Urheilukeskuksessa järjestetään Joulupuu-keräys 4.-12.12.\nUrheilukeskus, Tapanilan Erä ja Tapanilan Terveystalo lahjoittavat joululahjoja Helsingin ja Vantaan lastensuojelun piirissä oleville lapsille. Osallistu kanssamme ja tuo oma pakettisi 12.12. mennessä keräyspisteelle (Kokoushuone 2).\nJoulupuu-keräys järjestetään ympäri Suomea paikallisten nuorkauppakamarien toimesta. Paikalliset nuorkauppakamarit keräävät lahjat lahjoittajilta. Lahjat toimitetaan saajilleen luotettavien paikallisten kumppaneiden kuten kuntien ja kaupunkien sosiaalitoimistojen kautta.\nTapanilan Urheilukeskus, Tapanilan Erän urheiluseura ja Tapanilan Terveystalo lahjoittavat sekä yhteisöinä että henkilökunnan toimesta joululahjoja Helsingin ja Vantaan lastensuojelun piirissä oleville lapsille ja nuorille. Toivotamme sinut tervetulleeksi osallistumaan kanssamme! Lahjat kulkeutuvat samalla kyydillä meidän lahjojemme mukana.\nKeräyspiste Kokoushuone 2 on avoinna päivittäin 4.-12.12. Tapanilan Urheilukeskuksen päärakennuksessa, ovi B1.\nOHJEET LAHJAN ANTAJALLE:\nLahjan antaja päättää itse, mitä haluaa antaa lahjaksi Joulupuu-keräykseen. Sopivan lahjan valitseminen voi toisinaan olla vaikeaa. Apua lahjan valitsemiseen löydät vuosittain julkaistavasta vinkkilistasta (KLIKKAA TÄSTÄ). Listalle on kerätty lahjoja, joita lapset ovat itse ehdottaneet, sekä lahjoja joita on viime vuosina lahjoitettu keräykseen. Keräykseen annettu lahja voi kuitenkin olla myös aivan jotain muuta.\nLahjojen tulee olla uusia ja Joulupuulle tuotaessa valmiiksi paketoituja. Kiinnitä paketin päälle narulla lappu, josta ilmenee lahjansaajan sukupuoli, ikähaitari sekä mitä lahja sisältää. Mikäli lahja sopii sekä pojalle että tytölle, voi sen mainita pakettikortissa. Näillä tiedoilla lahja osataan ohjata sopivalle lapselle. Helsingin ja Vantaan sosiaali- ja terveysviraston työntekijät poistavat lapun ennen lahjan antamista eteenpäin ja laittavat tilalle henkilökohtaisen joulutervehdyksen.\nViime vuosina on Helsingissä ollut pulaa erityisesti 11-17-vuotiaiden lasten lahjoista, sillä heitä on eniten lastensuojelun piirissä.


The Ritz-Carlton, Vienna Wien alk. 293 € - vertaa huoneiden hinnat - KAYAK\nSchubertring 5-7, 1010 Wien, Wien, Itävalta\nKAYAK 259 €\nHotels.com 260 €\n31 tarjousta lisää alk. The Ritz-Carlton, Vienna\nTietoja The Ritz-Carlton, Vienna\nThe Ritz-Carlton, Vienna sijaitsee keskustassa, ja Wienin valtionooppera ja Albertina (museo) 10 minuutin kävelymatkan päässä. Käytössäsi on ympäri vuorokauden auki oleva business center, limusiini- / town car -palvelu ja ilmaiset sanomalehdet aulassa. Tämä hotelli tarjoaa asiakkailleen 300 neliömetriä kokoustiloja, joihin kuuluu kokouskeskus. Käytössäsi on lentokenttäkuljetukset (saatavilla ympäri vuorokauden). Jos saavut autolla, voit pysäköidä helposti, sillä maksullinen omatoiminen pysäköinti kuuluu myös palveluihin.\nKuvat: The Ritz-Carlton, Vienna\nThe Ritz-Carlton, Vienna on toteuttanut seuraavat toimenpiteet:\nUusimmat tarjoukset hotellille The Ritz-Carlton, Vienna\nKing-huoneet(297 € - 1081 €)\n7 tarjousta lisää alk. 430 €\nDeluxe-huoneet(256 € - 578 €)\n17 tarjousta lisää alk. 262 €\nHotellin The Ritz-Carlton, Vienna palvelut\nArvostelut: The Ritz-Carlton, Vienna\nErinomainenPerustuu 914 vahvistettuun arvosteluihin\nSONIA, huhtik. 2014\nJohn, maalisk. 2014\nrobin, helmik. 2014\nWienin valtionooppera0.5 km\nUseimmin kysytyt kysymykset The Ritz-Carlton, Vienna varaukselle\nOnko hotellissa The Ritz-Carlton, Vienna erityisiä peruutuskäytäntöjä voimassa koronavirustilanteen (COVID-19) vuoksi?\nVieraat, joilla on voimassa olevia The Ritz-Carlton, Vienna varauksia mille tahansa tulevalle päivämäärälle mukaan lukien ennakkomaksulliset varaukset voivat muuttaa tai peruuttaa varaukset kokonaisuudessaan veloituksetta 24 tuntia ennen saapumista, kunhan muutos tai peruutus tehdään 30. kesäkuuta mennessä. Vieraille, jotka tekevät uusia The Ritz-Carlton, Vienna varauksia mille tahansa tulevalle päivämäärälle mukaan lukien ennakkomaksulliset varaukset kuluvan päivän ja 30. kesäkuuta 2020 välisenä aikana voivat muuttaa tai peruuttaa varauksia veloituksetta 24 tuntia ennen suunniteltua sisäänkirjautumispäivää. Saadaksesi lisätietoja vieraile Mariottin COVID-19-infosivulla.\nMissä The Ritz-Carlton, Vienna sijaitsee?\nThe Ritz-Carlton, Vienna osoite naapurustossa Innere Stadt on Schubertring 5-7, ja sen etäisyys kaupungin Wien keskustasta on 0,9 km. Hotellin The Ritz-Carlton, Vienna lähin maamerkki on Wienin valtionooppera.\nMitkä ovat hotellin The Ritz-Carlton, Vienna sisään- ja uloskirjautumisajat?\nHotellin The Ritz-Carlton, Vienna sisäänkirjautumisaika on 15:00 ja uloskirjautumisaika 12:00.\nTarjoaako The Ritz-Carlton, Vienna ilmaisen WiFi-yhteyden?\nKyllä, The Ritz-Carlton, Vienna tarjoaa ilmaisen WiFi-yhteyden.\nKuinka kaukana The Ritz-Carlton, Vienna on lentokentältä?\nHotellin The Ritz-Carlton, Vienna etäisyys on 17 km kentältä Wien Vienna Intl. Hotellin The Ritz-Carlton, Vienna etäisyys on 61,9 km kentältä Bratislava - M. R. Štefánik.\nSalliiko The Ritz-Carlton, Vienna lemmikkieläimet?\nKyllä, The Ritz-Carlton, Vienna sallii lemmikkieläimet.\nOnko hotellissä The Ritz-Carlton, Vienna uima-allas?\nKyllä, hotellissa The Ritz-Carlton, Vienna on uima-allas.\nMiten KAYAK löytää näin hyviä The Ritz-Carlton, Vienna hotellitarjouksia?\nKAYAK etsii kohteesta Wien kaikki hotellin The Ritz-Carlton, Vienna saatavilla olevat huoneiden hinnat verkosta ja antaa sinun vertailla niitä löytääkseen parhaan hinnan. Monet eri matkailusivustot tarjoavat alennuksia tai tarjouksia eri aikoina The Ritz-Carlton, Vienna huoneista, ja KAYAK tarjoaa sinulle hinnat valtavasta valikoimasta eri matkailusivustoja. Tämä tarkoittaa, että voit aina löytää hyvän The Ritz-Carlton, Vienna tarjouksen.\n56 % halvempiHotel Am Schubertring8.3 Erinomainen (1 602 arvostelua)0,06 kmHuonepalvelu, Ilmainen langaton internet, Kahvin-/teenkeitinalk. 128 €\n48 % halvempiHotel Grand Ferdinand Vienna8.6 Erinomainen (3 146 arvostelua)0,08 kmUlkouima-allas, Kuntokeskus, Ravintolaalk. 153 €\n41 % halvempiIntercontinental Vienna, An IHG Hotel8.3 Erinomainen (777 arvostelua)0,23 kmKuntokeskus, Ravintola, Baari/oleskelutilaalk. 174 €\nHotel Imperial, a Luxury Collection Hotel, Vienna9.4 Erinomainen (560 arvostelua)0,25 kmKuntokeskus, Ravintola, Baari/oleskelutilaalk. 343 €\n77 % halvempiGoldfisch Apartment Vienna Opera House0,36 kmRavintola, Baari/oleskelutila, Ilmainen langaton internetalk. 69 €\n63 % halvempiHotel Am Konzerthaus Vienna - MGallery8.8 Erinomainen (741 arvostelua)0,31 kmKuntokeskus, Ravintola, Baari/oleskelutilaalk. 108 €\n63 % halvempimyNext - Johannesgasse Apartments8.7 Erinomainen (483 arvostelua)0,33 kmKuntokeskus, Baari/oleskelutila, Ilmainen langaton internetalk. 108 €\n62 % halvempiHotel Pension Lumes8.1 Erinomainen (852 arvostelua)0,42 kmLangaton internet, Kahvinkeitin, WiFi-yhteys on käytettävissä kaikilla alueillaalk. 112 €\nThe Ring Vienna's Casual Luxury Hotel10 Erinomainen (1 arvostelu)0,37 kmKuntokeskus, Ravintola, Baari/oleskelutilaalk. 954 €\nPalais Coburg Residenz9.4 Erinomainen (137 arvostelua)0,37 kmSisäuima-allas, Kylpylä- ja hyvinvointikeskus, Kuntokeskusalk. 595 €\nHotel Sacher Wien9.4 Erinomainen (626 arvostelua)0,5 kmKylpylä- ja hyvinvointikeskus, Kuntokeskus, Ravintolaalk. 446 €\nEtsi The Ritz-Carlton, Vienna alennushintoja Wienissä KAYAK-sivustolta. Etsi halvin The Ritz-Carlton, Vienna hotellitarjous Wienissä. KKAYAK hakee sadoilta matkailusivustoilta auttaakseen löytämään ja varaamaan sinulle parhaiten sopivan The Ritz-Carlton, Vienna tarjouksen. Lue arvosteluja ja kokemuksia ja nappaa halvin hinta! alk. 293 € per yö (Viimeisin hinta tälle hotellille).


Pääseekö Bubi Grammy-gaalaan? | Musiikki | Iltalehti.fi\nPääseekö Bubi Grammy-gaalaan?\nHIMin albumin kannessa luimisteleva huuhkaja saattaa olla viime kesän huippujulkkis.\nVILLEN VIERAANA. Tämä huuhkaja tuimine ilmeineen on osa levypakettia, joka on ehdolla helmikuun Grammy-gaalassa. (IL)\nViime kesäkuun Suomi-Belgia-jalkapallo-ottelussa julkisuuteen lehahtaneella Bubi-huuhkajalla saattaa olla kyntensä pelissä nyt myös yhdessä rockin tärkeimmistä palkintogaaloista.\nHIMin syksyllä julkaistu Venus Doom julistettiin viime viikon lopulla ehdokkaaksi yhdysvaltalaisessa Grammy-gaalassa. Albumin rajoitettu erikoispainos kilpailee parhaiden pakkausten ja erikoispainosten sarjassa. Paketin on tehnyt taiteilija Matt Taylor yhdessä laulaja Ville Valon kanssa.\nValon visio näkyy paketissa muun muassa kuvassa, jossa tutun näköinen huuhkaja tuijottaa ikkunasta sisään. Iltalehti ei tavoittanut Valoa HIM:n Britannian-kiertueelta, mutta Valo on aiemmin kertonut kuvanneensa huuhkajan omistamansa tornitalon ikkunalaudalla Helsingin Munkkiniemessä.\nAamuinen huhuilu säikytti Villen\nSTADIKAN ASUKKI. Ja tältä Bubi näytti lennellessään Stadionin yllä Suomi-Belgia-EM-karsintaottelussa. (KARI KUUKKA)\n- Aloitimme Venus Doomin äänitykset, ja olin hermoromahduksen partaalla. Eräänä aamuna heräsin ja kuulin huuhkajan äänen. Luulin ensin kuulevani olemattomia, koska asun kaupungissa, jossa on ehkä neljä huuhkajaa, Valo kertoi Buzznet-verkkojulkaisun haastattelussa.\n- Sama lintu kävi vielä pari kertaa myöhemmin, joten laitoin kameran ikkunalaudalleni siltä varalta, että se vielä tulisi. Eräänä aamuna, kun juhlimme kämpilläni, se palasi ja sain napattua kuvan. Lintu ei ollut lainkaan peloissaan ihmisistä. Sen jälkeen en ole sitä nähnyt.


Olevaisen yöpuoli: Vaimosniemen kummitus ja 50 muuta poltergeistia by Heikki Tikkala — Reviews, Discussion, Bookclubs, Lists\nStart by marking “Olevaisen yöpuoli: Vaimosniemen kummitus ja 50 muuta poltergeistia” as Want to Read:\nOlevaisen yöpuoli by Heikki Tikkala.\nPreview — Olevaisen yöpuoli\nby Heikki Tikkala\nOlevaisen yöpuoli: Vaimosniemen kummitus ja 50 muuta poltergeistia\nSuomen tunnetuimmat mellastustapauksetAlajärven kummituksesta 1764Lahden kummitukseen 1974silminnäköijöiden kuvaaminaEsineitä liikuttavat kummituksetKoputtajakummituksetKiviä heittelevät kummituksetTulipaloja sytyttävät kummituksetIhmisiä kiusaavat kummituksetÄäniä matkivat kummituksetViheltävät kummituksetPuhuvat kummitukset\nBe the first to ask a question about Olevaisen yöpuoli\nnonfiction, speculative, read-2014, finnish-literature\nTosi hyvä teos kenelle tahansa poltergeististä ja parapsykologiasta kiinnostuneelle, huh. Tämän lukeminen hengästytti ja jopa pelotti, koska olen ihan surkea nössö kaiken yliluonnollisen ja uhkaavan kanssa, ja tässä kirjassa oli koottu suuri määrä erilaisia mutta eittämättä hyvin samantapaisina toistuvia tapauksia ja kertomuksia räyhähengistä, jotka mm. heittelevät kiviä, veitsiä ja ulostetta. Itselleni tuli oikeastaan uutena, että poltergeist keskittyy yleensä kohdehenkilön, yksilön, usein\nTosi hyvä teos kenelle tahansa poltergeististä ja parapsykologiasta kiinnostuneelle, huh. Tämän lukeminen hengästytti ja jopa pelotti, koska olen ihan surkea nössö kaiken yliluonnollisen ja uhkaavan kanssa, ja tässä kirjassa oli koottu suuri määrä erilaisia mutta eittämättä hyvin samantapaisina toistuvia tapauksia ja kertomuksia räyhähengistä, jotka mm. heittelevät kiviä, veitsiä ja ulostetta. Itselleni tuli oikeastaan uutena, että poltergeist keskittyy yleensä kohdehenkilön, yksilön, usein nuoren tytön ympärille jota tämä ilmentymä rienaa erityisellä innolla, ja jo tämä riitti hyytämään veren suoniini. Populaarikulttuurissa olen tottunut siihen, että suuri osa parailmiöistä keskittyy henkilön sijasta johonkin paikkaan, urbaanilegendoistahan tunnemme jo lukemattomat tarinat kummitustaloista. Tämän teoksen valossa poltergeist näyttäytyy yhtäkkiä hyvinkin henkilökohtaisena. Tikkala keskittyy kirjassaan kuvailemaan nimenomaan näitä tapauksia ja ilmentymiä sen tiedon valossa, mitä saatavilla on: kaskujen, kansantarinoiden ja muistelujen, pääasiassa. Joitain arveluja syistä on myös sisällytetty, mutta historiallisuuden ja tiedon ja muistin muutosten valossa varmuuden saavuttaminen on hankalaa jos ei mahdotonta, eikä Tikkala yritäkään saada lukijaansa samaistumaan tai hyväksymään omia tai muidenkaan selityksiä. ...more\nArvostelu Heikki Tikkalan teoksesta sekä hänen Puistofilosofia-viikolla Ikaalisssa heinäkuussa 2015 jättämistä tuntemuksista on luettavissa allekirjoittaneen blogista: https://anttisorri.wordpress.com/2015...\nOlevaisen yöpuoli: Vaimosniemen kummitus ja 50 muuta poltergeistiaGoodreads rating: 3.50 (2 ratings)\n[url=http://www.goodreads.com/book/show/11388379-olevaisen-y-puoli?utm_medium=api&utm_source=blog_book]Olevaisen yöpuoli: Vaimosniemen kummitus ja 50 muuta poltergeistia by Heikki Tikkala[/url]\nTrivia About Olevaisen yöpuoli...


