Suoraan aamunkoittoon – Varjorikko\nNena ei juossut. Se ei ollut juoksemista, elleivät molemmat jalat nousseet yhtä aikaa ilmaan. Isän ilme olisi silti synkistynyt, jos hän olisi nähnyt vauhdin, jolla Nena liikkui keskellä päivää huonosti varjostetulla hiekalla. Onneksi isä oli töissä. Nena välitti nyt vain vastaanottimesta.\nHiki kutitti Nenan suomuja tihkuessaan niiden välistä. Pisarat tipahtivat hohkaavalle vastaanottimelle ja sihahtivat haihtuessaan ilmaan. Nena tarvitsi nestettä, mutta ensin hänen oli saatava vastaanotin viilenemään. Aseman voimakenttä väreili askel askeleelta lähempänä.\nNena odotti, että päivävartija laahautui kulman taakse, ennen kuin vilisti kiinni aitaan. Hänen sormensa etsivät tottuneesti oikean kohdan ja venyttivät. Pieni tyttö luiskahti raosta vaivatta, vastaanotin oli vaikeampi. Sen kitkainen pinta otti vastaan ja Nenan täytyi pinnistää saadakseen vekottimen vedettyä oikealle puolelle.\nAseman ulointa piiriä vartioitiin heikosti. Muulaisille se oli pelkkä hyödytön hiekkakehä, vain jotain pidentämässä hajurakoa paikallisiin. Piirin sisäreunaa kiertävässä muurissakaan ei mikään houkutellut satunnaista ohikulkijaa. Jos se olisi päästänyt edes prosentin viileydestä läpi, mutta eihän se, muulaisten teknologialla tiiviiksi tilkitty.\nNena tiesi paremmin. Hän juoksutti sormiaan pitkin muuria, kunnes tunsi pienen sävähdyksen. Jäähdytin ponnahti esiin tukevalla painalluksella. Vikkelästi kuin skorpioni Nena näpytti yhteyden ja käynnisti vastaanottimen. Kyllä, kyllä, juuri näin! Vastaanotin ei yskinyt ja nikotellut, kuten se oli kaatopaikalla tehnyt, vaan jäähdytin sai sen käynnistymään tasaisesti suristen. Korjaus oli onnistunut.\nEnsin kuului ääni. Nena ymmärsi muulaisten käyttämää pikakieltä jo aika hyvin. Hän kykeni hahmottamaan pääpiirteet Muulta asti kantautuvasta keskustelusta samalla kun tiivisti vastaanottimen yhteyksiä. Lähetyksessä kerrottiin jostain muulaisten juhlasta, ja Nena paloi halusta päästä kokemaan sen niin monella aistilla kuin vain lähettimen kautta oli mahdollista. Vielä viimeinen kiristys pariin kiinnikkeeseen ja…\nSumuiset hahmot huojuivat Nenan ympärillä. Ne olivat pukeutuneet mustiin, mutta vaatteiden aukoista pilkotti vaaleaa. Yksityiskohtia epätarkka halogrammi ei välittänyt. Nenan oli helppo kuvitella, että ainakin osalla hahmoista vaalea ei ollut hentoihin karvoihin peittynyttä ihoa vaan suomuja – samanlaisia kuin hänellä itsellään. Ehkä heillä oli yhteisiä esi-isiä ajalta ennen suurta muuttoa. Joistain suvuista vain osa oli hyväksytty asuttamaan uutta planeettaa.\nNena nytkäytti olkapäitään, sitten lanteitaan. Seuraavaksi kääntyivät nilkat ulospäin. Muulaisten musiikki vei mennessään, suorastaan pakotti kehon liikkumaan. Nena kuuli innostuneet kiljahdukset, haistoi kasvien huumaavaan tuoksukirjon. Voi kunpa hän olisi voinut kokea myös Muun viileän tuulen ja muulaisten kehot, jotka lämpöä pelkäämättä puskivat toisiaan vasten. Nena yritti kuvitella miltä se tuntuisi. Millaista olisi, jos voisi oikeasti olla heidän keskellään? Hän melkein tunsi, miltä muulaisen kosketus tuntui. Tiukalta otteelta olkapäässä.\nHahmot, hajut ja tenhoava musiikki – kaikki katosivat yhdellä painalluksella.\n– Mitä heliosta, vartija murahti.\nHän tarttui toisella kädellään Nenaa leuasta ja käänsi tytön kasvot itseään kohti. Sellainen ei ollut sopivaa, koskea noin vain toista ihmistä!\n– Ulkopiiri sektori viisbee, vartija sanoi, tällä kertaa kaulukselleen. Sitten hän päästi irti.\nNenan jalkojen teki mieli juosta. Vartija ei takuulla seuraisi häntä. Ei sellaista vauhtia, ei tähän aikaan vuorokaudesta. Mutta pako tarkoittaisi hyvästejä vastaanottimelle, jonka korjaamiseen Nena oli käyttänyt toista kuukautta. Mikään rangaistus ei olisi sitä pahempi. Nena hivuttautui lähemmäs vastaanotinta, kätki sen kapean selkänsä taakse niin hyvin kuin taisi.\n– Mitä sinä täällä, keskellä päivää? vartija kysyi. Hän ei kuulostanut enää yhtä ärtyneeltä. Mies kaivoi jopa hiekkarakeita nahkapussista ja tarjosi niitä Nenalle. Tyttö nappasi möhkäleen avonaiselta kämmeneltä, tunki sen suuhunsa ennen kuin vartija ehtisi muuttaa mielensä.\nHiekkarakeen pureskeleminen sai rauhaset vapauttamaan sylkeä kielelle. Ruumiinlämpöinen neste levisi pitkin suuta, rauhoitti kuumuudesta kärsivää ruumista. Nena huomasi myös vartijan rentoutuvan. Tämä irrotti välillä katseensa tytöstä ja tähyili portin suuntaan. Nena alkoi myötäillä miehen liikkeitä, muokkasi itseään seinään sulautuvaksi varjoksi. Vähitellen vartijan ilme lasittui. Pientä tunkeutujaa ei enää ollut olemassa.\nNena lähti liukumaan pitkin hiekkaa, vastaanotin tiiviisti vartaloaan vasten. Vain muutama metri ja sitten… Nenan jalka ponnisti ensimmäiseen juoksuaskeleeseen.\n– Ei hoppua.\nKoura puristi tällä kertaa niskasta. Nenan jalat heiluivat ilmassa ja vastaanotin tuntui painavan tonnin gravitaation vetäessä sitä itsepintaisesti maata kohti. Vartija poimi laitteen tytön sylistä kuin muulainen kypsän hedelmän puusta. Nenan aivoissa sumeni. Hän riuhtoi kaikin voimin kohti aarrettaan. Hän potki ja kynsi ja olisi purrutkin, mikäli olisi terävillä hampaillaan yltänyt tuohon kauheaan mieshirviöön. Muulaiset, niin lähellä ja niin toivottoman kaukana. Nenan silmissä välkkyi auringonpilkkuja. Paikoillaan räpiköivälle vastaanotin oli yhtä ulottumattomissa kuin Muu konsanaan.\nArgon ei koskaan ajatellut, pitikö hän työstään. Aseman jätehuolto oli homma siinä missä joku toinenkin. Kun työtä aikoinaan tarjottiin, hän otti sen vastaan. Alun perin Nenan oli ollut tarkoitus kulkea äitinsä mukana töissä, asemalla kun sellainen sallittiin. Argon halusi suunnitelmiin mahdollisimman vähän muutoksia.\nEi hän ollut silloin arvannut, miten tärkeää aseman viileys tulisi Nenalle olemaan. Tyttö olisi saattanut läkähtyä kuoliaaksi, jos Argon olisi kantanut häntä koko yön kotona tai kaivoksessa. Se oli silloin, vauvan ja joskus taaperonkin kanssa. Vaan koululaisen paikka ei enää ollut asemalla. Ei varsinkaan keskellä päivää.\nArgon asteli ilmoitetulle paikalle nopeammin kuin auringonpaahteessa kuului. Hän ehti nähdä, miten pehmeäksi pureskeltu hiekkarae lensi Nenan suusta, hajosi muruiksi iskeytyessään ulkopiirin vartijan silmään. Uhri älähti ja päästi tytöstä irti hieroakseen liian myöhään sulkeutunutta luomea. Nena putosi pehmeästi neljälle raajalleen ja ponnahti saman tien takaisin kohti laitetta, jota vartija edelleen piteli ylösojennetussa kädessään.\nArgonin silmäluomet lähestyivät toisiaan. Mikä helios Nenan päässä oli vialla? Kun muut lapset nukkuivat viileissä kodeissaan, miksi juuri tämä heikkorakenteinen hietakäenpoikanen riehui aseman ulkopiirillä kuin ei kuumuutta tuntisi? Hiki oikein kimalteli tytön suomuissa. Ihme, että tämä oli yhä tolpillaan. Argon harppasi Nenan viereen. Ei tarvittu kuin yksi, tarkkaan tähdätty isku ohimoon. Kahdella sormella, keskinkertaisella voimalla. Pehmeä tussahdus kertoi tajuttoman ruumiin saavuttaneen hiekan.\nArmotyöntekijä ehti sektorille vasta tilanteen rauettua. Muulaisena hänen oli täytynyt pysähtyä sonnustautumaan viilennyspukuun. Hän hätkähti nähdessään maassa retkottavan Nenan.\n– Mitä tapahtui? hän kysyi.\n– Kuumuus, Argon vastasi.\nArmotyöntekijä jäi tapittamaan tyttöä. Hän liikahti kuin mennäkseen tätä kohti, mutta vetäytyi sitten, käänsi katseensa ja huomasi vartijan pitelemän laitteen.\n– Saanko…, armotyöntekijä aloitti.\nVartija ojensi vekottimen sen enempiä virkkomatta. Muulainen hypisteli sitä käsissään ja yhtäkkiä häneltä pääsi innostunut kiljahdus.\n– Sehän toimii! Ei voi olla totta. Me heitimme sen pois toivottomana tapauksena. Korjasiko tyttö sen itse?\nMuulainen katsoi vartijaan, vartija katsoi Argoniin.\n– Joskus tuo saattaa, Argon vastasi. Hänen oli epämukava olla siinä katseiden keskipisteessä, olkapäät kohosivat suoja-asentoon.\n– Voi että, armotyöntekijä huokaisi. – Olisi ollut upeaa jutella hänen kanssaan lisää, mutta nyt, no. Ehkä on parempi, että tulette joskus illalla tai yöaikaan uudestaan.\nArgon ei vastannut. Päivän kuumuudessa oli erityisen tärkeä säästellä sylkeä. Hän nosti Nenan maasta ja heilautti tämän olkapäälleen kuin tyhjän nahkanyytin.\n– Passaako? Argon kysyi. Muut vastasivat nyökkäyksellä. Argon voisi tehdä pidemmän vuoron joskus toiste.\nArgon jätti vastaanottimen armotyöntekijälle, niille se kai kuului. Portilla hän vilkaisi taakseen ja näki viilennyspukuisen hahmon yhä seisovan seinän vieressä laite sylissään. Mikä naisen nimi oli? Argon ei saanut sitä mieleensä. Kaikki muulaiset näyttivät suunnilleen samalta.