Модуль 1. Програмування на C# | kleban.page\n📚 Матеріали навчальних курсів\n3. Типи даних, змінні\n4. Розгалуження та цикли\n9. Файли та папки\nПрограма модуля 1\nМодуль 1. Програмування на C#\nВступна лекція з курсу. Матеріали лекції стосуються вивчення загальних понять програмування, розглянута коротка історія розвитку мови програмування C#, парадигми програмування та здійснено огляд платформи .NET та алгоритм компіляції коду у середовищі.\nУ лекції розглядаються матеріали: поняття та характеристики алгоритмів, побудова алгоритмів з використанням блок-схем, ствоерення блок-схем з використанням Diagramm Designer та draw.io. Також розглядаються основні елементи для побудови блок-схем алгоритмів та приклади реалізації.\nУ лекції розглядаються матеріали, що стосуються типів даних у .NET, оголошення та ініціалізація змінних/констант, оператори та вирази (арифметичні, логічні, відношення), поняття літералів. Також розглядаються підходи до приведення та перетворення базових типів даних.\nМатеріали лекції містять теоретичний матеріал та задачі для самостійноїпідготовки до практичних занять: оператор if-else, оператор switch, тернарний оператор, цикли з передумовами та після умовами, цикл for, цикли while та do-while.\nМатеріали лекції містять інформацію про масиви як базовий спосіб представлення колекцій у C#, а також їх відмінності від масивів у C#. Під час вивчення теми “Основи роботи з масивами” розглядаються одновимірні, двовимірні та різані або рвані масиви.\nПерейти до лекції 1 / модуль 1\n© 2022 Yurii Kleban. This work is licensed under CC BY NC ND 4.0


Таврійськ - Офіційний сайт міста — Зустріч молоді Таврійська з колишніми в'язнями нацистських концтаборів\nПро проведення конкурсного відбору\t15 лютого 2019\nЗустріч молоді Таврійська з колишніми в'язнями нацистських концтаборів\n11 квітня в приміщені Таврійської Ради ветеранів директор музею історії міста Наталя Малинова та члени гуртка юних музеєзнавців Марина Дорошенко та Марія і Людмила Лісовські провели захід, присвячений Дню в’язнів нацистських концтаборів.\nВ Таврійську проживає декілька колишніх в’язнів німецьких концтаборів. Це Марія Григорівна Мезенцева, яка під час Великої Вітчизняної війни потрапила до концтабору Брайтенау біля німецького міста Кассель, Любомира Володимирівна Шмуговська і Анастасія Олексіївна Симчук, які потрапили до концтабору зовсім малими дітьми.\nСело в Калужській області, де народилася і зростала на момент Великої Вітчизняної війни Анастасія Олексіївна Симчук, німці спалили до тла, а мешканців зігнали в створений концтабір. Так шестирічна Настя з мамою опинилася в неволі, де єдиним прагненням було вижити будь-якою ціною. Коли ж радянська армія почала наступати і гнати німців на захід, нацисти всіх полоненних зібралися вивезти в Німеччину, але не встигли. Маленька Анастасія була звільнена майже на кордоні – в Брестській області. Так Білорусія стала її другою домівкою.\nАналогічну долю пережила Любомира Володимирівна Шмуговська. Як розповіла гостям заходу – учням 10-го класу Таврійської школи № 7 Надія Чабан, голова Ради ветеранів, 1936 року народження Любомира Володимирівна пройшла через таке ж пекло ув’язнення, голоду і суцільної смерті. Зараз вона прикута до ліжка, але Рада ветеранів постійно відвідує її, і допомагає чим може.\nМарії Григорівні Мезенцевій в липні цього року виповнюється 98 років, тому захід Наталя Малинова проводила в приміщенні ради ветеранів Таврійська, так як шанована гостя мешкає в сусідньому з радою будинку.\nДесятикласники привітали Марію Григорівну і Анастасію Олексіївну з таким важливим в її житті днем і подарували їм квіти.\nПривітати мужніх жінок, які є свідками жахіття війни та нацистського полону, прийшли Андрій Хахалєв, секретар Таврійської міської ради, і Наталя Левченко, керуюча справами Таврійського міськвиконкому, які побажали ветеранам здоров’я і всього найкращого, А Марії Григорівні – сили відсвяткувати в такому ж доброзичливому колі 100-й ювілей.\nАнастасія Олексіївна Симчук подякувала всім за гостинність і чуйне відношення. В Таврійськ вона переїхала зовсім недавно – з міста Дніпро, в якому прожила більше півстоліття – 58 років. За її словами, саме в нашому місті вона відчуває сердечність і щире відношення людей.\nВід громадськості міста з теплими словами до ветеранів і молоді звернулася Надія Максимівна Чабан.


Як оформити акт готовності систем опалення до зимового періоду |ЯкПросто\nАкт готовності систем опалення є нормативний документ, який складається організацією, з якою був підписаний договір про теплопостачання. Він відображає положення даної системи на момент огляду.\nНадрукуйте вгорі документа: «Акт готовності систем опалення до зимового сезону». Нижче напишіть: «Ми, нижчепідписані представники компанії, з якою був укладений договір на теплове постачання». Поруч вкажіть повне найменування фірми та її правову організаційну форму.\nПозначте ПІБ власника будівлі (або керуючого організації). Вкажіть, ким була проведена приймання місцевої системи опалення, підготовленої до зими (наприклад, підрядною організацією). Далі напишіть відомості про місцезнаходження будівлі, в якому проводилась підготовка опалювальних систем.\nНадрукуйте дані про проведення теплових систем. Можете для цього зробити кілька пунктів в документі. Наприклад: «1. Результати огляду та випробування при гідравлічної перевірки (тут необхідно вказати наскільки було піднято тиск) показали, що після відключення преса після закінчення 15 хвилин стрілка впала до (значення стрілки) в межах норм, при цьому питома витік води, обсягом на 1 м3 не перевищувала нормативного значення. 2. При підготовці систем опалення були здійснені наступні роботи ». Далі вкажіть, які роботи були проведені.\nУ свою чергу, можуть бути зроблені наступні види робіт: по елеваторним вузлів, а також вузлів керування (комплектація регулювальної і запірної арматурою, підготовка гільзи для термометрів, маркування обладнання), за приладами (відновлення поверхні нагрівання опалювальних приладів), по кранах (установка справної регулювальної арматури), забезпечення доступу в підвальне приміщення з метою перевірки стану теплового обладнання, ізоляція теплопроводів.\nПоставте всі необхідні підписи (представника компанії, з якою був укладений договір про теплопостачання; власника будівлі; представника підрядної фірми).


У Києві встановлено температурний рекорд - новини України - 112 Україна\nТемпература у столиці піднялася на 1,4 градуса більше, ніж у лютому 2002 року\nУ Києві побитий температурний рекорд З відкритих джерел\nВчора, 2 лютого, температура повітря в Києві підвищилася до +10,7, що на 1,4 градуса вище попереднього максимального значення температури для цього дня, зафіксованого в 2002 році. Такі дані опублікувала прес-служба метеостанції Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського.\nЗавдяки такій максимальній температурі повітря, середньодобова температура 2 лютого досягла +7,9, що на 1,6 градуса вище попереднього рекорду температури повітря, який тримався також з 2002 року. За кліматичною нормою таке значення відповідає температурі кінця першої декади квітня.\nТакож повідомляється, що середньомісячна температура січня в Києві становила +0,8 градуса, що на 6,4 градуса вище кліматичної норми. Тим самим нинішній січень посів другу позицію після січня 2007 року серед найтепліших з 1881 року.\nНовини за темою: В Україні оголосили штормове попередження\nЗа даними метеостанції, холодним було 7 січня, коли мінімальна температура опустилася під ранок до -5,3 градуса, а теплим - 11-те, коли максимальна температура піднялася після полудня до +7,1 градуса. Але метеорологічна зима в столиці так і не настала, хоча дві третини календарної вже минуло.\nОпадів за місяць випало 21 мм, що склало лише 44% кліматичної норми.\nПопри те, що цьогоріч закінчується черговий кліматичний період, який почався в січні 1991 року, в обсерваторії підрахували нові кліматичні норми. Отже, нова кліматична норма в Києві температури повітря для січня становить -3,2 градуса і вище попереднього значення на 2,4 градуса.\nЩодо опадів, то їх нова норма становить 37 мм і менша від попереднього значення на 11 мм.\nНагадаємо, що сьогодні, 3 лютого, майже по всій території України пройдуть дощі. Вдень температура в деяких областях підніметься до +12, а вночі до +2 градусів.\n#погода #погода у Києві #зима #зима в Києві\nЗ 26 на 27 жовтня Україна переходить на "зимовий час"


2019 Червень 07Новини Тернополя та області - Галас | Новини Тернополя та області - Галас\nавтор: Галас категорія: Новини 07.06.2019\nЗасновник компанії «Агропродсервіс» Іван Чайківський декілька днів тому почав активну передвиборчу роботу. 118256 ...\nавтор: Редактор категорія: Відео 07.06.2019\nУ п’ятницю, 7 червня, у Тернополі знову сильна злива і знову підтопило ряд вулиць. 118275 ...\nавтор: Галас категорія: Гроші 07.06.2019\nНещодавно окремі політично-вмотивовані фахівці намагалися через суд домогтися скасування тарифів на проїзд у громадському транспорті Тернополя, зокрема проїзд тролейбусами. Вони хотіли повернути тарифи до рівня 2014 року. Навіть звучать ультра популістські заклики до тернополян взагалі не платити за проїзд. 118269 ...\nДвоє тернопільських спортсменів днями повернулись з Афін. Олександр Івахів та Юрій Сенів відвідали збори з таїландського боксу, які тривали з 19 по 30 травня. Тренувались спортсмени два рази в день по дві години. 118265 ...\n4 червня у Тернопільському обласному драматичному театрі ім. Т.Г. Шевченка, відбувся конкурс краси і таланту «СтудМіс Тернопільщини 2019». Змагались за перемогу 14 конкурсанток, які є найкращими студентками ВНЗ Тернополя. 118245 ...\nавтор: Редактор категорія: Кримінал 07.06.2019\nДев’яносто два факти квартирних крадіжок зареєстрували правоохоронці на території Тернополя та області від початку 2019 року. Зросла кількість злочинів після старту сезону відпусток. 118241 ...\nГрошей на лікування не хватає мешканці Хоросткова Гусятинського району. Ольга Худа інвалід 1 групи, пише, що має багато хронічних хвороб, а мама пенсіонерка також хворіє. 118117 ...\nЖителька Шумського району назбирала багато грибів. Про щедрий врожай жінка написала у соцмережі. 118233 ...\nСтрашна трагедія на Кременеччині. Рідний батько зарізав свого сина. 118228 ...\nВідео, де парубок у Гусятині жорстоко повівся з собакою надіслав читач в інстаграм Maks Stalenyi. 118225 ...


