка жорстока тюрма. На час прибуття до цього табору, там було усього 24 в’язні на цілий СРСР, 14 із них – українці.\nУ Кучино їхав спокійно – така доля. За три тижні перед його приїздом не стало Василя Стуса. Знав, що Валерія Марченка, Юрія Литвина вже також немає в живих.\nЧерез кілька місяців усе радикально почало мінятися – до влади прийшов реформатор Горбачов.\nЗНОВУ НА ВОЛІ\nПрезидент США Рональд Рейган на зустрічі з Михайлом Горбачовим у Рейк’явіку запитав його про політичних в’язнів. Той відповів, що таких у Радянському Союзі нема. Тоді Рейган зачитав із листка прізвища, серед яких було і прізвище Миколи Горбаля.\n12 серпня 1988 р. вийшов указ ПВР СРСР про помилування М. Горбаля.\nЗалишав табір одним з останніх.\nЧерез кілька днів після звільнення до нього прийшли Михайло Горинь і В’ячеслав Чорновіл: «Миколо, треба було на нарах спати, а тут нема часу – Україна бурлить!» Так став виконавчим секретарем Української Гельсінської спілки. Формував її структури в областях. «Радіо Свобода» передало його домашній номер як контактний телефон. Дзвонили з усієї України, повідомляли про мітинги, збори громадян, кого затримали, кого побили. Укомплектовував ці матеріали і передавав на радіостанцію «Свобода».\nУ 1990 році запропонували балотуватися до Київської міської ради від екологічної організації «Зелений світ». На виборах обійшов вісьмох конкурентів.\nУ 1994 році став народним депутатом України по мажоритарному округу Тернопільської області. Люди знали пана Миколу, бо довго працював у тих краях, та й слухали по «Радіо Свобода». Працював у Комітеті культури і духовності, входив до національно-демократичних фракцій.\nНагороджений Орденом Свободи, Орденом «За мужність» I ст. , Орденом «За заслуги» III ст.\nСтарший брат Богдан народився із синдромом Дауна. Все своє життя він малював кольоровими олівцями у шкільному альбомі. Ніхто особливо не приглядався до тих його малюнків. Виглядали химерними. Зазвичай ними вдома розпалювали піч.\nКоли Микола Горбаль вперше опинився у тюрмі, то не міг позбутися відчуття, що вже десь бачив ці споруди, колони однакових з виду людей, людей в погонах з автоматами. Зрозумів, що це все було на братових малюнках.\nЗгодом пан Микола спостерігав за малюванням брата. Богдан розпочинав малювати з будь-якої точки, не розмічаючи папір, без головної фігури чи деталі. Вся композиція вже була у його голові. Мистецтвознавці дивувались – на малюнках були дотримані всі її правила.\nЗ неволі написав мамі, щоб не викидала братових робіт. У 1993 році пан Микола забрав маму і брата до себе у Київ. Впродовж двох років Богдан намалював майже 2000 малюнків. У 1995 році мама Текля відійшла у засвіти. Богдан перестав малювати. За три роки не стало і його.\nУ 1996 році Микола Горбаль організовує у своїй квартирі виставку малюнків Богдана. Згодом було ще кілька виставок у Києві, США. Всі дістали високі оцінки.\n« Малюнки Богдана Горбаля подекуди створюють відчуття чимось подібне дотого, яке виникає під час споглядання древніх ікон» – написала поетеса і художниця Раїса Лиша.\nЖурналістка Неля Даниленко зробила фільм про нетрадиційного художника.\nМикола Горбаль вирішив створити музей малюнків брата. У 2012 році на місці хати, де протягом багатьох років жила їхня родина, він заснував музей-садибу, котру назвав «Галерея Богдана».\nУ двох залах розмістив роботи Богдана, третю присвятив своїм побратимам із руху опору.\nНа вшанування пам’яті брата та щоб допомагати таким людям, як він, Микола Горбаль зареєстрував Благодійний фонд «Галерея Богдана».\nЧИМ ЖИВЕ ЗАРАЗ МИКОЛА ГОРБАЛЬ\nМикола Горбаль – член міжнародного літературного об’єднання ПЕН-клуб, лауреат премії імені Василя Стуса, лауреат премії Ірини Калинець. Пише книги. У його доробку їх кілька: уже згадувана тут збірка поезій і пісень «Деталі піщаного годинника», книга спогадів «1 із 60», версія роману «Презентація життя» – присвята сімейству Світличних, роман «Повернення» і остання – «Повість про три дороги».\nКілька років тому вирішив реставрувати у селі занедбаний костел: «святиня повинна повернути собі попередній статус: стати святинею, а не сільським смітником». Окрім пенсії не має інших доходів. За останні роки наскладав на очищення території, перекриття даху, на купол і хрест.\nПан Микола щороку їздить у село. Бо ж «яке це щастя іти просто аж до горизонту і милуватися небом, деревами, травою». Надіється, що Бог і надалі допомагатиме йому достойно завершити розпочату справу.\nЦей запис оприлюднено в 04.Культура та мистецтво, 05.Історія та спадщина, 09.Особистості, 10.Новини видавництв, Буд.тв.письменників, Костура Данута автором Данута Костура. Додати до закладок постійне посилання.


ОТП Банк профінансував будівництво нового свинокомплексу групою компаній «Глобино» - European Business Association\nАТ «ОТП Банк» підписав кредитний договір з одним з найбільших виробників м`ясних виробів в Україні — ТОВ «НВП «Глобинський свинокомплекс» — на суму 15 млн дол. США з метою фінансування будівництва нового свинокомплексу та поповнення обігових коштів. Будівництво нового свинокомплексу за участі ОТП Банк дозволить збільшити виробничі потужності підприємства до 300 тис. голів на рік. Введення в експлуатацію заплановано до кінця 2021 року. Кредитний договір підписано строком на 5 років. ОТП Банк активно підтримує вітчизняних виробників та має широкий перелік банківських продуктів для агробізнесу, що включає: кредитування на поповнення обігових коштів, інвестиційне кредитування, зокрема фінансування будівництва виробничих потужностей, елеваторів, фінансування/рефінансування витрат пов’язаних з придбанням обладнання, оновлення виробничої техніки, тощо. Банк пропонує широкий спектр партнерських програм для агровиробників, що передбачають пільгові умови придбання техніки, обладнання, засобів захисту рослин та добрив. Перелік партнерів налічує більше 30 компаній. «Завдяки великій ланці продуктів та глибинного розуміння потреб агроклієнтів ОТП Банк продовжує розширювати свою присутність у фінансуванні галузі та підтверджує звання «Кращий банк для Аграріїв» згідно з Global Banking&Finance Award 2021. Так, за перші 5 місяців 2021 року ОТП Банк підписав близько 3 млрд гривень кредитних угод з агрокомпаніями», – прокоментувала Ольга Волкова, директор департаменту продажів середнім та малим корпоративним клієнтам ОТП Банку. Детальніше про співпрацю ОТП Банку з агробізнесом за посиланням: https://www.otpbank.com.ua/agribusiness/. Група компаній «Глобино» – один з провідних виробників ковбасних та м’ясних виробів на ринку України, організований в 1998 році. На сьогодні у вертикально інтегровану структуру групи входять підприємства, які забезпечують замкнутий виробничий цикл виробництва і продажу готової продукції: ТОВ «Глобинський мясокомбінат» – провідне підприємство групи, випускає більше 200 найменувань готової продукції; ТОВ «Глобинський маслосирзавод» – сучасне підприємство з власною сировинною базою, яке переробляє до 150 т молока на добу; ТОВ «НВП «Глобинський свинокомплекс»– підприємство групи, яке має найвищу динаміку розвитку і не має аналогів в Україні; ТОВ «Глобино Агро» – рослинницький напрямок групи компаній «Глобино»; ТОВ НВП «Глобинський мясо молочний комплекс» – вирощування високоудійного поголівя, забезпечення сировиною ТОВ «Глобинський маслосирзавод»; Торговий дім «Глобино»– забезпечує продаж продукції ТМ «Глобино» на всій території України і за її межами. Збільшення та модернізація виробничих потужностей у поєднанні з ефективним менеджментом забезпечують сталий розвиток підприємства. Постійно розширюючи асортимент продукції під ТМ «Глобино», група закріпила за собою лідируючі позиції на вітчизняному продовольчому ринку. Акціонерне товариство «ОТП БАНК» – один з найбільших українських банків з іноземним капіталом, який є визнаним лідером фінансового сектора країни. На ринку він представлений з 1998 року, має стійку репутацію соціально-відповідальної, надійної та стабільної структури, що пропонує споживачам сервіси європейської якості. Банк надає повний спектр фінансових послуг для корпоративних і приватних клієнтів, а також представників малого та середнього бізнесу. Його стовідсотковим власником є найбільший угорський банк OTP Bank Plc. З 2019 року згідно з рішенням НБУ ОТП Банк віднесено до переліку системно важливих банків України, які мають вагомий вплив на розвиток фінансової системи країни. В Україні АТ «ОТП БАНК» виступає флагманом банківської групи ОТП, зареєстрованої Національним банком України, до складу якої також входять ТОВ «КУА «ОТП Капітал», ТОВ «ОТП Лізинг», ТОВ «ОТП Факторинг», НПФ «ВПФ «ФріФлайт» та НПФ «ОТП Пенсія».\nВ Україні АТ «ОТП БАНК» виступає флагманом банківської групи ОТП, зареєстрованої Національним банком України, до складу якої також входять ТОВ «КУА «ОТП Капітал», ТОВ «ОТП Лізинг», ТОВ «ОТП Факторинг», НПФ «ВПФ «ФріФлайт» та НПФ «ОТП Пенсія».