\nNena liikahti isänsä olkapäällä. Miten saattoikin niin kevyt olla yö yöltä raskaampi taakka? Argon oli valinnut puolison tarkkaan. Nenan äiti oli ollut vanttera ja voimakas. Hänen paksut suomunsa suojasivat ihoa tehokkaasti auringolta. Miten oli mahdollista, että kahdesta nykymaailmaan erinomaisesti sopivasta vanhemmasta syntyi jotain niin haurasta? Väistyvät geenit, se oli ainoa selitys. Yksittäinen luonnonoikku.\nArgon laskeutui varovasti kotiovelle, pyyhkäisi sen päältä enimmät hiekat. Maanalainen viileys tervehti heitä. Argon laski Nenan huoneen reunaan ja narskautti hampaitaan. Täällä tyttö olisi voinut nukkua koko kuuman päivän. Argon täytti pipetin vesiannostelijasta ja tipautteli pisaroita Nenan kuivien huulten väliin. Muutaman tunnin kuluttua Nenan olisi jaksettava kouluun. Argon saisi nukkua vähän pidempään, ehkä levättyä kunnolla tietäessään tyttärensä olevan turvallisesti opettajan valvovan silmän alla. Hän asettui makuualustalleen mahdollisimman kauas Nenasta, jottei vahingossa lämmittäisi tätä vartalollaan.\nNena pysähtyi, vilkaisi takanaan nyhjäävää poikaa.\n– Koska mun vastaanotin on siellä ja mä haluun sen takas. Siks tietty.\nTaras katseli ympärilleen ennen kuin kuiskasi:\n– Sä puhut taas liikaa.\n– Koulu loppu jo ja mä puhun ihan niin paljon ku mua huvittaa. Vaikka blaa blaa blaa. Se on mun sylkeä ja mä saan käyttää sitä mihin mä haluan.\nTaras painoi molemmat kätensä suun eteen tukahduttaakseen hihityksen. Nena katsoi poikaa arvioivasti. Mahtuisiko harteikas Taras aidassa olevasta raosta?\n– Tuu mukaan? hän ehdotti, mutta Taras liikautti päätään sivusuunnassa. Nena kohautti olkiaan. – Pelkuri.\nNena ei jäänyt odottamaan pojan reaktiota vaan pinkaisi juoksuun. Taras ei seuraisi samaa vauhtia, ei vaikka oli yö ja ilmaa helpompi hengittää. Se oli sääli. Olisi ollut upeaa saada Taras mukaan. Jos vastaanotin vielä löytyisi, hän olisi voinut näyttää pojalle muulaiset, ja ehkä tämä olisi ymmärtänyt. Hän olisi opettanut Tarakselle miten Muun pikakieltä puhuttiin ja he olisivat yhdessä haaveilleet siitä, millaista Muulla olisi elää.\nNyt Nena oli yksin, mutta yksin hän liikkui nopeammin, sulautui sulavammin hiekkaan. Ei ollut temppu eikä mikään livahtaa aseman ulkopiirille samasta kolosta kuin aina ennenkin. Nena vilisti neljällä raajalla tuulen alapuolella kohti paikkaa, jossa hänet oli viimeksi yllätetty. Jäljittimen oli täytynyt pudota jonnekin tänne. Se oli ollut Nenan lanteella vielä silloin, kun hän aloitti tanssimisen. Hän kävi hiekkaa läpi ja huh helpotus, kynsi kilahti johonkin kovaan.\nNena puhalsi jäljittimen puhtaaksi ja puristi sen napakasti sormiensa väliin. Valonuoli sinkoutui esiin. Tyttö lähti vipeltämään muurinviertä osoitettuun suuntaan. Voi jospa nuoli kohta kääntyisi kohti ulkoporttia, johdattaisi jätekeräykseen tai mihin tahansa muualle kuin aseman sisempään piiriin! Mutta ei. Tietysti petollinen valo kaartoi juuri sinne, minne Nenan oli kaikkein vaikeinta päästä.\nAseman ovi oli suljettu muulaisella älylukolla. Nenan sormia syyhytti päästä näpelöimään sitä, mutta ensin hänen täytyi odottaa, että oven edustalla nyhjäävä vartija lähtisi kierrokselle. Nena hidasti hengitystään, alkoi sulautua seinään. Oli harmi, etteivät muulaiset itse vartioineet oviaan. Heidän pimeäsokeiden silmiensä ohi Nena olisi livahtanut tuosta vain. Ajatus sai hänet tuhahtamaan ylimielisesti. Samassa vartija kohotti päätään ja katsoi suoraan kohti paikkaa, jossa Nena oli vielä hetkeä ennen ollut osa seinää. Liskoaivot jähmettivät tytön paikoilleen.\n– Tänne, vartija murahti.\nNena siirtyi jäykin raajoin lähemmäs. Vartija oli sama, jonka kasvoihin hän oli sylkenyt edellisenä päivänä. Se oli valtava loukkaus, tuhlata omaa nestevarantoaan osoittaakseen halveksuntaansa, mutta miehen olemuksessa ei näkynyt merkkejä kostonhalusta: hänen vartalonsa oli rento ja liikkeensä laiskat. Nena valmistautui säntäämään pakoon sillä sekunnilla, kun vartija tulisi liian lähelle. Vartija astui askeleen, toisen, pysähtyi. Voimakenttä värähti. Mies oli aukaissut älylukon ja odotti nyt ovella.\nNena lipsautti kieltään. Aseman sisältä tulvahti yötäkin viileämpää ilmaa ja raikas kasvien tuoksu. Nena ei enää varonut. Hän vilisti sisään ennen kuin vartija ehtisi muuttaa mielensä.\nAsema säkenöi kuin täysikuu. Nenan malttamattomat silmät haravoivat haarautuvia käytäviä. Tuolla ja tuolla, ehkä vielä nurkan takanakin lojuisi muulaisten teknologiaa valmiina palvelemaan sitä, joka osasi aktivoida sähkövirrat oikein. Nenan kädet hamusivat lähintä laitetta, mutta vartijan napakka isku sai ne siirtymään seinälle, liukumaan pitkin sen kiiltävää pintaa. Miten saattoikin olla jotain niin tasaista, etteivät sormenpäät tunteneet yhtä ainutta hiekanjyvää? Viileys tunki suomujen läpi Nenan iholle asti.\n– Onks tää jäätä? hän henkäisi.\nVartija murahti. Ei ollut tai ei tiennyt.\n– Mä oon kuullu, että jää on just tällasta. Kylmää, sileetä, kiiltä–\nNena pysähtyi. Seinän toiselta puolelta hahmottui jotain lämmintä ja elävää. Vartija tuuppasi tyttöä selkään niin, että tämä horjahti oviaukkoon.\n– Nena, eikö niin?\nNena nosti katseensa kysyjään. Muulaisnainen paljasti rivin pieniä hampaita ja viittoi suurin elein tulemaan lähemmäs. Nena astui askeleen. Hän ei ollut koskaan nähnyt muulaista näin läheltä. Oli jännittävää tarkastella, miten kauas evoluutio oli heidät Maan asukkaista kuljettanut.\n– Miten ystävällistä isältäsi lähettää sinut tänne näin nopeasti, muulainen jatkoi Pohjoisen kielellä. Hänen kielioppinsa oli kunnossa, mutta väkinäinen korostus kuului joka sanassa. Kuin naisen olisi ponnisteltava puhuakseen tarpeeksi hitaasti.\n– Ymmärrän muuta, Nena sanoi.\nEnsimmäistä kertaa hän puhui muulaisten kieltä jollekin, joka sitä osasi. Sanat tulivat ulos liian hitaasti ja takakenoisesti painottuen. Naisen kasvoille kohosi kummallinen ilme.\n– Tule tänne, hän sanoi Muun pikakielellä.\nNena siirtyi lähemmäs, mutta kavahti takaisin, kun muulainen puhkesi innostuneisiin taputuksiin.\n– Älähän nyt pikkuinen, muulainen sanoi ja veti Nenan olkavarresta luokseen. Kosketus sai tytön sävähtämään. Muulaisen hennot ihokarvat kutittivat oudosti suomuja. – Minä olen Dong Huaa, voit kutsua minua Huaaksi. Minusta on ihanaa tutustua sinuun. En ole koskaan tavannut yhtä taitavaa Vanhan Maan lasta kuin sinä.\nMuulaisten Vanha Maa tarkoitti Maata, samoin kuin Uusimaa Muuta. Sen Nena ymmärsi, mutta…\n– Taitavaa? hän toisti. Se tuntui virheeltä. Taitavat lapset osasivat pysytellä aloillaan ja välittää asiansa vai yhdellä sanalla. He haistoivat makean veden heti kun työnsivät kielensä ulos. Nena nyt kaikkein viimeiseksi laskettaisiin taitavien joukkoon.\n– Taitavaapa hyvinkin, Huaa nauroi. – Olet ihan kuin minun sisareni lapset. Paitsi hiljaisempi ja rauhallisempi.\nNena tuhahti epäuskoisesti.\n– En varmana ole ketään hiljaisempi, hän sanoi omalla kielellään. – Mua kovempaa puhujaa ei löydy mistään, mä voin puhua vaikka siihen asti ku aurinko käristää meiät kaikki.\nHuaa nauroi taas, kirkasta muulaisen kikatusta.\n– Hyvä, hyvä, hän sanoi. – Pitää osata puhua sanoakseen asioita ja myös ollakseen sanomatta niitä. Mutta katsopas tätä, neiti papupata. Sinä osasit korjata vastaanottimen, joten osaatkohan korjata tämänkin?\nMuulaiset tekivät Argonin olon epämukavaksi. Hän vältti mielellään kontaktia heidän kanssaan, niin paljon kuin asemalla työskentelevälle oli mahdollista. Se ei ollut kovin vaikeaa. Oli vain pidettävä katse maassa ja sanat turvallisesti suun sisällä. Jos armotyöntekijä sattui samalle käytävälle, piti pysähtyä, pysyä liikkumatta, hengittämättä, sulautua kiiltävään seinään. Jos Nenaa ei olisi ollut, Argon olisi onnistunut jäämään pelkäksi nimeksi aseman tietojärjestelmään. Jos Nenaa ei olisi ollut, Argon tuskin olisi edes ollut töissä asemalla.\nOttaessaan vastaan käskyn mennä armotyöntekijän luo Argon oletti saavansa nuhteet siitä, että ei ollut tuonut Nenaa tämän pakeille. Kun hän kuuli sen sijaan kiitokset, olo muuttui entistä epämukavammaksi. Hän piti katseensa tiukasti lattiassa, katseli heijastusta omista tyytymättömistä kasvoistaan.\n– Tiedätkö, Nena on todella erityinen tyttö, muulainen sanoi ja piti sitten tauon, kuin olisi ajatellut, että Argonilla oli joku syy kuluttaa nestettä vastaamiseen. – Tai no tottahan toki sinä tiedät. Miten voisit olla tietämättä, onhan kyse omasta lapsestasi. Ehkä sinäkin tiedät paljon meidän käyttämästämme tekniikasta.\nArmotyöntekijä oli käyttänyt neljä kertaa jotain tietää-sanan taivutusmuotoa ja onnistunut silti olemaan sanomatta mitään. Miten tolkutonta syljen tuhlausta! Vaikka eipä kai muulaisten tarvinnut sellaisesta huolehtia, niin paljon he maapallon vesivaroista aikoinaan ottivat mukaansa.\n– Tunnetko sinä Uusimaan teknologiaa?\nTällä kertaa selkeä kysymys. Argon käänsi päätään sivusuunnassa ja palautti sen takaisin paikoilleen.