Етапи становлення музеєзнавства в Україні - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nЕтапи становлення музеєзнавства в Україні\tadmin\nМузеї — це культурно-освітні та науково-дослідні заклади, призначені для\nвивчення, збереження та використання пам’яток природи, матеріальної і\nдуховної культури, прилучення громадян до надбань національної і\nсвітової історико-культурної спадщини.\nОсновними напрямами музейної діяльності є культурно-освітня,\nнауково-дослідна діяльність, комплектування музейних зібрань,\nекспозиційна, фондова, видавнича, реставраційна, пам’яткоохоронна\nАктуальність даної теми полягає у тому, що з розвитком музейної справи\nна України, виникає необхідність детального вивчення обліку музейних\nфондів та предметів, а також у зв?язку з поповненням фонду виникає\nнеобхідність вивчення таких питань, як інвентаризація та реєстрація\nНаукова та практична цінність полягає у тому, що з розвитком музейної\nсправи на України, виникає необхідність детального вивчення обліку\nмузейних фондів та предметів, але ця галузь діловодства – музейне\nділоводство — не достатньо розвинуто на Україні, тому виникає потреба у\nвивченні та дослідженні.\nОсновним призначенням музеїв є збереження пам’яток минулого для\nмайбутніх поколінь, а розвиток музейної справи є найбільш перспективним\nнапрямком для досягнення цієї мети. У статті другій першого розділу\nЗакону України «Про музеї та музейну справу», прийнятому у 1995 році,\nмузейна справа характеризується як спеціальна галузь культурно-освітньої\nта наукової діяльності, яка здійснюється музеями щодо комплектування,\nзбереження, вивчення і використання пам’яток природи, матеріальної і\nМузейна справа уособлює національну музейну політику, музеєзнавство і\nНа сьогодні перед нами постає завдання не тільки рухатись вперед, а і\nзберегти для майбутнього ті предковічні надбання народу, які лежать у\nпідвалинах його існування. Серед численних інститутів, що виникли, як\nзасіб збереження, пропаганди історичної минувшини, залучення молоді до\nїї вивчення, особливе місце посідають музеї навчальних закладів. Вони,\nяк і наше суспільство та молода Українська держава, переживають зараз\nскладний час, що характеризується суперечностями, пошуками нових шляхів\nрозвитку. Так склалось, що коли більшість країн світу мали конкуренцію\nідей, поглядів, в результаті яких відпрацьовувалась різноманітність\nзмісту, форм і методів історичних досліджень, то у нас шкільні музеї\nчасто створювались в ході різних політичних акцій і виконували певні\nТому одна з найболючіших їх проблем – це застарілі експозиції та форми\nдіяльності, які не відповідають потребам сучасності. Незважаючи на всі\nтруднощі, музеї закладів освіти живуть, продовжується\nпошуково-дослідницька робота, зібрано, систематизовано і описано значну\nкількість історичних пам’яток, які використовуються в\nнавчально-виховному процесі та громадському житті населеного пункту.\nПоступово розвивається музейна педагогіка, впроваджуються новітні\nосвітні технології, вивчається і впроваджується досвід кращих музеїв\nнавчальних закладів. У той же час, якщо навчальні предмети у школі\nзабезпечені підручниками, відбувається конкуренція концепцій їх\nвикладання, видаються різнотипні підручники та посібники як для дітей,\nтак і для учителів, то питанням навчально-методичного забезпечення\nпозакласної роботи і позашкільної освіти приділяється недостатньо уваги.\nУ Законі України «Про музеї та музейну справу», прийнятому 29 червня\n1995 р., зазначено, що «музеї як культурно-освітні та науково-дослідні\nзаклади призначені не тільки для вивчення, збереження та використання\nпам’яток матеріальної і духовної культури, але й для прилучення громадян\nдо надбань національної і світової історико-культурної спадщини». У\nмузейних добірках нагромаджено унікальні творіння матеріальної і\nдуховної культури народів, розкрито їх економічний,\nсуспільно-політичний, науково-технічний і культурний розвиток.\nМодернізація вітчизняної освіти та вимоги підвищення ролі музеїв у житті\nсучасного суспільства обумовили необхідність відкриття музею історії\nосвіти Київщини в Київському обласному інституті післядипломної освіти\nАктуальність нашого дослідження обумовлюється принципово новими\nпідходами до організації музейної справи, що сприятиме професійному\nзростанню педагогів у вивченні історії освіти регіону, поглибленню,\nрозширенню та отриманню нових знань з розвитку освітньої галузі рідного\nкраю, вихованню шанобливого ставлення до надбань культури українського\nнароду. Серйозний історичний аналіз історії музеїв спроможний вивести\nвітчизняне музеєзнавство на новий теоретичний рівень і допомогти у\nпрактичних спробах відновлення музею, вирішення завдань поповнення знань\nучителів про історію розвитку педагогіки.\nВарто зазначити, що в Україні колекції реліквій, рукописів, старовинних\nречей та творів мистецтва збиралися та зберігалися з давніх-давен у\nкнязівських та гетьманських палацах, церквах і монастирях, зокрема, у\nпомешканнях митрополитів. Старовинні предмети, зокрема й освітнього\nхарактеру, збирали також вельможі-меценати, діячі науки та мистецтва.\nНаприклад, залишились відомості про колекції князів Острозьких,\nЗаславських, Чарториських. Старовинними книжками обдаровував освітні\nзаклади та церкви Іван Мазепа. Збиранням старовинних предметів і навіть археологічними дослідженнями\nзаймався митрополит Петро Могила. Відшуковував старовинні книжки та\nрукописи видатний український культурно-освітній і церковний діяч XVIII\nстоліття Феофан Прокопович.\nІсторично так склалося, що виникнення музеїв пов’язано з так званою\n«сус-пільною музейною потребою», яка з’являється вже в ранні періоди\nрозвитку суспільства. Якщо дослідити, що являло собою «музейне»\nставлення до об’єктів навколишнього світу на самих ранніх етапах, то\nз’ясується, що його не можна пов’язувати тільки з накопиченням\nматеріальних цінностей. Зберігали, скоріш за все, ті предмети, які були\nпам’яттю, своєрідними доказами (документами), що підтверджували\nсоціальний або професійний стан людини у суспільстві.\nНа певному етапі стали зберігати і предмети, пов’язані з релігійними\nуяв-леннями та естетичними потребами. Давні цивілізації, спочатку\nсхідні, а потім і античні, мали розвинуті колекції музейного типу:\nдавньоєгипетські «будинки життя», колекції Ура (держава шумерів),\nантичні музейони. У середні віки особливо активну роль у зібранні та\nзберіганні пам’яток відіграли церкви. У монастирях, замках, храмах\nз’являлися і прамузейні колекції – з творів мистецтв, історичних і\nнаукових цінностей. З епохи Відродження музейні зібрання вже\nрозглядаються як першоджерела науки, які використовуються для освіти і\nзадоволення естетичних потреб: кунсткамери, натуралієнкамери,\nУ більш пізні часи музейні зібрання формуються з метою фіксації\nсуспільного історичного досвіду, який передається від покоління до\nпокоління, а музеї – як хранителі цього досвіду. Виникнення сучасних\nмузеїв як спеціальних закла-дів датовано другою половиною XVII ст. Саме\nв цей період, коли в країнах Європи відзначався розквіт науки,\nмистецтва, літератури, техніки, з’явились різні колекції, що відобразили\nцілий ряд історичних аспектів розвитку суспіль-ствва. Перші музеї\nвиникли на основі приватних колекцій, що збиралися однією людиною або\nпредставниками різних поколінь однієї родини. Вони були відк-риті для\nпубліки і відтворювали смаки та інтереси окремих колекціонерів. Публічні\nмузеї були не чим іншим, як приватним зібранням, яке дозволяли оглядати\nв певні часи і на певних умовах.\nДля залучення відвідувачів у музеях іноді виставляли на показ кістки\nвідо-мих злочинців. Наступний важливий крок у розвитку музеїв був\nзроблений у другій половині XVIII ст. В цей період відбувалося\nстановлення ряду сус-пільних дисциплін одночасно з накопиченням та\nсистематизацією зібрань відповідних джерел. Таким чином, діяльність\nмузею вперше почала набувати наукового характеру. Музеї стали\nрозглядатись як сховища культурно-істо-ричної спадщини, наукових\nцінностей, технічного досвіду. В Україні попе-редниками музеїв були в\nкняжу добу бібліотеки і ризниці церков і монастирів, скарбниці князів,\nзгодом у XVI-XVIII ст. – колекції гетьманів, козацьких старшин,\nмонастирів. Музеї ж як спеціальні заклади почали з’являтися у першій\nполовині XIX ст. Це були переважно археологічні та історико-краєзнавчі\nПротягом ХХ ст. музейна справа в Україні розвивалась, шукала нові методи\nта підходи в роботі, завдяки чому стали змінюватись і самі музеї. Із\nсховищ при-ватних колекцій вони поступово перетворювалися на центри\nнаукових дослід-жень, а з часом – і просвітницької роботи. Не втрачаючи\nпри цьому своїх попе-редніх функцій, музеї були визнані як заклади\nкультури та дозвілля. В той же час складається концепція музею як\nбагатофункціонального закладу, який спроможний різними шляхами слугувати\nсуспільству з урахуванням інтелект-туального рівня його членів.\nІсторія музейної справи – це історія людства. Основним призначенням\nму-зеїв є збереження пам’яток минулого для майбутніх поколінь, а\nрозвиток му-зейної справи є найбільш перспективним напрямком для\nдосягнення цієї мети. У статті другій першого розділу Закону України\n«Про музеї та музейну справу», прийнятому у 1995 році, музейна справа\nхарактеризується як спеціальна галузь культурно-освітньої та наукової\nдіяльності, яка здійснюється музеями щодо комплектування, збереження,\nвивчення і використання пам’яток природи, мате-ріальної і духовної\nмузейну практику, любов до минулого.\nЗакон України “Про музеї та музейну справу” від 29.06.1995р. зі змінами\nта доповненнями регулює суспільні відносини в галузі музейної справи,\nвста-новлює правові, економічні, соціальні засади наукового\nкомплектування, вив-чення, збереження та використання пам’яток природи,\nматеріальної і духовної культури, діяльності музейних закладів в\nУкраїні. Законодавство України про музеї та музейну справу базується на\nкультуру, цього Закону та інших нормативно-право-вихактів.\nЗа своїм профілем музеї поділяються на такі види: історичні,\nархеологічні, краєзнавчі, природничі, літературні, мистецькі,\nетнографічні, технічні, галузеві тощо. На основі ансамблів, комплексів\nпам’яток та окремих пам’яток природи, історії, культури та територій, що\nстановлять особливу історичну, наукову і культурну цінність, можуть\nстворюватись історико-культурні заповідники, музеї-заповідники, музеї\nпросто неба, меморіальні музеї-садиби.\nУ кінці XIX ст. в Україні було засновано кілька історико-археологічних\nмузеїв у Одеській (1825 р.), Миколаївській областях (1898 р.),\nХерсонський ліцей (1897 р.), Херсонський природничий (заснований\nпрофесором Пачовським), Київський історичний (1899р.), Львівський\nприродничо-етнографічний, Полтавський кустарно-промисловий музей (1892\nр.) тощо. Житомирський музей мав великі збірки з історії, археології,\nгеології, а також мистецтва. Крім того, було багато приватних музеїв,\nяк, наприклад, Василя Тарновського в Чернігові, Олександра Ханенка в\nКиєві, Катерини Скаржинської на хуторі Круглик біля Лубен (велика збірка\nодягу, зброї часів Гетьманщини, а також писанок, вишиванок). Існували\nтакож музеї в університетах, Київській Духовній Академії та в деяких\nУ 1897 році було засновано товариство любителів старожитностей та\nмистецтв, яке започаткувало збір експонатів для Київського міського\nмузею старожитностей та мистецтв. Велику колекцію українських пам’яток\nстаровини зібрали для музею М.Біляшівський, Д.Щербаківський, В.Хвойка.\nНа базі цього музею нині діють Національний історичний музей України та\nМузей українського образотворчого мистецтва.\nЗокрема, великі зібрання давніх пам’яток мали українські багатства,\nОстрозька колегія, Києво-Магилянська академія . Зібрання козацької\nзброї, картин, рукописних книг, літописів, ікон, ювелірних виробів,\nісторичних документів мали в своїх садибах представники козацької\nстаршини. Але перші музейні скарбниці в Україні виникли лишена початку\nXIX ст.. і були пов’язані з освоєнням територій південної частини\nТак, 1806 р. в Миколаєві було відкрито перший на території України\nмузей, що виник на основі зібрань випадкових знахідок античних памяток.\nОднак музей проіснував недовго, і його пам’ятки осіли в інших музеях.\nСлід зауважити, що царський уряд надавав певного значення охороні та\nзбиранню античних памяток у Криму й Причорномор’ї. Приділялася увага\nзбереженню татарських так і турецьких памяток. Але з початку виникнення\nмузеїв в Україні, яка входила до складу Російської імперії. найкращі\nпам’ятки відправляли до Москви та Петербургу. Зокрема у 1847 р. було\nвидано розпорядження , що не підійде відправляли до Одеських музеїв, які\nвідіграли значну роль у розвитку археології на Півдні України.\nОтже важливу роль у зібранні та збереженні історико-культурних надбань\nвідіграли в Україні університетські музеї, які зазвичай створювалися\nчерез кілька років після заснування університетів.\nІдея створення педагогічного музею в Києві належала видатному\nукраїнському педагогу-методисту Тимофію Лубенцю. Фінансовими справами\nорганізації опікувався український підприємець, меценат М.Терещенко.\nТак, у 1902 році було засновано Педагогічний музей при Управлінні\nКиївського навчального округу. Його завданнями визначено демонстрацію\nматеріалів про стан народної освіти в Україні, Російській імперії і за\nкордоном. Демонструвалися наочні посібники, предмети шкільної гігієни і\nфізичного виховання, навчальні посібники. Музей мав педагогічну\nбібліотеку, яка обслуговувала вчителів Києва і надсилала книги в усі\nпункти навчального округу. У музеї був зразковий фізичний кабінет. У\nвересні 1911 року на кошти мецената С. Могілєвцева споруджено\nспеціальний будинок для музею, що сприяло розширенню його діяльності.\nУ сучасній Україні існує низка музеїв, музейних кімнат, предметом\nдокументування яких є різні напрями педагогічної культури й освіти. Це\nмузеї, присвячені знаним педагогам і діячам освіти, музеї історії\nокремих навчальних закладів, історії освіти певного регіону («Освіта\nПрикарпаття» в Івано-Франківську 1977 р.) чи території міста, району\n(Педагогічний музей АПН України (м. Київ, 1977 р.), Музей історії освіти\nКиївщини (м. Біла Церква, 2001 р.). Маючи цінні історико-педагогічні\nпам’ятки, ці установи відіграють важливу роль у вирішенні проблеми\nрозповсюдження знань про історію освіти, педагогічний досвід різних\nчасів, виховують шанобливе ставлення до надбань культури рідного народу.\nУраховуючи актуальність та значущість проблеми створення та\nфункціонування музею в регіоні, нами спершу було вивчено і\nпроаналізовано дослідження науковців у галузі музеєзнавства.\nПитання про роль музеїв у суспільстві вперше розглядалось у 20-х роках\nXX століття. У працях учених-музеєзнавців М.Ф. Біляшівського, Ф.Л.\nЕрнста, Ф.І. Шміта, І.Свєнціцького, В.В.Дубровського та інших порушено\nшироке коло питань музейної справи, наголошено на їх значенні у\nзбереженні та дослідженні національних пам’яток. Багатий фактичний\nматеріал з історії музеїв, опису їх колекцій, наукові експозиційні\nпошуки розкрито у працях В. Бірюкова, Н. Курінного, В. Щепотьєва, В.\nПерші спроби узагальнити процес розвитку музейництва в Україні з’явилися\nу працях М.М. Бондаря, Г.Г. Мезенцевої, М.М. Славіна, Ю.А. Омельченка,\nП.Т. Тронька. Як відомо, музеям належить провідне місце серед установ\nНаприкінці XIX ст. значно розвивалися музеї на західноукраїнських\nземлях. Такі як Музей любителів природи і старовини в Чернівцях, який\nбуло відкрито у 1863р. У Львові в 1871р. було засова Національний музей\nтовариства «Просвіта», кожне відділення якого мало свої бібліотечні\nМузеєзнавчий процес був позначений на кінці XIX ст. в Києві, на кошти\nкиївської громадськості та безпосередньої участі Товариства\nшанувальників старожитностей і мистецтв. Цінні пам’ятки передали музею\nукраїнські колекціонери і меценати.\nНаприкінці XIX–на початку XX ст. в Україні діяли в різні типи та\nпрофільні групи музеїв. Загалом до 1917 р. в Україні функціонувало 36\nмузеїв, а саме археологічні, історичні, краєзнавчі, меморіальні музеї.\nПроцес музейного становлення став невід’ємною складовою\nнаціонально-культурного відродження українського народу.\nВ часи Великої Жовтневої соціалістичної революції та громадянської\nвійни, якими спричинені хаос, безладдя ,музеї виконали свою пряму\nфункцію –зберігали безцінні експонати набуті минулим.\nУ 1918р.в структурі органів управління органів управління музейної\nсправи було створено особливий підрозділ – Державний музейний фонд. Він\nзаймався збереженням, інвентаризацією та розподілом колекцій і окремих\nпредметів музейного значення, що вивозилася із палаців, садиб, приватних\nквартир і установ дореволюційної пори спочатку членами\nхудожньо-історичних комісій, а потім і емісарами. Однак для збереження\nкультурної спадщини країни було потрібно державні органи влади А і\nзаконодавча база. Тому у перші роки радянської влади було ухвалено низку\nдекретів і постанови.\nОтже, в перші пожовтневі роки погляди керівництва країни та значної\nтворчої частини інтелігенції, а також музейних фахівців, як на роль\nмузеї-сховища національної культури, опорні пункти науки, які потрібно\nберегти і зробити доступними народним масам. Як наслідок, було покладено\nпочаток процесу активної реорганізації музейної сфери. Де завданням\nмузеїв різних профілів було відобразити класову боротьбу, а і\nобов’язково експозиційну розповідь завершувати сучасним періодом. Також\nу 30-ті рр.. XX ст. було зроблено розпродаж музейних експонатів, щоб\nпоповнити казну уряду.\nДруга світова війна завдала страшних збитків історико-культурній\nспадщині України, де чи немало було знищено памяток або вивезено до\nНімеччини. Хоча уряд намагався зберегти та евакуйовувати цінності\n1945 р. музеї України перешли у підпорядкування Комітету\nкультурно-освітніх установ при раді Міністерств УРСР. Слід зазначити що\nробота велась незадовільно. До кінця 50-х р. плани більшості музеїв не\nрозглядалися, не вилася пошукова та науково-дослідна робота. Незважаючи на досить активну діяльність громадських організацій і перш\nза все Українського товариства охорони пам’яток історії та культури, в\nреспубліці не існувало науково-дослідницького центру з історичного\nкраєзнавства. Творча громадськість пропонувала створити такий осередок.\nВраховуючи ці пропозиції, у 1979 р. в Інституті історії Академії наук\nУРСР був створений відділ історико-краєзнавчих досліджень. На відділ\nпокладалися завдання розробки теоретичних проблем історичного\nкраєзнавства, науково-методичного керівництва підготовкою праць з\nісторії міст і сіл, фабрик, заводів, колгоспів, радгоспів, вивченням\nпам’яток історії й культури України, складанням їх багатотомного\n“Зводу”, узагальненням досвіду діяльності історичних музеїв, виробленням\nрекомендацій щодо видання історико-краєзнавчої та туристичної\nІніціатором створення відділу історико-краєзнавчих досліджень і першим\nйого завідувачем був відомий державний та громадський діяч, академік АН\nУРСР, голова Українського товариства охорони пам’яток історії й культури\nП.Т. Тронько. Серед перших його співробітників — д.і.н. Є.М. Скляренко,\nк.і.н. Г.Г. Денисенко, С.З. Заремба, О.І. Лугова, Г.І. Серебряков, В.Ф.\nСокуренко, Є.П. Талан, канд. мистецтвознавства В.І. Тимофієнко, науковці\n— Р.І. Бондаренко, Г.А. Вербиленко, І.І. Гомоляка, Т.Ф. Григор’єва, Ю.З.\nДанилюк, Т.І. Катаргіна, О.Д. Кузьмінська, С.А. Ничкало, М.Я. Пєтухов,\nВ.К. Сподаренко, Л.В. Соляник, Л.В. Шевченко та ін.\nЗгодом Інститут зазнав структурних змін. У 1983 р. на базі відділу було\nстворене відділення історико-краєзнавчих досліджень, яке складалося з\nвідділу наукового забезпечення “Зводу пам’яток історії й культури”\n(керівник відділення і відділу — академік П.Т. Тронько) та відділу\nісторичного краєзнавства (керівник — доктор історичних наук В.О.\nГорбик). Пізніше було утворено робочу групу з підготовки поданого\n“Зводу” (керівник — В.І. Тимофієнко, згодом — В.О. Горбик). Ці зміни\nактивізували дослідження з історико-краєзнавчої проблематики.\nЗ часу утворення відділу було проведено значну роботу по вивченню\nпріоритетних актуальних тем, здійснено масштабну працю по координації\nісторико-краєзнавчих досліджень. Його співробітники зосередили зусилля\nна науковому вирішенні двох проблем — історичного краєзнавства й\nпам’яткознавства. Вони працювали зокрема над написанням колективних\nпраць, насамперед з історії виробничих колективів — заводів і колгоспів.\nВ Україні дедалі ширше розгортався краєзнавчий рух. Його осередки\nактивно діяли у містах, селах, виробничих колективах, вузах, школах.\nСотні авторів писали про свій край, публікували цікаві, невідомі раніше\nматеріали. Виникла нагальна потреба в узагальненні проблем, які стояли\nперед краєзнавчим рухом, аналізі праць дослідників місцевої історії.\nСаме ці питання знайшли своє відображення у першій теоретичній праці\nвідділу з цієї проблематики “Історичне краєзнавство в Українській РСР”.\nЗначну роль у збереженні й відродженні історичної пам’яті, багатовікових\nтрадицій українського народу відіграє історичне краєзнавство. Воно\nпокликано вивчати історичні процеси, виявляти та пояснювати специфіку,\nособливості історичних явищ у різних регіонах України. Через призму\nдослідження подій в окремих місцевостях історичне краєзнавство сприяє\nглибокому і всебічному вивченню загальних процесів.\nДослідженням цих проблем активно займалися краєзнавці України у перші\nдесятиліття ХХ ст. Історичне краєзнавство як галузь науки й громадський\nрух поступово занепадає зі зміцненням та утвердженням тоталітарної\nсистеми. Воно вважалося другорядною дисципліною, його видатних\nпредставників нерідко звинувачували в націоналізмі, багатьох з них було\nрепресовано. З часу “відлиги” з’явилася потреба не лише у більш\nправдивому висвітленні історичних процесів, а й у зображенні їх у всій\nскладності та різноманітності. В Україні активізувалася робота над\nпрацями з історії міст і сіл, фабрик, заводів, колгоспів, музеїв щодо\nЯкщо у перші роки створення відділу переважали дослідження конкретного і\nтеоретичного історико-краєзнавчого характеру, то з другої половини 80-х\nрр. збільшується питома вага пам’яткознавчих праць, пов’язаних з\nпідготовкою багатотомного енциклопедичного видання “Зводу пам’яток\nісторії та культури України”.\nВ умовах розбудови незалежної Української держави і пов’язаних з нею\nпроцесів пробудження національної самосвідомості й духовного відродження\nнароду ставлення до історико-культурного надбання набуває особливої\nваги. Без активного та всебічного використання культурної спадщини\nнеможливо вирішити завдання докорінного оновлення духовного життя. У той\nже час немало нерухомих пам’яток України перебувають на межі повного\nруйнування. Багато з них знаходяться в критичному стані.\nТривалий час юридичне регулювання системи охорони пам’яток здійснювалося\nза застарілим законодавством, яке вкрай недостатньо впливало на стан їх\nзбереження. Ще і досі відповідають за пам’ятки два відомства, що\nнегативно позначається на якості обліку й збереження останніх.\nНекваліфіковано було проведено їх паспортизацію. Науково-методичне\nзабезпечення було доручено інститутам гуманітарного профілю: історії,\nархеології, мистецтвознавства, фольклору та етнографії, українознавства\nАН УРСР, відповідним архітектурним установам. Науково-організаційні й\nметодичні функції виконував відділ наукового забезпечення “Зводу\nпам’яток” Інституту історії. У 1993 р. було створено Головну редакцію\n“Зводу пам’яток історії та культури України” при УРЕ для редагування\nПри наданні статусу пам’ятки раніше перевага надавалась об’єктам,\nпов’язаним з діяльністю компартії й органів радянської влади. Щоб\nвідновити історичну правду, необхідно зосередити увагу на об’єктах, де\nрозташувались установи Української Центральної Ради, урядів УНР,\nУкраїнської держави, Директорії, проголошувалася Західноукраїнська\nНародна Республіка. Крізь призму пам’яток відбито діяльність багатьох\nпровідних діячів й активних учасників тих подій.\nЗ отриманням Україною незалежності докорінно змінилися методологічні\nпідходи до класифікації пам’яток, вимоги до системи їх відбору та\nпоцінування. Так, якщо на початковому етапі, в 1984 р. на державному\nобліку налічувалося близько 85 тис. об’єктів, то в 2000 р. — вже понад\n150 тис. У зв’язку з цим на співробітників відділу історико-краєзнавчих\nдосліджень було покладено відповідальне завдання розробки нових\nконцептуальних підходів і методичних рекомендацій по підготовці статей\nдо Зводу стосовно різних видів та типів пам’яток. На основі широкого\nкола джерел і нагромадження фактичного матеріалу з використанням досвіду\nкласифікації й систематизації пам’яток було розроблено сучасну концепцію\nдослідження історико-культурної спадщини, яка базується на принципах\nоб’єктивності та історизму. Вона позбавлена ідеологічних нашарувань і\nсуб’єктивних уподобань. Апробацію нових підходів до цієї спадщини було\nздійснено в опублікованих працях, підготовлених науковцями відділу.\nКультурна спадщина Києва немовби сконцентрувала в собі найважливіші\nподії соціально-економічного, громадсько-політичного, культурного життя\nУкраїни впродовж багатьох століть, справляючи одночасно вирішальний\nвплив на розвиток національної культури, її утвердження у світі. Про\nКиїв видано багато книг — академічних, популярних, путівників,\nфотоальбомів. Але можна з упевненістю сказати, що подібної праці доти не\nбуло. Виходом книг покладено початок найбільш повного та ґрунтовного\nвидання у галузі культури України. До речі, нічого подібного у країнах\nСНД немає, крім білоруського видання, підготовленого у радянські часи.\nЦим доведено, що в Україні, незважаючи на економічну кризу, цінують\nвисоку культуру. 3.3 Сучасна роль музеєзнавства\nсховищ приватних колекцій вони поступово перетворювалися на центри\nнаукових досліджень, а з часом – і просвітницької роботи. Не втрачаючи\nпри цьому своїх попередніх функцій, музеї були визнані як заклади\nсуспільству з урахуванням інтелектуального рівня його членів. Таким чином, у другій половині XX ст.. активні пошуки шляхів оновлення\nтрадиційної музейної справи сприяли його якісні шляхи трансформації.\nЗ’явилися нові, доступніші способи подачі музейного матеріалу,\nрозроблялися інноваційні матеріали, вносилися новіші технології до\nосвітньо-культурної діяльності, стала приділяти увагу особливим\nкатегоріям відвідувачів. Виникли і нові типи музейних установ, водночас\nздійснювалася і конкретна діяльність, що була спрямована на глибоку\nінтеграцію музею в сучасному суспільстві.\nМузеєзнавство в Україні має багато проблем у всіх сферах діяльності:\nнауково-дослідній, фондовій, науково-просвітницькій, видавничій. Існуючі\nмузеї України накопичили великий досвід роботи, але поряд з тим, у них\nчимало недоліків та проблем: в ряді музеїв немає музейної ради, не\nрозроблено єдиного списку та каталогу музеїв України, погано налагоджені\nзв’язки з музеями інших профілів, науково-дослідними інститутами, майже\nвідсутній обмін спеціалістами, не проводяться спільні наукові\nдослідження, працівники музеїв майже не беруть участі в міжнародних\nконференціях, конгресах, симпозіумах, виставках. В багатьох музеях\nУкраїни працівники мають великий практичний досвід наукової роботи, і це\nдозволяє їм працювати на високому професійному рівні. Кожна «нова ідея»\nпроходить всі етапи свого народження, перш ніж буде втілена в життя.\nСаме завдяки таким методам роботи музеям України приділяється важливе\nмісце в системі музейної справи, бо вони не лише врахували світовий\nдосвід, а багато в чому піднесли рівень музейної справи на вищий щабель.\nДля подальшого якісного розвитку музейної справи в Україні треба\nзатвердити програму розвитку музейної справи. Її мета — зміцнення\nматеріально-технічної бази музеїв та забезпечення збереження\nісторико-культурної спадщини. Серед основних завдань даної програми —\nзабезпечення соціально-економічних та правових умов для ефективної\nдіяльності музеїв, історичних пам’яток та інших цінних культурних\nоб’єктів; підтримка і розвиток мережі музеїв; забезпечення підготовки та\nпідтвердження кваліфікації музейних кадрів, їх правовий та соціальний\nзахист; сприяння формуванню сучасної інфраструктури музейної справи;\nвпровадження у діяльність музеїв сучасних інформаційних технологій;\nстворення новітньої реставраційної бази, оснащення музеїв сучасними\nнауково-дослідними та реставраційними матеріалами тощо. Треба\nпередбачити проведення ремонту та реставраційних робіт у всіх музеях\nстолиці. Від реалізації вищенаведених пропозицій очікується насамперед покращення\nстану музеїв України, створення умов для зміцнення та розвитку\nматеріально-технічної бази цих культурних закладів. Щодо соціального\nефекту, то тут сподіваються на покращення умов зберігання пам’яток\nмузейного фонду України, на збільшення відвідувачів, і тим самим\nзалучення їх до національних та світових культурних надбань. Крім того,\nз її виконанням також підвищиться роль музеїв в освітянській сфері,\nвихованні молоді тощо. Також вона сприятиме пожвавленню міждержавного\nспівробітництва, входженню музеїв України до міжнародних організацій.\nНа сьогоднішній день музеєзнавство є порівняно молодою науковою\nдисципліною, тому що припадає на кінець XIX ст.., але користування\nмузеєзнавства як науки відбулося пізніше. Подальшому розвитку\nмузеєзнавчих знань значною мірою сприяли спеціалізовані центри музейної\nроботи. І на при кінці XX ст. формується музеєзнавство як самостійна\nУкраїні діє близько 400 державних та комунальних музеїв. У їх фондах\nзберігається понад 11 млн. пам‘яток. Протягом року музеї та заповідники\nвідвідує близько 17 млн. чоловік. Згідно програми розвитку музейної\nсправи, головною метою було розширити музейну мережу, зміцнити\nматеріально-технічну базу музеїв та заповідників, розробити\nнауково-методичні та інструктивні матеріали, забезпечити охорону та\nзбереження пам‘яток Музейного фонду, а також впровадити в діяльність\nмузеїв сучасні автоматизовані інформаційні технології. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України, у державну\nвласність і сферу управління Мінкультури передано Національний музей у\nЯк планувалося, Спільно з Національним музеєм історії України та Центром\nінформатики розроблено Порядок занесення унікальних пам‘яток Музейного\nфонду України до Державного реєстру національного культурного надбання,\nнауково-технічне обґрунтування, комп‘ютерну програму та діючу модель\nреєстру на 1 тис. музейних предметів. На реалізацію заходів Програми, розрахованих на музейні заклади, які\nпідпорядковані Міністерству культури і мистецтв України на 2002-2005 рр.\nпередбачено фінансування у сумі 37,4 млн. грн. На зміцнення матеріально-технічної бази музейних закладів Програмою\nпередбачено фінансування у сумі 24,9 млн. грн. Протягом 2002-2004 років\nфактично використано 10,3 млн. грн. Обсяги видатків на утримання музейних закладів задовольняють мінімальну\nпотребу і забезпечують тільки видатки на оплату праці, енергоносії,\nохорону та комунальні послуги. Не вистачає коштів на проведення\nремонтно-реставраційних робіт, встановлення сучасної охоронно-пожежної\nсигналізації, оновлення музейного обладнання, поповнення музейних\n1.\tЗакон України «Про музеї та музейну справу» // Урядовий кур’єр. –\n1995. – 17 серпня. – С.8-9.\n2.\tШевченко, В.В. Музеєзнавство [Текст]: Навч. посібник для\nдистанційного навчання / В.В. Шевченко, І.М. Лом ачинська. – К.:\nУніверситет «Україна», 2007. – 288 с.\n3.\tМаньковська, Р.В. Музеєзнавство в Україні[Текст]. – К., 2000. – 140\n4.\tМезенцева, Г.Г. Музеєзнавство [Текст]. – К.: Вища школа, 1980. – 120\n5.\tСвінціцький, І.О. Про музеї і музейництво. Нариси і замітки [Текст].\n– Львів, 1920. – 147 с.\n6.\tЮренева, Т.Ю. Музееведение [Текст]. – М.: Академический проект, 2003.\n– 605 с.\n7.\tЮхневич, М.Ю. Я поведу тебя в музей [Текст]: Учебное пособие по\nмузейной педагогике. – М., 2001. – 255 с.\n8.\tДубровський, В.В. Охорона пам’яток культури в УСРР [Текст]/ В.В.\nДубровський // Охорона пам’яток культури на Україні. – Харків, 1927. –\n9.\tЕрнст, Ф.Л. Справа охорони пам’ятників, мистецтва та старовини у\nКиєві[Текст] / Ф.Л. Ернст // Збірник секції мистецтв. – К., 1921. – 160\n10.\tТригубенко, В.В. Скарбниця реліквій, джерело досвіду вітчизняної\nосвіти [Текст] / В.В. Тригубенко // Педагогіка толерантності. – 2000. –\n№2. – С. 33-34.\n11.\tТронько, П.Т. Краєзнавство у відродженні історичної пам’яті\nбагатовікових традицій українського народу[Текст] / П.Т. Тронько // З\nлюбов’ю до України. – К., 1995. – 194 с.