Mikä pelastaisi Keski-Suomen? | Keski-Suomen kauppakamari\nMikä pelastaisi Keski-Suomen?\nBLOGI: SAMI ETULA: TEM:n kasvuyrityskatsauksen (2011) mukaan Suomessa on vain 691 kasvukriteerit täyttävää yritystä. Kasvuyritysten määrän sijasta merkillepantavampaa on kuitenkin se, että ETLAn mukaan 2006-2009 kaikista Suomen 110 000 nettotyöpaikasta kasvuyrityksiin syntyi yli 50 000. Mitä meidän pitäisi tehdä, että näitä yrityksiä syntyisi Keski-Suomeen?\nTällä hetkellä Jyväskylän seutukunnassa viimeisen viiden vuoden trendi alkavissa yrityksissä on laskeva - ainoastaan Keuruu on pystynyt kasvattamaan yritysten määrää vuodesta toiseen. Toisaalta, vaikka määrä on laskenut, laatu on noussut. Yhä useampi yritys haluaa nähdä yrityksensä kasvavan ja harkitsee myös kasvua kiihdyttävien toimien saamista, kuten riskirahoitusta, sparraajia, hallitusammattilaisia ja neuvonantajia.\nKasvuyrityksiä voi syntyä myös jo toimiviin yrityksiin. Tästä hyviä esimerkkejä ovat aikaisemmin Kasvu Open kilpailussa ”heränneet” yritykset. Vielä on kuitenkin lukemattomia yrityksia, jotka eivät tunnista kasvumahdollisuuksiaan. Julkisen yrityskehityskentän tehtävä pitäisikin olla näiden yritysten etsiminen, tunnistaminen ja eteenpäin kannustaminen. On turha tuoda uusia ketjuliikkeiden sivutoimipaikkoja Keski-Suomeen. Ne tulevat tänne kuitenkin, kun saamme alueelle luotua uusia ”aitoja työpaikkoja” luovia yrityksiä.\nKaikenlainen yrittäminen on tärkeää – niin yrityselämässä kuin urheilussakin. Ei ole väliä käveletkö vai juoksetko, mutta menestyvän urheilijan taustalla on työtä, tuskaa, tukea, sparrausta, valmennusta ja rahoitusta samoin kuin kasvavan yrittäjänkin.\nOmalta osaltani olen tehnyt valinnan ja haluan olla yksi niistä, jotka tekevät töitä näiden työtä ja tuskaa etsivien ”urheilijoiden” puolesta. Onneksi en ole yksin. En vielä tiedä, mitä tulemme saamaan aikaan, mutta ilman yrittämistä ei voi syntyä tuloksiakaan. Haluan haastaa jokaisen teistä samaan työhön. Tehdään Keski-Suomesta paras paikka kasvaa. Huolehditaan jokainen omalta osaltamme, että teemme enemmän tekoja ja vähemmän puhetta.\nKeski-Suomi tarvitsee teitä – yrityksiä kasvaa!\nArtikkelin kirjoittaja Sami Etula toimii osaamispääomasijoittajana ja FiBANin (Finnish Business Angels network) koordinaattorina Keski-Suomessa.


Savon Taimen | äänekosken Uutiset\n1 taimen kala\nEspoo.fi Wulff-Yhtiöt Oyj:n vuoden 2019 vuosikertomus, tilinpäätös ja selvitys hallinto- ja ohjausjärjestelmästä on julkaistu suomeksi ja englanniksi. Ne ovat saatavilla PDF-muotoisina konsernin. HS:n paikallisissa lehdissä ilmestyy Helsinki-, Espoo- ja Vantaa-aiheisia Fingerporeja. Niitä pääsee lukemaan myös verkossa. Länsi-Uudenmaan poliisi kertoo löytäneensä äskettäin Espoon Olarissa Kuutamokadulla sijaitsevan kerrostalon kahdesta eri. Arvopaperi on sijoittajan oma tietopaketti. Wulff-Yhtiöt Oyj: Wulff\nKnalli Ja Sateenvarjo "En ajatellutkaan hakeutuvani ohjaajaksi!" Vaan onneksi toisin kävi – radiokuuntelijoiden iloksi. Ilman pitkäaikaisen. Yle Areenassa on useita Knalli ja Sateenvarjo -kuunnelmasarjan jaksoja kuunneltavissa. Ehdin aikoinani olla mukana äänittämässä kolmeakymmentäviittä jaksoa. Nyt kuunneltavissa olevista jaksoista olin mukana ainakin seuraavissa: Anteeksi maalaisuuteni, Var Naas Larva Perho Pinkki larva on se yllätys, joka pitää poimia perhorasiasta kun normaalit\nKategoriat uutiset iltalehti Avainsanat kalanpoikasia, poikaseksi, taimen kala Artikkelien selaus


