Спільне підприємство Alstom Gibela відкриває найбільше в Африці підприємство з виробництва поїздів в Данноттар, Південна Африка - Залізничне постачання Журнал\nСпільне підприємство Alstom Gibela відкриває найбільше в Африці підприємство з виробництва поїздів в Данноттар, Південна Африка\nКомпанія Gibela — спільне підприємство Alstom (61% акцій) і місцевих компаній Ubumbano Rail (30%) і New Africa Rail (9%) — в жовтні 2018 року відкрила в Південно-Африканській Республіці великий сучасний центр з виробництва поїздів — перший в своєму роді на континенті. На заводі, розташованому на схід від Йоганнесбурга, в найближчі 10 років будуть побудовані 580 шестивагонних приміських електропоїздів X’Trapolis Mega для компанії PRASA — національного оператора пасажирських перевезень ПАР. Відповідний контракт був укладений між Gibela і PRASA в 2013 р. Він передбачає поставку 600 поїздів X’Trapolis Mega і їх технічне обслуговування протягом 19 років. Перші 20 поїздів були зібрані на заводі Alstom в Бразилії.\nПлоща заводу в ПАР — 53 тис. м², для його будівництва було потрібно 22 місяці і 2,5 млн людино-годин, загальна вартість проекту склала 61 млн євро. Для реалізації ідей бережливого виробництва цехи загальною площею 33 тис. м² спроектовані за модульним принципом, максимальна продуктивність підприємства складе 62 поїзда на рік до кінця 2020 р. Як очікується, перший південноафриканський поїзд буде випущений вже в кінці 2018 р.\nЗа умовами контракту рівень локалізації виробництва повинен становити не менше 65%. У зв’язку з цим компанія Gibela співпрацює з 71 південноафриканським постачальником матеріалів, деталей і послуг. На території підприємства розташований навчальний центр для підготовки співробітників і постачальників компанії Gibela, офісний комплекс і шлях довжиною 1,2 км для динамічних випробувань нового рухомого складу (фото: Alstom).\nНавіть з ранніх етапів будівництва завод приніс переваги в плані зайнятості і нових навичок для довколишніх громад. Діяльність компанії підтримає більш ніж 4700 південноафриканських робочих місць.\n06.11.2018 Тарас Рейка АРХIВ Alstom Gibela, Залізничне постачання


У чому відмінності релігії індіанців | Історичний документ | Історія\nУ чому відмінності релігії індіанців | Історичний документ\nЄвропейці серйозно помиляються щодо релігій, які сповідували північноамериканські індіанці. Це помилка виникла тому, що контакт з європейською цивілізацією стався в «золотому столітті», і те, що трапилося пізніше, описується як виродження. Європейці це обумовлюють тим, що в XIX столітті в їх країнах відбувалися серйозні глибокі зміни у відповідності з індустріалізацією. У будь-якої живої релігії відбуваються зміни, використовуються інновації та запозичення. Але індіанці Північної Америки покладалися тільки на усне спілкування, тому європейцям з боку важко було побачити і зафіксувати ці джерела.\nАле зміни в релігії індіанців звичайно ж були. Вони носили масовий і безпрецедентний характер, в основному руйнує їх. Зникли багато мов, а з ними перестали існувати обряди, перекази, усні бібліотеки з накопиченими знаннями. Ніякі, навіть дуже серйозні, сучасні спроби омолодження не зможуть повернути пам’ять колишніх часів. Для цього потрібна спадкоємність поколінь. Але є ще індіанські вожді та старійшини, які дивляться на це не так песимістично, вважаючи, що не все втрачено. Один з них згадує плем’я, де нещодавно виконувався Танець Змії, який, як вважалося, був забутий. Незважаючи на те, що антропологи висловлювали тривогу, старійшина говорив, що людям не треба турбуватися. На його думку, якщо щось було втрачено, то значить індіанцям це вже не потрібно, і якщо це знадобиться, то змії навчать індіанців цього знову. Старійшина говорив, що змії навчили їх терпіння та мудрості.\nАле в деяких випадках руйнування носять катастрофічний характер. Тому окремі індивідууми і спільноти повинні більш потужною формою відповідати на зміни світу, передаючи мудрість в абсолютно іншій формі. Коли це вийде, то, можливо, відбудеться з’єднання традицій та інновацій новими ефективними способами. В сучасному світі є кілька таких прикладів. Одним із них є Церква корінних американців, яку називають «церква пейота». Інший приклад – «Рух танцю примар».\nПрихильники давніх індіанських релігій вважають, що всі церемонії та передача знань будуть збережені лише тоді, коли все це буде проводитися на рідних мовах. Але на жаль, більшість цих мов руйнується, а частина вже втрачена назавжди. Індіанці, яким ще не виповнилося 40 років, майже не володіють рідною мовою. В суспільствах, які не володіли писемністю, дуже важливо, щоб кожне покоління передавало знання молодим і навчало їх. Якщо молодь не засвоїть ці знання, то вони зникнуть з великою швидкістю. Деякі індіанські племена намагаються зберігати традиції, а інших вони втрачені назавжди, і відновити їх практично неможливо.\nРазом з мовами індіанці втратили і багато артефактів, деякі з них зберігаються в музеях чи приватних колекціях. Часто артефакти потрапляли в руки європейців незаконним шляхом. До таких предметів відносяться стародавні індіанські маски, які, відповідно до древніх легенд, можуть нанести шкоду людині при неправильному поводженні з ними. Ці предмети наповнені символічним значенням.\nТакож останки померлих індіанців належать до категорії потужних об’єктів. Їх не можна забирати з могил і переміщати в інше місце. Це стосується їх вивчення і демонстрації. Неточно передані знання, їх спотворення, теж може завдати шкоди. Всі, і артефакти, і знання, повинні передаватися на взаємній основі. Але умови сучасного життя все більше підривають давні релігійні і культурні практики індіанців. Все більше корінних жителів США і Канади, приділяючи час щоденній роботі, вже не можуть виділити для традиційної життя. В таких випадках для збереження культури, старші і молодь повинні діяти спільно. І все ж, незважаючи на всі проблеми, релігійна діяльність північноамериканських індіанців триває, і вона життєздатна.


Пікап Ram отримує повністю електричну модифікацію - Автотема\nПікап Ram отримує повністю електричну модифікацію\nАмериканський автовиробник Chrysler вирішив підготувати електричну версію відомого пікапа Ram.\nГлава концерну FCA (Fiat Chrysler) Майк Менлі, під час розмови з інвесторами після презентації фінансової звітності за третій квартал, заявив про те, що його компанія випустить повністю електричний пікап марки Ram. Слова Менлі наводить видання Dertoit Free Press.\nТаким чином, Chrysler стане останнім із компаній так званої «Великої трійки», хто заявив про випуск електричного пікапа. Раніше з такою обіцянкою виступив концерн Ford, а General Motors свою модель вже представив – GMC Hummer EV.\nВідомо, що пікапи дуже популярні в обох Америках й раніше вже було презентовано кілька проектів електричних пікапів: Rivian, який почне продажу влітку наступного року, Tesla Cybertruck, розсекречений близько року тому. На початку року було представлено електропікап Nikola Badger, а влітку американський стартап Lordstown Motors презентував першу модель – електричний пікап Endurance.


Олланд заявив про створення нацгвардії для захисту французів від терактів | УНІАН\nОлланд заявив про створення нацгвардії для захисту французів від терактів\n14:34, 28 липня 2016\nУ Франції для захисту жителів від терористичних атак буде створена національна гвардія.\nПро це заявив президент країни Франсуа Олланд, передає Бі-бі-сі. Як уточнив президент Франції, національна гвардія буде сформована з діючого резерву поліції і жандармерії. Основним завданням нової структури буде забезпечення захисту населення від нападів терористів.\nЧитайте такожОчевидиця про напад на церкву у Франції: бойовики знімали вбивство на відео\nКонсультації в парламенті з приводу створення нацгвардії почнуться у вересні. За словами Франсуа Олланда, нова структура повинна бути створена якомога швидше, щоб захистити французів.\nНаціональна гвардія вперше була створена у Франції в 1789 році для захисту від наслідків революції. У 1872 році вона була розпущена.\nЗа останні кілька років у Франції відбулося декілька великих терористичних нападів. Тільки в липні цього року в країні зафіксовано відразу два таких випадки.\n14 липня на Англійській набережній в Ніцці Мохаммед Булель навмисно в'їхав на вантажівці у натовп святкуючих День взяття Бастилії. Внаслідок нападу загинули 84 людини, близько 300 отримали поранення. Відповідальність за напад взяло на себе екстремістське угруповання "Ісламська держава".\nУ вівторок в передмісті Руана на півночі Франції при захопленні церкви двома ісламістами вбито 84-річного священика Жака Амеля, важкі поранення отримав один з парафіян. Поліцейські звільнили заручників, застреливши обох нападників.


Категорія: СоціумПереглядів: 573\n20 травня у Калуші стався прикрий випадок - померла 68-річна жінка, яку не госпіталізували в Калуську ЦРЛ. З цього приводу розпочали службове розслідування.\nПро даний випадок в соцмережі повідомив калушанин Роман Файфер:\n«Щойно передзвонила знайома! Її мамі поставили діагноз!,двохстороння пневмонія, сьогодні в поліклініці!!, так як жінці стало погано! Зробили кардіограму і рентген!!! Сказали негайно везти в реанімацію в лікарню в Підгірки з направленням і викликали швидку!!! Люди! Від ранку вони з мамою сидять в лікарні і ніхто приймати не хоче їх, футболять додому!!! Жінці чим дальше тим гірше стає!»\nСвоєю чергою Уляна Магас у коментарях повідомила, що її мама померла:\n«Лікар-реаніматолог не захотіла маму приймати. Сказала, що вона не важко хвора. Визвали пульмонолога. Сказали, що у відділі не має місць. Мама почала синіти. 4 години просиділи в коридорі. Черговий лікар оглянув. Проблеми з серцем. Кардіологія закрита, короновірус. Я подзвонила на гарячу лінію, в міську раду. Ніякого толку. Пішла до заступника калуської ЦРЛ. Також сказала. що не має місця. Маму відправили своїм ходом до районної лікарні. Визвали таксі, проїхали 50 метрів, мамі стало погано (почала хрипіти), вертаємося назад. Кричу, що мама помирає, аж за 10 хвилин підійшли. Через пів години виходить та сама лікар-реаніматолог, що не хотіла приймати. Маму врятувати не вдалося».\nПро цей інцидент з’явилося чимало дописів на сторінках Facebook. Дописувачі обурювалися, що хвора жінка кілька годин просиділа в коридорі і їй не надали медичну допомогу.\nТож у лікарні з цього приводу розпочали службове розслідування.\nЗаступник міського голови Наталія Табачук повідомила у соцмережі, що задля всебічного вивчення інциденту міський голова Калуша зініціював створення комісії.\n«До складу комісії увійшли представники всіх медичних закладів, які були залучені до процесу догоспітального обстеження, транспортування пацієнтки. Участі в комісії (на наше прохання) очікуємо і від обласного департаменту охорони здоров’я.\nПопередньо (за результатами розтину) можна сказати, що причина смерті - легеневий тромб. Але для об’єктивних і детальних висновків щодо правильності дій медперсоналу проведемо глибокий аналіз ситуації», - йдеться у дописі.\nyurko (10:35 22/05/2020)\nОцінка: +3 / -0 | [IP: 93.170.118.165]\nОто розслідування - чергова профанація.\nЩе 8 років тому особисто був на місці тієї жінки з мамою.\nРізниця була лише у тому що то була моя бабця і у неї було загострення гіпертонії. Пролежала на каталці в коридорі приймального відділення 2 години. За той час тупо шукали чергову медсестру, потім вона тупо заповняла папери. На моє щастя тоді все минулося. Але не від наданої допомоги, а просто минуло 2 години і стан почав покращуватися сам по собі.\nАнонім (12:06 22/05/2020)\nОцінка: +2 / -0 | [IP: 185.222.202.133]\nну то таке - розслідування канєшно профанація, яке може бути розслідування своїми ж людьми - тут потрібні незалежні і експерти - але неплохо би і дізнатися як обстояли діла с точкі зрєнія лікарів. і непонятно - а ви вуйки що, все ще живете в савкових ілюзіях що при пєрвому же бзіку всі навколо вас повинні чєчьотку плясати? ви ж самі поки вам доляр не покажеш навіть жопу з крісла не піднімете а від лікарів чекаєте іншої поведінки. уви, цинізм норма в нашому українському обществі.\nyurko (13:57 22/05/2020)\nОцінка: +0 / -6 | [IP: 93.170.118.165]


Католицька Церква є солідарною з жертвами нападів у Норвегії :: КАТОЛИЦЬКИЙ ОГЛЯДАЧ - Інформаційний сайт порталу MCI\nКатолицька Церква є солідарною з жертвами нападів у Норвегії\n"Це є людська дурість, яку важко пояснити, незалежно від того чи це був політичний підтекст чи особистий". Таким чином Апостольський Нунцій Архиєпископ Норвегії Еміль Поль Черріг прокоментував подвійний напад, який стався вчора в країні. У результаті вибуху бомби в Осло, а потім стрілянини в молодіжному центрі соціал-демократів на острові Утойя недалеко від столиці, вбито 90 осіб і багато поранено. В обох нападах зізнався 32-річний норвежець Андерс Берінг Брейвік, описаний поліцією як "християнський фундаменталіст, прихильник вкрай правих антиісламських віросповідань". Це не виключає, однак, що злочинців може бути більше. Архиєпископ Черріг наголошує на шоковому стані, який спричинив напад.\n"Ми всі приголомшені цими жахливими подіям, тобто нападами, які принесли так багато смертей, особливо серед молоді – сказав дипломат Ватикану. – Я висловлюю глибокі співчуття всім сім'ям загиблих і тим, хто постраждав від цих нападів. Для норвежців це є страшною катастрофою. Уже говорять про те, що це є найбільшим лихом, яке сталося в країні з часів Другої світової війни. І справді – це щось неймовірне. Адже це мирна країна з дуже демократичним і вільним суспільством. Тому те, що сталося, є страшним ударом для нації".\nАпостольський Нунцій також запевнив, що Католицька Церква в Норвегії є солідарною з жертвами і що особливі молитви в цьому намірі відбудуться цієї неділі. Варто зазначити, що католицький собор св. Олафа і резиденція єпископа в столиці Норвегії розташовані недалеко від місця вибуху. Споруди, однак, не постраждали від нападу. Ординарій Осло єпископ Бернт Ейдсвіг також висловив співчуття сім'ям жертв обох нападів. Він запевнив, що католицька спільнота молитиметься за вбитих і поранених всією країною.