🍴 Простий весільний кекси - 2019\nПростий весільний кекси\nЧас приготування: 1 год 25 хв\nОдягаються звичайні кекси з асортиментом привабливих прикрас\n1 - коробка Бетті Крокер ™ Super Moist ™ білий торт мікс\n- білі папір для випікання чашки\n- вода, рослинна олія та білки з яєць, призначені для коктейлю змішування\n2 - контейнери Betty Crocker ™ Rich & кремова біла глазурована\n- білий Шоколадні завитки (нижче)\n- Пелюстки з рожевої троянди\n- Ручний папір, нарізаний на 8x1 1/4-дюймових смужках\n- Декоративні цукристі кристали або їстівні блиску\n1. Нагрійте духовку до 350 ° F 325 ° F для темних або нестильців). Розмістіть білий папір для випічки в кожній з 24 стаканчиків з мафіном. Зробіть, випікайте та прохолодну суміш тортів, як вказано в коробці для 24 кексів.\n2. Морозильні кекси з глазур'ю. Виберіть один із цих варіантів оформлення: • Топ кекси з білими шоколадними завитками (див. Нижче) або пелюстками троянд. • Обклеюйте ручний папір навколо кожного кексу; прикріпіть постійну папір з двостороннім папе • Посипати цукристими кристалами декоратора або їстівним блиском над замороженням. • Обклеїти стрічку навколо кожного кексу і зв'язати в лук. Магазин вільно покритий.\nШукайте їстівні квіти та / або пелюстки троянд у відділенні виробництва продуктового магазину. Їстівні квіти не обробляються хімічними речовинами, тому їх можна їсти безпечно.\nВиберіть весільні кольори для нареченої та прикраси для цих кексів. Для чудової презентації візьміть до уваги кексові обгортки з веб-сайту, як-от fancyflours.com\nСпробуйте практику заздалегідь провести весілля, тоді ви точно знатиме, що чекати. Ви можете зробити кекси за 2 тижні достроково. Оберніть розпалені кекси добре пластиковою обгорткою; заморозити За шість годин до заморозки, зніміть з морозильної камери і злегка покрийте. Мороз, вільно покривайте і подавайте протягом 24 годин.\nPita Triangles with Olive Relish\nГарбузовий сир Cornbread\nШматочок і сирний сир Roll-Ups\nFruited Tabbouleh з волоськими горіхами та фетрою\nБрокколі-салат з бекону\nІмбир Малинові дорогоцінні камені\nВолокна ONE® Двічі Berry Crisp\nПиво і Чилі Cornbread Маффини\nБлюдо з сиром білий квасолевий кий\nSkinny Freezy Shook-Banana Shake\nЗелень з часником і родзинками (Сааг)\nБезглютеновий персик, козячий сир та руколою Блюдо\nCold Roast Beef Сендвіч Піца