Будьте здорові: як зробити тест на діастаз в домашніх умовах - Вона\nдодому Новости Будьте здорові: як зробити тест на діастаз в домашніх умовах\nКрасивий животик – ось до чого прагнуть багато мам після пологів. Але як бути, якщо його заважає повернути діастаз? Для початку потрібно з’ясувати, чи є він вас. Щоб це зробити, не потрібно поспішати записуватися до ортопеда або остеопату. Для початку можна подивитися відео, яке записала автор блогу про красиву фігуру після пологів Ольга Байкіна, сертифікований тренер з фітнесу з малюком і мама.\nНагадаємо, діастаз – розбіжність прямих м’язів живота щодо білої лінії (сполучної тканини, де з’єднуються сухожилля м’язів). Він може бути як зовсім невеликим (до 1,5 см в перші тижні після пологів), так і значним (від 2-х см і більше).\n© Instagram @impulsefitems\nВизначають три ступені діастаза:\n1 ступінь – 2-5 см, на початкових стадіях, до 2 см патологія візуально не визначається, а виявляється тільки при пальпації живота;\n2 ступінь – 5-7 см, ця стадія патологічного процесу супроводжується выпиранием живота, переважно у нижній його частині;\n3 ступінь – більше 7 см, відбувається розбіжність м’язів одночасно в верхньому і нижньому відділах черевної стінки, змінюється форма живота – він стає отвислым, збільшується в розмірах, можливо розвиток пупкової грижі.\nЛікар акушер-гінеколог Ольга Комова зазначає, що таке явище, як діастаз, можна помітити ще під час вагітності, воно може зберігатися і протягом 2 місяців після пологів.\n© Instagram @marriimom\nФітнес-тренер Ольга Байкіна демонструє у своєму відео, як перевірити живіт на діастаз в домашніх умовах.\nЛежачи в розслабленому стані, піднімаємо рукою голову і перевіряємо розбіжність м’язів у трьох точках:\n3 см під пупком\nЗаміряємо, скільки пальців відстань між м’язів, і перевіряємо глибину.\n© Instagram @bragina.katerina\nПодивіться відео і переконайтеся, що ви виконуєте перевірку на діастаз правильно. Гортайте:\nA post shared by Olga – ТРИЧІ мама в спорті (@olga.baykina) on Jan 23, 2019 at 2:53am PST\nРаніше про своє визволення від діастаза розповідала актриса Дарина Мельникова, яка в грудні минулого року стала мамою вдруге. Зірка серіалу «Татусеві дочки» поділилася, що діастаз вона «заробила» після першої вагітності.\nУ перший раз після пологів я не розібралася з подвязыванием і забила на цю справу. Купила післяпологовий бандаж, натягнула його і думала, що все ок. Але було ОК тільки поки мій живіт був в бандажі, варто було його зняти ввечері і я бачила те, що бачити зовсім не хотіла 🤦🏼♀. Качати прес💡! – Подумала я. Добре, що мене вчасно зупинив остеопат ✋🏻 і розповів про діастаз. Він так само розповів щось про якесь підв’язування. Я це все погуглила, мені це все не сподобалося і я стала робити планки). І вакуум. До 6ти місяців після пологів я все ще мала те, що мала – живіт нікуди не подівся. Кожен вечір я знову була на третьому місяці вагітності.\nМені було лінь і не зручно в’язати на себе якісь ганчірки.\nЧерез два роки я все ще мала цей чортовий діастаз, тільки тоді і почала посилено займатися йогою, щоб попрацювати нарешті над опущенням органів малого тазу і … завагітніла 😳)). Бачите, як небезпечно не підв’язувати живіт!!???? жартую)\nЧитайте також:Маленькі янголята: Дарина Мельникова вперше показала обох синів\nЯ, звичайно, не експерт в цьому питанні, але по своєму досвіду можу сказати, що підв’язування, післяпологова йога і грамотна корекція діастаза – це найкраще, що ви можете зробити для свого тіла після пологів 🙌🏻. Що взагалі таке підв’язування.\nЦе шматок щільної тканини, яким ви, лежачи на спині, збираєте і перев’язуєте живіт. У Мексиці, звідки пішла традиція використовують тканину Рибоза. Але взагалі можна будь-яким щільним, але не довгим вовняним шарфом. Краще шматок тканини купити в магазині. Є різні способи і техніки підв’язування. Не полінуйтеся в цьому розібратися в гуглі все є, навіть з картинками)! Тканина стягує щільно, але не жорстко стегна, підбирає і тримає живіт, допомагає м’язам і органам повернутися на місце ☝🏻\nНа вулицю з таким не дуже зручно і я носила бандаж ДЛЯ ВАГІТНИХ. Він так само стягує стегна і не тисне на живіт. Це всі поради остеопата, до якого, до речі, після пологів варто звернутися, якщо не маєте ніяких забобонів\nА ось бандаж ПІСЛЯПОЛОГОВИЙ небезпечний тим, що він стягує всі органи, не підтримуючи їх знизу, за рахунок чого відбувається опущення органів малого тазу, а це може спричинити за собою не самі приємні наслідки 🤷🏼♀. Через 40 днів можна потихеньку (по відчуттях) починати займатися післяпологовий йогою, а через два місяці можна починати робити повноцінну роботу над відновленням і корекцією діастазу.\nВажливо: лікування діастаза повинно проходити під спостереженням лікаря. Самолікування може зашкодити вашому здоров’ю! Доктор професійно поставить діагноз і складе перелік вправ, які допоможуть зміцнити м’язи черевного преса і позбутися випираючого животика.\nА у вас був діастаз після пологів? Зробите перевірку свого животика? На всяк випадок…\nпопередня статтяКосметика johnsons baby: ціна, склад, відгуки\nнаступна статтяВікторія Макарська викликала резонанс в Мережі заявою про ролі жінки\nЛев Миколайович Толстой роман «Анна Кареніна» почав з фрази про те, що щастя сімї робить схожими, а в нещасті кожна сімя унікальна. Дійсно, труднощі, з якими доводиться стикатися сімейним парам, часто викликані абсолютно різними причинами.


За минулий тиждень Полтавський рибоохоронний патруль викрив 115 порушень | Кременчугская газета\nЗа минулий тиждень Полтавський рибоохоронний патруль викрив 115 порушень\nМатеріали за одним випадком передали в правоохоронні органи.\nІнформацію про результати роботи Полтавського рибоохоронного патруля з 8 по 14 червня оприлюднила начальник Управління Державного агентства рибного господарства у Полтавській області Оксана Кулинич на своїй сторінці у Фейсбук.\nЗа її повідомленням, за минулий тиждень викрили 115 порушеннь, серед них 19 грубих та 2 порушення порядку придбання та збуту риби. Також затримали 169 кг незаконно добутої риби та вилучили 57 заборонених знаряддя лову.\nУсього за минулий тиждень рибоохоронний патруль розрахували 14 тис. 329 грн збитків, завданих рибогосподарській галузі та наклали 3 тис. 655 грн штрафів. Матеріали за одним випадком передали в правоохоронні органи.