1. СВІТОВИЙ ДОСВІД ПЛАНУВАННЯ СІМЇ\n2. ПЛАНУВАННЯ СІМЇ В РОСІЇ - СТАН І ПЕРСПЕКТИВИ РОЗВИТКУ\nпо курсу «Медична статистика»\nпо темі: «Планування сім'ї»\n1. СВІТОВИЙ ДОСВІД ПЛАНУВАННЯ СІМ'Ї\n2. ПЛАНУВАННЯ СІМ'Ї В РОСІЇ - СТАН І ПЕРСПЕКТИВИ РОЗВИТКУ\nАктуальність теми роботи полягає в тому, що протягом останніх двох десятиліть проблема репродукції людини знаходиться в центрі уваги вчених усього світу.\nЩорічно в світі помирає півмільйона жінок від причин, пов'язаних з вагітністю. Встановлено, що половина вагітностей, які привели до материнської смертності, були небажані.\nЗгідно з даними ВООЗ і ЮНІСЕФ з кожних 100 відомих вагітностей у підлітків від 24 до 32 вагітностей закінчуються штучним абортом, з яких половина нелегальні.\nЗарубіжна практика показує, що попередження штучних абортів, включаючи і нелегальні, за допомогою сучасних протизаплідних засобів може знизити материнську смертність на 25-50%. Тому в даний час планування сім'ї розглядається як один з найважливіших елементів охорони здоров'я жінки, матері і дитини, так як служба планування сім'ї дозволяє зберігати здоров'я підлітків, здійснювати профілактику небажаної вагітності, безпліддя, венеричних захворювань, СНІДу та забезпечувати оптимальні інтервали між пологами з урахуванням віку жінки, кількості дітей в сім'ї та інших факторів, тобто попереджати занадто ранні, пізні і часті пологи. Планування сім'ї (ПС)? це комплекс медико-соціальних заходів, що забезпечують зниження захворюваності та збереження здоров'я жінок і дітей.\nМета роботи полягає в аналізі планування сім'ї з різних точок зору: правовий, економіко-соціальної та економічної. Завдання, поставлені в роботі, випливають з її мети і є наступними:\n1. Проаналізувати основні проблеми, пов'язані з плануванням сім'ї в розвинених країнах.\n2. Вивчити стан планування сім'ї в сучасній Росії і основні проблеми в цій галузі.\n3. Проаналізувати діяльність спеціалізованих служб, що займаються плануванням сім'ї.\nПри написанні роботи використовувалася спеціалізована література і різні статистичні дані.\nЗа кордоном концепція планування сім'ї почала реалізовуватися в практику охорони здоров'я 40 років тому під керівництвом Міжнародної федерації планування сім'ї (МФПС), штаб-квартира якої знаходиться в Лондоні.\nМФПС є найбільшою неурядовою організацією світу, яка має консультативний статус при ООН, яка координує і надає фінансову підтримку в основному за рахунок донорів національним асоціаціям планування сім'ї більш ніж в 134 країнах нашої планети, основною метою яких є забезпечення доброго здоров'я кожного члена сім'ї.\nЦя мета здійснюється шляхом поширення інформації та надання медичної допомоги за оптимальною регуляції народжуваності з урахуванням віку жінки, інтервалів між пологами, станом здоров'я сім'ї та інших факторів.\nПри цьому в різних національних асоціаціях планування сім'ї світу виникає необхідність вирішення різних завдань, які обумовлюються рівнем народжуваності, національними традиціями, репродуктивними установками, характером освіти, моральними, економічними і культурними особливостями, соціальним становищем, віросповіданням і іншими факторами.\nВстановлено, що кожна друга жінка в світі не хоче більше мати дітей, а переривання вагітності, занадто ранні, часті й пізні пологи мають шкідливий вплив на стан здоров'я жінки, і тому планування сім'ї для народження тільки бажаних дітей слід розглядати як невід'ємне право жінки на збереження свого здоров'я, теперішніх та майбутніх дітей. У той же час згідно з даними Міжнародного огляду плодючості в Латинській Америці в середньому кожна сім'я хоче мати 2-3 дитини, а фактично має 5-6 дітей. Аналогічні дані отримані в Пакистані, Туреччині, і ін. Серед жінок Колумбії, Єгипту, Непалу, Кенії, які не бажають більше мати дітей, від 28,0% до 59,0% жінок не використовують контрацептивні засоби.\nЄ дані, що половина материнської смертності в Латинській Америці пов'язана з нелегальними абортами, і що більше половини ліжок в гінекологічних лікарнях займають жінки з післяабортні ускладненнями (ВООЗ, 2005). У жінок, у яких була перервана перша вагітність штучним абортом у віці 20-24 роки, частота розвитку раку молочних залоз збільшується в 2 рази. Жінки, які відмовляються від годування грудьми або рано припиняють грудне вигодовування, складають групу «підвищеного ризику» для розвитку раку молочних залоз. Пізні перші пологи у жінки старше 35 років створюють підвищений ризик виникнення не тільки ускладнень під час вагітності та пологів, а й пухлини молочної залози як у матері, так і у її дочок. Материнська смертність в групі жінок у віці 40 років і старше в 5 разів вище в порівнянні з жінками 20-29 років, а у первісток у віці 40 років і старше цей показник в 15 разів вище. Частота синдрому Дауна на 1000 живонароджених збільшується з 0,71 в групі жінок до 29 років і до 30 в групі жінок старше 45 років.\nНадзвичайно гостра сьогодні проблема репродуктивного здоров'я підлітків, що пов'язано з раннім початком сексуальних відносин, з безграмотністю підлітків в питаннях запобігання від вагітності, а також з відсутністю доступних і прийнятних для молоді консультативних служб з питань виховання та контрацепції.\nРезультатом цього є зростання числа вагітностей у підлітків, і відповідно? зростання числа пологів і абортів у неповнолітніх.\nЗа даними японських авторів 88,5% опитаних студентів чоловічої статі і 84,5% опитаних студентів жіночої статі вважають дошлюбні статеві відносини допустимими, але тільки одна третина з них пояснює це любов'ю. Згідно з даними - 90% незаміжніх підлітків вдаються до штучного аборту і тільки 11% заміжніх підлітків виробляють штучний аборт. В Японії досі найбільш популярним контрацептивом є кондом (80,0%), ретельне використання якого дозволило знизити число абортів більш ніж в 2 рази (1.170143-1955г. До 486876-1989г.). У 80-х роках в Японії коефіцієнт народжуваності серед дівчаток-підлітків становить 4 на 1000, а в Болгарії 78 на 1000 дівчат-підлітків. У США коефіцієнт вагітності у підлітків 15-19 років становить 98 випадків на 1000 жінок. При цьому в США коефіцієнт аборту серед підлітків (44) в 2 рази перевищує аналогічний показник (25) в більшості Європейських країн, а в Японії цей коефіцієнт становить 5,9 на 1000 підлітків.\nЗгідно з даними ВООЗ (2006) материнська смертність в Японії у підлітків в групі 15-19 років була в 2 рази вище в порівнянні з жінками в 20-24 роки (29,5 і 14,4 на 10000 народжених). Поява небажаної вагітності у підлітків розглядається як наслідок обмеженості інформації з питань планування сім'ї та методів регулювання народжуваності, недоступності контрацептивних засобів і відсутністю знань про тяжкі наслідки раннього статевого життя і штучного аборту.\nНезважаючи на те, що в багатьох країнах здійснюються програми сексуального виховання підлітків та молоді, які входять в програми здорового способу життя та планування сім'ї, проте, є строката картина числа абортів: на кожні 100 відомих вагітностей в різних країнах у жінок молодше 20 років .\nЛідируюче місце займають Норвегія і Швеція, в яких кожні 4 з 5 чотирнадцятирічних підлітків (85,7 і 87,3) виробляють аборт, а у віці 15-17 років до аборту вдається тільки половина підлітків. До 18-19 років кожна 3-тя вагітність переривається штучним абортом в Норвегії, Швеції, США, Канаді, а в інших країнах кожна 5-7 закінчується абортом. Ці дані можна розглядати з одного боку як показник появи більш відповідального батьківства в 18-19 років, а з іншого боку як показник частих дошлюбних статевих зносин.\nХоча тісний взаємозв'язок між репродуктивним (дітородним) поведінкою жінки і станом її здоров'я була відома давно, проте, тільки науково-технічний прогрес в області репродукції в 60-х роках дозволив дійсно впровадити в практику регулювання народжуваності шляхом використання високоефективних контрацептивних засобів у вигляді оральної контрацепції (ОК) або внутрішньоматкової контрацепції (ВМС). Це дало можливість попереджати небажані вагітності, а також вагітності у жінок групи «високого ризику»? молодше 20 років, старше 35 років, з короткими інтервалами між пологами і ін.\nДосвід Болгарії, Угорщини, Чехословаччини, Німеччини та ін. Показує ефективність організації центрів планування сім'ї. Кількість абортів в цих країнах стало в 2-3 рази менше народилися, а охоплення сучасними видами контрацепції складає 50% -60%. Дослідження, проведені за допомогою опитувальника в Чехословаччині, показали, що інтерес до контрацепції не проявляється в тих випадках, коли вважають, що для небажаної вагітності існує аборт, який можна розглядати як метод регуляції народжуваності, і вдаватися до нього слід тільки, якщо відсутній ефект від контрацепції.\nВиходячи з того, що широке застосування контрацепції знижує кількість абортів, в Японії, наприклад, вийшла спеціальна постанова уряду, згідно з яким рекомендувалося віддати перевагу контрацепції, а не аборту, що призвело до збільшення кількості жінок, які використовують контрацепцію протягом 5 років, з 19, 5 до 52%.\nБільш ніж в 60 країнах світу існує об'єднання служб охорони материнства і дитинства зі службами планування сім'ї на державному рівні. Особливо в цьому ряду країн відзначимо Китай. У Китаї планування сім'ї є державною політикою, для реалізації якої існують міністерство охорони здоров'я, міністерство планування сім'ї поряд з численними асоціаціями планування сім'ї.\nУ нашій країні до останнього часу нерідко спостерігається негативне ставлення до планування сім'ї, яке часто ототожнюється тільки з обмеженням народжуваності, що не дозволяє медикам, соціал-гігієністів і організаторів охорони здоров'я використовувати міжнародний досвід з планування сім'ї для збереження здоров'я сім'ї. Існуюче у нас негативне ставлення до планування сім'ї призвело до складної демографічної ситуації в країні, яка характеризується низьким рівнем народжуваності і відсутністю простого відтворення на 53 територіях Росії, великою кількістю абортів. При цьому на багатьох територіях Європейського регіону Росії відзначається малодетность (1-2 дитини). За розрахунками демографів, такий рівень народжуваності не забезпечує простого відтворення населення.\nНедооцінка медичних аспектів планування сім'ї в охороні материнства і дитинства супроводжується і недостатньою увагою до соціальних аспектів, що обумовлюють добробут всієї сім'ї, в результаті чого ми займаємо 35-е місце по смертності серед немовлят, передостаннє місце серед розвинених країн за поширеністю сучасних протизаплідних засобів, що призводить до тому, що основним методом регулювання народжуваності є штучний аборт, який згідно з положенням ООН не можна розглядати як метод регуляції рождаемос і.\nНароджуваність в Росії почав знижуватися ще в кінці XIX століття і опустилася до дуже низької позначки? нижче рівня простого відтворення населення? у другій половині 1960-х років, раніше, ніж в більшості промислово розвинених країн.Тобто внутрішньосімейне регулювання народжуваності давно стало масовою практикою. При цьому ніяких програм планування сім'ї за радянських часів не проводилося, відповідна служба, яка займалася б інформуванням, консультуванням, медичною допомогою та забезпеченням засобами контрацепції, була відсутня, індустрія контрацепції не розвивалася, більш того, очорняти досягнення західних країн в цій області, де в 1960 -1970-ті роки відбувалася справжня контрацептивний революція. Зате в Росії була легко доступна процедура переривання незапланованої вагітності. Таким чином, бажана «малодетность» в Росії забезпечувалася за рахунок небезпечного для здоров'я штучного аборту і «народних», малоефективних методів контрацепції. Завдання переходу до більш цивілізованого способу регулювання дітонародження, коли за допомогою надійних і безпечних засобів запобігають ненароджених, а небажані зачаття, вирішувалася дуже повільно. В результаті, маючи ті ж тенденції і рівні народжуваності, що і інші розвинені країни, Росія відрізнялася незрівнянно більшим числом абортів (рис. 1, рис. 2).\nМалюнок 1. Коефіцієнт сумарної народжуваності в Росії, Німеччині, Іспанії та Італії www.demoskope.ru\nМалюнок 2. Число абортів на 100 пологів в Росії, Німеччині, Іспанії та Італії www.demoskope.ru\nНаукові дослідження по регуляції народжуваності дозволили встановити тісний взаємозв'язок між репродуктивним поведінкою жінки і станом її здоров'я. При цьому якщо раніше репродуктивний вибір обмежувався тільки правом на аборт, то сьогодні він включає право на контрацепцію, право на вагітність і право на стерилізацію. Часті аборти в нашій країні значно збільшують частоту запальних захворювань геніталій, безпліддя, ендокринних порушень і як наслідок? різні дисгормональні прогестерондефіцітних захворювання, що призводить до малодетности.\nОдин з аспектів ефективної демографічної політики поліпшення стану здоров'я жінок. Розглядаючи нормальний функціональний стан репродуктивної системи як один з показників здоров'я жінки, слід попереджати «поломку» цієї системи, адже тільки здорова мати може мати здорову дитину і тільки здорові діти можуть стати здоровими батьками.\nПереривання першої небажаної вагітності штучним абортом часто призводить до серйозних наслідків, іноді необоротним. Найбільш серйозні ускладнення штучного аборту? безпліддя, невиношування, рецидивні запальні процеси жіночих статевих органів, які не тільки викликають функціональні порушення в яєчниках, а й призводять до доброякісних і злоякісних захворювань молочних залоз і статевої системи жінки. Встановлено, що після аборту збільшується частота мимовільних викиднів, позаматкової вагітності та передчасних пологів, частіше виникає слабкість родової діяльності і післяпологових кровотеч.\nЧастота мимовільних викиднів у 2 триместрі після аборту збільшується в 8-10 разів у порівнянні з жінками, які тільки народжували. Є дані, що у 60% первісток жінок у віці старше 30 років безпліддя або невиношування викликано абортами (у кожної 3-й з них було 6-8 вагітностей). Хоча в даний час ще не розроблені методичні підходи для оцінки «демографічних втрат» через штучного аборту, тим не менш, відомо, що штучні аборти є причиною вторинного безпліддя у жінок в 60-80%.\nПісля штучного аборту ускладнення при вагітності і пологах зустрічаються в 3 рази частіше.\nГострою проблемою продовжує залишатися проблема нелегальних абортів, до яких найчастіше вдаються підлітки, молоді жінки, які не перебувають у шлюбі, а також сільські жінки. Наслідки кримінальних абортів значно небезпечніше, ніж наслідки медичних абортів, вироблених в лікувальних установах, так як при кримінальних абортах найчастіше мова йде не тільки про ускладнення для здоров'я, але і про загрозу для життя. Важливо також мати на увазі, що як правило, кримінальний аборт проводиться з метою переривання першої вагітності.\nВстановлено, що аборт в анамнезі був у 41% жінок з безпліддям і майже у половини жінок з позаматковою вагітністю. Дані ВООЗ свідчать, що в перші 2 місяці після аборту неповноцінна лютеиновая фаза спостерігається у 38% жінок, а в контрольній групі? у 8,8%, в той час як у 75% жінок овуляція настає через 20 днів після аборту. Є також дані, що вказують на збільшення частоти таких акушерських ускладнень, як слабкість родової діяльності і кровотечі в ранньому післяпологовому періоді.\nПеріодично, в сучасному російському суспільстві виникають дискусії про заборону аборту (див. Додаток). У ХХ столітті заборона аборту вводили не тільки в Радянському Союзі. Через це пройшли і Німеччина за Гітлера, і Італія при Муссоліні. А остання за часом спроба заборони аборту в Європі була зроблена в 1966 році в Румунії і проводилася, як водиться, під патріотичними гаслами. Була проголошена мета досягти рівня народжуваності, «відповідного економічному прогресу населення» і здатного забезпечити збільшення чисельності населення країни до 24-25 мільйонів до 1990 року.\nВідразу після заборони в 1966 році абортів народжуваність в Румунії дійсно зросла майже вдвічі. Однак дуже скоро зниження народжуваності відновилося. Був налагоджений механізм підпільних абортів, їх число стало швидко зростати, і в 1980-1983 вже перевершувало число пологів, що не зустрічається в західних країнах. Народжуваність ж до 1983 року повернулася до рівня 1966 року.\nУ 1980-ті роки боротьба з «дезертирами» посилилася. Усі працюючі жінки від 16 до 45 років під загрозою втратити право на медичне обслуговування, пенсії, соціальне страхування, повинні були проходити щорічне медичне обстеження. Були проведені показові судові процеси у справах про аборти і т.