Лампа HITACHI DT01151 (CPRX82LAMP) - Найкраща ціна та якість, найбільший вибір\nЛампи до проектора HITACHI DT01151 (CPRX82LAMP) Партномер: DT01151 (або CPRX82LAMP)\nДля свого проектор HITACHI DT01151 (CPRX82LAMP) Ви можете обрати лампи з модулем і самостійні колби від оригінальних та альтернативних виробників.\nЛампи з модулем HITACHI DT01151 (CPRX82LAMP)\nФірми, що випускають проектори, продають у той самий час під своїм брендом і лампові модулі як необхідний видатковий матеріал. Не дивлячись на це, як правило, виробництвом самих колб вони не займаються, а довіряють це спеціалізованим сертифікованим заводам по виготовленню колб. Пізніше оригінальний ламповий модуль HITACHI DT01151 (CPRX82LAMP) кінцевий споживач може придбати під брендом виробника. який гарантує йому найвищу перевірену якість.\n7 273,39 грн. без ПДВ\n8 012,41 грн. без ПДВ\nВи не відчуєте різниці між оригінальним блоком HITACHI DT01151 (CPRX82LAMP) та лампою в сумісному модулі. В обох випадках використана так ж сама якісна лампа, виготовлена на оригінальному заводі (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR). Різниця лише в заводі на якому проводиться збір голої колби в модуль. У другому випадку, це відбувається не на заводі виробника проектора, тому товар не може постачатись під фірмовим брендом. Радимо цей варіант за його якість, надійність та вигідну ціну.\n4 046,95 грн. без ПДВ\n4 895,62 грн. без ПДВ\nNoname чи Codalux виробники сумісних лампових модулів HITACHI DT01151 (CPRX82LAMP) насправді виготовляють товари за тією ж самою технологією, що й оригінальні виробники, головна різниця заклечається в тому, що фірмові товари постачаються під брендом виробника, в той час, коли неоригінальні - без будь-якого означення. Неоригінальні модулі є дуже доброю альтернативою до дорожчих варіантів. Вони дозволяють придбати змінну запчастину до проектора, яка не викличе складнощів з заміною за доступною ціною.\nЛампи без модуля HITACHI DT01151 (CPRX82LAMP)\nОригінальна колба без монтажного корпусу HITACHI DT01151 (CPRX82LAMP) є виготовлена на одному з спеціалізованих заводів (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR), що займаються постачанням колб майже для усіх фірм на ринку проекційної техніки. Цю колбу Вам буде необхідно самостійно умістити до Вашого старого корпусу. Якщо Ви вже маєте досвід самостійної заміни голих ламп, чи, якщо Ви вважаєте, що справитесь з цим процесом самостійно, можемо Вам лише порадити цей надійний та якісний варіант, який знаходиться в доступнішій ціновій категорії, порівняно з фірмовим блоком.\nНеоригінальні лампи HITACHI DT01151 (CPRX82LAMP), виготовляються на заводах за усіма стандартами виробництва оригіналів. Головним розділом є використання більш дешевих видаткових матеріалів, що позитивно позначається на ціні виробу. Цей варіант постачається без монтажного корпуса, тому її необхідно самостійно умістити в Ваш наявний корпус. Можемо порадити Вам його, якщо Ви упевнені в тому, що справитеся із заміною самостійно.


У Вінниці знову «мінували» торгові центри, дитсадки, будинки та навіть транспорт - Главком\nУ Вінниці знову «мінували» торгові центри, дитсадки, будинки та навіть транспорт\n29 Травня, 2019, 16:36 glavcom.ua\n28 об’єктів «замінували» у місті\nБлизько 14 години 29 травня до вінницької поліції надійшло чергове повідомлення про мінування. Цього разу повідомили про рекордну кількість об’єктів – 28! Вінничан силовики і рятувальники змушені були евакуювати.\nЯк повідомили у відділі комунікацій ГУНП у Вінницькій області, серед об’єктів, в яких начебто закладена вибухівка перераховувалися торгівельні центри, дитячі садки, житлові будинки, громадський транспорт і залізничний вокзал.\nЕвакуація відбувалася і з найбільших ТЦ «Магігранд» та Sky Park.\nТеги: громадський транспорт Вінниця вибухівка рятувальники транспорт місто магазин\nУ Львові п’яна студентка впала з сьомого поверху


Рішення США про заборону в’їзду в країну посіяло світову паніку » НОВЫЙ ФОРМАТ\nРішення США про заборону в’їзду в країну посіяло світову паніку\n2020-03-13 10:29 . Новости, Новости в мире\nЗаява президента США Дональда Трампа про заборону на в’їзд з Європи як захід боротьби з коронавірусом стало причиною паніки на світовому фінансовому ринку і спровокувало обвал котирувань, у тому числі і американських компаній.\nПро це повідомляє «Комерсант». За даними видання, провідні американські індикатори впали на 8,8-9,6%, європейські — на 12-16%, а російські — на 8,3-11%. Учасники ринку відзначили, що не пригадують такої паніки з 2008 року і навіть заяву Федерального резервного банку Нью-Йорка про збільшення викупу короткострокових паперів до 500 млрд доларів викликало лише короткострокове коригування.\nГлава Білого дому оголосив, що США припиняють всі поїздки з Європи в Сполучені Штати протягом наступні 30 днів. Обмеження діють не тільки на мандрівників, але й на вантажі, які везуть з Європи в Америку.\nТрамп подав до суду на CNN за наклеп про його…\nТеги: Європа, заборона, Трамп


“Дама з собачкою” і тема любові у творчості Чехова | Твори\n“Дама з собачкою” і тема любові у творчості Чехова\nЧехов у своїй творчості приділяв величезну увагу світу складних часто непередбачуваних рухів людської душі і особливо почуттю кохання. Безумовно любов найсвітліше і прекрасне почуття але життя в суспільстві накладає на людину обмеження і заборони, покликані направити могутню стихію любові в спокійне сімейне русло, де пристрасть узаконена і стає лише одним з елементів повсякденного життя. В Росії ще в XIX столітті були дуже сильні патріархальні уявлення про кохання і шлюб. Вважалося цілком нормальним одружуватися і виходити заміж не по любові а або по “розумного розрахунку”, або за домовленістю батьків, або з якихось інших міркувань життєвого здорового глузду. Однак прожити без любові або ж загнати в тісні рамки живе вільне почуття далеко не просто. Якщо людину, обділеного любов’ю, не поглинали цілком інтереси практичного або духовного властивості, то в якийсь момент він з болісною гостротою і болем відчував безглуздість і безцільність життя.\nЙому ставало страшно і нудно жити лише для того, щоб, за словами Пушкіна – щасливо сконати “посеред дітей, плаксивих баб і лікарів”. Все вищесказане безпосередньо відноситься до героїв оповідання Чехова “Дама з собачкою”. До зустрічі один з одним вони живуть спокійним і розміреним життям, яка вже давно визначилася, набула цілком завершену форму, і в перспективі у них – повільне старіння. У їхньому житті немає місця сильним пристрастям, в ній нічого не відбувається. Нудно! Героїня їде на море лише тому, що в суспільстві так прийнято. Вона, як сотні інших дозвільних, старанно відпочиваючих жінок, виконує визначений ритуал: прогулюється по набережній, гріється на сонці, дихає корисним морським повітрям.\nГоловний герой, Гуров, живе так само розмірено і нудно. Правда, він час від часу дозволяє собі “маленькі пустощі”, щоб якось скрасити свої похмурі сірі будні в родині, що стала йому чужий. Він зраджує дружині, яку не любить, та й ніколи особливо не любив, одружившись, швидше за все, щоб бути “як всі”. Його зради – аж ніяк не романтичні пригоди, вони – частина все того ж рутинного порядку. Любовний зв’язок Гурова й Ганни Сергіївни спочатку представляється обом випадковим і скороминущим, хоча жінка вперше зрадила чоловікові і щиро переживає це. Тим не менше цей курортний роман вносить в їх існування пожвавлення: їх, немов дітей, приваблює те, що їх зв’язок відноситься до сфери заборон, над нею тяжіє притягує поняття “не можна”, і вони особливо не замислюються про наслідки.\nАле ця ніби ні до чого не зобов’язує гра поступово переростає в серйозне почуття, а час літнього відпочинку вже підійшло до кінця. Хоча їм і шкода розлучатися один з одним, вони впевнені, що впораються з собою і забудуть приємний, але короткочасний роман. Однак зародилася любов сильніше їх – загалом слабких і безвільних людей. Гуров нічого не може з собою вдіяти і відправляється в містечко, де живе його “дама з собачкою”. Він ні на що не сподівається, але при зустрічі з Ганною Сергіївною дізнається, що і вона сумувала за нього, марно намагаючись його забути.\nГеніальність Чехова в тому, що він з приголомшливою переконливістю показує нам любов людей самих звичайних і нічим не примітних, “маленьких”. Вони – пересічні і в загальному-то нудні люди. Вони не в силах впоратися ні з любов’ю, ні з життям, і їх зв’язок так і залишається звичайною зв’язком, бо герої не в змозі ні розірвати свої стосунки, ні вступити один з одним у законний шлюб.\nГуров боїться своєї дружини, а Ганна Сергіївна не хоче поранити чоловіка. Однак насправді це не головне: ми розуміємо, що їх обох утримує страх змінити звичний спосіб життя. Вони продовжують час від часу крадькома зустрічатися, щоб “урвати” у житті крихту щастя, але, по-моєму, це щастя штучно і не справді.\nЧехов залишає кінець розповіді відкритим, він не показує читачеві, як любов його героїв неухильно занурюється в болото вульгарної повсякденності, але про це неважко здогадатися, оскільки розказана їм історія не може мати кінця. Це – свого роду “дурна нескінченність”, бо ні Гуров, ні Анна Сергіївна ні до чого не прагнуть і життя їх не наповнена змістом, який могла їм дарувати любов, якщо б вони не були такі слабкі.