Землеробство Стародавнього Єгипту — Вікіпедія\nЗемлеробство Стародавнього Єгипту\nРільництво у Давньому Єгипті, 1200 рік до н. е.\nЗемлеробство Стародавнього Єгипту — основна галузь економіки давніх єгиптян. Нею займалася переважна більшість населення. Це викликано кліматично-географічними особливостями.\n3 Іригаційна система\n4 Вирощування культур\nЦивілізація Стародавнього Єгипту розвивалася в посушливому кліматі, з огляду на близькість Аравійської та Лівійської пустель, і річки Нілу, яка тече з озера Вікторія на північ в Середземне море. Ця область майже без опадів, річка Ніл має ключове значення для розвитку єгипетської цивілізації. Річка забезпечила родючу оазу серед великих пустель, які дозволили давнім єгиптянам утворити могутню державу на основі піднесення сільського господарства.\nВисокий рівень води при розливі Нілу, обіцяв багатющий приріст для полів, низький рівень Нілу неминуче приносив з собою страх перед «голодним роком». Це було обґрунтовано, тому що розлив приносить ґрунтам не лише родючість, а й вологу.\nЗемля була основним засобом виробництва. У Стародавньому Єгипті існувала державна власність на землю. Вона належала фараонові, який жалував її чиновникам, воєначальникам, жерцям.\nПісля відпливу Нілу селянин приступав до оборобітку землі. Ця робота ускладнювалася тому, що плуг, який був повинен перевертати важкий ґрунт, дуже громіздкий. Єгипетський плуг дуже мало змінився з найдавніших часів: він складався з довгого дерев'яного лемеша, в який були вставлені 2 трохи зігнуті рукоятки, а до задньої частини лемеша був навскіс прив'язана довга жердина, на передньому кінці якої знаходився поперечний брус, прикріплений до рогів биків. Такою була стандартна форма плуга, вона майже не змінилася за століття. За Нового царства був додано ще канат, що зв'язував жердину з лемешем, рукоятки при Новому царстві були встановлені майже перпендикулярно і забезпечені виїмками для долонь, але ці зміни були незначними.\nДля оранки землі були потрібні дві людини: один, власне орач, натискав на рукоятки плуга, а другий, погонич биків, невтомно підганяв своїх тварин палицею. Якщо давні єгиптяни лише бажали розпушити шар мулу, вони використовували (насамперед з епохи Нового царства) легкий плуг, який тягли люди. Такий плуг дещо відрізнявся від плуга звичайної форми — леміш складався з двох частин, пов'язаних разом; він мав також довгу частину, приєднану ззаду і повертати похило вгору, коли орач спрямовував плуг.\nПісля оранки потрібно було ще розбити великі грудки важкої землі, щоб земля була готова для посіву. В Стародавньому Єгипті користувалися дерев'яною мотикою, яка, вважається, була власним винаходом єгиптян в сільському господарстві. В музеях збережено декілька зразків справжніх мотик. Хлібороб тримав цю мотику за нижній кінець ручки і розбивав лезом грудки землі. Пересуваючи мотузку, він міг за бажанням робити мотику ширше або вже. На малюнках епохи Давнього царства люди, що працюють мотиками, завжди зображені йдуть ззаду плуга, пізніше вони йшли і попереду нього.\nПісля того як земля була належним чином підготовлена, починали висівати насіння. Після того як насіння були розкидані, посівні роботи ще не були закінчені: ще потрібно було втиснути зерно в щільну мулисту землю. Для цього по щойно засіяних полях проганяли овець. На всіх малюнках, присвячених цій темі, зображено одного або двох пастухів з їхніми стадами, які йдуть ззаду сіяча. Одні працівники, змахуючи батогами, женуть овець вперед, інші так само енергійно відганяють їх назад. До Нового царства цей звичай відійшов у минуле. Геродот згадує, що для цих цілей використовували свиней.\nЗ визріванням врожаю зернові жали коротким серпом, зрізуючи ним, на відміну від нашого звичаю, стебла високо над землею, іноді близько до колосся, оскільки солома була не потрібна й лише ускладнювала молотьбу. З них зв'язували снопи, які відправляли своєрідні «елеватори» (гумна). Тут відбувалася обробка зерна. На рівному круглому майданчику з трохи піднятими краями (току) розсипали зерно і потім ганяли по ній худобу, яке топтало його своїми копитами, зокрема бики та віслюки.\nПісля того як зерно було обмолочено, його разом з половою збирали дерев'яними вилами в велику купу, на верх якої клали гніт, щоб вона не розсипалася. Потім необхідно було відокремити зерно від полови і бруду, неминучою при такому примітивному робочому процесі. Цю роботу виконували жінки. Вони віяли зерно, підкидаючи його в повітря за допомогою двох маленьких похилих дощок. Зерно падало вертикально вниз, а полову вітер відносив убік. Потім зерно пропускалось через величезне прямокутне сито, щоб відсіяти найгірші домішки.\nНаприкінці збору врожаю з'являлися державні чиновники — «писар житниці» і «вимірювач зерна», — які вимірювали кожну купу зерна перед тим, як вона відправлялася до житниці (комору). Ці житниці (комори, склади зерна) в усі епохи будувалися за переважно однаковим планом. В оточеному стіною дворі розташовувалися один або два рядки будівель з мулу, що мали форму конуса заввишки близько 5 м і завширшки 2 м; вони мали одне маленьке вікно високо над землею, а друге на половині висоти або близько від землі. Нижнє, через яке забирали зерно, зазвичай було зачинене, щоб не запустити мишей, і працівники засипали зерно через верхнє вікно, піднімаючись до нього по сходах. В епоху Середнього царства виявлені дещо інші форми зерноскладів. Такі житниці мали плаский дах, на яку потрібно було підніматися по зовнішніх сходах. Цей дах був зручним спостережним пунктом для писаря: він міг, перебуваючи на ній, зважувати торби, принесені й висипані до комори. Такий склад зерна міг належати лише для великого господарства.\nІригаційна система[ред. | ред. код]\nОскільки найвищий розлив заливає не всі поля, і, щоб інші, залиті розливом поля дали урожай, селянин повинен був вдаватися до штучного зрошення. Воду Нілу підводили якомога ближче до його полю за допомогою зрошувального каналу, а селянин потім споруджував щось на кшталт колодязного журавля — тепер відомого під сучасною назвою шадуф, але він зберіг свою колишню, давню форму.\nКліматичні умови рослинництва викликали необхідність створення системи осушувальних і зрошувальних каналів, координації та об'єднання зусиль людей з різних районів. Іригаційна система складалася з каналів, шлюзів, гребель, що оточували поля, і шадуфов, підйомних споруд, за допомогою яких воду піднімали на поля, розташовані вище водного рівня. Державні чиновники відповідали за розвиток і утримання іригаційної системи, спостерігали за підйомом води в Нілі. Держава здійснювала великі будівельні роботи зі створення каналів і водосховищ. Уже в період Середнього царства була створена система регулювання руху води з Нілу в водосховища, яка дозволила створити велику Фаюмську оазу.\nВирощування культур[ред. | ред. код]\nНа малюнках, що зображують сільськогосподарські роботи, зазвичай привертають дві зернові культури: ячмінь і пшениця. Обидві вони були дуже широко поширені в Єгипті, свідченням чого є солома, яку тепер можна побачити в необпалених цеглинах. З ячменю було налагоджено у великих обсягах пивоваріння.\nНа деяких пам'ятниках епохи Нового царства зображений збір врожаю ще одного культурного рослини, яке має стебло з маленьким червоним плодом нагорі. Воно було з великою ймовірністю упізнано як просо — чорне просо, відоме в сучасному Єгипті під назвою дурра. Просо висмикували, потім струшували землю з коренів і після цього пов'язували стебла в снопи. Щоб вилущити зерна з колосків, застосовували незвичайний, схожий на гребінь інструмент. Давні єгиптяни також полюбляли овес.\nДавні єгиптяни у великій кількості вирощували овочі, що обумовлювало особливості їх харчування. Популярними були салат-латук, численні бобові, сорго, декілька видів цибулі та огірків, часник, редька, петрушка, сікамора, гарбузи, дині, кавуни, лотос, папірус, лілії, очерет. З фруктів — були численними сади з гранатів, цитрусових, фініків, інжиру, яблук, виноград, ріжкове дерево. У дельті Нілу з початку III тис. до н. е. було розвинене виноробство.\nСадівництво[ред. | ред. код]\nДокладніше: Сад Стародавнього Єгипту\nУ Стародавньому Єгипті було декілька типів садів. Зазвичай їх створювали неподалік річки Ніл на пласких або вирівняних ділянках. У розпланування саду внесли геометричні форми. Посередині створювали видовжений басейн прямокутної форми з водою. Береги басейна оточували деревами та пальмами. Сад відокремлювали від оточення мурами. В залежності від статків родини сади мали малі або великі розміри.\nБагатії мали декілька садів, а басейн оточувало два-три ряди фруктових дерев і пальм. Сад прикрашав і окремий павільйон. Сад був і місцем відпочинку, і мав господарські функції для отримання фруктів, фініків, лікарських рослин.\nJanick, Jules. «The Origins of Fruits, Fruit Growing and Fruit Breeding.» Plant Breeding Reviews 25. (2005): 255—320.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Землеробство_Стародавнього_Єгипту&oldid=36074157\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 19:41, 6 червня 2022.


