вторник, 29 сентября 2020 10:41\nНа початку огляду варто згадати про найважливіші події минулого та сьогоднішнього дня.\nВерховна Рада проголосувала в першому читанні за законопроект про вдосконалення деяких механізмів регулювання банківської діяльності, який є однією із двох попередніх умов для укладення угоди з Міжнародним валютним фондом.\nВерховна Рада прийняла закон про ринок землі в другому читанні.\nСвітові фінансові новини дуже коротко.\nОпубліковані дуже сильні економічні дані в Китаї. Індекс менеджерів закупівель, PMI (офіційний) в промисловому секторі показав дуже значне зростання активності в березні в секторі промислового виробництва Піднебесній. Сильний показник опублікований і для сектора послуг.\nЦіни на нафту вчора, незважаючи на низький рівень різко пішли вниз і досягли нових мінімумів. На цьому фоні президенти США та Росії за ініціативою американської сторони провели телефонні переговори в тому числі, якщо не в першу чергу, з приводу цін на нафту.\nІ ще одне. Вчора на фондових біржах західних країн було відновлення.\nТепер до цінової динаміки акцій на українських біржах.\nВчора індекс ПФТС знизився ще на 0,4%.\nПеред цим минулої п’ятниці значення індексу ПФТС не змінилось.\nТри тижні поспіль індикатор ПФТС дуже послідовно змінюється через день. Крім одного дня, в цей період його негативна динаміка була слабкою.\nНа фондовий індикатор ПФТС вчора мала вплив одна угода з акціями з індексного кошику українських бірж. Це була вже стандартна для цієї біржі угода з однією тисячею акцій «Донбасенерго». Ціна цих паперів по угодам на кінець дня знизилась на 7,1% до 22,3 гривень за акцію. Однак до розрахунку індексу ПФТС приймають три останні угоди. Ця методика при нечастих угодах дуже суттєво згладжує коливання індексу, що і мало місце вчора.\nБіржовий курс акцій «Донбасенерго» також знизився вчора на 7,1% до тих самих 22,3 гривень за акцію.\nТакож в перший день цього тижня вже традиційно на ПФТС відбулась одна угода по безадресним заявкам з акціями банку «Південний».\nІнших угод з пайовими паперами минулого дня на цій біржі не було.\nІндекс Української біржі вчора не змінився.\nЦі після двох днів росту. Індекс Української біржі минулої п’ятниці підріс на 0,4%, а минулого четверга на 0,6%. Фондовий індикатор Української біржі «скористався» сильним позитивним рухом, який був минулого тижня на світових фондових ринках.\nВсього з «індексними» паперами на УБ минулого дня відбулось дев’ять угод з акціями двох емітентів «Центренерго» та «Донбасенерго».\nЄдина угода з акціями «Донбасенерго», а це була угода по безадресним заявкам обсягом лише 30 паперів або лише 735 гривень в грошовому вираженні, вчора пройшла без зміни ціни – 24,5 гривень за акцію і тому на значення індексу УБ не вплинула.\nЗ акціями «Центренерго» вчора на Українській біржі була зафіксована одна адресна угода і чотири угоди РЕПО (рахуються, як по дві). Тому угоди з цими паперами на значення індикатору УБ також впливу не мали.\nУмовна ціна акцій «Центренерго» по вчорашній адресній угоді склала рівно 8 гривень, так само, як і умовна середньозважена ціна цих паперів по згаданим чотирьом угодам РЕПО. Це при «офіційній» ціні цих паперів на Українській біржі рівно 7 гривень.\nОбсяг вчорашньої адресної угоди з акціями «Центренерго» склав 10,4 тисячі гривень в грошовому виражені, чотирьох згаданих вище угод РЕПО – майже 95 тисяч гривень\nТакож на Українські біржі в перший робочий день цього тижня відбулась одна угода по безадресним заявкам з акціями Миронівського хлібопродукту. Ціна акцій МХП на Українській біржі по цій угоді зросла на 3,8% до 220 гривень за акцію.\nОбсяг цієї угоди 10 акцій або 2,2 тисячі гривень.\nВчора ціна акцій МХП на Лондонській фондовій біржі на закритті склала рівно 6,00 доларів США або 168,369 гривень в еквіваленті (при офіційному курсі НБУ на сьогодні 28,0615 гривень за долар США). Це на 23,5% менше, ніж ціна цих паперів на УБ. Чималенька різниця.\nУкраїнські політичні новини з економічним підтекстом.\nЯк вже згадувалось вище, вчора Верховна Рада проголосувала в першому читанні за законопроект про вдосконалення деяких механізмів регулювання банківської діяльності, який є однією із двох попередніх умов для укладення угоди з Міжнародним валютним фондом.\nЗа проект закону 2571-д на позачерговому засіданні Верховної Ради в понеділок увечері проголосували 267 нардепів із 226 мінімально необхідних.\nТакож наступним голосуванням народні депутати підтримали пропозицію про скорочення на половину строків підготовки законопроекту до другого читання.\nВерховна Рада 259 голосами прийняла закон про ринок землі в другому читанні і остаточній редакції. Ринок землі в Україні «буде відкрито» з 1 липня 2021 року.\nПрийняття цих двох законопроектів важливе, окрім іншого, для отримання допомоги МВФ, яка надзвичайно важлива для України в сьогоднішній непростій ситуації.\nВчора Верховна Рада з другого разу також підтримала кандидатуру нового міністра фінансів України.\nПроте Верховна Рада не підтримала запропоновані урядом зміни до держбюджету.\nДепутати направили проект змін до бюджету до комітету для підготовки на повторне перше читання і скоротити строки підготовки документу до повторного розгляду.\nНагадаємо новину попереднього дня, що по проекту дефіцит бюджету був збільшений з 2% до 6%. Повідомлялось, що такий дефіцит погоджений з МВФ.\nЗвертаючись до теми державних облігацій України.\nВчора дохідності євробондів України дещо підросли, приблизно на таку саму величину, як знизились днем раніше. Порядок усереднених по кривій дохідності цифр – 0,1-0,3%.\nЗа даними http://ua.cbonds.info/ станом на 30.03.2020 дохідність найбільш «коротких» євробондів України складала 13,16% та 10,77%. Дохідність самих «дальніх» євробондів України на 30.03.2020: з погашенням 1 вересня 2027 – 10,34%, 1 листопада 2028 року – 11,23%, 25 вересня 2032 року –9,65%.\nЗа даними http://ua.cbonds.info/ станом на 27.03.2020 дохідність найбільш «коротких» євробондів України складала 12,64% та 11,06%. Дохідність самих «дальніх» євробондів України на 27.03.2020: з погашенням 1 вересня 2027 – 10,12%, 1 листопада 2028 року – 10,99%, 25 вересня 2032 року –9,23%.\nЄ значна нормалізація дохідностей українських єврооблігацій в останній тиждень. Цьому сприяє заспокоєння ситуації на зовнішніх фінансових ринках, в першу чергу акцій, низькі дохідності суверенних облігацій розвинутих країн, а також перспективи великої допомоги Україні зі сторони МВФ.\nСьогодні офіційний курс гривні зріс на 12 копійок і склав, як вже зазначалось склав 28,0615 гривень за долар США.\nМинулого дня, так само, як і у минулі вівторок та середу НБУ в курсоутворення на міжбанку не втручався.\nЗагальна сума продажу валюти НБУ минулого тижня на міжбанку склала 77 мільйонів доларів США. Цього виявилось достатнім для стабілізації курсу ні відмітці трохи вище 28 гривень за долар США.\nПро причину коливань на фінансових ринках, коронавірус.\nСтаном на 8-20 сьогодні по Києву кількість офіційно інфікованих цією хворобою в світі склала 785,8 тисяч чоловік, тих хто від неї помер – 37,8 тисяч. В США відповідні цифри 164,25 тисячі та 3,168 тисяч.\nДля порівняння є в публічному доступі аналогічна статистика по грипу в США (Centers for Disease Control and Prevention), Центрів з контролю та профілактики захворювань в США — федерального агентства міністерства охорони здоров'я США, 2019-2020 U.S. Flu Season: Preliminary Burden Estimates. В США з 1-ого жовтня 2019 по 21 березня 2020 року, посилання https://www.cdc.gov/flu/about/burden/preliminary-in-season-estimates.htm\nКількість тих хто помер від грипу в США за період США з 1-ого жовтня 2019 по 21 березня 2020 року склала за оцінками CDC 24-62 тисячі чоловік.\nОфіційний поточний прогноз по коронавірусу в США 100-200 тисячі смертей та щонайменше 1 мільйон тих, хто захворіє, скоріше кілька мільйонів. Це ймовірно найбільш сприятливий та взагалі найбільш імовірний сценарій, власне за який і йде зараз боротьба. У самому крайньому негативному сценарії (з чотирьох, які розглядаються в цій країні), якби взагалі нічого не робилось, перша цифра могла б зрости до крайніх 2,2 мільйонів (або 1,7 млн.), чого, як і двох інших, несприятливого та не дуже сприятливого варіантів розвитку подій великими силами прагнуть уникнути.\nЯк вже повідомлялось вище офіційний індекс менеджерів закупівель, PMI в промисловому секторі Китаю показав потужне зростання, досягши в березні значення 52,0. Це порівнюється з мінімальним значенням 35,7 в лютому поточного року та 50,0, які розділяють зростання та сповільнення економіки.\nВ той час, як практично всі очікували суттєвого зростання індикатору, показника 52,0 і взагалі вище 50,0 очікувало не так багато економістів та оглядачів. Очікуване середнє значення становило 45.\nФактична динаміка індикатору з січня 2019 року та за прогнозами представлена на Рис. 1 в кінці огляду.\nПоказник вище 50 однак не означає, що все промислове виробництво повністю відновилось.\nУ Китаї за станом на суботу близько 98,6% великих промислових підприємств по всій країні відновили роботу, повідомило міністерство промисловості і інформатизації.\nПри цьому близько 89,9% співробітників повернулися на свої робочі місця.\nУ Мінпромі відзначили, що 76% середніх і малих підприємств по всій країні також відновили роботу.\nУ провінції Хубей, найбільш серйозно постраждала від спалаху коронавируса COVID-19, промвиробництво відновилося на 95%, повідомляє агентство «Сіньхуа».\nЕкономісти, які живуть в Китаї, повідомляють усно, що в Пекіні нормальна економічна діяльність майже відновилась, на Півдні потужності працюють на 2/3.\nТакож дуже непогано виглядає китайський індекс PMI в сфері послуг, значення 52,3. Причина, яку називаються місцеві економісти, прагнення властей країни забезпечити безперебійне постачання товарів як в середині країни, так і закордон.\nЩо стосується нафти, по що згадувалось. За результатами переговорів минулого дня президенти США та Росії прийняли рішення продовжити переговори.\nВчора широкий фондовий індекс США S&P 500 зріс на 3,35%, широкий загальноєвропейський фондовий індекс STOXX 600 додав 1,3%, а композитний доларовий індекс країн, які розвиваються, MSCI EM просів на 1,25%.\nСьогодні зранку ф’ючерси на американські та європейські фондові індекси мало зростають; на американські незначно, на європейські – в межах 1,5%. Індекс MSCI EM зранку додає 1,4%.\nДо місцевого українського ринку акцій.\nФондовий індекс УБ вчора не змінився. Що очікує тут нас сьогодні. Побачимо.\nАналітика від компанії «КІНТО» КИНТО 28 сентября 2020 года\nАналітика від компанії «КІНТО» КИНТО 25 сентября 2020 года\nАналітика від компанії «КІНТО» КИНТО 24 сентября 2020 года\nАналітика від компанії «КІНТО» КИНТО 23 сентября 2020 года\nАналітика від компанії «КІНТО» КИНТО 21 сентября 2020 года\nUX 1 310 0 0.00%


Пенсії після реформи: що необхідно врахувати українцям. Politeka\n13 Липня 2017, 08:54\nЗа даними Міністерства соціальної політики, реальний прожитковий мінімум для пенсіонера – 2500 гривень (сума, якої повинно вистачити для придбання мінімального “кошика” товарів і послуг)\nВсі, хто отримують менше, фактично живуть за межею бідності.\nНардепи готові вирішити долю українських пенсіонерів Політика\nЩоб після реформи отримати пенсію в 2500 гривень з 35 роками стажу потрібно отримувати зарплату в 1,9 разів вище за середню. На даний момент це більше 12 тисяч гривень. Однак, якщо пропрацювати 38 років, то пенсію в 2500 гривень можна отримати і з зарплатою в 11 тисяч.\nЕксперт у сфері пенсійного забезпечення Галина Третьякова впевнена, що високий розмір пенсії лише солідарна система забезпечити не може. Фактично, щоб не бідувати в старості, потрібно або відкривати рахунок в приватному пенсійному фонді, або збирати гроші самому, або ж чекати, поки запуститься обов’язковий державний накопичувальний фонд.\nНакопичувальні пенсії планували запустити ще кілька років тому, проте, як кажуть в Міністерстві соціальної політики, зробити це можна буде тільки після того, як дефіцит солідарної системи буде ліквідовано. Зараз після того, як ПФ зібрав всі податки і заплатив всі пенсії, за підсумками року виходить “діра” в 141 мільярд. Ці гроші доводиться компенсувати з державної скарбниці.\nНагадаємо, раніше експерти «рознесли» пенсійне досягнення прем’єр-міністра України Володимира Гройсмана. Зокрема, зазначалося, що проведення перерахунку не вирішить проблему диспропорцій в розмірах пенсій. Майже у 15% з 5,6 млн пенсіонерів розмір підвищення не буде досягати і 100 гривень, що не є адекватним осучасненням в нинішніх умовах. При цьому 5 млн.пенсіонеров (майже 42%) взагалі не отримають підвищення.\nТеги: новые пенсии / пенсионная реформа / пенсионная система / пенсия\nРада готується екстрено прийняти диктаторський закон\nПісня про Керченський міст викликала масштабний переполох (фото, відео)\nНова пенсійна реформа для України: види виплат кардинально зміняться