д.\nЦі заходи, посиливши соціальну напруженість в країні, вже не викликали такого значного сплеску народжуваності, як в 1967 році. Сімейні пари, як і лікарі, встигли пристосуватися до ситуації, склалася «підпільна індустрія» по перериванню вагітності, часто з сумними наслідками для здоров'я жінок. Материнська смертність зросла з 85,9 на сто тисяч живонароджених в 1966 році? останньому перед забороною абортів? до 174,8 в 1982 (в 2 рази), при цьому 84-89% материнських смертей у вісімдесяті роки були результатом нелегального аборту. Коли в 1990 році аборт був знову легалізований, показник материнської смертності, пов'язаної з абортами, за один рік знизився з 147,4 до 57,5 на сто тисяч живонароджених.\nНаселення Румунії в 1990 році трохи перевищило 23 мільйони чоловік, після чого стало скорочуватися. Зараз Румунія знаходиться в ряду європейських країн з найнижчою народжуваністю і в той же час займає одне з перших місць в світі за часткою вагітностей, що перериваються абортом.\nТаким чином, заборона абортів не веде до якогось ні було позитивному вирішенню демографічних проблем. Корінь же даної проблеми бачиться в тому, що Росія, як і її найближчі східноєвропейські сусіди, так і не змогла вирішити зрозумілу вже на початку ХХ століття завдання переходу до масового використання протизаплідних засобів, не "кинулася» до їх удосконалення та поширення, як то рекомендували російські лікарі ще в 1913 році. Тому вона і до цього дня добре ведеться в боротьбі за світову першість по абортам. Вивчення епідеміології контрацепції і аборту показало, що у нас в країні ставлення до сучасних методів контрацепції, особливо, гормональної, залишається настороженим, в результаті чого більше половини жінок використовують традиційні бар'єрні протизаплідні засоби з локальною дією. Більшість же промислово розвинених країн пережили те, що з повним правом називають «контрацептивної революцією», і тепер американка, німкеня або японка, як правило, запобігає небажану вагітність, а не перериває її. Тому у них щорічно проводиться 10-20 абортів на 1000 жінок у віці від 15 до 45 років, а у нас? 40-50.\nДо рівня народжуваності все це має вельми віддалене відношення. Проблеми низької народжуваності? і дуже серйозні? існують і в Німеччині, і в Японії. Але проблеми аборту, його наслідків для фізичного і психічного здоров'я жінок, його впливу на моральний стан суспільства в цих країнах якщо і не вирішені, то зведені до мінімуму і до того ж в умовах, коли заборони на аборт не існує.\nВибіркові дослідження вітчизняних вчених показують, що планування сім'ї, спрямоване на зниження кількості абортів в Росії (у кожних 7 з 8 жінок в анамнезі аборт), може знизити частоту безпліддя, невиношування і гінекологічної захворюваності, що становить 43,9%. Планування сім'ї спрямоване на збільшення інтергенетіческіх інтервалів (тривалість їх менше оптимальних у половини жінок), може знизити перинатальну смертність і соматичну захворюваність, що спостерігається у кожної 2-ї жінки.\nСьогодні виникає необхідність індивідуального підходу лікаря до вибору протизаплідних засобів для попередження небажаної вагітності у жінок. Для збереження здоров'я жінок лікар жіночої консультації повинен виявляти жінок, які становлять групу «підвищеного ризику» щодо розвитку можливих ускладнень при контрацепції, і своєчасно проводити відповідні профілактичні та лікувальні заходи, що забезпечують збереження репродуктивної системи і здоров'я жінки.\nШироке використання планування сім'ї шляхом впровадження сучасних методів контрацепції для регуляції народжуваності з урахуванням віку жінки і її репродуктивного анамнезу? невикористаний резерв подальшого зниження гінекологічної захворюваності, збереження здоров'я жінки.\nОднак, слід зазначити, що число абортів в Росії велике, але все ж знижується. З 1990 по 2004 рік число абортів в Росії скоротилося з 4,1 до 1,8 мільйона, або на 56%. А в розрахунку на 1000 жінок у віці 15-49 років і ще більше? зі 114 до 45,5 (рис. 3). Це ще не тріумфальний хід планування сім'ї, але все ж мова йде про досить серйозне повороті «від аборту до контрацепції». Дослідження показують, що молоді покоління в порівнянні з поколіннями своїх батьків все більше вибирають іншу стратегію регулювання народжуваності.\nМалюнок 3. Рівень абортів (ліва шкала) і захворюваність на сифіліс (права шкала), Росія, 1990-2004 роки www.gks.ru\nТут слід зазначити, що темп зниження рівня абортів був неоднаковий протягом останніх 15 років: в 1990-і роки (1990-1999) середньорічний темп зниження коефіцієнта абортів склав 7%, а з 2000 по 2004? 4%. На наш погляд, певну роль в цьому зіграла позиція вищого керівництва країни. Перший етап зниження доводиться на час дії цільової програми «Планування сім'ї» (1993-1998), що мала статус президентської. За програмою закуповувалося дороге сучасне обладнання, близько 40% коштів програми щорічно виділялося для закупівлі гормональних контрацептивів для безкоштовного забезпечення ними підлітків і груп населення соціального ризику, розроблялися і розповсюджувалися інформаційні матеріали для фахівців і населення з проблем охорони репродуктивного здоров'я, запобігання абортам. Однак, починаючи з 1998 року, під впливом загострилася в суспільстві дискусії її державне фінансування було припинено.\nВажливою проблемою в області планування сім'ї є зростання числа позашлюбних дітей. У Росії неухильно зростає частка дітей, народжених поза шлюбом. Вперше за всю історію сьогодні майже 30% російських матерів при народженні дитини не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Ця тенденція спостерігається в багатьох країнах, в деяких з них частка народжених поза шлюбом істотно вище, ніж в Росії, іноді перевищує 50%.\nВисока частка позашлюбних народжень спостерігалася в Росії в умовах величезної післявоєнної диспропорції статей у репродуктивних віках.Але поступово ситуація нормалізувалася, і частка позашлюбних народжень зменшувалася. Теперішній же її зростання має, мабуть, іншу природу і пов'язаний зі зміною соціальної норми. Довгий час народження дитини поза зареєстрованого шлюбу розглядалося як відхилення від норми, а вагітність вважалася вирішальним аргументом на користь реєстрації шлюбу. В літературі навіть існує спеціальний термін «стимульовані шлюби», тобто шлюби, укладені внаслідок виниклої вагітності. Зазначалося, що такі шлюби досить часто виявлялися неміцними.\nЗараз ця норма, мабуть, йде в минуле, про що і свідчить висока частка позашлюбних народжень. Але ще один прояв нових норм репродуктивно-матримоніальному поведінки відомо значно менше. Йдеться про широке поширення позашлюбних зачать, включаючи і ті, які закінчуються народженням дитини в шлюбі.\nЧисло позашлюбних зачать значно вище числа позашлюбних народжень. Частина таких зачать закінчується штучним перериванням вагітності, абортом, і, як відомо, число абортів в Росії дуже велике. Інша частина позашлюбних зачать реалізується вже в шлюбі, який полягає в період між зачаттям і народженням дитини. І тільки решта позашлюбні зачаття призводять до позашлюбних народжень.\nНа початку 1990-х років зміни, що торкнулися всі сторони російського життя, вторглися і в область планування сім'ї. Вперше розвиток планування сім'ї було визнано пріоритетною соціальної та медичної проблемою. Позитивну роль зіграло виникнення ринкової економіки, зокрема, ринку сучасних і якісних контрацептивів і приватних структур, що надають послуги населенню. Зруйнувалася інформаційна ізоляція країни, в тому числі і в цій сфері. Після того, як в кінці 1980-х років була розсекречена інформація про аборти, почалося широке обговорення проблеми в науковій літературі та засобах масової інформації. Але головне те, що вперше в країні стала створюватися сама служба планування сім'ї та охорони репродуктивного здоров'я, до функцій якої входить профілактика материнської захворюваності та смертності, зниження числа абортів шляхом поширення сучасних засобів контрацепції.\nУ руслі цих перетворень була утворена громадська організація - Російська Асоціація «Планування сім'ї» (РІПАК). На сьогоднішній день організація має 44 регіональних відділення і реалізує свої програми більш ніж в 160 містах країни.\nРІПАК поставила перед собою непрості, але дуже актуальні для Росії завдання, серед яких, зокрема, роз'яснення ідеології планування сім'ї та суті репродуктивних прав, просвітницька робота серед населення, організація сексуального виховання і освіти молоді, підвищення кваліфікації медичних працівників, поліпшення якості послуг з планування сім'ї та, в кінцевому рахунку, поліпшення репродуктивного здоров'я населення. Активна просвітницька робота РІПАК, особливо серед молоді, внесла свій внесок і в зниження поширеності інфекцій, що передаються статевим шляхом (рис. 3), не кажучи про значний внесок організації у становлення і розвиток громадянського суспільства в нашій країні.\nУ сучасній Росії тема планування сім'ї і сексуального освіти не втрачає своєї політичної гостроти. Термін «планування сім'ї» сьогодні непопулярний в нашій країні, як, втім, і в світі. Противники свободи репродуктивного вибору, а їх чимало, навмисно спотворюючи суть планування сім'ї, пов'язують його виключно зі зниженням народжуваності та скороченням чисельності населення. На жаль, їх активна пропаганда приносить результати. В сучасних умовах потрібна певна мужність, щоб відстоювати необхідність програм планування сім'ї.\nОднак, для фахівця очевидно, що планування сім'ї є засобом досягти бажаного числа дітей в оптимальні для батьків терміни і веде не до зниження народжуваності, а до скорочення абортів. Добре налагоджена служба планування сім'ї може сприяти підвищенню народжуваності за рахунок поліпшення репродуктивного здоров'я населення. За словами Генерального директора РІПАК І.І. Гребешевой, «планування сім'ї? це, перш за все, відповідальне батьківство, це діти за бажанням, а не з нагоди; це збереження репродуктивного здоров'я ». Девіз РІПАК, з яким важко не погодитися,? «Кожна дитина має право бути бажаним і улюбленим».\nНа закінчення можна сказати, що основним методом планування сім'ї є контрацепція? метод попередження небажаної вагітності у здорової жінки репродуктивного віку, яка зазвичай починається з 18 років і закінчується в 45 років. Протягом цього періоду у жінки, яка живе статевим життям, щомісячно при наявності овуляції з 10-го по 16-й день менструального циклу може настати вагітність. Дослідження останніх років показують, що оптимальним терміном для настання вагітності є вік жінки від 20 до 35 років, тобто в 2 рази менше тривалості репродуктивного віку, коли можливе настання вагітності. Встановлено, що не тільки переривання небажаної вагітності, але і наступ її у жінок у віці до 20 і після 35-40 років становить групу підвищеного ризику щодо розвитку різних ускладнень, в зв'язку з чим в цих випадках необхідне використання контрацепції. Дослідження останніх років показують, що планування сім'ї шляхом більш широкого впровадження протизаплідних засобів сприятливо впливає на здоров'я жінки.\n1. Єльцова М.С. Планування сім'ї та здоров'я жінки. // www.goverment.nnov.ru\n2. Російської Асоціації Планування сім'ї - 15 років. Збірник. - М., 2007..\n3. Тольц М.С. Характеристика деяких компонентів народжуваності в большом городе // Демографічний аналіз народжуваності / Под ред. Д.І. Валентея. М .: Статистика, 2004.\n4. Тольц М.С. Взаємозв'язку шлюбного і репродуктивної поведінки // детности сім'ї / Под ред. А.І. Антонова. М .: Думка, 2006.\nЗигзаги законодавства: заборонити, дозволити, заборонити, дозволити?\nЗаборонити: "Штучний викидень виробляється або лікарем з метою врятування життя матері, або самої матір'ю та іншим будь-якою особою зі злочинною метою припинити вагітність ... На нашу укладенню про покарання винний у злочинному аборт піддається позбавлення всіх прав стану і заслання на поселення в найвіддаленіших місцях Сибіру ".\nЕнциклопедичний словник Брокгауза і Ефрона. 1892. Стаття "вик і диш".\nДозволити (1920): "Шляхом зміцнення соціалістичного ладу і агітації проти абортів серед мас трудящого жіночого населення, [робітничо-селянський уряд] бореться з цим злом і, широко здійснюючи принципи охорони материнства і дитинства, передбачає поступове зникнення цього явища. Але поки моральні пережитки минулого і важкі економічні умови сьогодення ще змушують частина жінок вирішуватися на цю операцію, Народний комісаріат охорони здоров'я і Народний комісаріат юстиції, охороняючи здоров'я жінки і інтереси р си від неосвічених і корисливих хижаків і вважаючи метод репресій в цій області абсолютно що не досягає мети, постановляє:\n1. Допускається безкоштовне виробництво операцій зі штучного переривання вагітності в обстановці радянських лікарень, де забезпечується її максимальна нешкідливість.\n2. Абсолютно забороняється виробництво цієї операції кому б то не було, крім лікаря.\n3. Винні у виробництві цієї операції акушерка чи баба позбавляються права практики і віддаються Народному суду.\n4. Лікар, який здійснив операцію аборт в порядку приватної практики з корисливою метою, також передається до суду.\n"Про штучне переривання вагітності". Постанова Народного комісаріату охорони здоров'я і Народного комісаріату юст і ції від 16 листопада 1920 року.\nЗнову заборонити (1936): "Тільки в умовах соціалізму ... можна серйозно поставити боротьбу з абортами, в тому числі і шляхом заборонних законів ... Центральний Виконавчий Комітет і Рада Народних Комісарів Союзу РСР постановляють:\n1. У зв'язку з встановленої шкідливістю абортів заборонити виробництво таких як в лікарнях і спеціальних лікувальних закладах, так і на дому у лікарів і на приватних квартирах вагітних. Виробництво абортів допустити виключно в тих випадках, коли продовження вагітності становить загрозу життю або загрожує важким збитком здоров'я вагітної жінки, а так само при наявності передаються у спадок важких захворювань батьків, і тільки в обстановці лікарень і пологових будинків.\n"Про заборону абортів, збільшення матеріальної допомоги жінкам, встановлення державної п про мощі багатосімейним, розширенні мережі пологових будинків, дитячих ясел і дитячих садів, посилення кримінального нак а пізнання за неплатіж аліментів і про деякі зміни в законо т ве про розлучення.\nПостанова ЦВК і РНК СРСР від 27 червня 1936 року.\nЗнову дозволити (1955): ... Проведені Радянським державою заходи щодо заохочення материнства і охорону дитинства і безперервне зростання свідомості і культурності жінок, які беруть активну участь у всіх областях економічної, культурної та суспільному житті країни, дозволяють в даний час відмовитися від заборони абортів в законодавчому порядку, а запобігання абортів може бути забезпечено шляхом подальшого розширення державних заходів заохочення материнства і заходів виховного роз'яснювального характеру.\nСкасування заборони абортів також дасть можливість усунути шкоду, яку завдають здоров'ю жінок абортами, виробленими поза лікувальних установ.\nПрезидія Верховної Ради СРСР з метою надання жінці можливості самій вирішувати питання про материнство, а також попередження шкоди, що завдається здоров'ю жінок позалікарняними абортами, постановив скасувати статтю 1 Постанови ЦВК СРСР і РНК СРСР від 27 червня 1936 року про заборону абортів.\n"Про скасування заборони абортів".\nвід 23 листопада 1955 року\n"Зародок є соціалістичною власністю всього суспільства. Народження дитини - патріотичний обов'язок. Мати дітей відмовляються дезертири, порушують закон природної безперервності розвитку".\n"Років через 10, коли демографічний обвал стане ясним всім і безпосередньо позначиться на економіці і оборонних зусиллях, можливі найжорсткіші заходи, включаючи заборону абортів. Але і тепер я б це питання не знімав з обговорення ... Так, в цьому випадку ростуть" незаконні " , так звані кримінальні аборти, що тягнуть за собою іноді і смертні випадки, але в цілому нація виявляється в безумовному виграші, отримавши досить довготривалий сплеск народжуваності ".\nБорис Хорев, 2000 рік.\n"Призупинити на 10 років з моменту вступу в силу цього Закону проведення хірургічних операцій, використання медикаментозних, механічних, вакуумних та інших пристосувань для переривання вагітностей (абортів).\nВиняток - для жінок старше 42 років, хворих на СНІД, сифіліс, на шизофренію і хворобами, не сумісними з вагітністю та пологами ".\nСтаття 3 проекту Федерального закону "Про надзвичайні заходи по зміні демографічної з і туации в Російській Федерації", внесеного до Державної Думи В.Жириновським в 2000 році.