Шлюбний контракт – варто чи ні?Перітус Україна\nШлюбний контракт – варто чи ні?\nОприлюднено: 11 Грудня, 2013 at 1:53 pm\nНапевне, багато з наших читачів в іноземних фільмах бачили сцени розлучень у судах, поділі майна при цьому та інших спорах. Практично в більшості з таких сцен фігурував «шлюбний договір». Це поняття, яке багатьом українцям здається подихом «із Заходу», є новим та незвіданим і відомо про нього мало.\nЗгідно статистичних даних Державної судової адміністрації України 34,9% від усіх справ позовного провадження, що розглядались судами в Україні у 2012 році були справи щодо сімейних правовідносин. Відповідно, даний відсоток сприяє сімейним спорам в утриманні пальми першості, а відтак вкрай високій актуальності цього явища. Безумовно при розлученні між подружжям виникають спори про поділ майна, утримання та виховання неповнолітніх дітей тощо. Ці розподіли та вирішення інших наслідків розірвання шлюбу тягнуться доволі проблематично, довго та складно в силу небажання когось із подружжя поступитись. Виникає запитання – як запобігти цим проблемам у випадку розлучення, або зробити вирішення спору максимально справедливим та швидким? Сьогодні поговоримо про шлюбний контракт, який, певною мірою, покликаний вирішити багато з можливих при розлученні проблем.\nПопри існування у вітчизняному сімейному законодавстві інституту шлюбного контракту протягом 9 років, особливої популярності він не здобув. Можливо, причина не лише в упередженому ставленні громадян до укладення такого роду договору, а й у незнанні його суті і плюсів. Насправді, шлюбний договір — аж ніяк не спосіб образити одного з подружжя, а своєрідний фундамент відкритих і обміркованих відносин, в яких кожен готовий прийняти на себе частку відповідальності.\nУ Сімейному кодексі передбачено три основні види майнових відносин, які можуть регулюватися шлюбним договором: правовий режим майна (тобто що буде спільною сумісною власністю, а що — приватною), порядок користування житлом і право на утримання (аліменти).\nТак, у шлюбному контракті сторони можуть домовитися про порядок поділу майна, зокрема й у разі розірвання шлюбу, про розмір часток у спільному майні у разі розлучення (за загальним правилом подружжю належать рівні частки майна, придбаного у шлюбі). Однією з переваг контракту є те, що в ньому подружжя може визначити правовий режим як особистого майна, придбаного до шлюбу, так і спільно нажитого. Наприклад, прописати, що куплені у шлюбі квартира або автомобіль у разі розлучення залишаться за тим, на кого вони зареєстровані. Також можна передбачити, що банківські вклади, внесені на ім’я одного з подружжя, належать тільки йому. Можна навіть прописати, що в разі істотного подорожчання майна, що належить одному з подружжя, воно визнається спільною власністю. Наприклад, якщо після шлюбу у квартирі одного з подружжя провели ремонт вартістю в половину вартості цієї квартири, то квартиру вважати спільною. У шлюбному контракті подружжя також може домовитися про надання одному з них матеріального утримання на певних умовах.\nСімейний кодекс майже прирівняв так званий громадянський шлюб до офіційно зареєстрованого, визначивши права та обов’язки подружжя, яке веде спільне господарство. Однак укласти шлюбний контракт громадянське подружжя не має права. Такий договір можуть укласти особи, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, а також подружжя. Відповідно до ст. 74 СК, якщо жінка та чоловік проживають однією сім’єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності.\nЗаборони щодо внесення зміни до шлюбного договору немає. Проте такі зміни можливі лише за добровільної згоди обох у подружжі. Тож, щоб уникнути зайвих витрат і нервів, краще постаратися одразу передбачити в договорі всі можливі варіанти розвитку ситуації і форс-мажорні обставини.\nВарто зауважити, що при розірванні шлюбу або в разі виникнення суперечки між подружжям щодо майна, за наявності шлюбного договору суд, у першу чергу, братиме до уваги саме умови контракту. Це є важливим моментом, оскільки норми Сімейного Кодексу і шлюбний контракт по-різному можуть визначати правовий режим майна подружжя.\nПідсумовуючи сказане, хочеться ствердити, що шлюбний договір покликаний зміцнювати інститут сім’ї, дозволяючи більш повно враховувати інтереси кожного з подружжя, зменшити кількість суперечок і конфліктів між ними, але, навіть якщо почуття й минули, на випадок розлучення і розділу майна – здатний тільки полегшити розлучення подружжя, тобто вирішити це цивілізованим способом.\nПартнер ЮК “Перітус Консалтинг”\nадвокат Олексюк Назар\nTags: подружжя,розподілмайна,сім'я,шлюб,шлюбний контракт


Нателла Крапівіна поцілувала Світлану Лободу на публіці: фото\nКрапівіна поцілувала Лободу на публіці після розлуки: фото\nФото Світлани Лободи і її продюсерки Нателли Крапівіної знову спровокувало чутки про їх роман.\nНателла Крапівіна відома в шоу-бізнесі як творець телевізійного тревел-шоу "Орел і Решка", а також музичний продюсер співачки Світлани Лободи. Вона співпрацює з українською артисткою з 2010 року, натхненна надзвичайною харизмою зірки.\n"Світлана - єдина артистка на українській сцені, яка здатна на будь-які експерименти", - коментує Крапівіна роботу з Лободою.\nОднак в Мережі до непоколебиму тандему співачки і продюсерки ставляться скептично. Неодноразово ЗМІ писали про те, що між Світлану Лободу і Нателлу Крапівіну пов'язує не тільки робота. Натяки на нетрадиційний роман досі час від часу з'являються в пресі. Нібито підтвердженням тому служить той факт, що парочка постійно разом. Навіть відпустку вони нерідко проводять удвох.\n«Наставляє роги Харламову»: Асмус поділилася гарячим фото з відпочинку на Мальдівах\nА днями, після невеликої перерви у співпраці, в Instagram-акаунті Нателлы Крапівіною з'явилося двозначне фото, на якому вона цілує свою підопічну Світлану Лободу. У підписі до світлини продюсерка відверто зізнається, що вони разом "ціле життя" і "ніколи не втратять один одного".\nАнастасія Волочкова злягла: бурхлива ніч з коханцем вичавила з балерини всі соки\nНателла Крапівіна поцілувала Світлану Лободу\nЗазначимо, що паралельно у Мережі продовжують обговорювати роман Світлани Лободи і соліста Rammstein Тілля Ліндеманна. Пара ніяк не коментує свої близькі стосунки, але і не спростовує можливу наявність почуттів один до одного.\nА що ти думаєш про особисте життя Світлани Лободи?\nТеми: нателла крапівіна Світлана Лобода


Цього року ми повинні запустити повноцінне авіасполучення із Закарпаттям. Це - доручення Президента України, - Володимир Омелян - Новини - Міністерство інфраструктури України\n→ Новини → 5 Квітня 2018, 17:27\nЦього року ми повинні запустити повноцінне авіасполучення із Закарпаттям. Це - доручення Президента України, - Володимир Омелян\n5 Квітня 2018, 17:27\nЦього року ми повинні запустити повноцінне авіасполучення із Закарпаттям. Це - доручення Президента України. Про це заявив Міністр інфраструктури Украіни Володимир Омелян в ході робочої поїздки до Закарпатської області.\n«В першу чергу, ми робимо ставку на аеропорт в м.Ужгород для того, щоб це доручення було виконано в цьому році. Залишились деякі формальності на рівні українсько-словацьких відносин. Ми повинні завершити ці процедури в першому півріччі і я сподіваюсь, ми зможемо змонтувати необхідне авіаційне обладнання для повноцінного авіасполучення теж в цьому році», - зазначив очільник Міністерства, -«Але ми розуміємо об’єктивні обмеження цього летовища, його розвиток ускладнений. Тому перспектива нового аеропорту на Закарпатті є більш ніж нагальною. Я покладаю величезні сподівання, що парламент і Уряд підтримають нашу ініціативу про виділення додаткового фінансування на розбудову українських летовищ. Ми розраховуємо, що це буде мінімум 4-річна програма в обсязі 10 млрд грн. щороку, щоб ми могли кожного року будувати по 5 -6 злітних смуг, а далі - будівництво терміналів, обслуговування пасажирів, запуск роботи аеропорту вже буде на відповідальності місцевих органів влади і в рамках державно-приватного партнерства. Я вважаю, це правильний підхід, так функціонують багато летовищ світу, особливо регіональних, і це перспектива для України».\nЗа словами очільника Міністерства, регіональні аеропорти також розглядаються авіакомпаніями лоу-кост сегменту в якості перспективних напрямків для здійснення польотів: «Цього року заходить найбільший, найдешевший лоукост перевізник - Ryanair, і вони готові розширити географію польотів і літати з регіональних аеропортів. Ми повинні бути готові. На Закарпатті потрібно ще одне окреме летовище. Я сподіваюсь, що у разі затвердження цієї програми наступного року ми зможемо перейти до проектування та фізичних робіт».\n«Ми останні декілька днів працювали з Державіаслужбою та Украерорухом, а також з областю, для того, щоб обстежити всі потенційні місця, які пристосовані для авіаційного сполучення. Ми пропонуємо наступний алгоритм. В квітні відбудеться візит очільника Державіаслужби України і керівництва Міністерства інфраструктури України до Словаччини з метою відпрацювання двосторонньої угоди на рівні Державіаслужби, а також, у разі потреби, між урядами обох країн щодо врегулювання питання заходу літаків на посадку на летовище Ужгорода. Друге питання. Украерорух зараз докладає всіх зусиль, щоб забезпечити необхідне навігаційне обладнання даного летовища у шестимісячний термін. І ми виходимо з того, що аеропорт Ужгорода повинен бути готовий до зимової навігації 2018-2019 років, тобто, з осені цього року. І тут дуже важливо, щоб була сформована надійна, ефективна команда аеропорту. Бо якість авіаційного сполучення, ціна, кількість маршрутів – це переговори керівництва аеропорту з авіакомпанією. Ми сподіваємося на добру синергію керівництва області і якісну роботу з боку летовища», - заявив Володимир Омелян.\n«Сьогодні ми відвідали потенційні місця де може бути розташований новий аеропорт, це може бути Хуст або Мукачеве», - додав Міністр. Директор Державного підприємства обслуговування поітряного руху «Украерорух» Дмитро Бабейчук зазначив: «Процес сертифікації буде коштувати нам 50 тисяч євро, може і більше. Ми готові до цього. Ми готові відпрацювати питання оснащення аеропорту необхідною технікою».\nГолова Державіаслужби Олександр Більчук наголосив, що Державіаслужба гарантує повну підтримку аеропорту Ужгороду у відновленні його повноцінної роботи.