Адвоката Сенцова критикують за позицію «визнати провину»\n25 Березень 2015, 12:12\nАдвокат українського режисера Олега Сенцова Дмитро Дінзе вважає, що єдиним шансом повернути на батьківщину його підзахисного й українську льотчицю Надію Савченко, яких судять у Москві є визнання ними провини. Тоді, вважає адвокат, їх могли б видати Україні і судити заочно.\nПро це він сказав в інтерв'ю виданню Новое время. Таку заяву тут же розкритикували інші адвокати, що займаються захистом українських політв'язнів, зокрема, Марк Фейгін і Микола Полозов.\n«Шансів, що Сенцова виправдають, немає. Принаймні, зараз, у нинішній політичній обстановці. Олег розуміє, що йому можуть вліпити 20 років без будь-яких доказів», – сказав в інтерв'ю Дінзе.\nАдвокати Марк Фейгін і Микола Полозов після таких заяв поспівчували Сенцову і назвали його подальшу долю «сумною», вони також звинуватили захист режисера в роботі в інтересах Кремля.\n«Доля Сенцова сумна, оскільки його захищає адвокат АГОРИ, що одержує гроші від Кремля», – написав Марк Фейгін у Twitter.\n«Суд над режисером Сенцовим уже скоро. Після його закінчення ми виступимо зі спеціальною заявою з приводу дій захисту в цьому процесі», – додав адвокат.


Стенди для кабінету історії України - купити на сайті фірми "Стенд-дизайн" за низькою ціною\nСтенди для кабінету історії України – органічний елемент оформлення сучасного спеціалізованого класу\nВидатні педагоги в різні часи відзначали дуже важливе значення принципу наочності при навчанні й вихованні дітей. Незважаючи на трансформації людських цінностей і суспільно-економічних підвалин, стрімку модернізацію навчальних закладів, значущість наочних посібників для учнів залишається, як і раніше, актуальною.\nКабінет історії України, який оформлений гарно та якісно, серед іншого виконує роль візитної картки й самого вчителя, який проводить у ньому заняття, й установи освіти загалом. Крім того, він сприяє вирішенню не тільки навчальних задач, а й завдань патріотичного виховання громадян нашої держави, які зараз навчаються в школі.\nТому кожен стенд кабінету історії України повинен містити актуальну інформацію. Також він зобов'язаний відповідати певним методичним вимогам:\nЦілісним за змістом.\nПомірно яскравим, зручним для сприйняття.\nМати естетичне художнє оформлення.\nНадавати можливість для оперативного оновлення змісту.\nСаме цими критеріями керуються при створенні даного різновиду наочних посібників співробітники нашої фірми.\nВсі необхідні стенди для школи за найкращими цінами\nКомпанія «Стенд-дизайн» надає Вам можливість замовити та придбати стенди для школи в інтеренет-магазині, заощадивши свій час і кошти. Ми пропонуємо Вашій увазі широкий діапазон варіантів оформлення та виготовлення кожної одиниці продукції в усіх розділах каталогу.\nКупити стенди для школи можна на нашому сайті. Ми ставимося з великою увагою до кожного замовлення та врахуємо всі Ваші побажання. Тому, звернувшись в нашу фірму, Ви зможете за оптимальною ціною отримати ексклюзивні наочні посібники.\nЄвропейська якість товарів для українських вчителів\nМи заслужено пишаємося тим, що вже десятиліття займаємо провідні позиції на ринку вітчизняних товарів для навчальних закладів. Адже, серед іншого, це свідчить, що нам довіряють педагоги кращих шкіл нашої країни.\nПрофесіонали компанії «Стенд-дизайн» готові максимально докласти зусиль для виготовлення й оформлення Вашого замовлення, щоб Ваш заклад освіти відповідав сучасним вимогам, які висувають до матеріально-технічної бази шкіл. Це можливо досягти за допомогою якісного стенду для кабінету історії України.


Грошовий обіг і банківська система.\nСуб'єкти економічного життя /власники майна/ обмінюються майном, юридично фіксуючи ці факти обміну у формі грошей. Тобто грошовий обіг повинен реєструвати і відображати обмін майном в його натурально-речовому змісті. Оскільки гроші є формою реєстрації взаємних майнових зобов'язань, то реєстраційна функція грошей є основною, усі інші, що визначаються такими, є "підфункціями".\nВідповідно до основної функції грошей повинні існувати суспільні інститути, в яких здійснюється оформлення обмінних операцій, декларування боргів одних людей перед іншими. Оскільки більшість обмінних операцій окремими людьми здійснюється на рівні їх первинних об'єднань /на місці проживання, роботи.../, то і банки, як ті інститути, які зобов'язані оформляти боргові зобов'язання /перевести гроші з одного місця в інше, супроводжуючи майно, переміщене від продавця до покупця торгівлею/ повинні відповідати рівням цих об'єднань. В існуючих умовах такої відповідності немає. На кожному рівні суспільної системи повинен існувати банк, контрольований людьми, що складають це об'єднання,через владу, яка уособлює інтереси цих людей. Оскільки людина не має права обманювати оточуючих її людей, приховувати щось від них, то і банк на кожному рівні об'єднання людей повинен бути лише один.\nВідповідно до вищенаведеної впорядкованої суспільної системи, повинні існувати банки: родини, громади, територіальних об'єднань громад різних рівнів і державний. Тобто, незважаючи на безальтернативність місця реєстрації обміну /пересилання грошей/ для людини, вона має право бути повністю поінформованою і має реальні можливості впливу на діяльність банку. Це і є основним елементом економічної демократії /самоуправління/ людей.\nБанківська система повинна мати чіткі вертикальні та горизонтальні зв'язки. Якщо є потреба оплатити продукцію,\nотриману з іншого району області, то для цього не потрібно користуватись послугами державного банку, обласний банк здатен /і зобов'язаний/ виконати цю функцію. Тільки така структура, доповнена сучасними засобами комунікацій та можливостями обчислювальної техніки, здатна виконати єдине завдання, що стоїть перед нею - реєстрація обмінних операцій /переведення грошей від одного суб'єкта господарської діяльності до іншого/. Наскільки чітко виконує це завдання сучасна "система" комерційних банків - судити Вам, читачі.\nВажливою є правильна оцінка факту існування двох паралельних систем грошей - готівкової та безготівкової. Готівку в США називають "кредитними картками бідняків". І це вірно. Те ж саме і у нас. Загальний зміст ситуації полягає в тому, що як би ми не називали систему, - "соціалізм" чи "капіталізм", готівкові гроші - це, як правило, засіб обміну для користувачів майна /найманих працівників/, безготівкові гроші - це засіб обміну для розпорядників власності /група людей, що монополізувала право регулювання економічних відносин/. Одночасне існування двох грошових систем не має виправдання ні з точки зору логіки обмінних процесів, ні з точки зору технології /і засобів/ реєстрації обмінних операцій. Такий стан лише ускладнює економічне життя і створює додаткові, надумані перепони для нормального і оперативного обігу грошей. Механізм отримання безготівкових грошей, що є на рахунку в банку, готівкою, - яскравий приклад протиріч, що накопичились в даному відношенні. Фінансисти, при бажанні, просто і доступно можуть описати взаємозв'язки двох систем грошей та причини їх паралельного існування.\nІснує дві "популярні" версії причин інфляції. Перша - це "немає товарів". Друга, - "держава надрукувала готівки більше ніж треба". Щодо них. Як це немає товарів? "Товари", майно завжди є, воно раптом не з'являється і раптом не зникає. А інфляційні стрибки якраз і є раптовими. Друге пояснення. Держава може надрукувати безкінечно велику кількість\nпапірців, що називаються "готівкові гроші". Але, якщо я взяв на себе зобов'язання обміняти своє майно на інше по конкретній кількості "загального еквіваленту", - то як я можу узяти більшу кількість грошей /через державу, яка регулює економічні зв'язки/ від конкретно уже обумовленої? Тим більше, що існування безготівкових грошей зводить нанівець будь-яку можливість впливу кількості папірців на вартісні співвідношення. Якщо до інфляційного стрибка кілограм ковбаси коштував дорожче кілограма картоплі, то внаслідок інфляції пропорція між ними не може суттєво змінитись. Тобто, ні перша, ні друга версії причин інфляції не витримують елементарної критики. На погляд автора, виходячи з вищенаведеного, причиною інфляції можна визначити єдине, - невиконання майнових зобов'язань одних суб'єктів господарської діяльності перед іншими /в формі грошової оплати/ в процесі обміну. Якраз ця відмова /безкарна/ від виконання зобов'язань і може бути "раптовою", як і інфляція.\nВ світлі викладеного, можна визначити, що в сучасних умовах в державних органів управління є два основних шляхи нейтралізації інфляції. Перший - це забезпечення умов і гарантій для виконання, в процесі економічного обміну, майнових зобов'язань /покриття боргів/, усіма суб'єктами, без винятку, за рахунок приведення усієї сукупності економічних законодавчих актів, норм, правил і механізмів до об'єктивно існуючих закономірностей відтворення економічних систем. Другий, - це покриття невиконаних зобов'язань одних суб'єктів господарювання виконаними зобов'язаннями інших суб'єктів. Один взяв гроші /майно/ не давши нічого навзамін /не повернувши грошей і не віддавши майна/, - інший відтворював майно, випустив і віддав продукцію /послуги/, а навзамін не отримав навіть того, що є частиною вартості створеної продукції, - заробітної плати /майна, яке за неї можна було б купити, якби вона виплочувалась/. Економіка - замкнена\nсистема. Ніщо нікуди не дівається. Якщо "поділось" в одному місці, те "з'явилось" в іншому, на точно таку саму суму коштів.