Вчитель-ентузіаст створив унікальний кабінет астрономії » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nВчитель-ентузіаст створив унікальний кабінет астрономії\nУ чернівецькій школі №33 є кабінет астрономії, аналогів якому немає в усій області, а, можливо, і в Україні. Кабінет обладнано як космічну станцію: круглі вікна-ілюмінатори, купол у стелі…По кутках стоять телескопи, на стінах – зображення галактик, зірок, планет. Також є мультимедійний проектор, сучасні парти, комп’ютери. Увесь кабінет – білого кольору. А завдяки комп’ютерній програмі "Планетарій" можна спостерігати за зоряним небом.\nЗадумав та власноруч створив цей дивовижний кабінет вчитель астрономії та інформатики Володимир КОПОТІЄНКО. У школі №33 чоловік працює майже все своє життя. Він зажди захоплювався астрономією і мріяв про кабінет, у якому можна буде не лише викладати учням суху теорію, а й показати зоряне небо, планети. Так усе й почалося.\n– Спочатку я пішов до дирекції школи, розповів їм про свою ідею і попросив мені виділити кабінет для втілення задуму, – згадує Володимир Олександрович. – Керівництво зацікавилося і віддало мені одну з аудиторій. Але про допомогу в переобладнанні ніхто й не згадував. Тож я майже все робив самостійно: купував будівельні матеріали, шпаклював, фарбував. Щоправда, мені допомогли зробити стелю, бо це дуже складно. А ще провели електрику, на це витратили майже кілометр проводки. Тут багато лампочок, бо мені потрібно, залежно від теми уроку, регулювати освітлення.\n– Спочатку все робив за власні кошти, але потім дирекція також почала допомагати, – пояснює вчитель. – А пізніше і міське управління освіти виділило гроші на меблі та підлогу. Загалом на створення кабінету витратили майже сто тисяч гривень. Так, золотий цей кабінет вийшов. Але тут ще не все зроблено. Потрібно повісити на стіни стенди, кілька годинників. Один годинник показуватиме місцевий час, інший – поясний. Ще би мати хоча би три-чотири тисячі гривень, то, гадаю, вистачило би.\nЩоби показати зоряне небо, Володимир Олександрович вимикає світло. Лунає спокійна музика.\n– Дивіться на купол, – каже вчитель. І раптом купол починає світитися сотнями маленьких лампочок. Через кілька хвилин починає здаватися, що й справді це небо, на якому сяють зірки. Гарно!\nКабінет астрономії став справжньою гордістю школи. Тут відбуваються різноманітні презентації, його показують почесним гостям, проводять уроки інформатики, раз на тиждень – урок астрономії в учнів 11-х класів. А ще тут вивчають основи астрономії вихованці позашкільного закладу "Зоряна школа", (засновником якого також є Володимир Копотієнко).\nІ щоразу, коли діти вперше заходять до кабінету, чуються їхні захоплені вигуки – адже такого вони ще не бачили.


Перша ліга (Дорослі склади). "Східниця" - "Сокіл" Золочів 1:1 » Новини футболу України та Львівської області\nНовини футболу України та Львівської області » Останні новини футболу » Перша ліга (Дорослі склади). "Східниця" - "Сокіл" Золочів 1:1\n01 ноябрь 2015 09:31 Просмотров: 805 Комментариев: 0 Напечатать\nСтадіон: "Нафтовик" Східниця. 200 глядачів\nАсистенти арбітра: Юрій Голубець, Андрій Чулик\nГоли: 1:0 - Миськів Василь, 31; 1:1 - Фамуляк Григорій, 69\nСК "Східниця": Іщів Андрій; Михайловський Олег; Трусевич Віталій; Юзьв`як іван; Паранюк Юрій; Штибель Олег (Биків Сергій, 61); Петричкович Андрій; Миськів Василь; Ніконець Андрій; Колодій Іван; Шакалець Андрій\nЗапасні: Цісельський Любомир; Янів Михайло; Слуцький Максим; Федишин Микола\n"Сокіл" Золочів: Кравець Назарій; Пилип`як Андрій; Данчук Віталій; Собчинський Ігор; Лисенко Тарас (Гнип Володимир, 37); Анджейко Володимир; Починок Андрій (Боднар Віталій, 90); Карабін Ігор (Сенчишин Олег, 79); Слива Юрій; Фамуляк Григорій; Данчук Денис\nЗапасний: Гулик Іван-Андрій\nПопередження: Собчинський Ігор, 34; Лисенко Тарас, 37; Шакалець Андрій, 40; Слива Юрій, 44; Карабін Ігор, 70; Биків Сергій, 87


Тарзан повідав про те, як мама Наташі Корольової довела його до сліз\nukrrada.ru » Зірки » Тарзан повідав про те, як мама наташи королевою довела його до сліз\nМинуло рівно 13 років, як популярна співачка Наташа Корольова і її чоловік, Сергій «Тарзан» Глушко вперше почали зустрічатися і будувати своє сімейне щастя. Відомо, що в їх союз спочатку ніхто не вірив, особливо, мама співачки, телеведуча Людмила Поривай. Зіркова пара сьогодні згадує, як вперше Сергій запросив Наташу до себе додому, а також як пройшло знайомство танцюриста з батьками артистки. «Коли я вперше опинилася в його холостяцьким квартирі, то все, що в нього було з їжі - варення, яке зварила його мама», - згадує і сміється Корольова.\nЧерез пару днів закохані поїхали в українську столицю до бабусі Наталії: «Моя бабуля відразу зрозуміла, що я закохалася. Я представила їй Сергійка в якості директора, а вона усміхнулася і відповіла, що «для такої посади він надто красивий» ». Потім Сергій і Наташа відправилися до матері артистки, і ось тут їх чекали неприємності.\n«Мало не з порога моя майбутня теща заявила нам, що ми не пара і разом бути не повинні, - розповідає Глушко, - після такого знайомства я виходив з її квартири зі сльозами». Однак сьогодні Людмила Іванівна дуже любить свого зятя і вважає, що її дочка зробила найкращий у своєму житті вибір.\nСергій безруков вперше з'явився на публіці з Ганною Матісон\nВідомий шоумен і комедійний актор Сергій Свєтлаков зробив у своєму житті дуже рішучий вчинок, а…


Кваліфікаційні вимоги - Комірник\nІнструкція для посади "Комірник", представлена на сайті www.borovik.com, відповідає вимогам документу - "ДОВІДНИК кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 1. Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності", що затверджен наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 р. N 336.\nЗнає та застосовує у діяльності: правила ведення складського господарства; номенклатуру, сортамент матеріальних цінностей, що зберігаються, їх властивості і призначення; правила обліку, зберігання, руху матеріальних цінностей на складі і правила оформлення супровідних документів на них; правила комплектування партій різних матеріальних цінностей за технологічними документами; правила застосування складського вимірювального інструменту, пристроїв, механізмів і способи перевірки їх на придатність до роботи; способи зберігання речей, продукції і сировини від псування під час розвантаження, навантаження і утримання на складі; правила проведення інвентаризацій; правила безпечного зберігання і переміщення токсичних, пожежо- і вибухонебезпечних матеріалів, палива та мастила; правила і норми охорони праці та протипожежного захисту під час зберігання і переміщення матеріалів та утримання службових приміщень.\nПриймає на склад, зважує, зберігає і видає зі складу різні матеріальні цінності: паливо, сировину, напівфабрикати, готову продукцію, деталі, інструменти, речі тощо. Перевіряє відповідність цінностей, які приймає, супровідним документам. Переміщує матеріальні цінності до місць зберігання вручну або за допомогою штабелерів та інших механізмів з розкладанням (сортуванням) їх за видами, якістю, призначенням та іншими ознаками. Керує роботою під час навантаження, вивантаження вантажів і розташування їх усередині складу. Комплектує партії матеріальних цінностей за заявками споживачів. Складає дефектні відомості на несправні інструменти, прилади тощо, акти на їх ремонт і списання, а також на недостачу і псування матеріалів. Приймає особистий автотранспорт від населення на тимчасове зберігання з оформленням відповідних документів. Організовує зберігання матеріалів і продукції з метою запобігання їх псуванню та втратам. Веде облік наявних на складі матеріальних цінностей і звітну документацію про їх рух. Бере участь у проведенні інвенаризацій. Забезпечує зберігання матеріальних цінностей.\n⇑ Комівояжер (обробка металів)\n⇓ Комірник (спеціальний зв'язок)


«Українська церква є матір’ю московської, а не навпаки»!, — В Константинополі зробили заяву | Все буде Україна\n03 липня 2020 р. 12:52\nМитрополит Елпідофор, представник Святого і Священного Синоду Вселенського патріархату, заявив, що РПЦ є дочкою церкви Русі України, а не навпаки!\nЯк повідомляє Укрінформ, представник Святого і Священного Синоду Вселенського патріархату, митрополит Елпідофор, в інтерв’ю московському виданню «Православ’я і світ», заявив:\n«У випадку з українською церквою принаймні парадоксальним і викривленим є твердження будь-якого про те, що церква в Москві є матір’ю церкви України. Якраз навпаки. Московська церква є дочкою української церкви, яка – українська церква – є дочкою Вселенського Патріархату. Ви знаєте, що хрещення Русі, але не росіян, а як відомо, Київська Русь – це не Россиия, сталася при київського князя Володимира, після його хрещення. Соотсветсвенно Русь – Київ, а сьогодні це Україна – це юрисдикція Вселенського патріархату. І отже Київ – це митрополія »!\nПри цьому митрополит Елпідофор вельми категорично відреагував на маніпуляцію московського журналіста, який пожартував, що за часів хрещення Київської Русі ще «не було України».\n«Можливо, називалася по-іншому, але ми говоримо про ту саму землі, по крайней мере про тій же географічній території. Так, матір’ю для української церкви є церква в Константинополі, а московської церкви є матір’ю церква в Києві », – пояснив митрополит Елпідофор.\nОкремо мітррполіт зазначив, що це було визнано раніше і самим московським патріархом Кирилом, який, перебуваючи з офіційним візитом в Константинополі, заявив, що «для нас Київ наша батьківщина, наша мати»:\n«Так, як бачите, речі під іншим кутом зору викладена, і сьогодні ніхто не може стверджувати, що московська церква є материнською церквою для України. Це – історично і канонічно, і в усіх відношеннях парадоксально стверджувати щось подібне », – підкреслив митрополит Елпідофор, і домагаючись:\n«Чому Москва бореться з ідеєю створення незалежної церкви в Україні з тих пір, коли українська нація згуртувалася в незалежній державі? Або нтам не розуміють, що така відмова московської церкви визнати об’єктивну реальність, по суті і став причиною розколу в Україні? Саме в цьому справжня причина розколу в Україні!\nПри цьому, мова йде не про поведінку деяких архієреїв або, можливо, про якісь бажання деяких людей. Причина розколу – це категорична відмова Москви побачити і прийняти реальність.\nУкраїна – незалежна країна, вона не повинна бути підлеглою, і до неї не може бути застосоване будь-яким способом підпорядкування і залежність від іншої держави!\nНезважаючи на те, як би це не було бажаним з геостратегічних, енергетичних, національних, політичних міркувань для Російської Федерації; і я не хочу заглиблюватися в аналіз цих причин, але повторюю: Україна є незалежною державою і хоче мати незалежну церкву! Але Москва препятсвует цьому всіма доступними засобами, які є в її розпорядженні: духовними, політичними, економічними, військовими, і іншими. Це не тільки розділяє націю, а й від цього страждає вся церква.\nНеприємна ситуація склалася днями на українсько-польському кордоні в пункті пропуску “Краковець”. Посеред ночі, коли тут сотні людей чекали в черзі, усі туалети були зачинені\n16 серпня 2018, 14:50\n«Люба, тобі ніхто нічого не винен» – лист батька дочці, який цитують уже 60 років\n«Люба, тобі ніхто нічого не винен». Лист, який до цих пір цитують. Аналітик Гаррі Браун на Різдво написав своїй дев’ятирічній дочці лист, який до сих пір цитують. Він пояснив дівчинці, що...\n18 січня 2019, 18:18\nШвидкий і смачний сніданок. Його зможе приготувати навіть не досвідчена господиня. Виходить настільки смачно, що ваші домочадці будуть замовляти його кожен день\nШвидкий і смачний сніданок, який сподобається вашим домочадцям! Готується він дуже просто. Його зможе приготувати навіть не досвідчена господиня. Виходить настільки смачно, що ваші дом...\n05 травня 2019, 17:50


Доба АТО: 25 обстрілів, один загиблий, ЗСУ вже б'ють у відповідь | Новинарня\nHome / Війна з Росією / Доба АТО: 25 обстрілів, один загиблий, ЗСУ вже б’ють у відповідь\nДоба АТО: 25 обстрілів, один загиблий, ЗСУ вже б’ють у відповідь\nПротягом доби 7 вересня незаконні збройні формування 25 разів відкривали вогонь по позиціях української армії. Зокрема двічі противник застосовував міномети. У декількох випадках, коли була пряма загроза життю наших військових, сили АТО відкривали вогонь у відповідь, заявили в прес-центрі штабу операції.\nУ результаті бойових дій один військовий загинув Збройних сил України загинув.\nНа Донецькому напрямку із гранатометів та великокаліберних кулеметів бойовики обстрілювали українські укріплення в Авдіївській промзоні. Внаслідок одного з цих обстрілів, як уже повідомлялося у вечірньосу зведенні 7 вересня, загинув один військовослужбовець.\n“Командування АТО висловлює щирі співчуття рідним та близьким загиблого захисника України”, – сказано у зведенні.\nТакож гранатомети і великокаліберні кулемети противник кілька разів застосував на околицях Зайцевого і біля шахти “Бутівка”.\nПриморський напрямок. Близько 12-ї години російські найманці випустили чотири міни калібру 82 міліметри та били з гранатометів по наших позиціях біля Мар’їнки. Крім того, гранатомети й великі кулемети ворог двічі застосовував у районі Водяного.\nПісля 18:00 гранатомети противника били біля Павлополя і Лебединського, а з озброєння БМП бандити били по укріпленнях сил АТО на підступах до Старогнатівки.\nВідповідно до зведень штабу АТО, також протягом доби ворог чотири рази обстрілював наші опорні пункти поблизу Широкиного.\nНа Луганському напрямку до 18:00 було зафіксовано застосування ворогом міномета калібру 120 мм неподалік Лобачевого. Увечері тут зберігалася тиша.\nЗа сім діб (із 26 серпня по 2 вересня) у ЗСУ не було офіційних бойових втрат. 3 вересня штаб повідомив про одного пораненого, надалі – знову без офіційних загиблих і поранених.