IWA OutdoorClassics 2015: Результати виставки | Acropolis Case\nДля збирання грибів\nГоловна » Новини » IWA OutdoorClassics 2015: Результати виставки\nIWA OutdoorClassics 2015: Результати виставки\nПісля 4-х інтенсивних днів з 6 по 9 березня 2015 року на виставці IWA OutdoorClassics 2015в м. Нюрнберг, Німеччина ми раді поділитися з вами звітом з однієї з найбільших виставок спортивного та мисливського спорядження і товарів для дозвілля.\nДля компанії Акрополіс ця виставка стала гарним приводом для нових зустрічей та налагодження нових зв'язків.\nМи мали чудову можливість представили наші нові товари та інноваційні дизайнерські рішення, розроблені за останній рік.\nВ цьому році IWA OutdoorClassics прийняла 41 748 відвідувачів і 1383 учасників, з яких 79 відсотків - це міжнародні компанії. Окрім Німеччини, лідируючими країнами-учасниками були США, Італія, Великобританія, Туреччина, Китай, Франція, Австрія та Іспанія.\nКомпанія Акрополіс була єдиною фірмою представленою з України.\nЦього року ми також вперше презентували нашу новинку Декоративну дошку для трофеїв (ікла кабана) в центрі New Product Centre – це ідеальна презентаційна площа для найновіших розробок галузі .\nКожен відвідувач нашого стенду оцінив якість і унікальність нашої продукції.\nОсобливу увагу привернули до себе наші нові вироби - трофейні дошки із запатентованою системою кріплення, мисливське шкіряне взуття, нові жорсткі футляри для зброї, що дало можливість нам ще раз переконатися в тому, що попит на продукцію Акрополіс досить великий.\nДякуємо всім за відвідування нашого стенду та чекаємо нових зустрічей!\nСучасна суміш для пригодовування прісноводної риби. ПРИКОРМКА АНІС, ВАНІЛЬ, ЧАСНИК\nТрофейні дошки для гвинторогих та серповидних рогів\nГотуй сани влітку, а воза взимку! Новинки для грибників. Сезон 2022\nПодбайте про безпеку на полюванні! Двосторонній сигнальний шарф. Зігріє і виділить!\nНовинки 2022. Прикормки ACROPOLIS PREMIUM MIX\nФлісові двосторонні чоловічі рукавиці. Новинка!!!\nСувенірні фляги та чарки для грибників\nКлючниці ACROPOLIS - "BIG FISH", ОЛЕНЬ, ГІЛКА, “Я полюю на гриби”\nНовинки! Чохол для пневматичної зброї БТА-120 та Флісовий шарф олива ОШ-1\nЖіночий кошик та рюкзак для збирання грибів\n+38 (067) 350-41-77\n+38 (066) 718-73-21


Внутрішнє і зовнішнє утеплення стін цементних житлового будинку | Stroyrec\nМонолітний залізобетон є нескладним і найбільш ергономічним будматеріалом для стрімкого зведення житлових будинків та інших капітальних споруд.\nДо переваг монолітного бетону можливо віднести такі якості як:\nможливість виготовлення несучих елементів і архітектурних форм будь-якого ступеня складності.\nНе звертаючи уваги на всі свої позитивні якості, по обставині монолітної структури і високої щільності, даний матеріал володіє хорошою теплопровідністю, виходячи з цього для забезпечення комфортної температури в приміщення, будівлі з бетону вимагають додаткової теплоізоляції.\nТеплоізоляція зовнішніх стін цементних\nЩоб допомогти читачеві розібратися з цим питанням, у даній статті будуть розглянуті головні аспекти теплоізоляції зовнішніх стін будівель з монолітного залізобетону. Крім цього тут буде представлена докладна інструкція, в якій окреслено основні методи утеплення стін з застосуванням найбільш поширених будматеріалів.\nОсобливості утеплення житлового будинку\nРозглядаючи технологію виконання робіт, направлятися мати на увазі, що утеплення цементної стінки житлового будинку можливо робити двома методами:\nБудь-який з них має свої переваги і недоліки, виходячи з цього, у випадку якщо є така можливість, з метою досягнення відмінних показників найбільш дієво застосовувати поєднання внутрішньої і зовнішньої обробки.\nНезалежно від обраного методу, і виду застосовуваних матеріалів, існують певні правила, які потрібно виконувати при виконанні аналогічних робіт.\nЗ метою досягнення великого результату необхідно робити утеплення всієї зовнішньої поверхні фасаду будівлі, не забуваючи про теплоізоляції підлоги, стелі, віконних і дверних прорізів.\nПри монтажі внутрішнього утеплення направлятися залишати маленький повітряний зазор між теплоізоляційним матеріалом і декоративною стінкою.\nПеред виконанням монтажних робіт, стінки з двох сторін необхідно обробити антисептичним складом для запобігання утворення плісняви.\nВсі роботи направлятися проводити після закінчення остаточного монтажу електромереж та прокладання інженерних комунікацій. Для наскрізної проходки стін можливо застосувати алмазне буріння отворів в бетоні за допомогою особливої бурової коронки.\nМонтаж зовнішніх панелей проводиться за допомогою особливого клей, виходячи з цього всі роботи на вулиці рекомендується робити при температурі навколишнього повітря не нижче +5°С.\nЗверніть увагу! Вибравши для себе варіант внутрішнього утеплення, направлятися мати на увазі, що в цьому випадку точка роси в стінці буде знаходитися близько до внутрішньої поверхні, що при певних умовах може привести до утворення конденсату. Крім цього, за рахунок товщини повітряного прошарку та теплоізоляційного матеріалу зменшиться внутрішній потрібну кількість приміщення.\nТакий метод є найбільш недорогим і нескладним, виходячи з цього часу досить часто вживається мешканцями багатоповерхових будинків, квартири яких розташовані не вище другого поверху. Він не потребує особливого обладнання і можливо виконаний своїми руками будь-яким власником житла без сторонньої допомоги.\nІснує пара варіантів енергозберігаючих систем, які відрізняються один від одного складністю монтажу і видом застосовуваних матеріалів.\nНайбільш нескладним, але в також час дієвим методом теплоізоляції є просте обштукатурювання стін зсередини приміщення. Для забезпечення довговічності покриття, перед тим як утеплити цементну стінки зсередини за допомогою штукатурного розчину, на неї потрібно закріпити залізну армуючу сітку і покрити одним шаром проникаючої ґрунтовки.\nУ другому випадку проблему можливо вирішити при допомоги листового матеріалу з низькою теплопровідністю, наприклад пінопласту. Його необхідно закріпити на стіну зсередини будівлі, обклеїти малярною склосіткою і покрити шаром фінішної шпаклівки. Потім стінці можливо пофарбувати, обклеїти шпалерами або виконати обробку іншими матеріалами для внутрішніх робіт.\nТретій метод міститься в установці додаткової перегородки з гіпсокартонних сторінок. На цементну стінки зсередини потрібно змонтувати несучий каркас із залізних профілів, а простір між ними укласти шар мінеральної вати. Потім встановити сторінки гіпсокартону, зашпаклювати щілини і видимий кріплення, а після цього виконати фінішну обробку приміщення.\nРада! З метою досягнення великої енергозберігаючого результату, рекомендується застосовувати мінеральну вату, лицьова сторона якої покрита алюмінієвою фольгою. Поряд з цим між фольгою і гіпсокартоном потрібно залишити повітряний зазор шириною 20 мм.\nДаний метод є найбільш дієвим, тому, що дозволяє максимально видалити точку роси за межі приміщення, тим самим перешкоджає утворенню конденсату і не допускаючи промерзання стінки. Але його виконання вимагає застосування більш дорогих матеріалів, а у випадку утеплення квартири багатоповерхового будинку потрібно використання спецтехніки послуги промислових альпіністів.\nВ якості теплоізолюючого матеріалу вживається листовий пінополістирол, який кріпиться на фасаді, після цього шпатлюется і забарвлюється фасадною фарбою в потрібний колір.\nПеред тим як утеплити цементну стінці зовні, потрібно видалити старе покриття відшаровується штукатурку, а поверхню очистити від будівельного сміття і пилу, після чого покрити проникаючої грунтовкою.\nНа рівні цоколя фундаменту (для приватного будинку) або нижньої кромки міжповерхового перекриття (для квартири багатоповерхового будинку) встановити цокольний профіль, ширина якого зобов’язана відповідати товщині застосовуваного пінополістиролу.\nНа плиту пінополістиролу по периметру і в декількох точках нанести особливий клей, по закінченні чого в потрібному місці притиснути її до стінки, а після цього зафіксувати по кутах і посередині за допомогою дюбелів з широкими пластиковими шайбами.\nТак змонтувати всі панелі, стежачи за тим, щоб клей не потрапляв між ними і на стиках не вилазив назовні.\nНа поверхню пінополістиролу за допомогою особливого клею закріпити армуючу сітку, яка зв’яже всі панелі в одне ціле, додасть їм додаткову міцність і буде основою для нанесення штукатурки.\nНа завершення всього фасад необхідно покрити тонким шаром легкого штукатурного розчину, який забезпечить захист від атмосферних факторів, і пофарбувати фасадною фарбою в потрібний колір.\nРада! Для якісного приклеювання пінопластових панелей потрібна рівна поверхня, виходячи з цього перед монтажем всі щілини і западини на фасаді необхідно зашпаклювати, а напливи і виступи видалити. Для цього можливо використана різка залізобетону алмазними колами за допомогою особливої відрізний автомобілі.\nУ таблиці 1 наведено порівняльні характеристики щільності і теплопровідності найпоширеніших теплоізоляційних і будівельних матеріалів (чим менше значення, тим краще теплоізоляція).\nМатеріал Щільність кг/м3 Теплопровідність Вт/(м?З°) Теплоізоляційні матеріали Мінеральна вата — плити 200 0,08 — плити 125 0,07 Пінополістирол — Пінопласт ПСБ-С 15 До 15 0,043 — Пінопласт ПСБ-С 25 15,1 — 25 0,041 — Пінопласт ПСБ-С 35 25,1 — 35 0,038 — Пінопласт ПСБ-С 50 35,1 — 50 0,041 Будматеріали Залізобетон 2500 2,04 Бетон 2500 1,30 Повнотіла цегла 1800 0,81 Дерево 500 0,18\nПрочитавши дану статтю, робиться ясно, що вирішити питання енергозбереження у себе вдома у повній мірі під силу будь-якому домашньому майстрові.\nДля отримання додаткової інформації з питання, що цікавить можливо поглянути відео в даній статті або прочитати схожі матеріали цієї тематики на нашому сайті.\nЩо краще газобетон або цегла: порівняння характеристик\nГідроізоляція бетону: актуальні технології та методи їх


