Мачок жовтий (Glaucium flavum Crantz)\nРодина макових – Papaveraceae\nЗастосування цієї рослини у народній медицині сягає давнини. Траву мачку використовують як сечогінний, а також як відхаркувальний, заспокійливий і протидіабетичний засіб.\nУ надземній частині мачку жовтого міститься більше 15 алкалоїдів: глауцин, магнофлорин, глауфлорин, протопін, хелірубін та інші. Крім алкалоїдів до хімічного складу сировини входять смоли, слиз, фумарова і діоксималеїнова кислоти та мінеральні солі. Насіння мачку містить до 35% жирної олії, яка придатна до використання в їжу і для виробництва мила. З сировини виготовляють глауцину гідрохлорид, який використовується як протикашлевий засіб при захворюваннях верхніх дихальних шляхів і легенів.\nСорт мачку жовтого Геліос з 2008 р. включений до Державного Реєстру сортів рослин придатних для поширення в Україні. Напрямок використання – фармацевтична промисловість, лікарський.\nАвтори: Л.М. Гулега, Н.В. Горбань, Г.І. Щербина, Л.О. Середа.\nОсновні показники сорту Геліос за господарсько-цінними ознаками: урожайність сировини на другому році вегетації складає 30,2 ц/га, насіння - 1,54ц/га, вміст суми алкалоїдів в сировині 1,2%. Маса 1000 насінин 1,2 г.\nЗагалом сорт протягом року дає два укоси надземної маси. На посівах першого року вегетації перший укіс проводять у кінці липня – на початку серпня, другий у кінці вересня, на перехідних посівах: перший укіс трави – на початку червня, повторний у серпні. В фазі масового цвітіння відмічається максимальний вміст глауцину і найвищий вихід суми алкалоїдів з одиниці площі.\nСорт Геліос є середньостиглим, посухостійким, зимостійким та стійким проти уражень хворобами. Вегетаційний період 160 діб. Дворічний цикл розвитку.\nЩорічно у Дослідній станції лікарських рослин проводиться реалізація оригінального та елітного насіння сорту Геліос.


Росіяни, які не прогинаються і не піддаються брехні, проти війни - Чернівці, Чернівецька область - новини в газеті Версії\nЗа статистикою, телевізори мають 94% сімей, а ванну кімнату – 91%. Звідси випливає, що мізки промиваються частіше, ніж усе решта.\nНа щастя, є чесні росіяни зі здоровим глуздом, які намагаються вберегти своїх співвітчизників від суцільної мозкової стерильності, сміливці, які наважуються мати думку, що розбігається із офіційною. І не тільки мати, а й висловлювати її вголос.\nАндрій МАКАРЕВИЧ, рок-музикант:\n«Такої розперезаної пропаганди й такої кількості брехні не пам’ятаю від кращих брежнєвських часів»\n– Такої розперезаної пропаганди й такої кількості брехні не пам’ятаю від кращих брежнєвських часів. Хлопці, ви чого домагаєтеся? Створення суспільної думки для введення військ на територію суверенної держави? Відтяти Крим? ЦК КПСС, вводячи війська до Чехословаччини, з народом не радився. І що? Обісрався на весь світ!?\nБомбанули доволі багато ідіотів та просто неуків із нестабільною психікою. Уже рвуться зі зброєю в руках рятувати російськомовне населення: мовляв, воно до цього закликає, а вони нібито й повірили. Хлопці в телевізорі, ви чого домагаєтеся? На тривалий час розсварити два народи, що живуть поруч? У вас виходить. А чим це закінчується, знаєте? Війни з Україною захотіли? Так, як з Абхазією, не вийде: хлопці на Майдані вже загартувалися і знають, за що б’ються, – за свою країну, за свою незалежність. А ми за що? За Януковича? Навіщо ви сховали його в Росії? Чесна людина не стане ховати в себе злочинця й злодія. А крадій буде. Навіщо ви себе ганьбите перед людством? Я знаю, що вам наплювати, та все ж таки?\nНам з українцями жити. Як і раніше, в сусідстві. І бажано, в дружбі. А як їм жити, вони вирішать самі. Чи постріляти захотілося? Кажуть – патріотизм зміцнює. Ненадовго.\nЮрій ШЕВЧУК, музикант: – Треба зробити усе можливе, щоби не допустити братовбивчої бойні. Війна – це наслідок недолугої політики. Уся ця істерія з приводу нашого вторгнення в Україну, розв’язана на центральних каналах, говорить саме про це. Політика у нас слабка в країні, це навіть не політика, а зграя феодалів, знаєте, гонів, готів, якесь раннє Середньовіччя.\nАртемій ТРОЇЦЬКИЙ, музичний критик: – Україна вистраждала свою свободу; там буде неспокійно й важко, але все закінчиться добре. Росія заслужила свою важку долю. У країні, де гангрена замість влади, будуть вічні сутінки.\nМихайло Жванецький, письменник-сатирик звернувся до українців так: «Перше: бійки не боятися – тоді її не буде. Землю брати – тоді вона буде. Свободу тримати зубами. Вождів, що живуть паралельно із нами, що пустили намарне нашу юність, – давити. І нічого не боятися!»\n– Мені здається, що росіяни шалено заздрять українцям. Тому що змогли, дозволили собі скинути зажерливих, хамуватих, знахабнілих злодюг. Це не виключає того, що можуть прийти нові. Але ті вже точно знатимуть, що існує сила протидії, здатна чинити їм спротив. А закомплексована російська більшість виправдовує свою бездіяльність і своє безсилля «прагненням стабільності», тим, що «вони всі там бандерівці та фашисти» тощо. А насправді це просто заздрість, що українці не промовчали, не втерлися…\n«Нехай мене ображають, нехай кидають у мене камінням, але я особисто Україну не зраджу! За жодних обставин, навіть коли мене будуть жорстоко кривдити й принижувати!»\n– Нас Севастополь розколов. Для нас, акторів, це немов би єдиний простір – Україна і Росія, Крим… І для більшості акторів однаково й та дорога землі, і ця… Нехай ображають, нехай кидають у мене камінням, але я особисто Україну не зраджу! За жодних обставин, навіть коли мене будуть жорстоко кривдити й принижувати!…Мені здається, що ми скотилися вже до того періоду Радянського Союзу, коли… в таборах гнили найкращі люди, вбиті поети, письменники, артисти й режисери й просто чесні люди…\nКсенія Собчак, телеведуча: – Ну все. Війна. Це рішення або стане черговою «маленькою тріумфальною війною» Володимира Володимировича, або може стати його «Афганістаном». От я вам казала, що Путін – не про гроші вже давно, а про «увійти в історію». Олімпіада – добре, та апетити зростають. «Президент, що повернув Росії Крим» – оце серйозний параграф у підручнику.\nОлександр СОКУРОВ, кінорежисер:\n«Я вражений цією абсолютною закоханістю у війну. Мені здається, що якесь страшне затемнення найшло на багатьох росіян. А це означає, що всі ті проблеми, всі ті гріхи народу, що були скоєні у сталінську пору, ті страшні репресії, непрощені й непокаяні гріхи, усе це зараз спливло на поверхню і починається заново».\n– Одностайність Ради Федерації у такому складному, я навіть сказав би, трагічному питанні, як використання російських збройних сил на території України, вражає. Ніхто навіть не засумнівався в тому, що війська треба вводити на територію України. Не знаю, звідки така зарозумілість, чому такі серйозні рішення не збурили драматичного обговорення. Таке враження, що усі закохалися у воєнне вирішення питання. Всім це так подобається, всі вважають це якоюсь гарною та цікавою історією, немовби це велика патріотична подія. Я вражений цією абсолютною закоханістю у війну. Мені здається, що якесь страшне затемнення найшло на багатьох росіян. А це означає, що всі ті проблеми, всі ті гріхи народу, що були скоєні у сталінську пору, ті страшні репресії, непрощені й непокаяні гріхи, усе це зараз спливло на поверхню і починається знову. Ми й тоді як народ вчинили погано, підтримуючи репресивний сталінський режим, прославляючи усе те зло. Ми не покаялися, ми не вважали, що усе це – помилка. Не можна вирішувати військовою силою таку делікатну проблему української держави. Я сподіваюся, що цього все ж таки не станеться. Бо коли це станеться, нам на довгі роки про нашу державність доведеться забути. Відбудуться незворотні наслідки. Україна все одно виживе й буде тією державою, якою вона хотіла бути. А ми завдамо своїй країні удару абсолютно деградуючої якості. Жодна армія нас не врятує від кінцевого внутрішнього розвалу нашої країни. Наша держава наразі не в тому стані, аби припускатися таких помилок.\nБорис ГРЕБЕНЩИКОВ, музикант:\n«Припиніть обманювати свій народ»\n– Ті, в чиїх руках сьогодні влада, згадайте про народ, який делегував вам цю владу: без цього народу ви ніхто; припиніть обманювати його. Яким би великим не було б у вас бажання ввійти в історію, не намагайтеся зробити це за рахунок смерті людей, які вам довіряють. Будьте далекоглядними: припиніть натравлювати одних людей на інших, припиніть брехати своєму народові заради удаваної сьогоденної вигоди – завтра вона призведе до незрівнянно більших втрат.\nГосподи, напоуми нас вирішувати суперечки мирним шляхом!\nКіносоюз – проти\nЛист із засудженням дій російської влади підписали й російські кінематографісти )з ним можна ознайомитися на сайті Союзу кінематографістів і професійних кінематографічних організацій та об’єднань Росії (Кіносоюз): «Ми категорично проти брехні у висвітленні доленосних для України подій і тим більше проти російської військової інтервенції в Україну», – говориться у ньому. Автори звернення виступили також проти «безпрецедентної антиукраїнської кампанії, розв’язаної російськими державними каналами»: «Тому ми відповідаємо лаконічно й недвозначно: не сумнівайтеся в нас. Ми на боці правди і ми з вами!», – звернулися російські кінематографісти до українських колег.\nРосійський ПЕН-центр осудив позицію уряду РФ\nРосійський ПЕН-центр, як усі люди здорового глузду на планеті, розділяють тривогу наших українських колег. Позиція російського уряду представляється нам надзвичайно небезпечною, і Російський ПЕН-центр уже неодноразово заявляв про це.\nМи також виступаємо проти дезінформаційної політики російських ЗМІ і нагнітання ненависті, агресії у засобах масової інформації. Введення російських військ на територію Криму, як би це не камуфлювалося, означає початок військових дій.\nМи закликаємо Російський уряд зупинити ці небезпечні ігри, поки вторгнення не перетворилося на повномасштабну війну, коли ситуація вийде з-під контролю. Ми застерігаємо тих, хто не боїться проливати кров наших дітей, росіян, українців чи татарів…\nЖодні геополітичні, фінансові та інші корисливі інтереси, навіть коли їх називають «національними», не виправдовують загибелі людей, на якому боці протистояння вони не перебували б. Відповідальність ляже на плечі політиків, які розпалюють міжнаціональну ворожнечу. За свободу – вашу й нашу!\nАнтивоєнна заява російської інтелігенції\nНе вперше в російській історії людей, не згідних з агресивною імперською політикою держави, оголошують пораженцями й ворогами народу. Не уперше вірно підданство цінується вище за громадянську позицію. Події в Криму стрімко розвиваються і тягнуть коли не кровопролиття, то ганьбу для Росії і біди для народів двох країн. Надії зупинити те, що відбувається, доказами розуму стає все менше. Але тим соромніше мовчати й пасивно стояти з краю.\nМи, що не називаємо себе «діячами» культури чи науки, а просто російські інтелігенти, що працюють кожний у своїй галузі, заявляємо:\nМи проти вторгнення на територію іншої держави.\nМи проти війни з Україною й ворожнечі із світовою спільнотою.\nМи солідарні з усіма, хто не прогинається й не піддається брехні.\nПравозахисники: Арсеній Рогинський,Олексій Симонов.\nАктори й режисери, діячі театру й кіно:Лія Ахеджакова,Олександр Балуєв,Павло Бардін,Олег Басилашвілі,Марат Башаров,Юрій Богомолов,Леонід Бронєвой,Еманнуїл Віторган,Галина Волчек,Валерій Гаркалін,Сергій Гармаш, Валентин Гафт,Володимир Гостюхін,Олексій Девотченко,Армен Джигарханян,Федір Добронравов,Антон Долін,Даніїл Дондурей,Олег Дорман,Марк Захаров,Андрій Звягінцев, Михайло Кокшенов,Андрій Кончаловський,Володимир Котт,Михайло Кричман,Дмитро Кримов,Леонід Куравльов,Евген Лунгін, Сергій Маковецький,Віталій Манський,Віктор Матізен, Оксана Мисіна,Володимир Мірзоєв,Андрій Мягков,Андрій Плахов,Олексій Попогребський,Катерина Поспєлова,Андрій Прошкін, Марина Разбєжкіна,Олександр Расторгуєв,Ельдар Рязанов,Станіслав Садальський,Олександр Сакуров, Андрій Смирнов, Юрій Стоянов, Наталія Фатєєева, Дмитро Харатьян,Борис Хлебніков, Ольга Шакіна,Сергій Юрський,Олена Якович,Олександра Яковлева,Олена Яковлева.\nЛітераториБорис Акунін (Григорій Чхартишвілі), Аркадій Арканов, Олександр Архангельський, Леонід Бахнов, Андрій Бітов, Марина Бородицька, Ольга Варшавер, Марина Вишневецька, Сергій Гандлевський, Даніїл Гранін, Вероніка Доліна, Денис Драгунський, Ольга Дробот, Євген Єрмолін, Віктор Єрофеев, Михайло Жванецький, Олександр Ілічевський, Ігор Іртеньєв, Ніна Катерлі,Костянтин Кедров, Григорій Кружков, Ольга Кучкіна, Наталя Мавлевич, Лариса Міллер, Олексій Моторов, Валерій Ніколаєв, Наталя Нусінова, Максим Осипов, Марія Рибакова, Лев Рубінштейн, Михайло Рудницький, Ольга Седакова, Євген Сидоров, Наталія Соколовська, Євген Солонович, Марія Степанова, Ксенія Старосельська, Сергій Стратановський, Лев Тимофєєв, Людмила Уліцька, Павло Фінн, Маріетта Чудакова, Олена Чижова, Віктор Шварц, Илля Штемлер, Михайло Яснов.\nХудожники:Євген Асс,Андрій Бондаренко.\nЖурналісти, видавці, телевізійники: Ірина Балахонова, Арина Бородіна, Ірина Головинська, Варвара Горностаєва, Тихон Дзядко, Олена Дьякова, Вікторія Івлева, Михайло Калужський, Ксенія Ларина, Глеб Морєв, Анна Наринська, Володимир Новохатко, Антон Носик, Ілля Овчинніков, Сергій Пархоменко, Наталя Перова, Ірина Петровська, Ірина Прохорова, Ксенія Собчак, Людмила Телень, Артемій Троїцький, Михайло Шевельов, Алла Шевелкіна, Тетяна Щербіна, Ірина Ясіна.\nМузиканти:Борис Гребенщиков, Андрій Макаревич,Олександр Розенбаум, Юрій Шевчук.\nУчителі:Ася Штейн, ТамараЭйдельман.\nНауковці різних галузей Константин Азадовський, Петро Аркадьєв,Олександр Бадхен, Анна Варга,Михайло Гельфанд,Анатолій Голубовський,Олена Горбова,Наталя Громова,Олена Гуревич, Михайло Давидов,Андрій Десницький,Борис Дубін,Галина Єльшевська,Анатолій Журавльов,Сергій Зенкін,Олексій Іванов,Наталя Іванова, Аскольд Іванчик,Борис Кац,Роман Кривко, Ілля Кукулін,Ирина Левинська,Ірина Левонтіна,Марк Липовецький,Глеб Лозинський,Діна Магомедова, Марія Майофіс, Віра Мільчина,Савва Міхеєв,Сергій Неклюдов,Олена Новикова,Олексій Оскольський,Марк Певзнер,Віктор Прасолов,Юрій Рижов,Ірина Седакова,Микита Соколов,Елеонора Соколова,Марія Соловейчик, Ірина Стаф,Дмитро Травін,Наталя Тумашкова, Антон Туні,Федір Успенський,Андрій Цатурян, Павло Чеботарьов,Семен Шешенін,Борис Штерн,Давид Шустерман, Михайло Ямпольский, – загалом понад 120 прізвищ…\nАхеджакова, Биков та Носик вийшли у Москві на Мітинг правди з прапорами України\nУ Москві відбувся опозиційний Мітинг правди. Його учасники вимагали у влади чесності та незалежності ЗМІ, захисту свободи слова та права на інформацію. Акцію, що тривала три години – від 16-ї до 19-ї, – погодили із московською владою.\nУчасники Мітингу вийшли на проспект Сахарова із плакатами «Досить брехати!», де в кого в руках були українські прапори – на знак солідарності з Україною. Люди скандували «Ганьба!» та «Росія буде вільною!».\nНа мітингу виступили відомі громадські діячі, опозиціонери, блогери й літератори, серед них – письменник Дмитро Биков, актриса Лія Ахеджакова, блогер Антон Носик, письменниця Людмила Уліцька, а також звільнений нещодавно за критику Кремля професор МДІМВ Андрій Зубов. Зі сцени цитували Олександра Солженіцина й українського поета Василя Стуса.\nКульмінацією мітингу стало вручення премії «Махровий тіпун» найбільш необ’єктивним російським журналістам. Такими названі ведучі головних федеральних каналів Дмитро Кисельов, Володимир Соловйов та Катерина Андрєєва.\nЗа підрахунками організаторів, мітинг зібрав не менше 5 тисяч людей. За офіційними даними ГУВД Москви, у ньому взяло участь менше тисячі людей.\nАнтоніна ЦИМБАЛЮК, vesti.uа, 13 квітня.