Непромовлене: трагедія ромів Тернопільщини під час Другої світової війни | Терміново новини Тернополя\nНепромовлене: трагедія ромів Тернопільщини під час Другої світової війни\nІсторична спадщина Культура Новини Соціальні проблеми\nАвтор: Ірина Небесна 18:27 | 21.01.2021 22.01.2021 0\nЩонайменше двадцять ромів загинули на території Тернопільщини під час нацистської окупації. Це лише ті дані, які вдалося відшукати на сьогодні. Ті, кого досить довго офіційно вважали “жертвами злодіянь німецько-фашистських загарбників”, насправді загинули внаслідок цілеспрямованого винищення спільноти – це та сторінка геноциду, про яку довго мовчали. Зокрема, самі ж роми.\nЗа даними Українського центру вивчення Голокосту , який також займається вивченням та роботою із пам’яттю про геноцид ромів, під час нацистської окупації на території сучасної України вбили близько 24 тисяч людей ромської національності. З-поміж загиблих більше 12 тисяч – місцеві, які проживали тут ще до війни, і понад 11 тисяч – депортовані у Трансністрію (так називали зону між Дністром та Південним Бугом на півдні України – авт.) із Румунії.\nДвадцять безіменних і 2-річна Галя\nВ архіві СБУ Тернопільської області зберігається справа 1955 року. Пожовклі від часу сторінки. Фіолетове чорнило. Внизу кожної сторінки – підписи допитаних. В когось – неоковирні та невпевнені, в когось – акуратні та чіткі. Кожен із протоколів закінчується однаково: “З моїх слів записано правильно, вслух зачитано зрозумілою мені мовою, за що підписуюсь”. На цих сторінках, зрозумілою, зрозуміло що російською мовою, описуючи співпрацю із німецькою поліцією старшого коменданта в’язниці, одразу троє людей згадують про випадок вбивства двадцяти ромів. Він трапився в липні 1942 року у тюрмі Кременця, що тоді належав до Райсхкомісаріату “Україна”. Згадують про розстріл ромів двоє наглядачів та ув’язнений із Кременця Степан Павлович.\n“Разом зі старшим наглядачем підвели до ями групу ромів, 20 людей. Імен та прізвищ я не знаю. Після чого німецькі жандарми відкрили вогонь із автоматів і розстріляли цю групу ромів. Я добре це пам’ятаю, бо бачив особисто, що в групі розстріляних ромів була маленька дівчинка, 2-3 років, на ім’я Галя, яка, після розстрілу дорослих, бігала довкола ями і кликала батьків. Один із німецьких жандармів штовхнув її в яму і чергою з автомата розстріляв її”, – свідчить Степан Павлович.\nУ своїх показах, де він часто повторює “я добре це пам’ятаю”, збереглися факти вбивства і єврейського населення. Є у справі згадки і про розстріли місцевої інтелігенції, зокрема, лікаря. Але лише про ромів він згадує настільки емоційно. Вбивство дитини на роки врізалося в пам’ять тюремного кухаря.\nРозповідаючи про розстріли на території Кременецької тюрми, ув’язнений Степан Павлович згадує про ромів та євреїв, а ще місцевого лікаря. (Фото: Справа з архіву СБУ у Тернопільській області)\n“Побачивши цей факт звірячого розстрілу ромів та вбивства дівчинки, я втратив свідомість. Працівник тюремної кухні … потім довго зі мною вовтузився, поки я не прийшов до тями”, – Степан Павлович тоді відбував у тюрмі свій термін. “На Дубенську” (назва походить від етноніму Дубенська рогатка, де була тюрма – авт.), як тоді поміж собою місцеві називали в’язницю, він потрапив, бо незаконно придбав корову на м’ясо. Відкрив буфет, потрібні були продукти. Місцевий суд присудив йому невеликий термін у так званій робочій камері, так він і опинився на тюремній кухні.\nБудівля кременецької тюрми тепер є навчальним корпусом Кременецького профліцею. (Скрін із проморолика навчального закладу)\nЗрештою, історія про двадцятьох ромів, закатованих у Кременецькій тюрмі, – це лише початок вивчення геноциду спільноти на Тернопільщині. На сьогодні виглядає, що виявлено замало джерел для дослідження, але це означає, що варто шукати ретельніше, тому що в сусідніх областях даних про масові убивства ромів виявили набагато більше.\nКарта відображає наявні на 2019 р. відомості про переслідування та вбивства ромів передусім в Райхскомісаріаті Україна, а також в Дистрикті Галичина та в Східній Україні – зоні під управлінням Вермахта. (Джерело: Проєкт “Зневажений геноцид”)\nАушвіц і портрети для “Янгола смерті”\nДослідники ромського геноциду сходяться в одному: доля ромів України під час нацистської окупації не була однаковою в усіх населених пунктах. Поки одні очільники сіл та містечок дивилися на ситуацію крізь пальці і обмежувалися відписками, мовляв, у нашому селі роми не живуть, ризикуючи потрапити під перевірку, іншу сумлінно виселяли громаду на окремо виділену територію та знищували. Зрештою, не все вирішували й адміністрації, наголошує історик, науковий співробітник Українського центру вивчення історії Голокосту Михайло Тяглий. Ще була поліція.\n– По-перше, не скрізь і не завжди окупанти розв’язували “ромське питання” за допомогою органів місцевого врядування, – звертає увагу Михайло Тяглий. – Часто вони самі влаштовували антиромські акції без допомоги місцевих старост та адміністрації, або просто наказували тим зібрати ромів, не пояснюючи для чого, і ті виконували накази. По-друге, місцева поліція була більш ефективним інструментом. Німецька поліція давала накази місцевій, ті арештовували ромів та доставляли до німців, або навіть самі розстрілювали.\nЗ огляду на коментарі істориків, можна припустити, що самі ж нацисти спершу не до кінця розуміли, що із ромами робити: одні були асимільованими, мали блакитні очі, освіту та високе становище у суспільстві, особливо коли мова йшла про німецьких сінті, інші ж вели кочове життя. Попри прийняті у Німеччині в 1926 році закони “Про боротьбу з ромами, волоцюгами та тунеядцями”, ромів все ж вважали хоч і “заблудлими”, але арійцями. Однак у 1936 році на них поширили “нюрнберзькі расові закони”, ромів вирішили “посортувати”. Вийшло аж 6 різних “видів”. Зрештою, за аналогією із євреями, ромів спершу також хотіли виселити до окремих резервацій, але з часом, як і “єврейське” питання, ромське теж стало остаточним.\nZigeunerfamilienlager – це спеціально відведена частина у концтаборі Біркенау-ІІ-Аушвіц, де утримували ромське населення. Туди ж потрапляли і роми із СРСР. На відміну від інших ув’язнених, у них не відбирали одяг, не голили голови жінкам. В 1942-1944 роках там загинули близько 21 тисячі ромів: хтось у газових камерах, хтось – від лихоманки та тифу. Частина із них стали жертвами “Янгола смерті” доктора Менгеле – він ставив на них досліди, зокрема, випробовував методи стерилізації ромських жінок – один із хворобливих способів боротьби за чистоту арійської раси. Однією із свідків тих подій стала чеська єврейка Діна Готтлібова-Беббіт. Двадцятирічною вона разом із мамою опинилася в Аушвіці і потрапила на очі самому Менгеле. Діна гарно малювала, а він готувався написати книжку на основі своїх досліджень над ув’язненими концтабору. Як пише у своїй книжці “Акварелі” польська репортажистка Лідія Осталовська, Менгеле були потрібні ілюстрації до книжки, а “фото не передавало всіх відтінків”. Тож Діна малювала акварелями портрети тих, хто згодом ставав піддослідними доктора.\nПісля війни збереглися сім із намальованих нею акварелей. Одна із робіт – портрет ромки Селін із блакитною хусткою на шиї.\n“Я зняла з нею ту хустку і закрутила навколо голови. Попросила, щоб вона усміхнулася. Вона відповіла, що якраз померла її двомісячна дитина, бо не було грудного молока. Більше про усмішку я її не просила”, – згадувала потім художниця. Але нарікала, що портрет вийшов трохи дивним, бо сам Менгеле підійшов і “особисто заклав їй хустку за вухо, хоч зазвичай уникав доторків до в’язнів. Але вухо — важливий елемент для дослідження рас”, – записала спогади ілюстраторки Осталовська.\nДіна Готтлібова-Беббітт із копією портрета ромки Селін. (Джерело: Вікіпедія)\nЗамовчування і пам’ять\nЩе під час війни у Радянському Союзі почали створювати осередки Надзвичайної державної комісії зі встановлення злодіянь німецько-фашистських загарбників. Їхнім основним завданням було порахувати збитки, завдані німецькими окупантами, число остарбайтерів (громадян, висланих на роботи до Третього Райху – авт.) та жертв. Якщо говорити про ромів, то точну кількість убитих місцеве населення вказувало переважно тоді, коли мова йшла про “місцевих”, асимільованих або тих, хто працював у містечку, мав якесь ремесло. Якщо ж йшлося про кочових, то там “одиницями виміру” були або табір без конкретної кількості осіб або ромська родина. Тому цифри загиблих, на території України зокрема, дуже приблизні. Впливали на це й інші фактори.\n– Об’єктивно: у СРСР панував ідеологічний наратив так званої Великої Вітчизняної війни, який не передбачав висвітлення злочинів нацистів щодо окремих народів, скоєних на расовому та ідеологічному ґрунті, – продовжує пояснювати Михайло Тяглий. – Бо компартії та державі було вигідно зображувати “фашистів” як таких, що загрожували винищенню усіх народів – а відтак мобілізувати усі народи СРСР на підтримку радянського режиму проти Німеччини. До того ж, комплекс упереджень щодо ромів був таким міцним, що їх, навіть якщо презентували як жертв, то часто у такому вигляді, що вони були нібито самі винуваті в тому, що їх переслідували. Наприклад, тому, що вони кочові, що в реальності було лише напівправдою, а відтак – ледарі, асоціальні і т.і. Що не витікало з того, що частина з них була кочовою. А щодо суб’єктивних причин, то самі роми не спромоглися, через низку притаманних особливих рис становища та культури цієї групи, досягти того, аби навколишнє середовище почуло та дізналося про їхню трагедію.\nІсторія ромів передається із вуст з уста, пояснює ситуацію історикиня, програмна менеджерка Молодіжної агенція з адвокації ромської культури “АРКА” Тетяна Сторожко.Та й сама група є досить закритою, тому про геноцид ромів довго не говорили, заперечувала його і сторона-агресор, аби не виплачувати репарації ще одній окремій групі. Навіть якщо роми були готові розповісти про трагедію свого народу, не було де це зробити – їх просто не питали.\n– В багатьох родинах, де були постраждалі, вважали за краще не розповідати про ці події дітям, щоб їх не травмувати і в майбутньому не наражати на подібну небезпеку, – розповідає Тетяна Сторожко. – Ромську громаду століттями стигматизують, нівелюють їхню культуру та історію, тож вони самі часто вважають їх малоцінними. А молодь нечасто розпитує старших, що відбувалося раніше. Тож пережите залишалося непромовленим.\nРомів уцілів невеликих відсоток. Якщо до війни більшість із них не мала підтримки від місцевих, то після того, як кожна нація почала перейматися своїми жертвами, роми… промовчали, аби не наражатися на агресію. За них нечасто було кому заступитися і під час війни, а після неї – тим паче. Багато сусідів були раді позбутися чималих ромських родин по сусідству. Та й згадувати зайвий раз жахи війни не хотіли.\n“Акварелі” Лідії Осталовської вийшли українською в 2014 році. Перекладач: Андрій Любка. Видавництво: Книги – ХХІ, Meridian Czernowitz. (Фото: Ірина Небесна)\n“Коли після 1945 року взялися встановлювати чи, точніше, розширювати воєнні пам’ятники, … , про ті події не надто хотіли говорити, про таке тоді мовчали, бо не хотіли тривожити минулого, – пише у своїй “Томографії пам’яті” про австрійський досвід вшанування пам’яті письменник та журналіст Мартін Поллак. – В Австрії часто можна почути такі фрази, коли мова заходить про переслідування євреїв чи ромів. Деяким речам краще дати спокій, накинути на них завісу мовчання, мусить настати момент підведення під тими подіями остаточної риски, не можна вічно роз’ятрювати старі рани. Забути, замовчати, витіснити — так звучать гасла, які то тут, то там стають популярними в нашій країні.”\nБільш організовано почали досліджувати спогади про ромський геноцид на початку 90-х років. У цей період почали виплачувати відшкодування жертвам геноциду.\n– Оця можливість отримати компенсацію стала поштовхом до розвитку ромського громадського активізму, – каже Тетяна Сторожко. – Аби отримати відшкодування, ромам потрібно було заповнити анкету або записати інтерв’ю із розповіддю про пережите. Ромські громадські організації, які тоді почали засновувати, стали посередниками між людьми і фондами, котрі виплачували відшкодування.\nПро переслідувань ромів нацистами розповідає фільм “Пам’ятати”, знятий за ідеєю ромського діяча та кінематографіста Петра Русанєнка.\nТоді ж історики та краєзнавці отримали матеріал для вивчення історії ромського геноциду через окремі історії.\nЗ 1997 року 2 серпня у кількох країнах почали вшановувати пам’ять ромів, закатованих нацистським режимом. Дату обрали невипадково: саме в ніч з 2 на 3 серпня 1944 року в Аушвіці-Біркенау загинули близько 4 тисяч ромів. Для геноциду ромів використовують кілька назв мовою романі – ромською мовою. Серед них Самударіпен – “масове вбивство”, Калі Траш – “чорний жах”. Часто можна зустріти також і Голокост ромів.\nНаприкінці 90-х років небайдужі представники ромської спільноти із тих країн, які постраждали під час нацистської окупації, попросили у представників музею в Аушвіці, аби їм виділили один із блоків для експозиції. Зазвичай цим займаються окремі країни, які на власний розсуд і за власний кошт облаштовують меморіальну виставку. Але у ромів немає окремої країни. А геноцид – частина їхньої історії. І музей пішов їм назустріч. Експозиція діє досьогодні у блоці №13. Тур нею можна влаштувати навіть віртуально. Частиною виставки досі є акварелі Діни Готтлібової-Беббіт, яка наприкінці свого життя прагнула повернути собі роботи, написані для Менгеле.\nУ 2004 році Верховна Рада України прийняла закон, згідно з яким 2 серпня є Міжнародним днем пам’яті про нацистський геноцид ромів. В Україні увічненням пам’яті про ромський геноцид займається кілька організацій та центрів. Наприклад, Український центр вивчення історії Голокосту має окремий проєкт “Зневажений геноцид”, в рамках якого записують свідчення тих, хто вижив і пам’ятає ті часи, влаштовують пересувні виставки, видають навчальні матеріали та пишуть наукові статті.\nПроєкт “Зневажений геноцид” розповідає про долю ромів України під час Другої світової війни.\nДо Тернопільщини виставка поки не дісталася. Однак через карантин чимало проєктів, що відбувалися офлайн, стали менш активними. Тож, за словами Михайла Тяглого, якщо буде запит, згодом це можна буде реалізувати у тому ж Кременці. Український центр вивчення історії Голокосту також займається облаштуванням місць пам’яті на місцях убивств, про які відомо. А таких на території України – майже півтори сотні.\nУ 2016 році у Бабиному Яру встановили скульптуру ромської кибитки – роми стали одними з жертв під час розстрілів у яру.\nЯк розповіла Тетяна Сторожко, молодіжні ромські організації активно досліджують історію геноциду свого народу. Для прикладу беруть успішну модель польського досвіду.\n– У Кракові щорічно відбувається кількаденний захід для молоді Dikh Na Bester (“Дивись і не забувай”), під час якого проводять воркшопи, де пояснюють, чому трапився геноцид, як він відбувався в різних країнах Європи і якими були його наслідки, – описує захід історикиня. – Учасники також відвідують табір смерті Аушвіц-Біркенау. В 2014 році там було понад 1000 учасників із 20 країн. Вже багато років Україна також є партнеркою цієї ініціативи, ми організовуємо поїздки ромської молоді.\nУ 2019 році в Києві ромська молодь організувала свій захід за тим же зразком, що й у Кракові, – Time to Remember, але провели не в серпні, а у вересні, коли вшановують роковини трагедії Бабиного Яру, аби вписати ромів у контекст жертв цього місця.\nУ 2020 році через карантин захід не проводили, але в майбутньому хочуть зробити його щорічним, запрошувати ще більше ромських активістів та активісток з-за кордону.\n– На краківському заході в освітніх матеріалах учасників з інших країн є мало інформації про країни, що були в складі Радянського Союзу. Свого часу було мало досліджень і написано мало праць, – продовжує розповідати Тетяна Сторожко. – А ті, які все ж є мало перекладені на англійську мову. Тож про те, що відбувалося на цій території, мало говорять.\nПам’ятник “Ромська кибитка” встановили в Бабиному Яру в 2016 році. (Фото: Вікіпедія)\nМинулоріч українська ромська молодь поїхала на Dikh Na Bester із ветераном війни Іваном Корнійовичем Білащенком, який пережив ромський геноцид. На той момент йому було понад 90 років. У такої ініціативи була своя місія – дати слово на міжнародній арені людині, яка пережила такі страждання в Україні.\n– Зрештою, він познайомився із ромами свого покоління з інших країн, – зазначає історикиня. – А для молоді це була можливість цілий тиждень спілкуватися з людиною, котра це все пережила. Для самих ромів це важливо – розуміти, що молодь цим цікавиться. Бо часто старше покоління не розповідає про геноцид лише тому, що ніхто й не питає. Тож ми мотивуємо молодь розпитувати вдома у своїх бабусь та дідусів про їхню молодість, не обовязково про геноцид.\nІван Білащенко розповідає про батьків: батько був українцем, а мама – ромкою. (Скрін із відеоінтерв’ю проєкту “Зневажений геноцид”)\nНа основі інтерв’ю з ромами створили пересувну виставку, яку навіть презентували в одному з інститутів Будапешта, а ще надрукували брошуру “Їхня пам’ять моїми очима”. Оскільки більшість зі співрозмовників Тетяни Сторожко на час війни були дітьми, то в основу лягли їхні історії, як вони виживали в умовах війни та геноциду. В центрі кожної історії – предмет чи символ, який допомагав дитині вижити і пережити ті події.\nВ липні 2020 року Комітет міністрів Ради Європи (Україна з 1995 року є її учасницею – авт.) ухвалив Рекомендацію, в якій вперше закликала 47 країн-членів включити історію ромів до шкільних програм та навчальних матеріалів.\n“Це сприятиме покращенню розуміння того, що роми є невід’ємною частиною як національної спільноти, так і європейського суспільства. Це ефективний інструмент для боротьби з ненавистю, дискримінацією та забобонами, радикалізацією, запереченням Голокосту та ревізіонізмом”, – йдеться в тексті.\nВідповідно до рекомендації Ради Європи, історію ромів пропонують включити до шкільної програми. (Джерело: Council of Europe)\nТюрма в Кременці була місцем ув’язнень та убивств впродовж трьох десятиліть, її використовували різні режими з 20-х років ХХ століття. Зараз там діє професійний ліцей. Взимку 2017 року тут встановили меморіальну дошку в пам’ять про події 1943 року – тоді повстанці звільнили всіх ув’язнених нацистами українців. Це поширена практика, коли українці пам’ятають про українців, поляки – про поляків, євреї – про євреїв. Про маленьку Галю та двадцятьох дорослих безіменних ромів поки що не було кому згадати.\nГоловне зображення: Колона ромських кибиток, що рухається у напрямку Львова. 20 серпня 1941 року. Джерело: Вікіпедія.\nЗа останню добу на Тернопільщині COVID-19 виявили у 113 людей\nЗаступника начальника поліції Тернопільщини відсторонили від посади через фінансові махінації