\nВ державі це виглядає як антагоністичні відносини двох груп населення, але необхідно розуміти, що ці відносини, через міжнародну торгівлю, національними рамками не обмежені. Першу групу людей можна було б назвати грабіжниками /досить яскраво і переконливо це робили класики марксизму-ленінізму/, другу - пограбованими, якби не одна суттєва обставина. Її зміст полягає в тому, що, якщо пограбований, добровільно і свідомо віддав своє майно грабіжнику, без будь-якого примусу, - то це уже й не злочин. Якщо Ви працюєте, але не отримуєте заробітної плати - це означає, що Ви добровільно віддали своє майно /яке Ви могли б придбати за цю зарплату/, комусь іншому. Кому? Тому, хто не виконує своїх зобов'язань по виробництву і реалізації продукції шляхом використання наявного майна. Державні органи управління /як і "економісти-теоретики"/ в даному випадку є лише посередниками, щитом для прикриття першої категорії людей /від другої/ теж свідомо і добровільно. Хто не платить зарплати? Держава. А хто це персонально? Коло замкнулось. "Кінців" немає. І проблема полягає не в їх пошуку, а в недопущенні сучасних ідіотичних економічних ситуацій в майбутньому.\nОснова сучасної банківської "системи" - кредитно-фінансова діяльність. Про основне джерело кредитних ресурсів - депозити підприємств уже говорилось. Нагадаємо. Через дотримання існуючої методики обліку затрат, яка зобов'язує амортизаційні відрахування нараховувати не буквально, а "умовно", у підприємства "з'являються вільні кошти" про цільове призначення яких сучасна система обліку "мовчить". Тому ці кошти опиняються в руках банку, який приймає їх на чітко обумовлений період. Якщо на протязі цього періоду в іншого підприємства - клієнта даного банку, виникає потреба в коштах, - банк надає кредит. Різниця між ставкою кредиту і ставкою депозиту є "заробіток" банку. 3 кого береться\nця плата? 3 підприємств, інших суб'єктів господарської діяльності.\nУявіть ситуацію. До Вас прийшла людина і говорить слідуюче: "Давайте я візьму Вас на фінансове обслуговування. Відкривайте в мене рахунок. У Вас є вільні гроші - давайте мені, а якщо Вам вони виявляться потрібними - прийдете попросите, обгрунтуєте куди і нащо, то я Вам дам. І за це будете мені платити різницю між кредитною і депозитною ставкою. А то Ви ще чого доброго загубите свої гроші. В мене збережуться надійніше". Шо б Ви сказали на таку пропопозицію? Уявляю, як далеко Ви можете послати такого "благодійника". Але коли це саме банки роблять по великому рахунку з кожним із нас,- ми вважаємо це за благо і "сервіс". Вина в ситуації, що склалась, не працівників банку, а системи деформованих економічних уявлень, а, відповідно, і відносин. Банки виконують функцію переведення грошей? Так. Ось це і є уся їх робота і за цю роботу /послуги/ їм необхідно платити. А коштами банку повинні бути лише кошти, що належать працівникам банку.\nКредити і банки асоціюються в нашій уяві як щось цілісне і єдине. Хоча це зовсім не так. Скоріше так не повинно бути. Хіба гроші можна позичити лише в банку? Ні. Кредити, як об'єктивне явище економічного життя відмінити не можна. Але вони повинні існувати тоді, коли склалась нестандартна, екстремальна ситуація. Пожар, епідемія, потоп і т.п. Нормальній людині в нормальних економічних умовах кредит ні до чого. Ледачому, п'яниці кредит потрібен? Теж ні. Бо проп'є. Тоді для чого нам поголовна "кредитизація" населення? Вона є обов'язковою складовою того "ринку", до якого нас ведуть. Тому, що так на Заході? А Ви питали людей на Заході чи їм це полегшує життя? Розуміти зміст деформованих кредитних відносин і сліпо запозичати їх? Це всеодно, що розуміти, що таке СНІД і спеціально поширювати його в нас.\nПозики існували і будуть існувати завжди. Але справа в тому, хто, кому, коли, чому і для чого позичає /надає кредит/.\nЯкщо керівник колективного підприємства надає комусь кредит, то чи нормально це? Моделюємо на прикладі побутової ситуації. Група близьких людей зібрала з кожного колективні гроші /для певної мети/. Та людина, що зібрала їх /керівник/, позичила ці гроші комусь іншому, без відома тих людей, кому належать ці гроші. Як би ці люди зреагували? Але майже кожна кредитна операція в сучасних умовах є копією вищенаведеної. Хочеш комусь позичати гроші /майно/, - позичай, але мої гроші не треба /ще й без мого відома/ позичати, я й сам можу це зробити.\nЦе відносини власності. Функції власності - розпорядження й користування нерозривні на побутовому рівні /на рівні наближеному до нормальних економічних відносин/, ми це прекрасно розуміємо. А раптово "тупіємо" взявши в руки підручник економічної теорії, або граючи в "гру", цікаво і фантастично придуману, яка називається - система сучасних економічних відносин на "виробництві". І точно так, як право власності персональне, так і кредит може надавати лише одна особа іншій. Це не суперечить тому, щоб сукупність персональних рішень була прийнята одночасно і з однаковою метою та дала в результаті колективний кредит. 3 питанням, - "Хто надає кредит?", визначились, лише окремі особи персонально, за рахунок наявного у них майна /грошей/.\nКому надається кредит? Відповідність між надавачем і отримувачем позики повинна бути обов'язковою. Не можемо ж ми позичати свої гроші якійсь аморфній групі людей типу "МММ", різних дутих трастів /будучи при повному розумі/? Потрібно знати, хто персонально бере на себе зобов'язання повернути позику. Тобто, одержувач кредиту також обов'язково конкретна особа /або якщо колектив, то кожен член колективу персонально бере на себе зобов'язання повернути частку колективного кредиту/. До речі, якщо країна бере кредит, то персональні боргові зобов'язання бере на себе не уряд, а кожен з жителів цієї країни. Уряди міняються, а громадяни залишаються.\nКоли надається кредит? Як зазначалось, якщо реальні економічні умови, хоч в загальних рисах, відповідають реальним закономірностям економічного відтворення, тобто вони є нормальними, - потреби в кредиті в особи, що відповідально ставиться до свого майна, не може бути. Кожен сам персонально /індивідуально або в складі колективу/ користується своїм майном, виробляє продукцію, реалізує її, за рахунок виручки від реалізації. Формує амортизаційний фонд /цільові фінансові резерви/ і закупає необхідні йому ресурси /сам, або в складі чисельно обмеженого постійного колективу приймає персональні рішення щодо своєї частки в спільному майні по усіх наведених етапах його руху/. Потреба в кредиті може виникнути лише у випадку виключної неординарної ситуації.\nДо кого звернутись за позикою? Особа звертається до інших осіб, друзів, родичів, просто до інших людей. До речі, в наших, далеких від нормальних, економічних умовах, - всі в них перебувають, тому "ненормальність умов" і зараз не є аргументом для масової "кредитизації" підприємств, населення.\nІ останнє. Мета надання кредиту. Кредит надається однією особою іншій з метою допомогти їй, якщо вона втратила своє майно від незалежних від неї обставин. Тобто мета - допомогти людині. Тоді кредит є, якоюсь мірою, формою дарунку, взаємодопомоги між людьми, людяності. Якщо Ви позичаєте гроші близьким Вам людям Ви вимагаєте процент? Якщо даєте милостиню каліці, Ви з ним ведете мову про проценти? Що ж тоді таке "сплата банку процентів за кредит"? Коментарі зайві.\nА якщо хтось комусь дає кредит з умовою повернення з відповідним "наваром", то маються на увазі слідуючі обставини. Перша особа не бажає допомогти другій, оскільки перша поверне своє майно повністю, і, крім того, отримає кошти від нього, по суті, на пустому місці, "не поворухнувши пальцем". Плата за ризик? Абсурд. Це відносне поняття. Всі, без винятку, ризикують. І кредитор, і боржник не менше. Проценти заробить\nсвоєю "працею" друга особа, яка повернувши кредит і більшу частину заробленого приросту, знову ж залишається ні з чим. Мови про допомогу при таких відносинах не може бути. Хто дасть більший процент - той і отримає кредит. Типові відносини лихварства, здирництва і спекуляції, відносини експлуататора з експлуатованим.\nІ якщо директор /власник/ банку дає кредит, то нехай дає не за рахунок чужих грошей, а за рахунок власних, якщо він такий добрий благодійник, то нехай дає кредит безпроцентний. Нема дурних? То для чого створювати ілюзію /існують гори літератури/, що банківська /кредитна/ система робить всім велике благодійництвто, є, в існуючому вигляді, обов'язковим /!?/ елементом економіки і, що без неї всі давно вже попропадали б?\nКожен з нас, так чи інакше, докладає зусиль до відтворення майнового комплексу, причетний до грошового обігу, але по-різному. "Усі все розуміють" і всіх влаштовує існуючий стан /переконання автора/. Тобто, так як ми живемо, - це наш нормальний стан, стан якого ми заслуговуємо.\nБюджети і податки.\nБюджети існують на усіх рівнях суспільних об'єднань людей /влади/. І ситуацію, коли іноді під словом "бюджет" розуміють лише державний бюджет, не можна вважати нормальною. Орган влади будь-якого рівня має /повинен мати/ власний бюджет. Тобто маємо систему бюджетів із вертикальними та горизонтальними зв'язками. Функції бюджетів різних рівнів об'єднань людей відрізняються по своєму переліку, але є однаковими по своєму економічному змісту. Функції бюджету певного рівня визначаються економічними завданнями /функціями/, які виконує даний орган влади.\nВ науці існує уявлення, що бюджет позбавлений матеріального змісту, є лише грошовим фондом. Таке уявлення є примітивним і не відображає змісту реальних економічних процесів. Рух грошей завжди є зовнішнім проявом процесу відтворення майна в його матеріальній формі.\nБюджет складається з двох основних частин: надходження і витрати. Надходження є відображенням реалізованої продукції, а витрати, - відрахуваннями /амортизаційними/ на придбання матеріальних ресурсів. Відтворення якого ж майна відображає бюджет? Розглянемо це на прикладі державного бюджету, який, крім своїх прямих функцій, в значній мірі, монополізував функції бюджетів регіональних і місцевих рівнів влади, про що свідчать асигнування з державного бюджету до бюджетів нижчих рівнів.