juoksu | Retkeillen\nEnnen starttia satoi pari tuntia vettä.\nEcstasy of Gold soi ja sitten laskettiin kymmenestä alaspäin lähtöä kohti ja eikun menoksi. Ensimmäiset pari kilometriä mentiin asfaltilla ja sitten lähdettiin pitkin polkua ylämäkeen. Olin ihan hyvissä asetelmissa letkassa ja vauhti oli melko sopivaa, sykkeet tosin olivat melko korkealla, mutta meni muuten tuntui aika kevyeltä. Ensimmäiset 18 kilometriä menivät aika nopeasti ja oma vauhti oli aika limitillä. Kun pääsin ekaan huoltoon (Ospitale) katsoin kellosta että vauhti oli reilu 7 minuuttia per/km. Ajattelin hieman passailla vauhtia ettei noutaja tulisi ennen aamua, mutta se kävikin sitten luonnollisesti kun vatsa alkoi hölskymään n. 25:n kilometrin kohdalla ja ensimmäinen puskareissu pari kilometriä myöhemmin.\nYlämäessä meno oli vielä mukavaa, mutta tasaiset ja alamäet pallovatsalla oliva pahoja. Toisessa huollossa kuitenkin yritin vähän syödä ja juoda, sekä otin suolaa. Huollosta jatkettiin aika metsäistä osuutta ja kisaa edeltävät sateet olivat tehneet polusta todella mutaisen, isoja lätäköitä piti kierrellä tai sitten upottaa kengät kunnolla mutaan. Tällä pätkällä piti taas kuitenkin kyykkiä puun takana helpotusta hakien. Pian tultiin Misurina-järvelle jossa ajattelin olevan huollon ja vessan, joten ajattelin pitää vähän taukoa ja tyhjennellä, mutta eihän siellä ollut mitään huoltoa, joten matka jatkui vielä hetken ennen kuin piti taas tehdä stoppi kiven taakse kyykkimään. Aamun sarastaessa otsalampun pysty jo sammuttamaan ja sitten päästiinkin taas kunnolla tunkkaamaan ylös kohti Auronzon majaa. Ylämäessä tuli vastaan yksi suomalainen jota tervehdin sanomalla huomenta ja jatkoin matkaa hänen ohi. Ylämäet kulkikin todella mukavasti. Auronzon majalla tankkasin nuudeleita, jotain riisimössöä sekä colaa + sitruunoita ja matka jatkui noin viiden minuutin istuskelun jälkeen Tre Cimen maisemiin.\nPolku jatkui aika hyvin juostavana ja aluksi noustiin vähän, jonka jälkeen laskettiin vuorelta alas pitkä lasku laakson pohjalle, jossa matka jatkui melko tasaista osuutta kohti 67:n kilometrin huoltoa, jossa myös odotti drop bag. Huollossa sitten tuli nautittua perinteeksi muodostunut puolen matkan olut, sekä banaania, sitruunaa ja colaa. Täydensin myös geelivarastot liiviin ja jätin irtohihat ja yhden buffin bägiin. Olisi myös pitänyt jättää karkit ja raakapatukat pois, koska en niitä syöny loppumatkalla ollenkaan. Pääasiassa koko kisa kulki geelin, banaanin, sitruunan ja colan voimalla. Huollosta lähtiessäni olin etukäteen mietittyä aikataulua hieman edellä ja edessä oli n. 500 metriä nousua, sekä n. 300 metriä laskua ennen seuraavaa huoltoa, päivä myös alkoi tuntumaan todella lämpimältä joten ylämäessä tunkatessa tuli kasteltua päätä ja jalkoja mukavan viileissä vuoripuroissa.\n75:n kilometrin huollon jälkeen laskettiin vähän ja sitten eteen tuli pitkä nousuosuus jossa maisemat olivat mielestäni todella hienot. Tuolla nousuosuudella aloin saamaan lyhyemmän matkan juoksijoiden häntää kiinni ja pian edessä alkoi olemaan todella paljon porukkaa joita piti koko ajan ohitella. Tämä n. tuhannen metrin nousuosuus alkoi lopussa tuntumaan todella pitkältä ja loppuosa oli myöskin todella jyrkkää, pätkä oli myöskin kisan ajallisesti pisin huoltoväli. Lopulta kuitenkin pääsin 94:n kilometrin huoltopisteelle, mutta sielläkään ei ollut mitään sellaista evästä mitä olisi mieli tehnyt, joten taas tuli banaania, sitruunoita sekä colaa.\nTässä vaiheessa polulla oli todella paljon hitaita lyhyemmän matkan juoksijoita ja oman kisan juoksijoita ei juurikaan näkynyt. Polku oli myös jyrkkä ja kapea eikä ohi päässyt kuin pyytämällä tietä, myöskin pikku hiljaa alkoi mieskin vähän väsymään ja välillä oli hyvä levätä hitaampien takana. Jalka nousi hyvin, mutta alaselkä oli todella väsynyt ja kipuili jonkin verran. Tämäkin mäki päättyi aikanaan ja nyt olin reitin korkeimmalla kohdalla, jossa tarjoiltiin teetä ja muuta juomista, matka jatkui taas alamäkeen ja pian tulikin tuttuja kannustajia vastaan. Tuomas ja Marjaana olivat tulleet reitin varrelle ja Tuomas juoksi pienen pätkän kanssani seuraavan mäkeen. Oli mukava hetken jutella, kun melkein koko kisa oli mennyt omien ajatuksien parissa ja mieliala ei tuossa vaiheessa ollut kovin korkealla.\nHieman 100km jälkeen, lopun mäet olivat jyrkkiä.\nPian eteen tulikin Passo Giaun on huolto, jossa oma huoltajani Maria odotti ja huoltopisteessä ja syötti & juotti minua, tämä nosti fiilistä todella paljon sekä myös se että matkaa oli enää jäljellä 16 kilometriä. Kuitenkin seuraava mäki oli taas todella jyrkkä ja täynnä ohitettavia, mutta mielialaa kohensi myös että tämä oli viimeinen raskaampi tunkkaus. Mäki tuli hoidettua ja sitten päästiin alamäkeen helpolle polulle ennen viimeistä huoltopistettä, jossa olikin sitten jo hyvä meininki kun bändi soitti ja kannustajia oli paljon. Huollosta jatkettiin alamäkeä metsäisissä maisemissa juurakkoisella jyrkällä polulla, meno meinasi välillä käydä hitaaksi kun mukavuudenhalu valtasi pään ja tuli mietittyä ettei ole kiire mihinkään. Hetken ajateltuani piti vain pakottaa itsensä juoksemaan kovempaa.\nVihdoin pääsin vuorelta alas kaupungin laitamille jossa oli paikallisia tarjoamassa juotavaa ja he olivat myös virittäneet mukavan virkistävän suihkun, pöydässä oli myös viinipullo, mutta eivät siitä suostuneet juotavaa antamaan. Loppumatka ennen maalisuoraa tuli mentyä kävelyhölkkää, kuitenkin maalisuoralla ihmisten kannustukset auttoivat minut juoksemaan loppukirin. Matkan aikana tuli koettua paljon huonoja ja hyviä hetkiä, mutta maalisuoran juoksu ihmisten kannustaessa oli kyllä parasta. Ilmeisesti tulin lopun kuitenkin odotettua nopeammin, koska “huoltojoukkoni” eivät kerineet minua vastaan maaliin, kuitenkin sain ansaitun oluen ja pian he saapuivatkin paikalle ja matka jatkui terassille nauttimaan proseccoa.\nOlut maistui 17h 41min jälkeen. Aurinkoa myös sai matkalla.\nHieman vielä yhteenvetoa:\n– Yö oli vaikea, väsytti ja oli vatsa-ongelmia, mutta melko hyvää vauhtia pystyin pitämään.\n– Aamun valjettua meno tuntui mukavalta.\n– Kisan alkupuoli oli aika helppoa juostavaa, tuntui että juostavia osuuksia oli liikaa ja liian vähän tunkkaamista ylämäkeen. Kuitenkin 80km jälkeen maasto muuttui teknisemmäksi ja nousut olivat todella jyrkkiä.\n– Lopussa ei oikeen ollut enää menohaluja ja ruuhka poluilla hieman tuskastutti.\n– Jalassa: Salomon S-lab Wings SG, varvassukat sekä ohuet sukat niiden päällä. Toimivat hyvin kovalla kivikkoisella alustalla ja kiviä ei juurikaan tarvinnut varoa, kenkä on kuitenkin jalkaani hieman liian leveä, joten pari kynttä otti hieman vaurioita ja lähti irti.\n– Vaatteet: Salomon S-lab Exo Zip Tee, Exo TW Short sekä Exo Calf\n– Liivi: Salomon S-lab Sense ultra set jossa sisällä pitkät trikoot, pitkähihainen paita, avaruuslakana, Salomon Bonatti takki, karkkia, geeliä, raakapatukoita, muki, otsalamppu sekä vara-akku, akku mittarin lataukseen, suolatabletteja sekä elektrolyyttitabletteja. Todellinen tilaihme tämä liivi.\nTagged juoksu, Kisa, Kisaraportti, polkujuoksu, run, running, Salomon, Salomonrunning, trail running, Trailrunning, ultrajuoksu\nKesälomaa & NUTS Midnight Sun 55k Trail Ultra\nKisasta johon minulla ei ollut tarkoitus edes osallistua tulikin tähän mennessä tämän vuoden paras kisa ja oman juoksu-urani tähän mennessä kovin suoritus.\nKesäkuun lopussa kesälomasuunnitelmani hieman muuttuivat, tarkoitus oli alunperin olla aika pitkälti kotimaisemissa ja hinkata mäkeä, mutta kun tarjolle tuli pohjoisen “korkean paikan leiri” ja valmiiksi olisin Pallaksen maisemissa niin heinäkuun alussa ilmoittauduin mukaan.\nLoman aluksi olin vaeltamassa ja juoksemassa Kebnekaisen maastoissa 8 päivää, osa matkasta kantaen painavaa rinkkaa ja teimme myös päiväretkiä kevyemmillä varusteilla. Matkaa kertyi noina päivinä reilu 150 kilometriä ja nousua reilu 6000m. Kovin vauhdikasta meno ei noissa maastoissa ollut ja muutenkin tuli paria lyhkäistä pätkää lukuunottamatta liikuttua matalalla sykkeillä. Tunteja Kebnekaisen reissulla kertyi n. 44h. Maastot tuolla olivat kovin kivikkoisia ja kävivät todella hyvästä polkujuoksutekniikkatreenistä, paikoitellen virheisiin ja kaatumisiin ei ollut varaa ja niitä ei myöskään sattunut.\nKebnekaisen reissun jälkeen oli ohjelmassa kolmen päivän lepo mökkeillen ja ihastellen pallastunturia sen juurelta, jonka jälkeen tutustuin Pallas-Hetta reittiin vaeltamalla n. 50 km ja tein myös kolme iltalenkkia autiotuvilta jotta sain hieman vauhdikkaampaa juoksua alle ennen kisaa. Kolme vuorokautta reitillä vietin jonka jälkeen lepäsin muutaman päivän ennen kisaa Hetassa ja myös varasin paikallisesta Fysio-Hetasta hieronnan, joka tuli tarpeeseen. Tunteja kisaa alustavalla viikolla vaelluksella ja juoksulla tuli n. 14h ja kilometrejä n. 80, nousua kertyi n. 3000m.\nTankkausta hieman aloin tekemään jo keskiviikkona, söin hieman normaalia enemmän, mutta tuttavan ohjeistuksella aloitin myös keskiviikkona luumutankkauksen jonka avulla saisin myös tavaran kehosta ulos ennen kisaa. Olinhan kaksi edellistä pitkää juoksua onnistunut pilaamaan vatsaongelmilla. Luumuja vetelin 1,5 kg ke-pe välillä.\nLauantai-aamuna aamupala, makoilua sängyllä ja pitkän kisan seurausta sekä kamat kasaan ja puolen kahden aikaan bussiin kohti Hotelli Pallasta. Perillä sitten tuttujen moikkailua ja viimeinen info ennen kisaa, jonka jälkeen kävely starttiviivalle.\nTorvi soikin melko nopeasti ja lähdimme liikkeelle, kärkeen lähti reilun 10 henkilön letka ja minä jäin Kärkkäisen Svanten ja yhden naisjuoksijan kanssa selvästi eroon tuosta porukasta, matka kului ja ekan tunturin päälle päästiin ihan mukavaa juoksukävelyä, katselin myös hieman sykkettä ja mietin että hieman riskirajoilla mennään vaikka tuntuma oli muuten hyvä. Alamäki oli aluksi vauhdikkaampaa mutta muuttui sitten teknisemmäksi. Ensin kaatui Svante, nousten kuitenkin nopeasti pystyyn. Reilu kilometri myöhemmin sitten itse kompuroin ja menin nenilleni, pienillä naarmuilla selvisin mutta harmittavasti shortseihin tuli reikä 😦\nAlamäen jälkeen päästiin pienelle pusikkopätkälle jonka jälkeen teimme Svanten kanssa pienen suunnistusvirheen kun näimme edelle meneviä tyyppejä ylempänä tunturissa, ei auttanut kuin kiivetä takaisin polulle mahdollisimman nopeasta, tuossa vaiheessa Svante pääsikin hieman eroa ottamaan. Seuraavaksi reitillä tuli vastaan Nammalakuru jossa join ja täytin toisen pulloni sekä kastelin hieman päätäni, kurun jälkeen pieni nousu ja mukava näkymä Montellin majalle jonka kohdilla reitti alkoi taas nousemaan seuraavaan tunturiin.\nTässä nousussa saavutin taas Svanten sekä pian saimme yhden edellä juoksevan tyypin myös kiinni ja jatkoimme matkaa kolmen letkassa ylös asti. Alamäessä saavutettu tyyppi taas oli sen verran kova että jätti minut vaikka aika rohkealla vauhdilla itsekin menin ja kolmen porukka hajos hetkeksi kunnes taas olimme nipussa seuraavassa nousussa. Tässä nousussa poroaidan kohdilla ohitimme ilmeisesti Kolehmaisen Mikon joka hieman teippasi jalkojaan ja hetken päästä liittyi seuraamme.\nAlamäki alkoi taas ja eroa syntyi, kova alamäkijuoksija lähti ja minun oli pakko seurata hieman riskillä, ohitimme yhden itsensä loukanneen tyypin ja toisen tyypin joka oli apuna, kysyin onko kaikki hyvin ja hengenhätää ei ollut joten painelin ohi. Mukava vauhdikas alamäki jatkui kun taas tulimme pieneen metsikköön ja katselimme hieman suuntaa. Alkoi taas ylämäki ja jäin edellä menevän tyypin perään, vauhti oli kuitenkin sen verran hidasta että takaa tuli muut kiinni ja yksi juoksija ohitti joten säntäisin hänen perään ja Svante tuli myös ja lähti hyvää vauhtia karkuun. Tunturin päällä tasaisella meno tuntui kevyeltä ja lisäsin hieman vauhtia, pian taas menin alamäkeen, tällä kertaa yksin.\nAlamäessä kenkä osui kiveen ja sattui kaatuminen numero kaksi, onneksi kompuroin sen verran pitkän matkan että ohjasin itseni kanervikkoon selälleni eikä pahoja vahinkoja sattunut (loppumatkalla kaaduin vielä 2 kertaa, mutta en juurikaan muista missä). Jatkoin matkaa ja pian tulikin Hannukuru vastaan jossa Svante odotteli kysyen suuntaa, hieman itsekin olin pihalla mutta äkkiä suunta selvisi. Minä pysähdyin ottamaan nestettä mutta Svante jatkoi menoaan, olin juonut tuohon puoliväliin mennessä n. 1,5 litraa ja geeleistä & suolasta oli kulunut hieman vajaa puolet. Huoltopisteeltä nappasin mukaani myös vähän sipsejä ja keksejä veden ja urheilujuoman lisäksi ja matka jatkui hetken syöden ja juoden.\nPahankurussa pääsin Svanten kantaan hetkeksi mutta tiesin että tulevalla tasaisella ja helpolla osuudella en perässä pysy, joten seuraavan reilun kumpin sain juosta yksin vaikka edessä ja takaa aakeassa maastossa juoksijoita näkyikin. Tällä pätkällä meno maistui mukavasti mutta takareidet alkoivat hieman kiristämään, otin siihen vaivaan lisää suolaa ja toivoin ettei kramppeja tulisi.\nNopeasti vastaan tuli Sioskuru jossa näin Svanten täyttämässä pulloja ja tein saman itsekin. Taas olkoi lämäki ja saavutin Svanten myös, jatkoimme taas matkantekoa juosten, kävellen ja jutellen kohti Pyhäkeroa ja pian saavutimme myös yhden edellä menevän juoksijan. Hetken aikaa menimme kolmen porukassa eikä takaa näkynyt uhkaajia. Pyhäkerolle johtavassa mäessä tuli selkä edellä vastaan myös 125km urakkaa suorittava Korttisen Antti, huusin hänelle tsempaten mutta samalla hän istui kivelle katsomaan meidän juoksua. Nousun loivemmilla osuuksilla en malttanut pikakävelyä harrastaa vaan juoksin ja yritin tiputtaa muita, Svante pysyi perässä mutta ohitettu juoksija jäi.\nLopulta pääsimme Pyhäkeron päälle ja sanoin Svantelle että “odota maalissa, otetaan yhteiskuva” ja lähdin vauhdikkaasti alamäkeen. Svante jäi hieman mutta ylämäessä ohitettu juoksija taas meni todella vauhdikkaasti ohi ja omat takareiden kiristi sen verran ettei kovempaa päässyt, kilometrivauhdit tuossa laskussa olivat kuitenkin n. 4,5 min per km luokkaa.\nSeuraavaksi vastaan tuli Pyhäkeron tupa josta lähdimmekin hieman eri suuntaan kuin olin kuvitellut, jokunen juoksija oli pienen pummin tässä kohtaa tehnyt. Sain myös kiinni alamäessä minut ohittaneen tyypin joka jäi matkasta samantien ja pian seuraani hetkeksi tuli Maija Oravamäki, hän oli tehnyt pienen pummin myös mutta oli kuitenkin selvässä naisten sarjan johdossa.\nPian myös Svante tuli takaa ohi todella vauhdikkaasti ja Maija lähti hänen matkaansa, tiesin että kumpikin on minua kovempia tasaisen juoksijoita, joten en uskaltanut peesiin lähteä. Jälkeen päin mietin että olisiko pitänyt kun voimia riitti ja energiaakin oli!?\nViimeiseltä juomapisteeltä vielä otin pullot täyteen sekä hieman sipsejä jotka eivät oikeen uponneet. Maaliin oli matkaa kymppi ja juoksu kulki mukavasti reilun viiden minuutin kilsavahtia. Hieman puuduttava osuus oli mutta toisaalta taas oli mukava juosta loppuun helppo osuus.\nHiekkatieltä vielä käännyttiin asfaltille kohti Hettaa ja nopeasti hieman yllättäen tuli vastaan 3km kyltti ja silloin aloin pientä loppunykäisyä tekemään ja sainkin pikkuisen vauhtia kasvatettua kunnes maaliin pääsin.\nSvanten kanssa maalissa.\nMaalissa olikin sitten aika voittajafiilis, aika oli 5.22 ja risat ja pian sijoitukseksi selvisi seitsemäs sija. Hieman nestettä maalista, pakolliset maaliintulokuvat ja matka jatkui oluelle hyvässä seurassa 🙂\nJohtopäätös: rinkkavaellus siis kannattaa painavalla rinkalla vaikeassa maastossa ja viime aikoina myös elämä on muutenkin hymyillyt positiivisesti joka antaa lisäpotkua tällaisiin suorituksiin.\nGarminin data: http://connect.garmin.com/modern/activity/550223416\nTagged hetta, juoksu, NUTS, pallas, polkujuoksu, Trailrunning\nKesäyön unelma 2014 (87km)\nEn jaksa kirjoittaa pitkää raporttia joten listaan vain hyviä ja huonoja asioita.\n– Vatsaongelmia taas, eli jossain vaiheessa vatsa meni sekaisin ja alkoi toimimaan vasta kahden tyhjennyksen jälkeen.\n– Yhden vesipisteen etsimiseen meni 20 min ja löytymisen jälkeen kaivossa oli kuollut hiiri, ei siis saatu vettä.\n– Reitillä liikaa pusikkoa vaikka hyvä reitti olikin.\n– Kipeytynyt polvi hidasti paljon 60 km jälkeen.\n+ Viileä kesäyö, pärjäsi vähällä vedellä\n+ Juoksu kulki loistavasti ja kevyesti alussa kunnes vatsassa ei tuntunut hyvältä.\n+ Oma jaksaminen vähillä energioilla, tuli siis syötyä todella vähän ja 60% eväistä oli jäljellä maalissa.\n+ Muutamat todella hienot polkupätkät.\n+ Lopun hienojen polkupätkien juoksu vauhdikkaasti kipeällä polvella.\n+ Maaliin pääsy\nVaikeuksia taas oli hieman, mutta ne voitettiin ja kaikki taisivat päästä ihan hyväkuntoisina maaliin. Itselle reissu ei ollut kovin raskas, lihaksissa pientä väsymystä mutta lenkille voisi lähteä jo nyt päivä tapahtuman jälkeen. Tosin nyt parempi antaa polvelle lepoa ja huoltaa muutenkin lihaksia.\nTagged juoksu, kesäyönunelma, polkujuoksu, ultrajuoksu\nNUTS Karhunkierros 82km (kahlaus)\nOn kisaviikonlopun jälkeinen maanantai, istun kotipihan keinussa kirjoittamassa tätä tarinaa, lämmintä on yli 25 astetta ja kaksi vuorokautta sitten kahlasin muniani myöten lumessa. Muistikuvat lauantain kisasta ovat kovin hatarat joten kaikenlaisia virheitä kilometrimäärissä ja tapahtumissa saattaa olla, myös 2 päivää on hieman jo muuttanut muistoja paremmaksi.\nJo edellisenä vuonna harkitsin tätä kisaa innolla, mutta silloin se ei kalenteriin millään mahtunut, viime syksynä hyvissä ajoin sitten ilmoittauduin mukaan tämän vuoden kisaan, kun onnistunut Vaarojen ultra oli takana.\nPerjantai-aamuna lähdimme ajamaan kohti Rukaa Samin, Tuomaksen ja Antin kanssa jatkaen kaikenlaisia spekulaatioita reitin lumesta ja jäästä jatkaen, näistä asioista oli jo SoMe:ssa puhuttu pari viikkoa kenkävalintoja miettiessä. Rukaa lähestyttäessa alkoi pikkuhiljaa metsässä lunta näkymään ja järvissä oli jonkin verran myös jääpeitettä, silti ei osannut vielä odottaa sitä mikä polulla oli edessä.\nPerjantai-ilta meni muita kisaajia moikatessa, Juha Jumiskon “piiitkät ultrat” esitystä katsoessa, kisavarausteita pakatessa ja lopuksi kävimme saattamassa sadan mailin matkaajat polulle, meidän kyydistä matkalle suuntasivat Antti ja Tuomas.\nHerätys oli lauantai-aamuna jo klo 4.45 ja herättyäni Sami päivitteli että pitkänmatkalaiset eivät olleet kovin pitkälle edenneet 7 tunnissa, silloin iski todellisuus että päivästä tulee pitkä ja raskas, mutta ei auttanut kuin pukea kisakamat päälle ja painua aamupalalle. Vähän puuroa ja leipää naamaan ja sitten bussiin kohti starttipaikkaa. Hautjärvellä oli vielä reilu puoli tuntia odottelua ennen lähtöä ja siinä tuli viimeiset tankkaukset ja tyhjentelyt hoidettua.\nLähtö (Kuva Jouko Kaarteenaho)\nKun lähtö tapahtui, lähdin kärkiporukassa juoksemaan, Mattilan Marko juoksi vauhdikkaasti edellä ja pientä kaulaa syntyi heti, toisessa porukassa taisi minun lisäksi olla Ruokolaisen Tero, Itkosen Antti ja yksi naiskaksikko. Parin kilometrin jälkeen juoksimme hieman harhaan kun pitkospuiden jälkeen olisi pitänyt kääntyä, ei kuitenkaan keritty mennä kuin parikymmentä metriä kun käännyttiin takaisin, tuossa vaiheessa kuitenkin jäin kärkiporukasta pois kun alkoi polulla enemmän lunta olemaan ja minulle siinä kahlaaminen oli todella raskasta, jäin juoksemaan naiskaksikon (Helinä Turtinen & Elli Huussari) kanssa hetkeksi, mutta keveät naiset pian jättivät minut kun lunta oli todella paljon. Hieman myöhemmin myös kaksi muuta juoksijaa ohittivat minut ja tuli vielä kysymys “että onko kaikki kunnossa?”.\nKaikki oli kunnossa mutta lumi teki etenemesestä raskasta ja kaikenlaisia ajatuksia alkoi pyörimään päässä “mitä jos tämä koko matka onkin tätä?”. Hieman myöhemmin kuitenkin alkoi tulla polkua ja meno alkoi maistumaan, ohitin aikaisemmin minut ohittaneen kaksikon ja saavutin myös Ellin, hetken juoksimme samaa matkaa mutta kun lähdin vetämään niin huomasin nopeasti juoksevani yksin. Pian takaa tuli kuitenkin seurakseni Harri Yrttiaho jonka kanssa juoksimme taas jonkin matkaa. Jossakin vaiheessa tuli vastaan myös Juha & Tomi 160km matkalta, osa oli keskeyttänyt aikaisemmin ja puoleen väliin juoksi 3 tai 4 juoksijaa, ihan ymmärrettävästi jättivät matkan kesken. Noin 24 km kohdilla teimme taas pienen pummin jolloin piti soittaa järjestäjille että missä olimme, pian se selvisikin ja palasimme hieman takasin ja oikea suunta löyty, seuraan liittyi myös Helinä joka oli myös juossut harhaan.\nEnsimmäinen huolto, banskua naamaan (Kuva Jouko Kaarteenaho)\nPaljasta polkua oli nyt tarjolla joten vedin omaa vauhtiani ja kaksikko hieman takana jäi, muutama kilometri oli matkaa huoltoon ja se meni aika pikaisesti. Huoltoon saapuessani menin heti drop bagilleni ja söin sieltä banaanin ja lisäsin reppuun geelejä ja patukoita, alkumatkasta olin muutaman geelin syönyt ja yhden suklaapatukan myös, mutta en kuitenkaan kovin paljoa, silti olo tuntui tässä vaiheessa melko hyvältä. Täytin vielä toisen pulloni omalla colalla ja toisen järjestäjien urheilujuomalla ja nappasin kourallisen sipsejä jonka jälkeen jatkoin matkaa. Lähtiessäni kysyin että paljonko matkaa on seuraavaan huoltoon, sanoivat että “parisen kymmentä”. Todellisuudessa matkaa oli n. 30 km. Jälkikäteen huomasin että huollossa olisi pitänyt myös eka juoda ja sitten vasta täyttää pullot.\nHuoltopisteltä matka jatkui hyvää vauhtia, eikä perässä näkynyt ketään, joten tein mukavaa omaa juoksua ja laitoin musiikin soimaan. Pian kuitenkin n. 35 km kohdilla alkoivat ensimmäiset vatsavääntelyt ja vauhti hieman hidastui, pikkuhiljaa olo ei ollutkaan enää kovin mainio ja vatsa tuntui pallolta eikä energiaa enää pystynyt nauttimaan. Aikani tallustettua päätin mennä hieman polulta sivuun ja kyykistellä pusikossa. Matkaa oli kuitenkin pakko jatkaa jollakin tapaa joten juoksin minkä pystyin ja kävelin väliin, lumipätkät tuli muutenkin aika hissukseen mentyä. Kun vauhti hidastui niin kerkesi jo hieman maisemiakin ihailla.\nPian tulivatkin eteen 53 km kilometrin matkalaisia, mukavan leppoisalta näytti heidän touhu ja sanoinkin että kiva olisi matkaa tuohon malliin tehdä (kun olotila ei ollut kovin kaksinen), kuitenkaan vielä ei voinut hommaa luovuttaa ihan retkeilyksi kun kokoajan pelkäsin myös milloin takaa tulee joku, tiesin että edessä on kolme tyyppiä mutta tiesin myös etten ketään heistä tulee kiinni saamaan. Pian eteen tuli taas lisää 53 km matkalaisia ja myös mukavan teknisiä alamäkiä, kun vielä sattui sopiva tempobiisi tulemaan luureista niin piti välillä juosta olosta välittämättä kunnolla, ei myöskään jaksanut pahemmin lammikoista välitellä joten anteeksi jos jonkun päälle hieman vauhdissa vettä roiskui 🙂\nVettä tankkasin pari kertaa pulloon, eka jostain purosta ja toinen paikka taisi olla Jussinkämppä jossa sai järvenrannasta vettä, välillä myöa piti kokeilla energian nauttimista mutta huonoin tuloksin, piti myös yrittää tyhjennystä yläkautta tyyliin sormet kurkkuun mutta mitään ei myöskään tullut ylöspäin joten oli taas aika kokeilla puskakyykistelyä ja jatkaa matkaa hissukseen. Musiikista korvilla sentään tuli hieman piristystä kun hyviä biisejä sattui kohdille, tuli myös huomattua että monen biisin sanat (pikku muutoksilla) sopivat niin hyvin ultramatkan taivallukseen.\nJossain n. 50km kohdilla tuli vastaan puro ja leiripaikka, täytin purosta ensin pullot ja sen jälkeen menin tyhjennykselle leiripaikan huussiin. Kun jatkoin juoksua niin huomasin että edessä oli taas riippusilta Oulankajoen yli. Sillalla juoksi joku joten päätin lähteä jahtaamaan selkää kiinni, joen ylityksen jälkeen noustiin hieman ylämäkeä ja mäen päällä huomasin juoksijan olevan Helinä jonka kanssa oli jo aikaisemmin matkaa taivaltanut, hänellä oli hyvä vauhti päällä joten jatkoin samaa matkaa, se toi myös motivaatiota touhuun ja vatsakin tuntui paremmalta viimeisen tyhjennyksen jälkeen, tosin en vieläkään uskaltanut syödä mitään joten pelkällä suolalla ja vedellä matka jatkui.\nJossain vaiheessa Helinä jäi taas jälkeen ja hetken aikaa juoksin yksin ohitellen muutamia 53km sarjalaisia, myös muutamia turisteja tuli reitillä vastaan. Tässä vaiheessa olo tuntui jo paremmalta, nälän tunnetta ei kuitenkaan vielä ollut, päätin kuitenkin ottaa yhden salty caramel geelin ja se maistuikin hyvältä, melko heti sen jälkeen tuli myös vastaan n. 60km kohdilla huoltopiste. Täytin pulloja ja söin vähän sipsejä & suolatikkuja, otin myös yhden buranan koska alaselkää pakotti jonkin verran. Pian huoltopisteen jälkeen maasto muuttui aika lumiseksi ja lumen alla oli vielä jääkylmää vettä. Matkanteko muuttui taas aika pitkälti kävelyksi.\nIrvistäen toiselle huoltopaikalle (Kuva: Jouko Kaarteenaho)\nPian takaa tulikin Harri ja taas taivallettiin matkaa yhdessä, kumpikin oltiin aika pitkälti kyllästyineitä touhuun, mutta todettiin vaan että kyllä tästä maaliin pääsee. Muutama kilometri ja Harri päätti hieman enemmän juosta ja itseäni ei huvittanut joten taas sain yksin matkaa taivaltaa. Minulla ja muilla (lukuunottamatta 53km kärkeä?) lauantaina startanneilla oli sentään jonkinlainen ura avattu, mutta sääliksi kävi illalla 160km matkalle lähtenäitä jotka olivat uraa avanneet.\nKun lumiselta ja loskaiselta suolta pääsin pois ja alko hieman mäkisempi maasto, tuli hieman viluisa olo joten päätin kaivaa takin repusta ja myös samalla kaivoin tuhdin patukan joka maistui jo todella hyvältä. Keli oli muuttunut paljon pilvisemmäksi ja tuuliseksi ja lämpötilakin hieman laski. Pian taas Helinä tavoitti minut ja taas hetken aikaa kuljettiin yhdessä kunnes päästiin lumettomalle tielle ja pystyin alamäessä pitämään huomattavasti kovempaa vauhtia. Pian tulikin viimeinen huolto jonka jälkeen alkoi viimeinen pätkä joka olikin sitten kunnon rymyä. Lunta oli reisiin asti ja mäet olivat jyrkkiä, tämä pätkä olisi ollut mukava ilman tuota lunta, nyt taivallus oli todella raskasta kun välillä upposi oikein kunnolla ja piti käsiä käyttäen kiivetä toivoen ettei uppoisi lumeen.\nEn ollut pahemmin reittikarttaa tutkinut mutta tiesin että 2 tunturia olisi ylitettävä, mutta aina kun pääsi ylös, laskeuduttiin alas ja taas seuraavalle huipulle. Ja tätä tapahtui vaikka kuinka monta kertaa, tunturissa oli vielä myös paljon 53km porukkaa ja heitä tuli ohiteltua jonkin verran. Sain myös Harrin jossain vaiheessa kiinni mutta pian hän taas sai uuden vaihteen päälle (tai minä vain hyydyin) ja pääsi karkuun. Kilometripaaluja aina välillä näkyi, jossakin luki että 4km ja tuli ajateltua että tuntiko vielä kun kilometrivauhdit näyttivät olevan 15min per km.\nTunturissa tuli myös välillä polkuja jotka päättyivät umpikujaan, onneksi siellä oli useampi matkaa tekemässä joten oikeat polut löytyivät pikaisesti. Viimeisellä kolmella kilometrillä tein matkaa yhdessä Helinän ja 53km matkalaisen Saaran kanssa, minun kuitenkin piti pitää tyhjennystauko joten piti pysähtyä. Saaran sain vielä kiinni ja ohitin seuraavassa alamäessä ja viimeisessä nousussa näin Helinänkin mutta hänen askel oli niin kevyt ettei ollut mahdollisuutta saada kiinni. Nousun päällä alkoi kyllä fiilis parantumaan kun tiesi ettei enää tarvitsisi kuin lasketella mäki alas ja olisi maalissa. Maali tuli vastaan aikaan 12h 42min ja 25sek.\nMaalisuora (Kuva Jouko Kaarteenaho)\nMaalissa oli kyllä voittajafiilis sillä päivä ei ollut helppo omien ongelmien takia eikä myös tuon kirotun lumen, Tuomas ja Antti vielä odottivat minua ansaitun oluen kera. Matkaan kului aikaa 12:42:25 ja sijoitus omassa sarjassa viides. Keli oli koko retkellä aivan järjetön, 160 km sarjasta kaikki keskeyttivät ja muissakin sarjoissa kävi iso kato, mutta ompahan tulevina vuosina kerrottaavaa tyyliin “silloin kun minä juoksin karhunkierroksella, siellä oli metri lunta ja lumen alla puolimetriä vettä” 😀\nTapahtumaa voi kyllä kehua muuten järjestelyjen puolesta, mutta lumitilanne teki hienosta reitistä nyt melko pitkälti juoksukelvottoman. Ehkä tänne pitää ensi vuonna palata, kisa on alustavasti viikkoa myöhemmin ja muutenkin tuollainen lumitilanne oli edellisen kerran n. 30 vuotta sitten. Rukalla saatiin olla ihan juoksijoiden kesken ilman muuta häslinkiä ja illanvietto menikin mukavasti paljussa pienellä porukalla istuen keskellä “kylää”.\nGarmin data: http://connect.garmin.com/activity/501835587\nNote to self: Älä syö liikaa kisaviikolla!\nInov Oroc 280 nastakengät\nUD Scott Jurek liivi\nIlta menikin sitten mukavasti paljussa (Kuva Jouko Kaarteenaho)\nTagged juoksu, karhunkierros, Kisa, polkujuoksu, race, running, Trailrunning, Ultratrail\nEnsikosketusta vuoriin osa 2\nItalianlomalla tuli tehtyä kolme lenkkiä vuorilla, ensimmäisestä jo kirjoittelinkin ja nyt meinasin lyhyesti kirjoitella kahdesta muusta.\nToiseksi lenkiksi valitsin Riva del Gardasta lähtevän lenkin ja aamupalan jälkeen lähdinkin Torbolesta ajelemaan kohti Rivaa ja etsimään parkkipaikka, aikani pyörittyäni piti auto jättää kalliiseen parkkihalliin ja kävellä kilometri starttipaikkaan. Reitti lähtikin vuoren seinämään tehtyä ulkoilureittiä pitkin pitkin nousten pikkuhiljaa ylemmäksi, alusta oli alkuun pääasiassa kestopäällystettä ja soraa lukuunottamatta paria oikopolkua ja maisemat järvelle oli mukavat.\nAlun n. 7km pätkän jälkeen ulkoilureitti pieneksi mukavaksi poluksi ja nousukulmakin oli jo hieman jyrkempi joten sauvoille oli enemmän käyttöä, kauaa en kuitenkaan jyrkkää polkua kerinnyt menemään kun vastaan tuli mukava näköalapaikka jossa vaeltajia oli pitämässä taukoa. Pidin siinä sitten itsekin patikan mittaisen tauon ja ihastelin järvimaisemaa n. kilometrin korkeudesta. Tällä kertaa ei tarvinnu pilviä pahemmin katsella, lämmin oli mutta ei liian kuuma.\nPatukan ja kuvailun jälkeen matka taas jatkui pienellä alamäellä ja maasto oli vauhdikasta polkua, vähän matkaa mentyä vastaan tuli pieni kioski keskellä ei mitään josta olisi saanut evästä makkarasta olueen, kuitenkaan en viitsinyt tuonne pysähtyä. Kioskin pitäjällä näytti olevan 250 kuutioinen enduromotskari jolla polkua tuonne edes takaisin ajeli, onneks polun varrella oli sen verran kasvustoa ettei polulta suistuessa kovin montaa sataa metriä alas vierisi.\nPian polku alkoi taas nousemaan mukavassa mäntymaastossa kohti reitin korkeinta kohtaa Monte Caronelle, pian huomasin myös opasteita mitkä oli varustettu tulevaa juoksukisaa varten: Limone Extreme Skyrace, eli siis osa maailman huipuista (trail juoksijoista) kisailevat tuolla 13.10. Matka on 23,5 km ja nousua sopivasti 2000m.\nHuipulla aikaa oli kulunut n. 2,5 h ja matkaa olin taivaltanut 13,7 km, tosin aika leppoisalla vauhdilla koska aika usein piti kuvia ottaa. Alaspäin lähtiessä polku aluksi oli todella jyrkkää ja mutkikasta kangasta ja tarkkana sai olla ettei harha-askelia tulisi, sillä kaatuessa tuolla sattuisi. Tällä korkeimmalla osalla ei ihmisiä juurikaan näkynyt mutta alaspäin mennessä tulin yhtä vaeltajapariskuntaa vastaan sillä seurauksella että nainen taisi säikähtää oikein kunnolla, onneksi kuitenkin nauroi päälle joten jatkoin samantien matkaa. Pian polku muuttui jonkinlaiseksi leveämmäksi väyläksi ja matkalla oli myös kestopäällystettä, kunnes taas kääntyi pienemmälle todella kivikkoiselle polulle, hieman yhdessä kohtaa oli myös ongelmia gpssän kanssa kun laitteen mukaan en ollut polulla, mutta kuitenkaan muita suuntamahdollisuuksia ei ollut, tarkistin asian puhelimen gepsillä jossa minulla oli sama jälki, puhelin näytti kuitenkin että oli reitillä ja uskalsin jatkaa matkaa, ilmeisesti rannelaite oli hieman katveessa.\nPian olinkin sitten 2 vuoren välisessä laaksossa josta reitti kääntyikin jo viimeisille kilometreille joka meni samaa ulkoilubaanaa mitä tulin alussa ylöspäin, alaspäin tuota oli mukava mennä kun maa oli aika tasainen niin sai juosta vauhdilla. Koko retkeen meni hieman yli 4h aikaa ja matkaa tuli n. 30 km nousumman ollessa n. 1750m. Hyvä retki tämäkin oli, mutta meni jo hieman “urbaanimmaksi” kuin eka ja betonipäällysteet eivät olleet kovin nautinnollisia ainakaan alaspäin kun etureidet olivat hieman hellinä ekasta retkestä.\nStatsit tästä retkestä: http://connect.garmin.com/activity/377128831\nVideokipit: http://www.youtube.com/watch?v=mR5tVjhjGsk http://www.youtube.com/watch?v=tLWvdR1ASn8\nKolmanneksi retkeksi valitsin hieman kauempaa Mori nimisestä kylästä lähtevän reitin joka kulki 1470m korkeudessa olevalle vuoristomajalle ja takaisin taas hieman eri reittiä , pidempääkin oli tarjolla mutta ajattelin että hieman lyhyempi n. 25km sopivalla nousummalla riittää kun hieman 2 edellistäkin tuntuivat jaloissa. Reitti lähti aivan kylän keskustasta pikkuhiljaa nousemaan asuinalueiden läpi ja pian kulki viiniviljelmien läpi, alustana oli kestopäällystettä sekä soratietä ja väillä lyhyitä polkupätkiä.\nYlempänä vuoristossa oli paljon maataloja ja lisää viiniviljelmiä sekä omenapuita, ihan mukava reitti sinänsä mutta enemmän polkua olisin kaivannut, sauvojakaan en kaivanut repusta ennen kuin 10 km jälkeen alkoi kunnon polkuosuus joka oli kohtuu jyrkkä muttei kovin pitkä.\nYlempänä taas yllätyin kun ilmeisesti autoja varten tielle oli betolaattoja pistetty, eli ilmeisesti perille “ylös” olisi päässyt autollakin. Vuoristomajalle päästyäni pidin pienen tauon, ylhäällä oli tälläkertaa aika lämmintä koska ei tuullut ja pilviäkään ei juuri ollut. Sen verran mukava keli oli ja muutenkin janotti joten kaksi olutta kävin majasta hakemassa ja nautin maisemia ihaillessa ennen alas lähtöä. Huipulle matka kesti tällä kertaa n. 2h 5min. ja matkaa kertyi n. 13.6km. Alaspäin olikin sitten sen verran helppoa maastoa, pääosin päällystettä ja hiekkatietä joten aikaa kului takaisin kylään n. 1h 10min ja matkaa kertyi koko retkelle 26km. Aikaa liikkumiseen meni tällä retkellä n. 3.15 minuuttia.\nRetken statsit: http://connect.garmin.com/activity/377995472\nPosted in Harjoittelu\nTagged Garda, juoksu, Mountains, Trailrunning, Vuori\nKesäkuu meni ja pitkästä aikaa tuli treenailtua oman mielen mukaan ilman valmista ohjelmaa, pääasiassa kuukauden lenkit tulikin maastossa tehtyä, kuun alkupuoli kun piti Jukolaan valmistautua. Numerolappu rinnassa tuli hölköteltyä kaksi kertaa joten kirjoittelen näistä pienet tarinat.\nTyönantajani joukkue on jo monena vuonna osallistunut Jukolan viestiin, vaikka monena vuonna olen kuntorasteillä aina muutaman kerran käynyt niin Jukolan olen jättänyt väliin ja monesti onkin muuta menoa ollut samalle viikolle. Tänä vuonna ajattelin että nyt ainakin kunto riittäisi hyvin ja kyseiselle viikonlopulle ei ollut muuta ohjelmaa tiedossa, niimpä ilmoitin työkaverille rohkeasti että voisin pisimmälle ankkuriosuudelle lähteä.\nKevään aikana taas kuntorasteilla kävin, kolme kertaa korttelisuunnistuksessa ja viisi kertaa kunnolla metsässä suunnistamassa, rasteista tosin jäi yleensä vain paha maku suuhun, koska A-radat olivat aika vaikeita ja apuja ei aina saanut muilta suunnistajilta koska niitä ei näkynyt, ehkä noista kuitenkin jotain oppia mukaan tarttui ja tuli radat läpi aina päästyä kun tarpeeksi kauan rasteja etsi.\nJukola lauantaina sitten lähdin kaverini Mikan ja Antin kanssa kohti tapahtumapaikkaa, matka menikin nopeasti kun matkaa ei ollut kuin n. 50 kilometria. Perillä sitten etsin joukkueelle varatun puolijoukkueteltan ja pikaisen majoittumisen jälkeen pientä kiertelyä tapahtuma-alueella ja Venlojen viestin lopun seurailua. Illalla tuli käytyä kisaravintolassa syömässä ja sen jälkeen seurasinkin starttia, olihan se hienon näköistä kun reilu 1600 tyyppiä säntää metsään otsalamppujen kanssa illan hämärtyäessä. Startin jälkeen painelinkin teltalle torkkumaan, korvatulpat päässä yritin unta saada, mutta uni oli heikkoa kuulutuksien pauhatessa läpi yön. Unta ehkä pari-kolme tuntia sain ja hieman ennen seitsemää kömmin pussista ulos. Joukkueellamme oli mennyt kohtalaisen hyvin, koska olin aamulla ainut joka yhteislähtöön osallistui, joten n. puoli yhdeksän aikaan menin starttialueelle lämmittelemään.\nLähtölaukaus pamahti kello 9, joten kartta käteen ja hölkkää kohti k-pistettä, samalla vähän taittelin karttaa ja katsoin paria ekaa rastiväliä. Kompassistakin katsoin suunnan, mutta ekalle rastille oli sen verran hyviä merkkejä että maastoa pystyi seuraamaan, toki huutelin letkassa koodia. Ekat kolme rastia löytyi helposti, neljännellä osuin hajontaan, mutta oikea rasti oli kuitenkin lähellä ja löytyi nopeasti. Meno jatkui mukavasti eri letkoissa ja rastit löytyivät melko helposti, 9 rastilla taas parin muun tyypin kanssa ensin osuttiin hajontaan jonka jälkeen hieman etsittiin oikeaa. Jossain vaiheessa huomasin ettei oma “hötkyily” kannata, eli vaikka vauhtia pidin niin urien risteytyessä piti aina liian kauan karttaa tutkia ja ohitetut tyypit olivat taas edessä, joten eipä auttanut kuin pysyä letkassa ja pitää vauhtia vain kun oli varmaa missä olin. Näin rastit löytyivät helposti eikä isoja pummeja tullut, rastilla 19 hieman menin vasemmalta ohi ja muutama kymmentä metriä piti palata. Meno tuntui kokoajan melko kevyeltä joten rastilla 23 kiristin hieman vauhtia ja ohittelin tyyppejä, sainkin mukavan loppukirin ja rastitkin löytyivät helposti paitsi viimeinen jonne juoksin melkein karttaa katsomatta, joten löysin taas itseni väärästä hajonnasta, tosin tästä ei tullut kuin puolen minuutin pummi. Viimeiseltä rastilta juoksin maaliin niin paljon kuin jaloista irtosi ja maalissa vasta katselin kellosta aikaa, sykkeitä toki seurasin matkan aikana silloin tällöin.\nAikaa kului 15.1 km radalla 2:25:08 ja matkaa kertyi mittariin 16.9 km, osuudellani olin sijalla 982. http://connect.garmin.com/activity/328483263\nJoukkeen tulos: http://results.jukola.com/tulokset/fi/j2013_ju/ju/kilpailijat/1286/ – Sijoitus 1087\nMukavasti siis meni pelkäämäni Jukola ja vielä kun piti jännittää paikan päällä yli puoli vuorokautta ja odotella starttia, pakkohan sitä on ensi vuonna lähteä Kuopion Jukolaan, mielellään samalle osuudelle.\nNyt jo itsellenikin perinteeksi muodostunut juhannushölkkä Lannevedellä oli Kesäkuun toinen numerolappuhölkkä, ensimmäistä kertaa kävin tuolla viime vuonna ja silloin aikaa kului 42:58. Aikaa oli lähdettävä siis parantamaan ja mielessä oli 40 minuutin alitus vaikka en siihen täysin uskonutkaan. Paikalle ajelimme Leenan kanssa moottoripyörälläni ja juoksukamat puin jo kotona, paikanpäällä kävin ilmoittautumassa jonka jälkeen numero rintaan ja lämmittelylenkille, juoksin hieman alkupätkää ja totesin taas että ensimmäinen kilometri on kokonaan ylämäkeä joten siinä ei kannata liian kovaa lähteä, seuraavalla kilometrillä saakin sitten painella vauhdilla alamäkeen. Lämmittelyn jälkeen vähän vettä naamaan ja starttipaikalle odottelemaan, asetuin mielestäni hyvään paikkaan parin metrin päästä viivasta, mutta kun näin tutun kaverin siinä ja aloimme juttelemaan, eteen kertyikin aika paljon porukkaa. Startin tapahtuessa olinkin sitten tungogksessa ja ekat sata metriä meni todella hitaasti, kunnes pääsin reunaan ja ohittamaan porukkaa. Eipähän tullut ainakaan lähdettyä liian kovaa,\nEnsimmäinen kilometri meni aikaan 4:04, tosin vauhti oli startin takia aika epätasaista. Toinen kilometri alamäkeen aika vauhdikkaasti aikaan 3.40, hieman tuli yhden tyypin kanssa siinä tavoitteista ja vauhdeista sananen vaihdettua ja kolmas kilometri meni taas aikaan 4:06 ja sykkeetkin alkoi pyöriä yli 170 lukemissa, neljäs kilometri aikaan 4.05 jonka jälkeen alkoi jo tuntumaan aika pahalta ja hieman jäin parista tyypistä joiden rinnalla oli matkaa tullut tehtyä. Kolme seuraavaa kilsaa hieman yritin säästellä (3:57, 4:09, 3:56) mutta ei vauhti näköjään hidastunut, taisi olla tasaisempaa osuutta noilla parilla kilsalla. Kahdeksas kilometri meni aikaan 4:01 ja hieman tavoitin taas muutamaa juoksijaa ja yhdeksännellä ohitin muutaman lisää ylämäessä ja tämä olikin kisan hitain, aikaa kului 4:15. Mäen päällä loppulaskussa sitten aloitin loppukirin kohti maalia, matkahan on hieman vajaa kympistä (9.84km) ja tuo loppurutistus meni 3.29 keskivauhdilla. Maalissa olin aikaan 39.20 joka hieman yllätti itsenikin. Tälläkään kertaa en juoksun aikana seurannut kokonaisaikaa, vaan sykkeitä sekä kilometrin väliaikoja.\nKeskisyke juoksussa oli 171 ja maksimi maalisuoralla 180. http://connect.garmin.com/activity/330988247\nTulokset löytyvät tuolta: http://www.lannevesi.fi/Savu_tulos_2013.htm Oma sijoitus 59/266 (+8.41).\nKisan jälkeisen päivän huilailin ja juhannussunnuntaiksi olinkin sopinut vetäväni +4h yhteismaastolenkin, kiersimme neljän hengen porukalla mukavan leppoisan tahtiin kolme järveä Jyväskylän pohjoispuolelta ja alustana oli latupohjaa, metsäpolkua, pitkospuita ja valitettavasti muutama kilometri asfalttiakin. Matkaa kertyi n. 36 km ja aikaa meni 4h 25min.\nJuho, Matleena ja Harri\nViimeinen Kesäkuun viikko menikin jo hieman kevyempänä tulevaa Kesäyön Unelmaa varten. Kesäkuun kokonaissaldoksi tuli 34h 31min. josta juoksua ja suunnistusta 29h 7min. (250km).\nTagged Jukola, juoksu, Kiimasen savulenkki, Suunnistus


