8. The Systems View of Life: A Unifying Vision [Видана!] - r2u.org.ua / e2u.org.ua\n8. The Systems View of Life: A Unifying Vision [Видана!]\nЧи варто перекладати?\nМене цікавить ця книжка/Хочу прочитати всю\nМене не цікавить ця книжка\nПовідомлення Кувалда » Сер липня 08, 2015 2:53 pm\nFritjof Capra, Pier Luigi Luisi. The Systems View of Life: A Unifying Vision. – Cambridge University Press, 2014. – 510 p.\nОригінал початку книжки тут\nФрітьоф Капра (1939) – австрійсько-американський фізик і системний теоретик, директор-засновник Центру екограмотності в Берклі, штат Каліфорнія, і працює на факультеті Шумахер-коледжу (Велика Британія). Займається систематичним дослідженням філософських і соціяльних наслідків сучасної науки. Один з найвідоміших популяризаторів науки. Автор книжок: The Tao of Physics: An Exploration of the Parallels Between Modern Physics and Eastern Mysticism (1975; 43 видання 23 мовами), The Turning Point: Science, Society, and the Rising Culture (1982), Uncommon Wisdom (1988, 16 видань 12 мовами), The Web of Life: A New Scientific Understanding of Living Systems (1997, 14 видань 10 мовами), The Hidden Connections (2002), The Science of Leonardo: Inside the Mind of the Great Genius of the Renaissance (2007, 7 видань 5 мовами), Green Politics (1984, спів. Шарлін Спретнак; 7 видань 4 мовами), Belonging to the Universe: Explorations on the Frontiers of Science and Spirituality (1993, спів. Дейвід Стайндл-Раст і Томас Матуш; 10 видань 7 мовами).\nП’єр Луїджі Луїзі (1938) – італійський хемік, директор Лабораторії синтетичної біології та супрамолекулярної хемії, професор біохемії в Університеті Рома Тре. Він починав свою кар'єру в Федеральній високій технічній школі Цюріха (ETHZ), де став професором хемії й ініціював міждисциплінарні «Кортонські тижні». Його головне дослідження сфокусоване на експериментальних, теоретичних і філософських аспектах походження життя і самоорганізації синтетичних і природних систем. Автор книжок: The Emergence of Life: From Chemical Origins to Synthetic Biology (2006), La Vida Emergente (2010), Giant Vesicles: Perspectives in Supramolecular Chemistry (2000, спів. Петер Вальде), Mind and Life: Discussions with the Dalai Lama on the Nature of Reality (спів. Зара Гоусгманд, 2008), Chemical Synthetic Biology (2011, спів. Крістьяно К’ярабелі), The Minimal Cell: The Biophysics of Cell Compartment and the Origin of Cell Functionality (2011, спів. Паскуале Стано).\nЗа останні тридцять з лишком років на передньому краї науки виникла нова системна концепція життя. Тепер наголошують на складності, мережах і типах організації, що ведуть до новітнього виду "системного" мислення. Ця книжка об'єднує ідеї, моделі й теорії, що лежать в основі системного погляду на життя в межах одного узгодженого каркасу. Широко охоплюючи історично та через наукові дисципліни, автори розглядають появу ключових понять, таких як самостворення, дисипативні структури, соціяльні мережі і системне розуміння еволюції. Також обговорено наслідки системного погляду на життя для охорони здоров'я, менеджменту і наші глобальні екологічні та економічні кризи. Написане насамперед для студентів, це також неодмінне читво для аспірантів та дослідників, зацікавлених у розумінні нової системної концепції життя та її значення для широкого кола спеціяльностей – від економіки і політики до медицини, психології та права.\n"Майстерне дослідження наукових основ комплексного світогляду, основаного на цілісності, що не могли побачити покоління однооких редукціоністов. Автори досягли блискучого успіху!"\nДейвід В. Ор, Оберлін-коледж\n«Системний погляд на життя: Об'єднавче бачення» дає нам ґрунтовний синтез найкращої науки і теорії про зв'язаність усього живого, динаміку виникнення та самоорганізацію, як сформулював Франсіско Варела. Ця книжка пропонує ґрунтовний каркас для розуміння нашого місця на планеті, на краще чи гірше. І якщо ми застосовуємо ідеї, пропоновані Капрою і Луїзі, то це буде на краще. «Системний погляд на життя» має бути обов'язковим читвом для сьогоднішньої молоді, майбутніх лідерів, і тих, хто турбується про життя на цій планеті".\nДеніел Голмен, автор книжок «Емоційний інтелект» та «Екологічний інтелект».\n"Що таке життя? Що таке людина? Як можуть нові відкриття про природу і самих себе утримати нас від того, щоб стати першим самозагроженим видом? Капра і Луїзі в блискучому узагальненні пояснюють, як вийти за рамки механістичного, лінійного, редукціоністського стереотипів, виявляючи приголомшливі нові відповіді на відвічні філософські та практичні питання. Мета Френсіса Бекона – "розширення меж людської влади, аж до здійснення всього можливого" – веде людство до серйозних проблем. Але сьогодні, перебудовуючи наше мислення, мову і дії довкола Дарвіна, не Декарта, і довкола сучасної біології, а не застарілої фізики, створюємо багато нових можливостей. Керуючись коеволюцією бізнесу з цивільним суспільством, можна побудувати справедливіший, здоровіший, привабливіший, безпечніший світ. «Системний погляд на життя» – чітке, різнобічне керівництво, щоб жити зріло, доброзичливо і надійно одне з одним і з іншими істотами в єдиному домі, що ми маємо".\nЕморі Б. Лавінс, Інститут Скелястих гір\n"Почасти приємний огляд нових цікавих розробок у системній біології, цінний для будь-якого студента-біолога чи природничника, а почасти сміливий план того, як ми могли б зберегти наше майбутнє на Землі."\n"... Ця книжка для мене як розетський камінь, що відкриває зв’язки та джерела цілого арсеналу різних ідей і концепцій. Вона починає пояснення з історії науки – і як наукові моделі впливають на більшість аспектів культури ... Ця книжка збирає великі зміни до купи й інтегрує їх через різні дисципліни у чудову велику картину, для кожної галузі... Читаючи ту частину книжки, яка охоплює історію системного мислення ... я усвідомив раптом, що почуваюся дуже збуджено, ніби я в кіні, на самому краєчку крісла ... Що й повинні робити великий письменник і велика книга ... Вона справила величезний вплив на мою манеру думати про дуже багато речей. Не має значення, які ваша галузь чи інтерес. Ця книжка – важливе читво, щоб дивитися в майбутнє широко розплющеними очима".\nРоб Кел, OpEdNews.com\nСистемний погляд на життя: Об'єднавче бачення\nПам'яті Франсіска Варели (1946 – 2001), що познайомив нас і надихнув своїм системним баченням і духовною спрямованістю\nІ. МЕХАНІСТИЧНИЙ ПОГЛЯД НА СВІТ\n1. Ньютонова світова машина\t19\n1.1. Наукова революція\t20\n1.2. Ньютонова фізика\t28\n1.3. Кінцеві примітки\t33\n2. Механістичний погляд на життя 35\n2.1. Ранні механічні моделі живих організмів\t35\n2.2. Від клітин до молекул\t36\n2.3. Століття гена\t39\n2.4. Механістична медицина\t42\n2.5. Кінцеві примітки\t43\n3. Механістична соціяльна думка\t45\n3.1. Виникнення соціяльних наук\t48\n3.2. Класична політична економія 49\n3.3. Критики класичної економіки\t51\n3.4. Кейнсіянська економіка\t54\n3.5. Глухий кут Декартової економіки\t55\n3.6. Машинна метафора в менеджменті 57\n3.7. Кінцеві примітки\t59\nІІ. Піднесення системного мислення\n4. Від частинок до хвилі\t63\n4.1. Виникнення системного мислення 63\n4.2. Нова фізика\t68\n4.3. Кінцеві примітки 79\n5. Класичні теорії систем\t84\n5.1. Тектологія\t84\n5.2. Загальна теорія систем 85\n5.3. Кібернетика\t87\n5.4. Кінцеві примітки\t97\n6. Теорія складності\t98\n6.1. Математика класичної науки 99\n6.2. Обшивка нелінійності\t104\n6.3. Принципи нелійнійної динаміки\t109\n6.4. Фрактальна геометрія\t116\n6.5. Кінцеві примітки\t125\nІІІ. Нова концепція життя\n7. Що таке життя? 129\n7.1 Як характеризувати живе\t129\n7.2. Системний погляд на життя\t130\n7.3. Основи самостворення\t134\n7.4. Взаємодія з довкіллям\t135\n7.5. Соціяльне самостворення 136\n7.6. Критерії самостворення, критерії життя\t137\n7.7. Що таке смерть?\t139\n7.8. Самостворення і пізнання\t140\n7.9. Кінцеві примітки\t142\n8. Порядок і складність/заплутаність у живому світі\t144\n8.1. Самоорганізація\t144\n8.2. Виникнення і виниклі властивості 154\n8.3. Самоорганізація і виникнення в динамічних системах\t158\nГостьовий есей: Стокротковий світ\t166\n8.4. Математичні патерни/образи в живому світі\t168\n8.5. Кінцеві примітки\t180\n9. Дарвін і біологічна еволюція\t182\n9.1. Дарвінове бачення видів [взаємо]пов’язаних мережею/переплетенням батьківства 182\n9.2. Дарвін, Мендель, Ламарк і Волес: багатобічні [взаємо]зв’язки\t185\n9.3. Сучасний еволюційний синтез\t187\n9.4. Застосовна генетика\t193\n9.5. Проєкт геному людини\t194\n9.6. Концептуальна революція в генетиці\t195\nГостьовий есей: Виникнення і піднесення епігенетики\t198\n9.7. Дарвінізм і креаціонізм\t207\n9.8. Випадок, випадковість і еволюція 210\n9.9. Дарвінізм сьогодні\t212\n9.10. Кінцеві примітки\t214\n10. Питання про походження життя на Землі\t216\n10.1. Опарінова молекулярна еволюція\t216\n10.2. Випадковість проти детермінізму в походженні життя\t216\n10.3. Добіотична хемія\t220\n10.4. Лабораторні підходи до мінімального життя\t227\n10.5. Синтетично-біологічний підхід до походження життя 229\n10.6. Кінцеві примітки\t239\n11. Походження людини\t240\n11.1. Періоди життя\t240\n11.2. Епоха людей\t241\n11.3. Детермінанти існування людства\t245\n11.4. Кінцеві примітки\t251\n12. Розум і свідомість\t252\n12.1. Розум – процес! 252\n12.2. Сантьязька теорія пізнання/Теорія пізнання Сантьяґо\t255\n12.3. Пізнання і свідомість 257\nГостьовий есей: Про первинну природу свідомості\t266\n12.4. Когнітивна лінгвістика\t271\n12.5. Кінцеві примітки\t273\n13. Наука і духовність\t275\n13.1. Наука і духовність: діялектичний зв’язок\t275\n13.2. Духовність і релігія\t276\n13.3. Наука проти релігії: «діялог глухих»?\t282\n13.4. Паралелі між наукою і містицизмом\t285\n13.5. Релігійна практика сьогодні\t289\n13.6. Духовність, екологія і освіта\t290\n13.7. Кінцеві примітки\t295\n14. Життя, розум і суспільство\t297\n14.1. Еволюційний зв’язок між свідомістю і соціяльним феноменом\t297\n14.2. Соціологія і соціяльні науки\t297\n14.3. Поширення системного підходу 301\n14.4. Мережі комунікацій\t308\n14.5. Життя і керівництво в організаціях\t315\n14.6. Кінцеві примітки\t320\n15. Системний погляд на здоров’я\t322\n15.1. Криза в охороні здоров’я\t323\n15.2. Що таке здоров’я? 326\nГостьовий есей: Плацебо- і ноцебо-реакції\t329\n15.3. Системний підхід до охорони здоров’я\t333\nГостьовий есей: Інтегральна практика в охороні здоров’я і цілительстві\t334\n15.4. Кінцеві примітки\t338\nIV. Підтримка павутини життя\n16. Екологічний вимір життя 341\n16.1. Наука екологія\t341\n16.2 Системна екологія\t345\n16.3. Екологічний стійкий/гармонійний розвиток 351\n16.4. Кінцеві примітки\t361\n17. З’єднуючи точки: системне мислення і стан світу 362\n17.1. Взаємопов’язаність світових проблем\t362\n17.2. Іллюзія вічного зростання\t366\n17.3. Мережі глобального капіталізму\t375\n17.4. Глобальні цивільні спільноти\t389\n17.5. Кінцеві примітки\t392\n18. Системні розв’язки\t394\n18.1. Змінюючи гру 394\nГостьовий есей: Живе підприємство як фундамент генеративної економіки\t402\n18.2. Енергія і зміна клімату 405\n18.3. Агроекологія – найкраща зміна для харчування/годування світу\t431\nГостьовий есей: Насіння життя\t438\n18.4. Планування життя 442\n18.5. Кінцеві примітки\t451\nЗ розгортанням двадцять першого століття стає все очевидніше, що основні проблеми нашого часу – енергія, довкілля, зміна клімату, харчова безпека, фінансова безпека – не можна зрозуміти відокремлено. Це системні проблеми, а це означає, що всі вони взаємопов'язані і взаємозалежні. Врешті, ці проблеми треба розглядати як просто різні аспекти однієї кризи, при цьому значною мірою кризи сприйняття. Це випливає з того, що більшість людей в нашому сучасному суспільстві, і особливо наші великі соціяльні інституції, дотримуються концепції застарілого світогляду, усвідомлення реальності недостатнього/неадекватного, щоб ладнати в нашому перенаселеному, глобально взаємозалежному світі.