«Сліпий» Мопассан де Гі читати повністю на lib.com.ua\nЧому таку радість викликає в нас перше весняне сонце? Чому це світло, падаючи на землю, сповнює нас безмежним щастям існування? Небо над нами синє-синє, все навколо нас зеленіє, будинки білі, аж вилискують; і захоплені очі наші впивають ці ярі барви, що од них такою веселістю займаються душі. І нам шалено хочеться танцювати, бігати, співати, думки стають блаженно-легкі, надмірна ніжність рветься із грудей; хотілося б сонце обняти.\nА сліпі під дверима, байдужі у вічній своїй темноті, зостаються спокійними, як завжди, серед цього нового сп’яніння, не розуміють його і все стримують своїх псів, що хотіли б вирватись на волю.\nКоли вони вертаються ввечері, спираючись на руку братикові чи сестричці, і дитя каже: "Яка сьогодні година чудова була!" — то у відповідь лунає: "І я помітив, що було гарно надворі, Люлю не можна було вдержати".\nЯ знав одного з цих бідолах, котрому життя обернулось на таку муку, що гіршої і не вимислити.\nТо був селянин, син нормандського фермера. Доки живі були його батько та мати, то ще сяк-так про нього дбали; він страждав тільки, власне, од страшного свого каліцтва; та коли старі повмирали, для нього почалось жахливе існування. Його взяла до себе сестра, і всі на фермі мали його за ледаря та дармоїда. Тільки, було, сядуть до столу, як почнуть дорікати шматком хліба, звати лінюхом, мугирем, і хоча шуряк забрав собі його спадщину, йому давали, та й то скупуючи, лише якоїсь юшки, так, аби не вмер.\nМав він обличчя бліде-пребліде і великі білі очі, схожі на оплатки; усі кривди терпів мовчки, настільки заглиблений в самому собі, що не знати було, чи він їх відчуває. Ніколи, зрештою, не зазнав він ніякої ласки, мати завжди обходилась з ним суворо, бо не дуже-то любила його. На селі хто некорисний, той і шкідливий, і селяни охоче чинили б так, як чинять кури, що вбивають своїх виродків.\nЗ’ївши юшку, сяде він, було, влітку під дверима, зимою — біля печі та й не ворушиться до самого вечора. Ні рукою не двигне, не стинеться; тільки повіки йому якось нервово здригались і опускались інколи на білі плями очей. Чи мав він розум, думки, чи усвідомлював собі докладно своє життя? Ніхто тим не цікавився.\nТак тривало кілька років. Та нездатність його до будь-якої праці, а також байдужа його терплячість обурили кінець кінцем родичів^ і він став за посміховисько, за якогось блазня-мученика, став за жертву природженої жорстокості, збуджуючи дику веселість у темних людях, що його оточували.\nВигадували різні негарні жарти, до яких давало привід його нещастя. І, щоб відшкодувати собі те, що він їв, робили з тих годин, коли бідолаха бував за столом, втішні видовища для сусідів і муку тяжку для каліки.\nСеляни з ближчих хат сходилися на ці вистави; про них сповіщалося з двору в двір, і кухня на фермі бувала повна щодня. Ото візьмуть, було, та й висадять на стіл, де стоїть перед ним тарілка з юшкою, кота чи там собаку. Тварина, інстинктом угадуючи чоловікову ваду, наблизиться до тарілки і тихенько почне звідти хлебтати. А як язик сьорбне занадто голосно і тим приверне увагу нещасного, то кішка чи собака й одскочить, відчувши небезпеку, і уникає удару ложкою, що нею той перед себе навмання розмахує.\nОтут-то ішли пересміхи, підштовхування та тупання ногами серед глядачів, що тислися попід стінками. А сліпий ні пари з уст, — він знову береться правою рукою до юшки, а лівою, виставивши її наперед, затуляє та захищає свою тарілку.\nІноді йому вкидали в страву затички від пляшок, тріски, листя або й кал навіть, і він жував, неспроможний розібрати, що то таке.\nПотім і ті жарти нарешті обридли, і шуряк, лютий з того, що сліпого доводиться щодня годувати, почав його бити, частувати безпрестану ляпасами, сміючись з марних зусиль відбити удари чи й повернути їх. З того виникла нарешті нова гра: гра в поличники. Погоничі, чорнороби, наймички щохвилини ляскали його по виду, а він од того швидко-швидко кліпав очима. Не знаючи, куди сховатись, він тільки простягав руки, щоб уникнути нападів.\nНарешті його змусили старцювати. Ставили в ярмаркові дні при дорозі, і він, тільки-но, було, почує, що хтось підходить чи під’їздить, простягав шапку й бурмотів: "Подайте, коли ласка ваша".\nТа селяни не люблять розкидатися грішми, і він іноді цілими тижнями жодного су не приносив.\nЗвідти виникла до нього нестямна, смертельна ненависть. І ось як він умер.\nЯкось узимку земля була вкрита снігом, мороз лютував. Шуряк завів його одного ранку дуже далеко на великий шлях просити милостині. Він залишив там сліпого на цілий день, а як зайшла ніч, то сказав своїм удома, що не знайшов його там, де поставив. Потім додав: "Ах! Чого там непокоїтись, його хтось, певне, забрав до себе перегрітись. Дідько з ним, не пропаде, завтра ж прийде по свою юшку".\nДругого дня сліпий не прийшов.\nПо довгих годинах чекання, дойнятий до кісток морозом, передчуваючи смерть, сліпий рушив у путь. Не мігши знайти дороги під сніговими заметами, він блукав навмання, падав у рови, підводився знову — і мовчав увесь час, як німий, намагаючись добитись до якогось житла. Та одубіння від холодного снігу врешті змогло його, ноги не служили, і він сів серед поля та вже й не встав.\nБілі лапаті пластівні снігу похоронили його під собою. Його задубле тіло зникло під їхньою рухливою навалою; і не зосталося жодного знаку, де лежить труп.\nРодичі цілий тиждень удавали, ніби перепитують за нього та шукають. Вони навіть плакали.\nЗима була люта, і відлига настала не скоро. Якось у неділю, йдучи до церкви, фермери побачили велику зграю круків, що кружляли над полем і чорним, густим дощем падали все на одне місце, одлітаючи звідти й знову туди вертаючись.\nЗа тиждень по тому вони все ще були там, ті зловісні птахи. Вони хмарою пролітали в небі, ніби звідусюди збираючись туди. Пронизливо кричачи, падали вони на лискучий сніг, чудними плямами вирізнялись на ньому, і вперто там довбалися.\nКотрийсь парубок пішов поглянути, що вони там роблять, і знайшов сліпцеве тіло, наполовину вже розкльоване, пошматоване. Його білі очі зникли, вийняли їх з лоба довгі хижі дзьоби.\nІ я не можу тепер віддатися палкій радості сонячних днів, не згадавши тієї сумної історії, і раз у раз тоді виникає в мене меланхолійна думка про того старця, такого нещасливого в житті, що навіть страшна його смерть дала полегкість усім, хто його знав.