Мешканець Тернопільщини з непростою долею, який має інвалідність, допомагає іншим\n02.12.2020 11:13 Джерело: TeNews\nНе бійся випробувань, бо ти є сильнішим, ніж думаєш. Так каже нам Святе письмо і наша душа. Бо в кожному прихована така сила, яка здатна не просто нести всій хрест, а й підставляти плече ближньому.\nВ професійній діяльності знайомлюсь з такими життєвими історіями, які часто варті не лише нарисів чи публікацій, а й екранізації. Люди з непростими життєвими долями, які мають інвалідність, допомагають іншим, стають опорою тим, хто слабший, кому конче потрібне дружнє плече. Не плачуть, не клянуть долю, а беруть свою волю в кулак і йдуть вперед. І вважають, що життя ставить перепони для того, щоб подивитися, з чого вони зроблені.\nСправді, про цього чоловіка з Теребовлянщини інакше не скажеш. Народився Василь Євгенович Сирко в багатодітній родині. В сім`ї було шестеро дітей: дві дівчини і четверо хлопців. У вісім років діти залишилися напівсиротами: померла мама. Найменшому було лише вісім місяців. Через вісім років відійшов у вічність і батько. На той час один з братів Василя Євгеновича вже був жонатий і проживав окремо, старша сестра навчалась в університеті, а в молодшої із сестричок була інвалідність. І тоді молодий юнак став опікуном для своїх рідних, справжньою міцною опорою.\nТа кажуть, у людини є така сила прагнення і віри, яка може перетворити туман зневіри всередині нас, хмарність відчаю та життєвих незгод у сонце. І наповнити цим сонцем не лише власну душу. Так сталося і в цій родині.\nЗ дитинства вони спізнали, що таке тяжка селянська праця. Всі знали свої обов’язки по господарству, чітко виконували вказівки старшого Василя – голови родини. А хлопець на той час вже працював в колгоспі трактористом. І здавалось: життя налагоджується. Змусити людину жити так, як жити їй не властиво, можуть дві речі: безвольність і сила волі. А сили волі у Василя Євгеновича було стільки, що вистачило б на кілька життів.\nЩе раз випробувала його доля у 1981 році, коли у родину знову прийшло нещастя. Василь Євгенович отримав травму під час обробітку грунту в полі. Лікарня стала його домівкою на півроку. Потім втрата ноги, протезування і відчуття порожнечі…\n«Саме про цього чоловіка і саме в цей час хотілося б розповісти широкому загалу, – розповідає начальник Теребовлянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області Надія Цубера. - В час, коли суспільство пригадує, що на початку грудня відзначається Міжнародний день осіб з інвалідністю, ці люди долають непрості проблеми щодня, стикаються з труднощами постійно. І по різному їх проживають.\nПан Василь - потерпілий на виробництві. Від нього і його сестер, які були до карантину частими гостями Теребовлянського відділення, йшов позитивний заряд, тепле людське спілкування. Їх родина приїжджала на «Славуті», яку пан Василь раніше отримав у Фонді соціального страхування і тому мав можливість навідуватись в Теребовлю з села Маловоди, в якому він проживає. Озираючись на життєвий шлях довжиною в шість десятків років, пан Василь не відчуває докорів сумління, що зробив щось не так. Він вірить в добро, справедливість, у вічні цінності.\nТоді, після нещасного випадку він зібрав всі свої сили для життя, але не для себе. Він знав, що на нього чекають рідні, які потребують його допомоги. Всі думки, турботи, мрії були направлені на одне - поставити менших на ноги. А тим часом і самому треба було вчитись ходити. Добрі бажання живуть в душі того, хто вміє віддавати сили своєї душі іншим людям. Головним здобутком у цього чоловіка була сила духу, працьовитість, доброта, людяність і бажання жити заради інших».\n«Я просив у Бога дарувати мені терпіння, і Бог відповів: - Терпіння не дають, а набувають у випробуваннях. Я просив мудрості, і Бог послав мені проблеми, щоб я навчився вирішувати їх…» Так висловила думку сильних духом людей Мати Тереза. Підтримка та допомога додають життєвих сил. Особливо - тим, хто пережив сумний досвід нещасного випадку, який розпочав відлік іншого життя – людини з обмеженими можливостями.\nЛюди з інвалідністю не потребують жалю. Потребують особливих умов праці чи лікування, реабілітації. Та найбільше потребують особливої підтримки, яку дають найрідніші люди – рідні, кохані, друзі. І суспільство. Василь Євгенович відверто зізнавався: саме рідні не дали впасти у відчай, допомогли, підтримали, надихнули. Заради них часто він збирався з останніми силами, починав вірити у свої можливості, позбувався комплексів і починав діяти. А вони завжди були поруч, терплячі, наполегливі, люблячі. І, зрештою, після травми Василь Євгенович усвідомив: вони не залишать у біді і він не маєте права їх розчарувати.\n«Переймаючись щоденними турботами застрахованих осіб, що звертаються у Теребовлянське відділення, - розповідає Надія Цубера, - не забуваємо про людей з непростою долею. Підтримай того, кому ще гірше і допоможи йому – твій особистий біль стане меншим. Це не просто слова – це доведено життям.\nПригадалось нарікання однієї сім`ї - вони повернулись з відпочинку з-за кордону і змушені перебувати на ізоляції. Для них - це надважке випробування. І така паралель. Пан Василь, людина з обмеженими можливостями ( без однієї ноги) і міхом життєвих труднощів, на запитання: як йому зараз живеться, які проблеми, відповідає: «Дякую Богу, аби не гірше». Василь Євгенович навчився не тільки ходити, але й працювати. З сестрою Марією тримали велику господарку ( корову, поросят, курей). В праці і турботах проходили роки, діти виростали, залишаючи домівку.\nЧимало добрих слів не раз висловлював пан Василь на адресу працівників Теребовлянського відділення виконавчої дирекції Фонду. Як тільки утворилася структура, працівники допомагали зібрати і правильно оформити всі документи, адже його нещасний випадок стався, ще коли Фонду не існувало і всі потерпілі ще були полишені самі на себе. Як люди почали отримувати страхові виплати, медико-соціальну реабілітацію, зрозуміли, що ця структура справді надає відчутну фінансову допомогу, а крім того різними соціальними проектами допомагає людям з обмеженими можливостями, які потерпіли на виробництві, активніше виявляти себе».\nВасиль Євгенович і зараз проживає в батьківській оселі, залишаючись головою родини. Тут все нагадує про його дитинство, юність, зрілість. Скромний і відповідальний характер, обов’язок перед іншими став основою його життя. Як колись в скрутну хвилину всі гуртувалися, підтримували одне одного - так і зараз. Він не сам: брати і сестри завжди поруч, бо всі вони в труднощах дружно здобували життєву мудрість. Такі родинні стосунки дуже багато значать для пана Василя. Все в житті повертається, все збалансовано. Колись Василь Євгенович був опікуном, замінив батька й матір, а тепер свою любов йому віддають через роки його сестри, брати і племінники.\n«Під час карантину спілкуємось з Василем Євгеновичем та його сестрою телефоном. – розповідає Надія Цубера. – А загалом працівники відділення опікуються 122 потерпілими на виробництві в Теребовлянському та Гусятинському районах, з них п’ятеро осіб з інвалідністю І групи, десятеро – ІІ групи і 61 особа – ІІІ групи інвалідності. Цього року профінансували виготовлення протезно-ортопедичних виробів для 20 потерпілих на виробництві. До речі, днями набув чинності Закон України, яким усувається обмеження щодо фінансування ФССУ у період дії карантину.\nЗичу Василю Євгеновичу і його родині та всім нашим підопічним, людям з особливими потребами міцного здоров’я! Бережімо один одного в цей непростий час!»\nЗагалом структурами Фонду соціального страхування в Тернопільській області виплачено потерпілим на виробництві за 10 місяців 2020 року 43,3 мільйона гривень.\nДень людей з особливими потребами – це не свято. Адже довкола чимало фізично здорових людей з порожніми душами. Цей день - лише нагадування про тих, кого ми можемо і маємо підтримати.\nДжерело: TeNews Теги: #тернопіль, #новини тернополя, #новини тернопільщини, #тернопільські новини, #допомога, #Сирко