\nФормується державний бюджет за рахунок різних джерел, які мають різні назви, але усі їх можна узагальнити під назвою "податки" /прямі й непрямі, приховані, побічні та ін./. Усі ми, в тій чи іншій формі, усвідомлено або й ні, приймаємо участь в формуванні державного бюджету. Механізм сплати податків надзвичайно заплутаний і завуальований. Той об'єктивно існуючий факт, що кожен сплочує усі види податків, які існують, ми бачимо лише як "вершину айсберга", - податок на\nзаробітну плату. Це єдиний вид податку, який держава збирає з кожного з найманих працівників "легально".\nОскільки, податок є платою людини органам влади за ті послуги, які отримує від них, вона повинна отримати т.зв. "заробітну плату" повністю, і потім уже, цілком усвідомлюючи. за що вона платить, заплатити податок. Реалії полягають в тому, що людина цього добровільно не робить, грошей цих "в руках не тримає", податок відраховується "автоматично" з підприємства. Виходить, що і послути від влади ми отримуємо також "автоматично". Необхідна одномірність. Якщо так можна робити і це є правильний механізм, то чому б із зарплати не робити за нас відрахування за усе інше, що ми купляємо /ми ж державні послуги купляємо, хіба ні ?/. Нехай, по аналогії, з нас відраховують за житло, їжу, одяг і т.п. на рівні підприємства і надають ці продукти і послуги так само "автоматично", як і послуги органів управління. "Комунізм"? Але такий самий "комуністичний" принцип стягування податків і повернення їх існує і в так любій нам /складається враження/ капіталістичній "ринковій економіці" з її декларативним "пріоритетом прав людини".\nТе, що в обліку податки повинні відображатись як частина затрат, - сумніву не підлягає. Ми ж отримуємо назад свої податки /гроші/ не тільки у вигляді напівміфічних і чітко не окреслених послуг, а й у вигляді грошей /пенсії, соціальна допомога .../. Тобто, маємо те ж, що і з банківською системою. Віддаємо гроші, а назад отримуємо незрозуміло що /або нічого/ і частину своїх грошей. За цією частиною повернених грошей нічого іншого, крім нашого власного майна не існує. Тобто, передбачається, що наші гроші, будучи в держави збережуться краще ніж у нас. Людина, кожен з нас, є ненадійим суб'єктом, ми можемо свої гроші потратити "не туди куди треба", а держава надійно їх збереже для нашого ж блага, держава є тим суб'єктом, де існує персональна відповідальність за збереження /для чого ?/ наших грошей. Цілковитий абсурд. Але це саме та\nлогіка, на якій базується сучасна економічна наука і практика. Це наші реалії.\nЯкщо на суму коштів по усіх грошових виплатах, що отримує населення, зменшити об'єм стягуваних з нього податків /нехай люди самі розпоряджаються своїми грошима/, то залишається певна кількість коштів, які держава стягує і повертає назад як послуги. Цими коштами держава користується при "виробництві" тих послуг, які нам необхідні /які ми замовили обравши когось?/. Відповідно існує майно державної власності. Це майно, в існуючому вигляді, поділяється на три групи:\nа/ майно в користуванні /власності?/ людей, що безпосередньо здійснюють функції державного управління /координації/;\nб/ майно в користуванні /власності ?/ підприємств, що не є управлінськими, але виробляють продукцію /послуги/ для потреб усього населення країни /цю продукцію неможливо поділити/, - охорона країни, фундаментальна наука, дослідження космосу і т.п.;\nв/ майно, що перебуває в користуванні /власності?/ тих державних підприємств і установ, що виробляють продукцію /надають послуги/ не для усього населення країни, а для якоїсь його /іноді незначної/ частини.\nІ існуюча ситуація, коли державне підприємство сплочує державний податок /саме собі/ є цілковитим ідіотизмом, який пояснення не має. Коли підприємство регіональної або муніципальної власності це робить, - то інша справа. Перебування третьої групи майна в "державній власності" є непорозумінням, по суті, про "власність", як таку, в даному випадку говорити не можна, справа полягає лише в назві та в формі контролю за діяльністю. Тоді для чого цей самообман ?\nПерша і друга групи майна є дійсно тим майном, створені з допомогою якого продукти і послуги повинні сплочуватись нами у вигляді податків. Але необхідне чітке розмежування.\nГромадянин повинен чітко знати скільки він заплатив органам державного управління і скільки організаціям, які надають послуги усім /в т.ч. органам управління/, тобто кожному персонально і між усіма рівномірно. Відповідно, повинен бути перелік послуг /і цін на них/, які надає орган управління і, відповідно, надає сукупність підприємств державного призначення. Ці послуги повинні бути сформовані, як пакет замовлень "знизу доверху", по аналогії з виборчою системою, більшістю населення. Якщо ми більшістю голосів послуги не замовляли, то не треба нам їх давати. "Насильного щастя" нікому не потрібно.\nПитання власності. Власність - відношення до майна персональне , вона суміщає воєдино функції розпорядження і користування. Якщо вживати термін "державна власність", то що можна мати на увазі? Те, що кожен з нас є співвласником усього державного майна? Як це оформлено документально /дія приватизаційних паперів поширюється не на усе "державне" майно/ ? Якщо людина емігрує з держави, вона що, отримує частину майна держави, що належить їй? Це перше. Друге, - як здійснюється персональне використання кожним своєї "державноі" власності? Цього ж немає. Використовують це майно працівники державних установ і підприємств. Хто використовує, той і повинен розпоряджатись /якоюсь мірою "напівлегально" це так і є/. Необхідно узаконити це. Дала тобі держава /ми всі/ офіс /палац/, техніку, транспорт, заробітну плату та ін., будь-ласка, нехай це буде твоєю персональною індивідуальною власністю /легально/, давай нам управлінські послуги, а ми будемо в тебе купляти їх /через податки/ по певних цінах. Звичайні товарно-грошові, економічні відносини. Думка з давньоіндійського трактату "Артхашастра" про те, що податки - це є плата народу цареві за те, що він ним управляє, організує захист і порядок, не перестає бути актуальною досьогодні. Державної /як і регіональної, муніципальної, комунальної і т.п./ власності не може бути, можуть бути лише\nгрупи людей, які з допомогою свого власного майна виконують, за певну плату, державні функції /управління, захисту та ін./. Чим краще ці люди виконують свої функції /більше порядку в державі через свободу особи/ з меншими затратами, - тим багатші вони персонально.\n"Суспільні фонди споживання" і "соціального захисту", яких частково торкались, є цілковитим непорозумінням. Якщо ми через державу оплочуємо послуги медицини, освіти і т.п., то чому ми не можемо робити це напряму? Для чого створення штучних перешкод, невже сучасна людина настільки тупа й безпорадна, що не може оплочувати сама свої потреби? Крім того, ці штучні "ігри" значно уповільнюють рух коштів /ускладнюють економічні відносини/, а, відповідно, уповільнюють економічний розвиток суспільства /кожного з нас/, є одним із суттєвих елементів т.зв. "економічних труднощів".\nТе, що зараз, з економічної точки зору, держава створює "ножниці", невиплатою заробітної плати та посиленням податкового пресингу, з однієї сторони, і введенням платності усіх послуг з другої сторони /потрібно два рази платити за одне і те ж саме/ інакше як агонією існуючої економічної системи /а з нею усіх інших систем суспільства/ назвати не можна. Так, можна мовчати, "не помічати" економічних реалій, не намагатись їх зрозуміти й пояснити. Але хіба страусина політика "ховання голови в пісок" вигідна хоч одній суспільній групі ? Переконаний, що ні.\nСистема пенсійного забезпечення - питання розподільчих відносин в чисельно обмежених, первинних об'єднаннях людей, яке держава перетворила на питання державної політики, в її деформованому розумінні. Економічна політика - це не система вилучення й надання коштів, а встановлення, контроль і коригування правил обміну майном між окремими людьми та їх первинними об'єднаннями. Де існує обгрунтування системи, згідно якої я /працездатний/ повинен сплочувати кошти в\nдержавний пенсійний фонд /взагалі про особу мови навіть і немає, це робить підприємство за мене/, з якого моїм батькам платять мої гроші - пенсію? Якесь логічне пояснення цьому існує? Економічна теорія обгрунтовує цей механізм? Ні. А повинна обгрунтувати, оскільки, якщо цього немає, то з філософської і з моральної точки зору, існування цього механізму виявляється "протизаконним". Я повинен знати, скільки, чому і як я повинен платити пенсію своім батькам /мені будуть платити мої діти/, повинні існувати певні правила і закони.\nЯкщо батьки живуть далеко, то чому? Якою "економічною необхідністю" можна пояснити проживання членів родини на відстані, якщо права людини, їх пріоритет у нас, здається, є домінуючими? Якщо батьки так "виховали" дітей, що ті виросли дегенератами, алкоголіками, злочинцями і т.п., то це не означає, що пенсіонери повинні померти з голоду, оточуючі /а не держава/ повинні забезпечити їм якийсь мінімальний рівень прожиття. Тобто батьки, виховуючи своїх дітей, повинні усвідомлювати реальні економічні результати цього процесу, для себе ж. Так було, давно, на жаль. У цьому і криються економічні основи нашої моралі, у якій взаємна повага батьків і дітей є наріжним каменем. Чому, замість "взаємообпльовування", наші шановні комуністи, як і шановні демократи, і одні, і другі борці за порядок, справедливість і мораль говорять не про ці, і їм подібні, конкретні питання?