\nРозв’язки основних проблем нашого часу є; деякі з них навіть прості. Але вони потребують радикальних змін наших уявлень, нашого мислення, наших цінностей. І дійсно, ми тепер на початку такої фундаментальної зміни світогляду в науці та суспільстві, зміни парадигм такої ж радикальної, як Коперникова революція. На жаль, нині цього не усвідомлює поки більшість наших політичних лідерів, що не в змозі, використовуючи популярний вислів, "з’єднати точки». Вони не розуміють, як всі основні проблеми нашого часу взаємопов'язані. Крім того, вони відмовляються враховувати, як їхні так звані рішення вплинуть на майбутні покоління. З системного погляду, життєздатні рішення тільки ті, які стійкі/гармонійні. Як ми обговоримо в цій книжці, стійке/гармонійне суспільство повинне бути плановане таким чином, щоб його спосіб життя, бізнесу, економіки, фізичних структур і технологій не перешкоджав притаманній природі здатності підтримувати життя.\nЗа останні тридцять з лишком років стало ясно, що повне розуміння цих питань вимагає не менше, ніж радикально нової концепції життя. І справді, таке нове розуміння життя тепер постає. На передньому краї сучасної науки ми більше не розглядаємо Всесвіт як машину, що складається з елементарних будівельних блоків. Ми виявили, що матеріальний світ врешті являє собою мережу нерозривних патернів/структур/форм зв’язків; що планета як ціле жива, саморегульовна система. Погляд на людське тіло як на машину і розум як на окрему сутність замінюється таким, що розглядає не тільки мозок, але й імунну систему, тілесні тканини і навіть кожну клітину як живу, когнітивну систему. Еволюцію більше не розглядають як конкурентну боротьбу за існування, а швидше як спільний танець, в якому творча здатність і постійне виникнення новизни – рушійні сили. І з новим акцентом на складності, мережах і структурах організації повільно розвивається нова наука якостей.\nЦя нова концепція життя охоплює новий тип мислення – мислення в термінах взаємозалежностей, структур і контексту. У науці цей спосіб мислення відомий як "системне мислення"; тому розуміння життя, що основане на ньому часто ототожнюється з фразою, яку ми вибрали для назви цієї книжки: системний погляд на життя.\nНове наукове розуміння життя охоплює багато концепцій та ідей, які розробляють видатні дослідники і їхні команди по всьому світу. В цій книжці ми хочемо запропонувати міждисциплінарний текст, який інтегрує ці ідеї, моделі і теорії в рамках єдиної узгодженої основи/каркасу. Ми подаємо єдину системну концепцію, яка охоплює і інтегрує біологічний, когнітивний, соціальний та екологічні аспекти життя; і ми також обговорюємо філософські, духовні та політичні наслідки/імплікації нашого єдиного погляду на життя.\nМи вважаємо, що такий інтегрований погляд невідкладно потрібен сьогодні, щоб мати справу з нашою глобальною екологічною кризою і захищати продовження і розквіт життя на Землі. Тому він матиме вирішальне значення для нинішнього і майбутніх поколінь молодих дослідників та магістрантів, щоб зрозуміти нову системну концепцію життя та її наслідки для широкого кола професій – від економіки, менеджменту і політики до медицини, психології та права. Крім того, наша книжка буде корисна для бакалаврантів, що спеціялізуються в галузі наук про життя та гуманітарних наук.\nУ дальших розділах ми зробили широкий огляд історії ідей і наукових дисциплін. Починаючи з епохи Відродження і Наукової революції, наш історичний виклад охоплює еволюцію Декартового механіцизму від сімнадцятого до двадцятого століття, піднесення системного мислення, розвиток теорії складності, останні відкриття на передньому краї біології, появу нової концепції життя на зламі цього століття, і її економічні, екологічні, політичні та духовні наслідки/імплікації.\nЧитач зауважить, що наш текст містить не тільки численні покликання на літературу, а й велику кількість перехресних покликань на розділи і підрозділи цієї книжки. Є добра причина для цієї великої кількості покликань. Центральна риса системного погляду на життя – його нелінійність: усі живі системи – складні, наприклад сильно нелінійні, мережі; й існує безліч взаємозв'язків між біологічними, пізнавальними/когнітивними, соціальними, екологічними вимірами життя. Отже, концептуальна основа інтеграції цих кількох/численних вимірів пов'язана з урахуванням/повинна відбивати/відповідати притаманну життю нелінійність. У нашій боротьбі за те, щоб сполучити таку складну мережу понять та ідей в рамках лінійних обмежень писемної мови, ми відчували, що це допоможе поєднати текст мережею перехресних покликань. Ми сподіваємося, що читач знайде, що як і павутина життя, ця книжка також цілість, що більша, ніж сума її частин.\nП’єр Луїджі Луїзі,\nСинтезові понять та ідей, які ми подаємо в цій книжці, знадобилося три десятиліття, щоб дозріти. І нам пощастило, що протягом цього часу ми мали змогу обговорювати більшість основних наукових моделей і теорій з їхніми авторами й іншими науковцями, які працюють у цих галузях, а також між собою. Багато-які з наших уявлень та ідей виникли і були уточнені на тих інтелектуальних зустрічах.\nМи особливо вдячні\n– Умбертові Матурані (Humberto Maturana) за багато стимулювальних розмов про автопоез/самостворення, пізнання і свідомість;\n– нині покійному Франсіскові Варелі (Francisco Varela) за висвітлювальні дискусії і надихальну співпрацю протягом двох десятиліть з широкого кола питань в когнітивній науці;\n– нині покійній Лин Марґаліс (Lynn Margulis) за наснажливі діялоги про мікробіологію, симбіогенезу і теорію Геї;\n– Гельмутові Мільцу (Helmut Milz) за численні прояснювальні обговорення медицини та системний погляд на здоров'я; і\n– братові Давідові Штайндль-Расту (David Steindl-Rast) за просвітницькі бесіди протягом трьох десятиліть про духовність, мистецтво, релігію та етику.\nФрітьоф Капра також хотів би висловити свою подяку\n– нині покійному Іллі Пріґожіну (Ilya Prigogine) за надихальні бесіди про його теорію дисипативних структур;\n– нині покійному Браянові Ґудвіну (Brian Goodwin) за багаторічні складні дискусії з теорії складності, клітинної біології та еволюції;\n– Мануелеві Кастельсу (Manuel Castells) за серії стимулювальних систематичних обговорень/дискусій про фундаментальні/засадничі поняття в соціяльній теорії, техніці та культурі, про складнощі/труднощі глобалізації; і за його критичне читання частин нашого рукопису;\n– Марґарет Вітлі (Margaret Wheatley) за надихальні діялоги протягом декількох років про складність і самоорганізацію живих систем і людських організацій;\n– Гейзел Гендерсон (Hazel Henderson) і Джері Мандер (Jerry Mander) за складні дискусії, починаючи з 1970-х років, про стійкість/гармонійність, технології та світову економіку;\n– Міґел Алтієрі (Miguel Altieri) за просвітницькі підручники про теорію і практику агроекології та органічного землеробства; і Вандані Шіві (Vandana Shiva) за численні надихальні розмови про науку, філософію, екологію, суспільство і Південний погляд на глобалізацію;\n– Тері Ірвін (Terry Irwin), Еморі Ловінс (Amory Lovins), і Ґюнтер Паулі (Gunter Pauli) за численні інформативні бесіди про екопланування;\n– нині покійному Ернестові Келенбаху (Ernest Callenbach) за читання частин рукопису і численні критичні зауваги.\nП'єр Луїджі Луїзі хотів би, зокрема, висловити свою вдячність\n– Мішелеві Бітболю (Michel Bitbol) (доктор медицини, згодом доктор філософії в галузі квантової фізики, і натепер професор філософії в Дослідницькому центрі прикладної епістемології (Centre de Recherche en Epistemologie Appliquee), Париж, де він працював з Франсіском Варелою), Матьє Рікару (Matthieu Ricard) (тибетський монах, один з головних осіб в оточенні Далай-лами, який починав як аспірант з молекулярної біології і досі любитель науки), і Франкові Бертосі (Franco Bertossa) (директор Азійського центру в Болоньї) за стимулювальні дискусії про життя і свідомість;\n– Полові Дейвісу (Paul Davies), Стюартові Кафмену (Stuart Kauffman), Денісові Ноблу (Denis Noble), і Паолові Сарачену (Paolo Saraceno) за широкі дискусії за темами своїх книг; і, останнє, але не менш важливе,\n– своїм учням і молодим колегам за їхні постійні випитування, що змушували вивчати більше і придумувати неочікувані відповіді; особлива подяка відповідно, серед багатьох, Матео Алеґреті (Matteo Allegretti), Луїзі Дам’яно (Luisa Damiano), Ракел Фаєлі (Rachel Faiella), Франчесці Фері (Francesca Ferri), Мікеле Лукантоні (Michele Lucantoni) і Паскуале Стану (Pasquale Stano).\nМи обидва у великому боргу перед Анджелом Меранте (Angelo Merante) за виконання численних технічних рисунків, і Джулії Понсонбі (Julia Ponsonby) за три красиві штриховані рисунки в розділах 5, 8, і 16. І останнє, але не менш важливе, ми вдячні нашому редакторові Катріні Галідей (Katrina Halliday) з «Кембрідж юніверсіті прес» за її активну підтримку під час написання цієї книжки, та Іларі Тасістро (Ilaria Tassistro) за перегляд рукопис упродовж видавничого процесу.\nRe: 8. The Systems View of Life: A Unifying Vision\nПовідомлення Кувалда » Нед липня 12, 2015 9:06 pm\nВступ: парадигми в науці та суспільстві\nПитання про походження, природу і сенс життя такі ж старі, як саме людство. Справді, вони в самих коренях філософії і релігії. Найраніша школа грецької філософії, відома як мілетська, не проводила відмінності ні між живим і неживим, ні між духом і матерією. Пізніше, греки назвали цих ранніх філософів "гілозоїстами", або "тими, хто думає, що матерія жива."\nСтародавні китайські філософи вважали, що кінцева реальність, яка лежить в основі й об'єднує численні спостережувані нами явища, внутрішньо динамічна. Вони назвали її Дао (або Тао) – шлях, або процес, Всесвіту. Для даоських мудреців усе суще, живе чи неживе, було занурене в безперервний потік і зміну Дао. Переконання, що все у Всесвіті просочене життям також було характерне для місцевих духовних звичаїв упродовж століть. У монотеїстичних релігіях, навпаки, походження життя пов'язане з божественним творцем.\nУ цій книжці ми підійдемо до відвічних питань про походження і суть життя з погляду сучасної науки. Ми побачимо, що навіть у цьому вужчому контексті відмінність між живою та неживою матерією часто проблематична і дещо довільна. Втім сучасна наука виявила, що значна більшість живих організмів володіють засадничими характеристиками, які разюче відрізняються від наявних у неживої матерії.\nЩоб повністю оцінити як досягнення, так і обмеження нової наукової концепції життя – предмет цієї книжки – буде корисно спочатку з'ясувати природу і обмеження самої науки. Сучасне англійське слово "science" (наука) походить від латинського scientia, що означає "знання", тобто те, що було збережене протягом Середньовіччя, Відродження та епохи Наукової революції. Те, що ми називаємо "наукою" сьогодні, відоме було як "натуральна філософія" в ці ранніші епохи. Наприклад, повна назва «Principia», славетної праці Ісака Ньютона, опублікованої 1687 року, що стала основою науки в наступні століття, була «Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica» ("Математичні основи натуральної філософії").