Пам’ятки Одеси: ТОП-5 найкращих місць для відвідування – Travel News\nTravel News / Новини / Пам’ятки Одеси: ТОП-5 найкращих місць для відвідування\nПам’ятки Одеси: ТОП-5 найкращих місць для відвідування\nПримітно, що якщо подивитися на всі ці пам’ятки Одеси по карті, то багато з них виявляться в самому центрі, тож обійти їх можна буквально за один день перебування в цьому чудовому місті. А вже за вихідні ви точно встигнете подивитися найцікавіше.\nПам’ятки Одеси: Потьомкінські сходи\nОтже, які варто відвідати визначні пам’ятки Одеси? Список обов’язкових місць очолюють знамениті Потьомкінські сходи, що вважаються символом Одеси і парадним входом до міста з моря. Сходи налічує 192 сходинки. Досягнувши верхніх щаблів сходів з висоти Приморського бульвару, можна з задоволенням милуватися найкрасивішими місцями в Одесі: чудовою панорамою морського порту, гавані і Одеської затоки. Це архітектурна споруда в стилі класицизму, створене архітекторами Франсом Боффо, Авраамом Мельниковим і Шарлем Потьє, є пам’ятником архітектури першої половини XIX століття.\nПам’ятки Одеси: пам’ятник Дюку де Рішельє\nПіднявшись Потьомкінськими сходами, ви прямо потрапляєте до наступного об’єкта, зазначеного на карті пам’яток Одеси. Це пам’ятник засновнику міста герцогу де Рішельє, в народі отримав прізвисько бронзовий Дюк. Він був створений скульптором Іваном Мартосом. Відкритий 1828 року і є першим пам’ятником в Одесі. Бронзова статуя Рішельє представлена в римській тозі з сувоєм в руці і латунними горельєфами біля основи, що символізують землеробство, торгівлю і правосуддя.\nПам’ятки Одеси: Лаокоон\nЦя красива композиція зображує смертельну боротьбу жерця бога Аполлона Лаокоона з синами проти змій. Вона встановлена перед будівлею Одеського археологічного музею і є частиною архітектурного ансамблю історичної частини міста. Це дивовижне місце сподобається любителям старожитностей та історії. Лаокоон – мармурова скульптура, яка є копією всесвітньо відомого однойменного скульптурного комплексу, розташованого в ватиканському музеї.\nПам’ятки Одеси: Театр опери і балету\nЧитати Що їдять на сніданок у різних країнах світу\nОдеський Національний Академічний театр опери та балету по праву можна назвати перлиною в перлині. Це один з найкрасивіших оперних театрів не тільки міста, а й усієї України. Всі, хто сюди приїжджає, просто зобов’язані побувати в Одеській опері. Причому, задоволення однаково можна отримати і від постановок, які в ньому відбуваються, і від споглядання самої будівлі, яка була побудована наприкінці ХІХ століття і є унікальним архітектурним спорудженням.\nТеатр знаменитий своєю історією, адже його сцена пам’ятає виступи таких знаменитостей як: Федір Шаляпін, Соломія Крушельницька, Енріко Карузо, Петро Чайковський, Микола Римський-Корсаков, Сергій Рахманінов, Анна Павлова, Айседора Дункан та ін.\nПам’ятки Одеси: Музей-заповідник “Катакомби Одеси”\nДовжина всіх підземних ходів одеських катакомб становить близько 10 кілометрів. А розташовані вони на глибині 15-25 метрів під міськими кварталами в районі Молдаванки. Це цілий комплекс найдавніших шахт-каменоломень, повний таємниць і загадок, де здобувався будівельний камінь для зведення Одеси, розташовувалися військові бункери, бомбосховища і справжні природні печери. Музей є об’єктом культурної спадщини міста. Ці пам’ятки використовувалися з самого початку появи Одеси на мапі і залишилися незабутими до сьогодні.


Спін-орбітальна взаємодія - значення слова, визначення слова, слово означає | VseslovA\nСпін-орбітальна взаємодія, взаємодія часток, що залежна від величин і взаємної орієнтації їх орбітального і спину моментів кількості руху і приводить до т.з. тонкому розщеплюванню рівнів енергії системи (див. Тонка структура ). З.-о. ст — релятивістський ефект ; формально воно виходить якщо енергію швидко рухомих в зовнішньому полі часток знаходити з точністю до v 2 /c 2 , де v — швидкість частки, з — швидкість світла.\nНаочне фізичне тлумачення З.-о. ст можна отримати, розглядаючи, наприклад, рух електрона в атомі водню. Рух довкола ядра приводить в загальному випадку до появи в електрона орбітального механічного моменту кількості руху і (унаслідок того, що електрон — заряджена частка) пропорційного йому орбітального магнітного моменту. В той же час електрон володіє власним моментом кількості руху — спином, з яким пов'язаний магнітний момент спину. Добавки до енергії електрона, викликані взаємодією орбітального і спину магнітних моментів, залежать від взаємної орієнтації моментів, тобто визначаються З.-о. ст Оскільки проекція спину електрона на будь-який вибраний напрям, в даному випадку на напрям орбітального моменту, може набувати два значення + /2 і — /2 (де — постійна Планка), яким відповідають різні енергії взаємодії з орбітальним моментом, то З.-о. ст приводить до розщеплювання рівнів енергії в атомі водню (і водородоподобних атомах ) на два близькі підрівні (до дублетної структури рівнів). В багатоелектронних атомів З.-о. ст визначається (як правило) взаємодією повного орбітального і повного спину моментів електронів, і картина тонкого (мультіплетного) розщеплювання рівнів енергії виявляється складнішою. (Атоми лужних металів, в яких повний спин електронів рівний /2, також володіють дублетною структурою рівнів.)\nНаочне уявлення про З.-о. ст як взаємодії магнітних моментів не є загальним і може грати лише допоміжну роль, оскільки З.-о. ст існує і в нейтральних часток (наприклад, в нейтронів), що мають і орбітальний, і спин механічні моменти. Вельми істотно З.-о. ст нуклонів (протонів і нейтронів) в атомних ядрах, вклад якого в повну енергію взаємодії досягає 10 %.\nЛіт . див.(дивися) при ст. Атом .


Цікавить кавова машина на прокат, Чернівці Чернівці - Oferteo.com.ua\nЗапит на пропозицію номер 3452138\n2018-12-03 Перша Чарівна Скриня\nМаєте в каталозі продукти з галузі Кавові апарати і можете забезпечити їх доставку в місті Чернівці? Клієнт шукає саме такі пропозиції, як Ваша. Перевірте, чим саме цікавиться покупець. Подробиці можна знайти в запиті. Перед розмовою, переконайтеся, що Ви в змозі задовольнити очікування клієнта, наприклад, сертифікати якості. Варто також звернути увагу, коли клієнт створив запит і чи інші постачальники з галузі представили йому свої пропозиції. Замовники шукають фахівців, які можуть забезпечити низькі ціни. Задумайтесь, за що Вас цінують інші клієнти.\nВи вже уточнили очікування клієнтів? Не марнуйте часу і зв’яжіться з клієнтом вже сьогодні. Для того, щоб ще швидше здобути клієнта, зв'яжіться з ним по телефону. Відрекомендуйте себе, як досвідченого продавця в категорії Кавові апарати з міста Чернівці або околиць. Це хороший момент, щоб підтвердити вимоги покупця. Запитайте, між іншим, який тип товару або марка цікавить клієнта або які товари або послуги можуть знадобитися. В разі виникнення сумнівів, Ви можете відповісти на його додаткові питання.\nНе чекайте і зв'яжіться з клієнтом з галузі Кавові апарати - спробуйте зателефонувати Клієнту - це найбільш ефективний метод. Опишіть йому послуги, які Ви пропонуєте. Використайте інформацію, яку Вам вже вдалося отримати. Пам'ятайте про те, що клієнти, які шукають виконавців послуг в цій категорії шукають також додаткові послуги. Якщо Ви можете запропонувати їх, наприклад, Купівля згадайте про це під час розмови. .