\nЯкщо людина використовує своє майно /працює/ для забезпечення себе, своїх дітей і своїх батьків, то результати напевно будуть кращі, ніж при "праці" на анонімних батьків і на анонімних дітей /державна допомога на дітей/. Щоб впевнитись в цьому, необхідно не голослівна вищенаведена аргументація, а математично обгрунтовані наукові дослідження? То чому ми їх не проводимо, щоб дати відповідь "да" або "ні"? Це один аспект економічного змісту "фондів соціального забезпечення". Інший полягає у вилученні коштів з економічного обороту, - з кожного\nу центральний пенсійний фонд, звідти назад і навіть, якщо припустити, що вони там не "губляться", - це очевидна затримка відтворення майна. Штучно створена "економічна трудність".\nЦікаве поняття "бюджетний дефіцит". Не торкаємось зовнішньо-економічної діяльності, яка будується по тих же принципах, що і внутрідержавна.\nТеоретики вже навіть "дописались" до того, що визначають бюджетний дефіцит як позитивне явище /?!/. Якщо Ви комусь щось винні, це добре? Бюджет формується за рахунок податків з громадян. І якщо витрати перевищують надходження, значить бюджетний дефіцит - це борг держави перед народом, тобто перед кожним з нас. Чому єдиним шляхом вирішення ціеї проблеми вважається, як правило, збільшення податків? Бюджетні асигнування, дотації, кредити /у вигляді подарунків/ - це взагалі непорозуміння, яке пояснення не може мати. Питань багато, відповідей мало.\nПитання "стягування" /добровільної сплати/ податків стало настільки "високомудрим", що і говорити про нього якось аж незручно. Тут і "додаткова вартість" і "акцизи" і "з продаж" і т.п. Заплутано настільки надійно, "освячено" /але не пояснено !/ економічною теорією, що сама суть, предмет питання зник. А суть зводиться до кількох простих питань.\nПерше, - яке призначення податків? Розглянемо на прикладі держави, хоча кожне проміжне об'єднання людей /область, район і т.п./ є "мінідержавою" і повинно виходити в питаннях бюджету і податків з тих же принципів, що і держава. Податки є платою кожного громадянина ціеї держави органам управління держави / в інтересах відтворення їх майна/ за управлінсько-координаційні послуги, які вони надають.\nДруге - кількість податків. Прийнято вважати, що чим менша кількість податків, тим краще. Якщо призначення податків чітко визначене, то чи не здається дивним, що вони розглядаються не як абсолютна, а як відносна величина, якою держава може крутити "як циган сонцем"? Більша кількість,\nменша кількість. Хіба це серйозно? Повинна бути конкретно необхідна кількість, що визначається економічними законами /законами відтворення майна/. Тоді і буде добровільна сплата податків, а не їх сучасне "добровільно-примусове стягування". Оскільки призначення коштів отриманих за рахунок податків /бюджетних надходжень/ повинно бути чітко визначеним, то і податки повинні бути цільовими. Зробити їх такими можливо через розподіл централізованих послуг на управлінські та інші. Відповідно можуть існувати : податок на утримання органів державного управління, податок на фундаментальну науку, на оборону, на космос і т.п. Кожен повинен розуміти, як повертаються йому кошти, сплачені у вигляді податків, без цього податкова дисципліна, - пустий звук. Механізм використання бюджетних /податкових/ коштів повинен передбачати контроль. Перший вид контролю, - "гласність", другий, - контроль за державними витратами регіональними органами самоуправління.\nТретє, - об'єкт оподаткування. Сучасна система, що для всіх очевидно, - це подвійне, потрійне і т.д. оподаткування. Логіки в цьому нуль. Літератури по цьому питанню достатньо. Вихідні принципи. Хто є суб'єктом власності ? Окрема людина. Хто займається відтворенням майна? Окрема людина. В чому полягає економічна свобода особи? В праві розпоряджатись тим майном, що є в користуванні і користуватись тим майном, яким вона розпоряджається. Хто користується послугами державних органів управління? Все населення /кожен/. Тому і податки кожен повинен сплочувати індивідуально. Крім майна окремої людини не може бути інших об'єктів оподаткування. Якщо майно людини використовується колективно з іншими, то є визначена частка особи в колективному /майні, виручці, амортизаційному фонді.../, кожен має персональний рахунок.\nЧетверте - вихідна база оподаткування. Оскільки усі громадяни в рівній мірі користуються "послугами" державних органів управління, то здається логічним "комуністичний"\nпринцип рівності об'ємів плати. Адже в системі, яка передбачає гарантії економічної свободи особи, економічну стабільність і рівновагу, в усіх громадян існують однакові права і можливості по забезпеченню свого економічнтого добробуту. Але і "стимулюючої ролі" податків відкидати не можна. Якщо одна особа, порівняно з іншою, має більший обсяг майна, то в держави "більше клопоту" з охороною, регулюванням обмінів і т.п. майна першої особи, тобто з першою особою. Водночас, необхідно враховувати, що джерелом майбутнього, новоствореного майна є лише наявне майно, і ніщо інше. Тому визначення майна в якості вихідної бази оподаткування, незалежно від його кількості у власності особи, є єдино виправданим і справедливим.\nМайно, як наводилось вище, існує в процесі відтворення в кількох формах. Основні з них: ресурси, продукція, виручка, амортизація. І який би із цих чотирьох видів ми не взяли, - він буде відображати те натуральне майно, яке є у власності особи. При наявності впорядкованих систем обліку і грошового обігу /лише готівковий або лише безготівковий/, сукупність усіх наведених видів майна особи є оптимальною вихідною базою оподаткування. В сучасних умовах основним об'єктом оподаткування є гроші /доход, прибуток.../. В умовах невпорядкованої економічної системи /типу існуючої/, такий підхід буквально "штовхає" на різноманітні зловживання і порушення в цьому питанні. Навіть якщо 50 % населення взяти в штат "податкової поліції" /до чого здається йде/ - це справі не допоможе. На перший /перехідний до чогось кращого/ період, об'єктом оподаткування повинно бути майно в його натурально-вартісному вигляді. Його "сховати" куди важче, ніж гроші. Диференціація майна по його окремих видах, в процесі оподаткування, неприпустима. Людина сама вирішує /прислухаючись до наукових рекомендацій/, яким видом діяльності займатись і, відповідно, якими видами майна володіти. Змушувати особу через податковий механізм /а тим\nбільше через нормативи амортизаційних відрахувань/ володіти якимись певними видами майна, - порушення прав економічної свободи особи.\nІ п'ята суттєва обставина, - ставки податку. Вони визначаються обсягом і переліком послуг, що надаються органами управління населенню, а, відповідно, і переліком майна, яке необхідне для їх створення /виробництва/. Перелік послуг і відповідного майна повинен бути "гласним", конкретним, затвердженим і контрольованим законодавчим органом відповідного рівня влади. Обсяг необхідної /нормативної/ "плати" необхідно співставити з обсягом майна громадян, в результаті чого з'явиться процент оподаткування /ставка податку на майно громадян/. І чим стабільнішою буде ця ставка, тим краще. Такий механізм визначення ставки податку повинен існувати на усіх рівнях суспільних об'єднань людей, від первинного до держави. Ставки податків повинні бути єдиними для усіх громадян даного об'єднання. Будь-які винятки, пільги, знижки і т.п. є порушенням прав особи, її дискримінацією і приниженням.\nМіж однорівневими органами влади повинна існувати економічна "здорова" конкуренція. Автор виходить із власних уявлень про структуру суспільної системи /див.вище/. Керівник району, який за меншу суму податкових надходжень в бюджет району /за рахунок районного податку/, порівняно з іншими районами області, краще організує економічне життя /зв'язки обміну/ в районі, безумовно, має більше шансів бути обраним на наступних виборах керівником області, ніж інші керівники районів. І так на усіх рівнях.\nНа певний перехідний період /якщо такий колись буде/, при\nвідсутності чітко налагодженого обліку й грошового обігу /як зараз/, можливі більш примітивні й жорсткі способи встановлення рівня податкових ставок. Якщо в формуванні рівнів суспільного самоуправління прийняти математичний підхід і в основу покласти певне число, то можна встановити\nодин вид податку і єдину для усіх громадян держави /без винятку/ ставку податку. Припустимо, що ставка податку - 10 % від вартості майна громадянина /середньорічної або на певну дату/. Отримана сума податкових надходжень розподіляється між різними рівнями влади пропорційно. Тобто використовуємо, дискутуємий в літературі, норматив бюджетної забезпеченості. Якщо маємо 10 рівнів об'єднань /і рівнів органів влади/, то зібрана сума ділиться на 10. Або, по-іншому, громадянин плотить по 1 % від вартості свого майна кожному рівню органів управління. Отримуємо відносно справедливий механізм оподаткування, формування і використання бюджетів. І районний керівник, і президент країни мають однакову суму коштів для виконання своїх функцій, - в розрахунку на одного громадянина. Вищий рівень влади - більший об'єм обов'язків і адекватно більший об'єм податкових надходжень.\nПовинна бути однозначність і конкретність. Якщо орган влади отримає в свій бюджет конкретну суму податкових надходжень, а конкретної віддачі немає /або вона незрозуміла/, то це повинно розглядатись як крадіжка. Якщо громадянин живе в державі, користується послугами органів влади /армія його охороняє, пишуться закони, діють суди і т.п./, але не сплочує податків, то це повинно розглядатись не як "ухиляння", а також як крадіжка, з відповідними наслідками.\nХочемо ми цього? Немає ніяких ознак. А раз так, то не потрібно проголошувати "гнівних" промов з високих трибун, не треба обманювати себе та інших.