\nСучасне значення науки – це організована сукупність знань, здобутих за допомогою певного методу, відомого як науковий. Це сучасне розуміння розвивалося поступово протягом вісімнадцятого і дев'ятнадцятого століть. Характеристики наукового методу були повністю визнані тільки в двадцятому столітті, його й досі часто неправильно розуміють, особливо ненауковці.\nНауковий метод являє собою особливий спосіб здобуття знань про природні та соціяльні явища, що може бути узагальнений як такий, що відбувається кількома етапами.\nПо-перше, він передбачає систематичне спостереження досліджуваного явища і записування цих спостережень як доказів, або наукових даних. У деяких науках, таких як фізика, хемія і біологія, систематичне спостереження охоплює контрольовані експерименти; в інших, таких як астрономія або палеонтологія, це неможливо.\nДалі, науковці намагаються поєднувати дані послідовним чином, вільним від внутрішніх суперечностей. З цього випливає представлення, відоме як наукова модель. Коли це можливо, ми намагатимемося формулювати наші моделі на математичній мові, через точність і внутрішню узгодженість, властиву математиці. Однак у багатьох випадках, особливо в соціяльних науках, такі спроби проблематичні, бо вони зазвичай обмежують наукові моделі таким вузьким діяпазоном, що ті втрачають більшу частину своєї корисності. Тому ми дійшли висновку, протягом останніх декількох десятиліть, що як математичні формулювання, так і кількісні результати – важливі компоненти наукового методу.\nНарешті, теоретична модель тестується дальшими спостереженнями і, якщо це можливо, додатковими експериментами. Якщо модель виявляється узгодженою з усіма результатами цих тестів, і особливо якщо вона здатна передбачати результати нових експериментів, її врешті приймають як наукову теорію. Процес піддавання наукових ідей і моделей повторним тестам – колективна справа спільноти науковців, і прийняття моделі як теорії відбувається з мовчазного або явного консенсусу цієї спільноти.\nНа практиці ці етапи не чітко розділені й не завжди відбуваються за тим же порядком. Наприклад, науковець може сформулювати попереднє узагальнення, або гіпотезу, основану на інтуїції чи початкових емпіричних даних. Якщо дальші спостереження суперечатимуть гіпотезі, він чи вона може спробувати модифікувати гіпотезу, не відкидаючи її повністю. Але якщо емпіричні дані й далі суперечатимуть гіпотезі чи науковій моделі, науковець мусить відмовитися від неї на користь нової гіпотези чи моделі, які потім піддають подальшим тестам. Навіть прийнята теорія врешті може бути повалена, коли виявляються суперечливі свідчення. Цей метод основувати всі моделі та теорії твердо/чітко/міцно на емпіричних доказах – сама суть наукового підходу.\nВирішальне для сучасного розуміння науки усвідомлення того, що всі наукові моделі і теорії обмежені та приблизні (як ми обговоримо докладніше в розділі 4). Наука ХХ століття неодноразово продемонструвала, що всі природні явища, врешті, взаємопов'язані, і що їх істотні властивості, насправді, походять з їх зв’язків з іншими речами. Отже, для того, щоб повністю пояснити кожне з них, ми мали б зрозуміти всі інші, а це очевидно неможливо.\nЩо робить наукову справу можливою – це усвідомлення того, що хоч наука ніколи не зможе забезпечити повне і остаточне пояснення, обмежене і приблизне наукове знання можливе. Це, певно, розчаровує, але для багатьох науковців те, що ми можемо сформулювати наближені моделі і теорії, щоб описати нескінченну павутину взаємопов'язаних явищ, і що ми можемо систематично поліпшувати наші моделі або наближення з часом, служить джерелом впевненості та сили. Як висловився великий біохемік Луї Пастер (цитується за Капрою, 1982):\nНаука розвивається через попередні відповіді на низку все витонченіших питань, які проникають усе глибше в суть природних явищ.\nНаукові та соціяльні парадигми\nУ першій половині ХХ століття філософи та історики науки загалом вважали, що прогрес у науці – плавний процес, при якому наукові моделі і теорії постійно вдосконалюються й замінюються новими, точнішими версіями, в міру того як їх наближення послідовно покращуються. Це погляд на безперервний прогрес докорінно оскаржив фізик і філософ науки Томас Кун (1962) у своїй відомій книжці «Структура наукових революцій».\nКун стверджував, що безперервний прогрес дійсно характерний для тривалих періодів "нормальної науки", але ті перериваються періодами «революційної науки», коли не тільки наукова теорія, а й весь концептуальний каркас, в який вона вбудована, зазнає радикальної зміни. Для опису цього базового каркасу Кун ввів поняття наукової «парадигми», яке він означив як сукупність досягнень – понять, цінностей, методів тощо – які поділяє наукова спільнота і які вона використовує, щоб означити законні проблеми і розв’язки. Зміни парадигм, за Куном, відбуваються в розривні, революційні проміжки, звані "зсувами парадигми".\nКунова праця справила величезний вплив на філософію науки, а також на соціяльні науки. Можливо, найважливіший аспект його означення наукової парадигми той, що вона охоплює не тільки поняття і методи, але й цінності. За Куном, цінності не другорядні для науки, не її додатки до технології, а являють собою саму її основу і рушійну силу.\nПід час Наукової революції в сімнадцятому столітті цінності були відокремлені від фактів (як ми обговоримо в розділі 1), і відтоді науковці схильні вважати, що наукові факти не залежать від того, як ми робимо, і тому не залежать від наших цінностей. Кун виявляє хибність такого переконання, показуючи, що наукові факти виникають з усієї сукупності людських сприйнять, цінностей і дій – з парадигми – від якої вони не можуть бути відділені. Хоча переважно наше детальне дослідження не може явно залежати від нашої системи цінностей, більша парадигма, в рамках якої воно проводиться, ніколи не буде вільна від цінностей. Як науковці тому ми відповідальні за наші дослідження не лише інтелектуально, але й морально.\nЗа останні десятиліття поняття «парадигма» та «зсув парадигми» все більше використовуване й у галузі соціяльних наук, а соціяльні науковці усвідомили, що багато характеристик зсувів парадигми можна спостерігати також на ширшій соціяльній арені. Для аналізу цих ширших соціяльних і культурних перетворень, Капра (1996, стор. 6) узагальнив Кунове означення наукової парадигми до соціяльної парадигми, означаючи її як "сукупність понять, цінностей, уявлень і практик, які поділяє якась спільнота, що формує особливе бачення реальності – основу способу самоорганізації спільноти".\nПояву нової наукової концепції життя, яку ми коротко виклали в нашій «Передмові», можна розглядати як частину ширшого зсуву парадигми від механістичного до цілісного (голі стичного) та екологічного світогляду. У самому її ядрі ми виявляємо зсув метафор, що тепер стає все очевиднішим, як описав Капра (2002) – перехід від бачення світу як машини до розуміння його як мережі.\nПротягом двадцятого століття перехід від механістичної до екологічної парадигми відбувався в різних формах і на різних швидкостях у різних наукових галузях. Це не був усталений перехід, він характеризувався науковими революціями, відступами і маятниковими коливаннями. Хаотичний маятник у сенсі теорії хаосу (обговорюваний у розділі 6) – коливання, що майже повторюються, але не цілком, з вигляду випадкові, а проте утворюють складний, дуже організований патерн – мабуть, найпідхожіша сучасна метафора.\nОсновна напруга між частинами і цілим. Акцент на частинах названо механістичним, редукціоністським чи атомістичним; акцент на цілості – голістичним (цілісним), організмічним чи екологічним. У науці ХХ століття цілісний підхід став відомий як "системний", і веде за собою, як ми вже згадували, спосіб думання – "системне мислення".\nЩодо біології, напруга між механіцизмом і голізмом була постійною темою протягом усієї її історії. На світанку західної філософії і науки пітагорійці відрізняли "число", або патерн/образ, від субстанції (речовини), або матерії, розглядаючи його як щось, що обмежує матерію і дає їй форму. Аргумент був такий: ви запитуєте, з чого він зроблений – землі, вогню, води тощо – або ви запитуєте, який його патерн?\nЗ часів ранньої грецької філософії була ця напруга між речовиною і патерном. Аристотель, перший біолог у західній традиції, розрізняв чотири причини як взаємозалежні джерела всіх явищ: матеріяльну, формальну, дійову і кінцеву. Перші дві причини належать до двох бачень речовини і патерна, які ми, слідом за Аристотелем, називатимемо баченням матерії і баченням форми.\nВивчення матерії починається з питання «З чого вона зроблена»?, що приводить до понять фундаментальних елементів, будівельних блоків; до вимірювання і квантифікації (подання в кількісній формі). При вивченні форми ставиться питання: "Що таке патерн?" І це приводить до понять порядку, організації і зв’язків. Замість кількості, вона враховує якість; замість вимірювання – відображення.\nЦе два дуже різні напрями досліджень, які конкурували один з одним протягом усієї нашої наукової і філософської традиції. Здебільшого вивчення матерії – кількості та складників – домінувало. Але деколи на перший план виходило вивчення форми – патернів і зв’язків.\nМаятник гойдається між механіцизмом і голізмом: від античності до сучасності\nПростежимо тепер дуже коротко за гойданням цього хаотичного маятника між механіцизмом і голізмом упродовж історії біології. Для стародавніх грецьких філософів світ був космосом, упорядкованою та гармонійною структурою. Від самого початку, в шостому столітті до н.е., грецька філософія і наука розуміли космічний порядок швидше як живий організм, аніж механічну систему. Це означало, що для них усі його частини мали природжену мету сприяти гармонійному функціонуванню цілого, і що об'єкти рухаються природно до своїх місць у Всесвіті. Таке пояснення природних явищ з погляду їх цілей, або мети, відоме як телеологія, від грецького слова «телос» ("мета"). Нею пронизана практично вся грецька філософія та наука.\nПогляд на космос як організм для греків також означав, що його загальні властивості відображені в кожній з його частин. Ця аналогія між макрокосмом і мікрокосмом, і зокрема між Землею і людським тілом, найкрасномовніше сформульована в Платоновому «Тимеї» в четвертому столітті до н.е., але її також можна знайти в ученні пітагорійців та інших раніших шкіл. З часом ідея набула авторитету загальновідомої, і це тривало протягом усього Середньовіччя та епохи Відродження.\nУ ранній грецькій філософії кінцеву рушійну силу і джерело всього життя ототожнено з душею, а її основна метафора – дихання життя.\nСправді, значення кореня як грецького «ψυχή» (психо), так і латинського «anima» (аніма) – "подих, дихання". Тісно пов'язане з цієї рушійною силою дихання життя, що залишає тіло в момент смерті, було ідеєю пізнання. Для ранніх грецьких філософів, душа була і джерелом руху та життя, і тим, що сприймає і знає. Через фундаментальну аналогію між мікро- і макрокосмом, індивідуальну душу вважали частиною тієї сили, що рухає весь Всесвіт, і, відповідно, пізнання індивідуума розглядали як частину загального процесу пізнання. Платон називав його anima mundi, "світовою душею/душею світу".