Liity jäseneksi - Sulasol\nSulasolin sääntöjen mukaan liiton jäseniksi voidaan hyväksyä\nrekisteröidyt kuoro- ja soitinyhtyeyhdistykset tai sellaisten rekisteröidyt kannatusyhdistykset, tai muut tällaista toimintaa harjoittavat oikeuskelpoiset yhteisöt\njulkisoikeudellisten yhteisöjen ja laitosten yhteydessä toimivat oikeuskelpoiset kuorot ja soitinyhtyeet, sekä\nulkomailla toimivat oikeuskelpoiset kuoro- ja soitinyhtyeyhdistykset.\nSulasolin oppilaitosjäseniksi voidaan hyväksyä oppilaitosten, opistojen ja seurakuntien kuorot ja soitinyhtyeet.\nLiittohallitus hyväksyy jäsenyhdistykset kirjallisesta hakemuksesta.\nSulasolin jäsenmaksu (/henkilö) koostuu kolmesta osasta:\nSulasolin osuus (2020: 20,70 €/vuosi; lapset, nuoret ja soittajat 10,35 €/vuosi)\nErikoisliiton osuus (3,00–10,50 €/vuosi erikoisliitosta riippuen)\nSulasol-piirin osuus (0–2,00 €/vuosi piiristä riippuen)\nTarkat jäsenmaksut eri erikoisliittojen ja piirien jäsenyhdistyksille löytyvät Jäsenmaksutaulukko_2021 -liitteestä (pdf-tiedosto).\nEläkeläis- (seniori-), invalidi- ja veteraaniyhdistysten alennus keskusliiton jäsenmaksusta on 50 %. Opiskelijayhdistysten hakema toiminta-avustus liittohallitukselta on 50 % keskusliiton jäsenmaksusta.\nSulasolin jäsenmaksuosuuteen sisältyy Sulasol-lehti, joka lähetetään jäsenyhdistyksen jokaiselle henkilöjäsenelle. Useampaan yhdistykseen kuuluminen ei oikeuta jäsenmaksun alennukseen.\nLiittyminen tapahtuu täyttämällä ja allekirjoittamalla jäsenhakemuskaavake ja postittamalla se Sulasoliin osoitteella Tallberginkatu 1 C / 18, 00180 Helsinki. Kaavakkeen voi avata ja tulostaa alla olevasta linkistä.\nJäsenhakemus 1 rekisteröidyille kuoro- ja soitinyhdistyksille: Jäsenhakemus_1\nJäsenhakemus 2 julkisoikeudellisten yhteisöjen ja laitosten yhteydessä toimiville kuoroille ja soitinyhtyeille: Jäsenhakemus_2\nOhjeita liittymistä varten: liittymisohje (pdf-tiedosto)\nOhjeita yhdistyksen rekisteröintiin sekä yhdistysten mallisääntöjä löytyy Patentti- ja rekisterihallituksen www-sivuilta osoitteesta http://www.prh.fi/fi/yhdistysrekisteri.html\nSulasoliin liittymistä pohtivien orkesterien ja kuorojen on nyt mahdollista tutustua Sulasoliin ensin vuoden verran ennen varsinaista jäsenyyttä.\nTutustumisvuoden aikana kuoro/orkesteri saa:\n5 kpl Sulasol-lehteä/ilmestyvä numero, jotka postitetaan nimetylle henkilölle (lehti ilmestyy 4 kertaa vuodessa)\nostaa nuotteja ja muista kustanteita Sulasolin nuottimyymälästä jäsenhintaan\nliittyä Sulasolin Kuorokerhon jäseneksi\nosallistua Sulasolin ja erikoisliittojen järjestämiin koulutus- ja muihin tilaisuuksiin jäsenhinnalla\nopastusta ja neuvontaa Sulasolin toimiston henkilökunnalta\nTutustumisvuoden hinta on 50 euroa / kuoro tai orkesteri. Vuosimaksu peritään välittömästi ilmoittautumisen jälkeen. Tutustumisvuotta ei tarvitse irtisanoa erikseen, vaan se raukeaa, kun tutustumisvuosi on tullut täyteen.\nLapsi- ja nuorisokuorot sekä orkesterit voivat nyt liittyä tutustumisjäseneksi kahdeksi peräkkäiseksi vuodeksi (hinta 50 euroa / vuosi).\nTutustumisvuosi alkaa, kun ilmoitus tutustumisvuodesta on saapunut Sulasoliin ja päättyy, kun vuosi ilmoittautumispäivästä on kulunut umpeen. Tämän jälkeen kuoro/orkesteri päättää, haluaako se liittyä Sulasolin varsinaiseksi jäseneksi.\nTutustumisvuosi myönnetään kullekin hakijalle vain yhden kerran.\nOheinen lomake lähetetään täytettynä osoitteella\nSulasol, Tallberginkatu 1 C / 18, 00180 Helsinki.\nSulasolin seniorijäsenyyden edellytyksenä on, että vähintään 75% yhdistyksen jäsenistä on 70 vuotta täyttäneitä. Seniorijäsenenä voivat toimia\nrekisteröidyt seniorikuoro- tai senioriorkesteriyhdistykset tai sellaisten rekisteröidyt kannatusyhdistykset\njulkisoikeudellisten yhteisöjen ja laitosten yhteydessä toimivat oikeuskelpoiset seniorikuorot ja -orkesterit\nSulasolin jäsenyhdistyksen yhteydessä toimivat rekisteröitymättömät seniorikuorot ja -orkesterit, mikäli seniorikuoro/-orkesteri toimii omana ryhmänään ja sillä on säännöllistä toimintaa (esim. omia harjoituksia, esiintymisiä omana ryhmänään)\nKohtien 1 ja 2 tunnusmerkit täyttävät seniorikuorot ja -orkesterit voivat liittyä Sulasolin jäseneksi toimimalla Sulasolin yleisten liittymisohjeiden mukaan täyttämällä jäsenanomuskaavakkeen. Kohdan 3 tunnusmerkit täyttävä seniorikuoro tai -orkesteri voi ilmoittautua seniorijäseneksi ilman erillistä jäsenhakemusta täyttämällä seniorijäseneksi ilmoittautumislomakkeen. Mikäli kuoro on aktiivisen pääkuoron ohessa toimiva seniorikuoro, tämä riittää senioristatuksen saamiseksi ikärajoista riippumatta.\nLomakkeen mukana on toimitettava jäsenluettelo (nimi, osoite, syntymävuosi) sekä lyhyt kuvaus, josta käy ilmi seniorikuoron/ -orkesterin harjoittama säännöllinen toiminta omana ryhmänään. Jäsenluettelossa ilmoitetaan vain ne seniorikuoron/-orkesterin jäsenet, jotka eivät toimi aktiivisesti myös pääkuorossa/-orkesterissa. Liittymislomakkeella ilmoitettavaan jäsenmäärään lasketaan kuitenkin kaikki seniorikuoron/-orkesterin aktiivijäsenet. Mikäli seniorikuoron/-orkesterin jäsen toimii edelleen myös pääkuorossa/-orkesterissa, ilmoitetaan henkilö pelkästään pääkuoron/-orkesterin jäsenlistalle ja jäsenmaksu veloitetaan tämän mukaisesti.\nSeniorijäsenet maksavat 50 % voimassa olevasta keskusliiton jäsenmaksusta sekä erikoisliiton ja piiriyhdistyksen voimassa olevat jäsenmaksut. Sulasol laskuttaa kaikki jäsenmaksut vuosittain. Uusi jäsenyhdistys maksaa lisäksi liittyessään voimassa olevan liittymismaksun. Liittymismaksua ei peritä kohdan 3 mukaisesti ilmoittautuvilta seniorikuoroilta/-orkestereilta. Seniorijäsenet voivat hyödyntää kaikkia Sulasolin, erikoisliiton ja piiriyhdistyksen jäsenetuja ja palveluja. Sulasol-lehti postitetaan jokaiselle seniorikuoron/ -orkesterin jäsenelle.\nMikäli seniorikuoro/-orkesteri toimii jäsenkuoron/-orkesterin yhteydessä, ei seniorijäsenelle lähetetä erillistä liittokokouskutsua, vaan seniorijäsenet lasketaan koko yhdistyksen jäsenmäärään mukaan määriteltäessä yhdistyksen käytössä olevaa äänimäärää liittokokouksessa.\nMikäli varsinainen jäsenkuoro/-orkesteri päättää erota Sulasolista, päättyy samalla myös sen yhteydessä toimivan seniorikuoron/-orkesterin jäsenyys ilman erillistä eroilmoitusta.