Пояс для панчіх (96 фото): як називається, жіночий шовковий пояс Мілавіца, як одягати і вибрати, види\nЗ появою колгот панчохи стрімко відійшли на другий план. В наш час панчохи - це привабливий аксесуар, який ідеально підходить для романтичних побачень. Однак є багато вагомих аргументів, які можуть докорінно змінити ситуацію, ось деякі з них:\nКожна дівчина знає, що красива білизна значно впливає на самооцінку. Що може бути красивіше і еротичніше, ніж панчохи на поясі? Ця непомітна для оточуючих, деталь додасть впевненості і підніме настрій на весь день.\nДобре підібрані якісні панчохи і пояс зовсім не помітні під одягом, колготи ж можуть занадто затягувати тіло і значно псувати зовнішній вигляд виділяються швами.\nЗ практичної точки зору панчохи менше схильні до механічних пошкоджень, оскільки немає потреби знімати і надягати їх при кожному поході в туалет.\nКласичний пояс для панчіх – це простий вузький пояс з високою посадкою і з чотирма довгими бретелями. Такий пояс підійде практично для будь-якого типу фігури, добре підібраний він буде відмінно сидіти і міцно утримувати панчохи. Класика не означає, що такий пояс буде занадто простим або нудним. Класичних моделей пояси для панчіх величезна безліч. Різноманітність матеріалів і квітів змусить понервувати, адже часто дуже складно зупинити свій вибір на конкретній моделі.\nКорсетний пояс для панчіх – це відмінний варіант для дівчат, які мріють зробити свої боки візуально стрункішою. Всі вироби цього виду оснащені кісточками і шиються з щільної тканини. Можна знайти корсетний пояс зі шнурівкою – такий пояс може регулюватися за розміром, або пояс на гачках, як правило, петлі для гачків нашиті в кілька рядів, що дозволяє так само злегка налаштувати розмір.\nІснує два види корсетних поясів:\nВисокий корсет, що починається під грудьми і досягає верхньої лінії стегон. Такий корсет добре коригує фігуру, поставу, візуально краде проблеми з округлим животиком і повними боками.\nНизький корсет, який починається на талії і закінчується на стегнах. Такий пояс відмінно підійде і худышкам і дівчатам з апетитними формами. Цей виріб може відкоригувати боки і талію. Однак затягуючи корсет важливо не перестаратися, щоб не нашкодити внутрішнім органам.\nСтягуючий пояс для панчіх практично не відрізняється від звичайного корекційного білизни. Існує кілька видів таких поясів. Основним критерієм при виборі такого поясу є «проблемна зона» дівчини. Якщо почуття невпевненості в собі викликає виключно живіт, достатньо придбати короткий пояс. Якщо ж проблемною зоною є ноги – для таких випадків існує подовжений пояс. Довжина такого поясу може варіюватися від лінії низу сідниць, аж до середини стегна. Крім того розрізняють пояси за ступенем корекції: сильної, середньої та мінімальної. Для того щоб правильно підібрати білизну щодо цього критерію, в першу чергу, потрібно дуже тверезо оцінити масштаб проблем.\nТакий пояс для панчіх найбільш практичний у повсякденному житті. Широкі бретелі мають масу переваг: вони більш рівномірно розподіляють силу натягу, абсолютно не врізаються в ногу при тривалому сидінні і не труть при ходьбі. Крім того є поясу з роздвоєними бретелями. Підстава кожної бретелі пришито до пояса, а низ розділений на дві рівні частини, кожна з яких закінчується кліпсою-застібкою. Такий пояс, мабуть, буде найбільш надійним і практичним.\nДля панчіх з підв'язками\nДля панчіх з підв'язками необхідно вибирати спеціальний пояс. Такий пояс відрізняється відсутністю традиційних кліпс, на їх місці закріплені атласні стрічки. Такий пояс добре підходить під обтягуючий спідницю, оскільки зав'язки практично не мають обсягу, на відміну від кліпс: під дуже вузькою спідницею вони будуть виступати горбиками. Цей варіант добре підійде і для романтичного вечора, тому що атласні стрічки легко можна перетворити в грайливі бантики.\nЗ металевими защипами\nІснують пояси з металевою та пластиковою фурнітурою. Якщо пояс купується на один вечір – вид фурнітури не буде мати особливого значення. У такій ситуації можна робити вибір, грунтуючись тільки на зовнішньому вигляді пояса. Якщо ж передбачається регулярне використання пояса, варто зупинити вибір на моделі з металевими кліпсами-застібками, гачками та регуляторами довжини. Часто металева фурнітура покривається фарбою, для додання більш привабливого зовнішнього вигляду. Щоб зрозуміти з якого матеріалу все ж виготовлена фурнітура досить заглянути всередину кліпси. Якщо все ж залишаються сумніви – можна злегка натиснути на гачки: пластикові гачки легше піддаються механічному впливу, ніж металеві.\nЗ 8 кліпсами\nЧим більше підв'язок з кліпсами має пояс, тим надійніше будуть закріплені панчохи, і щільніше буде триматися сам пояс на тілі. Пояс з 8 кліпсами або зав'язками – ідеальний варіант для дівчат, чий день проходить в активному режимі. Якщо протягом дня доведеться часто сідати і вставати, багато ходити сходами або просто ходити – такий пояс найкращий варіант. Однак для тих, хто вперше купує пояс для панчіх краще зупинити свій вибір на поясі з 4 кліпсами. Такий пояс досить надійний, його простіше одягати, він допоможе звикнути до нових відчуттів і придбати досвід у носінні цього аксесуара.\nДекілька нетрадиційних видів\nКоли в гардеробі є кілька видів поясів для панчіх, але хочеться чогось нового, можна вибрати кілька абсолютно відрізняються від традиційних моделей.\nДуже цікавий і цікавий варіант – це власники панчоху. Кріпляться вони не стільки на стегнах, скільки на плечах або шиї. На перший погляд це складні і заплутані вироби, але на тілі вони виглядають дуже еротично.\nТрусики, боді і грації з тримачами для панчіх – це дуже цікавий варіант для тих, хто хоче носити панчохи, але не хоче морочитися з поясом. Існує величезна кількість такого білизни, тому буде дуже легко підібрати до них ідеальну пару панчіх.\nДо того, як винайшли синтетичні види тканин, чоловікам доводилося кріпити шкарпетки на спеціальні тримачі. Сучасні дизайнери запозичили цю ідею і створили схожі тримачі для панчіх. Такі власники надіваються окремо на кожну ногу. Такий аксесуар найкраще підійде спортивних, підтягнутих дівчатам, на накачаних ніжках він не буде створювати відчуття западин і нерівностей.\nМожна зустріти також сукні, майки і топи з бретелями для панчіх. Не варто забувати, що це все ж деталі нижньої білизни, носити їх як самостійну одиницю одягу не варто.\nПояси для панчіх виготовляють з величезного розмаїття матеріалів: шовк, мереживо, атлас, гладкий тюль, спандекс, вініл і навіть шкіра. Дуже важливо вибрати правильний матеріал. В ідеальному варіанті тканину, з якої зшитий пояс, повинна бути максимально схожа на тканину, з якої зшиті трусики. Для повсякденної шкарпетки можна підібрати варіанти їх атласу або шовку. Мереживний пояс відмінно підійде для романтичного вечора, а більш брутальні спандекс і вініл створять неповторний еротичний настрій.\nСучасні дизайнери білизни пропонують величезний вибір колірних рішень для поясів. Існують традиційні чорні, білі і тілесні пояси, більш пікантні червоні, грайливі сині і скромні коричневі. Є також варіанти з принтами і вишивкою.\nВибираючи колір пояса потрібно пам'ятати кілька важливих правил. Колір поясу повинний бути аналогічний кольором нижньої білизни. У разі, коли такий вибір неможливий, можна підібрати пояс, злегка відрізняється на декілька тонів, але різниця не повинна бути значною. Тому краще вибирати комплект або підбирати білизну під пояс, а не пояс під білизну.\nВибрати ідеальний пояс для панчіх не складно. Що стосується розмірів класичних моделей поясів – він аналогічний розміром трусиків. Для більшої впевненості можна звіритися з таблицею розмірів. Щоб підібрати більш складні моделі, такі як корсет або боді знадобиться примірка.