\nЩодо складу матерії, Емпедокл (п'яте століття до н.е.) стверджував, що матеріяльний світ складається з різних комбінацій чотирьох елементів – землі, води, повітря і вогню. Тоді як самі по собі елементи розмістилися б у концентричних сферах із Землею в центрі, оточених послідовно сферами води, повітря та вогню (або світла). Крім того, зовні були сфери планет і за ними – сфера зір.\nЧерез пів століття після Емпедокла альтернативну теорію матерії запропонував Демокріт, який учив, що всі матеріяльні об'єкти складаються з атомів різних форм і розмірів, і що всі спостережувані властивості походять з конкретних комбінацій атомів усередині об'єктів. Його теорія так суперечила традиційним телеологічним поглядам на матерію, що вона була відсунута на задній план, де залишалася протягом усього Середньовіччя та епохи Відродження, і знову нагадала про себе тільки в сімнадцятому столітті, з появою Ньютонової фізики.\nВчення Демокріта (460 – 340 до н.е.) розвинув Епікур (341 – 270 до н.е.), також атоміст, який переформулював, що все, що відбувається, – результат рекомбінації атомів, і що тут немає ні мети за їхніми рухами, ні будь-якого задуму богів. Епікур мав великого послідовника в першому столітті до н.е. в особі римського поета Лукреція, чия поема «De Rerum Natura» («Про природу речей») – чудовий опис науки того часу, при цьому з сильним атеїстичним духом.\nДля історії науки в наступні століття найважливіший грецький філософ Аристотель (четверте століття до н.е.). Він був перший філософ, що написав систематичні, професорські трактати, про основні галузі вивчення свого часу. Він синтезував і організував цілісне наукове знання античності в схемі, що залишатиметься основою західної науки протягом 2000 років.\nАристотелеві трактати були основою філософської та наукової думки в Середньовіччя і епоху Відродження. Християнські середньовічні філософи, на відміну від своїх арабських колег, не використовували Аристотелевих текстів як основу для свого власного самостійного дослідження, а натомість оцінювали їх з погляду християнської теології. Справді, більшість з них були богослови, і їхня практика об’єднання філософії – зокрема натурфілософії, або науки – з теологією стала відома як схоластика.\nПровідною постаттю в цьому русі – вплетення Аристотелевої філософії в християнське вчення – був Тома Аквінський (1225 – 1274), один з видатних інтелектів Середньовіччя. Аквінат учив, що не може бути ніякого конфлікту між вірою і розумом, тому що дві книги, на яких вони основані – Біблія і "книга природи" – обидві створив Бог. Він написав величезний обсяг точних, детальних і систематичних філософських праць, в яких об’єднав Аристотелеві енциклопедичні праці та середньовічну християнську теологію в єдине ціле.\nТемний бік цього злиття науки і теології в тому, що будь-яку суперечність майбутніх науковців обов'язково треба було б розглядати як єресь. Отже, Тома Аквінський заклав у своїх працях потенціял для конфліктів між наукою і релігією, що досяг драматичної кульмінації в суді над Ґалілеєм і триває дотепер.\nМіж Середньовіччям і сучасністю лежить Ренесанс (епоха Відродження), період, що тривав від початку п'ятнадцятого до кінця шістнадцятого століття. Це був період інтенсивних досліджень – стародавніх інтелектуальних ідей і нових географічних регіонів Землі. Інтелектуальний клімат епохи Відродження рішуче сформований філософським і літературним рухом гуманізму, який поставив спроможності людської особистості в центрі свого інтересу. Це був фундаментальний зсув від середньовічного догмату розуміння людської природи з релігійного погляду. Ренесанс запропонував світськіший погляд, з посиленою сфокусованістю на індивідуальному людському інтелекті.\nНовий дух гуманізму виражався через сильний акцент на класичних студіях. Упродовж Середньовіччя більша частина грецької філософії та науки була забута в Західній Європі, водночас класичні тексти перекладали і вивчали арабські вчені. Їх повторне відкриття та переклад на латину з грецької та арабської значно розширило інтелектуальні межі европейських гуманістів. Учені та художники перебували під впливом великої різноманітності грецьких і римських філософських ідей, які заохочували індивідуальну критичну думку і підготували ґрунт для поступового виникнення раціонального, наукового спрямування мислення.\nЗа Капрою (2007), виникнення сучасного наукового мислення пов'язане не з Ґалілеєм, як зазвичай вказують історики науки, а з Леонардом да Вінчі (1452 – 1519). За сто років до Ґалілео і Френсиса Бекона, Леонардо сам-один розвинув новий емпіричний підхід, що охоплює систематичне спостереження природи, обґрунтування і математику – іншими словами, основні характеристики наукового методу. Але його наука докорінно відрізняється від механістичної науки, що виникла через 200 років. Це була наука органічних форм, якостей, процесів перетворення.\nПідхід Леонардо до наукових знань наочний; це був підхід маляра. Він стверджував неодноразово, що змалювання охоплює вивчення природних форм, і він підкреслив тісний зв'язок між художнім поданням цих форм та інтелектуальним розумінням їхньої внутрішньої природи і принципів, що лежать в основі. Отже, він створив унікальний синтез мистецтва і науки, не перевершений жодним художником ні до, ні після нього.\nБагато аспектів Леонардової науки ще Аристотелеві, але те, що він розробляє, звучить так сучасно для нас сьогодні: його форми – живі форми, постійно формовані і трансформовувані процесами, що лежать в основі. Протягом усього свого життя він вивчав, малював і описував породи і пласти Землі, утворені ерозією; ріст рослин, сформованих їхнім метаболізмом; та анатомію тіла тварини в русі.\nЛеонардо не прагнув, щоб наука і техніка панували над природою, як через століття обстоюватиме це Френсис Бекон, а завжди намагався навчитися від неї якомога більше. Він був у святобливому трепеті від краси, яку бачив у складності природних форм, патернів і процесів і усвідомлював, що винахідливість природи набагато перевершує людський задум. Відповідно, він часто використовував природні процеси і структури як моделі для своїх задумів. Таке ставлення – розглядати природу як модель і наставника – тепер, через 500 років після Леонардо, знову поширене у практиці екологічного планування (див. розділ 18.4).\nЛеонардова наукова робота була практично невідома за його життя, а рукописи залишалися захованими протягом понад двох століть після його смерті в 1519 році. Тому його новаторські відкриття та ідеї не мали ніякого прямого впливу на подальший розвиток науки. Зрештою, всіх їх перевідкрили інші науковці, часто через сотні років потому.\nЧерез століття після Леонардової науки якостей і життєвих форм, маятник хитнувся в другий бік – у бік кількостей і механістичної концепції природи. В шістнадцятому і сімнадцятому століттях середньовічний світогляд, оснований на Аристотелевій філософії і християнській теології, докорінно змінився. Поняття органічного, живого та духовного Всесвіту замінив світ як машина, і світ-машина став домінантною метафорою сучасної епохи до кінця ХХ століття, коли ту почала витісняти метафора мережі.\nПіднесення механістичного світогляду викликали революційні зміни у фізиці та астрономії, завдяки вершинним досягненням Коперника, Кеплера, Ґалілея, Бекона, Декарта і Ньютона. Через вирішальну роль науки в забезпеченні цих далекосяжних змін історики називають шістнадцяте і сімнадцяте століття епохою Наукової революції.\nҐалілео Ґалілей (1564 – 1642) постулював, що для того, щоб математично бути ефективними в описі природи, науковці повинні обмежуватися вивченням тих властивостей матеріяльних тіл – форм, числових показників і рухів – які можуть бути виміряні і виражені кількісно. Інші властивості, такі як колір, звук, смак чи запах, були всього лише суб'єктивні психічні проєкції, що мають бути вилучені зі сфери науки.\nҐалілеєва стратегія спрямування уваги науковця на кількісні властивості матерії виявилася надзвичайно успішною у фізиці, але також спричинила важкі наслідки. Протягом століть після Ґалілея зосередження на кількості поширилося з вивчення матерії на всі природні та соціяльні явища в рамках механістичного світогляду Декартово-Ньютонової науки. Вилучивши квіти, звук, смак, дотик і запах – не кажучи вже про складніші якості, такі як краса, здоров'я чи етична чутливість – наголошування на квантифікації (кількісному вираженні) не дозволяло науковцям протягом декількох століть зрозуміти багато істотних властивостей життя.\nТоді як Ґалілей вигадував хитромудрі експерименти в Італії, в Англії Френсис Бекон (1561 – 1626) виклав емпіричний метод науки у явній формі, так як Леонардо да Вінчі зробив за сторіччя до нього. Бекон сформулював чітку теорію індуктивної процедури – провести експерименти і зробити висновки з них, що були б протестовані подальшими експериментами – і він став надзвичайно впливовим, рішуче обстоюючи новий метод.\nПерехід від органічного до механістичного світогляду ініціював Рене Декарт (1596 – 1650), велика постать сімнадцятого століття. Декарта, або Картезія (латинізоване ім'я), зазвичай розглядають як засновника сучасної філософії. Він був також блискучий математик і дуже впливовий науковець. Декарт основував свій погляд на природу на фундаментальному поділі на незалежні й окремі царини – розуму і матерії. Матеріяльний Всесвіт, зокрема живі організми, був для нього машиною, що по суті можна повністю зрозуміти, виходячи з аналізування її найдрібніших деталей.\nКонцептуальний каркас, створений Ґалілеєм і Декартом, – світ як досконала машина, керована точними математичними законами – тріумфально завершив Ісак Ньютон (1642 – 1727), чий великий синтез, Ньютонова механіка, став вінцем науки сімнадцятого століття. У біології великим успіхом Декартової механістичної моделі було її застосування Вільямом Гарві, сучасником Декарта, до явища кровообігу. Фізіологи того часу також намагалися описати інші функції організму, такі як травлення, в механістичних термінах, але ці спроби були приречені на провал через хемічну природу процесів, тоді ще не вивчених.\nЗ розвитком хемії у вісімнадцятому столітті від спрощених механічних моделей живих організмів значною мірою відмовилися, але суть/екстракт Декартової ідеї збереглася. Тварин усе ще розглядали як машин, хоча набагато складніших, аніж механічні годинникові механізми, бо в них відбуваються складні хемічні процеси. Відповідно, Декартів механізм був виражений у доктрині, що закони біології врешті можуть бути зведені до фізики та хемії.\nПовідомлення Кувалда » Сер липня 15, 2015 8:37 pm\nМеханіцизм і голізм у сучасній біології\nПерша сильна опозиція до механістичної Декартової парадигми вийшла з романтичного руху в мистецтві, літературі та філософії в кінці вісімнадцятого – на початку дев'ятнадцятого століття. Вільям Блейк (1757 – 1827), великий містичний поет і маляр, що справив сильний вплив на англійський романтизм, був пристрасний критик Ньютона. Він підсумував свою критику знаменитими рядками (цитовано за Капрою, 1996):\nХай Бог нас береже\nВід бачення і сну Ньютона.