КОМАНДИР БАТАЛЬЙОНУ СІЧ ОЛЕКСАНДР ПИСАРЕНКО: МИ ЗАРАЗ БУДЕМО МАТИ КОЛОСАЛЬНУ ПРОБЛЕМУ З БІЙЦЯМИ, ЯКІ ПОВЕРТАЮТЬСЯ З ФРОНТУ - война, МВД, Січ (25.09.15 15:31) « Резонанс | Цензор.НЕТ\nВсе про:война (3302) МВД (8442) Січ (2)\n25.09.15 15:31 25.09.15 17:07\nКОМАНДИР БАТАЛЬЙОНУ "СІЧ" ОЛЕКСАНДР ПИСАРЕНКО: "МИ ЗАРАЗ БУДЕМО МАТИ КОЛОСАЛЬНУ ПРОБЛЕМУ З БІЙЦЯМИ, ЯКІ ПОВЕРТАЮТЬСЯ З ФРОНТУ"\nПісля трагедії під Верховною Радою 31 серпня батальйон "Січ" очікувано опинився під прискіпливим поглядом суспільства. Тому в інтерв'ю з командиром "січовиків" Олександром Писаренком ми підняли питання, пов'язані з обставинами вибуху під будинком парламенту, з політичною складовою цієї справи та з нагальними проблемами батальйону.\n"ВІДКРИЛИ МИ БАНКУ З КОНСЕРВАМИ, А ТАМ ГРАНАТА Ф1 - БОЙОВА ГРАНАТА, ЗАМОТАНА В ГАЗЕТУ СВОБОДІВСЬКУ"\n-Олександре, стало відомо, що вам вдалось зустрітися з Ігорем Гуменюком…\n-Так, мені була надана така можливість, я з ним зустрічався. Чесно кажучи, я не хотів би озвучувати, що він розповідає, почекаємо результатів слідства. Зараз Ігор тримається курсу, що він є політичним в'язнем. Для себе я зробив деякі висновки. Своє внутрішнє розслідування ми також проводимо. Я не вірю, що йому просто стукнуло в голову, знайшов гранату і кинув. Це повинні бути якісь причини, повинен бути якийсь привід, тому ми зараз разом з офіційним слідством у середині батальйону також працюємо над цим.\n- Але ж версії вже є?\n- Ми прийшли до висновку, що дуже велику роль грає якась третя сила. Я думаю, що все-таки це вигідно дуже Москві, дуже вигідно. Багато, ви знаєте, 5-ї колони, багато їх агентів у Києві, в цілому по країні, тому треба і в цьому напрямку теж працювати, шукати.\nНаведу приклад. Відкрили ми банку з консервами, а там граната Ф1 - бойова граната замотана в газету свободівську. Як вона туди потрапила всередину? Щоб убезпечити батальйон від подальших таких провокацій, я доповів про це керівництву. Хай тепер вони думають, хто стоїть за такими провокаціями. Бо це все дуже нагадує відому історію з візиткою Яроша.\n"Я ДУМАЮ, ЩО ВСЕ-ТАКИ ЦЕ ВИГІДНО ДУЖЕ МОСКВІ, ДУЖЕ ВИГІДНО. БАГАТО, ВИ ЗНАЄТЕ, 5-Ї КОЛОНИ, БАГАТО ЇХ АГЕНТІВ У КИЄВІ, В ЦІЛОМУ ПО КРАЇНІ, ТОМУ ТРЕБА І В ЦЬОМУ НАПРЯМКУ ТЕЖ ПРАЦЮВАТИ, ШУКАТИ"\n- Були офіційно оприлюднені заяви адвокати Кізіна про те, що на Гуменюка застосовується фізичний тиск.\nВін сказав, що на початку був на нього тиск. Тиснули сокамерники з якими він тоді сидів, на нього фізично тиснули. Я думаю, хотіли його залякати, щоб він щось необережно сказав, або взяв на себе провину.\n"ТИСНУЛИ СОКАМЕРНИКИ, З ЯКИМИ ВІН ТОДІ СИДІВ, НА НЬОГО ФІЗИЧНО ТИСНУЛИ. Я ДУМАЮ, ХОТІЛИ ЙОГО ЗАЛЯКАТИ, ЩОБ ВІН ЩОСЬ НЕОБЕРЕЖНО СКАЗАВ, АБО ВЗЯВ НА СЕБЕ ПРОВИНУ"\n- А як ви особисто оцінюєте події 31 серпня?\n- Чесно кажучи, це шок для всіх і для мене у тому числі. До сих пір не можу повірити, що у нашому мирному місті сталося таке. Коли дізнався, що кинули гранату, почув прізвище, як кольнуло в серці - невже це наш? Я хотів би, щоб ці політичні ігрища закінчилися якнайшвидше, щоб нормально неупереджено розібралися із цим. Я зустрічався із міністром і замами його зустрічався. Мене дуже цікавило питання щодо подальшої долі батальйону. Як офіційна особа можу сказати, що батальйон не буде розформовуватися. Наразі створюється національна поліція, багато людей, я певен, захочуть себе спробувати в новій поліції, частина людей захоче спробувати себе в тих самих спеціальних відділах поліції. А стосовно Ігоря…Три-чотири дні тому, я був на нараді, і начебто зрушення є. Як мені здається, в правильному руслі деякі слідчі рухаються. Хочеться вірити в наше слідство, у свої сили і свій народ.\n"У НАС СЛУЖИТЬ БАГАТО РІЗНИХ ЛЮДЕЙ, Є ФАНАТИ ФУТБОЛЬНІ, Є КАНДИДАТИ НАУК"\n- Багато було розмов, чи можна вважати Гуменюка членом "Свободи"?\n- "Січ" - батальйон МВС. Наша офіційна назва - батальйон патрульної служби міліції особливого призначення "Січ" ГУМВС міста Києва. І Гуменюк, до речі, працівник міліції, який перебував у відпустці. Батальйон міліції повинен бути поза політикою. Апріорі усі люди, які перебували в якійсь партії, необов'язково "Свобода", комуністичній чи якійсь - вони повинні вийти з партії або призупинити членство. Якщо вони складають свій партбілет, тоді вони можуть бути зарахованими і на момент служби, на весь час проходження служби - він не член ніякої партії. Але наскільки я знаю, він навіть до "Свободи" і не писав заяву на вступ, може, він був її прихильником, але то вже інші речі.\n"Батальйон міліції повинен бути поза політикою. Апріорі усі люди, які перебували в якійсь партії необов'язково "Свобода", комуністичній чи якійсь - вони повинні вийти з партії або призупинити членство. Якщо вони складають свій партбілет, тоді вони можуть бути зарахованими і на момент служби, на весь час проходження служби він не член ніякої партії. Але наскільки я знаю, він навіть до "Свободи" і не писав заяву на вступ, може він був її прихильником, але то вже інші речі".\n- Але ж "Свобода" все ж таки має відношення до "Січі"?\n- Нас називають свободівським батальйоном, бо коли ми створювалися, "Свобода" нам дуже допомагала. Пам'ятаєте той час, коли не було нічого, взагалі навіть форми. "Свобода" закуповувала форму, захисне спорядження, бронежилети, шоломи, взуття. Навіть ми їздили - не вистачало кулеметів, ми не могли отримати кулеметів. І тому ми їздили із представниками "Свободи" на завод "Маяк", там закуповували важкий кулемет, станкові кулемети. Не держава давала, "Свобода" закуповувала це все за власні кошти. На початку було дуже важко. Автомобілі, які в нас зараз є - це надали нам волонтери, свободівці… Це лише десь після нового року нам почали видавати бронежилети, шоломи, якесь взуття. Але продуктів завжди не вистачає, той пайок, який дають на тиждень, 2-3 дні і його немає. Треба готувати, треба обігріватися чимось… Тобто проблем було б значно більше.\nАле ставити знак рівності "Свобода" і "Січ" - це, я думаю, некоректно. Особисто я ніколи не був членом політичної партії "Свобода". Я майор міліції, проходжу службу в київському главку. Так вийшло, що до цього я ніколи не був міліціонером, я виходець з іншої системи - СБУ. Маю досить багатий досвід і намагаюся цей досвід зараз прикласти до справи оборони і будівництва нової України.\nУ нас служить багато різних людей, є фанати футбольні, є кандидати наук. До речі, часто питають, чи дійсно у нас служить Андрій Тягнибок, народний депутат сьомого скликання. Ніхто не може повірити, що він дійсно служить на передовій. У нас є також депутати обласних, міських рад - хлопці несуть службу на рівні з усіма, ніяких преференцій.\n- І що, навіть з вами не сперечаються? Щось не схоже на депутатів.\n- Андрій дисциплінований воїн. Наприклад, ми перебудовували блокпост, Андрій сказав, я це зроблю. Напрацювався, зірвав спину, але зробив. Нарікань ніяких нема. Вони, депутати, служать, і служать нормально, хто щоб не говорив. Вони слухаються тих команд і наказів, які через мене видає керівництво. Ні разу ніхто не сказав - ми туди не підемо, а сюди ми підемо, бо так мені наказала партія - ні.\n- А Ігор Гуменюк?\n- Він одним з перший прийшов у батальйон. Спокійний, врівноважений, дисциплінований, ініціативний. Спочатку всі прийшли "зелені", але пройшов у нас підготовку, провоював - став справжнім бійцем.\n- А хто взагалі відбирає бійців до батальйону?\n- Відбір іде, як у всіх інших підрозділах МВС. Приходять кандидати, які мають бажання служити у підрозділі, пишуть рапорти-заяви, подають документи - усе це подається до кадрового апарату. Потім направлення на медкомісію, потім всі чекають, поки йде так звана спец перевірка. Потім наказ про зарахування, первинне навчання. Після цього отримують посвідчення і вже стають повністю співробітниками МВС, які можуть отримувати зброю, виконувати свої функціональні обов'язки.\n"ЛЮДИ ВІДЧУВАЮТЬ, ЩО ВОНИ ТУТ НЕ ПОТРІБНІ. УЖЕ Є ВИПАДКИ САМОГУБСТВ БІЙЦІВ З БАТАЛЬЙОНІВ"\n-Тоді як це розуміти? Врівноважений, дисциплінований хлопець, і таке!\n- Ви знаєте - ніхто не вірить, ніхто. Це шок для всіх. Я думаю, що ми, суспільство, в даному випадку отримали дзвіночок… Ми забули про можливі наслідки війни. Ми зараз будемо мати колосальну, величезну проблему з бійцями, які повертаються, з усіма батальйонами з усіма хто певний час пробув на фронті. Не тільки з батальйонами МВС, але й з військовослужбовцями, з бійцями Нацгвардії з тими хто перебував на передовій хоча б там місяць-два під обстрілами. Людська психіка дуже така тонка річ. Я вважаю, що треба включатися на державному рівні, працювати з цими хлопцями які повертаються. Є у нас цілі підрозділи по всій Україні, у всіх силових структурах, але в підрозділах працює один психолог. Треба з людьми працювати, бо там (на війні) вони потрібні, вони воюють -- повертаються сюди, змін, чесно кажучи, ніяких не бачать. Люди відчувають, що вони тут не потрібні. Уже є випадки самогубств бійців з батальйонів. В чому така велика проблема з пияцтвом у армії також - для людей це один із способів сховатися від реальності, звичайно вони не сховаються а тільки погіршують ситуації а потім воно може прорвати.\nА наша бюрократія? Неправильно записали прізвище, або по-батькові, вже треба всі документи переробляти, а це час. Людина хвилюється, вона не може зрозуміти чому, їй здається, що все проти неї. Наші співробітники не можуть отримати посвідчення учасників бойових дій. Виявляється, документи відправлені на комісію, комісія чомусь збирається рідко. Нещодавно була комісія, наші кадровики відправили документи, а на комісії чомусь вони не з'явилися. Треба шукати, де вони загубилися: в Києві, може по дорозі десь загубилися, я не знаю. Такі ж самі справи із отриманням земельних ділянок, з усіма пільгами, які задекларовані, але не працюють. І хлопці відчувають, що їх обманули. Треба з ними працювати, це біда всієї нашої системи, всієї нашої держави.\nТреба робити нормальну систематичну роботу, щоб хлопці бачили, що вони потрібні державі. Інтегрувати людей в мирне життя,, а не годувати їх з телевізора якимись незрозумілими змінами до Конституції, незрозумілими законами, незрозумілими тарифами. Він рік відслужив, він знає одні ціни, він повертається і наче в іншу країну потрапляє. І знову ж таки, ніхто окрім рідних його не зустрічає, ніхто з ним не співпрацює. Під Києвом простоюють безліч пансіонатів, санаторіїв, але десь вони є на балансі. Давайте зробимо реабілітаційний центр для нашої молоді яка повертається з фронту.\n- Ви у Києві про свої ідеї розповідали?\n- На офіційному рівні ні. Але я мав бесіду кілька днів тому з одним генералом. Йому сподобалося ідея, каже, що треба виходити на рівень мера і пропнувати. Він розповів, як у Нацгвардії зустрічають хлопців після ротації. До дому не відпускають, на два тижні закривають у казармі. І вони там проходять реабілітацію. Це неправильно, бо треба вибудовувати цілу систему, щоб хлопці бачили, що вони державі потрібні, щоб вони не бігали за тими ж довідками. Хай вони поки чекають, з ними працюють психологи. Масажі, сауни, спорт, щоб вони бачили, що про них турбуються.\n- В МВС намагалися натякнути, що Ігор поїхав у Київ після візиту в батальйон Тягнибока…\n- І він, і інші депутати в Слов'янськ до нас ще приїжджали, коли ми там були, і на передову. Вони завжди питають: хлопці, чим вам допомогти? Але вони ніколи не робили так: ми допомагаємо тільки "Січі". Коли ми стояли разом з "Києвом-1", знайшли можливість допомогти їм, бо ми жили в одному приміщенні, разом працювали, патрулювали, якщо треба було. Наскільки я знаю, оунівцям вони теж допомагали, батальйонам територіальної оборони, "Азову", Збройним силам. До речі, в Збройних силах служив той же ж самий Кошулинський. Рік відслужив старшим сержантом. Віце-спікер парламенту.\nА про нібито заяву про звільнення після приїзду Тягнибока це все дурня і плітки. Це теоретично неможливо без наказу знятися з бойової позиції. Останнього разу Тягнибок привіз освячений прапор батальйону. Приїхали спитали: хлопці, що вам треба - занотували, і я думаю, що зараз, от найближчим часом ця допомога повинна надійти.\nГуменюк особисто з ним не спілкувався. У нас було шикування вранішнє, на якому я надав слово гостю. Який вручив прапор. Після цього Олег Тягнибок попросив у мене дозволу зустрітися на півгодини з хлопцями, які бажають, які були колишніми свободівцями. Ніхто ніде не зачинявся, це було все на відкритому повітрі, вони сіли, поговорили. Ніхто нікого не підбурював. Після цього Тягнибок поїхав в інший підрозділ уже ЗСУ, який стояв ще ближче до передової. Виїхали на позиції, сфотографувалися… Ви знаєте фотографуються всі - мої бійці цим грішать, я їх часом сварю, щоб не викладали, особливо з передової там якісь прив'язки до місцевості. Тому уся дурня, що після приїзду Тягнибока хтось писав заяви про звільнення. Такого, не може бути, щоб тут на місці, сидячи на ротації, писати рапорт на звільнення, зібрати речі і поїхати. А зброя, а все інше? Це вже не рапорт на звільнення, це дизертирство - без наказу знятися з бойової позиції.\n"НІХТО ЦЕ НЕ РОЗУМІЄ, ЧОМУ МИ ПОВИННІ НАДАТИ ЇМ ОСОБЛИВИЙ СТАТУС"\n- Де зараз знаходиться батальйон?\n- Зараз іде режим тиші, так зване перемир ' я. Нас зараз як і всі міліцейські батальйони відвели із самої передової. Ми стоїмо десь у 10 кілометрах від передової. Ми працюємо по виявленню диверсійних груп, по контрабанді - завдань маса, які треба виконувати. Якщо ми налагоджуємо життя, то і цей бруд треба розгрібати. Ми вийшли із пропозицією на штаб сектору де ми знаходимося із пропозицією патрулювати славнозвісну Мар ' їнку.\n- Яка, на ваш погляд, доля Мінських угод?