Мама загиблого бійця 90-го батальйону кіборга Максима Ридзанича Світлана: Він сказав: Я йду на війну. Синочку, у тебе ж троє дітей! - Тому і йду | Мобільна версія | Цензор.НЕТ\nМама загиблого бійця 90-го батальйону "кіборга" Максима Ридзанича Світлана: "Він сказав: "Я йду на війну". "Синочку, у тебе ж троє дітей!" - "Тому і йду"\nДвічі житель селища Коцюбинського, що під Києвом, заїжджав у Донецький аеропорт. Вивів свою групу звідти вже після того, як новий термінал було підірвано. Без втрат, без поранених, і загинув через два місяці, рятуючи свого підлеглого.\n"Свєта, Свєта, а наш папуся – кіборг!"\nСаме образ Максима закарбували на пам’ятнику в Краматорську, встановленому в пам’ять усіх загиблих на території 81-ої аеромобільної бригади, до складу якої і входить легендарний 90-ий батальйон, створений рівно чотири роки тому . В ньому і служив Максим Ридзанич.\n-Чи сниться мені Максимушка? – перепитує мене мама бійця Світлана Ридзанич дорогою на цвинтар. – Оце нещодавно бачила його. Декілька днів тому йшла додому, зайшла в магазин по хліб. І виявилося, що у мене не вистачає грошей. Продавчиня каже: та нічого, я запишу в наш зошит "на хрестик". Так вони чомусь позначають тих, хто має занести борг. Тієї ж ночі сниться мені син. Зайшов у нашу квартиру, став і каже мені: "Мусічка, у тебе що, грошей немає? Не бери більше нічого "на хрестик". Він же завжди залишав нам з батьком гроші. Причому в непримітних місцях, не на виду. Знайду купюру, телефоную йому: сину, ти забувся… Ні, відказує, то вам.\n"Ну, привіт, сину", - зустрічі родин біля могил загиблих на війні синів або чоловіків крають серце.\n-Якось приїхав до Максюши його побратим, сів отам, біля пам’ятника, і почав розповідати, що відчуває, - говорить Світлана Адамівна. – Казав, що Максиму дуже надоїли потяги – від могили добре видно залізничні колії, постійний рух, із станції чутно оголошення. А ще син переживає за нас с батьком, знає, як нам важко змиритися з тим, що його немає… Бачиш, тут було подвійне місце. Ми з чоловіком думали, що це для нас, а виявилося… Де тепер нас поховають? Добре було б тут же, поближче до сина…\n"Школу Максим закінчив з чотирма четвірками, коледж - з червоним дипломом, юридичний факультет - з однією четвіркою"\nУ квартирі батьків Максима в кожній кімнаті його фотографії, речі, знімки внуків. А їх залишилося троє. Ренату 15 років, Карині 14, Єгору 13...\n-Максим народився тут, у Коцюбинському, - розповідає мама. - Ми з чоловіком родом з Тернопільської області, з Бережан. Там залишається жити моя сестра-близнючка Лариса, а старша сестра Галя - у Львові. Ми вчилися з Льолею у Кам’янці-Подільському, розподілили нас після того під Київ, на завод. Але коли у нашого батька почалася гангрена, йому відтяли ногу, сестра вернулася допомагати мамі. А я тут залишилася. Тим більше приїхав до мене Володя - любив мене давно. І ми одружилися. З тих часів тут і живемо. Спочатку знімали кімнати, свого житла не було. Переїхали в цю квартиру, коли Максим вчився вже в 9 класі. Він дуже хотів, щоб у нього був ще брат чи сестричка.\nУ 1996 році Максима призвали в армію. В ті часи був неймовірний розгул дєдовщини, над молодими хлопцями часто знущалися. Знайомі казали Світлані Адамівні просто у вічі: "Що ти за мама, що єдиного сіна віддаєш?"\n- І я таки злякалася, - каже мама. - Син часто ходив у походи, де застудив нирки. То я зробила йому довідку, що у нього серйозне захворювання. А він з нею прийшов на медкомісію і попросив: "Перевірте мене ретельно, бо цю бумажку мама мені спеціально зробила". І його визнали придатним. Направили у Симферополь, де він потрапив у підрозділ спецпризначення. Високого, гарного, Максима відразу поставили нести прапор частини... Ми з батьком його перевідували декілька разів, питали про ці жахливі відносини в армії. Але у них подібного не було. Через півтора року він повернувся, хоча йому пропонували залишитися в армії, і відразу відновився на навчанні. Він закінчив геолого-розвідувальний коледж, потім отримав ще юридичну освіту. Любив вчитися, його не потрібно було примушувати. Школу він закінчив з чотирма четвірками, коледж - з червоним дипломом, академію - з однією четвіркою.\nПрацював Максюша у таможні, потім став директором охоронної фірми. Лідерські та керівні риси в ньому були закладені ще з народження. Вмів він з людьми працювати, проблеми вирішувати. Не зміг залишитися осторонь, коли почався Майдан. Якось приїхав до нас: "Мамо, є знеболюючі препарати? Батькові друга розбили голову..." Тоді я і спитала: "Синочку, ти на Майдані?" "Так", - відповів. Вдень він працював, а ввечері возив туди їжу, воду, все необхідне. Коли до мене в гості приїздила сестра, ми також наріжемо бутерброди - і туди, підтримати людей. Знайшли там палатку наших, бережанських. Тягнуло мене в центр Києва...\nКоли з Криму в Пущу-Водицю переселили військових, він поїхав до них, познайомився, з захопленням розказував про командира частини, з яким подружився.\nЧотири роки тому, у вересні 2014, Максюша оформився в 90-ий батальйон. Але ми дізналися про це не відразу. Син завітав до нас із батьком. Дивлюся: пострижений коротко-коротко. Питаю: "Це ти готуєшся з дітьми їхати з байдарками на річку?" Бо він постійно їх кудись возив. У травні, як правило, вони мандрували Кримом, а у вересні - на байдарках сплавлялися або по Тетереву, або в Карпатах. А він мені: "Ні, мамо, я йду на війну". "Синочку, у тебе ж троє дітей!" - "Тому і йду, - почула відповідь. - Не хочу, щоб ворог прийшов у мій дім". – "Ти батькові сказав?" - "Зараз заїду до нього на роботу... Потім скажу дітям..."\nІра, невістка, казала, що діти, почувши новину, кричали так, що захрипли. Наступного дня в школу не пішли. А я тоді згадала, що Ренат, коли йому було років три-чотири, якось спитав мене: "А папусю не вб’ють?" Дуже переживав. Може, щось відчував?\nЯ признаюся, що наступного дня поїхала у військкомат. Сварилася з ними: "Як ви могли взяти батька трьох дітей?" "А ми його і не взяли", - відповідають. Він пішов сам через Житомир.\nДо виїзду на схід Максюша декілька разів приїздив додому. Попросив мене віднести в ремонт і заклеїти його чобітки. В них він і загинув... Коли підрозділ потрапив на війну, син відразу мене попросив: я буду телефонувати сам, не набирайте мене без потреби, щоб нас не виказати. Мені часто руки свербіли набрати сина, щоб почути його голос, але я стримувалася. І внуків просила поводити себе так само.\nСин взяв собі позивний Адам – за ім’ям свого діда, мого батька. Він був кулеметником під час Другої світової війни. Хворів на цукровий діабет. Йому навіть відтяли ногу, він ходив на протезі. Максим його добре пам’ятав, гордився ним, завжди розпитував про війну. Дід багато з ним гуляв, коли ми приїздили в Бережани. Саме тому Максим і не замислювався, беручи позивний. Саме мій батько, вперше побачивши внука, сказав: "Якщо виживе, буде воїном". Моя мама приїхала до нас під Київ, коли син тільки народився. Вона побачила, що в кімнаті, яку ми тоді знімали, криси проїли підлогу, пічку запалювати було дуже важко, і наполягла, щоб ми поїхали додому. В потязі було неймовірно холодно. Провідниця обіцяла, що ось-ось включать тепло, але так його і не було. Аж скло покрилося кригою. Син всю дорогу плакав. Мама зняла з себе китайську шубу і укутала нас з Максимом. Так і добралися.\n"Ховали Максима ми 23 березня, того ж дня 13 років тому ми з сестрами поховали маму"\nВ листопаді Максим з хлопцями вперше потрапив у Донецький аеропорт. Я про це не знала, тільки припустила, що це можливо, коли син сказав мені: "Ми вернулися із пекла в рай, їдемо в Костянтинівку, дуже хочеться помитися". А старший внук в ті ж дні мені відкрив очі: "Свєта, Свєта (діти називають мене на ім‘я, а не бабусею), а папуся наш кіборг!"\nВийшли вони 15 грудня, а через добу син уже був вдома. 17-го день народження у старшого сина, Рената, от він і зробив сюрприз. Заїхав і до нас з батьком. Але ж зовсім не попередив. Ми сидимо з чоловіком, вечеряємо, аж тут три коротких дзвінка в двері. А так тільки Максюша робить. Чоловік не повірив, що таке може бути. Відкриваю - стоїть. Сиділи з ним на кухні, говорили до ранку. Він і признався, що діти і дружина знали, що він був в аеропорту. А нам з батьком попросив нічого не казати...\n17 січня група Адама зайшла на пожежну вишку. З сином було ще семеро бійців. Саме до них приповз поранений Рахман. Але у них не було медика, то довелося йому перебратися до диспетчерської вежі.\nМені дивно, коли кажуть, що аеропорт тримався до 20 січня. Ні! Мій син з хлопцями залишався там до 23 січня, вони стримували ворога. І вийшли звідти без втрат і навіть без поранених. Відразу після того замість відпочинку син поїхав забирати поранених з Водяного. Потім вже мені розповідав, що ця ротація в аеропорт була дуже важкою. У них на вежі не було води - вона замерзала. Не можна було розпалювати вогонь і погрітися. Навіть палити не могли хлопці, бо дим видавав би їхнє місцезнаходження. При цьому ворог ще й поливав вежу з брандспойтів...\nЯ всі дні дивилася новини і втрачала глузд від невідомості. 22 січня мені прийшла смска від сина: "Привет. У меня все хорошо". Але ж я чула по телебаченню, що там відбувається. І десь там, у тому пеклі мій син... Вже родичів просила шукати Максима в Мєчнікова, а мені казали: почекай, не нервуйся. І дійсно, він сам подзвонив! Сказав, що з ним все добре, що він цілий і неушкоджений, служить далі…\nНаступного разу ми бачилися з сином 2 березня, коли він приїхав на похорон друга в Житомир. Він дуже подружився в батальйоні з фотографом Володєю Гнатюком. Той пройшов свого часу Ірак. У нього була трирічна донечка. Максим казав, що у них була така розмова. Володя якось попросив Максима: якщо я загину, будеш батьком моїй дитині. А син на це сказав: а якщо я загину, ти замінеш мене моїм. 26 лютого Володя загинув.\nКоли ми сиділи на кухні, я сказала синові: "Давай дам тобі якісь іконочки". Хотілося його захистити всіма можливими способами. "В кожній формі є", - відповів. "Коли ти приїдеш наступного разу?" - "У вересні". А тільки ж почався березень... Він навіть не зміг приїхати, щоб привітати доньку з днем народження 17 березня, хоча дуже хотів зробити їй такий сюрприз.\nПлакала я страшно, коли Максим ішов. І він сам був змучений, пригнічений. У грудні настрій у нього був зовсім інший. Він був впевнений, що все скоро закінчиться. А це вже не такий оптимістичний. Та й ноги у нього дуже боліли. Застудив суглоби на цементній підлозі в Опитному, де жив з хлопцями. Волонтери привезли йому ліки, він мазав, але важко все одно було.\n19 березня я поїхала в Бережани. Ми з Льолею мали готуватися до річниці смерті нашої мами. Наступного дня поїхали у справах, скупитися. Вже всі друзі і знайомі знали, що Максима немає, а ми - ні. У мене тоді інтернету ще не було. О третій дня мені позвонила невістка: "Ви де? А папа Вова? Трошки пізніше вам буде звонити Максюшин друг". Ну, добре. Сестра мені каже: "А чого чекати? Набирай того друга сама". Я дзвоню. Питаю його як справи. А він мовчить. І тут: "Мама Свєта, немає Максюші". До мене не дійшло. Він же напередодні в 22.05 дзвонив, про все мене розпитав ретельно. Добре так поговорили. Потім він ще й батькові передзвонив...\n"Як, - кажу, - немає?" - "Вбили", - відказують. І тут вже чую фоном крики, плач. То друзі Максима зібралися... Я відразу сказала: поки сама не побачу сина, не повірю. Хлопці приїхали за мною машиною, забрали. Ховали Максима ми 23 березня, в той же день, але 13 років тому ми з сестрами поховали маму...\nЗвичайно, хлопці мені розказали, як Максюша загинув. Вранці 20 березня вони тільки відстрілялися, пішли з позиції. На посту залишилися два молоденькі хлопці Малиш та Живчик. І їх обох поранило. Почувши це по рації, Максим відразу схопив найближчий бронік, не свій, і туди. Хоча Малиш по рації кричав: не йди до нас, ми вийдемо самі. Але ж Максим, знаючи, що у 20-річного хлопця мама тяжко хвора, не раз казав: якщо щось станеться, я буду тебе спасати! З Максимом побіг і Женя з Рівного. Його батько виховував сам. От їх двох снайпер і вбив. Куля пробила бронежилет Максима і влучила прямісінько в серце... Ще декілька секунд Максим був живий. Бо по рації сказав: я важкопоранений, втрачаю сили.\nТак хлопці відволікли ворога. Поранені вийшли. А тіло Максима ворог ще добу не давав забрати з поля...\n"На згадку про сина бережу цю жилетку, яку він привіз із Донецкього аеропорта. На ній розписалися хлопці, які були з ним там. Багатьох з них вже немає в живих… Ще не міняю свій стареньких телефон, бо в ньому збереглися два повідомлення від Максима, а його останній дзвінок я випадково стерла", - говорить Світлана Адамівна.\nПоказала вона мені і щоденник сина, інші його речі\n"Максюша нас захищає тепер з неба…"\nПісля похорону ми їздили до Малиша і Живчика. Вони вже були в київському шпиталі. Малиш дуже переживав, вважав, що Максим загинув через нього. Я втішала його, як могла. Він же ні в чому не винен. Навпаки. Слава Богу, що живий залишився. Мама його декілька разів приїжджала до нас у гості. Хороша сім‘я. Дуже сумують за Максимом.\nІра не відразу сказала дітям про батька. А як таке скажеш? В день, коли Максима вже везли з Дніпра додому, у старшого сина Рената були змагання з боксу. Він, як і батько, займається спортом. Максим же був майстром спорту з рукопашного бою. Ренат виграв медаль і попросив друзів батька, які возили його на змагання: "Сфоткайте мене з нагородою, я папулі перешлю..." Хлопці ледь стримували сльози. Вони вже знали, що Максим цього не побачить…\nМаксим переночував вдома. Тут з ним попрощалися діти… Зранку хлопці мені кажуть: ми перенесемо гроб у будинок культури. Я не могла зрозуміти, навіщо це робити. А вони: дерев’яні перекриття вашого будинку не витримають тисяч людей, які хочуть попрощатися з вашим сином. І дійсно. Людей було море. Я навіть не здогадувалася, як багато друзів мав Максим, як багатьом допоміг свого часу, вирішив якісь питання, підтримав. Скільки добрих слів було сказано…\nМої сестри не залишали нас із чоловіком після похорону. Лариса дуже довго була разом з нами. Потім приїхала зі Львова старша сестра, Галина. І одного вечора ми всі ледь не загинули… На першому поверсі молоді чоловік і жінка задихнулися від якоїсь речовини, дійшла вона через перекриття і до нас. Чоловік знепритомнів, а ми з Галею час від часу непритомніли… В лікарні нам казали: у вас дуже сильний янгол. А я і не сумніваюся, що це Максюша нас захищає навіть звідти…\nЗнаєте, що я зрозуміла: якщо у загиблого героя є родина і діти, вся увага приділяється їм, а батьків наче і немає… Звичайно, ми з чоловіком раді, що про дітей і дружину Максима пам’ятають, допомагають, але для нас важлива саме увага. І коли нас навіть не згадують - це образливо і не справедливо. Добре, батальйон запрошує мене в гості на свята, дні пам’яті, разом ми ходимо на могилу... На день батальйону я була в Костянтинівці, хлопці завезли мене і в Краматорськ - я нарешті побачила пам’ятник, на якому зображено мого сина. Кажуть, вирішили зробити так, тому що саме група Адама виходила з аеропорту останньою.\nРік тому в Краматорську, в пункті дислокації 81-ої окремої аеромобільної бригади було відкрито пам’ятник, на якому зображено саме Максима Ридзанича. Його мама змогла побувати біля нього тільки цими вихідними – її запросили на день створення 90-го батальйону, який входить до складу цієї бригади\nМаксим Ридзанич отримав недержавну нагороду "Народний герой України\nОтримувати її у Дніпро приїхали його мама, дружина Ірина та донька Карина\n07.01.2019 14:13 На сьогодні у нас під опікою понад 450 дітей бійців, загиблих на війні. Не обходимо увагою і тих, у кого батьки закінчили життя самогубством, - волонтер Світлана Бахвалова(2718)\n09.09.2018 15:15 Заступник комбрига 57-ї бригади полковник Олександр Щербина: "Загинув наш боєць о 5-й ранку, а о 8-й дзвонить його телефон, і там дитина каже: "Татусю, ми йдемо з мамою в садочок"(54289)\n12.05.2018 13:34 Боєць 34-го батальйону Олександр Змеул: "На твоїх очах колона техніки йде на штурм. І повертається - вся побита, підірвана, в півтора раза менша за кількістю"(29241)\n01.02.2018 16:23 "Я не могла уявити, що мою дитину спалили. Але його хлопці мені сказали, що синові не боляче було, - це сталося миттєво", - спогади мами загиблого під Іловайськом добровольця Євгена Харченка(43366)\n22.01.2019 12:55 Сержант Микола Смірнов (Кіт) про бій під Жолобком влітку 2017-го: "У сєпарів було понад 40 загиблих, тому що вони нахабно йшли на нас і не очікували на такий супротив"(14677)