\nУ Німеччині романтичні поети і філософи зосередилися на природі органічної форми, як це зробив Леонардо да Вінчі за 300 років до того. Йоган Вольфґанґ фон Ґете (1749 – 1832), центральна постать у цьому русі, був один з перших, хто використав термін «морфологія» для вивчення біологічної форми, виходячи з динамічного, розвиткового погляду на життя. Він уявляв форму як патерн/образ відносин в організованому цілому – концепція, що сьогодні на передньому краї системного мислення.\nРомантичний погляд на природу, як "одне велике гармонійне ціле", за висловом Ґете, спрямував деяких тогочасних науковців на те, щоб розширити свої пошуки цілісті всієї планети і розглядати Землю як єдине ціле, живу істоту. При цьому вони відродили давню традицію, що процвітала протягом усього Середньовіччя і Відродження, поки середньовічний світогляд не замінив Декартів образ світу як машини. Іншими словами, погляд на Землю як живу істоту був «заснулий» протягом відносно короткого періоду.\nЗовсім недавно ідея живої планети була сформульована сучасною науковою мовою у вигляді так званої теорії Геї. Погляди на живу Землю, розвинуті Леонардо да Вінчі в п'ятнадцятому столітті і романтичними науковцями – у вісімнадцятому, містять деякі ключові елементи нашої сучасної теорії Геї.\nНа зламі вісімнадцятого та дев'ятнадцятого століть вплив романтичного руху був такий сильний, що головною турботою біологів стала проблема біологічної форми, а вторинними – питання матеріяльного складу. Це особливо слушно щодо великих французьких шкіл порівняльної анатомії, або морфології, яким поклав початок Жорж Кюв'є (1769 – 1832), що створив систему зоологічної класифікації, основаної на схожості структурних співвідношень.\nУ другій половині дев'ятнадцятого століття маятник хитнувся назад до механіцизму, коли нове удосконалення мікроскопа привело до багатьох видатних досягнень у біології. Дев'ятнадцяте століття відоме появою еволюційного мислення, а також формулюванням клітинної теорії, започаткуванням сучасної ембріології, піднесенням мікробіології та відкриттям законів спадковості. Ці нові відкриття твердо ґрунтували біологію на фізиці й хемії, і науковці відновили свої зусилля щодо пошуку фізико-хемічних пояснень життя.\nКоли Рудольф Вірхов (1821 – 1902) сформулював клітинну теорію в її сучасному вигляді, увага біологів змістилася від організмів до клітин. Біологічні функції, а не відображення організації організму загалом у цей час розглядали як результати взаємодії на клітинному рівні. У мікробіологічних дослідженнях домінував Луї Пастер (1822 – 1895), який зміг встановити роль бактерій у певних хемічних процесах, тим самим заклавши основи біохемії. Крім того, Пастер показав, що є певна кореляція між мікроорганізмами і хворобою.\nВ міру того, як нова наука біохемія прогресувала, вона заклала тверду віру серед біологів, що всі властивості та функції живих організмів урешті будуть пояснені в термінах хемічних і фізичних законів. Дійсно, клітинна біологія досягла величезного прогресу в розумінні структур і функцій багатьох клітинних складників. Однак вона дуже мало просунулися в розумінні координаційної діяльності, що об'єднує ці явища у функціонуванні клітини як цілого. На зламі дев'ятнадцятого століття усвідомлення цього нерозуміння запустило чергову хвилю опору механістичній концепції життя – наукову школу, відому як організмічна біологія, або "органіцизм."\nНа початку ХХ століття організмічні біологи взялися до проблеми біологічної форми з новим ентузіязмом, розвиваючи та вдосконалюючи багато ключових ідей Аристотеля, Ґете, і Кюв'є. Їхні розлогі міркування посприяли зародженню нового мислення – "системного мислення" – з погляду зв'язності, залежностей і контексту. Відповідно до системного погляду, організм, або жива система, – це єдине ціле, чиї істотні властивості не можуть бути зведені до його частин. Вони виникають з взаємодій і залежностей між частинами.\nКоли організмічні біологи в Німеччині досліджували концепцію органічної форми, вони від початку вели діялоги з психологами. Філософ Крістіян фон Еренфельс (1859 – 1932) використовував німецьке слово «гештальт», що означає "органічна форма", щоб описати незвідний сприйняттєвий патерн/образ, який надихнув школу гештальт-психології. Щоб характеризувати гештальт, Еренфельс використовував знамениту фразу: "Ціле більше, ніж сума його частин», що надалі стане гаслом системного мислення.\nТоді як організмічні біологи зіткнулися з незвідною цілістю в організмах, а гештальт-психологи – у сприйнятті, екологи зіткнулися з нею в своїх дослідженнях тваринних і рослинних угруповань. Нова наука екологія виникла з організмічної біології в кінці дев'ятнадцятого століття, коли біологи почали вивчати угруповання організмів.\nУ 1920-і роки екологи запровадили поняття харчових ланцюгів і харчових циклів, які згодом були розширені до сучасної концепції харчових мереж. Крім того, вони розробили поняття екосистеми, що, вже самою своєю назвою, сприяла системному підходові до екології.\nДо кінця 1930-х років організмічні біологи, гештальт-психологи, екологи сформулювали більшість ключових критеріїв системного мислення (див. нижче підрозділ 4.3). У 1940-і роки відбулося становлення актуальних системних теорій. Це означає, що системні поняття були інтегровані у відповідні теоретичні каркаси, що описують принципи організації живих систем. Ці перші теорії, які ми можемо назвати «класичними теоріями систем», охоплюють, зокрема, загальну теорію систем і кібернетику. Як ми обговоримо в розділі 5, загальну теорію систем розробив один науковець, біолог Людвіґ фон Берталанфі, тоді як теорія кібернетики стала результатом міждисциплінарного співробітництва математиків, нейронауковців, соціологів, інженерів – групи, що стала відома сукупно як кібернетики.\nУ 1950-х і 1960-х роках, системне мислення сильно вплинуло на техніку та менеджмент, де системні поняття, зокрема кібернетика, були застосовані для розв’язання практичних проблем. Проте, як це не парадоксально, вплив системного підходу в біології морів протягом цього часу практично не помітно.\n1950-і роки були десятиріччям приголомшливого тріумфу генетики, з'ясування фізичної структури ДНК і генетичного коду. Протягом кількох десятиліть цей тріумфальний успіх повністю затьмарював системний погляд на життя. І знову маятник хитнувся назад до механіцизму.\nДосягнення генетики привели до значного зсуву в біологічних дослідженнях, нової перспективи, що як і раніше домінує в наших наукових закладах досі. Тоді як клітини розглядали як основні будівельні блоки живих організмів протягом дев'ятнадцятого століття, то близько середини ХХ століття увага зміщується від клітин до молекул, коли генетики почали досліджувати молекулярну структуру гена.\nПросуваючись до все менших рівнів у своїх дослідженнях явищ життя, біологи виявили, що характеристики всіх живих організмів – від бактерій до людини – були закодовані в їхніх хромосомах однаковою хемічною речовиною/субстанцією, з використанням однакового кодового набору. Цей тріумф молекулярної біології призвів до дуже поширеної думки, що всі біологічні функції можуть бути пояснені в термінах молекулярних структур і механізмів. Водночас проблеми, які не піддавалися механістичному підходові молекулярної біології, стали ще очевидніші. Біологи, знаючи чітку структуру з кількох генів, тим часом знали дуже мало способів, якими гени обмінюються інформацією і взаємодіють у розвитку організму. Іншими словами, молекулярні біологи розуміли, що вони знали алфавіт генетичного коду, але майже не мали поняття про його синтаксис.\nДо середини 1970-х років обмеження молекулярного підходу для розуміння життя були очевидні. Проте біологи бачили ще дещо на горизонті. Занепад системного мислення в чистій науці був такий повний, що його не вважали альтернативою. Теорію систем розглянули по суті як інтелектуальний провал у декількох критичних есеях. Одна з причин цієї суворої оцінки була та, що Людвіґ фон Берталанфі (1968) заявив у досить пишномовній манері, що його мета – розвинути загальну теорію систем у "математичну дисципліну, саму по собі цілком формальну, але застосовну до різних емпіричних наук." Він так і не зміг досягти цієї амбітної мети, бо в його час не було математичних методів, щоб мати справу з величезної складністю живих систем. Берталанфі усвідомлював, що патерни/образи організації, характерні для життя, породжуються одночасною взаємодією великого числа змінних, але йому не вистачало способів, щоб описати виникнення цих патернів математично. Технічно математика його часу була обмежена лінійними рівняннями, не належних для опису сильно нелінійної природи живих систем.\nКібернетики зосередилися на нелінійних явищах, як кола (контури) зворотного зв'язку і нейронн мережі, і вони відбувся початками відповідної нелінійної математики, але справжній прорив стався через кілька десятиліть, в 1960-х і 1970-х роках, з розробленням теорії складності, технічно відомої як "нелінійна динаміка» (див. розділ 6). Вирішальний поступ стався завдяки розвитку потужних високошвидкісних комп'ютерів, що дозволило науковцям і математикам уперше змоделювати характерну ознаку нелінійної взаємозв’язаності живих систем, і розв’язати відповідні нелінійні рівняння.\nПротягом 1980-х і 1990-х років теорія складності викликала великий ажіотаж серед наукової спільноти. У біології системне мислення і органічна концепція життя знову вийшли на сцену, а великий інтерес до нелінійних явищ породив цілу низку нових і продуктивних теоретичних моделей, які різко збільшили наше розуміння багатьох ключових характеристик життя. З цих моделей тепер проявляються контури послідовної теорії живих систем, разом з відповідною математичним мовою. Ця нова теорія – системний погляд на життя – предмет цієї книжки.\nПовідомлення Andriy » Сер липня 15, 2015 9:01 pm\nв подальшому — надалі\nПовідомлення Кувалда » Чет липня 16, 2015 12:30 pm\nRe: 8. The Systems View of Life: A Unifying Vision [Видана!]\nПовідомлення Кувалда » Суб липня 11, 2020 6:18 pm\nНу що ж. Нарешті вийшла. Читайте! https://play.google.com/store/books/det ... 8GdZTzkiyQ. Безплатно\nПовідомлення Кувалда » Сер травня 12, 2021 5:04 pm\nну що ж, станом на 12.05.2021 завантажило книжку 247 читачів. Не хочуть українці читати


Два романи. Московіада. Перверзія — купити на ВсіКниги\nСерія Майстри української прози\nУ видання увійшли одні з найвідоміших прозових творів автора – "Московіада" і "Перверзія".\nПохмільною пивною річкою Москвою,\nв підземці спритно пересівши,\nперевеземося, тепер уже в ґондолі,\nдо міста на воді (насправді – на вині).\nА там – усякі марципани,\nне те що вдома – тісто на воді.\nЮрій Андрухович повертається, вирушає в нові мандри і знову повертається. З України тим часом еміґрує чимраз більше його читачів. Великий рух східних народів на Захід триває. Московія теж не пасе задніх. Державні кордони поки що не змінилися, та хто наважиться ствердити, що так буде й надалі? Короля Олелька Другого вже давно немає на цьому світі. Чи з’явиться в досяжному майбутньому його леґітимний наступник, який, прочитавши «Московіаду», очолить чергове українське народне рушення і приєднає нарешті Україну до євроспільноти? Чи все-таки доведеться троянцям ХХІ сторіччя недобитим кошем переселятися до благословенної Італії, покинувши навіки рідні чорноземи? З «Перверзією», як з новою «Енеїдою».