\n-Ці мінські домовленості не були потрібні, бо якщо ми намагаємося їх дотримуватися, то росіяни плюють на них і все. Треба було ще у минулому році добивати ворога. Тоді, я думаю, зараз ми б вже піднімали економіку. Пам ' ятаєте, початок осені минулого року, коли ми вже підійшли до Донецька, до Луганська, ще два - три місяці і війна була б закінчена - не дали. Значить війна комусь вигідна. Нашому народу вигідна війна. Комусь вигідна, хтось на цьому заробляє гроші, величезні гроші. Отака от в'яло-тікуча шизофренія вигідна.\n- Але ж дадуть Донбасу особливий статус, і конфлікт буде хоч на якийсь час заморожений.\n- Знаєте, бійці батальйонів та і в принципі армійці - ми з ними спілкуємося кожен день - дуже негативно ставляться до цього "статусу". Ми не розуміємо навіщо це робити? Як усе це зрозуміти, а найголовніше амністію? Як можна військовим злочинцям давати амністію? Людям, що хлопцям руки відрізали, татуювання зрізали разом з м'ясом, як можна це робити? Як можна там робити вибори не по українським законам - це взагалі на голову не налазить. Ніхто це не розуміє, чому ми повинні надати їм особливий статус - давайте надамо тоді статус Закарпаттю, Києву, Сумам, Тернополю,.. деяким депресивним областям теж надамо особливий статус, чому ні? Злетять знову ціни, бо їх ("ДНР" та "ЛНР") відновлювати треба буде за українські кошти - значить у нас світло подорожчає не у два рази а три рази, комусь буде менша пенсія. Ми будемо їх годувати. А вони будуть завозити нову військову техніку и розповідати, що "звільнять" від українців ще кілька областей?\n- Можливо батальйону "Січ" щось треба, чимось допомогти?\n- На сайті батальйону ми виклали номер картки. Нам паливо треба. Дуже важко з паливом, бо 20 людей вивезти, привезти, відпрацювати - це дуже коштовно. Якось знаходимо, допомагають люди. Але завжди хочеться трохи більшого. Вода, їжа, з речами поки все нормально. Паливо потрібне дизель, бензин, більше дизеля. Груби на зиму у нас є….Буде день буде їжа, підтримуйте нас, вірте в нас, ми переможемо!\nНормальный комбат, с таким и воевать сподручно.\nпроблема в том, что радикальные организации после изгнания Януковича и ЗАКОННОГО избрания новой власти свой радикализм не уменьшили, и перенесли его на новую власть практически без снижения градуса, плюс к этому появление оружия в руках радикалов\nмалообразованные порой и психологически неустойчивые бойцы уже в течение нескольких месяцев попадают в зависимость от радикальных идеологем и, в результате, уже не представляют свою жизнь без постоянных боёв\nэто проблема общества, но и ещё большая проблема радикальных организаций, которые рискуют превратиться в сброд отморозков, если не изменят свою пропагандистскую политику\nэто банды порошенок-олигархов будут имет проблемы!\nЗа время перемирий поднялась на ноги армия,которой не было...Петро пытается, чтобы меньше людей погибло со стороны украинцев, и действует всеми возможными путями.Ему это удается и рассказы о сливах и предателдьстве-болтовня прохуйловских прихвостней и дураков...\nбарыга продал украину\nОсновная проблема это то , что все кто эти 20 лет грабил страну , дальше грабят и почти никто не понес наказание ( и при Порошенко с кроликом не понесут . Они тоже в этом участвовали . )\nЯ тоже не згідна з особливим статусом. з амністією.Вони просто цинічно насміхаються з народу.Влада показала нам .хочете майдан-3 буде ще гірше. Розумні люди не вірять. що то Свобода підстрояла. Ніхто за БПП і НФ голосувати не буде. Дуже багато моїх знайомих кажуть .що не підуть голосувати. а вони завжди голосували за Свободу. Вони розгублені. але все виправиться.\nАндрей Тягнибок реально в батальйоне "Сич".сам видел.нельзя это назвать особо передовой,но в Авдеевке олежин братан был под обстрелами, и это правда.там в Сичи есть еще один воин.и это без всякой иронии.вижу я на базе в Курахово дедушку.ну реальный дед.это кто, спрашиваю?а это голова областной Франковской рады,свободовец.а дед реально боевой-на блок-постах стоит по ночам ,и под обстрелами в Майорске бывал. короче ,старый бандеровец.но то такое.зато я впервые в жизни увидел голову областной рады, стоящего в очереди к умывальнику.вообще, лучше бы написали про "Карпатску Сич".свободовцы из "Сичи" переводятся сейчас туда.ну как то не хотят быть авакянскими мусорами,а хотят быть воинами ВСУ.тем более ,что "Карпатска Сич" стоит на реальном передке.\nСаша! Питання не в бійцях, які вертаються.Питання у теперішній олігархічній владі!\nЕсли бойня была выгодна Кремлю, то вопросы к Тягнибоку.\nИнтересно, почему это "мы" будем иметь проблему с бойцами, возвращающимися из АТО?\nПроблема должна быть и будет в каждом кабинете чиновничьего ворья.\nЦензор.НЕТ › Резонанс › КОМАНДИР БАТАЛЬЙОНУ "СІЧ" ОЛЕКСАНДР ПИСАРЕНКО: "МИ ЗАРАЗ БУДЕМО МАТИ КОЛОСАЛЬНУ ПРОБЛЕМУ З БІЙЦЯМИ, ЯКІ ПОВЕРТАЮТЬСЯ З ФРОНТУ"


Чи можна заробити на сонячній станції під зелений тариф, які ризики та перспективи? - solarsystem\nЧи можна заробити на сонячній станції під зелений тариф, які ризики та перспективи?\nНаписання розгорнутої статті спонукав власний інтерес: Чи можна заробити на сонячній станції під зелений тариф, які ризики та перспективи\nВ Україні з 2009 року діє особлива тарифна сітка для приватних домогосподарств, які генерують електроенергію за допомогою відновлювальних джерел енергії: сонячні бататареї, вітро елетростанції, гідроелектростанції. ДП Енергоринок через посередників Обленерго купляє вироблену електроенергію у приватних осіб.\nЗгідно закону про електроенергетику (https://zakon0.rada.gov.ua/laws/show/575/97-%D0%B2%D1%80 ): зелений тариф – це тариф, за яким оптовий ринок електричної енергії України зобов’язаний закуповувати електричну енергію, вироблену на об’єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії. Енергопостачальники зобов’язані купувати електричну енергію у випадках, обсягах та за цінами, визначеними Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг(НКРЕКП).\nЯкщо коротко, Зелений тариф – це спеціальні фінансові можливості, які спрямовані для заохочення населення щодо вироблення електроенергії з альтернативних джерел енергії в приватних домогосподарствах.\nІсторія та реальність\nВ 2014 році реальним стало використання зеленого тарифу для фізичних осіб, коли постановою НКРЕКП №28 від 16.01.2014 року було запроваджено підвищені ставки зеленого тарифу, які були прив’язані до курсу Євро. Особливість ціноутворення українського зеленого тарифу є те, що кожного кварталу НКРЕКП переглядає ставку з врахування коливання курсу Євро до національної валюти. Останні зміни були введені регулятором 29 грудня 2017 року. В результаті набула чинності постанова НКРЕКП № 1608, якою встановлено нові «зелені» тарифи на електричну енергію для приватних домогосподарств https://www.nerc.gov.ua/?id=30172.\nМожлива потужність сонячної електростанції для приватних домогосподарств становить 30 кВт. Договірні відносини мають законну силу до 31 грудня 2029 року і гарантують закупівлю виробленої енергії по тарифам в залежності від року введення станції в експлуатацію. Таким чином якщо Ваша станція розпочне генерацію до кінця 2019 року, за кожен реалізований в мережу кіловат вам буде сплачено 0,18 Євро цента (за мінусом податків). Проте з кожним роком тариф на вироблену електрику поступово зменшується. Вся програма спрямована на глобальну зміну енергосистеми від централізованої до децентралізованої, пришвидшення використання відновлювальних джерел енергії, загальну модернізацію енергомережі.\nЯкий результат: станом на початок 2018 року до Зеленого тарифу в Україні було приєднано понад 3000 приватних будинків. На Рівненщині станом на січень 2018 року, згідно інформації ПАТ «Рівнеобленерго», було підписано 48 угод на генерацію електричної енергії. Загальноукраїнська тенденція показує, що ринок відновлювальної енергетики зростає щорічно на 200%.\nПорахуємо: На 1 лютого 2013 року чисельність населення Рівненської області — 1 157 117 осіб, в тому числі з них 553 177 (47,8 %) міського та 603 940 тис. (52,2 %) сільського . Теоретично, що серед всього населення є хоча б 1 % (близько 11 тис. мешканців.) фінансово спроможних та інженерно підготовлених до встановлення зелених електростанцій власників. Таким чином відсоток встановлення серед забезпечених становить менше 0,11% (та 0,0011 від загальної чисельності населення області).\nПриклад сучасного відповідально власника сонячної електростанції Бізнес на сонячних станціях під зелений тариф\nБізнес на сонці\nМожливо звучить космічно, але це – реально. Для загального розуміння розглянемо три можливі типи сонячних електростанції:\nВикористовують мережу як акумулятор та ринок куди вироблена електрична енергія (е.е.) реалізується по «зеленому тарифу». При потребі власного споживання власник домогосподарства купує е.е. за ринковими цінами.\nПереваги: є інструментом для отримання прибутку\nНедоліки: не забезпечують автономність власника домогосподарства.\nЗгенерована е.е. розподіляється за двома напрямками. Власні потреби покриваються в повному обсязі (для чого необхідно встановлення додаткового обладнання – контролерів заряду, акумуляторні батареї) Надлишки згенерованої е.е. дозволяється продавати по «зеленому тарифу».\nПереваги: є інструментом для отримання прибутку, забезпечують енергонезалежність власника.\nНедоліки: потребують додаткового технічного та сервісного обслуговування. Ціна на 30% вища ніж в мережевої\nЕлектрична енергія що виробляється повністю використовується для власних потреб. Найчастіше використовується в місцях значно віддалених від основних ліній електричних мереж\nПереваги: забезпечують повну автономність та енергонезалежність власника.\nНедоліки: висока вартість, високі експлуатаційні витрати, акумуляторні батареї мають орієнтовний строк експлуатації 5-7 років, складна інженера система.\nРозглянемо сонячну електростанцію як бізнес-модель. Для реальності ситуації візьмемо розрахунок запуску мережевої сонячної електростанції потужністю 10 кВт. Для зручності ціни буду вказувати в Євро, оскільки і реалізація нашої кінцевої продукції для ДП Енергоринок здійснюється з прив’язкою до курсу Євро.\nСума інвестиції придбання обладнання + монтаж 8 130 Євро Приблизна ринкова вартість (станом на 01.03.2018) запуску 1 кВт СЕС становить 800 Євро\nУкладання договору на генерацію з Обленерго 550 Євро Оплата послуг Обленерго за виконання додаткових монтажних робіт, встановлення спец. Лічильника (обов’язкові витрати).\nСупутні витрати 200 Євро Транспортні витрати, витрати на представництво в Обленерго, додаткові витрати по облаштуванню внутр.елект. мереж. (заземлення тощо).\nЗагалом 8 880 Євро\nЧиста вартість 1 кВт за «зеленим тарифом» становить – 5,87 грн. – 19,5% податки (ПДФО – 18%, військовий збір – 1,5%) = 5,12 грн, що приблизно становить (курс 33 грн за 1 Євро) 0,155 євроцента.\nВ місяць сонячна станція 10 кВт, по середньорічним показникам виробить близько 1 000 кВт/год., з них близько 200 кВт для власних потреб, 800 кВт в мережу. Генерація СЕС за рік приблизно 12 000 кВт/год.\n800 кВт*12*0,155 євроцента = 1 488 Євро в рік\n+ економія коштів, які ми мали б сплатити Обленерго за е.е.\nПідрахуємо вартість е.е., виробленої для власних потреб в цінах 2018 року (узагальнена вартість 1 кВт/год – 1.06 грн.)\n200 кВт*12*1,06 = 2 544 грн. що дорівнює 78 Євро (СЕС заробить для будинку)\nВсього в рік СЕС згенерує 1488+78=1 566 Євро\nВиводимо простий строк окупності – 8 880 Євро (вартість станції) / 1 566 Євро = 5,6 Округлюємо до 6 років окупності.\nДохідність приблизно 16 %.\nСтрок експлуатації станції 25 років.\nРизики. Державна монополія.