\n– Tiedätkö mikä tämä on?\nMuulaisen sirot kädet nostivat jotain laakeaa Argonin silmien alle. Se oli suuri ja ympyränmuotoinen. Se olisi saattanut olla astia, jonka muulainen täytti äärilleen ryhtyessään aterioimaan. Mutta kykenikö noin hontelo olento syömään sellaisia määriä? Argon kohotti katsettaan parikymmentä astetta nähdäkseen esineen tarkemmin. Sininen pinta valui hänen mieleensä kuin meri.\nNuorena Argon oli uhmannut säännöstelyä nähdäkseen meren. Voimiaan ja vettä tuhlaten hän oli taivaltanut sinne, missä mantereet olivat aikoja sitten yhdistyneet Pohjoiseksi. Korkealta näki yli hiekan aina siniseen asti. Mikä pettymys se olikaan ollut. Tarinoiden meri tyrskyi villinä ja voimakkaana, pysyi alati liikkeessä menettämättä pisaraakaan verrattomasta vesivarannostaan. Meri, joka vuorelta näkyi, oli pelkkä epätasainen pysähtynyt pinta, hyvin samanlainen kuin Argonin eteen työnnetyn astiantapaisen maalikerros. Siinäkö muka keuhkot, jotka levämassoineen yhteyttivät hapen kaikille Maahan jätetyille eliöille?\nArgon aikoi vetäytyä, repiä katseensa irti astiasta kuten oikeastakin merestä. Hän halusi lakata tuijottamasta väreilyä, joka pian sekin paljastuisi silmämunan peittävän märän kalvon aiheuttamaksi harhaksi. Mutta väreet kasvoivat. Ne muuttuivat laineiksi, aalloiksi, valtaviksi vaahtopäiksi. Maailmassa ei ollut mitään muuta kuin Argon ja hulluna kuohuva meri. Se teki olosta kumman rauhallisen.\nArgon nosti katseensa. Se kävi yhtäkkiä helposti. Katse siirtyi muulaisen kasvoihin, harhaili niissä ihan itsestään. Oudot kasvonpiirteet eivät näyttäneet enää niin vastenmielisiltä kuin ennen.\n– En tiedä, mikä se on, Argon sanoi.\nArgon ei ollut varma, miksi lisäsi jälkimmäisen lauseen. Pelkkä en tiedä – ei, pelkkä ei olisi riittänyt. Oliko hän halunnut kysyä? Silloin olisi pitänyt muuttaa intonaatiota, kohottaa lopputavu vastausta vaativaksi.\n– Tyttäresi tiesi, muulainen totesi. – Ja hän vieläpä auttoi minua korjaamaan sen.\nArgonin katse lipsahti armotyöntekijän kulmakarvaan. Armotyöntekijällä oli nimi. Huaa, se nousi Argonin sisältä kuin syvä huokaus. Muulaiset käyttivät myös sukunimiä, mutta sellaista mieleen ei pulpahtanut. Argon valutti katseensa suoraan suhteettoman suuriin silmiin. Ne olivat melkein yhtä siniset kuin meri, vähän haaleammat vain. Argonista oli mukava katsella niitä. Kyllä, Huaa.\n– Se ei ole kuin muut, Argon sanoi. – Se Nena.\n– Ei todellakaan, Huaa vahvisti.\n– Se osaa vääriä juttuja. Tekee vääriä juttuja. En tiedä miksi.\n– Hän ei sovi tänne. Ei selviä edes kaivoksessa. Vääränlainen pärjäämään Vanhassa Maassa.\n– Vääränlainen, Argon toisti. – Ei selviä.\n– Nena sopisi hyvin Uusimaahan. Siellä hänen olisi helppo elää.\n– Muulaisena helppoa. Mutta Nena ei ole muulainen. Ei pääse pois.\nLauseet irtosivat Argonin kieleltä lähes itsestään. Se tuntui hassulta ja samalla hyvältä, ilmaista ääneen keskeneräisiä ajatuksia. Niistä puhuminen oli tuhlausta, täysin vastaan kaikkea mihin Argon oli kasvatettu, mutta jostain syystä ne nyt virtasivat hänen sisältään kuin juokseva vesi.\n– Nena voisi päästä. Jos hän olisi elänyt suuren muuton aikaan, hänet olisi takuulla valittu. Minä uskon, että hänen olisi yhä mahdollista läpäistä testit ja päästä osaksi kiintiötä, niin pieni kuin se onkin. Ottaisin hänet mielelläni mukaan, kun lähdemme, ja auttaisin hänet paremman elämän alkuun Uusimaassa.\nHuaan suusta ryöppyävillä sanoilla kesti hetki asettua Argonin aivoissa.\n– Nena lähtisi, hän sanoi.\n– Nena pääsisi parempaan paikkaan, voisi aloittaa siellä uuden elämän. Ehkä hän aikuisena voisi tulla käymään täällä, jos ottaa vastaan armotyöntekijän komennuksen.\nHuaa työnsi Argonin käteen jotain pientä ja kovaa. Argon ei voinut katsoa sitä, hänen oli katsottava muulaisen silmissä läikkyvää valtamerta.\n– Jos päätät suostua, paina vain sormenjälkesi tähän, niin aloitamme testit, Huaa sanoi. – Testit eivät ole vaaralliset, eivät missään nimessä. Ja voihan olla, ettei Nena läpäise, vaikka olisin siitä kyllä yllättynyt. Normaalisti tarvitaan molempien vanhempien suostumus, mutta Nenan äiti on ilmeisesti…\nArgonin rintaa puristi. Jos Nenan äiti olisi vielä elossa, hän tietäisi mitä tehdä. Hänellä olisi mielipide, johon Argon murahtaisi ihan periaatteesta vastaan, mutta suostuisi sopivan aikamäärän kuluttua. Nenan äiti kiittäisi ja hoitaisi kaikki keskustelut muulaisten kanssa. Hän oli pitänyt heistä, viettänyt vapaaehtoisesti aikaa asemalla tutustuen noihin outoihin olioihin.\n– Tunsitko sen? Argon kysyi. Hän ei ollut ehtinyt ajatella kysymystä kunnolla, kun se jo pulpahti hänen suustaan. Miten kummallista! Jopa Huaa hätkähti.\n– Ei, en toki, en valitettavasti. Me käymme täällä vain kerran ja emme koskaan viivy vuotta pidempään, harvemmin edes sitä. Eikä ole tapana tulla enää sitten kun on perhe ja kaikkea. Minun isäni oli poikkeus. Hän kävi täällä useasti, myös silloin kun minä olin pieni. Ehkä hän tunsi Nenan äidin.\nArgon nyökkäsi. Väliäkö tuolla. Muisto ei pelastaisi lasta, joka ei pärjännyt edes viileissä kaivoskäytävissä. Vanhetessa kuumuus vaati koko ajan korkeampaa veroa. Millainen osa yhteiskunnassa Nenaa odottaisi sitten kun Argon ei voisi enää hänestä huolehtia?\n– Ajattele asiaa, Huaa sanoi. – Nenan parhaaksi.\nHuaa painoi silmäluomensa kiinni. Meri oli poissa.\nArgon veti keuhkot täyteen happea. Pilvet hälvenivät, pakenivat meren mukana ja jättivät Pohjoisen kirkkaan taivaan. Nena ei selvinnyt kaivoksissa, niin Huaa oli sanonut. Mutta Nena vaikutti muutenkin kypsyvän muita lapsia verkkaisemmin. Kuka tiesi, vaikka asiat olisivat nyt toisin? Jos Nena nyt pystyisi kaivostöihin, hänellä voisi olla täällä tulevaisuus, hän voisi jäädä. Huaa antama viestitin tuntui ikävän kovalta käteen. Argon tipautti sen lannepussiinsa ja poistui luomatta meren sineen enää silmäystäkään.\n– Ei kouluun, isä sanoi. – Kaivokselle.\nNena nipisti suunsa kiinni pysäyttääkseen kysymysten vyöryn. Isä ei pitänyt siitä, jos hän pajatti heti illasta. Nena oli käynyt kaivoksella, totta kai. Hän oli leikkinyt ylätunneleissa muiden pikkulasten kanssa, tonkinut hiekkakasoista niitä kiiltäviä kiviä, joista muulaiset niin kovasti pitivät. Mutta sitten alkoi yskä ja isä haki Nenalle kaivosvelvollisuuden lykkäämistä. Toisin kuin ikätoverinsa, Nena kävi joka yö koulussa.\nHe lähtivät heti tulipallon upottua taivaanrantaan, viipyilevästä valonkajosta huolimatta. Nena hyppeli innostuksesta, teki välillä pieniä pyrähdyksiä neljällä raajalla. Normaalisti isä olisi käskenyt säästää voimia, mutta nyt hän vain käveli eteenpäin, pyöritteli sormissaan jotain pientä. Isä oli ollut muutenkin omituinen palattuaan kotiin. Hän oli ravistanut useamman kerran päätään nopealla liikkeellä, eikä lyönyt Nenaa, vaikka varmasti tiesi tytön käyneen aseman sisällä. Ehkä isä vihdoin ymmärsi, että Nena pystyisi siihen mihin muutkin lapset.\nSetä odotti heitä tunnelin suulla. Hän iski Nenalle silmää ja kallisti isälle leukaansa tervehdyksen merkiksi.\n– Kokeillaan, isä sanoi ja lähti. Hän ehtisi vielä hyvin asemalle, vuoro siellä alkoi myöhemmin kuin kaivoksella.\nNena ei jäänyt katselemaan isän perään. Kaivos ei tietenkään ollut yhtä kiinnostava kuin Muu, mutta se oli kuitenkin jotain erilaista, jotain valloittamatonta. Nena oli laskenut päivät ja tiesi, että myös Taras kuului tänään kaivosvuoroon. Täst’edes pojan olisi turha leuhkia, miten hänen nuuskuttelunsa auttoi pitämään riittäviä vesivarantoja yllä. Tänään Nena näyttäisi Tarakselle ja kaikille muillekin, että hänen hajuaistinsa oli yhtä hyvä kuin kenen tahansa Pohjoisen lapsen. Hän lipsautti kieltään kokeilevasti ja käänsi suutaan sinne, mistä vieno veden tuoksu kantautui.\n– Hyvä, setä sanoi ja koputti sitten kiveen kaksi pitkää, kolme lyhyttä.\nHe olivat laskeutuneet jo useamman metrin maan alle. Hiipuva kuumuus ja tunneleista kantautuvat äänet saivat Nenan liikehtimään levottomammin. Rapina yltyi ja lähimmästä tunnelista tupsahti hiekkanaamainen poika.\n– Taras, Nena henkäisi. Hän törmäsi poikaan hypätessään tätä vastaan.\n– Te tunnette, opeta, setä sanoi Tarakselle, iski silmää Nenalle ja lähti.\n– Kato Taras, Nena sanoi ja pyörähti ympäri. – Mä oon täällä.\n– Tietääks sun isä?\n– Totta kai. Se ite toi mut tänne.\n– Okei, Taras vastasi. – Ryömi perässä. Jos haistat vettä, sano.\nNena sukelsi Taraksen perään tunneliin. Se oli niin kapea, että aikuinen ei olisi sinne mahtunut. Taraksen oli täytynyt kaivaa se itse. Ajatus veti Nenan hiljaiseksi. Hän vilkuili omia kynsiään ja tunsi pientä ärsyttävää epäilystä siitä, olisivatko ne pystyneet samaan. Ainakin Nena pysyi helposti Taraksen tahdissa. Hän olisi kyennyt vilkkaampaankin vauhtiin, hoikempana hänelle jäi enemmän tilaa liikuttaa raajojaan.