Дмитро Рогозюк: «Місцева влада має сприяти притоку інвестицій до «Ниви», адже це візитівка Вінниці» - 6 Січня 2019 - Спорткомплекс "Нива"\nГоловна » 2019 » Січень » 6 » Дмитро Рогозюк: «Місцева влада має сприяти притоку інвестицій до «Ниви», адже це візитівка Вінниці»\nНовий власник СФК «Нива» Дмитро Рогозюк розповів про себе, свої плани і власне бачення розвитку клубу.\n– Дмитре, коли Ви стали фанатом «Ниви»?\n– Вперше я прийшов на фанатський сектор у 15 років. Тобто це було майже десять років тому. З того часу завжди вболіваю за нашу команду на трибунах.\n– А коли стали одним із лідерів наших ультрас?\n– В ультрас є таке поняття, як заряджаючий. Вперше мене поставили виконувати цю функцію у 18 років. Після того я почав займати ключові позиції у нивівському фанатському середовищі.\n– Почесний президент Василь Вовк передав Вас всі права на «Ниву»? І яку посаду в клубі займаєте нині?\n– Сьогодні у мене 100 % корпоративних прав на клуб. Тобто я фактично є його засновником, власником. А ось директора у нас поки що немає. Бо триває процес юридичного переоформлення клубу.\n– Тепер в першу чергу бачите себе керівником чи все ж водночас частиною вболівальницького середовища?\n– Я і далі не стоятиму осторонь від фанатського життя, нікуди від нього не відходжу. І, думаю, й надалі спостерігатиму за матчами на трибуні разом з ультрас «Ниви».\n– Василь Вовк називав наших фанів цілодобовими вболівальниками. Не плануєте разом із ними брати участь в акціях задля підтримки «Ниви»?\n– Поки що ми будуємо конкретний план дій щодо розвитку клубу. Намагатимемося залучити максимум фінансів. Розраховуємо на плідний діалог із владою. За його підсумками прийматимемо подальші рішення. Зробимо все можливе задля підтримки «Ниви» – я це неодноразово заявляв й раніше, не обіймаючи керівних посад.\n– Якими можуть бути ймовірні джерела фінансування нашого клубу?\n– В будь-якому випадку маємо співпрацювати із місцевою владою. Вважаю, що вона сприяти притоку інвестицій до головної футбольної команди міста і області. Адже «Нива» – це візитівка Вінниці. Якщо влада буде «ставити палиці у колеса» клубу (не даватиме Центральний міський стадіон, кошти на підтримку команди), то й інвестор до нас не піде. Водночас за підтримки міста і області можна започаткувати інвестиційні програми для бізнесу.\nЗ іншого боку, міський або обласний бюджет в змозі й самотужки утримувати муніципальний клуб. Також розглядаємо варіант перетворення «Ниви» у комунальне підприємство.\nМи відкриті до діалогу, готові вислухати пропозиції щодо реального плану розвитку, співпрацювати разом з небайдужими прихильниками гри № 1! За необхідності готові передати клуб людині, яка любить футбол і яка зможе фінансувати «Ниву» і вести її до перемог, до наступних ліг.\n– Що можна сказати по кадровим питанням?\n– Поки ми не сформуємо бюджет клубу до кінця сезону, ми не можемо спілкуватися детально із будь-яким гравцем або представником тренерського штабу. Зрозуміло, наразі ведуться перемовини із претендентами на посаду головного тренера «Ниви», із футболістами. Вивчаємо трансферний ринок нашої другої ліги.\nАле поки що найболючіша тема у клубі – це фінанси. Зважаючи на підсумки нашого діалогу із представниками місцевого бізнесу і влади, будемо розуміти, на що ми можемо розраховувати. В будь-якому випадку впевнені, що клуб вдасться зберегти.\n– В «Ниві» на контрактах до останнього часу були 14 гравців. Всі залишаються в команді?\n– У мене немає інформації, що хтось із них розірвав контракт. І поки що, здається, немає підстав для одностороннього припинення контрактів. Співпрацю припинено лише із колишнім головним тренером Денисом Колчіним.\n– Перед сезоном планується традиційна зустріч із вболівальниками?\n– Клуб планує організувати розширене зібрання із вболівальниками, представниками фанатської спільноти, ЗМІ. Будемо разом обговорювати поточну ситуацію в «Ниві».\n– Дякуємо за відповіді. Хай щастить!\nДмитру Рогозюку – 25 років.\nВідомий, як один із лідерів вінницьких ультрас.\nВища освіта, закінчив Львівський державний університет безпеки життєдіяльності. Навчається в магістратурі Київського національного будівельного університету.\nПризер чемпіонату країни із фрі-файту (українського національного виду змішаних єдиноборств).\nОдружений, має однорічну доньку.


Справи щодо поширення інформації, що вводить в оману, — на першому місці серед усіх порушень у сфері недобросовісної конкуренції — Вікторія Гладка-Батюк — LegalHighSchool - Вища школа для юристів та адвокатів\nСправи щодо поширення інформації, що вводить в оману, — на першому місці серед усіх порушень у сфері недобросовісної конкуренції — Вікторія Гладка-Батюк\nПро знакові кейси АМКУ щодо поширення інформації, що вводить в оману, слухачам Legal High School розповіла Вікторія Гладка-Батюк, юридичний радник «Філіп Морріс Україна, Кавказ, Молдова», адвокат, к.ю.н. Вона нагадала визначення поняття «недобросовісна конкуренція» відповідно до Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» та наголосила, що основні групи порушень наведені у главах 2–4 Закону, проте їх перелік не є вичерпним.\nЛектор виокремила таку групу порушень, як створення перешкод суб’єктам господарювання у процесі конкуренції та досягнення неправомірних переваг у конкуренції, та навела перелік їх видів. Зокрема, це дискредитація суб’єкта господарювання, схиляння до бойкоту суб’єкта господарювання, схиляння постачальника до дискредитації покупця (замовника), підкуп працівника чи посадової особи постачальника, підкуп працівника чи посадової особи покупця (замовника), досягнення неправомірних переваг у конкуренції та поширення інформації, що вводить в оману.\nСаме на останньому виді порушення Вікторія Гладка-Батюк зосередила увагу слухачів Legal High School, наголосивши, що поширенням інформації, що вводить в оману, є:\n— повідомлення суб’єкта господарювання;\n— безпосередньо або через іншу особу;\n— одній, кільком чи невизначеному колу осіб, в тому числі через рекламу;\n— неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань;\n— що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації товарів, робіт чи послуг цього суб’єкта господарювання.\nЛектор навела чіткий, але не вичерпний перелік інформації, що вводить в оману. Зокрема, такою інформацією можуть бути відомості про: походження товару, виробника, продавця; спосіб виготовлення; джерела та спосіб придбання, реалізації; кількість, комплектність; споживчі властивості, характеристики, придатність до застосування; якість, стандарти; особливості реалізації товарів, робіт чи послуг; ціну і знижки.\nТакож було представлено річні звіти Антимонопольного комітету України за останні три роки у розрізі ринків та розподілу порушень у сфері недобросовісної конкуренції, на підставі якого лектор зробила висновок, що кількість справ щодо поширенням інформації, що вводить в оману, посідає стабільне перше місце серед усіх порушень у сфері недобросовісної конкуренції.\nЛектор проаналізувала знакові справи про поширення інформації, що вводить в оману, та санкції, які були застосовані АМКУ до порушників. Крім того, вона звернула увагу слухачів Legal High School на практику АМКУ щодо інформації про продукцію з позначенням «еко» та «екологічний» і вказала на наявність спеціального законодавства, яке регулює вимоги до такого виду продукції.


Контрольні питання: Що є необхідною умовою існування фінансів? Які\nЩо є необхідною умовою існування фінансів?\nЯкі грошові відносини належать до фінансових відносин?\nУ чому відмінність фінансів від грошей?\nЗ якими економічними категоріями пов'язані фінанси і чому?\nЯка роль фінансів у формуванні фінансових ресурсів?\nДайте характеристику розподільчої функції фінансів.\nДайте характеристику контрольної функції фінансів.\nЯка роль фінансів у розширеному відтворенні?\nЯке місце займають фінанси в економічній системі?