У Держгеокадастрі анонсували об'єднання реєстрів — АГРОПОЛІТ\nМіністр агрополітики назвав терміни проведення референдуму щодо продажу сільгоспземлі іноземцям\nВ Україні має бути створений адресний реєстр. Про це у інтерв'ю для AgroPolit.com повідомив перший заступник голови Держгеокадастру Анатолій Мірошніченко.\n«Тобто станом на сьогодні вони продовжують існувати окремо і не зливаються в один, але нагальною є потреба у налагодженні інформаційної взаємодії між цими реєстрами. На мій погляд, основою для цього є земля, тому всі кадастри і реєстри, у тому числі і будівельний та адресний – повинні мати своєю основою Державний земельний кадастр. Наприклад, адресний реєстр має бути не просто табличкою з адресами, а повинен містити відомості про те, де саме розташований об'єкт, з відображенням конкретної адреси та прив’язкою до конкретної земельної ділянки», — повідомив Анатолій Мірошніченко.\nДержгеокадастр передав обіцяні 2 млн га землі, але не всі громади її ще оформили\nДержгеокадастр передав 2 млн га державної землі у комунальну у розпорядження ОТГ. Про це повідомила прес-служба відомства. Станом на кінець 2020...\n2021-01-16 10:01:572021-01-13 10:00:472021-01-12 07:30:082021-01-11 08:30:032021-01-01 18:00:402020-12-31 18:00:362020-12-29 16:00:29