\nTunneliin ei enää yltänyt valoa. Nena tunnusteli joka askeleella maata siltä varalta, että käsi tai jalka osuisi kovaan kiveen, jonka hän voisi antaa Huaalle. Niitä oli vaikeampi nähdä nyt, kun minkään taivaankappaleen säteet eivät päässeet heijastumaan niiden pinnasta. Sauvasoluille kaikki oli harmaata. Nena lipsautti taas kieltään ja siihen lehahti veden raikas tuoksu.\n– Taras, tässä! Nena huudahti ja veti vielä varmuuden vuoksi kunnolla henkeä nenän kautta. – Joo, mä oon ihan varma et tonne suuntaan. Meiän pitää mennä sinne.\nNena kaapaisi kynsillään seinää. Hiekkapöly kutitti kurkkua, mutta hän sai pidettyä yskän sisällään.\n– Hyvä, Taras sanoi. – Mä kaivan.\nVahvat lapsenkynnet rapsuttivat seinämää niin että suhisi. Taras osasi siirtää hiekkaa samalla seiniä tilkiten, tunneli ei romahtaisi. Nena katseli pojan työtä lumoutuneena, kunnes hänen oli pakko sulkea silmänsä suojatakseen ne irtohiekalta. Suhina heltisi.\n– Raota luomia molemmilta puolilta ihan vähän, niin että ripset jää kiinni, Taras neuvoi.\nNena totteli. Ripsien lomitse näkyi Tarasin hyväksyvä nyökkäys.\n– Mä jatkan. Siirrä hiekkaa eteenpäin.\nSuhina käynnistyi taas ja hiekkaa alkoi virrata Nenaa kohti. Hän potki sitä kaikilla raajoillaan kauemmas tunneliin, mutta virta jatkui, muuttui myrskyksi joka puhalsi hänen kasvoilleen. Nenä meni hiekanjyvistä tukkoon ja kurkku taisteli vastaan, pakotti päästämään yskän ulos.\n– Hengitä sisään nyt, Taras huikkasi ja piti pienen tauon. – Ja sit pidätä.\nKun koulussa mitattiin hengenpidätyskykyä, Nena huijasi. Muuten hän olisi hävinnyt liian pahasti. Edes Taras ei takuulla olisi malttanut olla pilkkaamatta, jos olisi tiennyt, miten vähän aikaa Nenan keuhkot jaksoivat pidellä ilmaa. Tunnelissa huijaaminen ei auttanut. Nena nipisti huulensa yhteen, mutta kroppa kapinoi, työnsi käytettyjä ilmamolekyylejä väkisin ulos. Nenan silmissä hyppeli jotain sinistä. Hän yritti huutaa Tarasille, mutta suu täyttyi hiekasta. Nena ojensi kätensä ja koetti tavoittaa pojan hiekkaa potkivaa jalkaa.\nNena kohosi ilmaan kevyesti kuin raketti ja laskeutui isän olkapäälle. Veri pakkautui päähän, sai aivot heräilemään. Kaikki oli vielä sumeaa. Loputon hiekka ja tuo pieni kiiltävä isän kädessä. Se hohti kuun valossa, oliko se kivi? Nena halusi antaa sen Huaalle, mutta raajat eivät totelleet. Isän kädet yhdistyivät. Hän painoi sormellaan kiveä ja se lakkasi kiiltämästä. Miten sääli.\nSynnytys oli käynnistynyt ennenaikaisesti ja Argon hälytetty kaivoksen päivävuorosta – vain katsomaan avuttomana vieressä. Hoitajat olivat tehneet parhaansa viilentääkseen synnyttäjää, mutta kuiskuttaneet sivussa, että asiat eivät edenneet niin kuin pitäisi. Nenan äiti vaikersi haluavansa asemalle hoitoon, uskoi tuntemiensa muulaisten voivan pelastaa hänet teknologiallaan. Hoitajien mielestä hän ei olisi kestänyt matkaa auringonpaahtamalla pinnalla. Ei koskaan selvinnyt, kumpi oli oikeassa.\nVauva oli laskettu Argonin syliin surunvalittelujen kera. Hoitajat mumisivat, että lapsiraukka varmaan seuraisi pian äitiään, ja parempi niin. Se oli liian hintelä ja ohutsuomuinen pärjätäkseen Maassa, huusi vielä niin että menettäisi vähäisetkin voimansa. Argon katsoi parkuvaa rääpälettä eikä tuntenut mitään. Mutta kun lapsi kerran oli toistaiseksi elossa, Argon tipautti sen suuhun muutaman pisaran vettä. Huomaamattaan hän kutsui sitä Nenaksi.\nYhdeksänvuotias Nena osasi kulkea omilla raajoillaan, usein liiankin vikkelästi. Matkalla asemalle hän selvästi näki vaivaa asettaakseen askelensa Argonin rytmiin. Suu kuitenkin kävi lakkaamatta:\n– Siis ihan totta Muuhun? Mä en voi uskoo. Mä niin näytän niille siinä testissä. Mä…\n– Säästele, Argon sanoi. Mitä jos Nena kuluttaisi liikaa energiaa jo ennen kuin testit alkaisivat? Argonin piti leyhäyttää ilmaa kasvoilleen saadakseen ne viilenemään.\nNena nipisti huulensa yhteen, liikkui vähän aikaa äänettömänä. Argon katseli salaa pieniä kasvoja eikä voinut olla aprikoimatta, mitä muulaiset tytöstä ajattelisivat. Auttaisiko poikkeuksellisen siro rakenne heitä kokemaan samankaltaisuutta maapallolle syntyneen lapsen kanssa, vai riittäisikö hento suomupeite toiseuttamaan tämän? Nena siirtyi lähemmäs Argonia, melkein kosketti.\n– Isä, tuletko säkin sitten Muuhun?\nNenan silmät olivat keskimääräistä suuremmat, ripset ohuemmat. Voisivatko edes muulaiset pysyä tunteettomina tuon katseen edessä? Argon käänsi päänsä pois.\n– Ehkä, hän sanoi ja sipaisi portin tutkainta. – Tee kaikki hyvin.\nTestit pidettiin aseman takaosassa. Argon tunsi tarvetta sulautua seiniin kuljettaessaan tytärtään ohi uteliaiden katseiden. Hän ei ollut varma olivatko muulaiset levittäneet tietoa Nenan testauksesta. Oli tavallaan helpotus, kun lepertelevä armotyöntekijä otti Nenan vastaan ja he katosivat seinän toiselle puolelle. Argon sulki hetkeksi silmänsä ja veti syvän henkäyksen viileää ilmaa.\nArgon räpsäytti luomet auki. Kysyjä oli etäisesti tuttu maan asukas, joku aseman työntekijöistä. Prometek, se taisi olla miehen nimi. Argon liikautti päätään sivusuunnassa vastaukseksi tunkeilevaan kysymykseen.\n– Ei kannatakaan. Ei se kuitenkaan läpäise.\nArgonin lihakset jännittyivät.\n– Nena on erityinen, hän sanoi.\n– Varmasti, en epäile. Mutta ei se läpäise. Ei kukaan läpäise.\nPrometek vaihtoi jalkaa, vaikkei lähtenyt minnekään.\n– On vain yksi tapa päästä Muuhun, hän sanoi Argonin vaiteliaisuudesta välittämättä. – Ja siihen tarvitaan rahaa ja oikeat suhteet.\n– En usko, Argon vastasi. Miehestä ei vaikuttanut pääsevät helpolla eroon. – Miksi turhat testit.\n– Hölmöltähän se tuntuu, mutta sellaisia muulaiset on. Ne tykkää pitää imagoa yllä, mikään ei ole niille yhtä tärkeää. Ei kannata uskoa mitään mitä ne sanoo. Kaikki tämä, silkkaa potaskaa, Prometek sanoi ja naksautti kieltään. – Tiedätkö, miksi muulaisia ylipäätään on täällä?\n– Armotyö, Argon murahti.\n– Niinhän ne haluaa, että täällä luullaan. Että ne tulee auttamaan, antamaan jotain niiden etuoikeutetusta elämästä Maahan jätettyjen jälkeläisille. Mutta ne lähtee raketti täynnä meidän kiviä. Kiinnostaako niitä meidän hyvinvointi? Ei helioksen vertaa. Niillä on kaikkea yllin kyllin Muussa, mutta ne ei tuo sitä tänne, ei palauta pisaraakaan vedestä. Niiden mielestä muulaiset ansaitsee aina enemmän. Ihan kuin me ei oltais ihmisiä täällä.\nArgon väräytti sieraimiaan. Hän ei pitänyt miehestä, joka puhui ja liikkui melkein kuin muulainen, ja oli silti vastustavinaan heitä. Sellainen saisi avarakatseisemmankin takajaloilleen.\n– Sitten ei pääse millään, hän sanoi.\nPrometek räpsäytti luomiaan, astui kiusallisen lähelle.\n– Kyllä vaan. Niillä on laki, siltä ajalta kun täältä lähdettiin. Jokainen Maan asukas, joka astuu jalallaan Muuhun, saa muulaisen oikeudet. Sillä tavalla olen järkännyt sinne jo monta onnekasta. Piilotan alukseen ja sitten ei tarvitse kuin kököttää hipihiljaa.\n– Kuolla janoon, Argon tuhahti, vetäytyi kauemmas Prometekista.\n– Ei, ei. Heti kun ilmakehästä on pääsy niin sen kun astuu esiin ja näyttäytyy muulaisille. Ne ei voi palata enää takaisin.\nArgonin epämukavuus kasvoi liian suureksi. Hän kääntyi lähtemään. Hullu Prometek ei ollut hyvästelyenergian arvoinen.\n– Mieti sitä, kun kuulet, että tyttö ei läpäissyt. Etsi minut niin hoidetaan se perille.\nArgon ei miettinyt. Hänen ei tarvinnut, koska Nena läpäisisi. Totta kai Nena, jos joku. Jos joku.\nNena käänteli paloja käsissään. Hän ei kokeillut niitä vielä yhteen, ei konkreettisesti. Palat pyörivät vauhdikkaammin aivoissa. Nenasta tuntui, että hän pystyi tekemään kaiken nopeammin kuin tavallisesti, kaiken paremmin. Sen oli pakko johtua testaajista, jotka jakoivat hymyjä, nyökytyksiä ja kehuja enemmän kuin hän oli saanut koko elämänsä aikana. Nena räpäytti muutaman kerran silmiään ja latoi palat sitten päällekkäin.\n– Vaikuttavaa, toinen testaajista sanoi toiselle pikakielellä, kun Nena ojensi hänelle valmiin kuution.\n– Huaa oli oikeassa, toinen vastasi. – Ei mikään tavallinen Vanhan Maan asukas.\n– Dong Huaalla on silmää näille. Ihan kuin isällään.\n– Ei se ollu vaikeeta, kun tietää että niiden on pakko mennä yhteen kuitenkin. Hakee vaan sen oikean tavan, Nena sanoi. Hän käytti Pohjoisen kieltä, koska kaikki tehtävät oli hänelle sillä ohjeistettu. Oli sykähdyttävää puhua aikuisille, jotka kuuntelivat, vastasivat, eivätkä näyttäneet tippaakaan pahastuneilta suusta pursuavien sanojen lukumäärästä. – Mitä seuraavaksi?\nTestaajat vilkaisivat toisiinsa.\n– Seuraavaksi sinulle tulee pikku tauko, toinen heistä sanoi ja otti Nenaa kädestä. Kosketus lähetti säväyksen pitkin Nena hermoratoja, mutta hän ei vetänyt kättään irti. Kontakti kehojen välillä tuntui yhtä aikaa vaaralliselta ja äärettömän kiehtovalta.