Напідпитку на Захід: історія резонансного дезертирства полтавця 60 років тому\n2021: в об’єктиві полтавські журналісти\nРік для працівників ЗМІ регіону вийшов далеко не легким.\nВід газопроводу до філармонії: ТОП найпам'ятніших подій Полтавщини 2021 року\nВ останні години року згадуємо події, про які найбільше говорили мешканці Полтави та області.\n2021: політики Полтавщини (ФОТО)\nДля полтавських політиків рік вийшов досить цікавим, втім обійшлося без фізичного протистояння.\nП'ятниця, 18 жовтня 2019, 21:01\nЄвгеній Данченко на свій день народження не розрахував випиту з друзями норму алкоголю, а згодом попросив в англійців політичний притулок.\nБерлін, 1959 рік.\nНаприкінці першого десятиліття ХХ століття після завершення Другої світової війни колись одне з провідних міст Європи було поділеним та з невизначеним майбутнім. Після закінчення бойових дій Берлін поділили між країнами антигітлерівської коаліції на чотири окупаційні зони, однак суперечки між переможцями війни не припинялися.\nЗа рік до вказаних подій, у листопаді 1958 року, глава радянського уряду Микита Хрущов звинуватив західні держави в порушенні Потсдамських угод 1945 року і оголосив про відміну Радянським Союзом міжнародного статусу Берліна. Того ж року прорадянська влада НДР заявила про свої права на Західним Берліном на тій підставі, що він знаходиться «на території НДР».\nНарешті, восени 1959 року після візиту Хрущова до США радянський ультиматум відклали. Але сторони продовжували наполягати на колишніх позиціях.\nЯк не дивно, найбільше від такої нестабільності страждали місцеві мешканці. Особливо ситуація загострилася за влади першого керівника НДР Вальтера Ульбріхта – яскравого «сталініста», правління якого перетворилося у суцільний відтік тисяч громадян НДР у пошуках кращої долі на Захід.\nАле тікали до Європи та Північної Америки не лише самі німці, а й бійці з Групи радянських військ у Німеччині. Сьогодні розповідь про одну з подібних історій, що пов'язана з Полтавою.\nЗ чого все розпочалось\nІз постанови про порушення кримінальної справи від 20 жовтня 1959 року слідчим управління КДБ при Ради Міністрів СРСР:\n«Данченко Є.П. проводячи службу рядовим у військовій частині (польова пошта 65007) ввечері 15 жовтня 1959 року втік із розташування частини та зрадив Батьківщину шляхом переходу до Західного Берліну…».\nПро зникнення рядового армії СРСР військовому керівництву стало відомо того ж дня.\n«…відсутність у розпорядженні 1-ї стрілецької роти військової частини (польова пошта 65007) рядового Данченка Євгена Петровича було виявлено під час шикування особистого складу роти приблизно о 20 годині 15 жовтня 1959 року…», - йшлося у довідці замкомандира роти по політичній частині Луцкина.\nУкраїнець за національністю Євгеній Петрович Данченко народився 1938 року у Полтаві. На момент втечі проживав у столиці теперішньої Молдови Кишиневі (вулиця Мунчештська, 49).\nПро батьків відомо, що на момент втечі сина з частини батьки працювали у Полтавському паровозному депо - Петро Федорович (1912 р.н.) слюсарем, а мати Єфросинія Петрівна (1915 р.н.) - прибиральницею. У 1951 році батьки розійшлися (мешкали в одному домі, але в різних його частинах).\nЗа словами матері, підтверджені шкільною характеристикою, вчився Євген у полтавській школі №22 погано: у 5-у класі провчився два роки, а у 6 класі - три.\n«…траплялися випадки, коли Євген відмовлявся вчитися, їхав з дому і мені доводилось шукати його через міліцію. У 1953 чи 1954 році він поїхав жити до моєї сестри Анастасії до Кишинева, де працював вантажником на залізничній дорозі. За словами сестри, він там працював добросовісно…».\nУ характеристиці на Данченка, складеній у міській товарній станції міста Кишинів 10 листопада 1959 року йшлося про наступне:\n«…З 14 червня по 14 вересня 1956 року Данченко було відправлено на прибирання хлібу на Північний Казахстан. Після повернення продовжував працювати вагарем до призову в Червону Армію. За час роботи у Кишиневській міській товарній станції відносився до роботи добропорядно».\nЯк розповідав двоюрідний брат Віталій Вітренко, який служив у Севастополі, перший час майбутній втікач служив в Одесі, а потім його відправили до Німеччини.\n«У листі з Молдови він розповідав, що друзів немає та розважається молдавським вином…»\nЧП у Берліні\nРозповів помічник командира роти єфрейтор Трифон Кривокоритов, якому Данченко безпосередньо підпорядковувався:\n«Останній раз я бачив Данченка 15 жовтня 1959 року. Цього дня я виконував господарчі роботи у районі розташування роти. У той час, коли я займався ремонтом вікон казарми, і т.д. приблизно о 10 годині ранку до мене підійшов рядовий Данченко та сказав, що у нього день народження. У зв’язку з цим він попросив у мене в борг гроші.\nЯ відповів йому, що у мене їх немає, бо всі ті, які я мав (12 марок), декілька днів тому віддав у борг дружині заступника командира роти по політчастині, старшого лейтенанта Луцкина».\nЗа словами командира, Данченко попросив його сходити до жінки, забрати у неї борг та віддати отримані гроші йому. Обіцянку виконав.\n«…у той час, коли Данченко віддавав гроші, був присутній рядовий Печенкин. Під час передачі грошей (Данченко) запросив мене та Печенкина відмітити разом з ним день народження…».\nУ підсумку чоловіки пішли до магазину, де взяли пляшку лікеру (750 мл) та одну маленьку (350 мл) пляшку, яку вони віддали рядовому Хардину, який у свою чергу просив її купити. Алкоголь розпили в найближчих кущах, а згодом всі троє пішли в казарму.\n«…через деякий час, о 18-й годині, Данченко запропонував мені та Печенкину піти з ним в німецьке кафе. Ми в трьох відправились в кафе, яке знаходилось у місті Штакен приблизно в одному кілометрі від казарми. Знаходячись у кафе, ми замовили двічі по бокалу лікеру (100-150 мл) та по пляшці пива.\n…до нашого столика підійшов німець, ім’я та прізвища не пам’ятаю, який раніше працював у нашому (військовому) містечку. Він випив з нами лікер чи пиво (точно не пам’ятаю) та пішов…».\nНа вулиці чоловіки закурили та відправилися до казарми роти. За словами Кривокоритова, він знаходився в стані сильного сп'яніння, тому як вони йшли та як прийшли до казарми нічого не пам’ятав.\nВасиль Печенкин розповів:\n«…я прийшов до тями тільки вранці на другий день, коли мене розбудили та я побачив, що знаходжуся у казармі…»\nГрубий командир роти\n«…Данченко відносився до своїх обов’язків сумлінно…Був лише незадоволений відношенням до себе з боку командира роти Кудашова. Одного разу, у листопаді 1959 року, під час тактично – стрілецьких занять Данченко не зміг швидко бігти…Кудашов став кричати на нього та ображати нецензурними словами, а згодом кинув у Данченка великими кругляком, але не потрапив у нього… », - продовжив Печенкин.\nМихайло Луцкин (заступник командира 1-ї роти):\n«…приблизно о 19-й годині 40 хвилин мені доповіли, що рядові Кривокоритов та Печенкин прибули до казарми роти у стані сильного алкогольного сп’яніння. Дійсно вони були настільки п’яні, що на заданні мною питання кожному з них…ніхто не зміг відповісти та відразу заснули.\n…наказав черговому вишукувати роту для бойового розрахунку. При перевірці виявилось, що у підрозділі відсутній Данченко».\nНезабаром до німецького госпіталя, який розташований поруч з ротою, відправили пошукову група у кількості 10-15 осіб з числа особистого складу роти. Інша група військових на чолі зі старшим лейтенантом Васильєвим на автомашині «ГАЗ-69» поїхали на розшук зниклого до місць розташування ресторанів та кафе міста Штакена. Один з офіцерів роти на автомашині «ГАЗ-51» виїхав у район прикордонного орієнтування №9, а інший на «ЗИЛ-150» з групою військових відправилися на КПП Дальгов.\nАнатолій Решетников (командир 2-го відділення 2-го взводу 1-ї роти):\n«…15 жовтня 1959 року о 8 годині 30 хвилин я заступив в наряд по охороні кордону у районі орієнтирів №2 та №3, які розташовані у місті Штакен. При цьому я був старшим наряду (разом зі мною був рядовий Ісаков)…\n…(Ісаков) сказав мені, що знайшов біля дротового забору дамський велосипед. Він знаходився у 3-х кілометрах зліва від дороги…».\nМайже відразу після інформації про можливу втечу радянського солдата посилили охорону кордону НДР з англійським сектором Західного Берліну.\nОлександр Тимофеєв (заступник командира батальйону по політичній частині):\n«…рота охороняла вказану частину кордону у посиленому режимі. Наступного дня після зникнення Данченка біля однієї з будівель госпіталю нами був знайдений лежачий на траві шкіряний солдатський ремінь темнокоричневого кольору, сильно поношений…».\nМолдагей Фахрудинов (командира 2 взводу 1 стрілецької роти):\n«…старший лейтенант Луцкин викликав мене до себе та наказав виїхати на автомашині до контрольно-пропускного пункту Дальгов, який знаходиться на кордоні з англійським сектором Західного Берліну. Він (Луцкин) лише зазначив, що відтіля йому хтось дзвонив по телефону...»\nОдин з працівник поліції НДР, який трохи знав російську мову, розповів, що нещодавно до них на дамському велосипеді приїздив радянський солдат у нетверезому вигляді та дзвонив по телефону до радянської частини. Згодом сів на велосипед та поїхав у бік Штакена.\n«Коли я повертався назад, мою машину зупинив рядовий Ісаков, який тоді знаходився на посту, та доповів про знайдення дамського велосипеду біля дротової огорожі…».\nМаріанна Хорн (помічниця медичної сестри лікарні Штакен) розповідала:\n«Коли я приїхала на роботу о 14:00, то залишила свій велосипед перед будівлею пологового відділення. Коли ж я хотіла поїхати додому о 22:00, то його вже не було.\nПриблизно о 23:30 того ж дня дільничний інспектор Кениг зателефонував до лікарні та повідомив, що мій велосипед «Діамант» знайшли. 16 жовтня він доставив велосипед до мене на квартиру».\nФрідрих Хорст (працівники митниці НДР):\n«…близько 20:30 на КПП на дамському велосипеді з’явився радянський солдат напідпитку. Перед шлагбаумом (від будівлі радянських митників до кордону залишалося загалом 750 метрів – примітка автора) він впав з нього (велосипеду)…».\nНімецькі солдати підібрали полтавця та відвели до кабінету свого уповноваженого з розшуку. Незважаючи на свій стан, Данченку вдалося зателефонувати до своєї частини («сказав декілька слів та поклав слухавку»), потім вийшов з будівлі та «зник у невідомому напрямку».\nУ свою чергу радянські війська тієї ж ночі, а потім і наступного дня проводили масштабний розшук дезертира. Шукали навіть із собакою, однак так і не знайшли Данченка.\nЯк показало розслідування, згодом знайшли місця, де втікач перейшов кордон -– в одному з місць між нежитловою будівлею та захисним дротом був значний просвіт.\n19 жовтня 1959 року від англійської влади у Західному Берліні працівники СРСР отримали офіційне повідомлення про те, що Данченко «добровільно перейшов у Західний Берлін», де попросив політичний притулок.\nІз документу про підсумки зустрічі військових представників СРСР з одного боку та Данченко з трьома англійськими офіцерами з іншого 1 грудня 1959 року.\n«…зустріч відбулася з у будівлі Головного поліцейського управління штабу Британської армії о 15.40. При бесіді…також були присутні три британські офіцери: заступник начальника штабу БРА бригадир Гордон – Уотсон та офіцери контррозвідки майори Хаботл та Бишоп. Я просив, щоб нас залишили вдвох, однак Данченко наполягав на присутності англійців…», - написав у доповідній записці генерал – майор Епанчин.\nСвоє рішення уродженець Полтави пояснив наступним чином:\n«Зі своєю матір’ю я не бачився більше 9 років та вже майже відвик від неї. Протягом всього свого життя я переживав багато матеріальних труднощів, терпів багато образ та принижень. Де б я не працював, відчував погане відношення до мене.\nКоли й відправлявся до армії, то думав, що там все по-іншому. А виявилось, що навпаки. Тут ще більше принижували мою гідність.\nЗнущальні дії командира роти постійно прикривав … старший лейтенант Луцкий, звинувачуючи у всьому солдат, в тому числі й мене. Командира роти наказали не за те, що він знущався наді мною, а за те, що я перебіг до англійців».\nЗа словами Данченка, йому було все одно при якому (політичному) ладі жити - соціалізмі чи капіталізмі, а найголовніше - щоб добре було.\n«У мене було достатньо часу, щоб продумати свої вчинки. Повертатися додому я бажання не маю»,- завершив втікач.\nУчасть у пропаганді\nВсередині ХХ століття на Заході існувало так зване видавництво Центрального об'єднання політичних емігрантів з СРСР (ЦОПЕ), яке у Мюнхені кожного місяця видавало журнал «Свобода». У виданні публікувалися матеріали, які викривали справжнє життя у тодішньому СРСР.\nУ №3 за березень 1960 року був опублікований матеріал під назвою «Людина на цілині», автором якого був секретар редакції видання Володимир Жуковський. Він був написаний ніби-то за розповіддю Євгена Данченка, світлину якого опублікували на головній сторінці журналу (харківська криміналістична експертиза 1972 року підтвердила, що на світлині був дійсно Данченко – прим.автора). У самому СРСР розповідь про подорож до Казахстану Данченко, коли він був ще солдатом, назвали антирадянською.\n«Вся стаття пройнята ненавистю до радянського державного та суспільного ладу, у ній зводиться наклеп на радянську дійсність…», - йшлося у довідці КДБ за 6 квітня 1960 року.\nФактичне продовження матеріалу з’явилося у номері №4 «Свободі», де з’явилася стаття «Дні нашого життя», у якій, на думку працівників КДБ, був «грубий наклеп на радянську дійсність, умови служби у Радянській Армії…».\nТривалі роки про долю полтавця радянській владі взагалі нічого не було чути. Данченко знову нагадав про себе вже за часів Перебудови у СРСР. 7 травня 1985 року оперативний підрозділ УНДБ УРСР по Полтавській області отримав з ФРН завірену копію виписки з журналу реєстрації смерті, згідно з якою Євген Данченко помер 9-11 грудня 1984 року у місті Леррах (ФРН). Похований 20 грудня.\nПро причини передчасної смерті полтавця у документах підозріло нічого не вказано. Зараз лише можна припустили, що чоловік міг дійсно померти своєю смертю, або ж був «прибраний» сумновідомим Штазі (спецслужба НДР), як «зрадник СРСР», з яким вони тісно співпрацювали ще з періоду свого існування у 1950-х.\nАвтор висловлює вдячність адміністратору інформаційно-довідкової зали сектору архівного забезпечення УСБУ в Полтавській області Олені Євдокімовій за допомогу у створенні матеріалу.\nНайвища ціна відмови: історія розстріляного єпископа Полтавського та Кременчуцького\nНашивки, зброя та українці: як під час окупації Полтави працювала нацистська поліція\nЮрій Максимов: 929 днів біля керма «Ворскли» (ФОТО)\nКолишньому гравцю «Динамо», «Вердера» та національної збірної України вдалося перетворити одного з аутсайдерів УПЛ на учасника єврокубків.\n2021: підсумки та пам’ятні миттєвості\nДалеко не все вийшло, але і за це дякую.