Таня прийшла із магазину задоволена, але забула про прохання чоловіка. Після чергового сkандалу чоловік подав на розлу чення. А все через якусь каву — news 76 times\nТаня одружилася з Борисом рано, у 18 років. На той час він уже мав двох синів від першої дружини. Дружини не стало, і Борис рік на той момент уже був удів цем з маленьким сином на руках. Пізніше він зустрів Таню. Пообіцяв їй, що їй ніколи не доведеться працювати, і та нічого не потребуватиме. Борис дотримав свого слова — Таня ніколи не ходила на роботу, а ось удома працювала на повну, весь час, майже не виходячи зі свого двору. Своїх грошей вона, до речі, також ніколи не мала. Фінансами завідував чоловік і виділяв гроші за звітом про витрати. А Тані так хотілося різних жіночих дрібничок. Тому бідна та економила, як могла і на чому могла.\nЯкось вона купила собі костюм для роботи на городі, про який так мріяла. Але вона забула купити улюблену каву чоловіка. — Ти маєш годину на те, щоб зібрати свої речі. На розлучення я подам сам, — Борис діловито перераховував гроші, що лежали на столі. Таня не могла збагнути, як він так швидко від неї відвернувся. Вона дуже любила синів, і їй було важко розлу чатися з ними. Таня зайшла до порожнього холодного будинку своїх батьків. Їх обох уже давно не було. Наступного дня вона продала золото, яке їй подарував чоловік на початку стосунків. На ці гроші вона купила продуктів та облаштувала будинок. Якось їй попався дуже добрий таксист. Він поцікавився її особистим життям, а Таня розповіла. Тоді він запропонував допомогти їй із роботою. – У мене сестра займається квітами.\nЇй потрібний продавець. Чи не хочете спробувати? – мило спитав той. Ось уже два місяці жінка працює у квітковому магазині. За ці два місяці вона одержала папери про розлу чення. Жодного разу, крім дня розлучення, вона не бачила синів. Одного ранку хтось постукав у двері. Виглянувши, Таня побачила сина Степана. — Мамо, я до тебе хочу. Забери мене. Батько всі гроші рахує. Мачуха скаржиться на нас, намовляє. Ви бач, мамо. Батько не хоче, щоб ми до тебе ходили. Я йому якось сказав, що хочу жити до тебе, а він сказав, що ти мене не прогодуєш. Сказав, що якби в тебе був чоловік, то він мене відпустив би, — хлопець ледве стримував сльо зи. Через місяць Таня вийшла заміж за того самого таксиста. А за рік від Бориса пішла дружина, і той залишився зовсім один, адже сини вже жили з Танею.\nКоли в будинку з’явилася сама наречена, серце Марго відчуло недобре. А після слів Свєти, вона мало не втратила себе від люті\nКоли мій син грав вдома у свого друга, його мати сказала моїй дитині. «Ось зараз підеш додому, мама тобі приготувала поїсти, і з’їси»\nМій 48-річний син вже десять років поспіль сидить вдома і ні з ким не спілкується. Дізнавшись причину, я мало не позбулася дару мовлення


Инфоурок › Украинский язык › Конспекты › Тема. Прикметник як частина мови\nМета: поглибити і систематизувати знання учнів про\nприкметник як частину мови, його семантико-\nграматичні властивості, синтаксичну роль;\nрозвивати творчу уяву, мислення;\nформувати уміння й навички знаходити\nприкметники в реченнях та використовувати в\nусному і писемному мовленні; виховувати\nлюбов до природи .\nУчні знають: морфологічні ознаки прикметника.\nУчні вміють: розпізнавати прикметники серед інших частин мови, визначати їхні семантико-граматичні властивості, синтаксичну роль; доцільно використовувати в мовленні прикметники, визначати їхню синтаксичну роль.\nОбладнання: схема «Прикметник».\nМетоди, прийоми і форми роботи : «Незакінчене речення», «Рольова гра», бесіда, робота із схемою «Прикметник», коментований диктант, робота в парах, дослідження-пошук, гра «Відгадай, хто я», «Хто більше», творче завдання, «ти – мені, я – тобі», «Репортаж з уроку».\nДіти, ви любите, коли вам дарують подарунки? А вам подобається це робити? Тоді поверніться один до одного і подаруйте посмішку.\nУчитель. Я впевнена, що у кожного із вас є улюблена пора року. Яка ж саме? Спробуйте розповісти про неї.\nОсінь (яка?) Весна (яка?)\nЗима (яка?) Літо (яке?)\nОтже, сьогодні на уроці ми будемо вивчати тему «Прикметник».\nВибір цілей із запропонованого переліку.\nЯк ви розумієте лексичне значення слова «прикметник»?\nЩо вам відомо про прикметник із початкових класів?\nЯку синтаксичну роль найчастіше виконує в реченні?\nУчитель. Уявіть, що десь неподалік є незвичайний край – Країна Української Мови. У ній проживає веселий чоловічок – Художник, який увесь час фантазує, щось малює, розфарбовує. Його ім’я – Прикметник . Він завжди ходить із пензлем і олівцем. Щойно Іменник перетвориться на якийсь предмет, Прикметник його відразу розмалює, вияскравить ознаку. Тоді відразу стає зрозуміло, який чи чий цей предмет.\nРобота в парах. Один учень називає іменники (до 10), інший добирає до них прикметники. Скласти речення, увівши до них утворені словосполучення, прикметники підкреслити.\nРозгляньте схему «Прикметник», розкажіть, що про прикметник ви вже знаєте, а що для вас нове.\nІV. Вироблення вмінь і навичок.\nДослідження – пошук. Знайдіть у поезії прикметники, випишіть їх із іменниками, до яких вони відносяться, поставте питання до прикметників, визначте їх рід, число, відмінок.\nОсінь пензликом чарує\nОсінь пензликом чарує,\nЖовтим кольором малює\nВсі дерева. Тепле сонце\nВже не стукає в віконце\nСвоїм променем ясним.\nПтах над деревом кружляє\nІ летить туди, де літо.\nДе дерева білим цвітом\nЗацвітають у садку.\nТеплим ранком – прохолода.\nГарна, сонячна погода\nЗалишилась, мов у сні,\nдесь далеко… Тож чекаймо\nЗнову ранньої весни.\n2. Коментований диктант. Записати текст, з’ясувати синтаксичну роль прикметників.\nСкромна краса пізньої осені. Листопад найчастіше буває сумний. Спохмурніло, насупилось, стало свинцево-сірим небо. Потекли з нього ниточки осіннього дощу. Вранці стеляться над землею білі тумани, хмари так низенько спускаються, що обгортають собою землю. Листопад – ворота зими.\n3. Гра «Відгадай, хто я ». Учні називають ознаки, риси характеру тваринки, з якою себе асоціюють. Інші учасники гри повинні відгадати, хто це. (Наприклад, сірий, маленький, боязливий – заєць)\n4. «Рольова гра». З’являється дівчинка Осінь, у неї в руках кошик із різними овочами та фруктами.\nДоброго дня, любі діти. Сьогодні я вирішила завітати до вас у гості. Ви знаєте, що я найбагатша пора року? У моєму кошику багато осінніх дарунків. Але вам спочатку треба їх відгадати. У загадках назвіть прикметники. Чи відгадали б ви загадки, якби у них не було прикметників? Яка їхня роль у мовленні?\n5. Гра «Хто більше?»\nДоберіть якомога більше епітетів до слова осінь.\n6. Творча робота. Виконати завдання на вибір:\nа) скласти сенкан із словом ОСІНЬ;\nб) написати твір-мініатюру «Осінь-чарівниця» або «Осінь – найбагатша пора року».\n1. «Ти – мені, я – тобі» (придумати питання однокласнику за вивченою темою)\n2. Побудувати монологічне висловлювання «Репортаж з уроку».\nНовим для мене було на уроці…\nVІ. Домашнє завдання. Вивчити теоретичний матеріал підручника, підготувати картку із питаннями однокласнику для гри «Аукціон знань».\nВиконати завдання на вибір: виписати із творів поетів-земляків уривок, визначити рід, число, відмінок, синтаксичну роль ужитих у тексті прикметників або скласти діалог «Прогулянка в осінньому лісі», розіграти його.\nМета:поглибити і систематизувати знання учнів проприкметник як частину мови, його семантико-граматичні властивості, синтаксичну роль;розвивати творчу уяву, мислення;\nприкметники в реченнях та використовувати в усному і писемному мовленні; виховувати\nНомер материала: 371815


Конструктор для вивчення різних конструкцій та механізмів (Корбо техніка 420 деталей)\nКонструктор для вивчення різних конструкцій та механізмів має складатися з набору навчальних блоків. При складанні блоків та шестерень можна імітувати рух різноманітних конструкцій, автотранспорту, складати гойдалки або сконструювати будь-яку рухому конструкцію з власної уяви. Кількість деталей в наборі не менше 420 одиниць, що має дозволяти одночасно експериментувати та гратися групі до 10 дітей.\nЗагальна кількість деталей - не менше 420 шт.: шестерня зубчаста - не менше 120 шт; циліндр з'єднувальний 35х20мм - не менше 90 шт; хрест - з`єднання універсальне шестистороннє - не менше 50 шт; з'єднувач, 23х20мм - не менше 50 шт; корба-привід - не\nменше 22 шт; платформа - не менше 20 шт; велика шестерня зубчаста - не менше 8 шт; тяга з трьома отворами - не менше 8 шт; пропелер довгий - не менше 8 шт; пропелер короткий - не менше 8 шт; гвинт з’єднувальний - не менше 25 шт; заглушка - не менше 10 шт; наклейка, що містить 20 зображень чотирьох кольорів - 1 шт; інструкція - 1 шт; прозора пластикова коробка з кришкою для зберігання набору - 1шт. Всі деталі мають бути виготовлені з первинного поліетилену.