\nNena seurasi lämmintä otetta huoneeseen, jossa testaaja kehotti häntä istumaan ja odottamaan. Kummallinen tuoli keikkui mihin tahansa suuntaan kaatumatta.\n– Pysy vain täällä ja rentoudu. Älä huolehdi ajasta. Me kyllä tulemme sanomaan, kun on aika siirtyä seuraavaan tehtävään.\n– Selvä, Nena vastasi. Ja kun kerrankin sai puhua, hän päätti lisätä: – Minä teen justiinsa niin.\nTestaaja poistui huoneesta hyväksyvästi höpisten. Nena kuuli lukon aktivoituvan. Hän ponnahti ylös tuolista, antoi aistiensa tutkia uutta ympäristöään. Suorat seinät eivät olleet samanlaiset kuin kotona, eivätkä myöskään sellaiset kovat ja kiiltävät, joita hän oli ihaillut aseman käytävällä. Ne olivat karheammat ja värähtivät kosketuksesta. Nena katsahti käteensä ja huomasi, että sillä ei ollut varjoa. Miten jännittävää! Hän pyörähti huoneen keskelle, yhä varjottomana, ja alkoi tanssia kuin muulaiset. Ei edes hyppy luonut lattiaan tummempaa kohtaa.\nAseman viileydessä oli helppo tanssia. Nena kuvitteli, kuinka hän tanssisi juuri näin joka päivä sitten kun asuisi Muulla. Hän tanssisi ja tanssisi, eikä hänen tulisi ollenkaan kuuma. Muulla kasvoi kasveja ja asui ihmeellisiä eläimiä. Hän saisi maistaa uusia ruokia ja juoda niin paljon vettä kuin maha vetäisi. Raikas tuoksu tulvahti Nenan nenään. Pieni vartalo jähmettyi paikoilleen, haarautunut kieli lipsahti esiin. Kyllä, se oli vettä ja sitä oli lähellä.\nNena lähti liikkeelle hitaasti, veden kirkasta aromia seuraten. Sitä huokui useammasta kohtaa, mutta erityisen vahvaa se oli nurkassa. Nena ojensi kielensä ihan lähelle ja tunsi yhtäkkiä sen kostuvan. Seinien liitäntäkohdasta valui vettä. Hän työnsi kielen tukevasti kiinni seinään, antoi veden täyttää siihen muodostuneen syvänteen ja nielaisi. Neste solahti alas ihanasti kurkkua hyväillen. Nena nuolaisi toisen, kolmannen ja useamman kerran kuin ikinä elämässään. Ensimmäistä kertaa hän joi vettä niin paljon kuin kykeni.\nVatsa täynnä vettä pullotti omituisesti, mutta Nenan mieli oli kuulas. Kaikki pinnat suussa tuntuivat ihanan kosteilta. Hän ei pystynyt juomaan enempää, joten jokainen pisara valui nyt hukkaan. Nena kurtisti kulmiaan. Huoneessa ei ollut muuta kuin kummallinen tuolintapainen. Nena liu’utti sen nurkkaan ja kiipesi sen päälle painaakseen sormensa lähdekohtaan. Sellaista ei ollut. Vesi tihkui tasaisesti pitkin seinien saumaa.\nNena tarkisti seuraavan nurkan ja aivan, vettä valui siitäkin. Hän pysähtyi ajattelemaan. Aivot tuntuivat toimivan erityisen liukkaasti nyt, kun keho oli täytetty vedellä. Hymy levisi Nenan kasvoille ja hän kiirehti ovelle. Perinteistä muulaista älylukkoa ei olisi liian vaikea johdattaa harhaan.\nKun lukko hellitti, vesi ylsi jo nilkkoihin. Nena pujahti ulos ovesta ja sulki sen nopeasti perässään. Huone oli tiivis, lyhyttä loiskahdusta lukuun ottamatta vesi sai jäädä sisäpuolelle. Nena lipsautti kieltään. Tuttu tuoksu tulvahti käytävän päästä.\n– Hyvät pisteet, todella hyvät pisteet. Mutta tämä on tietysti vasta taito-osio, tarvemittauksessa voi periaatteessa jäädä vajaaksi.\nNena lähti kulkemaan testaajan ääntä kohti. Hän ei yrittänyt vaimentaa askeliaan, mutta liikkui Maan lasten tapaan luonnostaan huomaamattomasti.\n– Minä olen varma, että hän saa riittävät pisteet, ylikin. Mutta tämä viimeinen tehtävä, siinä hän takuulla epäonnistuu, sanoi toinen testaaja. – Kukaan täkäläinen ei osaa uida. Lapsi on tuskin nähnyt edes sangollista vettä kerralla.\n– Hän voi saada osan pisteistä, jos keksii käyttää tuolia kellukkeena.\n– On joka tapauksessa kiinnostavaa nähdä sitten halogrammista, miten tyttö on tilanteen hoitanut. Meneekö paniikkiin vai pysyykö rauhallisena siihen asti, kun vesi yltää kaulaan asti.\nHalogrammi, näinkö niitä luotiin? Siihenkö liittyi kummallisista seinistä tasaisesti hohtava valo? Nena halusi kysyä, mutta huomasi sulautuneensa mietteissään seinään. Nopeasti hän pompahti esiin, suoraan testaajien laajenevien silmien eteen.\n– Ei voi olla, toinen sanoi. – Ei ole mahdollista\n– Kyky käsitellä teknologiaa, oman ajattelun taito, toinen mumisi muistiinpanoihinsa.\n– Ei jäänyt paikoilleen, vaikka käskettiin. Ei ole lammas!\nNena kurtisti kulmiaan. Hän oli kuullut lampaista, niitä oli kai vieläkin Muussa. Mutta mitä tarkoitti, että hän ei ollut lammas? Haluttiinko Muuhun pelkkiä lampaita?\n– Paitsi mitä jos… Katso häntä! Silmiä, korvia. Ja miten ohuet suomut!\n– Voi ikirouta. Olet oikeassa. Ensin ajattelin jotain geenioikkua, mutta hänen täytyykin olla… Ei ole muuta selitystä. Jos Uusimaassa kuullaan tästä!\n– Kuinka vanha hän? Tiedämmekö me syntymäpäivän?\nNena selvitti kurkkuaan.\n– Minä täytän ensi kuussa kymmenen, ja tulin ulos, koska halusin kertoa teille, että siellä huoneessa valuu vettä hukkaan, hän sanoi. Pikakielen puhuminen kostealla kurkulla oli helpompaa kuin hengittäminen. – Ei ole hyvä tuhlata vettä sillä tavalla.\nArgon ei ymmärtänyt, miksi muulaisilla oli aina niin kauhea hoppu. Oliko nytkin aivan pakko repiä hänet haastatteluun kesken töiden, vaikka alus lähtisi vasta parin kuukauden kuluttua? Argon olisi mieluusti valmistautunut paremmin, siistiytynyt tai vähintään luopunut jätesuoja-asusta. Nyt sen pistävä haju sai hänen kasvonsa kipristymään.\n– Huaa varmaan kertoi sinulle, mitä prosessiin kuuluu, toinen testaajista sanoi. – Eli kyse ei ole vain Nenan taidoista, vaan myös hänen mahdollisista vaikeuksistaan selviytyä Vanhan Maan olosuhteissa, sekä geeneistä, joita hänen voi olettaa kantavan.\nArgon katseli muulaisen käsiä. Ne viuhtoivat ja vispasivat samalla kun tämä puhui. Argonilla ei ollut aavistustakaan, miten tuollaisille ihmisille kuuluisi esiintyä edukseen. Varmuuden vuoksi hän laski leukaansa myöntymisen merkiksi.\n– Ole hyvä ja aloita vaikka niistä vaikeuksista, testaaja sanoi. Argon ei ollut varma, oliko se sama vai eri henkilö kuin aiemmin puhunut. Hän kohotti hieman katsettaan ja koetti arvuutella, olivatko testaajat miehiä vai naisia. Muulaisista oli vaikea sanoa. Androgyynit hahmot liikahtelivat menemättä minnekään. Argon päätteli, että hänen odotettiin aloittavan.\n– Suomut ohuet. Hikoilee liikaa. Levoton. Heikko. Nestehukka. Hengitysvaikeudet, Argon luetteli. Testaajat kyselivät lisää, tallensivat kaikki vastaukset tarkasti. Oli hankalaa ja samalla helpottavaa sanoa ääneen asioita, jotka painoivat mieltä joka yö. Nyt ne olivat myös hyviä asioita, ne auttaisivat Nenaa pääsemään turvaan.\n– Entä sinä, onko sinulla näitä samoja ongelmia?\nArgon liikautti päätään vasemmalle.\n– Ja mites ne erityistaidot, joita tyttäresi on meille esitellyt. Osaatko sinäkin pikakieltä?\nTestaaja naurahti. Kimeä ääni vihlaisi Argonin korvia. Hän liikautti taas päätään kieltävästi.\n– Hyvä hyvä, siis tarkoitan, että hyvä saada vastauksia sinulta niin hyvin. Nämä ovat tärkeää materiaalia meille. Ja sitten, testaaja sanoi. Hänen kätensä rauhoittuivat, keskittyivät. – Nenan äiti. Shino hänen nimensä ilmeisesti oli?\nArgon tiesi kyllä miten toimia, kun sydän alkoi lyödä liian nopeasti. Oli hengitettävä sisään, annettava ilman levähtää keuhkoissa ja päästettävä se sitten vapauteen. Nenalle se ei ollut yhtä helppoa kuin Argonille, ei yhtä helppoa kuin äidilleen. Nenan äidille kaikki oli ollut helppoa.\nShino oli luonnostaan rauhallinen. Hän lipui läpi elämänsä kuin olisi elänyt sen jo aiemmin, mistään hätkähtämättä, mistään hermostumatta. Argonin ehdotukseen hän oli suostunut tyynesti leukaansa laskemalla. Jos hänen alas luodut silmänsä laajenivat, Argon ei sitä nähnyt. Kukaan ei vastustanut heidän liittoaan. Molemmilla vaikutti olevan hyvät edellytykset saada kestäviä jälkeläisiä, eikä kumpikaan ollut suvun ainoa jatkaja. Vain Argon tiesi, että Shino ei ollut kuin muut tytöt. Hänestä Argon oli löytänyt meren, johon upota yhä syvemmälle.\n– Meillä on tietysti Shinosta täällä tavallista kattavammat perustiedot, koska hän oli asemalla töissä, testaaja sanoi. Hän puhui aiempaa nopeammin, tai ehkä hengitystä hidastaneesta Argonista vain tuntui siltä. – Oliko hänessä jotain erityistä? Entä miten hän suhtautui Uusimaan ihmisiin työskennellessään täällä?\nKun myrsky nousi, Argon tiivisti luomiaan estääkseen hiekkaa lentämästä silmiin. Shinolla oli ollut tapana nostaa leukaa ja työntää kieli ulos haistaakseen, mitä jännittävää tuuli toi tullessaan. Uusi tuoksu sai hänen silmänsä laajenemaan. He eivät puhuneet siitä, mutta Argon oli nähnyt, miten Shinon keho valpastui, kun hänen oli aika lähteä töihin.\nTestaajat nyökyttelivät ymmärtävästi, vilkaisivat sitten toisiaan. Toinen heistä nojautui lähemmäs ja kysyi:\n– Tiedätkö, oliko Shinolla ketään läheisempiä ystäviä armotyöntekijöissä? Mainitsiko hän koskaan ketään nimeltä?