Сокальський район, від 30000 до 50000 грн, Оренда квартир довготривало, зняти квартиру\nОренда квартир, Сокальський район, від 30000 до 50000 грн\nЗняти квартиру довготривало, Сокальський район, від 30000 до 50000 грн\nЯкщо Ви вирішили орендувати квартиру довгостроково, Сокальський район, від 30000 до 50000 грн, то наш сайт зробить пошук оренди квартир максимально простим. Ми реалізували сучасний пошук квартири в оренду за допомогою мапи. Ви маєте можливість переглядати оголошення про довготривалу оренду квартир рухаючи мапу і в результатх пошуку буде відображено пропозиції саме на цій ділянці мапи. Також до Ваших послуг розвинений фільтр, який надає можливість як спрощеного пошуку оголошень за допомогою посилань так і детальніша версія, де Ви можете ввести потрібні Вам памраметри ціни, площі, типу квартири.\nЯкщо Ви не знайшли підходяхий варіант, то Ви маєте змогу зберегти пошук і періодично переглядати нові квартири, Сокальський район, від 30000 до 50000 грн не витрачаючи час на налаштування фільтра. Також ми відправимо Вам повідомлення, якщо з'являться нові квартири, які будуть підходити під збережені параметри пошуку. Винайняти квартиру Сокальський район, від 30000 до 50000 грн з допомогою нашого сайту не так і важко.


Світлодіодний світильник квадратний LUMINARIA NLS 7W 220V IP44 5000K\nГоловна Світлодіодне led освітлення>Накладні led світильники>Світлодіодний світильник LUMINARIA NLS 7W 220V IP44\nСвітлодіодний світильник LUMINARIA NLS 7W 220V IP44\nФорма: Квадратний. Потужність: 7W. Напруга: AC 175-265V 50/60Hz. Світлова температура: 5000K. Світловий потік: 600 Lm. Енергоефективність: 85 Lm/w. Габаритний розмір: 120x120x47 мм. Кут розсіювання: 220 °. Ступінь захисту: IP44.\nНакладний світлодіодний світильник LUMINARIA NLS 7W 220V IP44 (універсально білий) - квадратної форми світлодіодний світильник з якісним молочно-білим плафоном. Рівномірний світіння без затемнень з кутом розсіювання 220°.\nПереваги світильника NLS 7W 220V IP44:\nНизька споживана потужність, всього 7 ват;\nВисокий показник енергоефективності 85 Lm/w;\nДля гарного освітлення 1-3 квадратних метрів;\nВага світильник 200 грам;\nСвітильник LUMINARIA NLS 7W 220V IP44;\nВисота світильника 47 мм


Проведення тренінгового заняття з учнями 9 Б класу ЗОШ№51 на тему: «Твій професійний вибір» Тренінг проводили: заст.дир. з НВихР Таран Н.В. та практичний психолог Старченко А.В.\n27 лютого 2020 року Миколаївський професійний ліцей торгівлі та ресторанного сервісу провів профорієнтаційну роботу у ЗОШ №51. Тренінг "Твій професійний вибір" був проведений серед учнів 9—Б класу. Метою заняття було визначення професійних нахилів учнів, сприяння формуванню інтересу до робітничих професій та усвідомленню правильного вибору професії. На занятті були використані діагностичні методики для визначення професійної спрямованості особистості...\nСпортивний захід серед усіх груп ліцею на тему: «Стріли Аміра»\nПроведення тренінгового заняття з учнями 8 та 9 класу ЗОШ№32 на тему: "Твій професійний вибір". Тренінг проводили: заст.дир. з НВихР Таран Н.В. та практичний психолог Старченко А.В.\n26 лютого 2020 року Миколаївський професійний ліцей торгівлі та ресторанного сервісу провів профорієнтаційну роботу у ЗОШ 32. Тренінг "Твій професійний вибір" був проведений серед здобувачів освіти 8-9 класів. Метою заняття було визначення професійних нахилів здобувачів освіти, сприяння формуванню інтересу до робітничих професій та усвідомленню правильного вибору професії. На занятті були використані діагностичні методики для визначення професійної спрямованості особистості...\nУчасть у мітингу у сквері ради Європи та покладання квітів до пам'ятника Героїв Небесної Сотні в рамках відзначення Дня Героїв Небесної Сотні та вшанування подвигу Героїв, які віддали своє життя під час Революції Гідності\nПрезентація листівок до Дня Закоханих\nМайстер—клас майстра виробничого навчання Новохатньої Людмили Миколаївни на тему: «Приготування суші та роллів»\nТренінгове заняття для групи здобувачів освіти з особливими освітніми потребами К-76 на тему "На шляху до професії"


Національний медичний університет імені О.О.Богомольця » УЧАСТЬ УНІВЕРСИТЕТУ У ВСЕУКРАЇНСЬКІЙ СТУДЕНТСЬКІЙ ОЛІМПІАДІ\nГоловна/Новини/Новини/УЧАСТЬ УНІВЕРСИТЕТУ У ВСЕУКРАЇНСЬКІЙ СТУДЕНТСЬКІЙ ОЛІМПІАДІ\nУЧАСТЬ УНІВЕРСИТЕТУ У ВСЕУКРАЇНСЬКІЙ СТУДЕНТСЬКІЙ ОЛІМПІАДІ\nЩорічно вищими навчальними закладами (за наказом МОН України) проводиться Всеукраїнська студентська олімпіада, яка передбачає два етапи І-ий– у січні-лютому 2017 року у ВНЗ (за згодою); ІІ-ий – у квітні-травні 2017 року у ВНЗ, визначених як базові, відповідно до:\nа) переліку навчальних дисциплін, базових вищих навчальних закладів, голів оргкомітетів Всеукраїнської студентської олімпіади у 2016/2017 н.р.;\nб) переліку напрямів і спеціальностей, базових вищих навчальних закладів, голів оргкомітетів Всеукраїнської студентської олімпіади у 2016/2017 н.р.\nВ 2016-2017 начальному році Національний медичний університет імені О.О. Богомольця, як і в попередні роки, після отримання оголошення активно налаштований брати участь у Всеукраїнській студентській олімпіаді.\nБажання бути базовими виказали 5 кафедр НМУ: кафедра внутрішніх хвороб №2 з дисципліни «Терапія»; кафедра хірургії №4 з дисципліни «хірургія»; кафедра педіатрії №5 з дисципліни «дитячі хвороби»; кафедра гігієни та екології з дисципліни «гігієна»; кафедра біоорганічної та біологічної хімії з дисципліни «біологічна хімія». Відділом наукової роботи студентів (керівник – професор Пінський Л.Л.) Науково-дослідної частини університету кафедрам надана інформація щодо правил підготовки відповідних матеріалів для заявки на участь та вчасно поданий до МОН України необхідний пакет документів: запиті, що надійшли від потенційних учасників-кафедр на отримання статусу «базових» для проведенні II туру Всеукраїнських олімпіад в 2016-2017 навчальному році.\nНагадаємо, минулого року у Всеукраїнській студентській олімпіаді НМУ зайняв перше місце за кількістю олімпіад та призових місць серед інших медичних ВНЗ.\nВ 2015 році на І-му етапі були задіяно 50 кафедр НМУ, у ньому взяли участь 450 студентів. Для участі у ІІ-му етапі було рекомендовано 66 студентів- переможців попереднього І-го етапу цієї Олімпіади.\nДля підготовки та проведення II туру на базі НМУ були визначені базовими наступні кафедри:\n Соціальної медицини та організації охорони здоров’я з дисципліни соціальна медицина. Завідувач кафедри – професор Тетяна Гузєєва.\n Мікробіології, вірусології та імунології з дисципліни мікробіологія. Завідувач кафедри – академік НАН та НАМН України, професор Володимир Широбоков\n Гістології та ембріології з дисципліни гістологія. Завідувач кафедри – член-кореспондент НАМН України, професор Юрій Чайковський.\n Клінічної імунології та алергології з секцією медичної генетики з дисципліни клінічна імунологія. Завідувач кафедри – професор Андрій Курченко.\nЗа підсумками Всеукраїнської студентської Олімпіади 2015-2016 було визначено 27 переможців, з яких:\nІ місце – 7 студентів:\n• Євген Пристая (з дисципліни медична генетика-«Генетика 2016». Зав. кафедри – д.мед.н., професор Курченко А.І., Харківський НМУ, м. Харків, 20-22 квітня);\n• Вікторія Комар (з дисципліни гістологія, цитологія, ембріологія. Зав. кафедри – член-кореспондент НАМН України, д.мед.н., професор Чайковський. Ю.Б., НМУ імені О.О.Богомольця, м. Київ, 21-22 квітня);\n• Тетяна Комарова (з дисципліни соціальна медицина та організації охорони здоров’я. Зав. кафедри – д.мед.н., професор Грузєва Т.С., НМУ імені О.О.Богомольця, м. Київ, 28-29 квітня);\n• Альона Гончарук (з дисципліни клінічна імунологія та алергологія. Зав. кафедри – д.мед.н., професор Курченко А.І., НМУ імені О.О.Богомольця, м.Київ, 14-15 квітня);\n• Назарій Лазько (з дисципліни мікробіологія, вірусологія та імунологія. Зав. кафедри – академік НАН та НАМН України, д.мед.н., професор Широбоков В.П., НМУ імені О.О.Богомольця, м. Київ, 7-8 квітня);\n• Олександр Нагорний (з дисципліни патологічна фізіологія. Зав. кафедри – д.мед.н., професор Кришталь М.В., «Буковинський державний медичний університет», м. Чернівці, 20-22 квітня);\n• Марина Луценко (з дисципліни безпека життєдіяльності. Зав. кафедри – член-кореспондент НАМН України, д.мед.н., професор Яворовський О.П., Національний університет водного господарства та природокористування, м. Рівне, 20-22 квітня).\nІІ місце – 11 студентів:\n• Дар’я Новосад (з дисципліни терапія. Зав.кафедри – д.мед.н., професор Яременко О.Б., Івано-Франківський НМУ, м. Івано Франківськ, 20– 22 квітня);\n• Сергій Матчишин (з дисципліни біологія. Зав. кафедри – член-кореспондент НАН України, д.біол.н., професор Романенко О.В., Житомирський державний університет імені Івана Франка, м. Житомир, 19-21 квітня);\n• Лариса Некрасова (з дисципліни патоморфологія. Зав.кафедри – д.мед.н., професор Терещенко В.П., Харківський НМУ, м.Харків, 11-13 квітня);\n• Олександр Зеленчук (з дисципліни інфекційні хвороби. Зав.кафедри – д.мед.н., професор Голубовська О.А., Харківський НМУ, м.Харків, 13 – 15 квітня);\n• Ірина Шеметюк (з дисципліни педіатрія. Зав.кафедри член-кореспондент НАМН України, д.мед.н., професор Волосовець О.П., Одеський НМУ, м. Одеса, 24–26 березня);\n• Дмитро Ассонов (з дисципліни медична психологія. Зав.кафедри – д.мед.н., професор Напрєєнко О.К., Харківський НМУ, м.Харків, 27 квітня);\n• Юрій Куценко (з дисципліни оперативна хірургія та топографічна анатомія. Зав.кафедри – д.мед.н., професор Черняк В.А., Вінницький НМУ імені М.І. Пирогова, м. Вінниця, 14-16 квітня);\n• Тетяна Сомарчук (з дисципліни анатомія людини. Зав.кафедри – д.мед.н., професор Черкасов В.Г., Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського, м. Тернопіль, 11-14 травня).\n• Юлія Котова (з дисципліни офтальмологія. Зав.кафедри -д.мед.н., професор Вітовська О.П., Одеський НМУ, м. Одеса, 12-14 травня).\n• Алла Головко, Роман Долинський (з дисципліни німецька мова. Зав.кафедри к.мед.н., доцент Аврахова Л.Я., Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут», м. Харків, 12-14 квітня).\nІІІ місце – 9 студентів:\n• Олексій Нікітін (з дисципліни мікробіологія, вірусологія та імунологія. Зав.кафедри – академік НАН та НАМН України, д.мед.н., професор Широбоков В.П., НМУ імені О.О. Богомольця, м. Київ, 7-8 квітня).\n• Сергій Прогонов (з дисципліни латинська мова і основи медичної технології. Зав.кафедри – к.мед.н., доцент Кисельова О.Г., Львівський НМУ імені Данила Галицького, м. Львів, 21-22 квітня).\n• Анна Кучеренко (з дисципліни латинська мова і основи медичної технології. Зав.кафедри – к.мед.н., доцент Кисельова О.Г., Львівський НМУ імені Данила Галицького, м. Львів, 21-22 квітня).\n• Юрій Рєзніков (з дисципліни педіатрія. Зав.кафедри – д.мед.н., професор Тяжка О.В. Одеський НМУ. м.Одеса, 24-26 березня).\n• Ілона Пономарчук (з дисципліни психіатрія та наркологія. Зав.кафедри – д.мед.н., професор Напрєєнко О.К., Харківський НМУ, м.Харків, 27 квітня).\n• Олексій Остаповський (з дисципліни стоматологія. Зав.кафедрами: д.мед.н., професор Хоменко Л.О.; д.мед.н., професор Неспрядько В.П.; д.мед.н., професор Борисенко А.В.; член-кореспондент НАМН України, д.мед.н., професор Маланчук В.О.; д.мед.н., професор Яковенко Л.М.; д.мед.н., професор Фліс П.С., ВДНЗ України «Українська медична академія», м. Полтава, 21-22 квітня).\n• Єлизавета Кекконен (з дисципліни фармакологія. Зав.кафедри – член-кореспондент НАН та НАМН України, д.мед.н., професор Чекман І.С., Одеський НМУ, м. Одеса, 7-9 квітня).\n• Христина Ковальчук (з дисципліни офтальмологія. Зав.кафедри – д.мед.н., професор О.П. Вітовська, Одеський НМУ. м.Одеса, 12-14 травня).\n• Вікторія Бойко (з дисципліни екологія. Зав.кафедри – д.мед.н., професор Гаркавий С.І., Одеський державний екологічний університет, м.Одеса, 25-27 квітня).\nСподіваємось, що і в цьому навчальному році бажання продемонструвати свій потенціал майбутнього лікаря-фахівця з певної дисципліни, а також високий професіоналізмом та педагогічну майстерністю і відповідальність їх кураторів – викладачів дозволить займати гідні місця у рейтингах Всеукраїнських олімпіад.