Поява дітей в сім’ї пов’язано не тільки з приємними емоціями, а й з новою статтею витрат і клопоту. Одне з питань, яке турбує батьків — як вибрати правильно меблі для чада, де її купити? Питання ціни штовхає батьків пошукати меблі в інтернеті. І тут вони задаються питанням — який інтернет магазин продає якісні меблі?\nРозстановку меблів починаємо з королеви кімнати — ліжка. Ергономічність, безпеку спального місця залежить не тільки від вибору комфортної моделі:\nщоб уникнути застуд місце для сну в плануванні має бути відсунуто від вікна;\nщоб забезпечити безпеку, слід виключити розетки, вимикачі, лампи безпосередньо над матрацом.\nВажливо! Над спальною зоною не повинно бути відкритих полиць, шафок, інших конструкцій для зберігання. З метою безпеки і психологічного комфорту, рекомендується залишити стіни порожніми. Якісна детская мебель от производителя — за посиланням.\nВ якості місця для відпочинку можна залишити тільки ліжко. Але якщо габарити приміщення дозволяють — додайте комфортний пуф або крісло, на якому зручно розміститися в перервах між активними іграми або заняттями на шведській стінці. Пуф ставлять між ліжком і ігровий або навчальної зоною.\nУ спальному просторі можна не зберігати нічого, або облаштувати шафа для одягу — в цій частині кімнати громіздка меблі найдоречніше.\nВажливо! Туалетний столик для дівчинки-підлітка обладнають недалеко від ліжка, так господиня кімнати зможе з комфортом починати і закінчувати свій день.\nОпис і переваги гарнітурів\nГарні меблі — це не просто прикраса дитячої кімнати, вона допомагає фізичному і розумовому розвитку. Кращі виробники сучасності представляють моделі, орієнтовані на хлопців різного віку та інтересів. Окремо серед достоїнств від покупки меблевого комплекту можна виділити:\nзаповнення всієї площі спальні схожими за стилем елементами, завдяки чому кімната виглядає природно;\nстворення затишку, при максимальній ергономіки;\nтаке рішення більш зручно в фінансовому плані, оскільки часу на доставку, збірку, а також вибір додаткових елементів, потрібно менше.\nВтім, за бажанням можна зібрати всі деталі окремо, тим більше що дилема, де купити ту чи іншу додаткову частину до 2021 року не актуальна. Однак така позиція лише продовжить період очікування повномірного використання всього комплексу. Крім того, занадто мала ймовірність, що замовлений в інтернет-магазині аксесуар, також гармонійно впишеться в загальний дизайн.\nНайяскравіша, весела частина дитячої — ігрова. Залежно від віку та вподобань, виглядати меблі для неї може по-різному:\nлялькові будиночки з дитячими кухнями для дівчаток;\nгаражі з машинками для хлопчиків;\nспортивний куточок, сухий басейн для активних дітей;\nстелаж з книгами, настільними іграми для спокійних, посидючих.\nПравильна розстановка меблів і комплектація ігрової також грунтується на віці: у дошкільнят іграшок набагато менше, ніж у школярів або підлітків. Для останніх ігрову прибирають взагалі або змінюють на медіа-зону з консоллю.\nВажливо! Щоб іграшки не розповзалися по всій кімнаті (і квартирі) ігрову роблять не за залишковим принципом (де залишилося місце там і грай), а закладають в проект спочатку і обмежують її територію.\nБіла блузка. Частина 2\nЖенские Стрижки Ассиметрия Читаєм


Папа: Нехай же футбол й надалі залишається грою, що приносить радість - Vatican News\n2019.05.24 Gazzetta dello Sport e Federazione Italiana Giuoco Calcio\nПапа: Нехай же футбол й надалі залишається грою, що приносить радість\nЗустрічаючись зі школярами, що були учасниками організованого для них футбольного свята, Святіший Отець поділився думками про те, що м’яч може стати засобом для зміцнення дружби й перестеріг перед втратою «духа гри».\nВ суспільстві, члени якого надто зосереджені на центральності власного «я», футбол, як командна гра, може стати засобом, який запрошує розділити дружбу, дивитися одні одному у вічі та випробовувати власні таланти, приносячи користь «для голови й для серця». На це звернув увагу Папа Франциск, зустрічаючись в п’ятницю, 24 травня 2019 р., в залі Павла VI у Ватикані, з учасниками заходу «Футбол, який ми любимо», організованого виданням «Gazzetta dello Sport» (Спортивна газета), в співпраці з Міністерством освіти, Італійською Федерацією Футболу та «Lega di Serie A» (Вищою футбольною лігою).\nСвято для 5 тисяч школярів, присвячене футболові як засобові розваги, виховання та інклюзивності, відбулося за участі відомих зірок цього виду спорту, тренерів, представників клубів вищої ліги, федерації футболу на Національного Олімпійського Комітету.\nЗа м’ячем приховуються мрії підлітка\nПриєднавшись до учасників свята, які зустріли його гучними оваціями, Папа пожартував, що в цей момент почувався, ніби забив гол. У цьому контексті він згадав святого Джованні Боско, який любив повторювати своїм помічникам у справі виховання: «Хочете, щоб зібралися діти? Підкиньте м’яч, і доки він долетить до землі, побачите, скільки їх збереться…».\n«За м’ячем, що котиться, майже завжди перебуває підліток зі своїми мріями й прагненнями, тілом і душею. В спортивну діяльність залучені не лише м’язи, але вся особистість підлітка, в усіх його вимірах», – підкреслив він.\nВикладатися по максимуму, але не на самоті\nЗа словами Святішого Отця, спорт є великою нагодою для того, щоб проявити свої найкращі якості через «жертви і старання», але, насамперед, «не на самоті». Сьогодні, завдяки новим технологіям, «легко ізолюватися, творити віртуальні зв’язки». Краса гри в м’яч полягає саме в тому, що це робимо разом з іншими, «навчаючись ігрових дій, згуртовуючись як команда».\n«Дорогі друзі, футбол – це команда гра, неможливо розважатися самотньому! І якщо його переживати саме так, він може насправді принести користь як для голови, так і для серця, в суспільстві яке надто вивищує суб’єктивізм, тобто, центральність власного “я”, майже яке абсолютного принципу», – сказав Глава Католицької Церкви.\nЧи футбол досі є «найкращою грою в світі»?\nЯк зауважив Святіший Отець, футбол називають «найкращою грою» в світі. «Я так само вважаю, але це моя особиста думка», – мовив він, додаючи, що сьогодні, на жаль, можемо почути, що «футбол перестав бути грою». А це тому, що навіть і в дитячому спорті «спостерігаємо явища, що плямують його красу».\n«Наприклад, можна зустріти деяких батьків, які перетворилися в ультрас, або в менеджерів чи тренерів», – підкреслив він, звертаючи увагу на те, що дуже часто забувається про слово «гра», підмінюючи його іншими, навість і суперечними його меті. «Натомість, це гра і такою повинна залишитися! Не забувайте: футбол – це гра», – наголосив Папа, нагадуючи, що гра робить нас щасливими, даючи змогу виявити свою свободу, «якщо змагання відбувають в дусі розваги». Отож, не треба забувати, що «дитина має право не бути чемпіоном».\n«Дорогі батьки, закликаю вас передавати своїм дітям цю ментальність: ментальність гри, безкорисливості, соціалізації. Підтримувати їх у важкі хвилини, особливо, після поразки. І допомагати їм зрозуміти, що перебування на лаві запасних – це не приниження, а нагода для зростання і шанс для когось іншого. Щоб вони навчилися максимально викладатися, бо поза матчем попереду їх чекає життя», – заохотив Святіший Отець.\nТренери – союзники батьків у вихованні\nГлава Католицької Церкви заохотив батьків укласти «пакт» з тренерами, адже тренування – це супровід до кращого, співзвучний із завданнями виховання. Тренери, в свою чергу, є «авторитетними орієнтирами» для вихованців, все, що вони роблять і кажуть, і те, як вони це роблять і кажуть, «стає повчанням», що залишить «незатертий знак в їхньому житті».\n«Прошу вас, – звернувся Папа до тренерів, – не перетворювати мрії цих дітей у легкодоступні ілюзії, приречені швидко розбитися об обмеження дійсності, не пригноблювати їхнє життя різними формами вимагання, що блокують їхню фантазію та свободу; не вчити їх коротких стежок, на яких завжди можна загубитися в лабіринті життя. Ставайте, радше, спільниками усмішки ваших спортсменів!».\nЗавдання для чемпіонів\nВрешті, Святіший Отець звернувся з окремим побажанням до чемпіонів, які є джерелом натхнення для юних футболістів. Він закликав не забувати про те, з чого вони починали, того «поля на периферії» чи «маленького спортивного товариства». Тому, слід бути вдячними «за свою історію жертв, перемог і поразок».\n«Слід такою відчувати виховну відповідальність, здійснювану через послідовність життя та солідарність з найслабшими, щоб заохочувати наймолодших ставати великим зсередини, чемпіонами в житті. Бути великими в житті – це перемога нас усіх», – сказав Папа, а звертаючись до футбольних функціонерів, закликав оберігати любительський вимір спорту, назвавши його містикою. «Щоб краса футболу не закінчилася в “дай-за-дай” у фінансовому аспекті», – сказав він.