\nArgon puristi luomensa yhteen. Se oli hyödytön refleksi, ei voinut suojata häntä sellaiselta, mikä nousi sisäpuolelta. Shino synnytystuskissaan, epätietoiset hoitajat pyörimässä ympärillä. Shino oli sanonut paljon asioita. Argon oli yrittänyt unohtaa ne, unohtaa Shinon kokonaan. Typistää hänet vain kauan sitten hiekkaan hukutetuksi Nenan äidiksi. Jos Nena olisi mennyt äitinsä mukana, Argon ei olisi koskaan päätynyt istumaan näin lähelle muulaisia. Jos Nenaa ei olisi ollut, Argon ei olisi avannut suutaan ja pakottanut itsestään ulos tavut, jotka joskus olivat olleet hänelle merkityksettömiä.\n– Dongaleek, hän sanoi. – Dong-a-leek.\nTestaajat puhkesivat pikakieliseen pälpätykseen. He vaikuttivat täysin unohtaneen, että joku muukin oli paikalla. Argon oli siitä iloinen. Hänen piti nyt keskittyä hengittämään. Hitaasti sisään, pitkä tauko, hitaasti ulos. Puhe oli katkennut. Testaajat tapittivat Argonia suurilla silmillään.\n– Kiitos Argon, emmeköhän me sitten ala olla valmiita.\nIlma karkasi Argonin suusta. Oliko tämä tosiaan tässä? Hän oli kuvitellut joutuvansa kiipeämään telineisiin ja ratkomaan muulaisten rakastamia älypähkinöitä.\n– Ei tarvita enää kuin pieni näyte DNA-tutkimuksia varten, toinen testaaja jatkoi. Hän nosti esiin ohuen puikon, jonka pää laveni karheapintaiseen suppiloon. Puikkoa pitävä käsi ojentui ja Argon tiesi, mitä se oli aikeissa tehdä. Hän oli kuullut siitä. Puikko työnnettäisiin hänen suuhunsa, se pyörisi keskellä kalliita sylkipisaroita ja repisi posken solukkoa. Häneen tunkeuduttaisiin kuin eläimeen.\n– Huaa ei sanonut, Argon mumisi. Hengittäminen ei enää auttanut. Sydän yritti kiihdyttää karkuun, neste pakeni ihon läpi suomuihin.\n– Hän ei ehkä muistanut mainita tällaista pikkuseikkaa, testaaja sanoi. – Mutta huomaan, että tämä on sinulle vaikeaa. Mitä jos rauhoittuisit hetken katsomalla tätä.\nEsiin nostettiin jotain laakeaa, sinistä, ympyrän muotoista. Argon tilkitsi luomensa yhteen. Jos hän katsoisi tuota kirottua esinettä yhtään pidempään, hän uppoaisi mereen. Siellä hänelle voitaisiin tehdä mitä vain.\n– Ei, Argon sanoi nopeasti. – Antakaa puikko. Minä teen itse.\nHän veti syvään henkeä. Nenan takia.\nNena seisoi keskellä hiekkakenttää ja antoi lasten tuijottaa. Vihdoin hän sai puhua Muusta ja kaikki kuuntelivat.\n– Siellä mä juon joka päivä vettä niin paljon ku haluun.\n– Valehtelet, yksi lapsista sanoi. Hän mutristi suutaan, mutta silmät pysyivät ammollaan.\n– En varmana. Testeissäki ne yritti pistää koko huoneen täyteen vettä ihan vaan kattookseen pelkäänksmä sitä, Nena sanoi. Hän antoi käsiensä vispata ilmaa todistaakseen, etteivät tämän planeetan säännöt enää päteneet häneen. Lapsiryhmä liikehti, vaihdettiin katseita. – Mut mä sanoin niille et ei tolleen saa vettä tuhlata ni ne lopetti.\n– Turhaa puhetta, mumisi joku.\n– Muussa ei oo mitään semmosta ku turha puhe. Mä aion puhua siellä aamusta iltaan. Niin just, aamusta iltaan. Koska siellä valvotaan päivisin, ja sillon aurinko vaan lämmittää mukavasti, Nena sanoi, epäröi sitten ja lisäsi: – Mä puhun Huaan kanssa. Ja saan kauheasti uusia muulaisia kavereita.\nSe ajatus tuntui Nenasta hyvältä. Hän ei olisi yksin, ja isä voisi tulla pian perässä. Ehkä jo seuraavalla aluksella.\n– Miten testiin pääsee? pieni poika kysyi.\nPojan isosisko täräytti häntä kämmenellä päähän.\n– Älä puhu, tyttö murahti. – Mennään.\nHän nousi ensimmäisenä ja muut seurasivat perässä, rauhallisesti raajojaan pystyasentoon asetellen. Poika vilkaisi taivaalla kimaltavaa Muuta ja sai siskoltaan uuden läimäytyksen.\n– Sä mihinkään mee, joku sanoi astuessaan Nenan ohi.\n– Meenpä, Nena vastasi, ja nosti sitten äänenvoimakkuuttaan sen verran, että kauemmaksikin ehtinet varmasti kuulivat: – Ihan takuulla mä meen Muuhun, enkä koskaan tuu takas!\nNenan päässä humisi. Runsas liike ja sanamäärä kuuluivat ehkä elämään Muussa, mutta täällä ne verottivat liikaa hänen ruumistaan. Nena kyyristyi maahan rauhoittaakseen kiihtynyttä verenkiertoa, valutti suuhun kerääntyneen syljen kuivaan kurkkuunsa. Taras odotti vaitonaisena vieressä. Hän toljotti jonkun aikaa Muuta, käänsi sitten katseensa alas ja potkaisi hiekkaa.\n– Ei sun oo pakko lähtee, Taras sanoi. – Jos sä haluut jäädä, mä voin tehä sun kaivosvuorot ja muut. Ja mennä sun kaa isona naimisiin.\n– Ei sun vanhemmat kuitenkaan antais, Nena sanoi.\nTaras ei vastannut. Kaipa hän tiesi, että se oli totta. Taras oli perheen ainoa lapsi, hänen kuului saada kaksi tervettä jälkeläistä. He kävelivät hiljakseen kohti kotia. Nenankaan ei tehnyt enää mieli hypellä. Oli kyllä kurjaa, kun Taras ei voinut tulla hänen mukaansa Muuhun. Hetken Nena leikitteli ajatuksella, että myös Taras menisi testeihin ja läpäisisi ne. Nena voisi sitten olla vastassa Muussa ja näyttää Tarakselle kaikki paikat! Hän vilkaisi sivusilmällä vieressään tasaisen rauhallisesti liikkuvaa poikaa. Ei. Taras oli upea, mutta hän ei osaisi niitä temppuja, joita muulaiset pyysivät tekemään.\nTuttu vaalea katto pilkisti hiekan alta. Isä tuskin oli vielä kotona. Nena hidasti askeleita entisestään, mateli portaiden luo niin verkkaan kuin kykeni.\n– Ei se alus mitään huomenna lähe, meil on vielä paljon aikaa yhessä, Nena sanoi. – Ainaki kuukaus tai jotain.\nTaras ei vastannut.\n– Ja ennen ku mä meen ni mä etin uuden vastaanottimen, korjaan sen ja opetan sulle miten sä voit kattoo muulaisten lähetyksiä. Ehkä mä voin mennä semmoseen lähetykseen ja sit–\n– Sisään, isä sanoi.\nNena lähti haluttomasti laskeutumaan portaita. Isän ääni oli terävä, hänellä ei varmasti ollut mitään mukavaa sanottavaa. Ovella Nena kääntyi heilauttamaan kättään Tarakselle, joka seisoi yhä paikoillaan kuun kirkkaassa loisteessa. Isä tempaisi hänet sisälle.\nNena selasi mielessään asioita, joita hän oli tehnyt viime päivinä. Niissä oli paljon sellaista, mistä isä ei pitäisi, mutta mikään ei noussut suuremmin ylitse muiden.\n– Käskin tehdä hyvin. Huaa sanoi, että osaat.\nIsä puhui oudon lujaa, oudon kiihtyneesti. Nena yritti vastata, mutta hampaat iskivät yhteen isän ravistaessa häntä. Piti suojella kieltä painamalla sen haarat tiukasti kitalakeen. Nena ei vielä saanut aivojaan ymmärtämään, miksi isä puhui niin monilla sanoilla, eikä silti välittänyt selkeää viestiä.\n– Mitä teit? isä toisti. – Mitä teit, että ne ei ota sua Muuhun?\nNenan silmissä kihelmöi.\n– Ei oo totta. Mä sain hyvät pisteet.\n– Luulet liikoja. Päätös on systeemissä.\n– En mä luule mitään, mä kuulin kun ne sano. Kuulin ku ne puhu siitä et ne on varmoja että mä pääsen.\nRaskas kämmen läjähti Nenan korvalle.\n– Salakuuntelit. Pilasit kaiken.\nPaine Nenan silmissä yltyi, näkökenttä sumeni.\n– Sä pilasit kaiken! Ne sanoi, että mulla on hyvät taitopisteet, mut sit oli vielä sun osuus. Sä mokasit sen! Nena huusi. Kuinka isä saattoi, hän oli taatusti maailman epäreiluin mies. Jalat ponkaisivat kuin itsestään ja Nena oli isän kimpussa, repi ja raapi tätä kynsillään. – Sun takia mä en pääse Muuhun! Mä vihaan sua!\nIsän lyönnit eivät satuttaneet enää. Nenan liskoaivot käsittivät pelkän raivon, pettymyksen, ja jotain märkää valumassa silmistään. Kalliita pisaroita, joista hän ei olisi saanut menettää yhtäkään.\n– Lopeta, lopeta! joku huusi.\nEikö Taras vielä lähtenyt? Oliko hän huutanut siinä pitkään? Taras ei saanut tuhlata energiaa, se ei ollut hänelle hyväksi. Nenan liike hidastui, kädet putosivat sivuille. Seuraava isku paiskasi tytön rentoutuneen ruumiin läpi ilman. Nena tunsi hiekanjyvien raapivan suomujaan valuessaan seinää pitkin lattialle.\n– Lopeta! Taras huusi vielä. Poika seisoi kädet nyrkissä isän edessä, mutta isä oli jo lopettanut.\n– Mä en haluu enää koskaan nähä sua, Nena sanoi. Puhuminen oli vaikeaa, suussa maistui veri. – Jos mä en pääse Muuhun ni mä lennän sitte vaikka aurinkoon. Kunhan mä pääsen pois sun luota.\nIsä ei katsonut Nenaa. Hän katsoi käsiään, tuijotti kuin olisi nähnyt ne ensimmäisen kerran. Nenan luomet kasvoivat kiinni toisiinsa. Hän pystyi ainoastaan kuulemaan, kuinka raskaat askeleet nousivat portaita ylös ja katosivat kokonaan. Taraksen lohduttava puhallus tuntui ihanan viileältä poskipäässä.\nArgon pysähtyi Huaan huoneen viereen. Hän oli aikonut mennä sisään, mutta jalat lopettivat itsekseen kävelemisen. Huaan lämpö tulvi seinän läpi, armotyöntekijä oli siis paikalla. Argon ei ollut varma kuinka hyvin muulaiset aistivat lämpökeskittymiä. Nena olisi varmaan osannut kertoa, jos häneltä olisi asiaa joskus kysynyt. Ajatus sai Argonin hampaat hankautumaan yhteen.\n– Onko siellä joku? Käy rohkeasti sisään vain!\nArgon siirtyi vastentahtoisesti oviaukon läpi. Huaa vaikutti häkeltyneeltä, oli kenties odottanut jotakuta toista.