16 травня 2021, Київ 14:45\nУ Службі безпеки України заявляють, що російські військові з Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних сил Росії перебувають на Донбасі з березня 2014 року.\n«3-я окрема бригада спецназу ГРУ була перекинута на територію Луганської області і приблизно з березня минулого року була на основі ротації», – заявив керівник департаменту СБУ з інформаційної безпеки держави Віталій Найда.\nСБУ також встановила військовослужбовців 3-ї окремої бригади спецпризначення ГРУ, які брали участь у воєнних діях в Україні, і опублікувала їхні імена.\nРаніше також російські блогери оприлюднили нові дані про трьох кадрових російських військовослужбовців із іншої, 16-ї бригади спецназу ГРУ Збройних сил Росії, які, ймовірно, воювали і загинули на Донбасі. Блогер Руслан Левієв опублікував в «Живому журналі» повний текст розслідування про знайдені ним могили солдатів у російських регіонах.


Зміни в повсякденному житті населення | Шкільний довідник\nГоловна ⇒ 📌Історія ⇒ Зміни в повсякденному житті населення\nЗміни в повсякденному житті населення\n5. Зміни в повсякденному житті населення.\nСоціальні зміни позначилися на повсякденному житті українського суспільства. Зросла купівельна спроможність населення. Протягом другої половини 1950-х років поліпшувалося харчування: підвищилося споживання висококалорійних продуктів: м’яса, молока, риби, а вживання хлібних продуктів і картоплі дещо зменшилося. Тоді уряд уважав за необхідне розширити\nзакупівлю і ввезення до країни окремих видів продовольчих товарів. Разом із тим скорочувався вивіз окремих продовольчих товарів. Скоротився продаж за кордон вершкового масла, олії, одночасно збільшився імпорт м’яса та м’ясних продуктів – більше як у 3 рази, свіжих ягід і фруктів – у 330 разів. У магазинах з’явилися навіть такі екзотичні на той час фрукти, як апельсини та лимони.\nЗначно розширилося споживання промислових товарів міським і сільським населенням, що пояснювалося загальним поліпшенням матеріального становища громадян і зростанням темпів промислового виробництва, у тому числі\nй виробництва товарів широкого вжитку.\nВ Україні розпочалися роботи з електрифікації та радіофікації населених пунктів, з будівництва телефонних станцій і телевізійних центрів. Перший телецентр – Київський – розпочав роботу в листопаді 1952 p., потім запрацювали телецентри в м. Харкові\nБудинок Донецького телецентру. 1960-і роки\nТа м. Сталіно. У 1957 р. в межах діяльності Київського, Харківського та Сталінського телецентрів налічувалося майже 250 тис. телевізорів. Водночас велося будівництво нових телецентрів і ретрансляторів.\nУнаслідок прискорення розвитку легкої та харчової промисловості покращилося постачання населення товарами широкого вжитку. Саме в 1950-х роках в оселях жителів України почали з’являтися такі звичні нині речі, як холодильники, швейні та пральні машини, телевізори, магнітофони. Збільшилися витрати громадян на придбання швейних виробів, культтоварів, побутової техніки, мотоциклів, що свідчило про певне зростання рівня життя населення. До віддалених сіл почали прокладати дороги з твердим покриттям, проводити електричний струм і навіть водогін. Міське населення теж відчувало поліпшення свого життя. Наявність побутової техніки сприяла полегшенню життя багатьом тисячам людей.\nПопит населення на окремі товари перевищував пропозицію, а значна кількість споживчої продукції не відповідала затвердженим нормам і стандартам. Частими були нарікання населення, викликані недоліками в роботі, низькою культурою обслуговування в торгівлі та мережі побутових майстерень.\nХоча реформи М. Хрущова не принесли бажаних результатів, усе ж вони сприяли суттєвим змінам у житті українського суспільства. Контраст із сталінським періодом правління був разючим, хоча життєвий рівень людей, як і раніше, суттєво відставав від західного.\nНа початку 1960-х років дедалі очевидніше проявлялися негативні наслідки непродуманого реформаційного експериментування. Дефіцит товарів, різке підвищення роздрібних цін на м’ясні та молочні продукти, заморожування заробітної плати, відмова від обіцяного зниження прибуткового податку – усе це знову законсервувало надто низький рівень життя народу.\nЗміни в управлінні господарством Тема 3. ПОЛІТИЧНОЇ ТА ЕКОНОМІЧНОЇ ЛІБЕРАЛІЗАЦІЇ СУСПІЛЬСТВА (середина 1950-х – середина 1960-х років) § 12. СПРОБА ЕКОНОМІЧНИХ І СОЦІАЛЬНИХ РЕФОРМ 1. Зміни в управлінні господарством. Економічні та соціальні реформи, які проводилися новим партійним керівництвом, не зачіпали основ економічного устрою, соціально-економічних відносин, іцо склалися в СРСР. Тому не випадково спроба економічних реформ насамперед стосувалася питань зміни […]...\nВи зараз читаєте: Зміни в повсякденному житті населення\n« Що нового в розвиток теорії політичної економії вніс Ф. Ліст?\nМЕХАНІЧНІ КОЛИВАННЯ І ХВИЛІ »


Гаррі та Вільям звинуватили ЗМІ в смерті принцеси Діани | Life\nНаша мати померла через це: Гаррі та Вільям звинуватили ЗМІ у смерті принцеси Діани\n21 Травня 2021, 14:42\nУ 2020 році британська мережа ITV випустила розслідування стосовно інтерв’ю, в якому стверджувалося, що журналіст Мартін Башир обманом вивів принцесу Діану на розмову. Точніше – підробив документи, в яких було зазначено, що за принцесою стежать.\nУ 2021 році незалежне розслідування BBC підтвердило це. Також з’ясувалося, що Мартін збрехав керівництву компанії про фальшиві документи. BBC вибачилось перед королівською родиною.\nГерцог Кембриджський і герцог Сассекський вважають, що це інтерв’ю вплинуло на всі наступні події в житті принцеси Діани, що привели її до загибелі.\nЗа словами принца Вільяма, саме обманний шлях, яким було отримано це інтерв’ю, вплинув на розповідь принцеси Діани.\n– Це інтерв’ю відіграло велику роль у погіршенні стосунків між моїми батьками та завдало неоціненної шкоди іншим людям. Сумно усвідомлювати, що допущені BBC помилки значно вплинули на те, що в неї розвинулися страхи, параноя та замкнутість, які запам’яталися мені в кінці її життя, – сказав герцог Кембриджський.\nВін також зазначив, що BBC одразу ж не провели розслідування та не перевірили документи, надані їхнім журналістом.\n– Її підвів не тільки безчесний журналіст, а й керівництво BBC, яке закрило очі на ситуацію замість того, щоб ставити жорсткі запитання, — сказав Вільям.\nПринц Гаррі підтримав брата і назвав причиною смерті їхньої матері неетичні практики в медіа.\n– Наша мати загинула через це, і нічого не змінилося. Захищаючи її пам’ять, ми захищаємо всіх інших і підтримуємо гідність, з якою вона прожила своє життя, – йдеться в заяві Гаррі.\nПринц Гаррі про життя в королівській родині\nУ першому епізоді документального серіалу The Me You Cannot See принц Гаррі розповів про складний період свого життя. Герцог заявив, що вживав наркотики та працював з психотерапевтом.\nЩе в 12 років, коли принцеса Діана померла, у принца почалися проблеми з психічною складовою здоров’я. А життя в королівській родині викликало постійне напруження та дискомфорт.\nПринц Вільям, Принц Гаррі, принцеса Діана


На Кіровоградщині банда робила фермерам «подарунки» на дні народження: грабувала (ФОТО) | Центральноукраїнське бюро новин (CBN)\nНовини На Кіровоградщині банда робила фермерам «подарунки» на дні народження: грабувала (ФОТО)\nНа Кіровоградщині банда робила фермерам «подарунки» на дні народження: грабувала (ФОТО)\nСтали відомі подробиці нападів на фермерів Кіровоградщини.\nНапади здійснювали у дні народження фермерів, розповіли CBN у Секторі комунікації поліції області.\nКрали гроші та вироби з дорогоцінних металів. Нині поліцейські довели причетність бандитів до 11 крадіжок. Сума завданих злочинами збитків складає понад 3 мільйони гривень.\nДвоє уродженців Сумської та Полтавської області знаходили у соцмережах дати, коли потерпілі та їхні близькі родичі відзначали сімейні свята. У подальшому, коли вся родина їхала святкувати, обкрадали помешкання. До злочинів готувалися заздалегідь. Кілька місяців вивчали особу майбутньої жертви, родинні зв’язки та матеріальні статки. Маючи наперед відомості про те, коли власник садиби може виїхати з дому, слідкували за будинком за допомогою біноклю, а коли всі йшли, вдиралися до житла.\nПісля чергової крадіжки їх і затримали.\n«Легкове авто, на якому рухалися підозрювані, було зупинено правоохоронцями на дорозі у Новоукраїнському районі, – розповів начальник Головного управління Нацполіції в області Сергій Кондрашенко. – Під час обшуку в салоні було виявлено речові докази: два предмети, схожі на пістолет, споряджені набоями, рації, балончики з газом нервово-паралітичної дії, господарські рукавички та маски з прорізами для очей, прикраси із золота і срібла на загальну суму близько 52 тисяч гривень, записники з іменами майбутніх жертв».\nПідозрюваних арештували. Їм загрожує до шести років позбавлення волі. Нині поліцейські перевіряють осіб на причетність до скоєння інших злочинів, у тому числі вчинених на території інших областей.\nНагадаємо, правоохоронці затримали злочинну групу, ймовірно, причетну до низки резонансних крадіжок майна з помешкань фермерів Кіровоградщини.


МЗС України вимагає допустити до Балуха українських лікарів — Беца | QHA Агентство Кримські Новини\n26 квітня 2018 11:28\nМЗС України вимагає допустити до Балуха українських лікарів — Беца\nОкрім цього, МЗС зажадав негайного звільнення активіста\nМіністерство закордонних справ (МЗС) України вимагає від окупаційної влади Криму допустити до українського активіста Володимира Балуха українських лікарів. Про це повідомила речник МЗС України Мар'яна Беца на своїй сторінці у Twitter.\nОкрім цього, МЗС зажадав негайного звільнення активіста.\n— Вимагаємо від Росії допустити до політв'язня Володимира Балуха, який голодує з 18.03, українських лікарів. Вимагаємо його негайного звільнення, — йдеться у повідомленні.\nQHA повідомляло, що адміністрація сімферопольського СІЗО в окупованому Росією Криму ухвалила рішення помістити Володимира Балуха в карцер за нібито порушення правил внутрішнього розпорядку, проте поки цього не зробила через переповненість слідчого ізолятора.\nНагадаємо, Балух оголосив безстрокове голодування, протестуючи проти вироку "суду", який засудив його на 3 роки і 7 місяців позбавлення волі за його громадянську позицію. Володимир Балух відбуватиме термін в колонії-поселенні. Українського активіста взяли під варту в залі суду.\nВолодимир Балух — кримський фермер, який вивісив у 2014 році на своєму будинку український прапор, але його неодноразово зривали кримські силовики. У листопаді 2016 року Володимир прикріпив на свій будинок табличку з написом «вул. Героїв Небесної Сотні, 18». За його словами, після цього йому почали надходити погрози від місцевої адміністрації та поліції про те, що якщо він не зніме табличку, то у нього вдома можуть "знайти" наркотики або зброю, що згодом і сталося.\nполітика київ мзс україна володимир балух порушення прав людини в криму


В військовому ешелоні техніка і майно (крім тари) враховується в книзі обліку наявності і руху матеріальних засобів в підрозділі, тара – в картці = звіті по продовольству. По прибутті військового ешелону в пункт розформування в картці – звіті підводяться підсумки по приходу та витраті і виводиться залишки техніки і майна. Картка – звіт підписується начальником військового ешелону і разом зі всіма прибутковими і видатковими обліковими документами на ці матеріальні засоби представляється у військову частину (з’єднання, об’єднання), до якого прибув ешелон.\nВисновок: Забезпечення військової частини технікою та майном продовольчої служби – одне з найважливіших завдань служби, без вирішення якого організувати харчування і забезпечення водою було б неможливим. Отримання техніки та майна вимагає від приймача твердих знань щодо його сортності та технічного стану.