Лікування наркоманії в Миколіїві – наркологічна клініка ADOMED\nРеабілітаційний центр для наркоманів Миколаїв\nСпробував хоча б разок - непередавані відчуття, що ж далі? Нерідко подібні випадки призводять до плачевного результату - молоді люди, втративши почуття самозбереження, буквально відразу потрапляють в залежність і стають наркоманами.\nЩо робити рідним і близьким? Перш за все, не намагатися вирішити проблему самостійно, якомога раніше звернутися за професійною допомогою. У Миколаєві її пропонує центр реабілітації ADOMED - сучасний лікувальний заклад, що застосовує сучасні методики щодо усунення залежностей, в т.ч. наркотичної.\nТут пацієнти опиняються в домашній, затишній обстановці. Їх оточує доброзичливий персонал, який піклується про щадний режим і повноцінне харчування підопічних. У подібних умовах, людині набагато простіше зосередитися на головній меті - повне одужання, не відволікаючись на побутові проблеми.\nВ штаті центру працює колектив кваліфікованих лікарів і медперсоналу, яким добре знайомі особливості даного виду залежності і його впливу на здоров'я і поведінку пацієнтів.\nУсунення «ломки» - це важкий стан, що змінює наркотичну ейфорію, може призвести до тяжких наслідків, і перше завдання фахівця - позбавити наркомана від мук і від хімічних отрут;\nВідновну терапію - наркотики завдають серйозної шкоди органам і системам, вони потребують підтримки і лікування;\nНадання психологічної допомоги - важливий аспект реабілітації, що дозволяє наркоману відновити душевну рівновагу і розставити пріоритети; досвідчені психологи допомагають людині згадати, що для нього є важливим і вселяють надію, що можна все змінити;\nПідтримку після терапії - фахівцям важливо, щоб їх підопічні не просто пройшли весь курс, а знайшли своє місце в житті, для цього їм пропонують заняття в анонімних групах, курси профорієнтації, навчання і допомогу в працевлаштуванні.\nЛікування наркоманії в Миколаєві реабілітаційному центрі ADOMED - це комплексна допомога, що дає стабільні результати. Тут пропонується тривала терапія, яка стає для наркозалежних реальним шансом на нове, здорове життя.\n1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 Rating 87% (125 Votes)


Головна Підручники Підручник Українське цивільне право (Заіка Ю.О.) скачати онлайн 17.5. Предмет, спосіб, час і місце виконання зобов’язання\nПредметом виконання зобов’язання є вчинення певної дії або утримання від певних дій. Предметом виконання зобов’язання є те майно, робота, послуга, які в силу зобов’язання боржник повинен передати, виконати чи надати кредитору.\nСпосіб виконання зобов’язання — це порядок вчинення боржником дій на виконання зобов’язання. Спосіб виконання зобов’язання визначають сторони при виникненні зобов’язання. За загальним правилом кредитор має право не приймати виконання зобов’язання частинами.\nСтроки виконання зобов’язання можуть бути визначені законом (термін сплати за комунальні послуги), подією, яка неминуче настане (початок навігації), договором або моментом пред’явлення вимоги, в цьому випадку боржник повинен виконати свій обов’язок у семиденний строк, якщо обов’язок негайного виконання не випливає з договору або актів цивільного законодавства.\nВ тому випадку, коли зобов’язання не передбачає строку його виконання і не містить умов, які дозволяють визначити цей строк, воно має бути виконане в розумний строк після виникнення зобов’язання, тобто протягом такого часу, який зазвичай необхідний для виконання дій, передбачених зобов’язанням.\nДострокове виконання зобов’язання вважається належним, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обігу.\nМісце виконання зобов’язання — це місце, де боржник повинен вчинити певні дії, а кредитор — прийняти виконання.\nЯкщо місце виконання зобов’язання не визначено договором, законом, звичаями ділового обігу і не випливає із суті зобов’язання, виконання проводиться за зобов’язаннями:\n– про передання нерухомого майна — за місцем знаходження майна;\n– про передання товару, що виникає на підставі договору перевезення, — за місцем здавання товару перевізникові;\n– про передання товару, що виникає на підставі інших правочинів — за місцем виготовлення або зберігання товару, якщо це місце відоме кредитору на момент виникнення зобов’язання;\n– грошовими — за місцем проживання кредитора;\n– іншими — за місцем проживання боржника.


Я глянула на свого сусіда, який вийшов з під’їзду і попрямував до чорного джипу, і задумалася. Він, на відміну від дружини, яка декілька годин тому з двома дітьми за руку вибігала ледь зачесана з будинку, неквапливо сів у автівку, і поїхав. І хтозна куди саме він прямує. Можливо на роботу, а можливо на зустріч з якоюсь молодицею. Звісно ж, дружина, на якій весь будинок, діти і робота, його вже не приваблює – iBilingua\nYou are here: Home / життєві історії / Я глянула на свого сусіда, який вийшов з під’їзду і попрямував до чорного джипу, і задумалася. Він, на відміну від дружини, яка декілька годин тому з двома дітьми за руку вибігала ледь зачесана з будинку, неквапливо сів у автівку, і поїхав. І хтозна куди саме він прямує. Можливо на роботу, а можливо на зустріч з якоюсь молодицею. Звісно ж, дружина, на якій весь будинок, діти і робота, його вже не приваблює\nЯ глянула на свого сусіда, який вийшов з під’їзду і попрямував до чорного джипу, і задумалася. Він, на відміну від дружини, яка декілька годин тому з двома дітьми за руку вибігала ледь зачесана з будинку, неквапливо сів у автівку, і поїхав. І хтозна куди саме він прямує. Можливо на роботу, а можливо на зустріч з якоюсь молодицею. Звісно ж, дружина, на якій весь будинок, діти і робота, його вже не приваблює\nЯ глянула на свого сусіда, який вийшов з під’їзду і попрямував до чорного джипу, і задумалася. Він, на відміну від дружини, яка декілька годин тому з двома дітьми за руку вибігала ледь зачесана з будинку, неквапливо сів у автівку, і поїхав. І хтозна куди саме він прямує. Можливо на роботу, а можливо на зустріч з якоюсь молодицею. Звісно ж, дружина, на якій весь будинок, діти і робота, його вже не приваблює.\nЯкось прогулювалася вуличками нашого містечка та звернула увагу, що більшість дівчат втратили свої жіночі чари. Найчастіше вони йдуть із сумним виглядом і втомленими очима, поспішають, несуть величезні пакети, а одягнені вони у щось незрозуміле. Вони просто забули, як бути справжніми дівчатами.\nОдна наша сусідка вискакує з під’їзду рівно о сьомій. Без макіяжу, без укладки навіть причесаною не назвеш. За одну руку веде дочку років трьох, а за другу – сина першокласника. Швидко всаджує їх у автівку, восени змітає листя, а взимку зчищає сніг і їде. Поспішає, щоб не запізнитися. Поспішає до садка, до школи, на роботу. А наприкінці дня те саме, але у бік будинку.\nДесь біля одинадцятої з’являється батько цього сімейства. З пузом, недоглянутий, невиспаний. Заводить свій величезний джип і сідає в нього, чекаючи, поки розтане сніг на лобовому склі.\nПотім тихенько виїжджає з двору. Він нікуди не поспішає. Навіщо? Адже діти давно на своїх місцях, вдома порядок, життя чудово йде своєю чергою. І їде він чи то, щоб купити собі щось смачненьке (пінне) до вечора, чи то, щоб зустрітися з іншою. Найімовірніше дружина, на якій весь будинок, діти та робота, його більше не приваблює.\nА кілька днів тому у кафе біля мене сиділи дві дівчини та міркували про життя. Одній було незрозуміло, чому чоловік не соромиться навіть у її присутності розглядати якихось жінок, а може навіть ходить наліво, поки вона втомилася від побуту та виховання неслухняного синочка.\nПроходячи повз неї, я спеціально уважно оглянула, як вона виглядає. Її зовнішній вигляд і привів мене до думки про необхідність порушити цю тему. Мішкуватий светр, відсутність навіть легкого макіяжу, немите волосся, яке було пов’язане старенькою резинкою. Рук я не побачила, але швидше за все про манікюр теж не йдеться. У її компанії кожен заглядатиметься на інших жінок.\nЯ теж займаюся вихованням малюка-дошкільника, але не дозволю собі розгулювати з брудним волоссям і без манікюру.\nМилі дівчата! Згадайте, що ви повинні бути прекрасними і почніть доглядати за собою! Надягніть красиву сукню і зробіть укладку!\nА ви погоджуєтесь з моєю думкою?


Які можуть виникати проблеми на пальцях ніг?\nВсе про будову нігтя\nІнфекції нігті на великих пальцях ніг\nДуже часто люди не звертають уваги на стан нігтів на ногах і забувають про хороший догляд за ними. Тому там можуть розвиватися різні інфекції та хвороби. А їх лікуванням починають займатися, коли хвороба запущена і знаходиться на пізній стадії. А адже тоді дуже складно позбутися від подібних проблем.\nЯкщо звернутися до результатів досліджень, то можна відзначити, що практично 80% населення будь-якої країни схильні до різних проблем і болів на пальцях ніг. Найчастіше це пов’язано з недостатнім доглядом, а не з уродженими хворобами, інфекціями. Також необхідно розуміти, що нога є унікальним органом, в якому міститься велика кількість суглобів, нервових закінчень і суглобів. А все для того, щоб можна було рівномірно розподілити навантаження і зробити нас більш швидкими. На жаль, ми звертаємо увагу на ноги і нігті, тільки тоді, коли вони починають хворіти.\nМало хто знає, що ніготь, це не просто поверхня, на яку можна наносити різні лаки або покриття. Але насправді, ніготь є самостійним органом людини. Зовнішній вигляд нігтя, його товщина, наявність тріщин і дефектів залежить не тільки від віку людини, але і від його діяльності, імунітету, підлоги і будови самого нігтя. Також на них є свій особливий і неповторний малюнок. Якщо говорити про здоровий людину, то у нього нігті мають приємний рожевий блиск без плям, впадин, потовщення і смужок. Значить, і весь його організм здоровий.\nНігтьовими валиками можна вважати ту шкіру, де ніготь стикається з пальцем. Але нам видно лише мала частина, яка знаходиться у самій кутикули і має форму півмісяця. Якщо структуру валика і його корінь пошкоджений, то ніготь буде рости набагато повільніше, на ньому будуть з’являтися сколи, тріщини, він буде часто ламатися або ж, навпаки, виростати занадто товстим. Але, якщо травма була несерйозною, то вже через місяць у вас виросте новий ніготь зі здоровою поверхнею.\nКутикула є не менш важливим компонентом будови нігтя, вона приховує корінь від зовнішнього світу і створює захист. Складається вона з шкіри, але за нею потрібен особливий догляд, тому що, якщо вона буде пересушена або пошкоджена, то ніготь буде деформований або ж взагалі перестане рости.\nІноді навіть найпростіші маніпуляції з нігтем на ногах можуть призвести до великих проблем. Тому фарбування неякісними лаками, використання ацетону, можуть призвести не тільки до алергії, але і запалення нігтів, зараження і появі врослих нігтів. Теж саме відбувається і від неправильного манікюру пилочками або неякісними ножицями.\nЛікування повинно відбувається під наглядом лікаря із застосуванням антибіотиків. А іноді може знадобитися навіть хірургічне втручання.\nКігті на ногах можуть з’явитися з-за неправильного згинання певних суглобів ніг. Вони можуть стати серйозною проблемою, яку необхідно починати лікувати на ранніх стадіях. Є два варіанти розвитку подій: ваші пальці або будуть згинати, або будуть зовсім нерухомими. Якщо вони зовсім не рухаються, то це буде викликати шалений біль, а не тільки незручності. При цьому можуть з’являтися мозолі, натоптиші. Вилікувати таке захворювання можна тільки за допомогою операції.\nУ групі ризику перебувають люди, хворі на цукровий діабет, які перенесли травми ніг, псоріаз, м’язові захворювання.\nТакі врослі нігті настільки впиваються в шкіру, що викликають сильну, гострий біль. У таких випадках саме загнуті кінці і кути сильно тиснуть на шкіру, починають запалюватися і роблять ноги більш вразливими до інфекцій. Врослі нігті зустрічаються у людей, які мали травми ніг і ніготь був проколений, у нього проникло чужорідне тіло, якщо в тілі йдуть запальні процеси. Згодом може розвиватися грибок і ноги починають не тільки вболівати. А ще і неприємно пахнути. При відсутності належного ефекту і лікування, відбувається незворотні процеси, які можна вилікувати тільки при серйозному хірургічному втручанні.\nНавіть тісні і незручні туфлі можуть призвести до появи врослого нігтя, на ряду з грибком та забоями. Найчастіше лікування відбувається під наглядом лікаря і після ретельної діагностики.\nЦікаво: Занемел мізинець на лівій руці – що робити?\nГрибок на великих пальцях ніг може мати декілька назв, але підсумок один – він спотворює палець або повністю його руйнує. Викликає це величезна різноманітність грибків або цвілі. Схильні до такого захворювання не тільки чоловіки, але і більшість жінок. Розмножуються бактерії в тісній, мокрій і темної середовищі, руйнуючи основний будівельний компонент нігтя – білок. Від цього вони стають більш жовтими, потовщеними і розшаровуються. Найбільш схильні грибку великі пальці або мізинці, тому що саме на них чинить тиск незручна й вузька взуття.\nКрім жовтизни і потовщення варто відзначити, що нігті починають неприємно пахнути, а після хвороба перекидається ще і на всі ноги. Через якийсь час вся поверхня нігтя починає руйнуватися. А при довгому відсутності лікування, пацієнт відчуває біль і сильний набряк. З часом можна помітити, що ніготь розм’якшується, кришиться і від нього нічого не залишається.\nПотрібно розуміти, що грибок сам по собі не пройде, і необхідно звертатися за допомогою до лікаря, який встановить першопричину, призначить лікування. Частіше всього використовуються не тільки антибіотики, але ще і мазі, суміші для лікування поверхневого. Якщо ж ви ним не будете слідувати або переб’єте курс, то стан ваших ніг і нігтів почне тільки погіршуватися.\nПроста травма ніг і нігтів у вигляді забиття створює гематоми, тобто синяки, під якими збирається кров і лускаються капіляри. Можна помітити, що ніготь стає фіолетовим або синім. Тоді і виникає біль. Особливо сильно він відчувається. Якщо ви носите ще й тісне взуття. Больові відчуття будуть найбільш сильними. Якщо гематома не одна, а має велику поверхню поразки.\nПри сильних болях, необхідна допомога лікаря, який проколює ніготь і випускає рідину. Особливо це актуально, якщо ніготь синіє, біль не проходить, і він з часом починає відпадати.\nЯкщо ви відчуваєте хоча б найменші зміни в структурі нігтя, вам некомфортно і боляче, то одними народними засобами просто не обійтися. Вам потрібна професійна допомога і кваліфіковане лікування. До того ж не забувайте про комфорт ваших ніг в плані носіння взуття. Тому що цей дріб’язковий фактор може значно вплинути на загальний стан здоров’я не тільки нігтів, але і всього організму. Адже навіть самий невинний удар може перерости в серйозну інфекцію.\nАйза Тарамова 21.12.2016 в 21:38\nМені дуже подобається “розумна емаль”. На великому пальці лівої руки тріснув ніготь, тріщина почала збільшуватися. Емаль допомогла. Все минуло без сліду. Рекомендую.\nМаксим 15.03.2017 в 12:15\nВже давно вростають нігті, доводиться постійно стежити за ними і плюс ванночки перед стрижкою.