Хищная Птица. Це є місто - мерехтіння вогнів\nЦе є місто - мерехтіння вогнів\nКомментарии: 17, последний от 19/09/2009.\nРазмещен: 26/01/2006, изменен: 25/09/2014. 15k. Статистика.\nОповідання і легенди\n- Доброϊ ночі. Зайти дозволите?\n- Прошу, - запізно, бо гостя вже вмостилася у м'якому кріслі. - Ваше ім'я?\n- Хіба ім'я має значення у вашій роботі? - лукаво відгукнулася дівчина. - Тетяна, Катерина, Есмеральда... Яка різниця? Та коли ви не можете без імені, називайте мене, скажімо... Світланою.\n- Добре, Світлано, - якомога привітніше погодилась Ольга.\n- Мені не потрібна допомога, - неначе вгадала Світлана ϊϊ думки. - Я просто бажаю, щоб ви мене вислухали і поділилися своϊми враженнями стосовно того, що почуєте. І більш нічого.\n- Сьогодні я зустріла тінь моєϊ подруги, - глухо проказала гостя, - і вона не впізнала мене, хоча раніше ми були як сестри.\nУ дитинстві, нам тоді виповнилося по дванадцять, ми з Ірою, так називали мою подругу, товаришували. Та ми не хизувалися нашою дружбою, спокушаючи силою нашого почуття багатьох дітей. І в цих дітях віддзеркалювалися наші уподобання, тому так легко згуртувалася компанія з власною ідеологією і внутрішніми законами, - ϊϊ очі блиснули й одразу згасли. - Головне, що ми вчили добру, відданості, щирості, будили бажання допомагати. Ще була в нас одна особливість - захоплення містикою.\nЯ та Іра були серцем компаніϊ, керували молодшими чесно і справедливо, не п'яніючи від влади, яку діти віддали нам добровільно. І ми пам'ятали, що істина не десь поряд, а лише попереду. Лише попереду, - ϊϊ мова прискорилась, та гостя не нервувала, контролюючи почуття.\n- Один день означився надзвичайним успіхом: до наших рук потрапила книга. Дивна, цікава книга... Ми багато вечорів провели над нею. І самі не помітили, як почали бачити аури людей, енергетичні течіϊ, навчилися спілкуватися подумки.\n- Продовжуйте, я вас уважно слухаю, - схвильовано проказала Ольга.\n- Так, - ніби опам'ятавшись від сновидіння, мовила дівчина та повернулася до оповіді.\n- Здавалося, мовби те, що нас зв'язує, міцніше за граніт, а майбутнє зрозуміле і не сповнене пасток. Та ми помилилися... Дивні речі почали траплятися з нашими друзями: вони забували. Спочатку ϊхня пам'ять позбувалася таємних знань, чи то стираючи, чи то блокуючи через підсвідомість. Потім почали зникати спогади. І найдивніше те, що в першу чергу втрачалось усе, пов'язане з нашою компанією. Було навіть таке: на початку розмови людина ще пам'ятає, а через півгодини дивується, не розуміючи співрозмовника.\nЦе є місто - мерехтіння вогнів,\n- і швидко спитала: - Ви прихильниця гурту "The Road of Dark"?\n- Ні, та я пишу для них тексти, - відповіла Світлана і продовжила:\n- Ви? - Ольга швидко обернулася, не в змозі приховати здивування і захоплення. - Ви пишете для них тексти? Ви той таємничий автор, чиϊ пісні найпопулярнішого рок-гурту співають і молоді, і літні, та ваші композиціϊ рекордно довго тримаються на перших сходинках хіт-парадів? Надзвичайно! Але чому ви, така не схожа на прихильників року, співпрацюєте з "The Road of Dark"?\n- Може, я продовжу, - мовила Світлана.\n- Так, так, - підтримала ϊϊ психолог.\n- Того дня я сиділа на лаві біля під'ϊзду, знесилена, сповнена відчаєм. Я заплющила очі, бо сонячне світло збуджувало головний біль. Але навіть у такому стані я відчула ϊϊ присутність, бо зв'язок, створений книгою, зберігався усі ці роки.\n- "Іди, залиш мене, дай померти у спокоϊ", - попросила я, впевнена, що помираю.\n- "А ти не змінилася зовсім, - сказала я. - І коли доля дозволила нам зустрітися, хочу попередити тебе про небезпеку. У день нашоϊ сварки я бачила мить з твого майбутнього: твоє бліде обличчя з вервечкою крові на скроні на тлі зім'ятого крила автомобіля".\n- "Я не вірю твоϊм фантазіям! - засміялася вона мені в обличчя. - Я вирвалася з полону містичного маразму!"\n- "Але навіть звільнившись із полону, ти не можеш перемогти мене!" - відбила я ϊϊ образу.\n- Ви таке велике значення надаєте своєму погляду, - сказала Ольга, яка досі намагалася пояснити розповідь звичними моделями поведінки, яким ϊϊ вчили в університеті.\n- А ви спробуйте виграти в мене, пані психолог, - всміхнулася Світлана.\nНіч вкриває міста пеленою, -\n- Ваші хіти повсякчас в ефірі , - трошки з заздрістю зауважила вона.\n- Я не відповіла на ваше запитання, чому маю справу з "The Road of Dark", - спостерігаючи за психологом, нагадала Світлана. - А відповідь дуже проста: вони ще не перетворилися на тьмяні тіні, як багато хто у цьому місті. І, випереджаючи ваше наступне питання, додам, що моϊ пісні подобаються навіть безлицим людям, бо в ϊхніх ритмах є віддзеркалення істини. А будь-яка людина, ким би вона не була, прагне істини. У цьому мій гурт учився в "Аріϊ" та "Queen".\n- Що ж сталося з вашою подругою? - запитала нарешті психолог.\n- Я зустріла ϊϊ, - Світлану огорнув морок, - гукнула, намагалась мовити, та вона не зберегла спогади ані про мене, ані про наше спільне минуле. "Ви, певно, помилилися", - сказала вона, а в ϊϊ очах плескотіла порожнеча.\n- Можливо, ви дійсно помилились, - обережно припустила господиня кабінету.\n- У Іри на руці є шрам. Такий самий, як і у вас, - Світлана приборкала спалах почуттів. - Такі оздоби не зникають, наскільки я розумію. Чи не так?\n- А інші також забули вас?\n- Так, - гірка відповідь. - І не лише мене, а й один одного. Скільки я не дзвонила, скільки не влаштовувала "випадкові" зустрічі - все дарма. А ви маєте чітке уявлення про своє минуле?\n- Маю, - замислившись, підтвердила Ольга, замріяно схиливши голову на плече. - Пам'ятаю, як перший раз цілувалася з хлопцем, як танцювала повільний танець, пам'ятаю всі дитячі різдвяні ялинки і як складала іспити у випускному класі...\n- А спогади кольорові?\n- Не кольорові.\n- Ось бачите, ви також починаєте забувати. Спочатку кольори...\nПогляд Світлани проштрикував серце як шампур, психолог зіщулилася.\n- Але кому все це треба?\n- Я не оракул і не знаю, хто за цим стоϊть та чим це закінчиться. Чи закінчиться... - раптом ϊϊ мова набула зловісноϊ пристрасті: - Та щоночі на місто падає дощ із чорних стріл, і можна побачити багряно-чорні і сріблясто-блакитні промені-вихори.\nНаче чорнота вдарила крилом у віконне скло, й Ольга підхопилася.\n- Я відчуваю, ви боϊтеся, але бажаєте бачити і знати. Підете зі мною? - Світлана підвелася, простягаючи Ользі руку.\nТремтіли ніжні довгі пальці.\nПсихолога також била дрож.\n- Так, я піду.\nВони зачинили кабінет і вийшли на вулицю.\nХолодно миготіли колючі зірки, дув крижаний вітер - йому було байдуже, що ще не скінчився вересень.\nСпочатку Ольга не бачила нічого особливого, та потім з ϊϊ очей ніби зсунулась мара: бруківка і стіни будинків зробилися майже прозорі, а людські постаті набули чіткості і кольорів. Вона озирнулась, і в тінях будинків роздивилася Світлану - полиски ліхтаря перетворили обличчя гості на жахливу маску.\nНесподівано з-під землі вирвався багряно-чорний промінь, й Ольга опинилася в його серці. Вихор миттєво відлетів, а дівчина залишилася непорушною.\n- Не підходь, відпусти мене, - одними губами шепотіла вона, бо Світлана уявлялась ϊй страховиськом із кошмарів.\nОльга повільно відступала, очі ϊϊ палали безумством.\nВереснули гальма яскраво-червоного "мерседесу", пролунав глухий скрик, удар, і дівчина впала на асфальт.\nНа місці трагедіϊ відразу зібрався натовп. Викликали "швидку". А Світлана стояла непорушно, вона знала, що Ольга померла, бачила, як сяюча постать підіймається до неба.\n- Темне місто у місяця оці\nНагадає про дня поховання.\nІ прославлене в пісні світання\nНе здійметься над стягами ночі,\n- тихо проспівала вона. - Я так і не змогла вберегти тебе. Пробач мені, подруго.\nДівчина ще раз глянула на тіло Ольги, біля якого вже утворилася чимала юрба, і на водія, котрий лінькувато виправдовувався, що не помітив пішохода.\nВона розвернулась і повільно пішла геть, а назустріч ϊй поспішали люди з сірими німбами над головами, жалюгідні та тьмяні. Перехожі відсахувалися й несвідомо звільнювали ϊй шлях: завдяки тіням ночі і неяскравому світлу ліхтарів жінка видавалася ϊм то грізною чорною богинею, то пекельним жахом, то гордою орлицею з розпростертими крилами.\nПочався дощ із чорних стріл відчаю, і стріли падали, проштрикуючи дахи і стіни будинків, потрапляючи в серця людей, які невловимо змінювалися від ϊхнього дотику.\nІз розчахнутого вікна вилетіли спотворені луною слова:\nЦе є місто - мерехтіння вогнів.\nПокалічених гарних ідей.\nІ ніжна музика пісні перелилася через підвіконня на вулицю, але ніч примусила ϊϊ замовчати.\nА невидимий дощ все не скінчався і не скінчався, та жодна стріла не насмілилась торкнутися Світлани, яка зникала у темряві.\nПопулярное на LitNet.com К.Кострова "Скверная жена"(Любовное фэнтези) А.Емельянов "Последняя петля 7. Перековка"(ЛитРПГ) Э.Милярець "Академия Шаманства"(Уся (Wuxia)) А.Кочеровский "Баланс Темного"(ЛитРПГ) А.Нагорный "Наследник с земли. Становление псиона"(Боевая фантастика) Р.Цуканов "Серый кукловод. Часть 1"(Киберпанк) М.Юрий "Небесный Трон 2"(Уся (Wuxia)) О.Гринберга "Проклятый Отбор"(Любовное фэнтези) Д.Сугралинов "Дисгардиум 4. Призыв Нергала"(ЛитРПГ) Р.Цуканов "Серый кукловод. Часть 2"(Антиутопия) Связаться с программистом сайта.


Давненько вже ми не говорили про Moneygami. Мабуть, сьогодні, наша рубрика присвячена саме збірки орігамі з паперових банкнот, іншими словами – Moneygami.\nДля Вас надана детальна схема складання дивного і наймилішого зайченя і баяна. Ця саморобка дуже весела і красива. Дивлячись на такі шедеври, завжди піднімається настрій!\nДля падлюка не потрібно вибирати папір, просто візьміть будь-яку банкноту, будь-якого номіналу. А якщо Ви хочете піднести гроші в подарунок, тоді тільки Moneygami прикрасить Ваш подарунок і зробить його по-справжньому оригінальним.\nІ так, почнемо нашу роботу зі збирання зайця орігамі . Візьміть обрану Вами купюру. В першу чергу, купюру потрібно візуально поділити на п’ять рівних «частин». Можете просто взяти і зігнути її, розділивши на 5 частин. Далі дотримуйтеся нижче вказаною схемою.\nСхема сборкіMoneygami Заєць:\nЯкщо у Вас, все-таки виникнуть питання, можете скористатися ще однією схемки патерном. Згини які загинаються на себе («гори») призначені червоним кольором, а те що потрібно загинати від себе («долини») синім.\n. На збірку подібного шедевру у Ви витратите не більше 10-15 хвилин вільного часу, але повірте, результат перевершить всі очікування.\nОсь такий Заєць Moneygamiдолжен вийти у Вас, якщо Ви слідували всім вказівкам згідно паттерну:\nТепер, після складання зайченя, ми зберемо баян. Баян скласти трошки складніше, хоча на перший погляд, саморобка дуже простая.Для його збірки візьміть, так само, будь-яку грошову купюру.\nНа наданому паттерне синім кольором зображені -« гори », а чорним -« долини ». Перед тим, як збирати будь-яку з моделей, ознайомтеся детально з схемами-патернами, що б в ході збірки у Вас не виникли питання.\nА ось вже готова поделкаMoneygamiбаян, яка ідеально доповнить Вашого ЗайцаMoneygami:\nОсь таким способом, дуже просто зібрати і піднести в подарунок орігамі, що буде виглядати неймовірно оригінально і красиво. Вкладіть в збірку крапельку тепла і уваги і Ваш подарунок стане найдорожчим для близької людини або друга.\nДорогі наші читачі, ми дуже раді, що Ви як і раніше з нами. Далі Вас чекають нові, красиві і оригінальні вироби орігамі. Залишайтеся з нами. Бажаємо Вам успіху!\nГриффон: догляд та хвороби собаки\nШолом вікінга Moneygami від Joe Gilardi


Зеленський заявив про очищення "Слуги народу" від випадкових людей - RegioNews.ua\n13 березня 2021, 11:44 85\nПрезидент вважає, що потрібен виважений підхід до політики та державного управління\nНа думку президента України Володимира Зеленського, партія "Слуга народу" поступово очищає свою команду від "засланих козачків" і випадкових людей.\nЯк передає RegioNews, про це Зеленський заявив під час виступу на з'їзді партії "Слуга народу".\nМи поступово очищаємо команду від засланих козачків і випадкових людей, є й такі, які якимось чином потрапили. Ми готові рухатися далі. Якщо в цьому залі є ті, хто готовий опустити руки або досі не усвідомив різницю між справжньою думкою народу і своїм Facebook-бульбашкою, або ґвалтом деяких журналістів та анонімних телеграм-каналів про "всьо пропало", краще, будь-ласка, встаньте і підіть зараз", - заявив він.\nВін також додав, що вимагає від "Слуги народу" бути постійно на передовій змін і зосередитися на важливих законопроєктах.\nПовинні думати на кілька кроків вперед... Партія повинна бути джерелом ініціатив і реформ", - зазначив він.\nНагадаємо, раніше повідомлялося, що партія "Слуга народу" збереться на з'їзд вже в ці вихідні: планують серйозні зміни. З’їзд партії відбудеться 13 березня у Києві.\nТакож лідер "Слуги народу" Олександр Корнієнко допускає участь президента Володимира Зеленського в з'їзді партії.\nТакож у партії заявляли, що на з'їзді 13 березня запровадять нову організаційну структуру партії. З'їзд має намір розглянути партійну доктрину.\nВолодимир Зеленський Слуга народа партія президент фракція


Названі найдешевші нові автомобілі на українському ринку | MMR — Motor Media Review\nНазвані найдешевші нові автомобілі на українському ринку\nЗа даними AUTO-Consulting, сьогодні автомобілі цінової категорії Low Cost займають на українському ринку не мало – не багато, а більше половини. Є й моделі, які коштують менше $10 тисяч.\nБлизько півроку тому найдоступнішим новим автомобілем в країні був Renault Sandero. Він залишився в числі лідерів, але сьогодні вже не перший. Цей хетчбек В-класу пропонується за ціною від 238 900 грн. З бензиновим мотором об’ємом 1 л потужністю 73 к.с. і 5МКПП. І це вартість при покупці за програмою Renault Bonus. Тобто – в кредит.\nУ той час, як французький хетчбек кілька подорожчав, російська Lada Granta – навпаки подешевшала. І саме вона стала на сьогоднішній день найбільш доступним новим автомобілем в Україні. Російську Lada Granta можна придбати від 229 950 грн. Саме стільки доведеться заплатити за автомобіль з 1,6-літровим бензиновим мотором потужністю 87 к.с. і 5-швидкісною «механікою». Правда, незважаючи на те, що цю Lada називають оновленою, за такою ціною можна купити тільки машини 2019 року випуску.\nТрійку найбільш доступних авто замикає узбецький хетчбек А-класу Ravon R2 коштує від 250 400. Він комплектується бензиновим 1,2-літровим мотором потужністю 85,5 к.с. і 4АКПП. Так – за такі гроші вже пропонується коробка-автомат. Ravon R2 є найдоступнішим в Україні автомобілем з АКПП. Це дозволяє забути про жорсткий пластик і дуже бюджетну обробку салону.


Папа: покірний журналіст – це сміливий журналіст, вільний від впливів та пересудів | Католицький Оглядач\nСуб, 18/05/2019 - 18:18\n«Тому закликаю вас працювати згідно істини та справедливості, щоб комунікація була дійсно інструментом для будування, а не для знищення; для зустрічі, а не для зіткнення; для діалогу, а не монологу; для зорієнтування, а не для дезорієнтування; для розуміння один одного, а не для нерозуміння; для прямування в мирі, а для того, аби сіяти ненависть; для того, щоб дати голос тим, хто не має голосу, а не для того, аби бути рупором тих, хто голосніше кричить», – закликав Глава Католицької Церкви.\nПокора журналіста вимагає свідомості того, що через статтю, повідомлення у твіттері, теле- чи радіотрансляцію можна зробити багато добра, однак, якщо не бути уважними до деталей, то також – чимало зла для нашого ближнього чи цілої спільноти. Іноді, деякі статті чи репортажі можуть висвітлювати викривлену чи неправдиву реальність. В таких випадках необхідно виправити шкоду, хоча сьогодні це досить складно, адже за допомогою Інтернету гаряча новина дуже швидко розходиться і багато приймають її як правдиву. «Тому, ви, журналісти, повинні завжди бути свідомими сили інструменту, який ви посідаєте, та ставити опір спокусі публікувати недостатньо перевірену новину, – наголосив Вселенський Архиєрей.\nНа закінчення Вселенський Архиєрей подякував присутнім журналістам за їхнє віддане служіння правді: за те, що не дозволяють забути та бути байдужими щодо драматичних ситуацій у світі та щодо бідних, знедолених, переслідуваних за віру чи їхнє етнічне походження, дискримінованих, жертв насильства і торгівлі людьми; за те, що висвітлюють правду про зажливі наслідки тероризму, воєн, збройних конфліктів, голоду та різних катаклізмів у світі.