Новости WEBPLUS.INFO :: Всегда свежие новости :: Україна розвиватиме водневу енергетику з італійською компанією :: Українська Правда :: № 17416062 :: Українська Правда\n22 июня 2021, вторник 09:05\nГоловні новини понеділка і ночі: вибух на Київщині, програш збірної України (Українська Правда)\nНа Київщині у 5-поверхівці стався потужний вибух; Україна програла австрійцям, але ще має шанси на плей-офф - актуальні новини 21 червня і ночі.\nУкраїна знаходиться нижче 60 місця у світовому рейтингу за поширенням COVID (Українська Правда)\nЗа минулу добу у світі діагностували понад 278 тисяч нових випадків захворювання на коронавірус. Найбільше хворих виявили у Бразилії, Індії та Колумбії. За поширенням вірусу Україна 66 у світі і 12 в Європі.\nТуреччина з 1 липня скасує комендантську годину, а також обмеження на міжміські поїздки і міський громадський транспорт, введені у зв'язку з пандемією коронавірусу.\nЗбірна Данії стала другою командою з групи В, що пробилася до 1/8 фіналу Євро-2020. У матчі третього туру групового турніру Данія з рахунком 4:1 розгромила Росію, в іншому матчі групи Бельгія з рахунком 2:0 переграла Фінляндію.\nІнтегрований стратегічний діалог, ініційований між США і Росією за результатами зустрічі Байден-Путін, серед іншого охоплюватиме питання України.\nШевченко про програш збірної: Зіграли поганий матч (Українська Правда)\nГоловний тренер збірної України Андрій Шевченко розчарований "поганим матчем" збірної, яка програла команді Австрії з рахунком 0:1.\nЄвро-2020: Україна мінімально програла австрійцям, але ще має шанси на плей-офф (Українська Правда)\nЄвро-2020: Україна програла австрійцям, але ще має шанси на плей-офф (Українська Правда)\nУгорський міністр хоче, щоб Україна дозволила державне управління мовами меншин (Українська Правда)\nМіністр закордонних справ Угорщини Петер Сійярто вважає необхідним надати представникам угорської меншини право використовувати свою мову у всіх сферах, включаючи державне управління.\n"Диво-пігулки" не існує: 6 речей, які дратують лікарів (Українська Правда)\nЧи знають пацієнти, які помилки вони допускають на прийомі в лікаря і чим саме дратують їх? Пропонуємо подивитися з боку, щоб зрозуміти, чого надалі робити не варто.\nСтала гастрономія і з чим її їдять. 5 порад як захистити планету в своїй тарілці (Українська Правда)\n18 червня — міжнародний День сталої гастрономії (Sustainable Gastronomy Day), який відзначається в світі з 2016 року.\nТандем бізнесу та фінансів у комерційній організації: люди з різних планет чи однієї крові? (Українська Правда)\nНавіщо великим компаніям потрібен відділ планування комерційних активностей?


Від авторів проекту :: ЗУНР.NET\nВже давно не секрет, що західноукраїнський інтернет виділився в окрему підмережу, яка має свою усталену аудиторію. Основними рисами західного інтернету є україномовність та направленість на західноукраїнську тематику.\nНажаль, якісного ресурсу, який би об’єднував навколо себе західноукраїнські проекти та допомагав їм розвиватися і ставати більш відомими західноукраїнському читачу, немає.\nТому ми створили ЗУНР.NET - портал, який намагатиметься консолідувати цікаві західноукраїнському читачу інтернет-ресурси та творити майданчик для старту нових західноукраїнських проектів.\nМи розпочинаємо з невеличкого кроку - новинного агрегатора та каталогу сайтів, проте, маємо надію, що зможемо створити конкурентоспроможний продукт, цікавий, в першу чергу, для Вас. Топ завдання для нас - створити безкоштовну західноукраїнську електронну пошту, не залежну від зовнішніх ресурсів.\nМи раді співпраці з тематичними ресурсами і прагнемо їм допомогти, тому пропонуємо безкоштовну банерну рекламу в обсязі 20% від загального рекламного трафіку.\nМи не прагнемо заробляти на проекті. Основна мета комерціалізації, це вийти на самоокупність порталу, що дозволить мати штат людей, які будуть займатися підбором цікавих для Вас матеріалів і виведе проект на якісно новий рівень.\nТому ми будемо вдячні всім, хто на даному етапі зможе допомогти нам поширенням інформації про ЗУНР.NET.\nЯкщо Ви бажаєте стати волонтером і вести тематичну гілку порталу - ми з радістю приймемо Вас до нашої команди.\nЗ повагою, Петро Федоришин і команда ЗУНР.NET\nP.S. Хоча в нашій державі неможливо без політики, але ми не є політичним проектом, ми не пов’язані з жодною політичною партією і не прагнемо ставати майданчиком для політичних ігрищ. Ми працюємо над проектом, який буде об’єднувати західноукраїнців і покращувати західноукраїнський інтернет. Просимо поважати нашу позицію.\nУтеодин з Майклом Щуром №22\nКримінал ДТП Заробіток Катаклізми Футбол ВО "Свобода" Бензин Apple\n© 2013 ЗУНР.NET


Іван Крулько: Кожен президент хоче ув’язнити Юлію Тимошенко, бо вона бореться з олігархами — ВО "Батькивщина" Николаевская областная организация\nІван Крулько: Кожен президент хоче ув’язнити Юлію Тимошенко, бо вона бореться з олігархами\nКожен президент хоче посадити Юлію Тимошенко за грати, бо вона несе загрозу олігархам, відстоюючи інтереси людей.\nНа цьому наголосив народний депутат від «Батьківщини» Іван Крулько, відповідаючи на питання ведучих телеканалу «112 Україна» про причини перевірки НАЗК декларації лідера партії Юлії Тимошенко.\n«Такого політика в Україні, якого так прискіпливо перевіряли всі президенти, немає, і я сумніваюсь, що коли-небудь буде. Перевіряли всі і все, що могли, докопувались до молекулярного рівня, але нічого не знайшли. Тепер ці взялись. Я переконаний, що це буде черговий пшик, бо там немає чого шукати», – зауважив народний депутат.\nВін також припустив, що причиною нападок на Юлію Тимошенко можуть бути зламані плани олігархів та агрохолдингів щодо скупки за безцінь українських земель.\n«Завдяки тому, що «Батьківщині» вдалось в країні підняти на найвищий рівень дискусію з приводу того, що не можна продавати землю сільськогосподарського призначення, і тому, що було зібрано понад 2 мільйони підписів, МВФ змушений був відкликати свою позицію щодо відкриття ринку землі в Україні», – уточнив Іван Крулько.\nВін нагадав, що НАЗК у цьому році уже двічі перевіряла всю структуру партії «Батьківщина» і двічі звинувачення були розбиті вщент.\n«Нас перевіряли, бо виявляється, що люди перераховують на рахунок партії членські внески і хтось цього не підтвердив. Але партія «Батьківщина» більшість періоду перебуває в опозиції і зрозуміло, що наші люди, активісти не завжди хочуть відповідати на якісь питання щодо причетності до партії», – пояснив народний депутат.\nІван Крулько також наголосив на тому, що повна перевірка електронних декларацій чиновників і політиків має відбуватись в автоматичному режимі, як це відбувається у всьому цивілізованому світі, а не в ручному і не за чиїмось дзвінком.\nІнакше – це повна профанація, а не електронне декларування, переконаний представник «Батьківщини».


Напередодні свята - 9 Листопада 2017 - Життя Теофіпольщини\nГоловна » 2017 » Листопад » 9 » Напередодні свята\nЗі святом, шановні працівники культури та майстри народного мистецтва!\nПрофесія працівника культури - це професія тих людей, без яких не було б аматорів народної творчості, найкращих синів і дочок України, що своїм мистецтвом звеличують, збагачують та прославляють рідну землю і народ.\nЗавдяки творчому неспокою та громадському подвижництву майстрів культури та мистецтв, народна та професійна культура Теофіпольщини рясно вродила вагомими здобутками. Їхня самовіддана творча праця вражає своєю неповторністю, яскравим колоритом, різносторонністю репертуару, невичерпною енергією.\nДякуючи щоденній праці працівників закладів культури району, створюються літературні і живописні твори, звучать українські пісні і вірші, проводяться оформлення виставок та святкові урочистості.\nСтан установ культури і приклади активної діяльності працівників свідчить про те, що незважаючи на несприятливі умови, можна успішно виконувати свою справу, яка примножує духовність, утверджує добро.\nКожен, хто прийшов у культуру за покликом серця, усвідомлює, що долучився до важкої праці. Часом, навіть співаючи, доводиться більше засмучуватися, аніж радіти, та все ж таки продовжують своєю творчістю дарувати людям гарний настрій, свято.\nНа жаль, ми єдиний район, де немає приміщення будинку культури. Хочеться сподіватися, що настане той день, коли буде відкрито сучасний заклад, який стане творчою, навчальною, методичною, мистецькою, організаційною установою, бо потреба часу – це нові інформаційні та дозвіллєві технології.\nВ 2017 році здійснювалися невідкладні заходи з вирішення першочергових завдань, щодо збереження і розвитку інфраструктури закладів культури району, активного сприяння творчості аматорів народного мистецтва, зміцнення матеріально–технічної бази, поліпшення пам’ятко-охоронної діяльності, соціального захисту працівників культури району. В районі діє 50 закладів культури клубного типу, з них: 1 районний будинок культури; 2 міських будинки культури; - 21 сільський будинок культури; - 26 сільських клуби.\nФункціонує 41 бібліотека, з них: 2 міські бібліотеки для дорослих; 1 міська бібліотека для дітей; 36 сільських бібліотек-філіалів; 1 центральна районна бібліотека, 1 районна дитяча бібліотека, 1 дитяча музична школа, 1 дитяча художня школа. На території району знаходиться 70 пам’яток, з них: історії -59, монументального мистецтва – 9, археології – 2, 10 громадських (недержавних) музеїв.\nПротягом 2017 року на проведення поточних ремонтів приміщень використано кошти в сумі 127474 гривень. На зміцнення матеріально-технічної бази закладів культури використано кошти в сумі 404548 гривень 99 коп. На ремонт та реставрацію пам’ятників використано кошти в сумі 15 896 грн. за рахунок господарств та сільських рад. В бібліотечну систему району надійшло 1483 примірники книг на суму 81112 грн. 05 коп.\nТож завдячуємо усім, хто доклав максимум зусиль для розвитку галузі в районі.\nДорогі друзі, колеги! Прийміть найщиріші вітання з нагоди відзначення Всеукраїнського Дня працівників культури та майстрів народного мистецтва, яке разом з нами відзначає весь український народ.\nБажаю міцного здоров’я, особистого щастя, творчого натхнення, добра, миру та благополуччя, відчуття справжнього задоволення від своєї роботи та нових успіхів на ниві просвітницького служіння людям.\nзавідувач сектору культури РДА\nКатегорія: Газета № 89-90 9.11.2017 | Переглядів: 50 | Додав: Korespondent_g | Рейтинг: 0.0/0