\nОснова розрахунку окупності та прибутковості будується, на цінах за якими ДП Енергоринок купує електричну енергію. Специфіка товару, який ми будемо виготовляти, не дозволяє його зберігати або продавати третім особам. Така ситуація вводить нас в пряму залежність від дій регулятора НКРЕКП на термін мінімум до 6 років. Чи можна з державою будувати відносини на такий строк і гарантувати захист повернення вкладених коштів – питання риторичне. Захист прав приватного інвестора в Україні поки що не реальний. Для себе розуміємо, що жоден потужний іноземний інвестор не прийшов би в українську економіку, вбачаючи значні ризики для власних інвестицій. Ось приклади канадських та німецьких інвесторів що вклали гроші в зелену енергетику України. https://ua.interfax.com.ua/news/economic/481326.html\nЯк захисний бар’єр пропонуємо ознайомитися з прогресивною європейська практикою захисту інтересів енергетичних інвесторів, яка регламентується Енергетичною хартією (членом якої з 2008 року є і Україна) більше тут https://www.eurointegration.com.ua/experts/2016/09/29/7055108/\nПогодні. Джерелом нашого заробітку є сонячна енергія в конкретно взятому регіоні. В Україні всього виділяють 4 основних зони сонячного випромінювання. В нашому Волинському регіоні середня річна кількість годин сонячного сяйва становить близько 1800-1900 годин. Кількість сонячного світла (інсоляції), що припадає на 1 кв.м, становить близько 1235 Ватт на годину. Ризик того, що не стане сонця – не обговорюється.\nТехнічні – підхід до вибору кожного елементу СЕС повинен, бути максимально прискіпливим. Для мене основний аргумент – досвід на ринку, та гарантія на обладнання. Технічних особливостей насправді багато, основні звичайно потрібно знати, за решту повинна відповідати монтажна організація. Особливістю сонячних фотопанелей, про що часто упускається в рекламних брошурах, є постійний процес їх деградації, тобто з кожним роком СЕС буде генерувати менше електричної енергії (гарантія від перевірених виробників сонячна панель буде видавати 80% потужності на 25 році експлуатації ). На продуктивність станції критично впливає і географічне розташування відносно сторін світу (до 30 % продуктивності у відношенні південь – схід, південь – захід), затіненість території.\nУзурпатори – в цій історії є ще одна сторона без відносин з якою не можливо вести сонячний бізнес, це – Обленерго. Саме вони відповідають за погодження технічних умов, підключення, проведення взаєморозрахунків та інше. Так сталося, що за роки монополії слово – сервіс, не завжди прийшло в роботу «ресовців», а тому основним запобіжником стає знання законодавства та наполегливість відвідування таких установ.\nВизначаючи переваги варто наголосити, а над чим та по яким параметрам сонячна електростанція, як бізнес, буде переважати. В більшості порівняннях «зелений» тариф порівнюють з банківським депозитом. Для мене, таке порівняння доволі і близьке і далеке, оскільки маю достатній досвід роботи ще і в банківській установі.\nЗелений тариф Банківський депозит\nЯкої потребує дії Придбання обладнання Розміщення на рахунку в Банку\nХто управляє Власник Банк\nЧим гарантується Постановою НКРЕКП, цивільно-правова угода НБУ, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує виплати в межах 200 000 грн.\nДохідність в Євро 16% 5%\nМожливість зворотної інвестиції Реалізація придбаного обладнання на вторинному ринку Заява на дострокове розірвання договору передбачає втрату % за користування. Не всі договори передбачають дострокове розірвання.\nЗахист навколишнього середовища по мірі збільшення виробленої електроенергії збільшується еквівалент висадженим деревам і зменшення числа викидів СО2 Банк таких послуг не надає\nЧи потребує додаткового втручання Не потребує Не потребує\nМожливе маштабування Можливе підвищення потужності до 30 кВт (тех.. обмеження згідно постанови НКРЕКП) Обмежень немає\nЕнергетика складна сфера для вкладення грошей. Даний товар, який є предметом попиту, не можна побачити, критично важко зберігати але без якого людство не може прожити і дня.\nПоступово підвищується ефективність і знижується вартість “зелених” технологій. Наприклад, в США вже в 2014 р був досягнутий важливий показник в енергетиці: за вартістю 1 кВт сонячної і вітряної енергії зрівнявся з 1 кВт електроенергії, виробленої традиційним способом.\nЩе в минулому році в Україні були оприлюднені порівняльні дані за вартістю споруди традиційних та альтернативних електроенергетичних потужностей. Так ось, вартість будівництва блоку АЕС в рази перевищує вартість споруди об’єктів “зеленої” енергетики: в 4,4 рази – вітрової, в 2 рази – біо- і в 5 раз-сонячної.\nВ світовому вимірі, попит на продукт – електрична енергія тільки зростає, а відповідно буде і пропозиція на ринку. Глобальний тренд – виробництво енергії з мінімальним впливом на природу, і саме тому Сонце – енергія змін.


ТЕМА ДОПОВІДІ: «МІСЦЕВІ ОРГАНИ УПРАВЛІННЯ ТА САМОВРЯДУВАННЯ (XV - XVII ст.)».\n1. Ключевський В. О. Курс російської історії;\n2. Володимирський-Буданов М. Ф. Огляд історії російського права;\n3. Еремян В. В. Місцеве самоврядування в Росії (XII-початок XX ст.);\n4. Бистренко В. І. Історія державного управління та самоврядування в Росії;\n5. Фроянов І. Я. Історія Росії від найдавніших часів до початку XX століття.\nРозглянути еволюцію розвитку місцевих органів управління та самоврядування. Проаналізувати стадії розвитку місцевих органів влади, пояснити політику держави по відношенню до місцевого управління і з'ясувати ступінь їх ефективності.\nСТАДІЇ РОЗВИТКУ МІСЦЕВИХ ОРГАНІВ ВЛАДИ.\nІсторія розвитку місцевого управління в Росії XV - першій половині XVII ст. умовно ділиться на три періоди:\n· Період «годувань» (тобто управління намісників і волостелей) - до середини XVI ст.;\n· Період земського і губного управління (самоврядування) - друга половина XVI - початок XVII ст.;\n· Період наказовому-воєводського управління в поєднанні з місцевим самоврядуванням - друга половина XVII ст.\nПеред подальшим розглядом питання, необхідно розібратися, що з себе представляло питомий управління, з якого власне і розвивалася система управління Московської держави.\nУдільне князівство не була державою в чистому вигляді, а являло собою вотчинне госп-во царя, управління яким, зрештою, зводилося, до здійснення тих чи інших дій, спрямованих на функціонування цього д-ва. Всі землі на спадкові за своїм господарським призначенням ділилися на три розряди: 1) палацові, 2) боярські і церковні, 3) тяглові або чорні землі. За родом цих земель розрізнялося управління - центральне або місцевий.\nКормленщики. Системи годування. ЗНАЧЕННЯ Годування.\nЗемлі, не приписані до князівського палацу, приватновласницькі і чорні, входили в коло місцевого управління. Це управління перебувало в руках намісників і волостелей. Значні князівства ділилися на адміністративні округи, що називалися повітами. Повіт складався з міста і сільських товариств, що називалися волостями, в яких стояв соцький або староста і станами. Центром волосного управління була волосна канцелярія - скарбниця (столец), яка вирішувала дрібні судові справи. Інтереси князя у волості представляв двірський. Стан - та ж сільська волость, тільки приміська, найближча до повітового міста, що знаходилася в окологородьі, як висловлюються документи. Втім, і великі волості ділилися на стани, як і великі стани - на волості.\nНамісник правил містом і Підгородне станами; волості управлялися волостелями, які звичайно ні в чому не залежали від намісника свого повітового міста, тільки в деяких повітах наміснику належав суд з найважливіших кримінальних справах, які траплялися у волостях його повіту. Урядова діяльність обласних управителів обмежувалася власне справами поліцейськими та судовими, розкриттям злочинів, переслідуванням злочинців і судом у справах кримінальним та цивільним. Намісники і волостелі правили з допомогою підлеглих їм агентів: тіунів, творили суд їх ім'ям, доводчиків, що викликали на суд, і праветчіков, чинили виконання за судовими вироками: доводчики деякими своїми функціями нагадують наших судових слідчих, а праветчікі - судових приставів. Тіуни, доводчики та праветчікі - не державні чиновники: звичайно це були дворові люди, холопи намісників і волостелей. Головною метою питомої обласного управління було вилучення доходів з керованого округу. У цьому сенсі посаду обласного управителя називалася годуванням: управитель годувався на рахунок керованих в буквальному сенсі цього слова. Зміст його складалося з кормів і з мит. Корми були В'їжджаючи, одноразовий, і щорічні постійні, саме: різдвяний, петровський і в деяких місцях велікоденскій - "на великий день". В'їжджаючи корм вносили при в'їзді управителя на годування, при самому вступі його на посаду: кормленщики отримував на в'їзд від городян і сільських людей, "що хтось принесе". Корми різдвяний та інші святкові точно визначалися грамотами статутними, які давалися цілим округах, або жалуваними - окремим кормленщикам на жалуемого їм в годування округу. Ці корми разверстивалісь по сохам. Соха - податкова одиниця. Подібні ж корми, тільки в зменшених розмірах, йшли волостелям, тіунам і іншим підлеглим агентам управління. Таким чином, корм - це особливий місцевий збір, що стягується в певному постійному розмірі. Іншим, не менш поширеним джерелом доходу для кормленщиков були мита. Мита були: 1) судові, які складали або відомий відсоток (наприклад, 10% з суми позову), або лист проти ісцова, тобто пеню з винуватого, дорівнює сумі самого позову; 2) митні - з товарів, що продаються; 3) весільні, що стягувалися при видачі заміж обивателька в межах округу або за його межі: у першому випадку кормленщики отримував весільний убрус (хустка), у другому - вивідну куницю (хутро).\nНамісництва давалися звичайно більш знатним служилим людям, боярам, волостельства - людям менш родовитим з слуг вільних. Не всім намісникам надавалася однакова компетенція: були намісники «з судом боярським» і «без боярського суду»; перший вирішували справи за холопству (зміцнення і звільнення) і кримінальні остаточно, інші - зобов'язані були відсилати їх до доповіді до Москви.\nГодування - це не винагорода за урядовий працю, а нагорода за службу придворну і військову, яка лежала на служивого людини і відправлялася безоплатно: управління містом чи волостю не вважалося службою. Годування відповідали пануючому тоді натурального господарства та службовому становищу служивих людей, як і їх суспільним поняттям.\nГоловне значення наместнічьево управління полягало у приведенні провінції в зв'язок з державою, а не у внутрішньому управлінні провінцією. Для останньої мети в кожному повіті була своя виборна система органів самоврядування, така ж як і в 1-му періоді: соцькі і старости, які, як правило, здійснювали місцеве управління, саме управління, а не отримання кормів.\nРЕФОРМУВАННЯ СИСТЕМИ Годування.\nМожна виділити три основні моменти в ході розпочатого реформування обласного управління:\n· Посилення законодавчої регламентації. Подібна регламентація здійснювалася за допомогою прийняття загальнообов'язкових норм (Судебников) і внесенням змін до утримання місцевих Жалуваних і Статутних грамот, яка представляла собою докладний перелік можливих доходів, кормів, мит (кормленщики, намісник чи волостель, отримував при призначенні на годування прибутковий, список, свого роду таксу, докладно визначала його доходи, корми і мита.). Як правило, вводилася заборона кормленщикам самим збирати корми з населення (це доручалося старостам і соцьким). А також намітилася тенденція до скорочення тривалості термінів годувань.\n· Встановлення двостороннього нагляду за діями обласних кормленщиков. Ці заходи обмежували не тільки свавілля, але і самий обсяг влади кормленщикам, вилучивши найбільш важливі справи з їхньої компетенції. Засобом цього обмеження служив подвійний нагляд за їх діями, що йшов зверху і знизу (доповідь і судні мужі). ЗВЕРХУ: у продовження XV і XVI ст. все більша кількість справ, перш вершилася на місці, в області, йде від обласних кормленщиков на доповідь у центральні установи. Так доповідь обмежував владу обласних управителів. У другій половині XV ст., По першому Судебнику, лише деякі з намісників і волостелей зобов'язані були посилати в столицю на доповідь відомі справи про холопства і найважливіші кримінальні - про розбій, душогубство і татьбе на місці злочину. За другим Судебнику, це обмеження поширене на всіх намісників і волостелей. Точно так само з кінця XV ст. чи не більша частина судних поземельних справ вирішується в центрі, а не в області. ЗНИЗУ: Судні мужі (колишні соцькі і старости) повинні були спостерігати за правильністю судочинства, охороняючи правовий порядок, місцевий юридичний звичай від свавілля або недосвідченість кормленщиков, що не знали чи не хотіли знати місцевої правди.