Історія бренду Lamborghini\nВажко сказати, існувала б сьогодні марка цих легендарних спортивних автомобілів, будь в Энцо Феррари (Enzo Ferrari) небагато більш уживчивый характер…\nПерш ніж починати розповідь про історію Lamborghini, потрібно повідати спочатку деякі факти з біографії засновника компанії. У роки Другої світової війни Ферруччо Ламборгини (Ferruccio Lamborghini) служив в італійській армії. Він був, що називається, механіком від Бога, так що без справи йому сидіти не доводилося. Як відомо, що споконвічно ставився до країн Осі, Італія згодом, з падінням режиму Муссоліні, перестала бути союзником Німеччини. Так Ферруччо став воювати на стороні союзників, обслуговуючи військову техніку англійців (в основному англійців). Так він одержав знання щодо устрою не тільки італійських, але й закордонних механізмів. Ці навички здорово придалися йому згодом.\nКоли війна закінчилася, Ламборгини повернувся додому із твердим наміром відкрити своя справа. Залишаючи Італію англійці розпродавали надлишки не потрібної їм тепер техніки — повертати її у Великобританію було справою занадто вуж напряжным. Заповзятливий молодий італієць скористався цим. Так з`явилася невелика компанія по проведенню тракторів. У розореною війною, але країні, що поступово відроджується, ця техніка була досить затребувана. Перша ж модель трактора виявилася дуже простий по конструкції й надійної в експлуатації, що й визначило її успіх. Це дозволило молодої компанії швидко встати на ноги\nУже по закінченні десятка років Ламборгини розбагатів. Настільки, що зміг дозволити собі дорогий спортивний автомобіль, зробивши вибір на користь Ferrari. Однак, спортивний автомобіль розчарував талановитого механіка. Настільки, що одного чудового дня Ламборгини відправився в офіс компанії, з наміром розповісти особисто самому Энцо Ферарри свої міркування щодо того, як той міг би поліпшити свої автомобілі. Однак, у результаті він зіштовхнувся з банальним хамством і їдкими фразами про те, що виробник тракторів не повинен лізти в проведення спорткаров. Ламборгини був розлютований. Тоді-Те він і розв`язав створити власну модель спортивного автомобіля. Причому не просто для себе особисто, але таку, що зможе кинути виклик Ferrari, як на трасі, так і на ринку. Так сказати, помста по-італійському.\nНасамперед Ламборгини до винтика розібрав куплений їм Ferrari, щоб повністю розібратися в принципі його дії. Усе виявилося навіть простіше чому він думав. В 1963 році світу була представлена Lamborghini 350 GT. Природно, що автомобіль створювався не тільки чинностями одного Ламборгини. Він залучив для цієї роботи багатьох талановитих інженерів і дизайнерів. Модель вийшла дуже вдалої й користувалася гарним попитом. Для проведення автомобілів був куплений завод у Сант`агата Боланиз (Sant`agata Bolognese), де й донині перебуває штаб-квартира компанії\nЛамобргини народився під знаком тельця, який тепер прикрашав капоти його чудових створінь. Згодом саме быки визначали розвиток модельного ряду — автомобілі носили назви по кличках і породам знаменитих биків, що колись участвовавших у коридах. Навіть модель Diablo названа зовсім не на честь нечистої чинності. Споживачі ж часто називають своїх «вихованців» ласкавим прізвиськом «Lambo».\nСправжній успіх чекав компанію після появи моделі Miura. Це був чудовий суперкар, що з`явився в 1965 році. Він був винятково популярний ( по мірках автомобілів такого класу) — за рік вдавалося продавати часом більш сотні штук, а завод Lamborghini працював на межі своїх можливостей\nОднак, не слід думати, що Ламборгини повністю перемкнувся на швидкісні автомобілі, відмовившись від тракторів. Зовсім немає! Більше того, саме трактора приносили йому основний дохід і дозволяли втілювати в життя самі сміливі ідеї. Але в 1972 році відбулася більша неприємність — був зірваний великий контракт на поставку тракторів у Болівію, що трясе черговим військовим переворотом. Це дуже сильно вдарило по фінансовому стану компанії й Ламборгини не залишалося нічого іншого, як продати частину проведення тракторів концерну Fiat. Згодом Lamborghini взагалі відмовилася від участі у виробництві цієї техніки. Однак, трактори під цим брендом проводяться й понині. Займається цим група SAME DEUTZ-FAHR, до якої й відійшла Lamborghini Trattori S.p.A.\nАле неприємності на цьому не закінчилися. нафтова криза, Що вибухнула, поставила під сумнів саме існування автомобілів такого класу. Вижити вдалося завдяки моделі Lamborghini Countach. В 1975 році постарілий Ламборгини продав свою частку бізнесменам зі Швейцарії, своїм гарним знайомим — Жоржу-Анри Росетти (Georges-Henri Rossetti) і Рене Леймеру (René Leimer). Відійшовши від справ він поселився у своєму особнике, де проводив старість, вирощуючи виноград. Умер Ферруччо Ламборгини на початку 1993 року, небагато не доживши до 77 літ\nА Lamborghini переслідували проблеми. В 1978 році на компанію обрушилася низка проблем пов`язаних із проведенням, у результаті чого вона змушена була оголосити себе банкрутом і була продана. Власниками стали брати Жан-Клодт і Патрик Мимрам (Jean-Claude and Patrick Mimram) з тієї ж Швейцарії, що займалися проведенням продуктів харчування\nВ 1987 році Lamborghini зненацька для всіх викуповує американський Chrysler, і без того, що випробовував досить серйозні фінансові проблеми. Уважається, що покупка ця була лише примхою голови американського автогіганту Чи Якокка (Lee Iacocca), якому лестила сама думка про володіння такою легендою, як Lamborghini.\nВ 1994 році, коли Chrysler «пригорнуло» остаточно, Lamborghini була продана індійській інвестиційній групі Megatech, яка так і не зуміла витягнути таку ношу. В 1998 році італійська автолегенда знову «повернулася в Європу» — новим власником стала німецька AUDI AG.\nНа сьогоднішній день автомобілі Lamborghini по колишньому залишаються одними із самих популярних у своєму класу й проводяться по кілька тисяч у рік. Справ засновник компані жи й квітну — як і раніше їсти хто кину рукавичк, що зарвавшимся Ferrari<\nГалузі до яких відноситься Lamborghini\nТеги пов`язані з бендом Lamborghini\nКраїна-власник бренду Lamborghini


Найкращі ресторани 2017 | harchi.info\nАвторитетний британський журнал Restaurant представив у Мельбурні щорічний рейтинг 50 кращих ресторанів світу, заснований на опитуванні понад тисячі шефів, рестораторів, гурманів, ресторанних критиків та оглядачів.\nПереможцем цього разу став ресторан Уілла Гуідари та Деніела Хамма Eleven Madison Park у Нью-Йорку — у 2016-му він займав 3-тє місце. Окрім того, його назвали кращим рестораном Північної Америки. Варто відмітити, що останнього разу американський заклад займав перше місце понад 10 років тому — це був ресторан Томаса Келлера The French Laundry у 2003-2004 році. Минулорічний переможець Osteria Francescana в італійській Модені опустився на друге місце і став кращим рестораном Європи.\nТоп-10 кращих ресторанів світу є наступними\n1 місце — Eleven Madison Park (Нью-Йорк, США).\n2 місце — Osteria Francescana (Модена, Італія).\n3 місце — El Celler de Can Roca (Жирона, Іспанія).\n4 місце — Mirazur (Ментона, Франція).\n5 місце — Central (Ліма, Перу).\n6 місце — Asador Etxebarri (Аспе, Іспанія).\n7 місце — Gaggan (Бангкок, Таїланд).\n8 місце — Maido (Ліма, Перу).\n9 місце — Mugaritz (Сан-Себастьсян, Іспанія).\n10 місце — Steirereck (Відень, Австрія).\nУ червні Eleven Madison Park закриють на ремонт до вересня. Однак до цього моменту там можна буде спробувати кращі страви за останні 11 років — саме таку кількість позицій зараз пропонують у меню. Вечеря на двох у закладі обійдеться у $700-1000, особливу увагу варто звернути на качку з лавандовим медом. Влітку Гуідара та Хамм будуть працювати у ресторані в Хемптонсі.\nІз 50 ресторанів тільки у 3 кухнею завідують жінки. Це ресторан мексиканської кухні у Нью-Йорку Cosme, Arzak в іспанському Сан-Себастьяні та Central у Лімі. У цьому році у списку немає Noma і Копенгагені, адже він закрився, а шеф-кухар Рене Редзепі займається закладом у Мексиканському Тулумі. До 2016 року саме цей ресторан 4 роки підряд вважався кращим у світі. У рейтингу також не знайти жодного закладу з Африки.\nА про Топ-10 ресторанів світу за версією TripAdvisor читайте тут - https://harchi.info/blogs/san-ayt-j/top-10-restoraniv-za-versiyeyu-tripadvisor.\nНед, 04/30/2017 - 13:24 30/04/2017 13:24


Руйнує все на своєму шляху…Військові повідомили про використання бойовиками страшної зброї — Новини Вінниці\nНа приморському напрямку поблизу Водяного Донецької області ворог постійно використовує міномети та стрілецьку зброю, але останнім часом бойовики почали застосовувати невідому важку зброю, що руйнує на своєму шляху все, повідомили українські військові, передає Корупція.Інфо.\nВисота вирви, яка утворилася внаслідок використання такої зброї, складає 2,20 метра, а ширина – близько 4 метрів, розповів український військовий Олександр, якого процитувало «Громадське радіо».\n«152-мм артснаряди від самохідної артилерії таких вирв не роблять. Ще причиною може бути м’який ґрунт. Але все-таки здається, що використовують щось важче», – пояснив Олександр.\n«Осколки, які знаходилися в цих вирвах, це осколки від «Градів-П» («Партизанів»). Тобто у «Партизанах» вже використовують якийсь новий заряд. Цей снаряд не розривається при ударі. Він заходить глибоко під землю і, як фугас, викидає максимальну кількість землі нагору, утворюючи вирву. Напевно, шукали важку бронетехніку, щоб вразити цим снарядом», – припустив він.\nЗа словами військовослужбовця, якби цей снаряд розірвався на асфальтовій поверхні, то розліт осколків склав би близько 150 метрів.\nЯк відомо, тристороння контактна група домовилась про припинення вогню на Донбасі із 25 серпня. Проте, як повідомляють військові ЗСУ, на приморському напрямку після проголошення так званого «шкільного перемир’я» противних дотримувався режиму тиші рівно 12 годин.