Kennelliitto järjestää ulkomuototuomareiden peruskurssin vuonna 2022 - Pohjois-Savon Kennelpiiri ry\nKennelliitto järjestää ulkomuototuomareiden peruskurssin vuonna 2022\nUlkomuototuomarit ovat Kennelliiton luottamushenkilöitä. Ulkomuototuomari arvostelee koiria rotumääritelmän mukaan, puolueettomasti ja ammattitaitoisesti.\nUlkomuototuomarin tulee olla käyttäytymisensä ja arvostelukykynsä puolesta tehtävään sopiva henkilö, fyysisiltä ja henkisiltä ominaisuuksiltaan tuomaritehtävään kykenevä sekä Kennelliiton jäsen ja osoittaa jatkuvaa kiinnostusta kynologiseen toimintaan.\nHakuaika kurssille päättyy 25.3.2022. Vapaamuotoiset kirjalliset hakemukset on toimitettava Kennelliiton toimistoon osoitteella Suomen Kennelliitto / Paula Rekiranta, Kamreerintie 8, 02770 Espoo tai sähköpostilla (skannattuna) osoitteella paula.rekiranta@kennelliitto.fi viimeistään yllä mainittuna päivänä klo 15.00 mennessä.\nHakemuksesta tulee käydä ilmi hakijan henkilötiedot sekä tieto harrastamastaan rodusta, jonka ulkomuototuomariksi hän on aluksi hakeutumassa. Hakemuksessa on lisäksi oltava liitteinä todistukset suoritetuista kursseista, todistus vaaditusta toiminnasta kehätoimitsijana sekä vahvistus kehätoimitsijapätevyyden voimassaolosta, kennelpiirin näyttelyohjaajalta sekä silmälääkärin tai optikon todistus näkökyvystä (minimi B-ajokortin vaatimus) ja selvitys normaalista värinäöstä.\n25.3.2022 jälkeen toimitettuja liitteitä ei huomioida.\nLue lisää ulkomuototuomarin vaatimuksista ja kurssista alla olevasta tiedostosta.\nUlkomuototuomareiden peruskurssi 2022\nLisätietoja ulkomuototuomarikoulutuksesta antaa näyttely- ja ulkomuototuomaritoimikunnan esittelijä Paula Rekiranta, puh. 09 887 30219, paula.rekiranta@kennelliitto.fi.