\nУ середині XVI ст. Уряд зовсім вирішило покінчити з годуванням. Таким чином,\n· Доручення місцевим світів самостійного ведення справи, яке незадовільно вели кормленщики, саме справи охорони громадської безпеки.\nУ XVI ст. Провінції вже майже зрослися з державою, а в самому д-ві зізнається потреба в чисто державному управлінні. Таким чином були створені установи спеціальних органів самоврядування, поряд з намісниками (губні установи), а потім відбулася повна відміна наместнічьего влади та запроваджено загальне земське самоврядування (земські установи).\nКримінально-поліцейський округ, в якому повноваження з переслідування «лихих людей» надавалися самому місцевому земському спільноті, називався губою. У ряді місць великі привілейовані землеволодіння формувалися незалежні від волосних, особливі губи на чолі з губними головами і целовальниками.\nУ 30-ті роки XVI ст. Стали створюватися так звані губні органи, на чолі з губними старостами, які обиралися з дворян і дітей боярських. А їх помічники - старости і "кращі люди" - за постановою Судебника обов'язково повинні були брати участь у наместнічьего суді, що означало контроль з боку виборних від населення за діяльністю намісників. Значення служивих людей - дворян - піднімалось і тим, що встановлювалася непідсудність їх суду намісників. У губного старости був свій апарат, а діловодством займався дяк. Також при губном старості стояли цілувальники (зазвичай 4). Всі разом вони становили губну хату. У підсумку, губна хата стала проводити всю кримінальну і тюремну політику.\nЗ другої половини XVI ст. Цар став передавати губним старостам повноваження пов'язані з земельними відносинами і різними промислами.\nУ 1555-1556 рр.. була проведена земська реформа. У повітах і волостях, де було поміщицьке землеволодіння, чорносошну і палацові селяни, а також посадські люди отримали право вибирати старост і земських суддів, цілувальників. У своїй роботі вони спиралися на виборних від селянської громади - соцьких, десяцьких, пятідесятскіх.\nВсі земські виборні обиралися на невизначений термін, але могли бути переобрані. Пізніше введені щорічні вибори. Земські органи збирали податі, розбирали цивільні і другорядні кримінальні справи чорносошну селян і посадських людей.\nПовноваження земських влади, як правило, поширювалося на судові, господарські та фінансово-податкові відносини. Обсяг їх повноважень, в якійсь мірі, перевищував компетенцію намісників і боярського суду, так як земська влада були в праві необмежено вирішувати не тільки справи хлопські, але й справи, які вели до смертної кари.\nОтже, до кінця XVI ст. У Росії склалася система державних установ в центрі і на місцях, для яких вже були характерні деяка бюрократизація, ієрархія установ і чинів, паперове діловодство, а також зачатки виборності управлінців, але в самому низовій ланці. Також земська реформа була здійснена не на всій території Росії, а лише на території Російської Півночі. На більшій частині Московської держави реформа не була здійснена, а влада намісників замінялася воєводським управлінням, більш жорстко пов'язаним з центральним управлінням.\nРеформи Івана Грозного негативно вплинули на природний розвиток управління та самоврядування в країні, перш за все це стосується опричних земель, де самоврядування взагалі було ліквідовано.\nВоєводи зазвичай призначалися розрядного наказу, затверджувалися царем за погодженням з Думою терміном на 1-2 роки, причому часто з числа тих осіб, призначення яких вимагало місцеве управління, вони підкорялися того наказу, у віданні якого перебували місто з повітом; за свою службу воєвода отримував маєтку і грошові оклади. У великих містах було по кілька воєвод. Для управління фінансово-господарською діяльністю призначалися дяки і піддячі. Всі ці особи становили приказную або розправу хату, іноді поділяють на особливі відділи або служби по відповідних галузях місцевого управління.\nКоло повноважень воєводи визначався наказами, які він отримував з Розряду, який призначив воєводу на цю посаду. Відповідно до цього наказом воєвода керував міським госп-вом, обороною, охороною безпеки та благочиння, здійснював поліцейсько-наглядові повноваження і місцеве правосуддя, а також охороняв феодальну власність, боровся з приховуванням втікачів, набирав на службу служивих людей, здійснював фінансовий контроль за діяльністю податківців та ін У тих місцях, де ще зберігалася й не було реформовано земське і міське самоврядування, воєвода здійснював нагляд за діяльністю губних і земських старост, в їх віданні, як і раніше, знаходилися і в'язниці, і тюремні служителі, кати, виборні від населення соцькі і десятники. Обов'язки чітко не регламентувалися, що створювало основу для сваволі.\nНаказова система поширювалася і на місця. Саме у 20 - 30-і роки XVII ст. формується тип місцевих наказових установ, що отримали назву воєводських хат (наказових, з'їжджаючи). Особовий склад з'їжджаючи хат поділявся на тимчасову і постійну частини. Перша була представлена воєводами, дяками, іноді подьячими з приписуют, надсилаються в місто на 2-3 роки. Друга складалася з місцевих под'ячих, постійно працювали в наказових хатах. Піддячі з приписуют призначалися зазвичай з подьяческого складу того наказу, у віданні якого знаходився дане місто. У більшості наказових хат не було ні дяків, ні под'ячих з приписуют, а лише місцеві піддячі. У цей час подьяческіе кадри з'їжджаючи хат центральних і північних міст формувалися шляхом вибору і найму. У результаті піддячі перебували у певній залежності від виборців і наймачів, іноді більшою мірою, ніж від воєводи.\nУ першій половині XVII ст. склалася система палацових місцевих установ, з яких до установ воєводського управління наближаються за типом місцеві палацові накази Новгорода і Пскова з дяками на чолі. Місцеві державні і палацові установи функціонували одночасно і в тісному зв'язку з низкою існували в містах установ іншого типу - митницями, кабацким дворами, губними і земськими хатами. Виборний початок і безкоштовна робота стояли на чолі їх голів, цілувальників, старост, земський наймання як форма оплати для писальних дяків ставили ці установи до певної міри в незалежне становище від воєводи.\nУ самому нижчому ланці управління зберігалося виборне начало. Земські старости обиралися чорносошними селянами і посадських людьми на сходах в містах, волостях, цвинтарях. Вони відали розкладкою податей, здійснювали деякі поліцейські функції, стежили за дотриманням митних зборів, за порядком. Діловодство велося в земській хаті, теж підпорядкованої воєводі. У поліцейському відношенні земські органи управління були підпорядковані воєводам.\nТаким чином, до кінця XVII ст. Державний апарат в Росії в цілому сприяв зміцненню самодержавної влади монарха ...\nВИСНОВОК: Складність і строкатість місцевих органів управління та самоврядування, особливо при погляді на неї з сучасних позицій, була звична для людей того часу. Вона відрізнялася стійкістю і їй вдавалося забезпечувати життєво важливі для самого існування держави внутрішньо-та зовнішньополітичні функції. Політика держави по відношенню до місцевого управління протягом XV-XVII ст. була не однозначна, унаслідок постійного і безперервного історичного розвитку.\nАвтор: Самохін А. А.\nПеревірив: Кодінцев А.Я.


Чекайте долар вище 30: МВФ помститься Україні за недолугу владу. Politeka\nЧекайте долар вище 30: МВФ помститься Україні за недолугу владу\n10 квітня, 13:46\nМВФ скоротив Україні фінансову допомогу на 60%, тому що не довіряє уряду\nТаку думку висловив економічний експерт Андрій Новак.\n«Це чіткий сигнал, що Україна як держава буде підтримуватися, але на мінімальному рівні. Українська влада не виправдала очікувань, тому МВФ скоротив на 60% програму допомоги на найближчі три роки», – зазначив він.\nЕксперт додав, що скорочення фінансування є серйозним ударом по економічній ситуації в країні. Це удар по здатності України погашати борги і удар по курсу гривні.\n«У цих умовах українська влада повинна зробити висновки і виконати ті умови, які поставили наші західні партнери, зокрема створити антикорупційний суд за версією, узгодженої з Венеціанською комісією. Без цього українська влада не зможе повернути довіру, що ставить під удар економічну і фінансову ситуацію в країні», – акцентує Новак.\nЕкономіст підкреслює, що Нацбанк продовжує вирішувати проблеми за допомогою девальвації гривні і збільшення державного боргу, що призведе до зниження рівня платоспроможності населення.\n«У бюджеті на 2018 рік уряд заклав курс більш ніж 30 грн за долар. Це їх план штучної девальвації гривні. Незважаючи на призначення нового голови, політика НБУ не змінюється і продовжує вирішувати проблеми за рахунок девальвації гривні, збільшує і темп інфляції, і рівень державного боргу. Бюджет на поточний рік передбачає збільшення держборгу на 231 млрд грн …. У результаті платоспроможність населення падатиме», – підсумував Новак.\nНагадаємо, в Україні більш ніж в два рази погіршився прогноз по кредиту МВФ. Так, в 2018 році Україна розраховує отримати від Міжнародного валютного фонду лише 1,5 млрд доларів.\nПро це свідчить новий консенсус-прогноз від Міністерства економічного розвитку. У попередньому прогнозі МЕРТ наводилися більш оптимістичні показники. Так, в 2018 році планувалося залучити 3,5 млрд доларів.\nТеги: гроші деньги МВФ правительство транш уряд Экономика\nОгневич проїхалася вулицями зруйнованого населеного пункту: "Це був чийсь будинок..."\nЗруйновані приміщення і спалені авто українців – ось це і є "русский мир", який принесли в мирну Україну вбивці з рф.\nЧоловік Тоні Матвієнко Мірзоян розговорився про тримісячну розлуку з дружиною: "Думав, і двері в джипі зламає"\nЧоловік Тоні Матвієнко Арсен Мірзоян розповів про тривале розставання з дружиною і довгоочікувану зустріч.\n"Маруся, рідна": Полякова показала "ніжності" з Єфросиніною, фото\nВідома співачка показала чарівне фото зі своєю подругою і колегою Машею Єфросиніною.\nКатерина розповіла, коли повернеться додому.


Звернення міського голови до жителів міста!!! | Яготинська міська рада\n» УВАГА! КОРОНАВІРУС COVID-19! » Звернення міського голови до жителів міста!!!\nЗвернення міського голови до жителів міста!!!\nДата: 27.03.2020 16:36\nШановні мешканці Яготина, я вкрай занепокоєна ситуацією, яку спостерігаю на вулицях нашого міста під час оголошеного карантину у зв’язку із ситуацією довкола коронавірусу.\nВ першу чергу хочу наголосити, що сьогодні багато чого залежить від нашої свідомості, адже ми маємо не допустити поширення коронавірусної інфекції на території нашого міста. З появою коронавірусу наше життя має кардинально змінитись, адже ми маємо не лікуватись від захворювання, а прийняти всі міри щоб попередити та запобігти.\nТому, прошу вас перш за все дотримуватись санітарних норм, правил гігієни та утримуватись від тісного контакту. Адже на вулицях міста я спостерігаю наступну ситуацію: скупчення людей, молодь ходить групами та влаштовує гуляння на Калиновій алеї при цьому розпиваючи слабоалкогольні напої.\nКарантин для всіх, тому прошу активуватись керівникам громадських організацій міста, депутатам, членам виконавчого комітету, кожному небайдужому яготинцю та проводити роз’яснювальну роботу у місцях скупчення людей, пояснити дійсність проблеми, яка ситуація з коронавірусом є вже сьогодні, адже для більшості міст це вже не епідемія, а пандемія.\nЗакликаю усіх жителів міста з усією відповідальністю поставитися до загрози зараження новим коронавірусом 2019-nCoV! Звертаюсь до молоді свідомо віднестись до карантинних заходів, утримуватись від зустрічей та спілкування в широкому колі. Звертаюся до людей старшого віку, під час розповсюдження коронавірусу ви знаходитесь в групі ризику, тому найкращою профілактикою захворювання для вас є максимальне обмеження пересування вулицями міста, самоізоляція.\nЯ сподіваюся на ваше серйозне ставлення, зібраність, толерантність і відповідальність! Подбайте про власну безпеку та безпеку своїх дітей!\nТримаю на особистому контролі та зобов’язуюсь всіма мірами впливати на вас для недопущення поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на вулицях нашого міста.