Квітка Штернбергия додає саду особливу багатство. Рослину можна зустріти квітучим восени — а все тому, що воно має пізній, особливий цикл цвітіння. Щоб квітка радував своєю красою якомога довше, необхідно з’ясувати правила посадки, вирощування та догляду за Штернберга.\nШтернбергия (Sternbergia) — багаторічна цибулинна рослина, яке цвіте восени. Відноситься до сімейства амарилісових, до роду Штернбергия. Ареал зростання — Середня і Південна Європа, Закавказзя, Азія. У дикій природі зустрічаються на луках, в лісах під деревами і серед чагарників, різнотравно-злакових степах.\nВідповідні умови для вирощування — безвітряні посушливі місця, сонце / півтінь. У саду віддається перевага зонам уздовж стін будинків або під кам’янистими огорожами — вони добре передають тепло і відображають сонце. Не люблять зайвого перезволоження. Для посадки підходять глинисті і пухкі грунту.\nПопулярними серед садівників є два види:\nШтернбергия жовта (Sternbergia lutea) — розмножується насінням і вегетативно.\nШтернбергия колхікоцветная (зімовнікоцветная, лат. Sternbergia colchiciflora) — занесена до Червоної книги, оскільки в природі вид рідко зустрічається.\nЧасто рослину називають осіннім крокусом через якогось зовнішньої схожості. Форма цибулини — довгасто-яйцевидна. Листя ремневідниє з закрученими кінцями, плоскі, довжиною 15 см, шириною — 5 см. З усіх існуючих видів на вітчизняних широтах найбільш популярні три різновиди.\nКвітки осеней культури переважно сині, зустрічаються і інші відтінки в залежності від різновиду. У діаметрі не перевищують 4 см. На пелюстках є характерні темні прожилки.\nЛистя схожі з листям тюльпанів, але вчасно активного цвітіння їх не видно. Вони з’являються у весняний період.\nКвітки розташовуються на коротких квітконосах. Розкриваються в кінці серпня або на початку вересня.\nСтарі цибулини поступово відмирають, а до наступної весни з бічних пагонів формуються нові.\nОптимальний час для посадки — червень-серпень. В такому випадку рослина зацвіте вже восени цього сезону. Для посадки підійдуть щільні цибулини діаметром 3-5 см.\nОсобливості посадки і догляду за Штернберга в саду:\nСпочатку необхідно викопати яму глибиною до 20 см. На дно розмістити суміш з піску і компосту.\nЦибулини саджають групами на глибину 15 см, між ними витримують відстань 10 см.\nДалі засипається шар землі і поливається місце посадки. Потім мульчують за допомогою гравію.\nПолив здійснюється помірний. Регулярне зволоження потрібно тільки в період вегетації. Земля повинна бути не сирої, без застою води.\nВосени необхідно забезпечити укриття з хмизу і сухих листя або з гілля, оскільки рослина не володіє морозостійкістю.\nПеренести зиму квітки можуть в горщиках в теплому і світлому місці. Відгукуються на підгодівлю мінеральними добривами. Розмножується рослина за допомогою дочірніх цибулин. Після посадки протягом 3-4 років турбувати рослина не потрібно. Потім можна проводити розмноження.\nЦибулинні рослини, в тому числі і Штернберг, часто використовують в судовому, парковому, присадибному дизайні. На тлі опадаючих листя і змарнілим фарб саду квітки вносять яскравий акцент. Підходять для рокаріїв і альпійських гірок.\nВикористовується Штернбергия і для зрізання — з її участю складаються міні-композиції. Привабливо квіти виглядають уздовж стежок і по краю бордюрів.\nЩоб надати виразності, при оформленні ділянок осінній крокус комбінується з віяловим кленом і з іншими деревами жовтувато-оранжевого забарвлення листя.\nРослини садять великими групами, створюючи неповторний малюнок.\nГрупова висадка Штернберг на фото:\nНевеликі групи висаджують в клумби перед будинком. Квітка добре поєднується з вічнозеленими деревами та чагарниками. Яскраві композиції виходять при поєднанні крокусу з бруслини або каріоптерісом.\nЦибулини часто вражає суха плямистість. Це пов’язано з неправильним зберіганням посадкового матеріалу. Потрібно купувати цибулини в спеціалізованих магазинах безпосередньо перед посадкою.\nШтернбергия жовта, коліхікоцветная: фото, посадка, догляд в саду Ссылка на основную публикацию


Волонтери потребують лікування після жахливої аварії | podrobnosti.ua\nВолонтери потребують лікування після жахливої аварії [ Редактировать ]\n16 июня 2016 17:11 по материалам: Подробности-ТВ автор: Станислав Кухарчук 405\nПісля аварії обидві волонтерки майже тиждень лежали у дніпровській лікарні\nВони допомагали іншим, а тепер самі потребують допомоги. Двоє черкаських волонтерок дорогою з передової потрапили у жахливу аварію. Жінки просто дивом залишились живими.\nТепер з переламаними кінцівками і забоями вони проходять дороговартісне лікування.\nЦе відео було відзнято у жовтні 2014 року. На своєму подвір'ї Лідія Сівак розгорнула справжні "центр допомоги армії". Разом із сусідами робили консервацію для бійців АТО. Продукти на фронт розвозила.\nОсь на цій старенькій "Газелі" 2 червня Лідія Сівак разом із Тетяною Богдан поверталася додому з передової. Буквально за кілька хвилин до аварії вирішили перепочити на узбіччі. Але не встигли.\n"Подзвонив телефон, я взяла трубку, мій чоловік до мене дзвонив. Піднімаємо очі, а ми летимо вже в деривину. Ліда, каже, я не розумію, як це трапилось, ми ж з нею 3-й рік їздимо. Що я, каже, закрила очі на хвилину", - розповідає волонтер Тетяна Богдан.\nПісля аварії обидві волонтерки майже тиждень лежали у дніпровській лікарні. Лідію Іванівну там і залишили - її стан вкрай нестабільний. А от пані Тетяну нещодавно перевезли до Черкас.\nЦе фотографії операції, яку провели днями. У руку жінки вставили пластину, на черзі операція на розтрощених кістах тазу. Медики просто дивуються, як волонтерці взагалі вдалося вижити.\n"Досить складні, важкі ураження, такі кісткові уламки могли травмувати і артерію і звичайно надати допомогу в такій ситуації було б тяжко", - розповідає головний лікар Черкаської обласної лікарні Олександр Дудник.\n- Дівчатка зараз же шкільні табори і вареники ліпитимуть і пиріжки пектимуть, і волонтерів Слава Богу з району багато їздять. Просто ми своїх хлопчиків, передамо із нашими харчами під їхню опіку.\nСтаніслав Кухарчук Павло Тимошенко, "Новини", ТК "Інтер", Черкаси.\nА в районі окупованої Горлівки наші армійці взяли в полон одразу трьох бойовиків. Як усе відбулося дивіться в сюжеті Ігоря Левенка.\nІ до подій на сході. Там видалася тяжка доба - маємо двох загиблих та дев'ятьох поранених українських військових. Російські окупанти атакували наші опорні пункти понад півсотні разів.\nВ Кропивницком водитель в состоянии опьянения избил инспектора патрульной полиции. Последнему пришлось стрелять в воздух для вызова подмоги.


Купити Штабелер REKERS - Васт Сервіс +\nШтабелер REKERS (Рекерс)\nYou are here: Vastservis / Штабелер REKERS (Рекерс)\nНапруга живлення приводу 3 х 380 В, 50 Гц\nПотужність Електродвигуна 5 кВт\nЧас підйому до верхнього положення 3 секунди\nКількість піддонів в підйомі, шт. 2\nУкраїнська компанія, що працює в сфері виробництва вібропрессіонного обладнання, ТОВ «ВАСТ-СЕРВІС +» пропонує власникам промислових підприємств і цехів купити штабелер-накопичувач на найвигідніших умовах в Україні.\nТаке електричне обладнання виготовляється на замовлення кваліфікованими фахівцями. Апарат повністю автономний, в залежності від бажання замовника, підберемо по характеристикам і комплектації штабелер на будь-які види (типи) вібропресів – як українського, так і зарубіжного виробництва.\nПеревагою замовлення технічного обладнання на нашому заводі є те, що кожна виготовляється нами модель комплектується за принципом конструктора і може бути в будь-який час модернізована. Клієнт може вибрати способи підключення і установки техніки. Штабелер-накопичувач може бути підключений як до гідростанції раніше встановленого приладового ряду, так і до гідроелектростанції нашого виробництва, повністю працює автономно.\nМодель оснащена програмованим контролером і датчиками положень «вниз» / «вгору». Інформацію про наявність або відсутність піддону також можна дізнатися на приладовій панелі пристрою. Пакетує гідравлічний штабелер по два піддону навряд. Він оснащений автоматичною системою контролю кількості пакетіруемой продукції за одиницю часу, що значно спрощує діяльність виробничого цеху, скорочує витрати часу і робочої сили.\nЕвакуація штабеля з піддонами проводиться навантажувачем або РОКЛ-штабелером, розташованим в задній частині приладу.\nНе пропустіть вигідну пропозицію про покупку якісного гідравлічного обладнання з наступними параметрами:\nнапруга живлення приводу – 3 х 380 В, 50 Гц;\nпотужність електродвигуна – 7,5 кВт;\nчас підйому до верхнього положення – 6,5 секунди;\nвантажопідйомність – 12 тонн;\nПродаж готових виробів здійснюється за попереднім замовленням. Ви також можете повідомити нам ваші технічні характеристики, виходячи з яких кваліфіковані фахівці «ВАСТ-СЕРВІС +» складуть і виготовлять модель спеціалізованої техніки. Звертайтеся за вказаними телефонними номерами, щоб обговорити деталі і домовитися про зустріч.\nНаша фірма має багаторічний досвід роботи і гарантує професійне обладнання за прийнятною вартістю.\nБетонозмішувач БСУ-10 Установка Colormix для вібропреса