Sähköalojen ammattiliitto ilmoitti lauantaina 7.4.2018 kello 17.00 valtakunnansovittelijan toimistossa hylkäävänsä sovittelija Jukka Ahtelan perjantaina 6.4.2018 sähköistys- ja sähköasennusalan työehtosopimuksen osapuolille antaman sovintoesityksen.\nTyöehtosopimuksen työnantajajärjestöt, Sähkötekniset työnantajat STTA ja Palvelualojen työnantajat PALTA, olisivat kumpikin osaltaan hyväksyneet esityksen.\nSovintoesityksen hylkäämisen seurauksena sähköistys- ja sähköasennusalalla toimiviin PALTA:n jäsenyrityksiin kohdistuu viikon pituinen lakko maanantaista 9.4.2018 kello 6.00 maanantaihin 16.4.2018 kello 6.00 saakka.\nHuhtikuun lakko ei koske Sähkötekniset työnantajat STTA:n jäsenyrityksiä eikä Sähköistys- ja sähköasennusalan työehtosopimusta yleissitovuuden nojalla soveltavia yrityksiä.\nSähköalojen ammattiliiton lakkoja koskeva ilmoitus, liite.\nSähköalojen ammattiliiton 15.2.2018 Sähköistys- ja sähköasennusalalla aloittama ylityökielto on edelleen voimassa ja koskee kaikkia alan yritysten palveluksessa olevia Sähköalojen ammattiliiton jäseniä.\n- Sovintoesityksen kaatumisen syynä on Sähköalojen ammattiliiton tavoite päästä eroon vuosittaisesta työajan pidennyksestä, kommentoi STTA:n toimitusjohtaja Esa Larsén sovintoesityksen hylkäämiseen taustoja.\n- Sähköalojen ammattiliitto pyrkii yhdellä toimialallaan toimeenpanemillaan lakoilla murtamaan työmarkkinoiden yleisen linjan. Lakkojen aiheuttamat vahingot alan yrityksille, lakossa oleville työntekijöille ja yritysten asiakkaille ovat moninkertaisia suhteessa 24:än vuosittaiseen työtuntiin, jotka työmarkkinoiden keskusjärjestöjen kiky-sopimuksen perusteella sisällytettiin alan työehtosopimukseen vuoden 2017 alusta. Alan toimintaympäristössä, asennusmateriaaleissa ja työhön vaikuttavissa tekijöissä on tapahtunut paljon muutoksia. Menneiden työehtosopimuskierrosten yhteydessä työehtosopimusta ei ole onnistuttu tarpeellisella tavalla kehittämään. Se ei ole tuntunut olevan mahdollista myöskään alkuvuoden aikana käydyissä neuvotteluissa. Meidän tulisi pystyä parempaan ja keskittyä valtakunnallisten asioiden sijaan oman alamme kehittämiseen, toteaa Larsén.


MaiTech RGB korkea kirkas lamppu helmet LED Module - valkoinen - ilmainen toimitus - DealExtreme\nMaiTech RGB korkea kirkas lamppu helmet LED Module - valkoinen\nUS$3,53 US$4,52 22%POIS 0\n1. Tämä tuote on suunniteltu erityisesti Arduino laajentaminen line 3528 värillisiä LED moduulit. Pieni koko, kirkas, on täydellinen kolmen päävärejä yhdessä, voi mukauttaa eri värejä. Kaikki tämä johtaa kolme väriä pin, yleiset irtisanominen + 5 V, liittimeen aktiivinen alhainen.\n2. tuotteiden käyttää PWM väri, ihanteellinen teollisen muotoilun, prototyyppien ja ystäville, Arduino projektin lisätä erilaisia värikkäitä dynaaminen näyttö.\n3. käyttäjät voivat käyttää jakelu napainen suoraan ja moduuli löytyy Arduino digitaaliseen porttiin poistaa tarvetta voit astua monimutkaisia johdotus.\n4. käyttämällä laadukkaita RGB LED lamppu helmet, valon kulman, ja saavuttaa mahdollisimman kevyt lotus vaikutus sisäisen heijastuksen avulla.\n5. valkoinen PCB, tyylikäs ulkonäkö, paremmin LED väri\nKäyttölämpötila:-40 ℃ 85 ℃\n1 x 4P DIP -piikkinen


Vastuullisuus ja kierrätyspakkaukset | Sisustus1.fi - kodintekstiilien verkkokauppa\nMeille on erittäin tärkeää, että toimintamme on mahdollisimman kestävää ja ympäristöystävällistä. Siksi pyrimme ostamaan tuotteita isoissa erissä ja yhdessä muiden tilausten kanssa kuljetustarpeen minimoimiseksi. Olemme myös päättäneet minimoida pakkausmateriaalien käytön sekä uusiokäyttää pakkauksia mahdollisimman tehokkaasti.\nVarastoomme saapuu päivittäin suuri määrä tavaraa, joiden mukana tulee myös sisustus1.fi-verkkokaupan toimituksiin soveltuvia pakkaustarvikkeita. Toimittamalla tilauksesi mahdollisuuksien mukaan näissä kierrätetyissä paketeissa, pyrimme minimoimaan oman jätteemme ja vähentämään hiilijalanjälkeämme. Käytämme vain ehjät, siistit ja yhden kuljetuksen tehtaalta varastoomme lavalla kulkeneet pakkaukset uudelleen.\nMikäli haluat, että tilauksesi pakataan uuteen laatikkoon, laita ystävällisesti tilauksen viestikenttään tästä huomautus. Kiitos, kun olet mukana pelastamassa maapalloamme!


Olen ylpeä saadessani olla luomassa Suomeen uusia työpaikkoja sekä auttamassa ihmisiä löytämään uusia urapolkuja ja työllistymään valmennuksiemme kautta. Pedagoginen koulutustaustani antaa laaja-alaisen näkemyksen valmennussuunnittelijana toimimiseen.\nVastaamme yhteiskunnan tarpeeseen toteuttamalla valmennuksia, jotka antavat todellisia valmiuksia jatkaa elämässä eteenpäin.\nHarrastuneisuuteni ja luontaiset ominaisuuteni esimerkiksi tarkkuutta vaativassa aikatauluksessa ja tiedon jäsentelyssä ovat suureksi hyödyksi projektinhallintaa, koordinointia ja organisointia yhdistelevässä työnkuvassani. Laadukas kirjallinen viestintä on lähellä sydäntäni, ja niinpä kirjoitan ja tarvittaessa myös käännän suuren osan teksteistämme. Toimin olennaisessa roolissa sekä viimeistellyn asiakaskokemuksen varmistamisessa asiakasyrityksillemme että valmennusten sujuvuuden optimoinnissa.