Про прийом громадян - Конотопська районна рада\nЗустріч голови районної ради Боярчука А.В. з мешканцями села Мельня відбулась у приміщенні місцевої школи. Виборців цікавили питання закупівельних цін на молоко, вуличного освітлення, а також питання чи не ліквідують Мельнянську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів у зв’язку з малочисельністю учнів.\nПеред заступником голови районної ради Малігон В.М. мешканці Присеймівської сільської ради порушили питання що стосуються нарахування субсидій, цін на молоко, надання соціальних пільг за комунальні послуги працівникам бюджетної сфери, а також інші питання.


Інформація про проведення І (районного) туру хуііі всеукраїнського конкурсу «Учитель року -2013»\nІнформація про проведення І (районного) туру хуііі всеукраїнського конкурсу «Учитель року -2013» - polpoz.ru o_O\nІнформація про проведення І (районного) туру хуііі всеукраїнського конкурсу «Учитель - страница №1/1\nпро проведення І (районного) туру ХУІІІ Всеукраїнського конкурсу\nНа виконання наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 24.10.2012 № 1143 «Про проведення Всеукраїнського конкурсу «Учитель року -2013», наказу управління освіти і науки облдержадміністрації від 29.10.2012 №789 «Про проведення ІІ(обласного) туру Всеукраїнського конкурсу «Учитель року – 2013», наказу відділу освіти Братської райдержадміністрації від 13.11.2012 № 353 «Про проведення І(районного) туру Всеукраїнського конкурсу «Учитель року -2013», з метою виявлення та підтримки творчої праці вчителів, підвищення їх професійної компетентності, популяризації педагогічних здобутків у Братському районі проведено І тур Конкурсу «Учитель року – 2013» із номінацій « Фізика», «Інформатика», « Музичне мистецтво», у якому взяли участь 5 педагогів. Із них 1 вчитель фізики; 1-інформатики; 3- музичного мистецтва.\nНа розгляд членів журі подали конкурсні матеріали педагоги гімназії, Іллічівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, Михайло-Жуківської, Кривопустоської, Шевченківської ЗОШ І-ІІступенів ( директори Коваль Н.М., Варфоломєєва Л.М., Коваленко О.П., Ревенко С.М., Суровцева Л.М.).\nКонкурс тривав з 14.11.2012 року по 28.11. 2012 року Організаторами конкурсу є :\nвідділ освіти Братської райдержадміністрації за підтримки профспілкової організації освітян району\nДирекція гімназія та Братської ЗОШ І-ІІІ ступенів\nСпонсорську допомогу надав голова фермерського господарства «Нива» Цимбал Сергій Леонідович.\n16.11.2012року на базі гімназії селища Братське відбулися заходи:\nВідкриття конкурсу (гімназія селища Братське)\nНастановча нарада з учасниками конкурсу.\nСпівбесіда членів журі з учасниками конкурсу (презентація власного педагогічного досвіду)\nПроведення майстер-класу «Я роблю це так»\nнаписання конкурсантами контрольної роботи ( педагогіка, психологія, фах, загальна ерудиція)\nРобота членів журі. Підбиття підсумків.\n21.11.2012року на базі Братської ЗОШ І-ІІІ ступенів, гімназії організовано ПРОВЕДЕННЯ УРОКІВ:\nз музичного мистецтва у 8 класі на базі Братська ЗОШ І-ІІІ ступенів Угріною Н.І.\nз музичного мистецтва у 5 класі на базі Братської ЗОШ І-ІІІ ступенів Каленюк А.О.\nз музичного мистецтва у 5 класі на базі гімназії Таричевою В.А.\nпроведено конкурсантами самоаналіз уроків\nвиконано практичну роботу ( складання повного конспекту уроку за поданою темою)\n23.11.2012року на базі гімназії селища Братське було організовано\nз фізики у 8 класі Ревенко О.А.\nз інформатики в 9 класі Гулій О.Ф.\nпроведено самоаналіз уроку\nДипломом І ступеня та цінним подарунком\nТаричеву Валентину Альбертівну, вчителя музичного мистецтва Іллічівської ЗОШ І-ІІІ ступенів;\nДипломом ІІ ступеня та цінним подарунком\nРевенко Олену Анатоліївну, вчителя фізики Кривопустоської ЗОШ І-ІІ ступенів;\nУгріну Наталю Іванівну, вчителя музичного мистецтва гімназії селища Братське.\nДипломом ІІІ ступеня та цінним подарунком\nКаленюк Аллу Олексіївну, вчителя музичного мистецтва Шевченківської ЗОШ І-ІІ ступенів.\nдипломом за участь у Конкурсі та цінним подарунком\nГулій Олену Федорівну, вчителя інформатики Михайло-Жуківської ЗОШ І-ІІступенів\nЗа створення належних організаційно - педагогічних умов для підготовки та проведення І(районного) туру Всеукраїнського конкурсу «Учитель року-2013» оголосити подяку:\nЗатишняк Олені Василівні, директору Братської ЗОШ І-ІІІ ступенів.\nЗа підтримку творчої праці педагогів, якісну та результативну підготовку учасників для участі в І(районному) турі Конкурсу оголосити подяку:\nВарфоломєєвій Л.М., директору Іллічівської ЗОШ І-ІІІ ступенів\nСуровцевій Л.М., директору Шевченківської ЗОШ І-ІІступенів\nКоваленко О.П., директору Михайло-Жуківської ЗОШ І-ІІ ступенів\n28.11. 2012 На засіданні Колегії відділу освіти за участю голови Братської райдержадміністрації Підборської Т.П. та профільного заступника\nБунька А.М. підведено підсумки Конкурсу та нагороджено учасників та переможців Конкурсу.\nТаричева В.А. – переможець районного туру буде представляти Братський район на ІІ(обласному) турі Всеукраїнського конкурсу «Учитель року -2013» з номінації «Музичне мистецтво».


Як надіслати повідомлення WhatsApp без додавання контакту - atmet.org\nКоли йдеться про найбільшу в світі платформу для обміну миттєвими повідомленнями, то, безсумнівно, WhatsApp виходить на перше місце. Це додаток варто реклами з більш ніж мільярдом активних людей, що використовують його щодня, щоб надсилати тексти, зображення, відео, документи та інші засоби масової інформації, а також підтримувати зв'язок зі своїми друзями та родиною.\nНезважаючи на те, що WhatsApp пропонує безліч зручних функцій кінцевому користувачеві, відсутній в одній області з моменту її запуску. Проблема, з якою вона стикається, полягає в неможливості розпочати розмову Whatsapp з номером, який не знаходиться у вашому списку контактів.\nЦе може бути неприємно, якщо додати когось, з ким ви не знайомі, до контактів, щоб ви могли їх надсилати. Іноді це може бути лише число електриків, водопровідника або іншого персоналу, і ви не можете знати їхні імена або лише потрібні.\nОднак є спосіб обійти це, але майте на увазі, що він передбачає використання стороннього додатка. Якщо ви хочете дізнатися, як надіслати повідомлення WhatsApp людині, яка не є у вашому списку контактів, прочитайте, як це зробити нижче.\nПлюси та мінуси використання WhatsApp\nWhatsApp є одним з найпопулярніших додатків чату в світі сьогодні. Але, як і у випадку з усіма програмами, WhatsApp може бути не найкращим вибором для всіх. Якщо ваш чат залежить від віртуального помічника або великого обміну файлами, краще йти з Google Allo або Facebook Messanger.\nКрім того, оскільки WhatsApp є P2P зашифрованим, ви не можете "відхилити" повідомлення, що може бути складним для людей, які мають тенденцію до розв'язання.\n- P2P зашифровані\n- Багато опцій\n- Підтримка Siri\n- Необхідний номер контакту\n- Обмеження викликів\n- Немає фільтрів для обличчя\n- Немає віртуального помічника\nЯкщо ви хочете дізнатися більше про можливості WhatsApp, ви можете отримати повний посібник з Amazon і освоїти всі поради і прийоми текстових повідомлень безкоштовно.\nНадсилання повідомлень Whatsapp без додавання контакту\nМетод обійти це досить легко, і це не займе більше декількох секунд, щоб успішно отримати роботу. Якщо ви бажаєте обійти додавання контакту, виконайте наведені нижче дії;\nЩоб розпочати завантаження стороннього додатка під назвою “Click2chat WhatsApp”, який доступний безкоштовно з Google Play Store.\nПісля запуску програми ви зможете ввести номер телефону особи, з якою ви хочете спілкуватися, а також можете змінити код країни.\nКоли ви успішно ввели повідомлення, яке ви хочете надіслати, натисніть кнопку "Надіслати зараз", яка приведе вас до програми Messenger Messenger, де ви натиснете кнопку "Надіслати". Ще однією особливістю програми "Click2chat Whatsapp" є можливість планувати повідомлення, ви можете відправити повідомлення на пізніший час або дату, натиснувши "Надіслати пізніше"\nЯкщо ви хочете надсилати повідомлення на номер, який не є у вашому списку контактів, наведені вище дії дозволять вам. Після ініціювання розмови можна повернутися до WhatsApp і відповісти на всі інші повідомлення з журналу чату в будь-який час.\nУ двох словах, Click2chat допоможе вам запустити розмову з невідомим числом за лічені секунди. Отже, якщо ви хочете мати одноразовий чат з кимось, і ви не відчуваєте необхідності зберегти їх номер, ви можете завантажити цю програму і виконайте дії.