9 жовтня: це цікаво знати | Новини Закарпаття\n2018-10-09 clipnews Коментарі Вимкнено до 9 жовтня: це цікаво знати\n«Столоначальники, убивці, сутенерики,\nВкраїна інша й інша Русь…»\nЗа церковним календарем 9 жовтня вшановують апостола, євангелиста Іоана Богослова; святого Тихона, патріарха Московського і всієї Руси; преподобного Єфрема Перекомського, Новгородського.\n1892 – Михайло Кравчук – визначний український математик, педагог та громадський діяч, академік ВУАН. Автор української алгебраїчної та геометричної термінології. Організатор першого Київського математичного товариства та першої математичної олімпіади школярів (1935).\n1904 – Микола Бажан – український письменник, філософ, громадський діяч, перекладач, організатор і видавець багатьох універсальних видань. Автор творів «Майстер залізної троянди», «Політ крізь бурю», «Розмова сердець», «Клятва», переклав українською мовою «Витязь в тигровій шкурі» Шота Руставелі.\n«О земле юрб і добр, о земле сил і дій, Я кожну яв твою зв’яжу і відокремлю В єдиній складності твоїй. Тебе до пня, до дна тебе й до краю Всю вичерпать і розітнути суть! Тебе, немов мету і жертву, розкриваю Й не можу до кінця збагнуть, Бо мудрости й буття неісходима путь.» (Микола Бажан)\n1874 – створено Всесвітній поштовий союз. Цього дня, починаючи з 1957 року, відзначається Всесвітній день пошти.\n1928 – у Львові засновано греко-католицьку Богословську академію.\n1989 – у СРСР визнано право працівників на страйк.\n1991 – зареєстровано Союз молодіжних організацій України, створений замість розпущеного комсомолу.\nСлово пошта має латинське коріння. Спочатку воно позначало станцію для обміну коней або кур’єрів.\nУкраїнська пошта бере початок з Київської Русі та налічує понад тисячу років. У X столітті існував «повоз» – обов’язок населення надавати коней «від стану до стану» для княжих гінців і слуг. У XIII столітті з’явилися перші поштові станції, а до XV–XVI ст. поштовий зв’язок встановився по всій Русі.\nІсторія київської пошти починається з 1669 р., коли на Подолі організували двір для приймання пошти і утримання коней. Спочатку листи доставляли кур’єри. З 1835 р. пошту почали відправляти каретами, з 60-х років ще й пароплавами по Дніпру, а з 70-х – залізницею. У 1913 р. у Києві було тринадцять поштово-телеграфних установ, вивішено близько 150 поштових скриньок. Штат Київської контори налічував 460 службовців. Кореспонденцію доставляли 138 листонош (1916 р.).\nДвійку нелегалів з Туреччини затримали прикордонники на Закарпатті\nАліна on 9 жовтня: це цікаво знати2018-10-09\nУ Відділі охорони здоров'я Ужгородської міськради виявили порушень та недоліків на 17 млн грн | Новини Закарпаття on 9 жовтня: це цікаво знати2018-10-09\nВ Ужгороді керівництво комунального товариства обмануло бюджетні установи на 2 млн грн | Новини Закарпаття on 9 жовтня: це цікаво знати2018-10-09


Днепропетровский институт Межрегиональной Академии Управления Персоналом — Энциклопедия Днепропетровска\nМинуло майже п'ятнадцять років як у Дніпропетровську почав діяти Навчально-консультаційний центр Міжрегіональної Академії управління персоналом. Це був один з перших навчальних центрів МАУП в Україні. Статус філії наданий йому в 1998 році.\nУ 1994 році у Дніпропетровську почав діяти навчально-консультаційний центр Міжрегіональної Академії управління персоналом. Статус філії наданий йому в 1998 році. У 2005 році філія перетворилась на Дніпропетровський інститут Міжрегіональної Академії управління персоналом.\nДо послуг тих, хто навчається у Дніпропетровському інституті - комп’ютерні класи, бібліотека з читальним залом, спортивний зал. У бібліотеці встановлено програму, яка значно спрощує доступ до каталогів і роботу з книгами. Кожен студент має можливість відвідувати театральну студію, займатися в секції шейпінгу, а також брати участь у загальних заходах МАУП, які проводяться в Києві та різних містах України – конкурсах, олімпіадах, спортивних змаганнях. Суспільне і культурне життя студентів денного відділення – це зустрічі з поетами Дніпропетровщини, і відвідування театрів, музеїв, і матчеві зустрічі з викладачами, і участь і КВВ та святкових виставах.\nВсі студенти Дніпропетровського інституту щосеместрово отримують комплект навчально-методичної літератури як у формі звичайних підручників, так і на CD дисках (без додаткової оплати). Навчальні кабінети і лабораторії обладнані устаткуванням, що дозволяє використовувати в навчанні сучасні інформаційні технології. Має ДІ МАУП й доступ до комп'ютерної мережі Інтернет. Успішно вирішуються і побутові проблеми.\n72 студенти – таким був перший набір у 1994 році. А перший захист дипломних робіт відбувся у 1996 році, дипломи були вручені 41 випускнику. У 2008 році випускниками інституту стало 567 чоловік.\nВсі, хто закінчує ДІ МАУП, одержують два дипломи - державного зразка і диплом, оформлений відповідно до вимог міжнародно – правових норм, що дає можливість отримати роботу за фахом або продовжити навчання в багатьох країнах світу. Серед наших випускників – підприємці, керівники банків і підприємств, головні бухгалтери, менеджери малого і середнього бізнесу, службовці високих рангів, юристи державних та приватних фірм, співробітники правоохоронних органів та ін. Вони працюють не тільки в Україні, а також в багатьох країнах світу - у Бельгії, Англії, Німеччині, Франції, Ізраїлі, Австралії та інших країнах. Ті, хто прийде навчатися до Дніпропетровського інституту МАУП, одержать не лише глибокі знання, а й створять основи своєї майбутньої кар'єри.\nИсточник — «https://www.dnepr.com/w/index.php?title=Днепропетровский_институт_Межрегиональной_Академии_Управления_Персоналом&oldid=3386»\nПоследнее изменение этой страницы: 08:30, 23 мая 2019.\nК этой странице обращались 2175 раз.


Телефони в той час мали проводи, але та ж сама технологія, тобто розмова по дротах на великі відстані, стала практично застарілою. Щоб уявити це в перспективі, уявіть собі телефонну мережу з проводами, що проходять через села, міста і навіть цілі країни. Переклад: “Деякі речі просто не мають сенсу”\nДля стаціонарних ліній якість голосового зв’язку залишається практично незмінною протягом багатьох років, і однією з головних причин цього є відсутність більш розвиненої інфраструктури. Первісна інфраструктура для стаціонарних телефонів була розроблена таким чином, щоб підтримувати “досить добру” якість звуку. Однак тоді це не вважалося низькою якістю, тому що нічого кращого просто не було! Переклад: “Коли я був молодим, ми не скаржилися на якість телефонних дзвінків”\nУ багатьох країнах магістральні схеми побудовані на відносно старій архітектурі, яка дозволяє звучати від 300 до 3400 Герц. Тепер люди можуть слухати звуки в діапазоні 20-20 000 Герц. Ось чому звичайний телефонний дзвінок, який проходить через ці магістральні канали, просто відкидає багато частот, які не призначені для підтримки. Важливість магістральних ланцюгів в телефонних дзвінках.


Уряд вирішив забрати в Нафтогаз 90 відсотків прибутку » Слово і Діло\nУряд вирішив забрати в «Нафтогазу» 90% прибутку\n19 жовтня 2018, 18:13\nКабінет міністрів на засіданні в п'ятницю, 19 жовтня, ухвалив рішення направити в бюджет 90% прибутку «Нафтогазу».\nПро це заявив прем'єр-міністр Володимир Гройсман, пише «Слово і Діло».\n«Ми ухвалили рішення, що 90% прибутку «Нафтогазу» буде повернуто до бюджету, а з бюджету направлено на потребу українських громадян і української держави», – сказав Гройсман.\nЦе буде справедливо, адже гроші замість зайвих зарплат і премій керівництву компанії будуть у державній скарбниці, вважає прем'єр. Він також розповів про кроки уряду, які будуть здійснені для зменшення комунальних рахунків громадян.\n«Наше стратегічне завдання – збільшувати власний видобуток газу. Воно непросте, але ми доведемо його до логічного результату ... Іншим нашим великим пріоритетом залишається енергоефективність», – зазначив Гройсман.\nЯк відомо, під час засідання Кабмін вирішив підвищити ціну на газ для населення з 1 листопада на 23,5%.\nРаніше Кабмін зобов'язав «Нафтогаз» постачати газ на заарештовані ТЕЦ Дубневичів.\nСуд затвердив домовленість «Нафтогазу» та «Київтеплоенерго» 10 жовтня 2018, 22:02\n«Нафтогаз» стягнув гроші з «Газпрому» в рахунок боргу 10 жовтня 2018, 21:22\n«Нафтогаз» почав поставки газу «Київтеплоенерго» 12 жовтня 2018, 15:30


Заварники оптом, турки - купити турки для кави оптом, заварники для чаю, ціна в Україні\nInteros (3) А-Плюс (17) Вітол (4)\nЗаварник із нержавіючої сталі 500 мл 0111\nЗаварник із нержавіючої сталі 750 мл 0112\nЗаварник-прес 1000 мл\nЗаварник-прес 1000 мл Заварник-прес 1000мл\nЗаварник-прес 300 мл NEW 300В\nЗаварник-прес 350 мл\nЗаварник-прес 600 мл та 4 чашки\nЗаварник-прес 800 мл\nКавоварка із нержавіючої сталі на 4 чашки 2087\nКавоварка із нержавіючої сталі на 9 чашок 2089\nКавоварка алюмінієва гейзерна на 6 чашок Мармур 2085\nКавоварка алюмінієва на 3 чашки 2081\nКавоварка алюмінієва на 6 чашок 2082\nКавоварка алюмінієва на 9 чашок 2083\nНабір турків із нержавіючої сталі 2 предмети 0271\nНабір турків із нержавіючої сталі 2 предмети 0779\nТурка із нержавіючої сталі №1 Супер Ozlem\nТурка із нержавіючої сталі №2 Супер Ozlem\nТурка із нержавіючої сталі №3 Супер Ozlem\nТурка із нержавіючої сталі №4 Супер Ozlem\nТурка с антипригарним покриттям 100мм 0261 мармур\nЄмності для заварювання чаю та кави - незамінні кухонні об'єкти, помітно спрощують і поліпшують життя. Вони є в кожному будинку і в кожній квартирі. Заварники оптом замовляють дуже часто, як і турки. Адже з їх допомогою ви можете насолоджуватися божественними гарячими і ароматними напоями.\nЧайники для заварювання чаю - обов'язкова посуд в будинку, де люблять пити справжній чай. У них чудово заварюються чайне листя, незалежно від форми і матеріалу. Хоча різновидів їх більш ніж достатньо. Ви можете купити заварники для чаю оптом з нержавіючої сталі, кераміки або скла. Все обов'язково оснащені зручною ручкою для тримання. Також вибір можливий за обсягом і типом ємності:\nчайники з фільтром;\nчайники без фільтра;\nневеликі - 300 мл;\nвеликі - 1500 мл.\nЯкий саме зробити вибір - вирішує тільки сам покупець. Сімейні люди, найчастіше, віддають перевагу великим обсягам. Що стосується матеріалу, найбільш популярні в Україні з нержавіючої сталі і скла. Такі сталеві і заварники скляні купити опт ви можете у нас.\nТурки для кави: види і особливості\nЯкщо ви є завзятим кофеманом, наявність турки невідворотно на вашій кухні. Адже жоден розчинна кава не пахне так, як натуральні мелені зерна. Турка для кави оптом - маленький і акуратний посудину, що дозволяє приготувати досконалий напій. І причому недорого. Виготовляється такий посуд з металу, кераміки або глини. Металеві моделі різняться трьома варіантами:\nОстанні - турки для кави оптом з нержавіючої сталі купують найчастіше, оскільки вони найбільш практичні. Вони не змінюють присмак кави і не бояться миючих засобів. Також варто відзначити, що ідеальна турка має вузьке горлечко, широку основу і надійну ручку. І саме такі турки оптом представлені в нашому онлайн-магазині.\nТурки для кави, заварники для чаю оптом і в роздріб\nУ нашому інтернет-магазині ви можете купити оптом чайники заварники і турки. Широкий асортимент кухонного приладдя (товари для кухні, чайники емальовані і ін), прямі поставки від виробників знижують ціни, дозволяючи оптовим покупцям залишатися у вигоді. У нас діють приємні знижки та акції. Доставку ми здійснюємо по всій Україні, що дуже зручно. Ви можете купити турки оптом в Дніпрі, Одесі, Києві, Львові, Харкові та в інших містах країни. Але варто зазначити, що мінімальна сума замовлення - 1000 гривень.