Сіамські близнюки Кучми: нині Ющенко - технічний кандидат в Януковича\nОпубліковано - 25.09.2009 16:49 | Всі новини | Версія для друку | Коментарі (0)\n“Цими днями стався безпрецедентний випадок - за допомогою підконтрольного суду влада заборонила критикувати дії уряду та прем’єр-міністра в усіх засобах масової інформації та в рекламі. Цей факт викликає глибоку стурбованість за долю демократії і свободи слова в Україні. Намагання Юлії Тимошенко заборонити критику дій уряду, який вона очолює, та її власні промахи - це перший крок до повернення тоталітарної системи. Це спроба за допомогою підконтрольних судів та репресивних органів відновити цензуру та взяти під повний контроль інформаційну сферу”. - заявив сьогодні лідер ПР Янукович.\n“На перший погляд, це дійсно виглядає як наступ на свободу слова і думки”, - більш обережно сказала сьогодні на брифінгу заступник Глави Секретаріату Президента – Представник Президента у ЦВК та Конституційному Суді Марина Ставнійчук,- “Це не може не турбувати представників ЗМІ, а з точки зору подальшого розвитку держави звичайно достатньо серйозно повинно турбувати і все суспільство. Тому що серед основних здобутків, які дійсно є реальним досягненням сьогоднішньої Української держави і суспільства є свобода слова”.\n“Намагання Юлії Тимошенко заборонити критику дій уряду, який вона очолює, та її власні промахи - це перший крок до повернення тоталітарної системи. Це спроба за допомогою підконтрольних судів та репресивних органів відновити цензуру та взяти під повний контроль інформаційну сферу. Україна будує громадянське суспільство. І треба визнати – уже немало зроблено на цьому шляху. Політики, які диктують цьому суспільству заборону плюралізму думок, заборону відкритого висловлювання оцінок роботи уряду і найвищих посадових осіб – небезпечні для суспільства і для майбутнього України. Тому що вони несуть у собі загрозу повного згортання демократичних процесів у нашій державі”. - заявив Янукович.\n“Сьогодні ми вже бачимо це у практичній площині. Представники ЗМІ, шановні журналісти, серйозно задумайтеся над своєю майбутньою перспективою, і хто вам може її дати для свободи слова і свободи преси. А хто реально, прикриваючись демократичними лозунгами і штампами, в практичному житті здійснює відповідний наступ”, - сказала Ставнійчук. Зрозуміло, зазначила вона, під час політичних і насамперед виборчих процесів має бути забезпечений відповідний правопорядок - у тому числі в питанні ведення агітаційної роботи. “Але при цьому абсолютно зрозуміло, що агітація і до виборів, і після може бути як за так і проти. І нормальний демократичний спосіб якраз це дозволяє”, - сказала вона.\nВтім, ні Янукович, ні відомий юрист Ставнійчук так і не пояснили, як бути із чинним законом про рекламу, на підставі якого було винесене зазначене судове рішення. Як і не розкрили свій закид щодо цензури і ЗМІ. При тому, не згадавши, що чинний закон про рекламу - відповідає Конституції.


ЗРОБИ ЛІТО НЕЗАБУТНІМ! ЛІТНІ ТАБОРИ – 2018 – Студентський портал\nДайджест ФРІ-таборів та таборових проектів\nвід Фундація Регіональних Ініціатив – ФРІ\nФРІ-табори — освітній проект ВМГО “ФРІ”. Намети, 5 днів, неформальна освіта, 50+ учасників з різних куточків України та таборова романтика: ватра, гітара та пісні під зоряним небом.\nФРІ-табір “ART Camp 3.0”\n13 – 18 липня\nТільки для діючих членів та членкинь ВМГО “ФРІ”. Щороку головний табір ФРІ об’єднує найактивніших фрішників та фрішниць біля підніжжя Говерли. Цьогорічний “Лідер” проходитиме під гаслом “Табір змінотворців”, бо кожен з нас бажає творити зміни в собі та навколо себе. Змінотворчість – головна тема табору, а ще історія ФРІ, наші цінності та формування стратегії “ФРІ-2020”. Насичена програма, потужний нетворкінг та традиційне спільне підняття на Говерлу – це цьогорічний “Лідер”.\nАнтикорупційний ФРІ табір «Схема»\nТематика – боротьба з корупцією. На таборі ти навчишся розпізнавати корупцію і дізнаєшся як з нею боротися. Також познайомишся з провідними антикорупціонерами, знайдеш однодумців, і, хто знає, можливо, ще й спробуєш себе в ролі прокурора, Голови ВР чи Президента.\nФРІ-Табір “A.L.L RightS”\n1 – 5 серпня\nТематика – правозахист. На таборі ти зрозумієш, що таке права людини і як їх захищати. І все це – в оточенні мальовничої природи Карпат!\nТематика – проектний менеджмент. Тут ви навчитесь реалізовувати свої ідеї та дізнаєтесь основи проектного менеджменту. Розповімо про Scrum, Agile і не тільки. За 5 днів ти здобудеш нові знайомства, відчуєш море позитиву, зустрінешся із цікавими спікерами і, звичайно ж, зможеш втілити у життя власний проект!\nФРІ-табір “Business Camp 6.0”\n10 – 14 серпня\nТематика – бізнес. Тут ти навчишся основам бізнесу від підприємців, стартаперів , консультантів, маркетологів та керівників компаній в форматі наметового табору. Маєш ідею власної справи та зацікавлений у підприємництві? Тобі сюди!\nФРІ-табір Media Camp\n16 – 20 серпня\nТематика – медіа. На березі Шацьких озер ти поринеш у світ медіа. Основні теми табору: робота зі ЗМІ, SMM, предметна зйомка, медіаграмотність, контент-менеджмент та ін. Ми дамо вам знання та інструменти. А як їх використовувати – вирішуйте самі!\nФРІ-табір “Крок до лідерства”\nТематика – лідерство, громадська активність. Зроби крок до кращої версії себе, візьми участь у воркшопах, симуляціях та послухай лекції, які перевернуть свідомість та розкриють твій потенціал. Ми за розвиток і робимо Крок всупереч системи!\nВи досі тут і не вирішили куди їхати? Тоді дайджест таборових проектів позбавить від цієї проблеми\n19 – 24 липня\nс. Тухля, Львівська область\nТематика – домедична допомога. Вміння швидко реагувати на надзвичайні ситуації і надати першу допомогу – так необхідні в нашому суспільстві. На учасників табору чекає 6-ти денний інтенсив, з надання ПДМ. Отримані навички ви випробуєте, відтренуєте і відшліфуєте на воркшопах та симуляційній грі.\nТематика – ігрове моделювання. За допомогою симуляцій ми розкриємо твій потенціал, допоможемо тобі повірити в свої сили і доведемо, що тільки ти – творець свого майбутнього. І все це – на березі Чорного моря. Як і для чого мислити критично? Що треба вміти і знати сьогодні, щоб бути затребуваним завтра? Як спілкуватися з нестерпними людьми? Це лише частина питань, на які ти отримаєш відповідь на таборі!\n15 – 20 серпня\nс. Уніж, Івано-Франківська область\nТематика – громадська активність. На таборі часники пройдуть тренінги від сертифікованих Британською Радою фасилітаторів. Кожен зможе навчитись прописувати проекти на гранти і після табору працювати над ними.\nТакож учасники познайомляться з різноманітними організаціями, що дасть можливість продовжити свою активну громадську діяльність.\nБільше про табори на сайті: https://fri-tabory.fri.com.ua/\nОбирай свій табір, відмічай друзів, з якими хочеш поїхати і ділися інформацією!\n← МОЛОДІЖНИЙ ОБМІН – ТВОРИМО МАЙБУТНЄ ДЕРЖАВИ РАЗОМ!\nМІНІСТЕРСТВО МАЙБУТНЬОГО – ДЛЯ АКТИВНОЇ МОЛОДІ →