Головна/Земля/Вчені перенесли кінець світу на 12 жовтня 2017 року\nПоки існує Земля людство буде боятися кінця світу. Вчені додають тривог, час від часу передбачаючи наступ чергового апокаліпсису. Раніше науковці попереджали, що 23 вересня на Землю впаде великий астероїд, тепер кінець світу перенесли на 12 жовтня 2017 року.\nНауковці розробили кілька сценаріїв, згідно з яким Землю неминуче очікує кінець світу. Серед найпопулярніших: падіння астероїда, космічні катастрофи, ядерна війна, глобальне потепління і повстання машин. Нерідко прогнози фахівців виявляються помилковими. Кожен рік псевдо науковці і віщуни загрожують смертю всьому людству, тому суспільство вже спокійно реагує на подібні висловлювання.\n12 жовтня 2017 року до Землі наближається великий астероїд 2012 TC4. Його розмір перевищують показники Челябінського метеорита в два рази, швидкість його руху становить 28 тисяч км/год. Раніше очікувалося, що він зближуватиметься із Землею 23 вересня, проте останні дані вказують, що людству дали відстрочку на кілька тижнів.\nЧотириденний робочий тиждень захистить земну атмосферу\nСлимаки здатні вбивати птахів\nМурахи навчилися добувати азот із сечі кенгуру\nЗа Великим Бар’єрним знайшли другий величезний риф


Чим більше боцій живуть разом, тим краще розкривається видове поведінку і характер окремих риб. Незважаючи на те що вони вважаються донними рибами і люблять рити грунт в пошуках їжі, плавати вони будуть по всьому акваріуму: можуть «танцювати» зграйкою у скла, влаштовувати гонки, дрейфувати в перебігу фільтра, плавати задом наперед і робити інші веселі речі.\nВ акваріумах боціі розмножуються рідко. Самовільний нерест відзначений в одиничних випадках. Наприклад, в 2007 році шотландський акваріуміст Кодин Данлоп отримав ікру від самки з трьома самцями у віці 4-5 років. Швидше за все, цього рідкісного явища посприяли нестандартні параметри води: дуже низький Рh (4,5) і знижена температура (20-25 ° C). Такі показники характерні для води в період сезону дощів в Азії, коли спостерігається природний нерест боцій-клоунів. Якщо є мрія отнерестятся боцій, візьміть ці параметри на озброєння і спробуйте встановити в акваріумі, коли зріла самка набере ікру.\nна наступний день після контрольного внесення зробити подвійну заміну води (вранці і ввечері по 25%).


На Буковині згоріла церква - Українська газета Час\nНа Буковині згоріла церква\nЗа добу, що минула, вогнеборці Управління ДСНС України у Чернівецькій області ліквідували 3 пожежі, під час яких горіли житловий будинок, літня кухня та церква. Про це інформує Управління ДСНС України у Чернівецькій області.\nТак, 15 квітня о 3 год. 38 хв. диспетчер Служби порятунку отримала повідомлення від мешканців с. Лукавці Вижницького району про пожежу у церкві Святої Параскеви Сербської у цьому населеному пункті. На момент виявлення пожежі місцевими мешканцями, вогнем була охоплена практично вся споруда. Швидкому поширенню вогню сприяло те, що будівля була повністю дерев’яною. На ліквідацію були направлені вогнеборці 4 державної пожежно-рятувальної частини м. Вижниця, місцеві пожежно-рятувальні підрозділи с. Лукавці та Берегомет Чернівецької області та смт Кути Івано-Франківської. Рятувальники зупинили поширення полум’я на підступах до поруч розташованої дзвіниці церкви і трапезної та врятували ці будівлі від вогню. Площа пожежі складала 650 кв. м. У результаті пожежі вогонь знищив церкву. Причини пожежі на даний момент встановлюються. До гасіння пожежі було залучено від Управління ДСНС та місцевих пожежно-рятувальних підрозділів 20 чоловік особового складу та 7 одиниць техніки.\nА на Кіцманщині у с. Суховерхів, попередньо – внаслідок несправності газової колонки, вранці 14 квітня виникла пожежа у літній кухні. Ліквідовувати пожежу було направлено вогнеборців 9 державної пожежно-рятувальної частини м. Кіцмань. Рятувальникам вдалося запобігти поширенню вогню по всій літній кухні та ліквідувати пожежу на площі 20 кв. м. Завдяки діям вогнеборців від вогню було врятовано літню кухню, полум’я знищило газову колонку, а також газову плиту та речі домашнього вжитку.\nЩе одна подія в Чернівецькій області за минулу добу сталася у с. Шепіт Путильського району. Там вогнеборці ліквідовували пожежу у житловому будинку. Площа пожежі склала 5 км. м. Причина пожежі встановлюється.\nНа буковинському полігоні “Прибан” тривають навчальні стрільби для школярів\nПідпалюють, якщо не заплатити: ринок на Троєщині “захопила” озброєна банда


Книжки, які варто прочитати у відпустці | Газета Хата Тернопіль\nГоловна Актуально\tКнижки, які варто прочитати у відпустці\nАвторСтасишин Руслана 28.05.2019\nХтось чекає на відпустку, щоб позасмагати на пляжі, покупатися у морі та побайдикувати. Для когось це ідеальний час, щоб прочитати щось новеньке або з класики. Ось кілька книжок, які радять популярні видання.\nЛіна Данем «Не така дівчина». Книжка підійде для читання жінкам. Це щира та іронічна розповідь про те, чого у своєму житті вчиться кожна дівчина. Історія про перетворення незграбного й негарного дівчиська на сучасну, сильну і впевнену у собі молоду жінку, про подолання власних комплексів та самотності.\nЕрнест Гемінгвей «Фієста. І сонце сходить». Якщо ви поціновувач класики, то ця книга для вас. Роман розповідає про те, як це – пройти через всі жахи війни і повернутися у світ, який їх не бачив.\nСтівен Гокінг «Найкоротша історія часу». Твір написаний живою мовою і розрахований на широке коло читачів без академічних знань з фізики. Тому ви з легкістю дізнаєтеся про появу Всесвіту, чорні діри, теорію суперструн і квантову механіку.\nРостислав Семків «Як читати класиків». Якщо вам ніколи не вдавалося дочитати до кінця «Трьох мушкетерів» або вас просто лякала кількість сторінок, то ця книга ідеальний вихід з ситуації. Відомий літературознавець і критик легко й ненав’язливо пояснює, як із задоволенням читати класику, зокрема й між рядків, і як розробити власну стратегію читання.\nАртур Конан Дойл «Небезпечна робота. Щоденник арктичних пригод». Якщо ви любите класичну літературу та захопливі пригоди, тоді ця книга – для вас. Вона занурить у грандіозну мандрівку Арктикою. У цій книзі класик детективного жанру відкриється для вас з нового боку.\nЦі книжки завжди є у доступі у Великоберезовицькій бібліотеці-філії. Також там пропонують цікаву літературу різних жанрів та авторів. «На полицях нашої книгозбірні не залежуються не лише у відпочинковий період такі книжки: «Кохання з першого погляду» та «Родинні гріхи» Ніни Фіалко, «Солодка Даруся», «Москалиця», «Майже ніколи не навпаки» Марії Матіос, «Соло для Соломії», «Діва млинища» Володимира Лиса, «Дівчина, яку ти покинув», «Після тебе» Джо Мойєса, «Багач, бідняк» Ірвіна Шоу, а також роман Стівена Кінга «Пітер Страуб». Вас захопить поезія Ліни Костенко «Річка Геракліта», а любителям детективів пропонуємо твори Д.Чейза та В. Кашіна», – розповіла завбібліотекою – філією смт.В.Березовиця Марія Галайко.\nТим, кого цікавлять книжки сучасних авторів, у яких описані реальні події гібридної війни України з Росією, порадять «Армагеддон на майдані» Василя Базіва, «Анексія: Острів Крим» Тараса Березовця, «І знову я влізаю в танк…» Оксани Забужко, «Аеропорт» та «Рейс» Сергія Лойка, «Оголений нерв» і «Розколоте Небо» Світлани Талан, «Книгу змін» Андрія Цаплієнка.\n«У бібліотеці попитом користуються книжки українських письменників, а саме: Люко Дашвар, Мирослава Дочинця, Андрія Куркова, Дари Корній, Андрія Кокотюхи, Ліни Костенко, братів Капранових, Лесі Романчук, Валентини Семеняк-Штангей, Василя Шкляра… Тому, навіть коли ваш відпочинок почався несподівано, ми завжди раді допомогти вам з вибором книжки. Пам’ятайте, що художня література має неймовірний потенціал зціляти душу. Нам здається, що у перипетіях деяких романів можна загубитись і втратити частину себе. Утім, коли нам вдається вибратися на поверхню, з нами залишається натхнення, яким нас наділяють улюблені персонажі», – запросила до читання Марія Галайко.\nКнижки, які варто прочитати у відпустці was last modified: Травень 29th, 2019 by Стасишин Руслана


Роботодавцям підвищили штрафи за порушення трудового законодавства | UA.NEWS\nЗ 1 січня 2019 року в Україні збільшили штрафи для бізнесу за недотримання законодавства про працю. У Державній фіскальній службі відзначили, що це пов’язано зі збільшенням мінімальної зарплати на 12% (до 4173 грн). Офіс великих платників податків ДФС України опублікував деталі.\n30 мінімальних зарплат (125 190 грн) щодо кожного працівника за такі порушення:\nдопуск працівника до роботи без оформлення трудового договору;\nоформлення співробітника на неповний робочий час при фактичному виконанні роботи повний робочий час;\nвиплата зарплати (винагороди) без нарахування і сплати єдиного внеску.\n10 мінімальних зарплат (41 730 грн) за:\nнедотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці (зокрема, несплата роботи у нічний час, у вихідні або святкові дні, понаднормової роботи);\nнедотримання гарантій і пільг працівникам, які залучаються до виконання обов’язків відповідно до законів.\nТри мінімальні зарплати (12 519 грн) за:\nпорушення термінів виплати зарплати, інших виплат, передбачених законом про працю, більш ніж за один місяць, виплата не в повному обсязі.\nОдна мінімальна зарплата (4173 грн) за:\nпорушення інших вимог трудового законодавства.\n«До прикладу, фактичний доступ до роботи працівника без трудового договору (наказу) може коштувати роботодавцеві 142 190 грн (125 190 грн. + 17 000 грн.) + виплати такому працівнику заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні за відповідний період», – уточнили у відомстві.\nРаніше у Держфіскальной службі розповіли про перевірки бізнесу в 2019 році. Найбільша кількість перевірок чекає компанії у Київській, Харківській і Одеській областях.\nВідзначимо, що податкова змусила великий бізнес доплатити понад 15 млрд грн до бюджету. У 2018 році в фокусі уваги ДФС були в основному рітейлери і підприємства нафтогазового комплексу, що займаються видобутком, транспортуванням, реалізацією газу і нафтопродуктів. Стало відомо, ким займуться в цьому році. Нагадаємо, що з нового року закінчилася дія мораторію на перевірки бізнесу в Україні. Таким чином регуляторні служби знову зможуть приходити на підприємства з перевірками. Слід зазначити, що мораторій діяв з 2014 року.\nФото: Солигорск Город\nУ Техасі зіткнулися два гелікоптера, є жертви\nТрамп заявив про готовність нанести удар по Туреччині\nГФС ДФС законодавство законодательство нарушение порушення праця работодатели роботодавці труд штраф\nПольща виписала найбільший в історії штраф будівельнику «Північного потоку-2»\nУ США суд оштрафував Дональда Трампа на кілька мільйонів доларів\nОБСЄ зафіксувала порушення «режиму тиші» від час розведення військ