У пологових будинках Закарпаття відкриють прищепні кабінети / ноябрь / 2011 / Новини / UZHGOROD.in - Закарпатський інформаційно-діловий портал\nkarpatnews.in.ua 29 листопада 2011 19:30 1851089 01212\nВ українських пологових будинках відкриють прищепні кабінети. Тут батьки зможуть зробити своїм дітям пропущені щеплення БЦЖ, повідомили в МОЗ.\n28 листопада розпочався розвозка по українських регіонах вакцини БЦЖ, яка була закуплена в Росії, повідомили в прес-службі МОЗ. Ця серія була закуплена місяць тому і пройшла всі необхідні перевірки в нашій країні.\nТаким чином, в даний час запас протівотуберкуліновой вакцини досягає 358 000 доз. За словами фахівців, цього запасу вистачить на те, щоб закрити внутрішні потреби до березня 2012 року. Причому, вакцинацію мають намір проводити на базі пологових будинків. Тут збираються прищеплювати не тільки немовлят, але і тих діток у віці до одного року, які через відсутність вакцин пропустили час щеплення. Для даної мети в усіх пологових будинках найближчим часом відкриються спеціальні прищепні кабінети, куди і зможуть звертатися батьки, щоб надолужити календар вакцинації.


Як футболісти "Шахтаря" медогляд проходили\nЯк футболісти "Шахтаря" медогляд проходили 2015-01-29T13:11:02+02:00 Фото та відео Перша група футболістів донецького клубу пройшла плановий медогляд у Києві\nПерша група футболістів донецького клубу пройшла плановий медогляд у Києві\nОбстежили футболістів у приватному діагностичному центрі Києва.\nЩоб уникнути черг і накладок, футболісти заздалегідь були записані до кожного лікаря. У призначений час вони просто прямували до потрібного кабінету і проходили необхідну процедуру. Весь процес відняв у кожного гравця не більше півгодини.\nНагадаємо, бразильці "Шахтаря" пройдуть медогляд після повернення з Іспанії, де "гірникам" належить провести другий збір з 30 січня по 10 лютого.\nмедогляд, футболісти, чемпіонат України, Шахтар Донецьк


Збори поставили на анонімці крапку\nУ Пугачівському дитячому будинку-інтернаті, що в Коростенському районі, на повному державному забезпеченні перебувають вісімдесят дві дівчинки зі складними патологіями нервової системи, зумовленими аномаліями розвитку головного мозку, генетичною патологією та наслідками перенесених нейроінфекцій. До того ж ці діти мають аномалії розвитку внутрішніх органів і опорно-рухового апарату та мовленнєві розлади. Словом, реабілітація таких наших громадян - це складний та довготривалий процес, який потребує чималого терпіння від тих, хто їх виховує та обслуговує. Досить сказати про те, що хоча ці діти можуть пересуватися, але до самообслуговування не здатні і тому весь час змушені користуватися підгузками.\nІ ось нещодавно один з членів колективу у листі до редакції газети "Эхо" анонімно звинуватив керівника інтернату та його заступника в тому, що вони, мовляв, утискують своїх вихованців, а до підлеглих нібито ставляться як до порожнього місця. Звичайно ж, відповідно до Закону України "Про звернення громадян", анонімки можна не розглядати, але у зверненні називалися такі факти, що головний редактор газети "Эхо", депутат обласної ради Володимир Михайлович Яцкевич призначив журналістське розслідування. Чому ми не публікуємо лист-анонімку, стане зрозуміло далі.\nМинулого тижня журналіст газети і заступник начальника головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської облдержадміністрації Анатолій Дяченко поспішили до цього дитячого будинку-інтернату, який розташований на Коростенщині, в с. Березневе. Дорогою Анатолій Петрович розповів, що вже впродовж 16-ти років колектив інтернату очолює досвідчений керівник, заслужений працівник соціальної сфери України, нині депутат районної ради Іван Григорович Гулідов. І що до цього часу на нього та його заступника подібних скарг не надходило.\nПри в'їзді на територію інтернату встановлений гранітний хрест "Спаси и сохрани", поруч будується церква. В коридорі адмінприміщення великий стенд, де на фото зафіксовано, як колектив інтернату разом з керівником ремонтує старі приміщення і будує нові. На іншій стіні висять понад тридцять почесних грамот та подяк, які колектив під керівництвом І. Гулідова отримав за сумлінну працю від держави та громадських організацій. Що ж зараз думають про свого керівника люди?\n...А до актової зали вже сходилися працівники закладу. Адже директор образився на принизливі звинувачення в анонімці і призначив загальні збори, аби весь колектив надав оцінку його діяльності. А щоб його не звинуватили ще й у тиску на підлеглих, директор на час зборів залишився у своєму кабінеті, якого він, до речі, як і посади, за вимогою колективу міг позбутися.\nЗбори проводили голова первинної профспілкової організації інтернату Микола Кукулевський і начальник управління праці та соціального захисту райдержадміністрації Лілія Ситник. Традиційної президії як такої не було, бо гості закладу, серед яких був також голова ради директорів інтернатних установ Яків Шишук, зайняли місця в залі, яка, до речі, була повна, довелося навіть стільці доставляти.\nПісля того як зачитали анонімного листа, бажаючих висловитися з приводу його змісту виявилося немало. Але жоден з виступаючих не сказав на адресу директора і його заступника жодного поганого слова. Навпаки, хвалили за діяльність на благо закладу та його вихованців. Ось, наприклад, що сказала про І. Гулідова вихователька Лідія Кириленко, яка чудово пам'ятає, яким заклад був до нинішнього директора.\n"Іван Григорович прийшов сюди в 1995 році, - сказала Лідія Іванівна. - І, чесно кажучи, приймати інтернат він бажання не мав, настільки були поганими умови для його функціонування. Але колектив, який тоді працював, покладаючись на його досвід, умовив його не кидати всіх напризволяще". Інші промовці розповіли, як Іван Гулідов, сам засукавши рукава, і їх примусив працювати, адже тоді внаслідок розмороженої системи опалення застуджені діти тіснилися в двох кімнатах, усюди був сморід. А обід для дітей складався з супу з макаронами та макаронів з двома шматочками хліба. "Новий директор узявся виправити становище, і робота закипіла. Він зумів для цього мобілізувати весь наш колектив, підняти дух і викликати натхнення в людей для вирішення проблем інтернату!".\nОсь коротенько про те, що було зроблено в інтернаті, територія якого займає 9,8 гектара. Тут суттєво покращилися і умови проживання дітей, і умови праці обслуговуючого персоналу, для чого у зв’язку з недостатнім фінансуванням державою вишукуються й інші джерела надходження коштів, будівельних матеріалів, одягу та продуктів харчування для дітей. А задля цього ведеться активна співпраця з керівниками підприємств районного центру та району, благодійними фондами і релігійними конфесіями. До речі, І. Гулідов теж колись працював директором на одному із заводів Коростенщини.\nЛише за останні п'ять років інтернат отримав гуманітарної допомоги на суму 1,4 мільйона гривень. За допомогою спонсорів відремонтовано навчальний корпус, у класах якого постелена тепла підлога та встановлене сучасне ігрове обладнання. В усіх кімнатах є також телевізори та музичні центри. Із заміною даху відремонтовано спальний корпус. Це приміщення, між іншим, було побудоване ще в 1850 році. Ремонт зроблений частково за державні кошти, частково за спонсорські. Власними силами проведена часткова заміна 800-метрової водогінної системи. В котельні сучасні опалювальні котли, які працюють на місцевих видах палива. Освітлювальні прилади замінені на економлампи. На державні кошти побудовані та введені в експлуатацію сучасні очисні споруди. На спонсорські кошти придбано автомобіль "Швидкої допомоги". Біля кожного корпусу клумби. Пішохідні доріжки заасфальтовані. За фінансової підтримки Української православної церкви в США придбано обладнання вартістю сто тисяч гривень для дитячого спортивно-ігрового майданчика, де є також навіс для прогулянок дітей на свіжому повітрі за будь-яких погодних умов. У просторій затишній їдальні п’ятиразове харчування відбувається в одну зміну. А меню на кожен день розраховується дієтологом на комп'ютері.\nВ інтернаті відкрито відділення ранньої соціально-психологічної реабілітації. Адже одне з головних завдань педагогів - навчити вихованок самостійно їсти, пересуватися та говорити. Іван Григорович зізнався в тому, що йому дуже радісно спостерігати за тим, які позитивні зміни відбулися й відбуваються з дітьми завдяки системній реабілітаційній роботі з ними.\n- Коли я вперше побачив дітей, - згадав директор, - вони тільки й могли, що з сумом дивитися на відвідувачів. Сьогодні наші діти на благодійних виставках дитячих малюнків "Дорога майбутнього" вже отримують дипломи. А ізюминкою є відкритий тут перший в Україні Монтессорі-центр для розумово відсталих дітей. Заняття за методикою Марії Монтессорі, італійського педагога-фахівця, дозволяють дитині розвивати увагу, пам'ять, мовлення, моторику та творче і логічне мислення.\nПісля зборів, на яких усі присутні без винятку проголосували за те, щоб не давати анонімці ходу і на тому поставити крапку (тому анонімне звернення й не оприлюднювалося. - Ред.), ми побували в усіх приміщеннях інтернату і зустрілися з усіма групами вихованок. І всюди найкращим підтвердженням рішення загальних зборів колективу було те, з якою радістю, немов батька, діти зустрічали Івана Григоровича Гулідова.\nТо хто ж та людина, яка вирішила спаплюжити ім’я талановитого керівника?..