2. Економічна роль, темпи та етапи приватизації в перехідній\nПроцес приватизації має тривалу історію. У Стародавньому Егип-ті приватна власність складалася на основі державної. Собст венность єгиптянина включала і те державне майно, яким він володів завдяки своїй службі в державному апараті.\nА. Сміт більше двох століть тому писав, що продаж земель могла б принести значну суму грошей; коли коронні землі стануть част-ними, вони будуть покращені.\nУ будь-якої історичної епохи акт продажу державного імущі-ства в приватну власність можна віднести до приватизації. У 20-му столітті приватизація в сучасному її розумінні почалася наприкінці 70-х років.\nГенезис приватизації: Єгипет, А. Сміт, 70-ті роки 20 століття - в стра-нах з ринковою економікою, 90-ті роки - в постсоціалістичних стра-нах.\nДля розуміння сучасної природи процесів приватизації, важ-но враховувати наявність двох типів пріватізіціі.\nПерший тип приватизації пов'язаний зі структурною перебудовою країн Заходу наприкінці 70-х років, з переоцінкою місця і ролі державної власності і державного підприємництва в економіці країн з великою часткою держсектора. Понад 80-ти промислово-розвинених країн у 80-х - 90-х роках 20-го століття здійснили приватизацію.\nМотиви приватизації першого типу:\n- збільшення доходів бюджету;\n- оздоровлення державних фінансів;\n- підвищення ефективності економіки;\n- пожвавлення конкуренції;\n- спеціалізація і демонополізація.\nЦей тип приватизації здійснюється у вже сформувалася ринковому середовищі при наявності приватного сектора, в ході розвитку економі-ки.\nДругий тип приватизації почався з 1989 року в ході перетворень в колишніх соціалістичних країнах. Особлива роль другого типу привати-зації полягає в переході від адміністративно-командної системи госпо-дарства до системи, заснованої на ринково-конкурентних принципах.\nВідмінності у визначеннях приватизації обумовлені відмінностями в розумінні категорії «власність»:\n- власність ототожнюється з її об'єктом,\n- власність розуміється як система (структура) відносин між суб'єктами;\n- власність - це економічна реалізація традиційних майнових відносин на мікрорівні (спосіб привласнення об'єктів) і макрорівні (функціонування системи господарства).\nСистема визначень приватизації:\n- технічне: процес продажу майна держпідприємств ча-стному особі, сектору або роздержавлення - це вузьке розуміння приватизації,\n- системне: приватизація - тривале системообразующее яв-ня, що включає 2 процесу:\n1. самоусунення держави від функцій регулятора влас-ності,\n2. свідомий процес формування нових економічних і правових інститутів.\nРадянська економіка була самої одержавленої і тому самої монополізованої. Становлення ринку - це розвиток конкуренції, ко-лось здійснюється через демонополізацію шляхом роздержавлення (комерціалізацію діяльності держпідприємств) і приватизації гос-власності.\nПриватизація - за законом РФ «Про приватизацію державних і муніципальних підприємств» - це придбання у держави і муні-ціпальних органів у приватну власність підприємств, цехів, виробництв, виділених у самостійні підприємства, обладнання, зда-ний, інших матеріальних активів підприємств, часток (паїв, акцій) дер-жави і місцевих органів в капіталі АТ.\nВ даний час відповідно до Федерального закону "Про при-ватизації державного майна основи приватизації муни-ціпального майна в РФ" під приватизацією розуміється "оплатне відчуження перебуває у власності РФ, суб'єктів РФ або муні -ціпальних утворень майна (об'єктів приватизації) у власність ність фізичних та юридичних осіб "обладнання, будівель, інших ма-ріальних активів підприємств, часток (паїв, акцій) держави і місць-них органів у капіталі АТ.\n- вихідна - створення шару приватних власників (ваучеризация),\n- акумулювання коштів до держбюджету - основний мотив в країнах з ринкової економікою,\n- забезпечення економічної та майновій самостійності,\n- підвищення ефективності економіки.\n1. Продаж акцій АТ, створених в процесі приватизації.\n2. Продаж підприємств, що не є АТ, за комерційним конкурсом (в т.ч. з обмеженням складу учасників).\n3. Продаж пакетів акцій АТ по інвестиційному конкурсу.\n4. Продаж майна діючих, ліквідованих і ліквідувати-діруемих підприємств за конкурсом і на аукціоні.\n5. Викуп майна, зданого в оренду.\nСпосіб приватизації вибирає трудовий колектив, але має бути дотримана одна умова:\n1. при приватизації дрібних підприємств з балансовою вартістю основних фондів на 1 липня 1992р. не більше 1 млн. руб. трудової колектив-тив міг обрати метод продажу - на аукціоні або за інвестиційним конкурсом без обмеження складу учасників,\n2. всі інші підприємства могли обрати будь-який з 6 способів приватизації.\nНайбільш поширений спосіб приватизації в РФ - акційний-вання, тому що в Росссіі склалося висококонцентрований і централі-заклику виробництво. Наприклад, у Ростовській області в 1993 р. було продано 192 об'єкта держвласності шляхом викупу орендованого иму-вин на суму 486,6 млн. руб. (13 - за конкурсом, 179 - оренда з Вику-пом), закритої підписки на акції трудових колективів - на 382 підприемствах із статутним капіталом майже 4 трлн. руб.\nПереваги акціонерної форми приватизації:\n- можливість ефективного застосування капіталів в галузях з низькою рентабельністю;\n- гнучкість використання акумульованих коштів;\n- універсальна застосовність в будь-якій сфері ділової активно-сті;\n- можливість комбінування і диверсифікація, створення пе-рекрестно володіння акціями;\n- демократизація управління господарською діяльністю.\nВаріанти пільг трудовим колективам на чековому етапі прива-тизації при відкритому акціонуванні:\n1. 25% привілейованих акцій передаються безоплатно тру-довому колективу, але не більше 20 мінімальних оплат на 1 працівника; 10% (але не більше 6 мінімальних оплат) звичайних акцій продають-ся по закритій підписці членам трудового колективу зі знижкою 30%; 5% звичайних акцій продаються за номіналом адміністрації, але не більше 2000 мінімальних оплат на 1 особу.\n2. 51% звичайних акцій продається за номіналом без пільг трудовому колективу.\n3. Якщо ініціативна група бере на себе відповідальність за ви-конання плану приватизації, то їй продається 30% звичайних ак-цій за номінальною вартістю, а всьому колективу - 20% обикновен-них акцій.\nПільги після завершення продажу 80% акцій за приватизаційні чеки:\n- трудовий колектив може почати викуп акцій з фонду Акційні-вання працівників підприємства (після 1.02.94 не створюється) - 10% статут-ного капіталу (з частки Фонду майна) у разі вибору 1 або 3 вариан-та і 5% - якщо обраний 2 варіант,\n- викупити земельну ділянку під підприємством.\n1. до 1 липня 1994 - ваучерна приватизація,\nРезультат приватизації: в 1993 р. з 86 тис. підприємств привати-зированная 39 тис. підприємств, шляхом акціонування - 31%, продажу - 69%. Загальна вартість - 753 млрд. руб. 2варіант - 3/4 акціонованих підприємств, 3 варіант пільг - 1/6 підприємств, 1 варіант - 1%, викуп орендованих підприємств - 3,3%, контрольний пакет залишився за государ-ством - в 4,1% підприємств. На цьому етапі були приватизовані всі ма-Газін, ресторани, сфера обслуговування. Продаж невеликих підпри-ємств: на комерційному конкурсі - 44%, оренда з викупом - 43%, на аук-Ціон - 9%, курс (відношення продажної ціни до початкової) - 5,7.\n1. Уточнюється законодавство, виправляються виявившись НЕ-відповідності, оскільки це рух «на дотик».\n2. Триває продаж державних часток.\n3. При масовому продажі акцій їх вартість падає нижче номі-налу, що дозволяє скуповувати значні пакети і розподіляти на користь цих покупців прибуток. Для запобігання цьому керівників-дство скуповує акції у працівників (не втрачається контрольний пакет, але прибуток може піти). Якщо підприємство викуплено колективом, але не ВАТ, то за прикладом ESOP доцільно створювати народне ак-ціонерного підприємство з статутним капіталом у розмірі отриманих при акціонуванні акцій підприємства трудовим колективом.\n4. Налагодити інвестиційні торги, залучити іноземних інве-стор.\n5. Допомога приватизованим підприємствам за програмою ока-зания їм технічної допомоги, на реалізацію якої ЄС виділяє 500 - 1500 тис. дол для кожного відібраного підприємства.\nІнформація, релевантна " 2. Економічна роль, темпи та етапи приватизації в перехідній економіці "\nекономічних закономірностей перехідної економі-ки відносяться: 1.Неустойчівость. Класична політична економія, К. Маркс, Н. Кондратьєв ис-ходять з стійкості економічної системи, маржиналізм ставить її в центр уваги економічної теорії, що вивчає зріле стан ринкової економічної системи. «Перехідні процеси ... не є-рівноважними, їх характеризує нелінійність,\nроль, темпи та етапи приватизації в перехідній еко-номіці 3.Перспектіви розвитку приватної, державної, перехідних і корпоративному форм власності. 4.Дінаміка постприватизаційної структури акціонерного капіта-ла. Програмна анотація. Власність. Економічний та юридичний аспекти власне-сти. Форми реалізації власності. Структура форм власності в перехідній\nекономічними та історичними зв'язками з Західною Європою, відносної збалансованістю структури народного господарства або невеликим об'ємом диспропорцій, консенсусом всіх верств населення відносно необхідності переходу до ринкової системи. Друга група включає країни, де перехід до ринкової економіки виявився зв'язаним з чималими, труднощами і здійснюється набагато повільніше, ніж у\nекономічної ефективності і темпи зростання виробництва . Китай і Росія наочно показали, що конкуренція важливіша для успішного економічного розвитку, ніж зміна форм власності. Китай розширив сферу конкуренції без приватизації державних підприємств. У Росії відбулася приватизація переважної частини економіки, але формування конкурентної сфери проходить досить повільно. Китай\nекономічних відносин. Етап III - друга половина XX в. - Початок XXI в. Для післявоєнного періоду характерно помітне прискорення темпів розвитку світової торгівлі, досягли найвищого рівня за всю історію людської цивілізації. Середньорічний темп зростання світового експорту товарів становив: у 50-і рр.. - 6%, в 60-ті - 8,2, в 70-80-ті - 9,0, в 90-ті - 6%. Зростав і обсяг світової\nекономічні характеристики перехідної економіки. Змістом перехідної економіки є не стільки реформування економічної політики і методів господарювання, скільки перетворення системи соціально-економічних відносин. Змінюються практично всі доданки економіки: спосіб розподілу ресурсів і відносини власності, тип відтворення і моделі мотивації, цілі та засоби\nекономічні передумови для розвитку підприємств з різними формами власності. Основний тен-денцией стає зростання частки приватного сектора. Формування широкомасштабного приватного сектора пов'язано з необхідністю ліквідації старих, дореформених структур, створення нових інститутів ринкової економіки, нового фінансово-кредитного механізму. У концепції перехідною


В'язовецький ліцей - Спогади про війну\nСело В`язовець розкинулось на правому березі річки Горинь. Щоб описати красу тутешніх місць, слів не вистачить. Це може зробити тільки пензель художника. І якби село стояло ближче до траси, не минули б його екскурсійні маршрути. А так природа неначе навмисне заховала свою перлину подалі від гомінких доріг.\nВіками жили тут люди. Чимало випробувань випало на долю села, коли переходило воно з рук в руки чисельних князів та графів. Несолодко жилося за панів Вишневецьких, Волинських, княгинь Ільїної та Яблонської. Хвиля революційної оборони донеслось і до селян с. В`язовець. Вигнавши пана Волинського, якому належали кращі землі села, вперше за свою історію в`язівчани зітхнули на повні груди. Вирощували хліб, будували будинки, садили сади. Жило село. Сумувало й раділо, співало й плакало, кохало й ненавиділо… [2, с. 5-7]\n22 червня 1941 року. Мирна творча праця трудівників села була перервана. І чим далі в історію відходять роки Великої Вітчизняної війни, тим краще осягається подвиг нашого народу, його мужність, відданість.\nПро те, що має бути війна, жителі села знали ще задовго до її початку. Знали, але не хотіли вірити, що таке може статися. Боденчук Феодосія Климівна, 1921р. народження, розповіла, що брала участь у будівництві дзотів.\n«Ми копали траншеї на дзоти аж біля Волоського (нині Міжгір`я). Там були люди із всіх сусідніх сіл. Жили у жителів села. Керували нами військові. Копати було дуже важко, бо траншеї мали бути дуже глибокими. Всередині тих споруд робили криниці. Коли дзоти були побудовані, то нас знову повели туди на роботу. Ми вирізали чернюки і замаскували ними дзоти. Я працювала разом із Боденчук Зіною. Старшим, тобто бригадиром, був Пилипчук Степан. Ночували в клубі с. Лепесівка. Там і застала нас війна. Цілу ніч чули машини. Коли ми вранці вийшли на вулицю, то побачили на станції багато кулеметів, біля яких стояли військові. Нас вони зразу ж таки прогнали, попередили, що тут ось-ось мають початися бої, до яких вони готуються.» [6, с. 1]\nЗ великим болем зустріли в`язівчани звістку про віроломний напад фашитської Німеччини. За два дні відбулася мобілізація військовозобов’язаних на фронт. Фашисти наблизились до села дуже швидко. Залишились у В`язівці на той час діти, підлітки, жінки і люди похилого віку, ті, хто не міг тримати в руках зброю. [1, с. 271]\nНе зустрічали окупантів хлібом-сіллю. З острахом чекали кожного наступного дня і, звичайно, ніхто і не здогадувався що кого чекає в майбутньому.\nНімці відразу ж почали в селі господарювати. Розмістилися у приміщені середньої школи. Двоповерхова нова школа побудована у 1936 році.