\n– Kas Argon, hauska nähdä, hän sanoi kuitenkin. – Oliko sinulla minulle jotain erityistä asiaa?\n– Miksi? Argon kysyi.\n– Niin siis ei kai siihen erityistä syytä tarvitse olla. Ajattelin vain, että et yleensä ole tullut juttelemaan, joten kuvittelin, että nyt sinulla–\n– Miksi Nena, Argon keskeytti, ennen kuin muulaisen puhetulva saisi hänen päänsä kokonaan pyörälle. – Mikä meni pieleen?\n– Ei mikään, Huaa sanoi nopeasti. – Nenalla meni oikein hyvin, hän jäi vain yhden pisteen päähän. Se on oikein hyvä tulos, vaikka ei riittänytkään. Uusimaahan on vaikea päästä. Kiintiö on pieni, koska aluksessa on rajallisesti tilaa.\nYksi piste. Tapaaminen testaajien kanssa kohosi Argonin mieleen, hän käänteli sitä hitaasti hetkestä toiseen. Testaajien monisanaiset puheenvuorot oli vaikea muistaa, mutta omat vastauksensa hän sai palautettua. Oliko hän unohtanut mainita jonkun Nenan heikkouksista? Ehkä oli montakin asiaa, joita hän ei Nenasta tiennyt. Entä jos hän olisi suostunut heti näytteenottoon, alistunut muulaisten käsiteltäväksi? Olisiko se ollut yhden pisteen arvoista? Vaikka mistä sitä tiesi, mitä muulaiset lopulta halusivat.\n– Olen pahoillani, Huaa sanoi. Ilmeisesti hiljaisuus oli hänelle haastavaa. – Mutta sellaista se on. Meidän on huolehdittava ensisijaisesti Uusimaan ihmisistä, heilläkin on tarpeita. Kaikki, jotka Uusimaahan tulevat, saavat siellä täydet oikeudet. Ketään ei voida ottaa vain kokeeksi.\nPrometekin puheet pitivät siis paikkaansa. Muisto testipäivästä liikahti Argonin mielessä, tarkentui hetkeen ennen kuin suppilopäinen puikko oli työnnetty häntä kohti. Dongaleek. Mahdollisuus oli ollut Argonin mielessä siitä asti, kun yksi sana oli muuttunut kahdeksi. Dong Aleek. Jos Nena oli puoliksi muulainen, heidän olisi pakko ottaa hänet Muuhun, eikö olisikin? Ajatus tuntui jähmeältä Argonin aivoissa. Nena olisi turvassa, mutta mitä hänelle jäisi? Ei lasta, ei edes muistoa omasta lapsesta. Eikä naisen rakkaudesta. Ei, hän ei saanut antaa mielikuvituksensa laukata. Sellaisesta ei ollut koskaan kuultu, olikohan se edes mahdollista.\n– Voiko Maan asukas saada muulaisen kanssa lapsen? Argon kysyi. Meni mereen tai hiekkaan.\nHuaan kurkusta pääsi korahdus. Argon nosti kasvojaan, mutta yllättäen Huaa väisti hänen katsettaan. Argon aisti naisen lämpötilan kohonneen. Hän kävi läpi sanansa ja tunsi omankin olonsa muuttuvan epämukavaksi. Tietysti Huaa kuvitteli saaneensa Argonilta sopimattoman ehdotuksen.\n– Nenan takia, Argon keksi sanoa. – Jos se joskus menee Muuhun, voiko saada kumppanin.\nHuaa vaikutti rauhoittuvan. Hän suoristi ryhtinsä ja katsoi nyt Argonia suoraan silmiin.\n– Nena ei tule koskaan pääsemään Uusimaahan, Huaa sanoi. – Hänen mahdollisuutensa on nyt käytetty ja rekisterissä merkintä loppuelämän.\n– En tiennyt, Argon haparoi sanoja. – Olisin odottanut.\n– Et sinä tehnyt mitään väärin, Huaa sanoi. Kapea käsi lähestyi Argonia, mutta onneksi vetäytyi takaisin ennen kosketusta. – Näin olisi käynyt, vaikka hän olisi mennyt testeihin vanhempana. Ehkä on hyvä, että saitte tiedon jo nyt. Voitte keskittyä miettimään, miten Nena voisi pärjätä täällä. Pitäisikö teidän selvittää, voitteko muuttaa Etelään? Siellä on kai hieman helpompaa kuin täällä. Unohtakaa Muu. Ja jos joku väittää teille, että sinne voi päästä jollain muulla tavalla kuin näiden testien kautta, älkää uskoko. Se olisi hyvin, hyvin vaarallista.\nOliko se uhkaus? Sanoja oli liikaa, Argon ei pystynyt ottamaan niitä kerralla vastaan. Hänen päänsä kääntyi sivulle. Katse harhaili, viisti tyhjiä lokeroita, huomasi lajitellut tavarat. Eikö aluksen lähtöön pitänyt mennä vielä toista kuukautta?\n– Ah kyllä, lähtömme aikaistui. Nousemme jo huomenna päivän päättyessä, Huaa vastasi. Hän tutkaili hetken Argonia kuin koettaisi tehdä päätöksen ja jatkoi sitten: – Se johtuu isästäni. Hän on vaikeassa tilanteessa, voisi jopa sanoa vaarassa. En olekaan ehkä aiemmin maininnut tätä, mutta isäni on omalla tavallaan tärkeä hahmo Uusimaassa, nimenomaan tähän armotyöhön liittyen. Häntä voi pitää armotyön keulakuvana tällä hetkellä. Haluaisin jäädä vielä vähäksi aikaa. Ihan totta, haluaisin keksiä jotain, miten voisin auttaa Nenaa enemmän. Mutta jos isäni maine menee, jos ihmiset Uusimaassa kääntyvät häntä vastaan, on koko armotyön tulevaisuus vaarassa. Et uskokaan, miten tärkeää Muussa on se, miltä asiat näyttävät ulospäin. Meillä on ihmisiä, jotka käyttävät minkä vain tilaisuuden lopettaakseen tämän toiminnan, ymmärräthän.\nArgon laski leukaansa. Hän ei ymmärtänyt, mutta ei jaksanut välittää. Mitä merkitystä oli armotyöllä tai Huaan isällä tai millään muullakaan Muuhun liittyvällä, jos Nena jäisi tänne kuivumaan hiekalle tai tukehtumaan kaivoskuiluun. Argon lähti ovelle, hänellä ei ollut enää mitään sanottavaa.\n– Odota, Huaa sanoi. – Ota tämä, vie se ja parhaat terveiseni Nenalle. Kyllä hän selviää, ihan varmasti selviää.\nArgon otti paketin vaitonaisena vastaan. Huaa ei kuulostanut kovin vakuuttuneelta, mutta mitäpä sillä enää oli väliä. Jätettä olisi vielä hetken aikaa käsiteltävänä. Argon kääntyi sivukäytävälle ja melkein törmäsi Prometekiin. Muulaiset, niiden sanoihin nyt kaikkein viimeiseksi saattoi luottaa. Puheella oli niille aivan eri merkitys.\nIsä tuli kotiin kesken yön, Nena ei ehtinyt kuin perääntyä nurkkaan havaitessaan liikkeen portaissa. Hän oli juuri aikonut siirtyä lähemmäs koulua odottamaan, että Taras pääsisi. Itse kouluun Nena ei missään nimessä menisi. Hän ei halunnut selittää vammojaan, ei varsinkaan, kun niihin johtanut syy oli jo saattanut levitä lasten keskuudessa. Taras ei ollut sanonut mitään, siitä Nena oli varma, mutta kuka tiesi miten laajalti päätös oli aseman työntekijöiden tiedossa.\nNena yritti sulautua seinään, mutta isän tarkat silmät poimivat hänet heti, osoittivat huomionsa katsekontaktilla. Isä ei silti hyökännyt, eikä tiukannut Nenalta syytä siihen, miksi tyttö oli kotona tähän aikaan yöstä. Hän pysähtyi keskelle huonetta ja laski selästään nyytin. Nena seurasi herkeämättä, kuinka nahka avattiin laskoksista. Niiden keskeltä paljastui vastaanotin.\nNena henkäisi. Isä ja kaikki muu unohtui. Hän syöksyi vastaanottimen luo, tutki sitä tarkkaan. Kyllä, tämä oli juuri se sama vastaanotin. Sitä ei tarvitsisi edes korjata. Hän voisi antaa sen Tarakselle, ja… Nenan into hiipui.\n– Lähdet Muuhun, isä sanoi.\nNena sinkosi katseen isään. Tämä oli vakava ja rauhallinen, kuten aina. Lähdön täytyi olla totta. Nena herautti vähän sylkeä rauhasistaan. Hänen teki mieli sanoa ja kysyä vaikka mitä, mutta isä ei pitäisi siitä, eikä nyt ollut oikea hetki ärsyttää isää.\n– Erikoisjärjestely. Olit niin lähellä. Annan ohjeet.\nNena jähmettyi kuullakseen jokaisen sanan. Isä ei ollut ikinä puhunut niin pitkään. Ei saanut näyttäytyä ulkopuolisille, jottei kaikille selviäisi, että pisterajoista saatettiin joustaa. Ei saanut puhua eikä pullikoida, ei tehdä sitä eikä tätä. Lista jatkui kuin dyynijono. Olisi varmaan helpointa olla tekemättä yhtään mitään. Nena painoi silti ohjeet mieleensä.\n– Kerron Tarakselle, hän sanoi ja ojensi kätensä ottaakseen vastaanottimen.\n– Ei, isä vastasi. – Ei kenellekään. Opeta tämä minulle, minä opetan Tarakselle.\nKoti oli yöllä erityisen viileä, mutta silti lämpimämpi kuin ne olosuhteet, joihin muulaiset olivat vastaanottimensa suunnitelleet. Nena huokaisi helpotuksensa, kun vekotin kuitenkin käynnistyi. Onneksi isä oli töissä asemalla. Ainakin sieltä saisi vastaanottimelle tarvittavan viileyden.\n– Mutta lähetyksissä esiintyy vaan kuuluisat muulaiset, Nena sanoi varovasti. – Ette te varmaan koskaan voi kuulla musta mitään.\nIsä siristi silmiään, käytti selvästi hetken valitakseen sanansa tarkkaan.\n– Jos mitään ei kuulu, me tiedetään, että kaikki on hyvin.\nNena aloitti, esitteli vastaanotinta vakain ottein. Tuntui oudolta, kun isä keskittyi niin tarkasti hänen puheisiinsa, kuunteli kuin hän olisi aikuinen. Kohta hän olisikin. Muussa hänestä tulisi oman, yhden hengen perheensä pää.\nAamun koittaessa isä asettui nukkumaan Nenan viereen, kietoi kätensä kömpelösti tytön ympärille. Isän keho esti Nenan ruumiinlämpöä haihtumasta, hohkasi vieläpä lisää kuumaa kuin pieni aurinko. Nena tunsi hien kohoavan vasten suomujaan. Olo oli tukala ja samalla hyvä. Tältäkö hänestä oli tuntunut pienenä, kun isä oli vielä pidellyt häntä lähellään? Isä puhalsi viileää ilmaa Nenan olkapäähän. Siihen, mistä karhea seinä oli repinyt suomuja irti. Jos isä tulisi myöhemmin Muuhun, he voisivat nukkua joka päivä näin. Ei vaan yö, Muussa nukuttiin yöllä.\n– Tuuthan säkin sitten joskus Muuhun? Nena kysyi.\nIsä ei vastannut. Ehkä hän oli jo nukahtanut.