Кредит в ломбарді: плюси і мінуси | Блог MyWallet\nГоловна - Блог - Кредит під заставу - Кредит в ломбарді: плюси і мінуси\nКредит в ломбарді: плюси і мінуси\nЛомбард - це комерційна організація, що займається видачею кредитів під заставу майна. Структурно він схожий на банк, маючи ряд схожих з ним рис, але фактично сильно відрізняється, що також має свої переваги і недоліки. Незважаючи на менші масштаби діяльності, високу процентну ставку і оцінювання переданого майна за заниженою вартістю, потік клієнтів не зменшується і такі комерційні компанії процвітають, в той час як банки відчувають цілий ряд проблем. Які плюси і мінуси у звернення в ломбард, і чи є альтернатива?\nЯк працює ломбард\nЛомбард працює тільки з матеріальним майном, надаючи заставні кредити, які видаються швидко і коштують дорого. Середня процентна ставка за позикою становить 2,5% на добу, тоді як річна може перевищувати 700%. Якщо порівнювати з умовами банківського кредитування, то різниця приблизно в 10-18 разів в залежності від умов банків, які не мають фіксованих значень. Ставка може бути знижена тільки в разі великої застави, наприклад, нерухомості, але всі операційні витрати, такі як робота юриста, оцінювача, нотаріуса та інших повністю лягають на плечі позичальника. Сума може досягати 30% від всього кредиту, наклавши яку на встановлені відсотки, вийде величезний майбутній збиток.\nНезважаючи на такі очевидні недоліки, ломбарди популярні в українців незалежно від економічної ситуації в країні, криз і фінансових труднощів. Головна причина цього в різному підході банків і ломбардів до обслуговування клієнтів. Перші вкрай вимогливі до документального забезпечення позик, змушуючи позичальників збирати і надавати довідки про доходи, виписки з місця роботи, поручителів і багато іншого, щоб переконатися в платоспроможності і гарантувати повернення кредиту. У випадку з ломбардами цього не потрібно, так як гарантія повернення коштів - це запорука, яка покриває видану суму повністю і навіть більше. Саме тому ломбарди практично не несуть збитків через клієнтів, фактично купуючи речі нижче їх ринкової вартості.\nКредит в ломбарді оформляють люди, яким терміново потрібні гроші і у них немає часу збирати документи для банку. Найчастіше гроші потрібні їм на короткий термін, що трохи зменшує загальну вартість послуги і вони несуть оцінювачу:\nювелірні прикраси, золото, діаманти;\nтехніку і електроніку;\nгаджети та аудіосистеми;\nТакож можна закласти авто або нерухомість, пред'явивши документи права власності. Здаючи власні речі, клієнтові не потрібно бігати і збирати довідки, чекати відповіді від кредитного консультанта або проходити незручну співбесіду в відділенні. Ці фактори часто грають вирішальну роль для людей, які не звикли бути в ролі прохача, і готові переплачувати, аби в ній не виявитися. Зі свого боку ломбарди гарантують байдужість до кредитної історії, наявності судимостей, непогашених боргів і багато чому іншому. Отримати кредит можна вже з 18 років, а верхня планка не обмежена, що вигідно відрізняється від кредитування в банку, де є жорсткі обмеження за віком і отримати гроші особі молодше 23 або старше 55 років просто неможливо.\nУ підсумку виходить, що і позичальник нічим не ризикує крім закладеного майна, як і ломбард, який вже отримав прибуток від угоди. Навіть якщо клієнт не повернеться за майном, що відбувається дуже часто, кредитор просто продасть закладену річ по її реальній ціні, отримавши різницю з купівлі/продажу. Термін погашення, як правило, нетривалий: від декількох днів до декількох місяців, але якщо клієнт захоче викупити заставу раніше, йому не доведеться виплачувати штрафи або комісії, що вигідно відрізняється від банків.\nОднією з головних переваг ломбардів є мінімум необхідних документів. Часто від клієнта вимагається лише паспорт, тоді як документи права власності потрібні тільки при заставі квартири або машини. Це дуже актуально для вирішення термінових проблем, що не чекають збору стосів документів і відповіді від кредитного консультанта. Іншим плюсом можна назвати цілодобову роботу незалежно від дня тижня і свят. Але, крім достоїнств є у комерційних компаній і суттєві недоліки, серед яких:\nвисокий відсоток по кредиту;\nпродаж застави за несплату.\nЗ огляду на це, варто подумати: чи вигідний буде займ в ломбарді і чи є йому альтернатива? Більш вигідним і простим способом отримати кредит швидко і без зайвих документів стане звернення в компанію MyWallet, яка обслуговує клієнтів через інтернет.\nОформити позику на сайті компанії може кожен громадянин України від 18 до 65 років з постійним трудовим доходом. Буде потрібно тільки фото паспорта та коду ІПН. Такі прості умови отримання доповнюються перевагами:\nнизькою процентною ставкою - 0% для нових клієнтів і 1,6% для повторних на добу;\nвідсутністю комісій і прихованих платежів;\nзарахуванням коштів на карту будь-якого українського банку;\nможливістю пролонгації терміну погашення;\nзручними способами виплати;\nдоступність 24/7 з будь-якої точки світу.\nМаксимальна сума кредиту - 15 000, а термін погашення 30 днів з можливістю пролонгації. Позичальник отримує можливість витрачати гроші, не вказуючи мету отримання і вносити платежі у вільному графіку.\nПри необхідності невеликого кредиту вигідніше звернутися не в ломбард, що бере величезний відсоток і занижує вартість застави, а в компанію MyWallet, яка взагалі не бере заставу, пропонуючи клієнтам вигідні умови отримання і повернення коштів.


Найбільша гітлерівська каральна акція у Другій світовій війні - Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації - Чернігівщина мистецька - Чернігівщина туристична\nНайбільша гітлерівська каральна акція у Другій світовій війні\nСаме так оцінив Корюківську трагедію 1-3 березня 1943 р. представник Українського інституту національної пам’яті у Чернігівській області Сергій Бутко.\nта зв’язків з громадськістю Чернігівської облдержадміністрації\n#Теґі: світова війна, Бутко, Корюківка\nДодано: 02-Бер-10 20:45\nЩе одна маловідома трагедія на Чернігівщині: 11 березня 1943 р. гітлерівські карателі знищили село Козари Носівського району Чернігівської області. Вбито 4800 мирних жителів. Згоріли всі будинки, дві школи, клуб, колгоспні будівлі. Замість села залишилася чорна пустка. Врятувалося тільки 400 чол.


Металіка заспівала пісню Цоя російською мовою - епічне відео | Стайлер\nSTYLER › Життя 22.07.2019 - 08:49 Новость на русском\nMetallica заспівала пісню Віктора Цоя (Колаж РБК-Україна)\nMetallica шокувала публіку епічним виконанням пісні російською мовою\nЛегендарна рок-група Metallica в рамках свого турне World Wired відвідала російську столицю, де дала концерт на московському стадіоні "Лужники". Під час концерту відомі американські рокери шокували публіку своїм виконанням відомої пісні Віктора Цоя "Група крові". Примітно, що заспівали вони її російською мовою.\nMetallica виконала пісню Віктора Цоя "Група крові" (YouTube/aamrus)\nЯк повідомляють очевидці, після перших акордів і перших рядків пісні, глядачі в залі просто "оніміли" від подиву. Коли шоковий стан глядачів відпустив, вони стали співати разом з групою Metallica і приспів підхопив уже весь стадіон.\nMetallica виконала пісню Віктора Цоя "Група крові" (YouTube/Nino4ek)\nГрупа Metallica була заснована в 1981 році в Лос-Анджелесі гітаристом, вокалістом Джеймсом Хетфилдом і барабанщиком Ларсом Ульріхом. За роки своєї кар'єри вони випустили 10 студійних платівок і по праву вважаються однією з найбільш впливових метал-груп у світі. У 2009 році група Metallica була введена в Зал слави рок-н-ролу.\nПублікація від Спорткомплексу «Лужники» (@luzhniki_official) 21 Лип 2019 в 2:11 PDT\nКрім того, це єдина в історії група, яка виступала на всіх континентах Землі, включаючи Антарктиду, причому там вони дали в 2013 році цілих два концерти.\nВіктор Цой загинув 15 серпня 1990 року у віці 28 років, і він був зіркою радянського року. Його пісні стали культовими, якими захоплюються навіть через 30 після його смерті. За офіційними даними, він заснув за кермом, виїхав на зустрічну смугу і зіткнувся з автобусом. Проте до цього часу не вщухають розмови про те, що смерть легендарного музиканта могла бути не випадковою.\nНагадаємо, раніше ми писали про те, що у вокаліста культової рок-групи виявили рак горла.\nА також розповідали про те, що Metallica була номінована на Нобелівську премію з музики".\nЦой, Ріапобой або Єсенін? На кого схожий Сергій Бабкін в молодості Екс-лідер "Агати Крісті" назвав несподівану причину розпаду групи


Перепланування будинку | Ремонт Кухні\nПерепланування будинку Февраль 19, 2016 – 19:47\nВодопровід і вентиляція в старовинних будівлях зроблені, як то кажуть, на совість. Але це не означає, що немає потреби в заміні труб. Складнощів з узгодженням такого перепланування можна уникнути, зупинивши свій вибір на трубах, що максимально підходять, по зовнішнім виглядом і характеристиками, до тих, які були тут раніше.\nБудівельний бум припав 90ті роки ХХ століття. Величезна кількість квартир були переплановані, без будь-яких проектів і узгоджень. На сьогоднішній день це питання жорстко регулюється не тільки відповідними органами, а й самими мешканцями будинків. Право на перепланування квартири має тільки власник житла.\nПростіше сказати, що ми можемо робити в своїх квартирах без дозволу жилинспекции:\n- косметичний ремонт;\n- Установка вбудованих меблів і антресолей;\n- Заміна інженерного обладнання (сантехніка) на аналогічну за технічними характеристиками;\nВсі інші маніпуляції з житлом без належних документів розцінюється як самовільне перепланування квартири, яка обов'язково позначиться як на самому власнику, так і на спадкоємців.\nПродавати таке житло доведеться за зниженою ціною. Збиток складе не менше 20% від реальної вартості. Так само власника очікує штраф навіть за невелике порушення проекту. Якщо у визначений термін власник не приведе житло в порядок, то на нього чекає судовий позов.\nЛамаємо стениВозведеніе і демонтаж стін, пристрій і закладка прорізів, фасадні роботи (скління балконів, установка кондиціонерів і антен супутникового телебачення), установка душових кабін і гідромасажних ванн - все це вимагає створення проекту.\nАле за ступенем складності ці роботи можна розділити на дві категорії:\n1) коли не потрібно розробка складного проекту, а досить ескізу на копії поверхового плану БТІ;\n2) коли потрібне створення проекту і узгодження його з різними інстанціями;\nПаркан высотные работы


Італія: все, що ви думали – правда | OtiumPortal\n08.11.2020 18.01.2021 Анастасія Зіміна\nСтереотипи кожної країни руйнуються у перші ж години перебування там. Скажімо, у Франції не всі носять берети, в Україні не всі їдять сало, а в Німеччині пиво не ллється рікою. Проте Італія – те місце, де все саме так, як ви уявляли.\nВ Італії через кожні 2 метри знаходиться піцерія та желатерія (крамниця зі справжнім італійським морозивом). Тоскана дійсно переповнена виноградниками, а місцеві жителі, як справжні гурмани, оцінюють аромати місцевих вин. Італійці дійсно шумні й активно жестикулюють, навіть за кермом. Вони справді щодня їдять пасту, ніби замість хліба. Італійці настільки захоплені своєю мовою, що навіть в аеропорті замість «Hello» і «Thank you» ви обов’язково почуєте «Ciao!» або «Grazie!»А ще, вони надзвичайно відкриті та усміхнені. Італійські жінки розмовлятимуть із вами, ніби ви родичі, а чоловіки не знехтують можливістю сказати, що ви «Bella Donna!».\nДля того, щоб відчути справжній середземноморський колорит, раджу вийти із зони комфорту та пожити як місцеві.\nЯкщо ви плануєте самостійну подорож, найзручнішим вибором стане політ на літаку. Він не лише зекономить ваш час, а й зробить подорож максимально комфортною.\nІз Києва до Фьюмічіно (аеропорта біля Риму) пропонують багато прямих рейсів. Найкраще купляти квитки заздалегідь, адже в такий спосіб ви зможете придбати їх дешевше. А в Римі є навіть окремий аеропорт для лоукостів – Чампіно.\nЯкщо ви все ж таки надаєте перевагу автобусним турам – це теж не проблема. Туристичні компанії залюбки пропонують можливі варіанти подорожі на колесах, де ви зможете подивитися інші країни на шляху до Батьківщини да Вінчі. Утім, доведеться запастись терпінням, адже така дорога потребує не менше 2 днів.\nІталія – небідна європейська країна, тож сміливо можете знімати апартаменти. Найпоширеніші сайти для цього – booking.com та аirbnb.com. Двокімнатна квартира недалеко від центру міста коштуватиме вам близько 50 євро на добу, у той час як за двомісний номер у готелі доведеться заплатити від 120 євро. Діапазон цін доволі широкий і залежить від того, наскільки ви вибагливі у виборі житла. Деякі мандрівники полюбляють користуватися Каучсерфінгом – мережею, учасники якої пропонують туристам безкоштовно пожити в себе, обмінюючись досвідом та культурою.\nІталійська паста. Фото автора\nОдним із найголовніших плюсів апартаментів та квартир є власна кухня.\nВізит до супермаркету, де можна купити делікатеси на цілий день, коштуватиме як скромний обід у місцевому ресторані.\nВ Італії обов’язково спробуйте морепродукти, сири, макаронні вироби, фокаччу (їхній традиційний хліб) та морозиво.\nВизначитися зі стравою не буде проблемою, адже багато магазинчиків із радістю дають туристам дегустувати продукти. Так, наприклад, можна спробувати усі види трюфелів у спеціалізованих крамницях. Щоправда, купити їх варто в супермаркеті. Там вони втричі дешевші.\nБільшість визначних міст Італії розташовано на Півночі. Якщо ви взяли автобусний тур, орендували авто або приїхали на власному, то найкращим варіантом стане завітати відразу до кількох міст. Венеція, Верона, Мілан та Піза знаходяться поряд.\nСобор у Мілані. Фото автора\nВенеції можна приділити кілька днів, хоча на основні місця для туристів – канали й площу Сан-Марко достатньо й одного дня. Невелика порада: Венеція завжди переповнена туристами, більшість з яких знаходиться в центрі. Тож, якщо ви хочете гарне фото, то відійдіть на вулиці, що подалі від центру. Канали там не менш красиві, а от людей в рази менше.\nНа Верону вистачить і одного дня. Найголовніша пам’ятка – балкончик Джульєтти. Адже саме там жили найвідоміші шекспірівські персонажі. Серед туристів поширена прикмета: доторкнешся до пам’ятника Джульєтти – і буде тобі удача. Раніше у стінах цього будинку закохані залишали листи із зізнаннями в коханні. Проте з 2012-го року Міська рада Верони встановила за це штраф, що становить 500 євро.\nВид на Тоскану. Фото автора\nНа Мілан і Пізу також вистачить одного дня. У першому місті обов’язково відвідайте центральну площу із дивовижним білосніжним готичним собором Діви Марії. А найкраще – підніміться на дах та потіште себе краєвидом на столицю моди. Коли потрапите до Пізи, не забудьте про головний сувенір -фотографію, де ви ніби тримаєте вежу.\nПівдню Італії також є, чим здивувати. Поціновувачі творчості Брюллова можуть відвідати місто його натхнення – Помпеї та на власні очі побачити могутній Везувій, а найсміливіші – зазирнути в його жерло.\nЯкщо для вас Італія – це вузенькі метушливі вулички, то сміливо вирушайте до Неаполя. Шуми від мотоциклів, запах піци та емоційні неаполітанці створять неповторний шарм, що закохає вас у це місто. Серед італійців навіть ходить така фраза: «Якщо ти не був у Неаполі, значить ти не був в Італії!»\nВарто додати, що в цій країні знаходиться найбільша кількість архітектурних пам’яток ЮНЕСКО, а щоб добре там орієнтуватися, можна використовувати додатки Google.maps та Maps.me. Останній показує навіть найменші провулки та може працювати без Інтернету.\nПодорож в умовах Covid-19\nУ червні 2020-го року Італію було віднесено до зеленої зони, однак їхати туди можуть поки що лише громадяни країн ЄС. Утім, завзяті мандрівники вже чекають, коли країна найсмачнішого вина та найколоритніших жителів відчинить для них двері.\nБатурин вшанує пам’ять оборонців міста