ТЕМА 3.3. МАКРОЕКОНОМІЧНИЙ АНАЛІЗ: СУКУПНИЙ ПОПИТ ТА СУКУПНА ПРОПОЗИЦІЯ : Конспект лекцій з дисципліни Економічна теорія – Тимофієва С Б : Библиотека моих книг\nТЕМА 3.3. МАКРОЕКОНОМІЧНИЙ АНАЛІЗ: СУКУПНИЙ ПОПИТ ТА СУКУПНА ПРОПОЗИЦІЯ\n1. Сукупний попит та його регулювання.\n2. Сукупна про позиція та її динаміка.\n3. Макроекономічна рівновага в моделі „АО - А8".\nСукупний попит (АО) - це показник, що характеризує загальний обсяг товарів й послуг, який споживачі готові придбати за даною ціною в даний момент часу.\nАналітично сукупний попит можна представити наступним чином: ЛБ = С +1 + Є + Хп , або ЛБ = М- V\nКрива сукупного попиту - це геометричне місце точок, що характеризує величину номінального ВВП при різних рівнях цін й відображує зворотно залежність між рівнем цін і реальним обсягом національного виробництва на який пред'явлено попит.\nФактори сукупного попиту поділяються на цінові й нецінові. Цінові фактори сукупного попиту:\nЕфект процентної ставки припускає, що з підвищенням цін зростає попит на гроші. При незмінній грошовій масі зростання попиту підвищує ціну за отримання грошей, тобто процентну ставку. Зі зростанням відсоткової ставки зменшуються можливості реальних витрат на споживчі та інвестиційні товари, тобто скорочується сукупний попит. Ефе кт імпортних закупівель виражається в тому, що зростання цін у країні зменшується сукупний попит на вітчизняні товари і підвищує привабливість імпортної продукції, що замінює національну. Крім того, зростання курсу національної валюти здешевлює імпорт і тим самим знижує привабливість вітчизняних товарів.\nЕфект багатства (ефект реальних касових залишків) проявляються в тому, що при більш в исокому рівні цін падає купівельна спроможність споживачів з фіксованими доходами, тобто попит знижується. Всі три зазначених ефекту є ціновими факторами, тобто впливають на сукупний попит через зміну цін Ціни впливають на обсяг сукупного попиту шляхом руху по незмінній кривій АО.\nНецінові фактори сукупного попиту діють незалежно від динаміки цін й обумовлюють переміщення кривої сукупного попиту паралельно праворуч\n(АОІ), якщо сукупний попит зростає ті паралельно ліворуч (А02), якщо сукупний попит зменшується.\nВиходячи із складових сукупного попиту, які є елементами формули ВВП за видатками, можна визначити наступну класифікацію нецінових факторів сукупного попиту:\n1. Зміни у споживчих витратах , у тому числі:\n- податки й субсидії споживачам.\n2. Зміни у інвестиційних видатках, у тому числі:\n- очікування прибутків від інвестицій;\n- податки й субсидії підприємцям;\n- рівень технологій;\n- наявність запасів та надмірних потужностей.\n3. Зміни у державних видатках, у тому числі:\n- соціальні (споживчі) видатки;\n- інвестиційні видатки.\n4. Зміни у видатках на зовнішньоекономічну діяльність, у тому числі:\n- більш високий рівень життя в інших країнах;\n2. Сукупна пропозиція та її динаміка\nСукупна пропозиція - це економічний показник, що характеризує виробничий потенціал економічної системи, характеризує рівень обсягу національного виробництва за кожного з можливих рівній цін. Сукупна пропозиція (Лв) - це рівень реального ВВП за даним рівнем цін і в даний\nКрива сукупної пропозиції складається із трьох яскраво виражених відрізків: кейнсіанського (горизонтального), проміжного ( висхідного) і класичного (вертикального).\nНа характер кривої сукупної пропозиції впливають фактор часу та фаза економічного циклу.\nУ короткостроковому періоді зростання цін стимулює зростання\nсукупної пропозиції. У довгостроковому періоді зростання цін не виступає стимулом подальшого приросту виробництва.\nНа фазах кризи й депресії ціни можуть залишатися незмінними при змінюванні обсягу ВВП, тобто використовується можливість реалізувати товари зі складів, що не стимулює зростання цін, тому на вказаних фазах циклу графік сукупної пропозиції являє собою горизонтальний відрізок, що має назву кейнсіанський.\nНа фазі піднесення стимулом зростання ВВП є підвищення цін (інфляція) - висхідний відрізок кривої сукупної пропозиції.\nНа фазі піка (бума) економіка повністю використовує усі потужності за пов ної зайнятості й графік кривої сукупної пропозиції приймає вертикальний напрямок - класичний відрізок кривої А8.\nФактори сукупної пропозиції поділяються на цінові й нецінові.\nЦіновим фактором сукупної пропозиції виступають власні ціни товарів. Вплив цін товарів на обсяг ВВП ілюструється за допомогою руху за незмінною кривою сукупної пропозиції.\n1. Зміна цін на ресурси, в тому числі:\nа) наявність внутрішніх (власних) ресурсів;\n2. Зміна в ефективності використання ресурсів.\n3. Зміна правових норм, в тому числі:\nа) державне регулювання адміністративними та економічними методами;\nб) податки та субсидії виробникам.\nВплив не цінових факторів ілюструється паралельним правостороннім (Ав1) або лівостороннім (Ав2) зрушенням кривої відповідно при збільшенні або при зменшенні сукупного пропозиції.\n3. Макроекономічна рівновага в моделі "ЛІІ - ЛБ"\nМакроекономічна рівновага - це збіг величин сукупного попиту і сукупної пропозиції. Графічне зображення кривих сукупного попиту і сукупного пропозиції в одній системі координат має назву моделі "АО-Ав". Динаміка рівноваги має особливості на різних відрізках кривої Ав. На кейнсіанською відрізку в періоди спаду і стагнації ціна не змінюється, а ВВП\nНа фазі підйому стимулювання попиту збільшить не лише ВВП, але й ціни, тобто інфляція частково забезпечить зростання ВВП.\nможе стимулюватися шляхом збільшення сукупного попиту.\nРис. 3.3.6. - Макроекономічна рівновага на класичному відрізку кривої Л8 Висновок: Макроекономічна рівновага залежить від фази циклу і від періоду часу, тому маніпулювання попитом повинно відрізнятися, по- перше, на різних фазах циклу; по-друге, в короткостроковому та довгостроковому періодах.


Альтернатива для газового контракту 2009: шляхи подолання процедурної катастрофи - Олег Мінгела / ЛІГА.Блоги - LIGA\nАльтернатива для газового контракту 2009: шляхи подолання процедурної катастрофи\nСтавлення до газового контракту 2009 р. в українському суспільстві дещо негативне, у тому числі через освітлення цієї теми у передвиборчих кампаніях.\nЗахисники контракту висловлюють думку, що наявність арбітражної оговорки у тексті – це досягнення тодішньої української влади, але цілком можливо, що це положення додали до тексту саме росіяни для того, щоби мати додаткові механізми тиску, що у цілому узгоджується з дослідженням, викладеним у колективній монографії Національного Інституту Стратегічних Досліджень «Світова гібридна війна: український фронт».\nЇхні супротивники, з іншого боку, говорять, що контракт мав катастрофічні наслідки для української економіки та натякають на відповідальності прем’єр-міністра, що супроводжували підпис та дію контракту.\nАле я не буду розглядати положення контракту, натомість мене турбують умови політичного волюнтаризму, в яких контракт було підписано.\nПо-перше, вважається, що однією з причин підпису контракту з тими умовами, що ми отримали, був конфлікт президента та прем’єр-міністра за виконавчі повноваження, через що виникла проблема з інформуванням держави про саме зміст контракту. У той час проходила конституційна реформа, що включала до себе перерозподіл повноважень.\nНайбільш простий, але тимчасовий захід протидії подібним сценаріям – це делегування повноважень у перехідний період. Якщо делегування не може бути з певних причин здійснено, то попередні перемовини щодо умов енергетичних контрактів мають проходити за участю усіх осіб, що можуть представляти України у таких відносинах, і має бути здійснена певна угода, що передбачає неможливість зміни усталених попередніх умов без згоди осіб, що приймали участь у їхньому формуванні.\nПо-друге, процес підписання контракту проходив в умовах терміновості, через це пріоритет досягнення тактичної мети був вищим за стратегічну. У більш спокійних умовах буде доречним ретельно планувати стратегію енергетичного споживання (що може бути здійснено тільки у теперішній час, оскільки тільки у 2018 р. було запроваджене середньострокове бюджетне планування). Вірогідно, потрібні централізовані перемовини з найбільш великими споживачами енергії для формування певної синергії у економічному розвитку. Певний рівень диверсифікації у джерелах та постачальниках енергії також має допомогти.\nПо-третє, такий політичний волюнтаризм є наслідком структурних особливостей правової системи України, де підзаконні акти мають нижчу юридичну силу, але більшу політичну та відомчу вагу. У інвестиційних аналізах саме заплутаність законодавства називається одним з головних негативних факторів. Це також впливає і на механізми прийняття рішень.\nТут немає швидкого виходу, потрібні заходи з використання більш прозорої юридичної техніки у текстах законопроектів, робота з органами виконавчої влади з метою допущення виконання їхніх функцій на основі закону без існування відомчого акту, та запровадження загальної дерегуляції та скорочення документообігу. Підвищення рівня прозорості також не буде шкідливим.


Звільнений український моряк Варимез одружився в Одеській області\n18 Листопад 2019, 22:57\nВолодимир Варимез, архівне фото\nУкраїнський моряк Володимир Варимез, який перебував на борту одного з кораблів, захоплених ФСБ Росії біля берегів Криму в листопаді 2018 року, одружився.\nФото з церемонії, яка пройшла в місті Болград Одеської області, він опублікував на своїй сторінці в Facebook.\nЙого дружиною стала Інна Москалець. Повідомляється, що дівчина підтримувала моряка під час судових засідань в Москві.\nУ понеділок, 18 листопада, в акваторії Чорного моря розпочато процес з повернення Росією захоплених рік тому біля Керченської протоки українських катерів «Нікополь», «Бердянськ» і буксира «Яни Капу», повідомило командування ВМС України. До цього про передачу українських суден України повідомили в МЗС Росії.\nЗа повідомленням кримських ЗМІ, українські військові катери «Бердянськ» і «Нікополь», а також буксир «Яни Капу» повинні були передати Україні в «нейтральних водах».