Військові підрозділи РФ на Донбасі: 75 (30.08.17 15:25) « Політика України | Цензор.НЕТ\nВсе про:агресія (778) армія РФ (1817) Донбас (9165)\n30.08.17 15:25 30.08.17 15:31\nПредставники міжнародної волонтерського спільноти InformNapalm ідентифікували понад 75 військових підрозділів Російської Федерації, які брали участь у війні на Донбасі.\nЯк інформує Цензор.НЕТ із посиланням на Укрінформ, про це на прес-коференції повідомив спікер міжнародної волонтерської спільноти InformNapalm Михайло Макарук.\n"На зараз в InformNapalm найбільша база даних у світі щодо присутності російських військ на Донбасі. Уже ідентифіковано понад 75 військових підрозділів, представники яких брали участь у конфлікті на Донбасі. Це кадрові військові сили", - сказав Макарук.\nКрім того, волонтери InformNapalm помітили на Донбасі 44 типи новітнього озброєння, яке виготовляли на території РФ і нікуди не експортували. Зокрема, мова про новітні модифікації танків, безпілотні апарати, гвинтівки, системи радіоелектронної боротьби, системи зв'язку, військіих вантажівки.\n"Деякі з цих зразків навіть ще не взято на озброєння - вони на стадії, так сказати, клінічних випробувань на Донбасі", - зазначив представник волонтерської спільноти.\nЦензор.НЕТ › Новини › Політика України › Понад 75 військових підрозділів Росії зафіксовано на Донбасі, - InformNapalm


Лайфхак кар’єрного успіху від Дмитра Голоблі (випускника МНАУ 2018 року) | Новини МНАУ\nЛайфхак кар’єрного успіху від Дмитра Голоблі (випускника МНАУ 2018 року)\nЗагальновідомою істиною є те, що престиж університету визначають саме його випускники, які своїми досягненнями доводять цінність отриманих в альма-матер знань та навичок. МНАУ пишається тисячами своїх випускників, які впродовж десятиліть прославляють його ім’я у світі. І неважливо, скільки років пройшло з моменту випуску, в Миколаївському національному аграрному університеті завжди відчинені двері для тих, хто обрав девізом свого життя мудрі слова: «Від світла знань – добробут на землі».\nТі, що «…стверджують його ім’я, поступ, розвиток і злет», як співається у відомому серцю кожного члена дружньої студентської та викладацької родини МНАУ гімні, щороку урочисто нагороджуються дипломами і… а далі починається доросле життя і щоденна праця задля добробуту власної країни. Нещодавно до стін рідного факультету менеджменту завітав випускник 2018 року, що отримав диплом магістра за спеціальністю 073 «Менеджмент», Дмитро Голобля і поділився із нами секретами досягнення успіху у професії.\nПро кар’єру і перспективи\nДмитро Голобля після закінчення навчання працює за спеціальністю і є успішним менеджером із продажів у фірмі «СЕЛМ-агро», що присутня на ринку вже більше 25 років та займається поширенням запчастин для імпортної та вітчизняної сільськогосподарської техніки. На думку Дмитра, вітчизняний ринок праці потребує освічених та високо мотивованих молодих спеціалістів, що здатні якісно виконувати свою роботу та постійно розвиватись у професійній сфері. Дмитро зізнається, що, окрім менеджерських знань та навичок, що отримав в університеті, хотів би вступити на спеціальність «Агрономія» для того, щоб отримати додаткові компетентності та підвищити власну конкурентоспроможність на ринку праці. Крім того, Дмитро працює на власному фермерському господарстві, для ефективного управління яким застосовує досвід, отриманий у стінах рідного університету. На питання про подальші перспективи розвитку Дмитро відповів, що планує залишитись в Україні, оскільки бачить для себе можливість кар’єрного та особистісного зростання саме тут.\nПобажання здобувачам вищої освіти МНАУ від Дмитра Голоблі\nЗгадуючи власні студентські роки, Дмитро наголосив, що саме вміння вчитися, сприймати важливу інформацію є вкрай важливим для успіху у майбутній професії. «Ніколи не знаєш, де саме тобі знадобиться та чи інша інформація, тому рекомендую комплексно вивчати дисципліни, що пропонуються здобувачам в університеті», - зазначив випускник. На думку Дмитра, портрет затребуваного менеджера в агросфері виглядає наступним чином: «Працьовитий, комунікабельний, винахідливий, спраглий до нових знань та розвитку».\nМиколаївський національний аграрний університет бажає Дмитру Голоблі подальших визначних звершень у кар’єрі та щастя в особистому житті. А колектив університету чекає на нові зустрічі!\n► вересня (69)


Екрануюча настільна скринька на 6 смартфонів Locker Box 6 - купити Екрануючі скриньки LOCKER's в Києві з доставкою по Україні: ціна, характеристики, опис\nЕкрануюча настільна скринька акустичний сейф з натурального дерева для 6-ти смартфонів LOCKER's Box 6\nМодель: Locker Box 6\nШкатулка на фото виготовлена з сапели/мербау, покрита глянцевим лаком. Можливе виготовлення під замовлення в будь-якому кольорі і з інших порід дерева.\nНашими фахівцями була розроблена нова модель - радіопоглинаюча (екрануюча) настільна скриня Locker Box. Цей виріб відноситься до пасивних систем захисту інформації і призначений для блокування сигналу широкого діапазону. Якщо порівнювати її з джаммером, то скринька не впливає на роботу мережі, а тільки на смартфони, розміщені в ній.\nЕкрануючі властивості Locker Box пригнічують сигнали діапазону від 1 мГц до 10 гГц, і знижують рівень сигналу на 120 dBi. У цьому діапазоні працюють такі канали передачі даних, як CDMA, GSM, 3G, WiFi, GPS, Bluetooth, і інші основні протоколи передачі даних.\nЕкрануюча настільна скриня Локер Бокс використовується для миттєвого блокування сигналів смартфону без його відключення і без втручання в роботу мережі. Такий спосіб захисту інформації підійде для кабінету керівника, переговорної, в якій проводяться конфіденційні наради, і для інших випадків, якщо потрібно забезпечити конфіденцийність переговорів і виключити витік інформації через стільниковий зв'язок.\nLocker Box на даний момент виготовляється в чотирьох основних типорозмірах на 4, 6, 8 і 24 смартфони, корпус з натуральної деревини горіха.\nМи можемо виготовити дану модель в будь-яких розмірах замовника і з будь-яких порід дерева - дуб, вишня, червоне дерево та ін. Завдяки цьому Locker Box впишеться в інтер'єр будь-якого кабінету або переговорної.\nДля випадків використання на прохідній в установах, де заборонені смартфони і відвідувачі залишають їх при вході, можливе виготовлення багатокоміркових індивідуальних номерних екранують стійок.\nМожливо виготовлення мобільної виїздної версії у вигляді дипломата.\nРозмір зовнішній 19, 5х24, 5х16, 5 см\nРозмір внутрішній 15х20х8 см\nВага, г 3700 гр


«Налепила все підряд»: Цибульська розчарувала безглуздим нарядом\n«Налепила все підряд»: Цибульська розчарувала нарядом, як у бабусі (ФОТО)\nУкраїнська співачка і телеведуча Ольга Цибульська потрапила під шквал критики з-за нового наряду.\nОльга Цибульська є іконою стилю для шанувальників. Все її вбрання неймовірно жіночне та елегантне, часом спокусливе і зухвале. Однак днями телеведуча на офіційній сторінці Instagram опублікувала фотографії в образах, які відверто розчарували її передплатників.\nОльга Цибульська розчарувала безглуздим нарядом\n«Батл. За два дні встигла переодягнутися раз 20. Який лук тобі подобається більше? 1, в якому я виступала вчора у Палаці Спорту, або 2, в якому прийшла на Тиждень моди?» – поцікавилася Цибульська.\n«У вас стільки яскравих образів завжди. Нічого особистого, але перший наряд на фото «шо здрастє». Хто це дизайнер? Наліпив все підряд, і сережки ці взагалі не підходять сюди», «Оля, я тебе дуже люблю. Однак з одягом треба щось вирішувати. Я розумію твій стиль – яскравий, жіночний, вибуховий. Але, вибач, виглядає трохи... Ну, не хочу образливо писати, але трохи дешево як для співачки та особистості твого рівня. Якщо у тебе є стиліст – поміняй, немає – знайди. Якщо підкреслити, що ти в собі і несеш в люди ще и красивим одягом, ти злетиш вище. На новий щабель зірковості», «Не подобається» – коментують в Мережі.\nНагадаємо, раніше Ольга Цибульська показала пухкі форми в короткій сукні.


Посуд зі скла і склокераміки для ресторанів і кафе в Україні - сторінка: 3\nДіаметр, мм 60 - 330\nОбсяг, мл 30 - 3000\nСалатник 16 см серії Trianon артикул 50065 бренду Luminarc для щоденного використання. Особливіст..\nСалатник 16 см серії Zelie артикул L6388 бренду Arcopal для щоденного використання. Особливість с..\nСалатник 16 см серії Intensity артикул H4481 бренду Arcoroc для щоденного використання. Особливіс..\nСалатник 13.9 см\nСалатник 13.9 см серії Intensity артикул L0924 бренду Arcoroc для щоденного використання. Особлив..\nСалатник 120 мм серії Everyday артикул G0562 бренду Luminarc для щоденного використання. Особливі..\nСалатник 12 см серії Trianon артикул 66519 бренду Luminarc для щоденного використання. Особливіст..\nСалатник 12 см серії Cadix артикул 37789 бренду Luminarc для щоденного використання. Особливість ..\nСалатник 12 см серії Lotusia артикул J1781 бренду Luminarc для щоденного використання. Особливіст..\nСалатник 12 см серії Louis XV артикул J8206 бренду Luminarc для щоденного використання. Особливіс..\nСалатник 12 см серії Restaurant артикул 43319 бренду Arcoroc для щоденного використання. Особливі..\nСалатник 12 см серії Authentic White артикул 8748/1301 бренду Luminarc для щоденного використання. ..\nСалатник 11.3 см\nСалатник 11.3 см серії Intensity артикул 6536 бренду Arcoroc для щоденного використання. Особливі..\nСалатник 10.5 см\nСалатник 10.5 см серії Intensity артикул J6454 бренду Arcoroc для щоденного використання. Особлив..\nБульонница 560 мл\nБульонница 560 мл серії Diwali артикул N9316 бренду Luminarc для щоденного використання. Особливі..\nБульйонниці 770 мл\nБульйонниці 770 мл серії Trianon артикул N7683 бренду Luminarc для щоденного використання. Особли..\nБульйонниці 560 мл\nБульйонниці 560 мл серії Clear артикул H9944 бренду Luminarc для щоденного використання. Особливі..\nБлюдо овальне 330 мм\nБлюдо овальне 330 мм серії Diwali артикул D7481 бренду Arcoroc для щоденного використання. Особли..\nСалатниця Chefs 230 мм\nСалатниця Chefs 230 мм Серія: Chefs виробника Pasabahce. Питне скло Pasabahce міцне і добре миється ..\nСалатник Tokio 155х155 мм\nСалатник Tokio 155х155 мм Серія: Tokio виробника Pasabahce. Питне скло Pasabahce ударостійке, буде с..\nСалатниця Chefs 140 мм\nСалатниця Chefs 140 мм Серія: Chefs виробника Pasabahce. Питне скло Pasabahce міцне і добре миється ..\nСалатниця Chefs 170 мм\nСалатниця Chefs 170 мм Серія: Chefs виробника Pasabahce. Питне скло Pasabahce міцне, добре миється в..\nСалатниця Chefs 120 мм\nСалатниця Chefs 120 мм Серія: Chefs виробника Pasabahce. Питне скло Pasabahce ударостійке, буде служ..\nСалатниця Chefs 90 мм\nСалатниця Chefs 90 мм Серія: Chefs виробника Pasabahce. Питне скло Pasabahce ударостійке, буде служи..\nСалатниця Chefs 105 мм\nСалатниця Chefs 105 мм Серія: Chefs виробника Pasabahce. Питне скло Pasabahce міцне і добре миється ..\nПоказано з 49 по 72 із 209 (всього 9 сторінок)


Інструкція з організації охорони життя і здоров'я дітей у дошкільних навчальних закладах - реферат, курсовая работа, диплом, 2017\nПостійно здійснювати технічний контроль за станом приміщення закладу та його території (стін, стелі, вікон, дверей, меблів, фізкультурного обладнання, електромережі, вентиляційних і санітарно-технічних установок, водогону, газопроводу, каналізації, майданчиків, тіньових навісів тощо).\nКаналізаційні люки на території закладу повинні бути закриті. На ділянці не повинно бути предметів, що загрожують життю та здоров'ю дітей.\nОбладнання на ігрових та спортивних майданчиках має бути стійким, закріпленим, з міцними поручнями, відповідним до віку дітей, без гострих кутів. Пісочниці обладнують відповідно до санітарно-гігієнічних вимог. Перед прогулянкою дітей обов'язково пісок треба ошпарювати окропом.\nУ будівлях дошкільних навчальних закладів, які мають два і більше поверхів, східці повинні мати поручні з прямими, часто розставленими планками. Пожежні драбини та драбини на горище необхідно закривати щитами в нижній частині, вихід на горище замикати на замок. Вхідні двері закладу повинні мати дзвінок, засув на висоті, не доступній дитині, і бути постійно зачиненими. Забороняється допускати на територію закладу та у приміщення сторонніх осіб.\nУ будівлях, які мають два і більше поверхів, групи для дітей до трирічного віку розташовують на першому поверсі. Розміщення цих груп на другому поверсі допускається лише за наявності окремого виходу та зручних східців. На вхідних дверях не повинно бути пружин.\nВікна, кватирки повинні закріплюватися засувками та відкриватися всередину приміщення.\n10. В умивальній кімнаті має бути вішалка з гачками за кількістю дітей для рушників. Рушники необхідно замінювати не рідше одного разу на тиждень, у разі потреби -- частіше. Постільну білизну щодня витрушувати та замінювати щодекади. Білизна, рушники обов'язково повинні бути підписані. Систематично провітрювати подушки, ковдри і матраци.\nЕлектропроводка у приміщеннях, де можуть перебувати діти, повинна бути ізольованою, розетки та вимикачі -- недоступними дітям.\nПід час прийому дітей до дошкільного навчального закладу вихователь оглядає кожну дитину, перевіряє чистоту її тіла, волосся, білизни. У разі виявлення захворювання, вихователь відправляє її з батьками до лікаря.\nЗ метою попередження шлунково-кишкових захворювань, отруєння дітей їжею, зберігати продукти харчування треба згідно з вимогами Інструкції з організації харчування дітей у дошкільних навчальних закладах, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров'я України та Міністерства освіти і науки України від 17.04.2006 № 298/227.\nУ дошкільному навчальному закладі обов'язково повинна бути аптечка першої допомоги, укомплектована такими медичними препаратами: йод, розчин брильянтового зеленого, вата, бинт, ножиці, термометр, нашатирний спирт, клейонка, етиловий спирт тощо.\nметодичка по предмету Безопасность жизнедеятельности и охрана труда на тему: Інструкція з організації охорони життя і здоров'я дітей у дошкільних навчальних закладах; понятие и виды, классификация и структура, 2017-2018 год.\nСкачать работу: Інструкція з організації охорони життя і здоров'я дітей у дошкільних навчальних закладах, 2017 г.