Інгулець U-21 (Петрове) - Ворскла U-21 (Полтава) 2:2 (20.02.2021) | GROUNDHOPPING.IN.UA\nІнгулець U-21 (Петрове) - Ворскла U-21 (Полтава) 2:2 (20.02.2021)\nІнгулець U-21 (Петрове) - Ворскла U-21 (Полтава) 2:2\n14:00. 20 лютого 2021 року.\nс. Володимирівка. ім. Олександра Поворознюка. 12 глядачів\nЧемпіонат України U-21.\nПісля виснажливої зимової паузи мені дуже кортіло відкрити футбольний сезон. Варіант з Лігою Європи та матчем Динамо - Брюгге відпав, і я рішуче взявся за матч юніорів у важко доступній Володимирівці. Трохи "почаклувавши" над логістикою, я висунувся у мандри. Їхати довелося\nчерез Кривий Ріг, де я завис на пів ночі, намагаючись боротися з лютим морозом, який досягав позначки в -20. Але і це мені не завадило під час пересадки з однієї маршрутки на іншу заскочити на стадіон "Суха Балка", щоби вкотре насолодитися красою цієї арени, та ще й на світанку. Але мороз був настільки лютий, що надовго я там затриматись не зміг. Стрибнувши в чергову маршрутку, помчав на околицю Кривого Рогу, де знаходиться приміська станція Терни. Там я планував зробити ще одну пересадку і заскочити на стадіон ПГЗК, але вбивчий мороз змусив мене залишитися в раздовбаному приміщенні автостанції, щоб хоч якось зігрітися. Стадіон я все таки побачив, щоправда крізь маленький ілюмінатор, який я вишкріб в льоді, порослому на склі маршрутки. Стадіон вражаючий. Він заслуговує на окрему увагу і відвідання.\nРозуміючи що в маленькому селі та ще й на морозі мені робити нічого, я відправився в сусіднє місто Жовті Води. За пару годин я пройшов його від початку і до кінця, відвідавши центр, парки, заправившись кавою та прогулявшись вздовж привабливого проспекту до головного стадіону\nміста. "Авангард" мене зачепив не тільки величезним зайцем який вискочив з-за воріт і пронісся повз мене, а й своєю помпезністю в стилі радянського класицизму. Однозначно "Авангард" потрапляє в мій шорт-лист, буду на нього полювати з матчем.\nНасолодившись Жовтими Водами, я пірнув в ту ж маршрутку, якою сюди і приїхав. Вона довезла мене до повороту на Володимирівку. Далі мені довелося подолати снігову трасу вздовж поля довжиною кілька кілометрів. Дивитися в селі взагалі нічого, хіба що ще один стадіон з\nдвома дерев’яними трибунами.\nЗайшовши на арену імені Поворознюка, я застав головну команду Інгульця, яка "пакувалась" в клубний автобус перед відправкою на матч до Полтави.\nНа початку гри я думав що поб’ю власний особистий рекорд, оскільки був єдиним глядачем. Але потім підтяглися чиїсь батьки, пару друзів футболістів і тріо відданих фанатав Інгульця з "трояндами" на шиї і мій антирекорд залишився не побитим (4 глядача на матчі ... бувало й таке).\nЩо ж стосується матчу, то після випитої вишнівки, мені навіть першість Ю21 здалася непоганим явищем. Молодняк Ворскли був на дві голови вище та просто декласував своїх опонентів. Загалом сьогоднішнім днем я залишився дуже задоволений. Нарешті відкрив сезон і отримав масу емоцій від майже 30 кілометрів піших подорожей.


Магера розповів, хто з військовослужбовців зможе проголосувати на місцевих виборах » Слово і Діло\nМагера розповів, хто з військовослужбовців зможе проголосувати на місцевих виборах\n21 жовтня 2015, 15:40\nФото: Віктор Ковальчук, asn.in.ua\nЗаступник голови Центральної виборчої комісії Андрій Магера повідомив, що проголосувати на місцевих виборах зможуть лише ті військовослужбовці, які проходять службу неподалік від місця своєї реєстрації.\nПро це інформує «Слово і Діло» з посиланням на «Українські новини».\nЗа його словами, відповідно до закону «Про місцеві вибори», військовослужбовці строкової служби не відносяться до жодної територіальної громади та не мають права голосу на місцевих виборах. Водночас солдати, які мають право голосу відповідно до цього закону, голосують на звичайних виборчих дільницях, розташованих за межами військових частин (формувань).\nПорошенко підписав закон про місцеві вибориПрезидент України Петро Порошенко підписав закон про місцеві вибори, який Верховна Рада прийняла ще 14 липня. 6 серпня 2015, 13:38\n«Військовослужбовці строкової служби до списків виборців не включаються. Мобілізовані включаються до списків за місцем проживання і не можуть змінити свою виборчу адресу на іншу, адже це місцеві вибори. Якщо військовослужбовці мобілізовані та перебувають у межах свого місця проживання, то вони можуть голосувати на місцевих виборах, тому що вони будуть у списках саме там. Якщо ж вони поза межами того населеного пункту, де проживають, то голосувати не зможуть, тому що в інших списках вони не з'являться», – зазначив Магера.\nТакож заступник глави ЦВК повідомив, що мобілізовані, котрі проходять службу далеко від місця проживання, не зможуть отримати відпустку для участі у виборах. «Це питання місцевих виборів, і насправді це не є підставою для можливості виїжджати в іншу область», – додав він.


Автобусні квитки до El Caliero\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до El Caliero можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у El Caliero\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в El Caliero, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у El Caliero онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2705591136


Lechuza Cubeto Color з параметрами Тип: Кашпо; Вид: Кімнатні; Колір: Чорні - це гарний вибір\nПлошка для квітів Lechuza Cubeto Stone з параметрами Тип: Кашпо; Вид: Кімнатні; Колір: Чорні\nВибираючи Lechuza Cubeto Color в нашому інтернет-магазині, Ви завжди будете впевнені в якісному товарі. Такий вибір характеристик, як Тип: Кашпо; Вид: Кімнатні; Колір: Чорні дуже вдалий, але остаточне рішення про покупку завжди за Вами. Наші менеджери з великим задоволенням допоможуть Вам вибрати те, що Ви так давно шукали . Будьте впевнені, Ваше рішення купити Lechuza Cubeto Color буде правильним.


У США посилили правила носіння масок для вакцинованих - портал новин LB.ua\nГоловна — Світ — 27 липня 2021, 23:35\nПовністю вакциновані від COVID-19 американці повинні повернутися до носіння масок у громадських місцях.\nЦентр з контролю та профілактики захворювань (ЦКЗ) у США рекомендує вакцинованим американцям носити маски в приміщенні.\nЯк повідомляє Reuters, нові рекомендації оприлюднені з огляду на нову інформацію про здатність дельта-варіанту поширюватися серед вакцинованих людей.\nТак, повністю вакциновані від COVID-19 американці повинні повернутися до носіння масок у громадських місцях у регіонах, де коронавірус і особливо варіант "дельта" поширюються швидко, заявила влада США у вівторок.\nЦКЗ також рекомендував носити маски всім вчителям, працівникам, учням та відвідувачам шкіл, незалежно від того, пройшли вони вакцинацію, чи ні.\nЗазначається, що більшість нових заражень в США, як і раніше, припадає на нещеплених людей. Але "проривні" інфекції, які поширюються швидше, можуть інфікувати і вакцинованих людей.\nРаніше, коли переважали більш ранні штами вірусу, вважалося, що інфіковані люди, які пройшли вакцинацію, мають низький рівень вірусу. Відповідно ймовірність того, що такі люди стануть розповсюджувачами інфекції, оцінювалася як низька.\nПротягом більшої частини пандемії ЦКЗ рекомендував американцям носити маски на відкритому повітрі, якщо вони перебували на відстані близько 2 метрів один від одного.\nПотім, в квітні, коли рівень вакцинації різко виріс, агентство послабило свої правила носіння масок на відкритому повітрі, заявивши, що повністю вакцинованим американцям більше не потрібно закривати обличчя, якщо вони не перебувають у великому натовпі.\nУ травні правило пом’якшили для повністю вакцинованих людей. Їм дозволили перестати носити маски на відкритому повітрі в натовпі і в більшості приміщень.\nПротягом декількох місяців число випадків COVID, смертей і госпіталізацій неухильно знижувався, але ці тенденції почали змінюватися на початку літа, оскільки дельта-варіант - мутована і більш заразна версія вірусу - почав широко розповсюджуватися, особливо в районах з низьким рівнем вакцинації.\nТемы: США, карантин, маски, коронавірус SARS-CoV-2 та Covid-19


В Івано-Франківську правоохоронці виявили марихуану у водія. ФОТО - Місто\nВ Івано-Франківську правоохоронці виявили марихуану у водія. ФОТО\nАвтор: Петрів Наталія 6 Грудня 2018 р., 12:42\n6 грудня близько третьої години ночі на вулиці Хотинській патрульні помітили автомобіль, який раптово змінив напрям руху та зупинився.\nПро це повідомляє патрульна поліція Івано-Франківщини.\nВодій мав ознаки наркотичного сп’яніння, але цей факт заперечував. Патрульні провели поверхневу перевірку автомобіля. У салоні виявили пластиковий стакан з частинами зелених стебел. Під сидінням лежав уже використаний пристрій для куріння наркотичних речовин.\nПри собі чоловік мав пневматичний пістолет і поліетиленові пакети для фасування. А також чуже посвідчення водія.\nВодієм виявився 23-річний франківець, якого суд вже двічі притягував до адміністративної відповідальності за керування у стані сп’яніння і позбавив права керувати автомобілем. Цього разу йому теж запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп’яніння. У присутності свідків водій відмовився, мотивуючи це тим, що курив марихуану.\nТакож у Франківську ув’язненому передали наркотики через кульковий дезодорант. ФОТО\nФранківський депутат готовий відвезти львівське сміття до помешкання Садового\nДвох чоловіків, які обкрадали квартири франківців, потрапили до в`язниці


Майже 14 тисяч автомобілів на єврономерах оформлено громадянами на початок 2019 року | Taxlink Україна\n04 Січня 2019 #Єврономери #автомобілі #реєстрація\nПодання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій за періоди, які перевіряються, можливе лише до початку перевірки\nЯк впливає перевищення на визначення суми реєстраційного ліміту?\nЗаповнення РК до ПН у разі одночасної зміни кількості та вартості товарів/послуг, - ДФС інформує\nНові правила адміністрування реалізації пального та спирту етилового, - ДФС інформує\nСплатили за декілька партій товару однією сумою: чи буде податковий кредит?\nРозробка комп’ютерної програми: коли оподатковується ПДВ?\nКоли за несвоєчасну реєстрацію ПН не штрафують?\nУ Словенії внесли зміни до Закону про податкову процедуру застосування Правил обов’язкового розкриття\nВолодимир Зеленський пропонує відтермінувати штрафи за нерозмитнення євроблях