\nА тут і врожай у полі достигає. Робочої сили не вистачає, щоб зібрати хліб. Але безвихідних ситуацій не буває. То ж поділили хлібні поля на кожну хату. Доводилось багато працювати, адже все виконувалось вручну. Жали, косили, молотили.\nІ все це доводилось робити під кулями. Працювали і в полі, і на городах. Збирали все до останньої зернини. Бо думали не тільки про себе, але й думали про тих. Хто знаходився на фронті.\nЗ перших днів фашисти вели себе не по-звірськи. Про це свідчить ось така розповідь жительки села Боденчук Ф. К.\n«Привели в село фашисти наших полонених. Розмістили їх перед школою за парканом. Там стояла охорона. Чутко про полонених швидко облетіла все село. І почали приходити жінки з усіх куточків села, щоб подивитись на них. Всі шукали серед них своїх рідних. Але серед полонених жителів села не було. Тоді один німець сказав: «Жінки, що ви дивитесь на них. Вони голодні. Ідіть по домах і принесіть їм їсти і пити.» Спочатку подумали жінки що це жарт, боялися, що їх можуть вбити. Але все ж таки почали приносити їжу. І охорона не забороняла її передавати полоненим. Степанюк Матвій носив їм відрами воду.» [6, с. 2]\nЧерез декілька днів полонених повели із села дорогою, що вела до Ямполя. Їхня подальша доля не відома.\nНімці не думали, що війна затягнеться на такий тривалий час. Мрії Гітлера про те, що радянських людей можна завоювати голими руками не здійснювалися. Фашисти стали звіріти. Очевидці стверджують, що окупанти, завойовуючи села та міста, йшли нашою землею пихато, із закачаними рукавами! Вони почали господарювати в наших селах на широку ногу. Не було винятком і наше село, тепер, на другий-третій роки війни, німці почали робити подвірні обходи, відбираючи в населення всіляку худобу, курей, гусей. Влаштовували гучні бенкети. Ще зранку вигукували заучені фрази: «Матка, млєка! Матка, яйка!». Знехотя віддавали в`язівчани продукти. І то не всі. [1, с. 276]\nІз спогадів Троян Хими Іванівни.\n«Як тільки мама побачила, що до Димидихи пішли фашисти і там на тоці почали кричати кури, то зрозуміло, що то почали німаки грабувати по селі. Вона швиденько розтикала по хаті спечений днем раніше хліб. На столі залишила одну хлібину, яку і забрали тоді німці.» [6, с. 3]\nА тут ще село облетіла печальна звістка про те, що укладають списки молоді, яким виповнилося 18 років. Німеччина потребує робочої сили, то хлопців і дівчат будуть перетворювати на рабів, наймитів, вивозити у рабство. Із села було також зроблено три набори, під час яких було вивезено на каторжні роботи понад 200 громадян.\nУ перші дні війни жилося селянам важко,а тепер стало жити ще важче. Хлопці і дівчата, на яких покладалися великі надії,тепер гнуть спини на німців. В село одна за одною приходять похоронки,і це не додає сили жити,працювати і надіятись на перемогу. [1, с. 282]\nТа не скорились в’язівчани фашистам. Жителі села організували партизанську групу,яка входила в загін,яким командував А.З. Одуха. Місцевою підпільною групою керував житель нашого села Божевський Карпо Сафонович. Народні месники почали свою діяльність в кінці 1942 року. Перше, чим вони займалися – це збір і відправлення на фронт продуктів харчування. [2, с. 27]\nУ центрі села красувалася школа, про яку я вже вище згадувала. Керував будівництвом двохповерхівки прораб Коперніз із Лепесівли. Так як школа стала пристанищем для німців,місцеві партизани її підпалили. Школа згоріла вщент. Язики вогню та диму піднімались над селом. З кожною хвилиною світлішало і червонішало. Сморід пожежі обпікав не тільки легені, але й серця. І не всі жителі села здобрювали такий вчинок партизанів, адже зразу після війни понад 25 років школа розміщувалась у пристосованих приміщеннях. В основному школою для в`язовецьких учнів слугувала попівська хата.\nНімці, відчувши велику любов радянських воїнів до Батьківщини і побачивши готовність віддати за неї життя, звіріли ще більше. І особливих знущань зазнало мирне населення, ті, які не вміли тримати в руках зброю.\nКожного року 14 листопада печальні дзвони пам’яті озиваються у серцях жителів села В`язовець і линуть понад видолинком річки Горинь… Очевидці засвідчують, що вдень в село приїздили німці, а вночі, приходили партизани. Партизани знали про те, коли бувають в селі німці. І от в неділю, зранку, 13 листопада 1943 року, коли жителі В`язівця були в церкві на службі Божій, в село приїхали німці, щоб поміняти мило і керосин на продукти. Партизани вчинили над ними криваву розправу. Одному із німців вдалося втекти. Він і повідомив своїх про те, що сталося у селі. А такого німці не прощали. І в`язівчани знали про це, бо на той час вже були страчені весною цього ж таки року жителі села Молотьків на Тернопільщині.\nЧекали жителі села і свого судного дня. І цей день настав зразу ж таки – 14 листопада, на свято Кузьми й Дем`яна.\nЗ самого ранку село прокинулось від гудіння автомобілів і гучних пострілів. У село мчали німецькі машини з карателями. [6, с. 5]\nІз спогадів Поліщук Софії Панасівни.\n«Зранку я мала гнати корову на пасовисько. Тільки вийшла за хату, а тут мене завернув німець. Я дуже перелякалась і побігла не в свою хату, а до Бенерчика. Там була і моя мама. Дорослі обговорювали, як далі діяти, але тут в хату зайшов німець і нас всіх погнали вулицею до вигону, що знаходився на Замості. Там вже були люди. Хто сидів, а хто стояв, чекаючи вироку німців. » [6, с. 6]\nЗамощан згонили до баюри. Так називалось місце біля Вдовіченка Єрофея. (Як йшли великі липневі дощі або під час осіннього паводку вода стікала на поляну і там довгий час стояла баюра.) А в центр села, де колись знаходилась школа, згонили людей із Комарного, Лужика (ці назви вже давно були закріплені за частинами села, тобто «кутками»)\nНе всі покірно йшли на загибель. Були й такі, які, прихопивши із собою хоча б хлібину, намагалися заховатися у плавках. На той час плавки займали велику частину понад Горинню. Деякі перепливали річку. Горинь, щоб перечекати цю лиху годину у родичів чи знайомих на Тернопільщині (села Грибова, Юськівці.) [6, с.9]\nЗі спогадів Самаришиної Феодосії Микитівни, жительки села В’язовець.\n"Мені тоді було лише 6 років, але в моїй пам’яті назавжди залишилися події цього страшного дня.\nПро те, що їдуть в село карателі, нам повідомив сусід. Дідусь із сусідом вирішив піти в центр села. Вони не вірили, що мирному населенню німаки можуть заподіяти смерть. Але тільки вони вийшли, то за декілька хвилин ми почули стрілянину. Все частішу і гучнішу.\nМама глянула у вікно і почала плакати, тому що німці зайшли до нашої хати.\nНас вигнали з хати і, штовхаючи прикладом погнали вуличкою. Ми з сестрою (Марією) тримались за маму і теж плакали. Коли йшли вулицею побачили що німці б’ють прикладом по голові і по плечах нашого дідуся.\nНас всіх, хто жив за мостом, зігнали на поляну і приказали стати на коліна. Старші чоловіки і жінки почали казати молитву. Ми стояли біля мами я весь час чула, як вона повторювала: "Господи, спаси нас!". [6 с. 7]\nСпогади очевидців свідчать про те, що вже там, на сходці села, в'язівчани були впевнені, що їх всіх знищать. Не плакали вже, не кричали, не просили про помилування, а чекали смерті...\nПо селу продовжували шастати карателі, вигонячи людей з їх домівок. Хто хотів втекти, того наздоганяла куля.\nЗі спогадів Самаришиної Ф.М.\n"Наш дідусь Тимофій до останньої хвилини не вірив, що отак можна знищити людей які нічого поганого не зробили. Він підійшов до німця, щоб попросити помилування, аби захрестити жінок, дітей. Але німецький перекладач сказав: " Цей старий хотів відібрати гвинтівку, і тому зараз буде розстріляний. Хто і надалі з вас прослідує його прикладу, то і його так само чекає його доля." Розстріляли дідуся на очах всього села. Встріли прямо в око. Це була страшна картина. Люди ще більше перелякались і по припадали до землі. Дідусь впав, і зразу біля нього з’явилася калюжа крові..."\nНімці пообіцяли спалити село. І це вони вже почали робити. Майже одночасно почали займатися хати в усіх куточках села. Першими горіли хати партизанів. Бачити , світ, як то кажуть, не без "добрих" людей. Знайшлись такі люди в селі, які точно виказали їх хатини. Першими горіли хати Уласа Калістрата, Новіцького Олексія (Новіцький був на фронті, але в його хату втекла партизанка). Протяжно і болісно завили собаки, і ревли корови. Німці продовжували знущатися над мирним населенням, і всі завмерли в очікувані останньої хвилини.\nЗі спогадів Золотнюка Олександра Лаврентійовича.\n«Був тоді я ще зовсім хлопчаком. Якраз в лютому місяці виповнилось 13 років. Коли батьки побачили що німці з Осадьбів ведуть під конвоєм осадьбенських людей в центр села то крикнула мама «Рятуймося!». Я був спритніший то встиг вибігти у плавки. Там я зустрів дядька Гриця (Повсюка Григорія). Він заздалегідь втік у зарості, бо він був партизаном і був впевнений, що його знищать карателі. Засівши за вербою. Я по один бік, а він – по другий, вирішили перечікувати тут лиху годину. Знали, що німці не кинуться шукати людей по плавках, бо вони боялися партизанів. Але фашисти не шкодували куль і строчили навмання, під час однієї черги вистрілів куля влучила у дядька Гриця. По один бік верби лежав він мертвий безпорадний. А я був живий, але теж безпорадний. Бо навіть поворухнутися боявся.» [6, с. 8]\nОчевидці цієї трагедії згадують. Що загинули ні в чому не винні люди, яким потрібно було ще жити й жити. Вирощувати хліб, виховувати дітей\n«Коли нас вели вуличкою. То в рові вже лежала вбита жінка. Вона стікала кров’ю, а біля неї валялась хлібина. Це була тітка Марина (Сичевська Марина). Мама заголосила. Бо в тітки марини залишилось сиротами четверо дітей.»\nНа сході села односільчани вже перешіптувались, передаючи з уст в уста про те, кого і де було вбито.\nРадчука Давида вбили в лісі, коли він їхав від млина. Назарук Ярину розстріляли в черешневому саду. Сиротами залишилося п’ятеро дітей.\nІ ніхто не знає, що було б з усіма жителями, якби не священик Сагайдаковський. Німці привезли його теж на схід села. Всі думали, що він прокаже молитву і тоді будуть їх знищувати. Батюшка виявився великим патріотом села людиною мирною. Він перехрестився поцілував хрест і поклявся перед фашистами, що люди ні в чому не винні, а партизанів в селі нема. Німці повірили клятві священика і відпустили всіх по домівках, наказавши виводити коней, корів, овець яких і так в селі було вже дуже мало. Люди були такі перелякані, що не могли рушити з місця і ще деякий час стояли на колінах.\nЗабрали німці з села все, що могли. І більше вони в селі не появлялися.\nВсім селом хоронили мертвих. 14 могил відразу поповнили місцевий цвинтар. [6, с. 9]\nПідсумовуючи вище сказане, напрошується висновок, що життя мирного населення в окупації – це другий фронт. Жертвами німецької сваволі окупації стали і старенькі немічні люди, і підлітки, і маленькі діти.\nЖивим потрібно було жити: сіяти поля, збирати урожай. Про війну час від часу нагадували вибухи снарядів, які залишилися лежати на полях. Дорослі були зайнятті роботою в господарстві. А діти ради іграшок шукали порох, а натрапляли на снаряди. Через дитячу цікавість від вибухів снарядів обірвалось життя Вельми Василя Михайловича, Золотнюка Прокопа Купріяновича, Джоденчука Миколи Доментійовича, Трояна Степана Даниловича.\nВеликою і світлою радістю опромінилися квітневі дні 1944 року. Після жорстоких боїв з німецькими окупантами радянські війська звільнили Хмельниччину.\nЗі спогадів Поліщук Софії.\n«Через село йшли танки і машини з нашими солдатами. Йшли в Тернопіль. Ми всі радо їх зустрічали. Солдатам виносили продукти.»\nСело, район, область було звільнено 4 квітня 1944 року.\nВ роки війни на фронті загинули 158 односельців. Тепер у В’язівці стоїть пам’ятник. На якому викарбувані імена односельців. Які загинули в роки Великої Вітчизняної війни і в тилу, і на фронті. Знак Пам’яті, знак застороги.\nВідродилося село В’язовець. На місці згорівши хатинок з’явилися нові будинки, в яких вирує життя. В’язовецькі школярі навчаються у новому приміщені, оснащеному найновітнішими технологіями. Тільки не вернути людських життів.\nЧерез долю кожного жителя села проходять незримою ниткою болю роки Великої Вітчизняної війни, адже в селі немає сім’ї, члени якої не втрати рідних людей. Біль не вщухає в обпалених серцях. Спливає ще якийсь десяток літ. Відійдуть у небуття останні очевидці трагічних років війни, залишиться тільки легенда, в яку важко буде повірити наступним підростаючим поколінням. Але це не легенда – це жива історія нашого народу.\n1. Л. В. Баженов, «Нариси історії Поділля»\n2. І. П. Кадук «Край білих гір»\n3. І. Кукурудза «Війна»\n4. І Кукурудза «Долі»\n5. І. В. Рибак «Наш Край»\n6. Громадський проект: Збір переказів очевидців\nЗаписала Повстюк Наталія


Глобальна комп’ютерна мережа INTERNET.\nГоловна Реферати українською Інформатика, комп'ютери, програмування Глобальна комп’ютерна мережа INTERNET.\nВсі мережі мають мережні центри, які узгоджують між собою всі питання міжмережної взаємодії. Комп’ютери в мережі взаємодіють між собою згідно спеціальних правил та угод, що називаються протоколами. Існує багато найрізноманітніших протокольних стандартів (протокольних наборів), таких як DECnet, SNA, Novell/IPX, Appletalk, але для взаємодії в мережі комп’ютери повинні використовувати один і той же протокольний набір одночасно з обох сторін. Для об’єднання комп’ютерів в мережу INTERNET використовується протокол TCP/IP - Transmission Сontrol Protocol/Internet Protocol (протокол управління передачею/ міжмережний протокол).\nРеферат на тему: Глобальна комп’ютерна мережа INTERNET.