Батько Я Дитина, Київ - квитки на 04 жовтня 2019, 17:00 | Концерт.UA\nБатько Я Дитина\n4 жовтня 2019, Пт. 17:00\nБатько Я Дитина у Києві - фото №1\nЧому варто піти на захід "Батько Я Дитина"?\n1. Унікальна можливість живого контакту з одним з кращих екзистенціальних психологів сучасності.\n2. Ніякої попси, популізму, абстрактних теорій і концепцій.\n3. Без нарцисизму і маніпуляцій - тільки реальні інструменти по виходу з кризових ситуацій!\nМи набуваємо статус батьків з моменту появи на світ наших дітей. Але навіть будучи дорослими, ми залишаємося дітьми своїх батьків.\nЧи відчуваєте себе недосконалими батьками?\nЧи відчуваєте почуття провини перед власними дітьми?\nЧи відчуваєте напругу в стосунках з близькими?\nВам здається, що у вас «некерована» дитина?\nСтавите питання: що ви повинні своїм батькам і що батьки повинні вам?\nШукаєте способи, як захистити свій особистий простір від вторгнення старшого покоління?\nСердитесь, бо черговий раз дозволили вчити вас життю?\nБоїтеся повторення батьківських програм (установок, концепцій)?\nВсе частіше замислюєтеся над тим, чи живете ви своє життя або повторюєте сценарій життя мами / бабусі?\nНа всі ці та багато інших питань відповість Вероніка Хлебова (м.Москва) - один з кращих екзистенціальних психологів сучасності, яка має свою аудиторію в Європі і Америці, фахівець з 20-ти річним досвідом особистого і групового консультування, відома своїм екологічним підходом до професії і клієнту.\n• експерт в області міжособистісних, корпоративних і ділових відносин; • тренер особистісного зростання;\n• автор бестселерів «Бути жертвою більше не вигідно», «Від невігластва до різноманіття», «PRO живи почуття, відносини, любов»;\n• автор безлічі статей;\n• мати трьох дітей;\n• почесний Президент Академії усвідомленого вибору,\n• учитель і Наставник тисяч людей, які прийняли рішення жити усвідомлено. Вероніка одна з небагатьох професіоналів, які не просто говорять про почуття - вона вміє їх проживати і потім, досліджуючи свої статки, ділитися не тільки теоретичними знаннями, а й безцінними інструментами - в цьому унікальність її методу.\nДаний захід буде корисним:\n1. Для тих, хто планує стати батьками.\n2. Для тих, хто вже батьки і виховує дітей.\n3. Для тих, хто стали батьками, залишається в залежних відносинах з власними батьками.\n4. Для педагогів і викладачів, які працюють з дітьми\n5. Для психологів, психотерапевтів і студентів профільних ВНЗ\nЩо ви отримаєте на нашому Форумі\n1. Прийоми і інструменти для створення здорових відносин.\n2. Можливість анонімно задати найпотаємніші питання.\n3. Можливість отримати відповіді на незадані питання.\n4. Екологічний простір.\n5. Прийняття та підтримку.\n6. Три години особистого контакту з найкращим екзистенційним психологом сучасності В. Хлебовою\n7. Ексклюзивне право запису на приватну консультацію і придбання книг Автора за спеціальною ціною.\nВід організаторів: Ми хочемо, щоб якомога більше людей в Україні розділили унікальний досвід пізнання і прийняття себе. Щоб життя кожної людини, яка приєдналась до нас, кардинально змінилася на краще. Ми вважаємо, що такі заходи, дуже важливі, особливо в умовах стрімких змін в суспільстві. Ми впевнені, що тільки усвідомлені люди здатні позитивно впливати на хід історії!


Клей смола для нарощування вій EG-01 Lady Victory (огляд, відгуки, опис, продаж, відео) - Ціна, придбати, купити оптом і в роздріб Клей смола для нарощування вій EG-01 у Хмельницькому, Івано-Франківську, Вінниці, Рівному, Чернівцях, Тернополі\nКлей смола для нарощування вій\nВы зараз тут: Магазин » Макіяж » очі » Вії » Нарощування вій » Клей для вій » Клей смола для нарощування вій EG-01\nОгіркове масло для кутикули LMB-06 Клей для нігтів прозорий з пензликом TG-01\nКод товару: EG-01\nКлей смола для нарощування вій EG-01 (15гр) чорного кольору спеціальний клей для пореснично нарощування.\nРозділи товару:Клей для вій (15)\nСтара 127.35 304.18 3.90\nЦіна 81.63 194.97 2.50\nОпт * 81.63 194.97 2.50\nСпеціальний клей для штучних вій на латексній основі. Наноситься на основу накладних вій. Підходить для 3D-нарощування.\nЗапобіжні заходи: Зберігати в недоступних для дітей місцях. Уникати попадання клею на очне яблуко. При попаданні клею в очі, їх слід промити під інтенсивним потоком води і звернутися до лікаря.\nСклад : Натуральний латекс, вода, полівініловий спирт, акриловий полімер, метилпарабен, гідроксиетилцелюлоза, ароматизатор.\nМаса нетто: 15 р.\nКосметичні накладки для повік CPE-01\nКонтурні гідрогелеві накладки для шкіри навколо очей. Інноваційний пластир для догляду за очним контуром зі спеціально розробленим гідрогелевий покриттям, який містить пом'якшувальні і заспокійливі ко...\nЧорний клей для вій EG-08\nКлей-смола для пореснично нарощування вій високої якості. Водостійкий, міцний, характеризується високим рівнем зчеплення, не викликає печіння слизової оболонки очей, висихає протягом 5 хвилин. Признач...\nРідина-спрей для знежирення вій EV-014\nРідина для знежирення вій у формі спрею.\nКлей смола для нарощування вій купують з такими товарами:\nПрофесійні вії для об'ємного нарощування ESW-C\nПрофесійні вії для об'ємного нарощування. Високоякісні, невагомі, водостійкі вії ідеально підходять для подвійного ( 2D) і потрійного ( 3D ) Нарощування вій. У даній серії Ви підберете вії різних розм...\nВії шовкові на стрічці 12мм EYP-03\nВії шовкові на стрічці 12мм EYP-03 призначені для нарощування вій. Дозволяють створити густі і об'ємні вії. Прискорюють процес нарощування\nОшибочный заголовок: Rktq cvjkf lkz yfhjoedfyyz dsq EG-01\nIнші товари з розділу "Клей для вій"\nЧорний клей для вій EG-06\n$ 2.10\tКлей-смола для пореснично нарощування вій гипоалергенний високої якості. Водостійкий, міцний, характ...\nКлей для вій Ardel GE-00-01\n$ 2.33\tСпеціальний засіб для фіксації накладних вій. Надійно приклеює, не дратуючи ніжну шкіру повік і не в...\nКлей для завивки вій Eyelash Curl Refill Glue, 4 мл 2680060\n$ 9.20\tПрофесійний клей на силіконовій основі. Його використовують для фіксації вій на ролику під час перма...\nСмола для нарощування вій SRL-00\n$ 3.37\tСмола для нарощування вій відмінно підходить як для поштучного нарощування вій, так і для пучкового...\nБілий каучуковий клей для накладних вій EG-11\n$ 0.14\tСпеціальна формула клею розроблена з урахуванням особливостей шкіри століття. Клей гіпоалергенний, н...\nКлей для вій (15)


Мама створила дивовижний фотопроект зі своєю донькою сплячої - Вона\nдодому Новости Мама створила дивовижний фотопроект зі своєю донькою сплячої\nЛаура Идзумикава з Каліфорнії – щаслива дружина і мама, яка одного разу випадково опублікувала у своєму блозі знімок сплячої дочки Джой, після чого стала популярною, і їй довелося робити частіше фотографії з малятком.\nЧитайте також:Фантазія і рушники: мама робить незвичайні фото з сином\nОсобливість фотографій в тому, що мама знімає доньку під час її денного сну, при цьому вбираючи її в різні образи.\nЗнаменитості: співачка Sia, Анна Вінтур, Тіна Тернер\nДжой приміряє також і національні костюми різних країн світу.\nЧитайте також:Ідея для фотосесії малюків: діти-янголята\nРоботи Лаури сталили такими популярними, що їй запропонували видати книгу зі знімками, що вона і зробила. Бажаючих придбати збірник «Naptime With Joey» було дуже багато!\nВ кінці квітня Джой виповнилося 2 рочки, а нещодавно знаменита матуся оголосила про свою другу вагітність. Так що скоро передплатники чудового блогу Лаури будуть спостерігати двох свящих діточок в різних образах.\nВсі фото: ©Instagram @lauraiz\nпопередня статтяВідео: двомісячний син Олександра Овечкіна познайомився з братами\nнаступна статтяВідео: як кузина принца Джорджа прославилася на весь світ\nЦей піднос створений спеціально для дітей. Придивіться: він же за формою нагадує курчати! У підносі пять відділень – для кожного продукту. Ви можете скласти туди нарізані фрукти, овочі, шматочки хліба.