На Тернопільщині чоловік за неповернутий борг вкрав телефон у жінки - 0352.ua\nНа Тернопільщині чоловік за неповернутий борг вкрав телефон у жінки\n13:00, 17 січня 2015 р.\nІз заявою про пограбування до співробітників райвідділу звернулася 30-річна жителька села Боложівка Шумського району.\nЖінка розповіла, що її знайомий в кафе відкрито викрав у неї мобільний телефон. На місце події виїхала слідчо-оперативна група.\nПравоохоронці встановили особу підозрюваного. Причетним до злочину виявився раніше судимий 50-річний житель райцентру. Телефон потерпілої в нього вилучили. Зловмисник заявив, що жінка винна йому гроші і саме таким чином він хотів повернути борг.\nЗа даним фактом відкрито кримінальне провадження. Дії підозрюваного кваліфікують за частиною 1 статті 186 ККУ – грабіж. Триває розслідування.\nТернопільщина борг крадіжка телефон


Цікаво знати - 28 Серпня 2017 - Музей Волинської ікони\n» 2017 » Серпень » 28 » Цікаво знати\nXVIIст. Дерево, левкас, темпера, гравіювання, сріблення Походить з церкви Архістратига Михаїла с.Пілганів Луцького району\nДень смерті Пресвятої Богородиці називається Успіння (успє – заснути, представитись), бо її тіло після смерті не зотліло, а разом з душею було взяте до неба. Земне життя Божої Матері, згідно з апокрифами, обірвалося на 72 році. Свято виникло в Єрусалимі приблизно у V ст. під впливом рішень Ефеського Собору 431 р. щодо Богоматеринства Марії. Спочатку вшанування цього дня мало назву “Свято Марії-Богоматері”. У Сірії у V ст. цей празник називали “Пам’ять Блаженної” і лише з VI ст. – Успіння Пресвятої Богородиці. Іконографія свята Успіння Пресвятої Богородиці, на відміну від більшості дванадесятих свят, немає основи у Святому Писанні. Події, пов'язані із смертю, воскресінням і вознесінням Богородиці ґрунтуються на апокрифічних сказаннях, зокрема, "Святого Іоана Богослова слово на Успіння Святої Богородиці" невідомого автора Vст. та Іоана Дамаскіна.\nІкона "Успіння Богородиці" є зразком розширеного варіанту іконографії Успіння Богородиці, так зване «хмарне». Основними композиційними елементами та іконографічними мотивами «хмарного» варіанту Успіння є епізоди апокрифічних розповідей, коли зображали чудесне перенесення ангелами апостолів із різних кінців світу, сцена відсічення рук невірному Афонії, вознесіння Богородиці на небо. Успіння, відоме в українському мистецтві ще з часів Київської Русі, зокрема в давніх пам’ятках Києва – у фресках Кирилівської церкви та Успенського собору Києво-Печерського монастиря.\nКомпозиція ікони поділена горизонтальною лінією – двома куполами і стіною – на дві частини: нижню і верхню, відповідно - земну і небесну, людську і божественну. Внизу – земна скорбота, зверху – радість майбутнього. У нижній частині бачимо тіло померлої Богородиці на смертному одрі в оточенні апостолів. Поряд – Ісус Христос з душею Матері у вигляді спелененого немовляти. Лик Богородиці у хвилину смерті виражає спокій, її очі закриті, руки складені на грудях. Примітно, що голова Спасителя схилена вправо до матері, її душу він тримає на лівій руці, а правицею благословляє всіх присутніх. На гравійованому срібному тлі – два ангели возносять Марію до небес. Возсідаючи на невидимому небесному престолі, вона благословляє людей. Обабіч від мандорли Богоматері – поясні постаті апостолів на хмарах. Мандорли Сина і Матері синього кольору (колір неба) – символи слави і світла, які відходять від божества. Ідею єдності Матері і Сина підсилюють ідентичні кольори їхніх одеж, а також вогненний серафим, який ніби покоїться двома крилами на ореолі Сина зверху і одночасно верхніми двома крилами тримає ореол Матері знизу. Не випадково смертне ложе, подушка, на якій покоїться голова Богоматері, виконані пурпуровим кольором, який у давні часи був символом імператорської влади. Так візантійські іконописці символічно підкреслювали достоїнство Марії як Цариці Небесної. Навколо одра стоять апостоли. На передньому плані зліва – апостол Петро з кадильницею, справа – апостол Іоан припадає до ніг Богородиці, адже саме йому Спаситель заповів турбуватися про неї після його смерті. Двоє святих у священицьких одежах (поліставрії, омофори) з відкритими книгами – це Діонісій Ареопагіт та брат Іаків, які були присутні у домі Богородиці. Палітра ікони обмежена червоним, блакитним і білим кольорами. Пріоритетна чорна контурна лінія, якою промальовані лики і силуети персонажів, надає зображенню особливої чіткості і виразності. Апокрифи пишуть, що поховання Божої Матерi було урочистим. Коли похоронна процесiя наближалася до Гефсиманського саду, єврей на iм'я Афонiй, який ненавидів християн, вирiшив перекинути гроб з тiлом Богородицi. Та коли вiн тiльки доторкнувся до гробу, невидимий ангел вiдрубав йому руки і запропонував покаятися у гріху. Афонiй тут же покаявся, щиро увiрував i був зцiлений апостолом Петром. На волинській іконі руки Афонію відрубує архангел Михаїл, чим ілюструється присутність всього небесного війська під час цього дійства. У народі день Успіння Пресвятої Богородиці називають Першою Пречистою – Перша Пречиста хліб засіває, Друга Пречиста дощем поливає, Третя Пречиста снігом укриває. Закінчувався піст, розпочиналися розговини – “Прийшла Пречиста, глек молока притисла”. В цей час на селі роботи ставало значно менше, тому дівчата починали активно готуватися до весіль. Звідси й прислів’я – “Прийшла Пречиста – розносить старостів мати нечиста” або “Прийшла Перша Пречиста – стає дівка речиста” – багато говорить, бо немає роботи. У день Успіння Богородиці заборонено ходити босими ногами по землі, навіть дітям.\nПереглядів: 171 | Додав: admin | Рейтинг: 0.0/0 | - Оцінити -ВідмінноДобреНепоганоПоганоЖахливо


Різноманітність клітин організму людини. Тканини - ВСТУП - Підручник Біологія 8 клас - Н. Й. Міщук - Підручники і посібники 2016 рік\nІл. 5. Клітини різних розмірів: а — яйцеклітина (0120-150 мкм); б — сперматозоїд (завдовжки до 70 мкм); в — клітина кісткового мозку (0100 мкм); г — червоні кров’яні клітини (07,5 мкм); ґ — кров’яні пластинки (~ 3мкм)\nСерцева м’язова тканина, як і скелетна, має поперечну посмугованість, але, на відміну від скелетної, між її м’язовими волокнами є клітинні контакти (іл. 12 в).\n- Типи клітин. Тканина. Типи тканин: епітеліальна, сполучна, м’язова, нервова. Мікроскопічна будова тканин


Не згасає зоря Плютинського - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nІнна ОМЕЛЯНЧУК 16 травня 2017\nНе згасає зоря Плютинського\nУ Зорі знову квітли вишні. Ті, які (напевне знаю) власноруч посадив Володимир Плютинський. Вони завжди розквітали тут із 4 по 9 травня: неначе сама природа поспішала зробити приємний сюрприз йому, академікові поліської ниви. Адже 4 травня — день його народження, а 9-го він, учасник бойових дій, неодмінно приймав вітання з нагоди Дня Перемоги.\nА всі його життєві перемоги відбувалися на Рівненщині, яка в 1946-му стала для колишнього партизана другою домівкою. Спочатку незатишною: ночував то в одній, то в другій селянській хаті, накрившись солдатською шинеллю. Але він так нестримно хотів засвітити на Сморжівських хуторах зорю людського добробуту! І засвітив!\nЯкось разом із місцевими селянами він поїхав на Одещину до знаменитого аграрія Макара Посмітного — зерно позичати.\n— Худобу годуватимеш? — запитав Макар Онисимович.\n— Та ні, людей, їсти в нас нічого, — відповів, знітившись, молодий голова.\nТой зерно, звичайно ж, дав. Але принагідно зауважив: «Не буде з тебе, Володю, голови — дуже мало п’єш!»\nЖиття довело, що й Посмітний міг помилятися. Господарство і новоутворене село з однойменною назвою Зоря щороку сяяли дедалі яскравіше: потужний консервний завод, теплиці, м’ясокомбінат, ошатні будинки, газогони, 180 гектарів пальметного саду, Палац культури, до якого на заняття возили й дітвору з Рівного. Хіба все перелічити? Плютинський учився господарювати в Німеччині, Австрії, Америці, Голландії й… випереджав час, у якому йому випало жити: принаймні на півстоліття. До нього, двічі Героя соціалістичної праці, депутата Верховної Ради СРСР та народного депутата України, заслуженого працівника сільського господарства, їхали вчитися звідусіль. А він, попри високі титули, не відривався від землі, не втрачав зв’язку із зорянами, які його так щиро любили і до яких був наче прив’язаний пуповиною.\nПлютинський і Зоря стали синонімами в суспільній свідомості. То була насичена колоритна цікава епоха, невелику частину якої випало відчути й мені. Пишаюся, що доля подарувала знайомство з цією унікальною Людиною.\nА потім зоряни разом з усією країною осиротіли. Тож у його улюблену пору цвітіння вишень встановили на могилі пам’ятний знак. 4 травня цього року йому виповнилося б 90. Часто запитую себе: а як подивився б він на нинішні події в Україні? Про що сказав би нашим керівникам? Адже він завжди мав власну життєву позицію і висловлював її, незважаючи на найвищі авторитети. Вочевидь тому, що й сам був моральним авторитетом у рідній Зорі та й в усій Україні.\nНа жаль, нам дедалі менше таланить на таких особистостей. А може, вони й справді народжуються лише раз на сто років? Чи ж скоро наша земля подарує нових Плютинських? Тих, що здатні випереджати час? І робити це не заради власної вигоди, а задля простих земляків. Тих, що доглядають квітучі вишні й бережуть світлу пам’ять.


Туман навколо московської Бібліотеки української літератури навіяний виданнями УНСО – Література. Сучасна українська література. Всеохопний літературний портал\nТуман навколо московської Бібліотеки української літератури навіяний виданнями УНСО\nУ Бібліотеці української літератури в Москві вважають провокацією появу в російських засобах масової інформації повідомлень про нібито порушення кримінальної справи за фактом розповсюдження у бібліотеці екстремістської літератури (за статтею 282 (розпалювання ненависті чи ворожнечі) Кримінального кодексу Росії).\nЯк повідомило власному кореспонденту УНІАН у РФ джерело у бібліотеці, напередодні після появи такої інформації в російських ЗМІ, дирекція закладу зв‘язалась зі Слідчим комітетом та територіальним відділенням прокуратури з метою з‘ясування підстави для порушення справи.\nОднак, за словами співрозмовника агентства, правоохоронці повідомили, що жодна кримінальна справа щодо Бібліотеки української літератури не порушувалась, оскільки правоохоронці для цього не мають підстав. На запитання, чи може це бути провокація, у слідчих органах відповіли ствердно.\nЯк повідомило джерело, керівництво бібліотеки планує звернутись до правоохоронних органів, щоб вони розшукали ініціаторів розповсюдження цієї неправдивої інформації.\nРазом з тим, сьогодні в ЗМІ знову з‘явилась інформація, що у Бібліотеці української літератури в Москві співробітники Головного управління МВС Росії по Центральному федеральному округу проводять обшук.\nСпіврозмовник агентства не зміг ані спростувати, ані підтвердити факт проведення цього обшуку.\nМобільні телефони керівника Бібліотеки української літератури Наталії ШАРІНОЇ та її заступників вимкнені, а робочі телефони також не відповідають.\nІснують дані, що в бібліотеці поширювалася газета “Нацiя i держава”, а також видання “Хай ненавидять, аби любили”, до видання якого може мати українська націоналістична організація УНА-УНСО.


Сільський клуб з Рівненщини визнано одним із найкращих в Україні | Новини\nСільський клуб з Рівненщини визнано одним із найкращих в Україні\n18:02, 6 лютого 2013 р.\nКлуб села Велике Вербче Сарненського району зайняв третє місце у Всеукраїнському огляді-конкурсі клубних закладів у сільській місцевості.\nСпершу журі визнало заклад найкращим серед будинків культури Рівненщини, далі його колектив змагався з іншими переможцями обласних етапів конкурсу.\nЗаклад постійно бере участь у всіляких культурно-дозвільних заходах району та області. Тут діють гуртки художньої самодіяльності, любителів читання та фотографії, займаються ансамблі «Криниченька», «Криниця», «Промінець», «Джерело». Крім цього, і серед працівників клубу постійно влаштовуються культурно-розважальні та спортивні заходи.\nЗа інформацією з управління культури та туризму облдержадміністрації, нині на Рівненщині працює 678 закладів культури клубного типу. Торік двері відчинили клуби в селі Антонівка Володимирецького району та місті Радивилів.