Kolmen topparin pelisysteemi ei ole pysyvä muutos ja ylipäätään muutokset Wengerin johdolla täysin turhia | FinnGooners\n← Pitkästä aikaa vierasvoitto ja samalla se oli luultavasti kauden viimeinen lajissaan\nWilshere taas vakavasti loukkaantunut ja Allegrin Juventus nollasi jälleen B*rcan →\n16 thoughts on “Kolmen topparin pelisysteemi ei ole pysyvä muutos ja ylipäätään muutokset Wengerin johdolla täysin turhia”\n19.4.2017 at 14.41\nJaken eiliseen kysymykseen: en kommentoi fb:ssä useastakin syystä. Pidän löhtökohtaisesti tylsänä sitä, että yksi somealusta (eli fb) haalii kaikki keskustelut. Toiseksi Arsenalin fb-ryhmässä on aika paljon ns. huutamista, kommenttikaaosta ja muutamat keskustelijat ikään kuin pyrkivät dominoimaan. Kolmanneksi käytän (joudun käyttämään) fb:tä työasioissa, joten ei huvita tehdä siellä mitään muulloin.\n19.4.2017 at 17.41\n19.4.2017 at 16.10\nMuutokset, jopa tilapäiset ja myöhään tulleet, ovat huomattavasti parempi asia kuin täysi muuttumattomuus.\nWengerin vastainen antipatia on pesiytynyt niin syvälle, että muutoksestakin (vaiko jostain muusta syystä) saadut kolme pistettä saadaan maistumaan happamalle.\nKuinka pitkään ollaan ruinattu kahden kärjen systeemiä?\nTai kolmen alakertaa? Entäpä huonosti pelanneiden pelaajien tiputtamista kokoonpanosta?\n1 peli on vain 1 peli. Judge me in May. Mental strength.\nMitä näitä puhkikuluneita fraaseja nyt on.\nNäitä kaikkia voi käyttää oman agendansa mukaan, niin Wenger kuin Villekin.\nOn äärimmäisen turhauttavaa keskustella ja lukea siitä kuinka, kuinka Wenger on isompi kuin seura jne. jne. kuitenkaan mistään varsinaiseen seuraan liittyvästä on lähes mahdoton saada keskustelua aikaiseksi.\nJos jotain hyvää sattuu tapahtumaan se on pakon sanelemaa sillä paine ennennäkemätön, liian vähän ja liian myöhään tai mikä nyt sattuu agendaan sopimaan.\nJos (herra siunaa JOS) Aw saa jatkopahvin, eikö Boro pelin kaltainen ryhmitys ja taktiikka luo uskoa, että kaveri voisi ja olisi halukkaampi tekemään pelikirjaansa muutoksia?\nMihin se sitten riittää? Ei mihinkään varmastikaan, koska sitten on ainaiset muut synnit, joita kuka tahansa palstaa lukenut osaa ulkoa oikealta vasemmalle; huonot pelaaja hankinnat, huonot harjoittelumetodit, liialliset lomat pelaajille, AWn kommentaattoripestit, loukkaantumiset, valehtelukannattajille, mussuttaminen tuomareille, ennaltasovitut vaihdot, reagoimattomuus pelin aikana ym. ym. ym.\nKun meidän kaikkien jumaloima valmentajavelho teki tämän(kin) muutoksen. Eikö hän olisi kykeneväinen parantamaan näissäkin asioissa. Voiko hän muuttua.\nVoi onko tosiaan niin, että seura ei voi muuttua, ennen kuin pappa lähtee?\n19.4.2017 at 17.05\nAika pitkään Wengerillä meni tohon 3-alakerta muutukseen 🙂\nVanhalla järjestelmällä on menty joka peliin, oli vastassa kuka tahansa. Tietynlaista järjen köyhyyttä on lähteä pelaamaan samalla taktiitalla ”bussia tai tikitakaa” vastaan. Vai mitä olette mieltä?\nKarrikoiden heitettynä: on järkevää harjoitella erilailla 100 metrin pikajuoksua kuin maratonia…\n19.4.2017 at 20.44\nNo eikä se nyt ole huhupörssin yleinen näkemys tällä hetkellä, että tämän hetken pattitilanne johtuu juuri siitä, ettei Wenger hyväksy minkäänlaisia muutosesityksiä, joita (kenties) boardi tai toimari ehdottelevat? Kaiken muuutoksen pitää tulla managerilta itseltään ja sitä on tullut kovin vähän sen jälkeen, kun professori keksi aikansa Barcaa katseltuaan alkaa peluuttamaan possession-palloa.\nYmmärrän tavallaan valmentajan autonomian tarpeen ja tiettyyn rajaan ehdottomuuden ja veto-oikeuden muutoksiin. Mutta jossain menee omistajan valtakin ja johdon oikeus tehdä tarvittavia korjaustoimia, kun toiminta ei ole tavoitteiden mukaisella tasolla. Minusta Wengerin pitäisi olla jokseenkin tyytyväinen, jos saa jatkosopimuksen melkoisen surkean kauden jälkeen ja aika heikon kausijatkumon perään. Vähintään DoF:n nimitykseen ja suureen valtaan pitäisi tyytyä, sillä toisen kovan tekijän palkkaaminen on jo seuran jatkuvuuden nimissä boardin ehdoton ykkösprioriteetti tänä vuonna. Käy Wengerill mitä tahansa toukokuussa, hän on sen ikäinen että exit plan pitää olla.\n19.4.2017 at 20.48\nKaikki varmaan huomasivatkin jo, että Wilsherellä murtui pohjeluu Spurs-pelissä. Eli samantyyppinen vamma, jonka kuntoutus sössittiin käsittämättömästi liki vuoteen viimeksi.\nSamalla murenivat toiveet siitä, että Jack palaisi heinä-elokuussa ryminällä Arsenaliin. Koko vuosi tuntuu siinä suhteessa menevän hukkaan, että taas joutuu takamatkalta yrittämään pelipaikkaa Arsenalissa, jahka on toipunut. En yllättyisi, vaikka yritettäisiin pysyvää siirtoa elokuussa.\n19.4.2017 at 21.51\nAllegri ei näköjään ainakaan panikoi: pysyy kahden topparin systeemissä eikä ole ottanut Barzaglia avaukseen. Voi tietty myös sanoa, että pitää jääräpäisesti kiinni samasta pelisysteemistä – jo viime tammikuusta lähtien.\n19.4.2017 at 22.04\nMikä jäärä. Eikä tunnu ymmärtävän nelossijan tärkeyttä.\n19.4.2017 at 22.10\nToivottavasti UEFA herää siihen, että tällainen räikeä tuomaripeli nakertaa peliä aika tehokkaasti. UCL-tuomarointi pitää panna kuntoon, vaikka sitten videoiden tarkastelun voimalla.\n19.4.2017 at 22.18\nNo tässä barca-juvessa Barcan valittajat ovat jo useasti huomauttaneet Kuipersille, että Uefan kanssa on sovittu ihan muuta kuin että pilli ei soi, kun Barcan jamppa kaatuu.\n19.4.2017 at 22.35\nSaas nähdä, pitääkö Kuipersin linja koko ottelun ajan. Barcan pelaajat mussuttavat kokoajan, koska ovat tottuneet siihen, että saavat jatkuvasti vapaapotkuja. Arvaus: Neymarin kupoli ei kestä täyttä aikaa.\n19.4.2017 at 22.37\nTai sitten tulee puhelu koppiin puoliajalla ja linja muuttuu.\n19.4.2017 at 23.41\nJuve näytti, miten pelataan 180 min ja rapiat omaan systeemiin luottaen ja ryhdikkäästi. Toki se pelisuunnitelma oli kunnossa myös. Ehkä joskus taas Arsenalkin pelaa isot pelit moitteetta, jopa kaksiosaiset.\nTuhannesti sanottu jo, mutta ei häviäminen niin paha asia ole, jos se tapahtuu jämäkällä esityksellä, jossa valmentaja teki oikeat asiat ja pelaajat kentällä samoin. Jo se, että tuollainen perusta ja asenne ovat kunnossa, takaa sen, ettei häviöitä aivan liikaa tule vastaan.\n19.4.2017 at 23.55\nMielenkiintoista on myös se, että välierissä ei ole yhtään pallonhallintaan uskovaa joukkuetta.\n20.4.2017 at 0.01\nOn toi hauskaa, kun Pasi selittää, että Barca ja Bayern tarvitsevat muutosta ja kaipaavat uutta koutsia… onneks on wenger.\n20.4.2017 at 11.03\nSinänäsä en kannata Realia enkä Bayerniä, mutta kun täällä nyt puututtiin tuohon tuomaritoimintaan, kyllä se Real-Bayern oli aikamoista farssia, siihenkö täällä viitattiin?


Sinivalkoisissa höyhenissä - Tiia Forsström - Äänikirja - E-kirja - BookBeat\nPaljetteja, höyhenpuuhkia, korkeita korkoja, isoja peruukkeja. Paula Koivuniemen, Katri Helenan ja Lea Lavenin upeasäärisiä klooneja. Dragin ”pikkujouluversio” on suomalaisille tuttu juttu, ja dragesiintyjiä löytyy jo euroviisukarsinnoistakin.\nSinivalkoisissa höyhenissä on kunnianosoitus suomalaiselle dragille. Se kertoo kaiken olennaisen suomidragin menneisyydestä, nykyisyydestä ja tulevaisuudennäkymistä ja valottaa vaivattomasti sitä, miten monia rajoja rikkovasta viihde- ja taidemuodosta dragissa on kysymys ja mitä se esiintyjille merkitsee.


Tutkimus- ja kehittämishankkeiden tuotosten aktiivinen jalkauttaminen ja tiedon levittäminen ovat osa toimintaamme. Lue koulutuskiertueestamme.\nImpulssi-sovellus on julkaistu. Lue lisää, tutustu ja harjoittele. Ota muistiharjoitukset osaksi arkeasi!\nYhteinen sävel -hankkeessa tablet-tietokoneelle luodut musiikilliset ja kielelliset harjoitukset ovat nyt käytettävissä. Muistiluurin harjoitteet julkaistaan pian.\nFacebookin Muistiluuri-matkamme viidennessä välietapissa kerrotaan vertaisuudesta ja sen merkityksestä osallistujille.\nKokeile hankkeessa syntyneitä Impulssi-harjoituksia TÄSTÄ.\nHarjoitukset toimivat Google Chrome -selaimella.


Paras Kasinobonus Pieni Kierrätys Kokea - Nettikasinot ilman Rekisteröitymistä\nUudet nettikasinot: Missä minun pitäisi pelata? Tutkimusosasto ja toimitushenkilöstö päivittävät jatkuvasti uusien kasinoiden luetteloita, jotta voimme antaa sinulle täydellisen, yksityiskohtaisen ja ajantasaisen luettelon uusimmista nettikasinoista, jotka ovat avanneet viimeisen 12 kuukauden aikana. Tässä on tarkistuslista keskeisistä aloista, jotka on täytettävä Paras Kasinobonus Pieni Kierrätys asianmukaisesti: Lisenssi: Sinun tulisi aina harkita vain uusia nettikasinoita, jotka ovat saaneet todellisen pelilisenssin toimiakseen sen jälkeen, kun olet läpäisyt tiukat turvallisuustestit.\nKasinopelien osalta Mercury on hitaasti mutta varmasti mukauttanut suosittua kolikkopelitarjontaansa yhteensopivuuteen iGaming-alustojen kanssa. Näissä kasinopeleissä on virheetön HD-grafiikka, ja ne kaikki perustuvat uusimpaan Paras Kasinobonus Pieni Kierrätys Flash- ja HTML5-teknologiaan. Joten jos pelaat yhtä Merkurin kasinopeleistä verkossa tietokoneellasi, iOS:lläsi tai Android-laitteellasi, saat saman kasinokokemuksen kuin pelikirjastossa Jotkut tämän kasinon suosituimmista kolikkopeleistä\nJos olet nettikasinoharrastaja, olet todella innoissasi siitä, että Playtechin kaltainen kasinoammattilainen pyörittää tänään uusia kasinoita. Jännitys on ymmärrettävää: uudet kasinot tarkoittavat uusia tapahtumapaikkoja, uusia pelejä, tarjouksia ja tietenkin innovaatioita. Jos esimerkiksi pelasit playtech-pohjainen kasino, joka julkaistiin vuonna 2012, olet erittäin utelias vierailemaan uudella Playtech-kasinolla, koska se tarjoaa rajattomat mahdollisuudet pelikokemukseesi. Lue lisää mielenkiintoisia yksityiskohtia nyt: suomi no deposit bonus.


Tasapainoilua tieteen ja käytännön rajamailla\nKirjoittanut: Ira Lahovuo ja Jenni Mikkonen\nTutkimus ja tieteellinen yhteisö saattaa välillä tuntua leijuvan jossain kaukana käytännön maailmasta. Tieteellisen yhteisön tehtävänä on tuottaa uutta tietoa. Tieteellisen kontribuution lisäksi tiedeyhteisön kannattaisi kuitenkin pohtia aina lopuksi, mitä hyötyä tutkimustuloksista voi olla matkailualalle käytännössä ja miten saadaan tulokset yritysten jokapäiväiseen liiketoimintaan. Mutta kuinka viestiä tieteellisistä tutkimustuloksista käytännönläheisesti kentälle?\nMuun muassa näitä ajatuksia heräsi Kööpenhaminassa järjestetyn 23rd Nordic Symposium on Tourism and Hospitality Research -konferenssin jälkimainingeissa. Yksi matkailututkimuksen elävistä legendoista professori Jafar Jafari (University of Wisconsin-Stout) käsitteli keynote-esityksessään tutkimuksen ja elinkeinon välistä aukkoa. Hänen mukaansa samalla, kun matkailun merkitys on kasvanut niin taloudellisesta näkökulmasta kuin tutkimuksenkin osalta, on kasvanut myös matkailututkimuksen ja -elinkeinon välinen aukko. Aukkoa on kasvattanut Jafarin mukaan kaksi asiaa: matkailu(elinkeino)n kaupallistuminen ja matkailun ”tieteellistyminen”. Hän kertoi itsekin osallistuneensa aukon kasvattamiseen pyrkimällä tieteellistämään matkailua ennen kuin heräsi ajattelemaan asiaa. Akateemisen yhteisön tavoitteena on tuottaa tietoa, mutta Jafari kehotti muistamaan, että teemme matkailututkimusta elinkeinon olemassaolon johdosta.\nJafarin esitys oli erityisen mielenkiintoinen ja ajatuksia herättävä, sillä tieteellisten tulosten popularisoiminen eli tuominen käytännön tasolle ja viestiminen yleistajuisemmin on myös yksi hankkeemme tavoitteista. Kuinka pystyisimme vaikuttamaan siihen, että kuilu ei kasvaisi ainakaan enää suuremmaksi? Tieteellisen yhteisön sisällä toimivan tutkijan ei ole aina ihan helppoa muuttaa puhe- tai ajattelutapaansa pois ”tieteellisestä tilasta”. Myöskään yliopistojen rahoitusmallit eivät suoranaisesti kannusta kolmannen tehtävän, eli yhteiskunnallisen vaikuttamisen, toteuttamiseen popularisoimalla tutkimustuloksia. Menestymistä mitataan hyvin pitkälti tieteellisten artikkeleiden tuottamilla pisteillä. Toisaalta taas monet ulkoiset rahoitusinstrumentit edellyttävät yhteistyötä ja viestintää elinkeinon kanssa.\nYksi yliopistojen keskeisimmistä tehtävistä on tuottaa uutta tietoa, josta osaa voi soveltaa suoraan elinkeinotoiminnan kehittämiseen ja osaa taas hyödynnetään opetuksessa, josta tieto lopulta välittyy muun muassa opiskelijoiden kautta kentälle. Tutkijan onkin pystyttävä tasapainoilemaan näiden kahden vaatimuksen välillä: tuottaa korkealaatuista uutta tutkimusta sekä viestiä tutkimustietoa käytännön näkökulmasta elinkeinoelämän käyttöön. Parhaimmillaan tuotettaisiin elinkeinon kannalta hyödyllistä tietoa, joka samalla olisi tieteellisesti uutta ja veisi alaa eteenpäin.\nTeemme matkailututkimusta vain, koska meillä on matkailuelinkeino, joka tuottaa materiaalia tutkittavaksemme ja ainakin allekirjoittaneiden mielestä on tärkeää, että tutkimustuloksista on konkreettista hyötyä myös matkailuyrityksille, tapahtumille tai muille toimijoille. Yritämme parhaamme mukaan soveltaa ajattelutapaa tapahtumahankkeessamme, vaikka kahdella jäälautalla tasapainoilu onkin haaste vastaanotettavaksi!\nOsallistuimme Kööpenhaminassa järjestettyyn konferenssiin Tapahtumat matkailualueen imagon rakentajina -hankkeen puitteissa 1.-4.10.2014. Pohjoismaisten vieraiden lisäksi konferenssiin saapui osallistujia ympäri maailman mm. Singaporesta ja Kiinasta. Konferenssiin osallistui yhteensä lähes 200 delegaattia 134 tutkimusabstraktilla, joiden aiheet luotasivat tämän hetkistä matkailututkimuskenttää laajalti. Konferenssin teemana oli Value(s) of Tourism, jota lähestyttiin monesta näkökulmasta, mm. liiketoiminnan arvojen, arvoketjujen ja -verkostojen sekä matkakohteen johtamisen arvojen kautta. Esittelimme konferenssissa kaksi abstraktia, joista toinen käsitteli tapahtumien rooleja matkakohteen brändäyksessä ja toinen eri sidosryhmien osallistumistapoja brändäysprosessiin.\nkonferenssi matkailuelinkeino matkailututkimus Nordic Symposium popularisointi tapahtumahanke tapahtumatutkimus