ОБК 2016: Проповідь “Ваше світло нехай світить перед людьми” (Від Матвія 5:13-16) – University Bible Fellowship\nОБК 2016: Проповідь “Ваше світло нехай світить перед людьми” (Від Матвія 5:13-16)\nВАШЕ СВІТЛО НЕХАЙ СВІТИТЬ ПЕРЕД ЛЮДЬМИ\nВiд Матвiя 5:13-16\nКлючовий вірш 16 : "Отак ваше світло нехай світить перед людьми, щоб вони бачили ваші добрі діла, та прославляли Отця вашого, що на небі"\nНаша конференція майже добігла кінця. Зараз я хочу коротко нагадати, що ми вже взнали. З вступної проповіді ми довідалися, що Ісус має владу змінити все. Він має владу й силу змінити наше прокляте життя на благословенне, змінити грішну людину на святу, загублений народ на святий народ Бога.\nЗ першої проповіді ми взнали, що Бог має добре серце до людини. Бог не злий до нас. Це дуже важливий факт. І життя людей, і весь розвиток людської цивілізації, повністю залежить від того, як люди уявляють Бога. Що люди вибирають, а від чого відмовляються, що вважають важливим, а що ні, які цілі ставлять у житті і в суспільстві в решті решт, все зводиться до відповідей на декілька запитань: хто є Бог, як Він відноситься до мене, яка вічність і чи є вона взагалі, які мої відносини з Богом та з вічністю. Багато людей думають, що Бог злий, Він не цікавиться людьми, а закриває від людини Своє обличчя, робить багато зла в світі. Люди насправді думають так, тому протистоять Богові. Але Біблія ясно каже, що наш Бог цікавиться нами. Він має добре серце до нас. Він хоче благословити людину й дати їй вічність. Він хоче спілкуватися з нами, щоб ми не були самотніми в цьому світі. В решті решт, Бог хоче, щоб ми були Його вибраним, святим народом. Це — найголовніша основа нашої віри.\nДалі ми узнали, що, попри таке добре серце Бога до нас, є об’єктивні перешкоди, щоб ми були Його вибраним святим народом. Це — гріх. Грішник не може запросто підійти до Бога, й сказати: “Хай Боже! Привіт! Як ся маєш?” Грішник не може прийти до Бога, розірвавши сорочку, посипавши голову пилюкою, й кажучи: “я згрішив, я прах та попіл, пробач мені”. Бог має знищити як першого, так і другого. Для Святого Бога будь-які стосунки з грішником протирічять Його сутності. Гріх викликає гнів Бога. Це є об’єктивна перешкода. Весь жах цієї перешкоди Бог показав на Хресті, коли відвернувся від Свого Сина Ісуса. Але хрестом Ісуса Христа Він й зруйнував гріх, відібрав силу в диявола, і викупив нас Собі. Дивлячись на жертву Ісуса Христа Святий Бог називає грішника праведним та святим. Тепер, через Ісуса Христа, ми маємо доступ до Бога як святі люди.\nВ третій проповіді ми довідалися, що, повіривши в Ісуса Христа, отримавши спасіння, ми не стаємо загальними улюбленцями. Навпаки, ми стали “білими воронами”. Світ наповнений чорними круками та сірими воронами. Для білих ворон тут немає місця. Птахи б’ють їх та проганяють. Так само світ ненавидить святих людей. Це нормально. Так є, тому що світ, поки що, належить дияволу. Будь-хто, хто належить Богові, має пройти через ненависть та знущання тих, хто належить дияволові. Але ми не маємо лякатися й занепадати духом. В царстві Бога нема чорних круків, там є тільки “білі ворони” цього світу, тобто святі люди.\nНарешті, в четвертій проповіді ми довідалися, що Бог вступив зі святими людьми в заповіт. Цей заповіт дуже великий й всеосяжний. З боку божих людей вимагається слухатися Його заповідей та додержуватися Його заповіту. На відміну від стародавніх людей ми спроможні це робити, тому що вже викуплені від проклятого життя в гріху. Натомість Бог обіцяє, що буде нашим Богом, що ми станемо Його особистою власністю, між всіма іншими народами та людьми, будемо виконувати Його особливе завдання на землі: будемо царством священиків і святим народом. Коли я чую цей заповіт, в мене завжди завмирає серце: як це так, Святий Бог, що створив небо й землю, що переміг диявола і підкорив Собі весь світ, хоче мати за мною особливі стосунки, щоб я був Його власністю більше за всіх інших народів. Це також і величезна надія та видіння для України та єдиний шлях до благословенного життя: вступити в заповіт з Богом. Значить, стати Його вибраним святим народом, виконувати Його волю, жити по Його правді та будувати тут, в Україні, не своє царство, не царство грошей, не царство страху, не царство байдужості, а царство Бога. Тоді Божий покров буде над нами, як над Його вибранцями.\nТепер подивимося, як ми, як святі люди, маємо жити в нашому повсякденному житті. Подивіться на вірші Матвія 5:13-16: “(13) Ви сіль землі. Коли сіль ізвітріє, то чим насолити її? Не придасться вона вже нінащо, хіба щоб надвір була висипана та потоптана людьми. (14) Ви світло для світу. Не може сховатися місто, що стоїть на верховині гори. (15) І не запалюють світильника, щоб поставити його під посудину, але на свічник, і світить воно всім у домі. (16) Отак ваше світло нехай світить перед людьми, щоб вони бачили ваші добрі діла, та прославляли Отця вашого, що на небі.” Тут ми бачимо, з якою метою Бог зробив нас святими людьми. Святі люди мають жити в світі й впливати на світ. Зазвичай ми уявляємо, що “свята людина” – це старий дід, що живе далеко від людей, в келії, не турбуватися про людські справи, а тільки поститися, читає й молитися. Інколи, коли до нього приходять люди, такий святий має уздоровлювати хворих, або навчати якоїсь особливої мудрості. Але тут Ісус сказав про зовсім інший стиль життя для святих людей. Це — стати сіллю та світлом для світу.\nЩо таке “стати сіллю”? Це — вигнати всякий гріх і нечистоту від себе й від свого оточення. Це — не тільки не ходити, разом з більшістю, за гріхом, а зробити так, щоб більшість не хотіла ходити за гріхом, створити навколо себе атмосферу, в якій грішити незручно. І навпаки, створити навколо себе атмосферу, коли приємно та славно творити добрі справи. Декілька наших братів, створив навколо себе атмосферу на роботі, щоб інші не матюкаються, хоча б в їхній присутності. Це — маленький приклад впливу на світ. Є приклад навпаки, коли святі люди створюють атмосферу, в якій гарно і почесно робити добрі справи. Коли я був в Америці, там проводили екскурсії по різним кампусам, і я звернув увагу, що майже в кожному кампусі є якась табличка, чи пам’ятник, чи просто видатне місце, про яке говорять приблизно так: “ось цей факультет відбудував такий-то. Він вчився на цьому факультеті, потім розробив ліки від раку, і, з авторських гонорарів, пожертвував на будівництво цих лабораторій”. Таке місце є майже в кожному старому університеті. Це значить, що колись були люди, що створили традицію віддавати. Якісь люди, прийняли для себе слова “краще давати, ніж отримувати”, і створили навколо себе цілу культуру не збирати собі, не накопичувати на старість, для дітей, онуків, не витрачати на насолоди, на фан, на екстрім, а благословити інших, потратити те, що Бог дав, на користь інших людей. Мені дуже шкода, що в наших університетах нема такої традиції. Це значить, що ніхто ще не вирішив для себе: “я краще благословлю інших, ніж потрачу на себе”. Якщо в нашій країні зручно брати хабарі, якщо звично робити роботу так, аби тільки відчепилися, а в новому домі молоді люди, що купили квартиру за багато десятків тисяч доларів викидають пляшки від пива прямо на новий газон в метрі від смітника, то це значить, що або християни не працюють взагалі, ні в держустановах, ні в бізнесі, або не хочуть впливати на світ, або взагалі не відрізняються від цього світу. В світлі цього слова ми маємо задуматися: як я впливаю на світ? Чи я створюю навколо себе атмосферу, де погано грішити і гарно робити добрі справи, чи просто створив навколо себе оболонку, в якій живу сам? Що для мене є цей світ, це Господній сад, Едем, в якому я працюю, щоб відновити його та щоб Царство Боже прийшло, чи це — юдоль земна, місце страждань, яке треба перетерпіти? В Ісуса для нас ясне покликання: “ви сіль землі”. Ви покликані, щоб впливати на цей світ, щоб відновити Царство Боже на землі, щоб створити тут сад Едемський.\nПо-друге, “ви світло для світу”. В Біблії слово “світло” має дуже особливе значення. Коли Бог створював небо й землю, перше створіння в світі дуло світло. Біблія говорить про Бога: “Бог є світло, і немає в Нім жадної темряви!” (1 Ів. 1:5б) Також про Ісуса сказано: “Світлом правдивим був Той, Хто просвічує кожну людину, що приходить на світ”. (Ів. 1:9) Коли до Ісуса вночі прийшов Никодим, то Ісус свідчив про Себе: “Суд же такий, що світло на світ прибуло, люди ж темряву більш полюбили, як світло, – лихі-бо були їхні вчинки”. (Ів. 3:19) В старому заповіті також часто символом Бога був світло або вогонь, наприклад, Бог явився Мойсею в палаючому кущі, а потом провадив синів Ізраїля в стовпі вогняному. Іншим словом, світло — це одна з найголовніших властивостей Бога. Світло — це святість, це те, що випалює гріх, це те, що не дає залишитися жодному лицемірству, жодній нечистоті. Світло знищує всяку темряву, що не залишається місця відчаю, темним думкам, світло вказує дорогу і вихід з безвихідної ситуації. Справжнім світлом для світу і для будь-якої людини є Бог. Бог освітлює будь-яку темряву в душі будь-якого грішника. В Біблії, коли говориться про світ, завжди говориться про Бога, або про Слово Бога, або про святість Бога. Але тут Ісус сказав: “ви світло для світу”. Це значить — ви виконуєте роль Бога для цього світу. Це значить, Бог працює через Свій вибраний народ. Але, найголовніше, люди Бога мають показати в цьому світі сутність Бога. Люди Бога мають стати живими іконами Ісуса Христа. Дивлячись на віруючих, люди мають бачити святість Бога, любов Бога, вірність Бога, милосердя Бога, божу нетерпимість до гріха, божу мудрість і таке інше.\nВ 14 вірші сказано: “Не може сховатися місто, що стоїть на верховині гори”. Люди дуже уважно стежать, як роблять люди, що звуться божими людьми. Насправді люди не дуже слухають, що ми кажемо про Ісуса, але вони дуже уважно дивляться, як ми живемо в Ісусі. Вони дивляться, чи дійсно ми живемо так, як кажемо, що повинні жити. Вони будуть слухати про Ісуса лише тоді, коли впевняться, що ми самі віримо в Ісуса, самі слухаємося Його в своєму повсякденному житті, самі живимо в світлі, а не в темряві. Вони дивляться на те, чи є в нас світло від Бога, щоб розігнати пітьму в їхньому житті. Якщо є, то будуть слухати, якщо не побачать такого світла — то ні.\nПодивіться вірш 15: “І не запалюють світильника, щоб поставити його під посудину, але на свічник, і світить воно всім у домі.” Коли я читаю ці слова, то завжди уявляю хату, надворі дощ, вітер, страшно, але в домі горить світло і затишно. Мати читає дітям якусь книжку, а діти не бояться дощу, вітру, блискавок, вовків. Всі страхи залишилися за дверима, тому що в хаті світло. Такий саме вплив мають здійснювати і віруючи: розганяти пітьму і створювати спокій та мир навколо себе. Пастор Вільгельм Буш описував, що під час війни в бомбосховищах, коли люди панікували, християни молилися, або співали гімни. Тоді люди заспокоювалися. Ця довіра до Бога була світлом, який виганяв жах з людей. Це не була проповідь, як ми звикли. Але це було світло, що розганяло жах. Ми теж маємо стати таким світлом, тими, до кого затишно прийти, кому не страшно розказати свої проблеми. Зараз в багатьох країнах багато християн вимагають заборонити аборти. Я не хочу зараз говорити про аборти, але хочу, аби ви подумали над таким питанням: якщо жінка, що з якихось причин хоче зробити аборт, приходить в церкву, то чи буде їй тут впевнено та затишно? Звісно, жінці буде страшно, але чи віруючи допоможуть їй отримати спокій і впевненість, що попри все їй вдасться виростити й виховати дитину? Чи, можливо, віруючи будуть тільки осуджувати її та повчати? Чи будуть віруючи для неї тими світильниками, що розганяють жах майбутнього?\nПрочитаймо вірш 16: “Отак ваше світло нехай світить перед людьми, щоб вони бачили ваші добрі діла, та прославляли Отця вашого, що на небі.” Ми закінчили конференцію і тепер маємо повертатися в світ. Ісус дав нам ясний напрямок: жити так, щоб через наше життя і наші справи було видно світло Ісуса Христа. Практичне життя віруючого дуже конкретне: бути сіллю та світлом для світу, тобто маленькими конкретними повсякденними справами створювати в собі і навколо себе Святе Царство Боже, вірою розганяти пітьму відчаю, страху та невпевненості, щоб люди прославляли Бога. Це і є царство священиків та народ святий.\n🡄 ОБК 2016: Проповідь “Ісус Той, Хто має владу все змінити!” (Від Івана 2:1-11)\nОБК 2016: Жизненное свидетельство п. Ревекки (Исход 19: 4,5,6а) 🡆


УЖКГ Полтави заплатить більше мільйона за проект капремонту кілометра вул. Квітки Цісик (Червонофлотської) - Лента новостей Полтавы\nТак, замовник проектних робіт з капремонту вулиці Квітки Цісик (від вул. Половка до вул. Маршала Бірюзова) визначив їх вартість в 1,1 млн грн. Мова йде про 1 км вулиці. Підприємець погодився виконати замовлення за 1 млн 096 тис. грн.\n10:00На Полтавщині оголосили тендер на SMART REGION\n10:08Чемпіонат Полтавщини (вища ліга): результати матчів одинадцятого туру


Як відповісти суперниці |ЯкПросто\nз’явилася на горизонті суперниця ставить під загрозу особисте щастя? Дівчина, яка намагається розбити пару або перешкодити з’єднанню двох сердець, як правило, готова піти на все або як мінімум на багато чого заради досягнення власної мети. Тому доведеться дати їй гідну відсіч.\nГірша суперниця в битві за чоловіче серце — колишня подруга. Вам сподобався хлопець, і ви очікували, що вона відійде в сторону, навіть якщо він їй симпатичний. Але ваші мрії про таку милості з її боку виявилися марними. Вона готова поштовхатися з вами ліктями заради нього, і тепер ви по різні сторони барикад — і це головне. Вона знає ваші мінуси і плюси, тому може розповісти йому про них, виставити вас в невигідному світлі. Проте, ви можете зробити те ж саме. Але поливати брудом екс-приятельку не варто поки вона сама не почне подібні дії. Так ви в будь-якому випадку будете виглядати гідно.\nЗапорука успіху — знання та грамотне використання слабких сторін ворога. Дівчина надто ревнива? Оточіть чоловіка розумінням і поблажливим ставленням до його маленьким слабкостям. Вона схильна вимагати дорогі подарунки? Як би ненароком повідомте вашому чоловікові, що ви вважаєте занадто марнотратними витрати на діаманти і дорогі ресторани. Будь суперниця постарається вас очорнити. Тому не здумайте дзвонити їй і погрожувати, просити її піти в сторону — їй це доставить незабутнє задоволення, і вона не забуде розповісти про це вашому чоловіку. Вона домагається розриву, а після цього конфлікту в парі не уникнути.\nПомста — це страва, яку варто подавати холодним. На гарячу голову ви не придумаєте правильного виходу зі сформованої ситуації. Сподіватися на те, що суперницю зворушений ваші благання, не варто. Ваша відповідь повинна бути гідним і рівноцінним її діям. Розробіть грамотний план по її усуненню і чітко його дотримуйтеся. Якщо ви дасте волю емоціям, то програєте. При цьому не варто шкодувати ворога — адже вона вас не пошкодувала, коли задумувала розбити вашу пару.


Російські телеканали торік адаптували 41 телепроект - TeleProstir.com - ТелеПростір знає про телебачення все | Новини телекомпаній, новини супутникового ТБ, аналітика ТБ, онлайн ТБ, галерея ТБ, досьє, інтерв'ю\nРозмір тексту: Розділ: Аналітика ТБ. Світ Опублікував: Павло Мандрик4 квітня 2012 р., 12:05\nКількість адаптацій в російському телеефірі за 2011 рік збільшилася майже на третину, до 41 проекту, і наблизилася до докризових показників.\nПро це повідомляє "РБК daily" з посиланням на дослідження KVG Research.\nЕксперти підрахували число адаптацій закордонних телепроектів, що з'явилися на восьми каналах - Першому, "Росії 1", НТВ, СТС, ТНТ, РЕН ТВ, "Муз-ТВ" і MTV - з 2005 по 2011 рік.\nНайактивніше зростання спостерігалося в 2006 році. Тоді російські телеканали показали адаптацій на 72% більше, ніж у 2005-му. В це й рік було показано найбільше адаптацій за 6 років - 43.\nУ період кризи кількість адаптацій форматів скоротилося на 24% і сягнуло 32 проектів. У такому стані ринок залишався до 2011 року, коли кількість проектів зросла в порівнянні з 2010-м на 29%.\nАналітики пояснюють збільшення числа адаптацій виходом телеринку на докризовий рівень і загальним зростанням телевиробництва. При цьому зростає, в першу чергу, кількість молодіжних і розважальних програм.\nЗ усіх адаптацій, що з'явилися в ефірі в 2011 році, 22% припало на музичні канали "Муз-ТВ" і MTV. В основному, в ефірі цих телеканалів адаптують розважальні молодіжні шоу. При цьому музичні телеканали зайнялися адаптацією саме тих проектів, які до цього показували в оригінальному вигляді: MTV запустив реаліті-шоу "Канікули в Мексиці" (за форматом Paradise Hotel), а "Муз-ТВ" почав показувати "Конвеєр любові" (Conveyor belt of love) і "Секс-битву" (Hot tube ranking).\nЗа матеріалами: Лєнта.Ру\nТеги: Росія формат


Комплект стендів для початкових класів “Українська мова та література” (2020243) | Стенди шпалери для шкіл ДНЗ школьные стенды обои в садик\nВ кожному малюнку сонце (1020827) »\nКомплект стендів для початкових класів “Українська мова та література” (2020243)\nКомплект стендів для початкових класів “Українська мова та література”:\n1. Алфавіт – 60х120 см – 530 грн.\n2. Вчимося бути грамотними (Орфограма “Велика буква”) – 70х70 см – 370 грн.\n3. Книга мудрості – 100х115 см, 2 кишеньки А4 – 870 грн.\n4. Вчимося бути грамотними (Орфограма “йо, ьо”) – 70х70 см – 370 грн.\n5. З’єднання – 60х120 см – 530 грн.\n6. Особливості тексту – 60х115 см – 510 грн.\n7. Члени речення. Частини слова – 60х115 см – 510 грн.\n8. Країна Морфологія – 100х115 см – 775 грн.\n9. Типи речень – 60х115 см – 510 грн.\n10. Калейдоскоп літературних знань – 60х115 см – 510 грн.\nЗагальна сума: 5485 грн.\nПри замовленні повного комплекту без змін загальна сума: 4995 грн.