Кілька років тому така реакція видалася б параноєю. Та після замаху на Сєрґєя Скріпаля і його дочку британці ставляться до Росії інакше. Уже ніхто не сперечається, чи лихі наміри в режиму Владіміра Путіна. Натомість ведуться дебати, що це за наміри та що з ними робити.\nДосі багато питань стосовно таємничих подій у Солсбері. Що підштовхнуло зловмисників до замаху? Чи справді це була чергова непослідовна витівка росіян у Великій Британії, як стверджує британська влада? Вірогіднішим є пояснення, що колишній розвідник і ветеран ГРУ Скріпаль напередодні чимось дошкулив екс-керівництву. The New York Times припускає, що він допомагав іспанській владі в операціях проти тамтешніх гангстерів, пов’язаних із Кремлем.\nКоли й так, це похвальна діяльність, а методи Росії до болю знайомі. Схожа історія вже була з колишнім російським шпигуном Алєксандром Літвінєнком, який 2005 року теж брав участь у боротьбі проти іспанської банди: російські агенти отруїли його в Лондоні 2006-го. Тож постає питання, чи був у Скріпаля належний захист? А як щодо інших «легких» мішеней у Великій Британії, на які, можливо, вже націлилися російські карателі?\nЧитайте також: Стало відомо, скільки британська поліція витратила на розслідування отруєнь "Новичком"\nТреба подбати не тільки про захист, а й про наш підхід до інформації. Поліція майстерно задіяла дані камер відеоспостереження, мобільних операторів і перевізників, щоб викрити двох підозрюваних. Наші органи непогано впоралися з інформацією в цій справі. Однак поширюються теорії змови, переважно з подачі Кремля. Усе це нонсенс, але продумана дезінформація Росії після Солсбері перевершила безладні спроби поліції, органів охорони здоров’я, речників міністерств та інших установ пояснити, що відбувається.\nПісля замаху на Сєрґєя Скріпаля та його дочку британці ставляться до Росії інакше. Уже ніхто не сперечається, чи лихі наміри в режиму Владіміра Путіна. Натомість ведуться дебати, що це за наміри та що з ними робити\nТактика на інформаційному полі бою — лише одне із завдань, за яке треба серйозно взятися, розробляючи стратегію для реагування на дії ворожої держави (наразі Росії, але згодом це може бути Китай), що межують із відкритою війною. Ми досі діємо в цьому напрямі фрагментарно. Поліція ганяється за злочинцями. Розвідники полюють на найманців і шпигунів. Дипломати ведуть переговори. Фінансові регулятори відстежують брудні гроші (переважно безрезультатно). Фахівці з кібербезпеки захищають дані та комп’ютери. Речники влади інформують або збивають із пантелику: чимало залежить від їхніх інструкцій. Політики грають на публіку.\nУсе це нескоординовані заходи. Наші вороги урізноманітнюють тактику й часто діють із блискавичною швидкістю. Вони готові до ризиків та економічних негараздів й активно множать побрехеньки про те, що роблять. Оборона в нас недолуга й базується на зусиллях окремих організацій, що часто переслідують власні інтереси. Варто брати приклад із боротьби проти тероризму. Більшість урядів, і на місцевому, і на загальнодержавному рівнях, усвідомлюють загрозу. Ми стежимо за ознаками радикалізації, перешкоджаємо фінансовим потокам, проникаємо в злочинні мережі, протидіємо джихадистській пропаганді, прослуховуємо та зламуємо комунікації тощо. Здебільшого тісно співпрацюємо з іншими країнами. Активно допомагають небайдужі громадяни, ніколи не втрачаючи пильності. Як наслідок — провернути теракт стає дедалі складніше.\nРосія становить набагато серйознішу загрозу для нашої безпеки. Кремлівська країна-парія вдається до терористичних дій, зокрема вбиває людей, і до кібератак (іноді у Великій Британії та дуже часто в Україні). Росіяни популяризують згубну неонігілістичну ідеологію, засновану на антизахідних теоріях, мають мережі відвертих і прихованих симпатиків. Крім того, вони користуються ресурсами великої держави — від економічних важелів впливу до безшумних субмарин. Отже, недостатньо посилювати нашу стійкість завдяки кращій координації. Потрібні засоби стримування.\nЧитайте також: Військові розпочали деактивізацію слідів "Новичка" у будинку Скріпалів\nУ Сіті багато хто думає, що завдяки дерегуляції після Brexit буде легше. Нехай не обманюються: треба дати зрозуміти, що їм варто хвилюватися про колишні справи із сумнівними клієнтами. Раніше любов до брудних грошей була нашою ахіллесовою п’ятою. Та в майбутньому ці гроші допоможуть нам тиснути на Владіміра Путіна і його поплічників, щоправда, лише якщо ми готові жертвувати легкими прибутками.\nТереза Мей, Велика Британія, отруєння Скріпаля


Медична енциклопедія-довідник: симптоми, лікування хвороб, ліки\nЛаскаво просимо! Наш сайт являє собою безкоштовний онлайн медичний довідник хвороб, ліків та медичних термінів розташованих в алфавітному порядку. Всі ми хворіємо, рідко або часто, залежить від загального стану нашого здоров'я. Наша медична енциклопедія допоможе вам розібратися в не завжди зрозумілою медичної термінології. Тут ви не зможете нічого скачати, але скориставшись рубрикатором або пошуком ви знайдете описи і симптоми відомих науці захворювань та інструкції щодо застосування лікарських препаратів.\nДовідник буде корисний не тільки лікарям професіоналам але і практично всім, хто хоча б трохи розбирається в медицині. Не слід занадто захоплюватися самолікуванням. Перш ніж застосувати на собі рекомендації по лікуванню захворювань наведених у даному довіднику обов'язково зверніться до лікаря, так як із-за недоліку в знаннях ви можете помилково прийняти симптоми захворювання за зовсім інше і завдати шкоди вашому здоров'ю.\nМедичний довідник включає в себе описи медичних та медико-біологічних наук, що вивчають будову і життєдіяльність здорового і хворого організму (анатомія, біохімія, нормальна і патологічна фізіологія та ін), дія лікарських засобів та їх застосування (фармакологія), області медицини, розробляють методи діагностики, лікування і профілактики хвороб різних органів і систем (терапія, хірургія та ін), науку, що вивчає вплив умов життя на здоров'я людини і розробляє заходи, спрямовані на попередження хвороб (гігієна).\nПатогенетичне лікування хвороб - лікувальні методи, що впливають на патогенез захворювання в цілому або на окремі її ланки. Патогенетичне лікування застосовують у випадках, коли неможливо впливати на причину хвороби, а також у процесі проведення етіологічного лікування, коли необхідно впливати на патологічні процеси. Прикладом патогенетичного лікування хвороб є використання різних серцевих засобів для компенсації серцевої діяльності при вадах серця, внаслідок чого усуваються тяжкі і небезпечні прояви порушеного кровообігу. При цьому виді лікування за допомогою різних лікувальних методів часто намагаються відновити порушені в результаті захворювання функції органів і систем. В залежності від характеру і походження порушення функції того чи іншого органу застосовують різноманітні методи лікування хвороб: фармакологічні, фізичні або оперативні. В одних випадках в результаті використання цих методів посилюється та чи інша функція (наприклад, посилення систоли серця при призначенні наперстянки, сечовиділення при прийомі діуретиків), в інших випадках нормалізується функція (наприклад, функція щитовидної залози нормалізується в результаті прийому радіоактивного йоду або оперативного видалення частини щитовидної залози при гіпертиреозі). Кровоносні судини. У деяких випадках недостатня функція органу компенсується введенням відсутнього фізіологічного речовини у вигляді препарату (наприклад, до інсуліну при діабеті, соляної кислоти при ахлоргідрії).\nВ процесі патогенетичного лікування хвороб користуються методами, що змінюють реактивність організму, щоб змінити хід хвороби в кращу сторону. Оскільки при алергічних захворюваннях надмірна реактивність організму є провідною у розвитку патологічного процесу, застосовують гормонотерапію, знижує цю реактивність. У випадках зниженої реактивності організму для нормалізації її застосовують описані в довіднику фізичні й хімічні методи - фізіотерапію, протеинотерапию та ін.\nСимптом - ознака хвороби, що виявляються при опитуванні або об'єктивному обстеженні хворого. Симптом є основою встановлення діагнозу і визначення прогнозу захворювання (наприклад, поява кривавої блювоти або мелены при виразковій хворобі погіршує прогноз). Симптоми можуть свідчити про наявність патологічного процесу в організмі (наприклад, жовтяниця, ціаноз) або бути зумовленими захисними рефлексами (наприклад блювання при харчовому отруєнні, кашель при попаданні чужорідного тіла в дихальні шляхи). Деякі симптоми, що спостерігаються у хворих людей, можуть зустрічатися і в фізіологічних умовах (наприклад, серцебиття виникає не тільки при ураженні серцево-судинної системи, але і при хвилюванні, фізичному навантаженні). Симптоми можуть бути вираженням не тільки морфологічних змін (наприклад, збільшення печінки, селезінки), але і функціональних порушень (моторних, секреторних та інших). Розрізняють симптоми, характерні для ураження якої-небудь однієї системи (наприклад, кашель типовий для ураження дихальної системи), і симптоми, що зустрічаються при ураженні декількох систем (наприклад, задишка типова для ураження дихальної і серцево-судинної систем). З часу появи симптоми поділяють на ранні та пізні (з'являються відповідно на ранніх та пізніх етапах хвороби). Поява нового симптомів протягом хвороби може викликати підозру про приєднання ускладнення. За своїм прогностическому значенням симптоми поділяють на сприятливі, несприятливі і загрозливі. Правильному діагнозу сприяє критична оцінка виявлених симптомів, особливо при розпитуванні, враховуючи можливість аггравации, симуляції та дисимуляції. При наявності у хворого декількох симптомів слід спробувати встановити їх єдиний механізм виникнення і визначити синдром. Медична енциклопедія містить докладні описи симптомів різних захворювань.\nПовнота і швидкість всмоктування ліків у кров значною мірою залежать від шляхів введення в організм. У цьому плані більш вигідні умови створюються при парэнтеральных (тобто минаючи шлунково-кишковий тракт) шляхах введення. Найбільш швидке і повне надходження ліків в організм відбувається при внутрішньовенному та його інгаляційному застосуванні, більш повільне - при внутрішньом'язовому. Всмоктування ліків, введених підшкірно, відбувається ще повільніше, так як підшкірна клітковина отримує менш інтенсивне кровопостачання, ніж м'язова тканина. З ентеральних шляхів введення (тобто через шлунково-кишковий тракт) найчастіше використовують введення ліків через рот. При цьому ліки всмоктується досить повільно. Цей спосіб застосування ліків не забезпечує повноти надходження в кров всієї прийнятої дози, оскільки ліки може в більшій або меншій мірі инактивироваться ще до всмоктування під дією травних соків, а після всмоктування - під впливом ферментів печінки. Отримав також поширення сублінгвальних спосіб застосування ліків: препарат тримають під язиком до повного всмоктування. При цьому способі ліки потрапляє в кров, обминаючи шлунок і печінку. При введенні ліків через пряму кишку забезпечується більша повнота всмоктування речовини, ніж при введенні в шлунок, так як в прямій кишці ліки не руйнується ферментами, а після всмоктування з прямої кишки частково надходить у кров, не потрапляючи в печінку.\nВ результаті повторних введень ліків, які повільно виводяться з організму і повільно в ньому інактивуються, можливе їх накопичення в концентраціях, що перевищують терапевтичні. Це явище описано в медичній енциклопедії і називається кумуляцією. До деяких ліків при повторному застосуванні організм поступово втрачає чутливість (звикання). У таких випадках доводиться поступово підвищувати дозу. До ліків, що діють на центральну нервову систему і викликають стан ейфорії (приємний настрій), може виникати патологічна пристрасть (див. Наркоманії). Припинення прийому ліків, що викликало пристрасть, що призводить до ряду важких порушень фізичного і психічного стану організму.\nNews web 彩票计划 European News Web 大胸美女图片 cheap gymshark clothes 彩票网 cheap anello backpack 美女明星 Car accessories 彩票开奖