Kirjoittaja Aihe: Ihokarvojen, bikinirajojen ym. ajelu (Luettu 298496 kertaa)\n« Vastaus #360 : 03.09.09 - klo:23:23 »\nVedätkös sitten tuon sokerin jollain kangaslapuilla ja miten?\nEgyptissä vaan iloisesti pyörittelivät sokerimassaa ihollaan....\n« Vastaus #361 : 04.09.09 - klo:10:27 »\nMinkälainen koostumus tuossa on sitten kun käytät sitä, kun se ei ole enää kiehuvan kuumaa? Osaatko verrata sitä vaikka Weetin kuumavahaan? Onko se tahmeampaa, paksumpaa tms?\nOlen tainnut aina itse keitellä sitä liikaa kun käy samalla tavalla kuin Almirosille että juoksevana se on liian kuumaa ja jäähtyessään siihen ei enää tartu mikään kun on niin kovaa. Todella vaikeaa tietää koska lopettaa keittäminen.\n« Vastaus #362 : 04.09.09 - klo:16:29 »\nSori, jäi vähän keskeneräiseksi tuo selostus. En osaa verrata koostumusta mihinkään valmiiseen vahaan, kun en ole niitä koskaan käyttänyt enkä nähnytkään. Keitän vahaa niin kauan, että se muuttuu kevyesti kellertävästä vahvan aamupissan väriseksi (anteeksi tämä vertaus, mutta kun en parempaakaan keksi ), ei vielä ruskeaksi. Tässä vaiheessa liemi on kuumana hyvinkin juoksevaa, mutta huoneenlämpöisenä vanukasmaista. Levitän sen selvästi ihoa lämpimämpänä, painan kangaslapun päälle ja nykäisen. En siis tee vahausta sokeripallolla. Olen sitä yrittänyt, mutta siinä on mielestäni huomattavasti tarkempaa keittoajan kanssa ja mulla kipeytyy sormenpäät, kun se vaha tarttuu niihinkin ja sitä saa sitten irrotella...\nMielestäni keittämisen idea on nesteen haihduttaminen. Testasin alussa aina niin, että kun ajattelin liemen olevan valmista, otin kattilan pois levyltä, kaadoin pari ruokalusikallista lautaselle, annoin jäähtyä ja testasin iholle. Jos tuntui liian juoksevalle ja karvat eivät lähteneet, keitin lisää. Jos taas oli kovan oloista, lisäsin vähän vettä liemeen ja kuumensin uudestaan. Olen lisännyt joskus vettä myös valmiiseen, jo pitkään säilytyksessä olleeseen liemeen, jos se on alkanut tuntua liian kovalta.\nEnsimmäisillä kerroilla keitin vahaa vain puolet annoksesta, sillä tavalla pilalle menokaan ei kirpaissut kovasti - tosin halpaahan tämä huvi on tällä tavalla!\nKainaloiden vahaukseen olen jäänyt ihan koukkuun. Ihana tunne, kun ei enää ikinä pistele sänki. Bikinirajatkin ovat pysyneet näpyttömänä. Vaikka vahausohjeissa neuvotaan vahaamaan vastakarvaan, olen sokerilla vahatessani nykinyt bikinirajat aina myötäkarvaan, kainaloissa sillä tavalla, miten se on omin nokin parhaiten onnistunut.\n« Vastaus #363 : 24.09.09 - klo:12:28 »\nKokemusta ko. laitteesta?:\n« Vastaus #364 : 24.09.09 - klo:12:32 »\nOmat sokerinkeitto-operaationi ovat epäonnistuneet jo kahdesti peräkkäin. En tajua, missä vika - käytetyn sokerin laadussa vai missä.. Se ei muuttunut normaaliksi kellertävänruskeaksi massaksi, vaan valkeiksi kiteiksi!!! EEEEEK! Tarkistin jo, etten vahingossa laittanut kattilaan hillosokeria, mutta ei, tavallista kidesokeria...\nEnää en rupea sokerinkeittoon, sillä aineen jatkuva hukkaan joutuminen harmittaa yhtä paljon kuin epäonnistuminenkin. Tyydyn siis sheivailemaan, vaikka en siitä pidäkään.\nJos joku osaa valistaa sokerin oudosta käyttäytymisestä, kuulen mielelläni vinkkejä...\n« Vastaus #365 : 24.09.09 - klo:18:46 »\nMulla kävi samalla tavalla eli ensin tuli ihan ok tavaraa, mutta muuttui jäähdyttyään enemmän kiteiseksi enkä saanut kunnon massa lämmittämällä.\n« Vastaus #366 : 24.09.09 - klo:19:05 »\n^ Olen saanut sokerioperaation menestyksekkäästi toimimaan useaan kertaan, joten ihmettelen, mistä nuo viimekertaiset epäonnistumiset johtuivat - liekö kyse valmistuserästä tms. Outoa, eikö sokerin koostumus olekaan aina samanlaista!!\nOudointa on, että se kiteytyminen alkoi lähes välittömästi, vaikka levy oli miedoimmalla mahdolliisella.\nHarmittaa, sillä sokerointi on kivuttomin ja edullisin karvanpoistomuoto. Täytyy joskus kokeilla kaikessa rauhassa, eri sokerierällä.\n« Vastaus #367 : 28.09.09 - klo:11:22 »\nOnko kellään vielä käyttökokemuksia niistä telkkarissa mainostetuista RFSU:n intiimisheivaustuotteista? Tekisi mieli kokeilla.\n« Vastaus #368 : 30.09.09 - klo:09:48 »\nLainaus käyttäjältä: almiros - 28.09.09 - klo:11:22\nSama kiinnostaisi minuakin kun hinnat vaikutti vähän kalliimmalta, suhteessa siihen että pakkauskoot taitaa olla aika pieniä.\n« Vastaus #369 : 11.10.09 - klo:20:28 »\nJoitakin viestejä on näkyy kadonnut välistä mutta olen nyt testannut sen RFSU:n sheivausgeelin. Se purkki olikin ihan hyvän kokoinen (200ml) mutta ne sarjan muut tuotteet on aika onnettomia 50ml:n pakkauksia joten niihin en vielä langennut.\nRFSU Easy Shavin' Intimate shaving gel: Pakkauskoko on siis ihan hyvä, koostumus minusta hienoinen pettymys. Aine on yllättävän lirua kun on tottunut paksuun geeliin ja vaahtoon ja hieman liisterimäistä. Siitä tuli jotenkin mieleen huono liukuvoide. Liisterimäisyydestä huolimatta tuntui että se valuu ja katoaa iholta pois, tuntui ihan olemattomalta aiempiin aineisiin verrattuna.\nMutta kyllä se musta rauhoitti ihoa paremmin kuin perusgeelit, mulle tuli paljon vähemmän punaista näppylää ja ärsyyntymistä alakertaan. Vähän tuli nytkin mutta se voi johtua tylsääkin tylsemmästä terästä joka mulla oli käden ulottuvilla. Eli oli se musta ihan ystävällinen iholle ja auttaa ärsyyntymiseen mutta en tiedä totunko käyttämään tuota koostumusta. Pari kokeilukertaa vasta takana mutta päivittelen jos mielipide muuttuu radikaalisti pidemmällä käytöllä.\n« Vastaus #370 : 11.10.09 - klo:20:56 »\nOsaisiko kukaan suositella mitään keinoa siihen, ettei bikinialueella karvat alkaisi kasvaa sisäänpäin? Kuorin kyllä ihoa ennen karvojen ottoa ja sen jälkeen useita kertoja, mutta silti osa karvoista tahtoo sisäänpäin vääntyä. Mitään karvatupentulehdusta ei minulla ole ollut, mutta inhottavia punaisia näppylöitä siitä kun niitä on pitänyt tönkää.\nJotain karvojen sisäänkasvamisen estovoidettahan pitäisi olla olemassa, osaako joku suositella merkkiä ja kertoa toimiiko se edes?\nKarvanpoistokeinona minulla on kylmävahaliuskat, ja joskus ihan perus sheivaus.\n« Vastaus #371 : 11.10.09 - klo:22:11 »\n^Mä hankin joku aika sitten Skin Doctorsin InGrow Go-nesteen. Tällainen kuvaus löytyi: Karvatupentulehduksia rauhoittava neste. Skin Doctors Ingrow Go on nopeasti vaikuttava tuote, joka poistaa sisäänkasvaneet karvat, näpyt ja punoituksen vuorokaudessa. Tuotteen säännöllinen käyttö takaa, että iho säilyy puhtaana ja sileänä. Ingrow Go-nestettä voi käyttää ihokarvojen ajelun, vahauksen, depiloinnin ja jopa elektrolyysipoiston jälkeen. Se estää karvatupentulehdusten syntymisen ja minimoi punoittavien näppyjen synnyn niin kainaloissa, säärissä kuin bikinirajaillakin.\nOon kokeillut tota tosin vasta kerran, mutta mulla ei ainakaan tullut yhtään näppyä sheivauksen jälkeen. Sheivasin terällä ja laitoin tota nestettä päälle. Hiukan muuten kirvelee, taitaa sisältää suht paljon alkoholia. Voin raportoida seuraavan sheivauskerran jälkeen, et ilmaantuiko näppylöitä vai ei.\n« Vastaus #372 : 11.10.09 - klo:22:53 »\nMulla oli joskus tuota Missyn mainitsemaa InGrow Go- nestettä. Minulla kyseinen tuote ei toiminut. Kirveli hirmuisesti, ja tuntui että iho punoitti vaan entistä pahemmin. Ei myöskään vaikuttanut mitenkään sisäänpäin kasvaneisiin karvoihin.\nItsekin kuorin ihoa, puhdistan hyvin ja käytän aloe vera- geeliä tai jotain muuta voidetta iholla.\nSilti ongelma vaan on ja pysyy\n« Vastaus #373 : 12.10.09 - klo:12:26 »\nLainaus käyttäjältä: NarnianQueen - 24.09.09 - klo:19:05\nVoiko tosiaan olla kivutonta? Eikös siinä kuitenkin samanlailla juurineen karvat lähde kuin vahauksessakin?\n« Vastaus #374 : 12.10.09 - klo:12:51 »\n^ Multa on vahattu "viiksikarvat" lukemattomia kertoja ja kahdesti on otettu sokeroimalla: ero on kuin yöllä ja päivällä. Oikeastaan sokerointi ei tunnu miltään, vahauksessa sen sijaan tuntuu, että lähtee koko iho mukana. Luulen, että se johtuu siitä, että vaha jää ihoon tiukemmin kiinni kuin sokerimassa.\nMyydäänkö noita sokerimassoja missään vai pitäisikö sellaista alkaa itse tekemään? En kyllä haluaisi alkaa kotona keittelemään ja saati kokeilemaan sitä noihin viiksikarvoihin Pinseteillä niiden poistaminen on inhottavaa, sattuu ja tuntuu, ettei niitä saa kunnolla pois. Vahauksessa olen käynyt vain kotipaikkakunnallani ja sinne ei ole asiaa ennen joulua.


mmilla: christmas wishes\nkuvat Ellos, Stockmann, Sokos & Suomalainen kirjakauppa\nMonissa blogeissa onkin näkynyt jo joulun toivelahjalistoja ja täältä tulee yksi lisää! Joulupukki jos näet tän postauksen niin olisin ikionnellinen, jos paketeista löytyisi jotakin näistä :)\n1. Hopean värinen valokuvakehys. Oon etsinyt täydellistä kehystä jo jonkin aikaa kunnes löysin Elloksen sivuilta tän Zara Homen valokuvakehyksen joka olisi niin täydellinen! Tarkoituksena oisi teettää kehyksiin Kyproksen reissulla otettu kuva musta ja poikkiksesta, kun oltiin parasailingillä välimeren yllä :)\n2. Kynttilöitä & kynttilälyhtyjä/tuikkuja. Valkoista ja hopeaa. Isoja pöytäkynttilöitä, eri kokoisia. Kynttilät palaa mun luona aina iltaisin kun oon kotona; tykkään niin kovin niiden luomasta tunnelmasta!\n3. Löydä oma tyylisi - Style -kirja. Lukemista ja mieluista sellaista! Myös muut samanaiheiset opukset ja Lauren Conradin kirjat on erittäin tervetulleita :)\n4. Fatboy. Tätä mä olen jo pidempään miettinyt, pähkäillyt hopeisen ja Marimekon mustan Unikko-kuosin välillä. Fatboy on oikeestaan vaan toive, mä vähän epäilen että pukki sitä mulle tuo :) Se on kyllä varmaa, että jossain vaiheessa se varmasti saa kodin mun luota!\n5. Pyyhkeitä. Mielellään Marimekon mustassa Unikko-kuosissa. Myös vaalean harmaat kivannäköiset pyyhkeet sopisi hyvin mun kylppäriin.\n6. Hopean värinen kynttilänjalka. Mun kaksi Ikean kynttilänjalkaa kaipaavat kovasti kaverikseen kolmannen hieman matalamman kokoisen kynttilänjalan. Myös tollainen kynttilänjalka kolmelle kynttilälle olisi niin ihana.\n7. Koristetyynyt. Yllätys, lisää mustaa Unikko-kuosia, mutta tykkään siitä niin kovin! Koristetyynyt kyseistä kuosia sopisi mainiosti mustalle sohvalle tai sängyn päälle mun mustan Unikko-kuosisen päiväpeitteen kaveriksi. Myös hopean väriset koristetyynyt löytää hyvän kodin mun luota :-)\n8. Iittalan valko-mustat taika mukit 0,4l. Tää on kaikkein mieluisin lahja, jonka tänä jouluna haluaisin saada. Pari kappaletta noita isoja mukeja mulle, pukki hei!♥\n9. Vuodevaatteita. Valkoista, harmaata, hopeaa tai mustaa sävyä niissä saisi olla ja ihania kuvioita ja kuoseja :)\nTälläisiä enemmän tai vähemmän realistisiä toiveita mun joulun toivelistalta löytyy. Raha on mieluinen lahja aina, mutta suklaata ja muita herkkuja mulle ei välttämättä tarvitse tuoda, on meinaan osa viimevuotisista joululahjaherkuista edelleenkin syömättä.. voisin käydä kurkkaamassa ne parasta ennen-päivämäärät... :)\nAnonyymi 6. joulukuuta 2012 klo 22.56\nSulla näyttää olevan toi canon speedlite 270ex, voitko kertoo vähän kokemuksia ja tykkäätkö ite tosta lisäsalamasta tai olisiko isompi vielä parempi ? :)\n(joululahja toiveena olis niin olisi kiva saada vähän palautetta)\nMilla 8. joulukuuta 2012 klo 2.16\nmä oon ollu tohon tosi tyytyväinen :) ihan normaalikäytössä, sisätiloissa toi salama on mun mielestä ihan riittävä. jos kuvaa suurissa paikoissa, esim kirkoissa tai konserteissa niin noin pieni salama ei välttämättä riitä. mutta mä oon tykänny tosta kovasti, pieni koko on kätevä kun kuljettaa salamaa mukana. ainut miinus on patterit, jotka salamaan menee, tuntuu että niitä saa olla koko ajan vaihtamassa uusiin mutta vähän kaikkiin salamoihin vissiin menee patterit jollen väärässä ole? :)