Літаку Ющенка заборонили посадку в Маріуполі, проте кандидат у Президенти зміг потрапити на мітинг - Korrespondent.net\nЛітаку Ющенка заборонили посадку в Маріуполі, проте кандидат у Президенти зміг потрапити на мітинг\nКорреспондент.net, 21 жовтня 2004, 08:02\nУ середу, 20 жовтня, аеропорт Маріуполя не дозволив посадку літаку, у якому перебував кандидат у Президенти, лідер опозиційного блоку партій "Наша Україна" Віктор Ющенко. Проте, незважаючи на це, Ющенко провів мітинг у цьому місті, на який зібралося 8 тисяч осіб, повідомляють Українські Новини.\nЧерез те, що літаку Ющенка не дали дозвіл приземлитися в Маріуполі, він був змушений сісти в Донецьку, і Ющенко вирушив у Маріуполь на зустріч з виборцями на автомобілі.\nУ зв’язку із затриманням з прибуттям у Маріуполь була скасована прес-конференція в Інтернеті, запланована на 16:00, і Віктор Ющенко прибув безпосередньо на мітинг, на який зібралося 8 тисяч осіб.\nЗа словами місцевої влади, літак Ющенка, який прямував у Маріуполь для зустрічей з виборцями, не зміг приземлитися через туман, тому вирушив у Донецьк.\nЗазначимо, що це вже не перший подібний інцидент. У понеділок, 18 жовтня, літак, у якому кандидат у Президенти прямував з Луганська в Запоріжжя для зустрічей з виборцями, не зміг приземлитися в аеропортах Запоріжжя і Києва через погану погоду, а в аеропорту Херсона – через відсутність пожежної машини. Авіалайнер змушений був приземлитися у Львові.\nПеред початком мітингу у Маріуполі на площі зібралися не лише прихильники Ющенка, а й невелика група його противників, які тримали провокаційні плакати. Вони скандували "Ганьба!" на початку виступу лідера опозиції, але потім утихомирилися.\nНа початку свого виступу Віктор Ющенко сказав, що однією з його переваг є те, що він не був засудженим. "Донеччани, не ображайтеся, але не всі ж повинні сидіти у в’язниці", - підкреслив він.\nЮщенко у своєму виступі порушив тему виїзду за кордон на заробітки українців, які не можуть знайти собі застосування в Україні. Він наголосив, що одним з найпоширеніших оголошень у португальських газетах є оголошення про прийом на роботу будівельників з вищою медичною освітою, оскільки ці люди знають латину і їм легко знайти спільну мову з португальцями.\nВіктор Ющенко сказав, що Україна має унікальні природні ресурси, але її єдина проблема – нечесна влада. Він також розкритикував уряд кандидата в Президенти, прем’єр-міністра Віктора Януковича, який 2 роки веде розмову про підвищення рівня мінімальної зарплати до 237 гривень, для чого необхідно 2 млрд гривень, тоді як через продаж "Криворіжсталі" за заниженою ціною бюджет недоодержав 5 млрд гривень.\nЮщенко закликав не поділяти Україну на схід і захід, за мовною і релігійною ознакою, оскільки нинішній владі за рахунок такого поділу легше керувати народом.\nЛідер блоку "Наша Україна" також підкреслив, що ініціатива Януковича про надання російській мові статусу державної є спекулятивною, оскільки ніяких реальних законодавчих ініціатив він не вніс.\nКандидат у Президенти також порівняв Україну з Естонією, яка не має таких природних багатств як Україна, але рівень соціальної забезпеченості в ній набагато вищий, оскільки в цій країні існує чесна влада, яка піклується про інтереси народу.\nВін сказав, що всі пільги і подарунки від діючої влади, запропоновані українцям напередодні виборів, будуть тільки до 31 жовтня, щоб завоювати симпатії виборців.\nЮщенко відзначив, що ці подарунки по праву належать українцям і це те, що в них було вкрадене раніше. "І сьогодні вашим салом натирають по ваших губах", - сказав політик.


Тячівські подтківці провели семінар-практикум по декларуванню доходів громадян\n21 квітня 2016 р. 820\nУ Тячівській ДПІ відбувся семінар-практикум для платників податків на тему: «Декларування доходів громадян та правила заповнення декларації про майновий стан та доходи».\nТячівська ДПІ: до закінчення деклараційної кампанії 2016 залишилось два тижні\n14 квітня 2016 р. 699\nЗ 1 січня поточного року стартувала кампанія декларування доходів громадян, отриманих у 2015 році. Триватиме вона ще 1 місяць, до 1 травня 2016 року. Платник податку – фізична особа повинен подати декларацію та визначити податкові зобов’язання як з податку на доходи фізичних осіб, так і з військового збору.\nПлатники податків Тячівщини перерахували до зведеного бюджету 67 млн грн\n6 квітня 2016 р. 739\nЗа перший квартал 2016 року платники податків Тячівщини перерахували до зведеного бюджету 67 млн грн. За словами начальника ДПІ у Тячівському районі Іллі Матьоли, ця сума майже на 22,5 млн грн більша за надходження протягом відповідного періоду минулого року.\nУ Тячівській ДПІ розповіли про розподіл ЄСВ за видами соціального страхування\n16 березня 2016 р. 911\nЯк розподілятимуться 22% (розмір ЄСВ) до фондів соціального страхування? Чи для всіх платників без обмежень відбуватиметься відрахування за усіма видами соціального страхування (пенсійне, на випадок безробіття, тимчасової втрати працездатності та нещасного випадку на виробництві)?\nУ січні до місцевих бюджетів Тячівщини надійшло майже 2 млн грн єдиного податку\n25 лютого 2016 р. 785\nЗа перший місяць звітного року місцеві громади Тячівщини отримали у своє розпорядження більше 1,9 млн грн єдиного податку. За словами начальника Тячівської ДПІ Іллі Матьоли, це на 0,247 млн грн або на 14% більше, аніж у січні 2015 року.


Розроблено новий гаджет для cелфі. Ізраїльським агенством\nГлавная › Новости › Розроблено новий гаджет для cелфі\nРозроблено новий гаджет для cелфі\nІзраїльським агенством Gefen Team спільно з компанією Coca-Cola був розроблений новий гаджет для тих, кому подобається робити cелфі. Цей пристрій було представлено на широкий огляд під час вечірки Summer Love на пляжі Дор в місті Нахшолім.\nГаджет має вигляд спеціальної насадки на пляшку. Вона отримала назву Selfie Bottle. Насадка підходить для ємностей об’ємом 0,5 л. Під час нахилу пляшки з рідиною під кутом 70 градусів гаджет автоматично робить фотографію. Скинути зроблені зображення на комп’ютер можна за допомогою спеціального USB-отвору, який знаходиться в насадці.\nФахівці агентства Gefen Team і компанії Coca-Cola не випадково розробили такий гаджет. Вони сподіваються, що завдяки Selfie Bottle заплановані ними спільні заходи стануть більш популярними та відвідуваними. Роблячи фотографії за допомогою новітньої насадки та розміщуючи їх на сторінках соціальних мереж, користувачі будуть мимоволі рекламувати популярну вечірку Summer Love, а також продукцію компанії Coca-Cola.\nПоки немає достовірної інформації, чи будуть запущені селфі-насадки в масове виробництво.


Телеведуча Леся Нікітюк похвалилася розкішними формами в облягаючому костюмі\nЛеся Нікітюк похвалилася розкішними формами в облягаючому вбранні\nЗнаменита українська телеведуча Леся Никитюк активно веде свою сторінку в мережі Instagram. Вона регулярно балує передплатників своїми різноманітними знімками та відео, на яких часто демонструє свої яскраві образи. І ось зовсім недавно зірка в Stories поділилась з фанатами цілою серією коротких відео зі своїми тренуваннями. І на них вона похвалилася не тільки тим, як наполегливо і старанно вдосконалює свою фігуру, але і розкішними апетитними формами, які тісно обтягнула еластична тканина її спортивного костюма.\nОтже, на відео дія відбувається в спортивному залі. На перших кількох роликах Леся крутиться перед великим дзеркалом і знімає себе на телефон. Вона стає то боком до камери, то спиною, то присіла, то прогнулася. Одягнена дівчина в спортивний костюм чорного кольору, що складається з коротких шортів і закритої футболки, з'єднаних між собою. Пікантності цьому облягаючому поряд додав великий виріз на спині, плавно переходить в область пружних "булочок". А тонка еластична тканина, немов друга шкіра, обтягнула кожен її вигин і горбок, у всіх подробицях повторивши рельєф привабливого тіла дівчини. Тому шанувальники Лесі отримали чудову можливість вдосталь намилуватися її стрункими довгими ногами, точеними стегнами та пружним "горіхом".\nНа інших відео телеведуча старанно тренується, виконуючи вправи. І ось тут фанати отримали справжнісіньку насолоду для своїх очей. Леся прогинається, сідає, робить розтяжку, а камера знімає її з усіх ракурсів, демонструючи її розкішні принади.\nБезумовно, шанувальники на довгий час пригорнули до своїх екранів, намагаючись вловити кожен момент тренування довгоногої блондинки, щоб вдосталь насолодитися її апетитними формами.\nНагадаємо, раніше портал Стіна писав про те, що Злата Огневич захопила шанувальників ніжним образом, а також заінтригувала фанатів.\nТакож повідомлялося, що Катерина Осадча показала струнку фігуру в облягаючому вечірній сукні.\nКрім того, Катерина Кухар захопила шанувальників стрункою фігурою в спокусливому боді.\nОпубліковано: 27.10 13:00


Грип при COVID-19 збільшує ризик смерті вдвічі, — Лапій - Дом\nГрип при COVID-19 збільшує ризик смерті вдвічі, — Лапій\nПри COVID-вакцинації не тільки можна, але й потрібно робити щеплення від грипу. Про це у програмі "Украина на самом деле" телеканалу "Дом" заявив голова Національної технічної групи експертів з питань імунопрофілактики Федір Лапій.\n"Минулий сезон 2020-2021 років був дуже тихим щодо грипу, завдяки тим же протиепідемічним заходам. Але грип не зник. І про те, як поєднується грип із COVID-19, ми дізналися ще навесні 2020 року, коли сезон грипу закінчувався, але до нас прийшла пандемія", — нагадав він.\n"І ризик смерті збільшується вдвічі", — акцентував він.\nІмунологи припускають початок хвилі захворювання на грип. Тому крім COVID-вакцинації необхідно убезпечити себе щепленням від грипу.\n"Ось я за кермом їжджу з паском безпеки. Я не знаю, коли мені цей пасок безпеки знадобиться. Ось так само з вакциною від грипу. Я прищепився від грипу кілька днів тому. І я готовий до сезону", — додав Лапій, який також пройшов повний курс вакцинації від коронавірусу.\nПовна версія програми: "Украина на самом деле": опалювальний сезон та осіння хвиля COVID-19


Пустомитівська районна державна адміністрація - Галицька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області прозвітувала за 2016 рік\nУ 2016 році платники Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області сплатили 2118579,0 тис.грн. єдиного внеску. Прогнозні показники перевиконано на 64185,5 тис. грн., або на 103,1 відсотка. Слід зазначити, що тільки за грудень 2016 року до бюджету надійшло 222265,2 тис.гривень. Галицька ОДПІ нагадує, що з 01 січня 2017 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 3200,0 гривень. Таким чином, мінімальний страховий внесок становить 3200,0 грн. * 22% = 704,0 гривні. Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.


Шоколадні цукерки без консервантів купуйте у компанії Golden Fruit.\nШоколадні цукерки без консервантів з сухофруктами реалізує компанія Golden Fruit. Це відмінна альтернатива шкідливим солодощам. Склад цукерок є максимально прозорим, зокрема це чорнослив, фініки, курага, горіхи та глазур. У разі виникення будь-яких додаткових запитань, надамо вичерпну консультацію.\nОформити покупку можна заповнивши форму зворотнього зв’язку на сайті компанії. І консультанти обов’язково зв’яжуться з Вами для з’ясування усіх деталей. Будемо раді співпрацювати з Вами!\nРеалізуємо смачні цукерки із сухофруктів\nЦукерки із сухофруктів це корисна та смачна заміна шкідливих солодощів. У складі відсутні будь-які консерванти, барвники, тому вони є абсолютно безпечними та натуральними. Доставку…


ЯК ЗМІНИТИ ПРІОРИТЕТИ В СУСПІЛЬСТВІ З МАТЕРІАЛЬНИХ НА ДУХОВНІ?\nЯК ЗМІНИТИ ПРІОРИТЕТИ В СУСПІЛЬСТВІ З МАТЕРІАЛЬНИХ НА ДУХОВНІ? Задати людству духовний вектор розвитку можна завдяки участі та зусиллям КОЖНОГО з нас з вами. Сьогодні це цілком реально зробити за короткий строк, оскільки у нас є дуже потужний помічник - інтернет Задати людству духовний вектор розвитку можна завдяки участі та зусиллям КОЖНОГО з нас з вами. Сьогодні це цілком реально зробити за короткий строк, оскільки у нас є дуже потужний помічник - інтернет\nЗадати людству духовний вектор розвитку можна завдяки участі та зусиллям КОЖНОГО з нас з вами. Сьогодні це цілком реально зробити за короткий строк, оскільки у нас є дуже потужний помічник - інтернет.\nЯкщо ваші наміри щирі - повірте в себе, і зробіть крок вперед.\n“Благі думки при сильному бажанні - передвісники благих справ. Благі справи - суть визріваючих душ. Сміливість породжує Силу духу. Сила духу згуртовує в Єдності. Єдність подесятеряє Силу, Єдиний Дух змінює цикл. Спільний результат залежить від зусиль кожного.”\nА. Нових “Езоосмос"\nНе соромтесь бути добрими і приєднуйтесь до ланцюжка безкорисливих добрих справ!\nПовний випуск Добрих новин 16 дивіться тут.\nдобрі новини крок вперед сила духу єдність розвиток