Трьох хмельничан викликали до юнацької збірної України з футзалу : 21:10:2020 - vsim.ua\nІдріс Омарі (№7, з м'ячем) викликаний до юнацької збірної України. Фото Асоціації футзалу Хмельницької області.\nВихованці “Сокола” поїдуть на збори в Бровари.\nГоловний тренер юнацької збірної України з футзалу (U-19) назвав гравців, які поїдуть на навчально-тренувальний збір у Бровари. Він пройде в Броварах із 25 по 29 жовтня. Про це повідомляє Асоціація футзалу України.\nСеред 14 гравців одразу троє хмельничан. До збірної викликали одного воротаря та двох універсалів. Вони є вихованцями системи “Сокола”. Зараз усі вони тренуються та виступають в складі місцевої команди “Helpix”, яка ставала чемпіоном Преміум-ліги у 2019 році. Повний список викликаних такий:\nВоротарі: Микола Гуйван («Ураган-2-КФВ»), Артур Гринь\nУніверсали: Олександр Дичук («Ураган»), Ростислав Семенченко («ІнБев»), Сава Лутай («Моноліт-Viva Cup»), Давид Калашник (ДЮСШ «Волна»), Ігор Тимців, Ярослав Квасній, Назар Лютий (всі – «Енергія»), Максим Малиновський («Кардинал-Рівне»), Владислав Сизик («Любарт»), Олександр Сметаненко (АФФК «Суми»), Артем Барабаш, Ідріс Омарі,\n“Впродовж НТЗ на юнацьку збірну України очікуватимуть щоденні тренування та товариський матч”, - додають в АФУ,


На Різдво терористи хочуть підірвати Євротунель | УНІАН\nНа Різдво терористи хочуть підірвати Євротунель\n13:09, 24 грудня 2006\nСпецслужби підтверджують: загроза реальна\nГрупа ісламських терористів має намір в період різдвяних канікул здійснити теракт в Євротунелі, пише британський The Observer з посиланням на дані секретної доповіді французької спецслужби DGSE (Головне управління зовнішньої безпеки) уряду Франції, датованого 19 грудня.\nЗа відомостями видання, в доповіді повідомляється, що план теракту в залізничному тунелі під Ла-Маншем був розроблений в Пакистані і, імовірно, має здійснюватися громадянами Великобританії пакистанського походження. Наголошується, що рівень інтенсивності перехоплюваних спецслужбами переговорів між терористами напередодні Різдва 2006 року виявився найвищим з 2001 року, коли, нагадаємо, відбулися теракти 11 вересня в США. Відзначимо, що, за однією з версій, голова "Аль-каєди" Осама Бін Ладен ховається в горах на межі Афганістану і Пакистану.\nФранцузькі спецслужби, пише The Observer, одержали відомості про підготовлюваний великомасштабний теракт від ЦРУ. Джерела в американських спецслужбах підтвердили виданню, що рівень загрози надзвичайно високий.\nЯк відзначає видання, в 2005 році поїздом Eurostar, що курсує між Лондоном і Парижем по Євротунелю, скористалися в цілому більше 8 мільйонів пасажирів. Через сильні тумани, що ускладнюють роботу британських аеропортів, очікується, що протягом різдвяних канікул 2006 року потягу будуть заповнені повністю.\nУ доповіді DGSE повідомляється також, що "Аль-каєда" планує серію терактів в Європі в період з вересня 2006 по квітень 2007 року. Керівництво терактами здійснюватиметься з Іраку і Сірії. Нагадаємо, що в серпні британська поліція оголосила про розкриття терористичної змови: зловмисники (імовірно, члени "Аль-каєди") планували висадити 20 літаків. Через місяць міністр внутрішніх справ Великобританії Джон Рейд заявив, що терористична загроза зберігається.\n22 грудня глава Скотланд-ярду Іен Блер заявив, що небезпека терактів у Великобританії в період різдвяних канікул дуже висока. Раніше з аналогічними заявами виступали міністр внутрішніх справ Джон Рейд і інші високопоставлені чиновники, проте про які саме погрози йде мова, ніхто з них не уточнював. Глава британської контррозвідки Еліза Меннінгем-Буллер, з свого боку, відзначала, що на території країни діють не менш ніж 200 терористичних угрупувань, в діяльність яких залучено більше 1600 чоловік.


Maximbv профіль | Гей видеочат\n35, Терези, Россия\nВостаннє заходив(ла): 12.05.21 13:34:03\nНатиснувши кнопку, ви зможете підняти Maximbv на перше місце головної сторінки на 60 секунд. Протягом цього часу чат-рум моделі стане набагато більш помітним та надзвичайно популярним! Повідомлення про вашу дію з’явиться у чаті, і його зможе побачити модель та інші користувачі чату. Maximbv обов’язково оцінить цей жест та буде невимовно вдячною вам!\nОсобиста інформація Maximbv\nГрафік роботи Maximbv


Що таке вакцинація і як вона працює: гід щепленнями - Главред\nЩо таке вакцинація і як вона працює: гід щепленнями\n26 листопада 2020, 14:01\nВакцина-це частина вірусу або бактерії, яка безпечно і ефективно контактує з вашим організмом.\nВакцина-це частина вірусу або бактерії, яка безпечно і ефективно контактує з вашим організмом. / УНІАН\nВакцини-найефективніший спосіб запобігти поширенню хвороби. Завдяки імунізації в усьому світі були викорінені небезпечні для життя захворювання, такі як віспа.\nЗа оцінками Всемирной організації охорони здоров'я (ВООЗ) вакцини зупиняють від 2 до 3 мільйонів смертей щорічно. І це можливо тільки завдяки великій кількості щеплень.\nОсь що потрібно знати про важливість вакцин, включаючи п'ять найважливіших, коли-небудь розроблених.\nВакцина-це частина вірусу або бактерії, яка безпечно і ефективно контактує з вашим організмом. Часто це ослаблена або мертва частина зародка. Потім, якщо ви стикаєтеся з цими мікробами кожен день, імунна система буде точно знати, як з ними боротися.\nчитайте також"Всіх не врятує": лікар назвала головну небезпеку вакцини від коронавірусу\nКоли мікроб або патоген потрапляє у ваше тіло, ваша імунна система швидко розпізнає зловмисника і працює, щоб запобігти його поширенню. Коли імунна система робить ці зусилля, вона створює спеціалізовані клітини пам'яті, які можуть згадати патоген або мікроб.\n"Наступного разу, коли той же патоген або мікроб потрапить в наш організм, клітини пам'яті можуть відреагувати набагато швидше", - пояснює лікар з США Йозеф Комбер. Також є перевага широкомасштабної імунізації.\nІмунізація населення вакцинами гарантує, що інфекційні захворювання не поширяться, а якщо вони поширяться, то рівень смертності і кількість уражених людей будуть мінімальними.\nВакцини також гарантують, що групи високого ризику, такі як люди з аутоімунними розладами, немовлята та люди похилого віку, захищені від цих захворювань. Цей процес захисту тих, хто піддається більшому ризику, називається колективним імунітетом. Колективний імунітет означає, що більшість, якщо не всі люди отримують імунізацію, щоб захистити ці більш вразливі групи населення.\nЩоб вакцини були випущені для використання пацієнтами, вони проходять роки розробки, тестування та перевірки, щоб забезпечити їх безпеку та уникнути серйозних довгострокових ускладнень. Це означає: Так, вони безпечні в переважній більшості випадків.\nОднак вакцини мають побічні ефекти, які залежать від вакцини. Як правило, ці побічні ефекти дуже легкі і рідко призводять до серйозних ускладнень. Деякі побічні ефекти включають:\nПочервоніння в місці уколу\nЛегка лихоманка після ін'єкції вакцини\nПобічні ефекти вакцин серйозні тільки в рідкісних випадках, але деякі вакцини можуть не підходити для людей з алергією, вагітних, які страждають неврологічними розладами або людей з ослабленою імунною системою. Це лише деякі з демографічних груп, які можуть не отримати певні вакцини.\nПеред вакцинацією найкраще порадитися з лікарем, щоб переконатися, що це безпечно для вас.\nЯкі бувають 4 типи вакцин?\nВакцини зазвичай роблять шляхом ін'єкції пацієнтам з легкою формою захворювання або виділення частин хвороботворного мікроба, щоб ознайомити імунну систему з тим, як працює хвороба, щоб вона могла з нею боротися.\nДумайте про це, як про отримання надсекретної інформації про супротивника, перш ніж він нападе. Існує чотири види вакцин, кожна з яких захищає від певних захворювань, але запобігає зараженню різними способами.\nТип вакцини Що робить Приклади вакцин\nЖиві аттенуйовані вакцини Живі аттенуйовані вакцини, по суті, вводять людині менш сильну форму хвороби, від якої він намагається захистити (звідси і назва "живий"). Це, в свою чергу, змушує імунну систему організму адаптуватися до хвороби і дозволяє їй генерувати власну імунну відповідь. Оскільки ця вакцина настільки ефективна, вам зазвичай потрібна лише одна з цих вакцин на все життя - на відміну від щорічних. Віспа, вітряна віспа, жовта лихоманка, Кір\nІнактивовані вакцини Інактивовані вакцини схожі на живі вакцини, за винятком того, що вони містять мертву форму хвороби. Оскільки вони не живі, вони, як правило, не настільки ефективні, і вам, ймовірно, знадобиться ревакцинація, щоб "підвищити" ефективність вакцини. Грип( щеплення), поліомієліт, гепатит А, сказ\nСубодиничні, рекомбінантні, полісахаридні та кон'юговані вакцини Ці вакцини замість використання цілого мікроба, що викликає хворобу, розривають його на частини і відбирають менші його частини для створення більш специфічної імунної відповіді. ВПЛ, гепатит В, менінгокок (менінгіт), коклюш\nАнатоксиновая вакцина Анатоксинові вакцини використовують те, що виробляє хвороботворний мікроб, для створення імунної відповіді. По суті, він робить мікроб нетоксичним, нейтралізуючи токсичний продукт мікроба. Правець, дифтерія\nЧому вакцини не викликають у мене хвороби?\nВакцини вводять патоген у вашу імунну систему в такій формі, яка не може викликати хворобу. "Ніколи не хворіючи, ми навчаємо нашу імунну систему тому, як запам'ятовувати мікроб", - говорить Комбер.\nТак, вакцини мають побічні ефекти. Однак ці побічні ефекти ніколи не відображають симптоми захворювання, на яке націлена вакцина. Скоріше, вони вводять у ваше тіло антигени, які допомагають вашій імунній системі створювати антитіла, які борються з хворобами.\nПоширена помилка полягає в тому, що вакцинація заражає вас вірусом або мікробом. Але це неправда, і будь-які побічні ефекти, що виникають в результаті вакцинації (наприклад, почервоніння, біль або жар), виникають не тому, що ви інфіковані цією хворобою.\nздоров'я вакцинація Вакцина\nЗараз ви переглядаєте новину «Що таке вакцинація і як вона працює: гід щепленнями». Інші новини медицини читайте в розділі «Здоров'я». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter


Розслідування ВВС: "Боїнг-777" "Малайзійських авіаліній" збив російський "Бук" - iPress.ua\nBBC відкинула всі альтернативні версії катастрофи літака\nНа сайті BBC опубліковано текстову версію розслідування "Теорії змови: хто збив MH17?", в якій фактично спростовано всі альтернативні теорії катастрофи рейсу MH17 "Малайзійських авіаліній".\nВерсія 1. "Боїнг" було збито бойовим літаком Су-25.\nВерсія 2. "Боїнг" було збито бойовим літаком МіГ-29.\nВерсія 3. Капітан Волошин.\nКапітан Волошин Фото: bbc.com\nВерсія 4. "Боїнг" було збито не "Буком".\nШлейф диму від ракети, що збила MH17 Фото: bbc.com\nВерсія 5. "Боїнг" було збито українським "Буком".\nПовний текст розслідування ВВС\n03 05 2016 22:46\nТЕГИ: малайзія, трагедія з Боїнгом-777, війна з Росією