\nСтрунким дівчатам підійде будь-яка модель, а власницям пишних форм краще вибирати моделі з широким поясом. Не варто вибирати пояс на розмір менше – він не допоможе придбати осину талію або приховати стегна, він лише додасть фігурі додаткових, неприродних вигинів. Для корекції фігури відмінно підійдуть спеціально розроблені для цієї моделі: корсет або стягуючі пояса.\nУ будь-якому з перерахованих видів поясів повинно бути зручно: він не повинен сильно стягувати, тиснути або колотися. Вільно бовтатися він теж не повинен, особливо якщо справа стосується повсякденного пояса.\nПроцес кріплення чулков до пояса не занадто складний, однак варто знати кілька секретів і потренуватися, щоб не зіпсувати свою першу пару. Для початку потрібно добре розглянути пояс, спробувати розстебнути і застебнути затискачі, для того щоб зрозуміти, скільки зусиль знадобиться в процесі кріплення.\nОзнайомившись з поясом потрібно одягнути його на талію, застебнути і розправити таким чином, щоб попереду і позаду була рівна кількість защипів. Далі потрібно надіти і розправити панчохи і розгладити пояс на талії. Регулювати довжину підвіски на цьому етапі не варто, краще зробити це після того, як панчохи будуть прикріплені. На цьому етапі потрібно простежити, щоб підв'язки не перекрутилися. Після того, як всі кліпси прикріплені до панчіх, а довжина підв'язок відрегульована, пояс виявиться надійно прикріплений до тіла і не буде крутитися і настовбурчується.\nЧасто викликає суперечки і сумніви питання про порядок надягання пояса і трусиків. В більшості випадків слід одягати трусики до пояса, таким чином пояс виявиться зверху і притисне їх. Однак у випадку з тонким поясом з довгими підв'язками можна порушити звичний порядок. У цьому випадку підв'язки опиняться під трусиками. Цей варіант значно полегшить походи в туалет.\nДля пояса бажано підбирати спеціальні панчохи з рантом. Однак зараз досить проблематично знайти такі панчохи. Панчохи з силіконовою стрічкою кріпляться за тим же принципом, однак є невеликий ризик того, що панчоху може вислизнути з затиску. Тому краще вибирати панчохи з максимальною висотою і ідеально прилягають до ноги. Такий варіант створить ефект подвійного захисту від зісковзування.\nПояс для панчіх і самі панчохи – це дуже практичний варіант, який підходить під будь-який образ, строгий, повсякденний, вечірній або урочистий. Важливіше розібратися, з чим носити такий варіант спідньої білизни.\nНе варто носити панчохи і пояс під штани. В цьому випадку краще обійтися або щільними теплими колготами в зимовий час, або без них взагалі.\nВарто пам'ятати і про існуючу небезпеку. Не варто носити панчохи з дуже короткими сукнями та спідницями або з одягом з високими розрізами. Таке поєднання може зробити образ вульгарним, а оточуючі складуть невірна думка про професії дівчата з таким зовнішнім виглядом.\nЦіни на пояси для панчіх дуже різні. Але дозволити собі таке придбання зможуть дівчата з будь-яким доходом. Для споживачів массмаркета є якісні, красиві і бюджетні варіанти. Дизайнерські поясу теж різняться своєю вартістю. Тут все залежить від популярності бренду, якості матеріалів і фурнітури, з якими працює обраний бренд і, звичайно, країна виробник.\nТоргова марка Мілавіца пропонує величезний вибір поясів, коригуючого білизни і топів для панчіх. Серед всього цього різноманіття є моделі з різноманітних матеріалів і кольорів. Знайдуться моделі як для повсякденного носіння, так і для особливих випадків. Є і декілька тематичних варіантів, здатних доповнити карнавальний костюм. У новій колекції білизна з легкістю можна підібрати ідеально поєднуються трусики і бюстгальтер або вибрати повний, готовий комплект.\nIntimissimi пропонує невелику колекцію класичних поясів. В основному колекція представлена в чорному кольорі, але є так само і білі моделі. Пояси цієї колекції виконані з мережива, і доповнені еротичної шнурівкою, оригінальним кроєм або пустотливими ниточками. Пояси для панчох від Intimissimi відрізняються відмінною якістю, привабливим зовнішнім виглядом, високою зносостійкістю і дуже демократичною ціною.\nЗ нової колекції італійського бренду жіночої білизни Incanto представлено кілька варіантів поясів, трусиків, суконь та боді з кріпленнями для панчіх. Всі моделі відрізняються дуже відвертим, еротичним дизайном і оформленням. Таке чудове білизна виглядає дуже елегантно і натякає на його виняткову якість.\nJuniper від Agent Provocateur\nУ новій колекції від Agent Provocateur представлений шикарний пояс для панчіх Juniper. Ця модель виконана з найтоншої чорної прозорої сітки і прикрашена багатою, контрастною чорною вишивкою. В цьому поясі величезну увагу приділено деталям, наприклад, для облямівки вироби були підібрані чорні і лілові нитки. Завдяки цьому дуже доречно і гармонійно виглядають прикраси у вигляді грайливого атласного бантика і лілового бутончика. Така білизна ефектно доповнить будь-який спосіб з панчохами.\nOysho – виробник нижньої білизни і одягу для дому, предлгает кілька варіантів білизни з підв'язками для панчох. Елегантне чорне боді з прозорого тюлю з мереживними вставками і підв'язками додасть шарму і загадковості будь-якій дівчині. Білий ажурний пояс, представлений в колекції, виконаний з легкого, повітряного мережива підійде як для повсякденного використання, так і для парадного або, навіть, весільного плаття. Oysho – це якісна білизна за доступними цінами.\nГрупа Фабрика у кліпі на пісню «Не родись красивою» чудово використовують ремені та панчохи з підв'язками і показують дівчатам, як їх можна поєднувати з декількома образами. Дуже добре виглядають панчохи з легкими літніми сарафанами різного крою. Такий варіант цілком прийнятний у повсякденному житті.\nЯскрава і ексцентрична Настя Каменських любить епатувати публіку яскравими і відвертими нарядами. Часто її образи доповнюють панчохи і пояс, кріплення яких вона не приховує. Так на врученні премії від журналу «Viva» вона з'явилася в незвичайному чорному платті з білим шлейфом. Доповнили образ яскраво-жовті панчохи, одягнені поверх колготи в сіточку. Такий спосіб мало застосовується в повсякденному житті, але дуже хороший для костюмованих і тематичних вечірок.\nВ одній з відвертих фотосесій красуня Санта Дімопулос продемонструвала дівчатам шикарний образ для особливих випадків. Відмінно підібрана чорне білизна з іскристого атласу і прозорого тюлю гармонійно поєднується з туфлями на високих підборах. Для гармонійного образу були обрані трусики-шортики з кріпленнями для панчіх, прикрашеними грайливими бантиками.


Вночі в зоні АТО було неспокійно - Галицький Кореспондент\nГоловна » Новини » Життя » АТО » Вночі в зоні АТО було неспокійно\nУ неділю на Донбасі отримали поранення 13 українських бійців. Про це на брифінгу повідомив спікер Адміністрації президента України з питань АТО Андрій Лисенко. Повідомляє прес-центр штабу АТО.\n“За минулу добу внаслідок бойових дій загиблих серед українських військовослужбовців немає, двоє були поранені. Також учора поблизу Мар’їнки внаслідок необережного поводження з вибуховим пристроєм отримали поранення 11 наших військовослужбовців”, – розповів Лисенко.\n“Ніч з 21 на 22 лютого в зоні проведення АТО була неспокійною. Підтримані Росією бандформування бойовиків посилили обстріли наших позицій. 44 рази тривали обстріли укріплень ЗСУ. Найгарячіше було на Донецькому напрямку, де поблизу Красногорівки ворог застосував 82 мм міномет та вівся снайперський обстріл.\nОпорні пункти в районі Мар’їнки, Водяного та Зайцевого були обстріляні з гранатометів різних систем та стрілецької зброї”, – повідомляє прес-центр АТО.\nКатегорії: АТО, Здоров'я, Людина, Офіційно, ПолітикаПомічено: АТО, поранені