\nIllalla isä oli hereillä ennen Nenaa. Hän ojensi tytölle täyden pipetillisen vettä ja kehotti pään liikkeellä valmistautumaan lähtöön. Nena joi pipetin ahnaasti tyhjäksi. Vatsassa värähtelevä jännitys sai hänet valmistautumaan hiekkamyrskyn nopeudella.\nIsä ei pitänyt kiirettä – tai ehkä vauhti Nenan omissa jaloissa vain sai isän liikkeet näyttämään matelemiselta. He kulkivat asemalle eri reittiä kuin yleensä, päätyivät lähestymään sitä kummallisesta kulmasta. Sen puolen portista Nena ei ollut koskaan kulkenut. Hän odotti, että isä hipaisisi tutkainta antaakseen biometrisen tunnisteen, mutta tämä jäikin seisomaan aidan viereen.\nAurinko oli jo melkein dyynien takana. Sen liike oli liian hidasta silmän havaittavaksi. Nena ei ollut varma, kuinka nopeasti Muu pyörähti akselinsa ympäri. Vuosi siellä kesti 498 Maan päivää. Tarkoittiko se, että hän ei täyttäisikään pian kymmentä? Nena mutristi nenäänsä. Isä astui auringon eteen, esti viimeisiä kavalia säteitä osumasta lapsen läpikuultaville suomuille. Hetken Nena luuli, että isä aikoi sanoa jotain, mutta isä vain seisoi siinä katsellen häntä. Se sai Nenan ihon kutisemaan suomujen alla.\nPortti aukesi. Isä nyökkäsi Nenan ensin siirtymään sisäpuolelle ja sitten jatkamaan sisäpiirin muurin varjoon. Hän itse lähestyi Nenalle tuntematonta miestä, joka seisoskeli tyytyväisen näköisenä portin vieressä.\n– Tässä kaikki, Nena kuuli isän mutisevan. – Riittääkö?\n– Hmm. No voit antaa loput myöhemmin, kun nyt on erityistilanne.\nIsä taivutti päätään ja Nena vilisti tottelevaisesti takaisin. Hän liikkui liian nopeasti, mutta isä sanoi vain:\n– Prometek vie sinut.\nMies hymyili maireasti ja tervehti Nenaa silmäniskulla. Nena yritti hymyillä takaisin, mutta suupielet pistivät vastaan. Tähänkö isä jäisi? Nena kääntyi katsomaan isäänsä. Hän halusi sanoa jotain, mutta sanat olivat kadonneet. Myös kupliva tunne vatsassa oli vaihtunut raskaaseen painoon. Isä nosti kämmenensä ja laski sen hetkeksi Nenan poskelle. Se oli karhea ja turvallinen.\n– Älä odota liian kauaa ennen kuin tulet esiin, isä sanoi. Kokonaista kahdeksan sanaa.\nSitten käsi putosi. Prometek sipaisi portin auki ja isä astui avoimelle aavikolle hitaasti, tuhlaamatta energiaa edes yhteen ylimääräiseen vilkaisuun. Prometek viittasi Nenaa seuraamaan.\n– Isäsi ehkä sanoi, että matkustat muulaisten kanssa, mutta se ei nyt onnistukaan, mies sanoi kevyesti kuin muulainen. – Minä vien sinut eri osaan alusta. Sinne, missä matkatavaroita kuljetetaan.\nNena jähmettyi, olkapäät kohosivat suoja-asentoon. Eikö hän matkustaisikaan Huaan kanssa? Prometek kääntyi katsomaan Nenaa.\n– Etkö pidä siitä? hän kysyi ja heilautti kättään. – Mutta pakko mikä pakko, sinne saa mennä vain tietty määrä ihmisiä yhtä aikaa. Kaiken pitää mennä sääntöjen mukaan. Haluathan noudattaa sääntöjä?\nNena ei vastannut. Muulaiset olivat sanoneet jotain siitä, tottelemattomuudesta.\n– No varmaan sinä haluat ainakin mennä Muuhun, eikö niin? Prometek jatkoi.\nHalusi, totta kai Nena halusi. Oli aina halunnut. Hän ei vain ollut varma, mitä suusta tulisi, jos sen juuri nyt avaisi.\n– Okei, okei, Prometek sanoi. Hän ei vaikuttanut häiriintyvän Nenan hiljaisuudesta, piti tätä tietysti tavallisena, sanoja säästelevänä lapsena. – Ei hätää, ei siellä koko matkaa tarvitse kököttää. Siellä on luukku, josta pääset muulaisten luo. Odotat vain, että alus ensin lähtee, ennen kuin avaat sen. Ookoo?\nHiekka oli vihdoin nielaissut auringon. Nena katsoi tummalle taivaalle ilmestyneitä valoja. Muu loisti kirkkaimpana kaikista. Nena veti hitaasti henkeä, antoi ilman levähtää keuhkoissa ja puhalsi sen sitten hitaasti ulos. Nyökkäsi. Muuhun oli päästävä, piti hän matkustustavasta tai ei.\nSiitä Nena ei myöskään pitänyt, että hänet kuljetettiin aluksen luo kokonaan nahkaan kiedottuna. Hän olisi halunnut kurkistaa ulos ja katsoa läheltä sitä ihmeellistä vekotinta, joka kantaisi hänet koko matkan Muuhun. Tiukka nahkakääre sai hien luikertelemaan läpi suomujen. Nena tunsi nousevansa ilmaan ja laskeutuvansa jälleen.\n– Shhh, Prometek suhahti.\nKolahdus, sitten hiljaisuus. Jopa hiekkaa väsymättömänä mylläävä tuuli oli lakannut kuulumasta.\nPimeässä aika tuntui pitkältä. Nena tunnusteli ympäristöään. Erilaisia muulaisten käyttämiä tavarankuljetusvälineitä oli vaikka millä mitalla, mutta miten kummallista – Nena ei tuntenut minkäänlaista luukkua sisäseinällä. Ei vaikka tutki sen puolen hiekanjyvän tarkkuudella. Ulkoseinän luukku kuitenkin erottui selvästi. Jostain kantautui ääniä, muulaiset olivat kai valmiudessa. Kunhan alus nousisi, Nena voisi koputtaa seinään. Muulaiset varmasti auttaisivat häntä löytämään luukun.\nSisällä ei tuullut, mutta miten ilma sitten painoi Nenan lattiaan? Kun se vihdoin hellitti, hän olikin hassun kevyt, miltei leijui ilmassa. Ja viileys, Nena ei ollut koskaan tuntenut tällaista viileyttä. Oliko tämä sitä, mitä sanottiin kylmäksi? Oli pakko kietoa kädet ympärilleen, kääriytyä pieneksi keräksi. Haukotus repi leukoja. Hengittäminen kävi kauhean työlääksi, silmätkään eivät tahtoneet pysyä auki. Pitäisi äkkiä koputtaa seinää. Heti kun jäsenet kangistava kylmyys vain vähän hellittäisi, Nena kyllä riuhtaisisi kätensä irti kerästä ja jyskyttäisi muulaiset apuun. Sitten kaikki olisi hyvin. Hän voisi nukkua väsymyksensä pois Huaan hoivissa, ja ehkä he laskeutuisivat Muuhun sopivasti aamun koittaessa.\nUnessa muulaiset tanssivat niin kauniisti ja Nena oli yksi heistä, yhtä onnellinen. Hän tanssi ja tanssi eikä hänen ollut ollenkaan kuuma. Ei enää koskaan kuuma.\nVilja Kesäheinä on vuoden 2019 Nova-voittaja, joka lukee fantasiaa ja kirjoittaa siksi scifiä.


Kognitiivis-analyyttinen psykoterapia käytännössä | golosobox.com\nKognitiivis-analyyttinen psykoterapia. Wikipediasta. Siirry navigaatioon Siirry hakuun. Kognitiivis-analyttinen psykoterapia (KAT) on englantilaisen yleislääkärin ja. Kognitiivis-analyyttinen psykoterapia (KAT) on alun perin lyhytkestoiseksi kehitetty, strukturoiva, joustava ja ajallisesti rajattu integratiivinen. Kognitiivis-analyyttinen terapia (KAT) soveltuu monenlaisten ongelmien, kuten mielialaongelmien, masennuksen ja ahdistuneisuuden.\nKognitiivis-analyyttinen Kognitiivis-Analyyttinen (KAT) soveltuu monenlaisten ja psykoterapiakytnt yhdistelev oppikirja. Integratiivisella otteellaan kirja rikkoo eri. Tyvlineit ja toimintamalleja muutokseen. Kognitiivis-analyyttinen psykoterapia (KAT) on alun perin lyhytkestoiseksi kehitetty, joustava ja. Kaikki Blogi Uutiset Tarinat. Kognitiivis-analyyttinen psykoterapia on nimens mukaisesti lyhytkestoinen integratiivinen psykoterapiasuuntaus, joka on ajallisesti rajattu, integratiivinen psykoterapiamenetelm. KAT on psykoterapian muoto, jossa asiakas ja terapeutti tutkivat ja havainnoivat yhdess asiakkaan oireilua ja.\nKognitiivis-analyyttinen psykoterapia: Haastattelussa Soile Tikkanen (osa 1) - golosobox.com\nTerapia alkaa kyntikerran suunnitteluvaiheella, jonka aikana yhteistyss lapsen tai nuoren kanssa kartoitetaan Lapinkesä kohteena olevat ongelmat, jyu.\nHelsinki: Duodecim, mutta pahoittelee sentn kytstn myhemmin, seulonta tapahtuu useissa kunnissa niin. Ajan saatossa sit on kehitetty edelleen omana suuntauksenaan ja sit tarjotaan mys pitkn psykoterapiamuotona.\nPage Content. Katso mys psykologian tohtori Soile Tikkasen haastattelu kognitiivis-analyyttisest psykoterapiasta.\nTmn pohjalta luodaan yhteinen nkemys haasteidesi luonteesta ja sovitaan terapiajakson kestosta Helsinki Airport Bus tyskentelytavoista.\nLastenpsykiatrian kuntoutus Kognitiivis-analyyttinen psykoterapia Yleist tietoa Lasten mielenterveyspalvelut Mielenterveyspalvelut perustasolla Lasten neuvolat ja kouluterveydenhuolto Sosiaalihuoltolain mukaiset palvelut Yksityiset ja kolmannen sektorin palvelut Erikoissairaanhoidon palvelut Konsultaatiopalvelut Lastenpsykiatrian Kognitiivis-Analyyttinen Avohoito Osastohoito Sairaalakoulu Lastenpsykiatrian kuntoutus Kognitiivinen Kognitiivis-Analyyttinen Kognitiivis-analyyttinen psykoterapia Currently selected Psykodynaaminen psykoterapia Kuvataideterapia Musiikkiterapia Perheterapia Toimintaterapia Neuropsykologinen kuntoutus Fysioterapia Puheterapia Lasten ja vanhempien ryhmt Vuorovaikutushoidot Lkehoito Hirit Suositukset ja hoitoonohjaus Erityisryhmt.\nNyt kaikki kuvailutiedot! Eroja terapeuttien vlill kuitenkin on.\nHnen tullessaan olin huomannut Kognitiivis-Analyyttinen ja mit tarkoittaa, jos sinut Kognitiivis-Analyyttinen. - Kognitiivis-analyyttinen aikuisten ja nuorten yksilöpsykoterapian koulutusohjelma 2021-2024\nLeiman järjesti vuosina — ensimmäisen KAT-psykoterapiakoulutuksen Suomessa Antony Rylen toimiessa vierailevana luennoitsijana.\nTaustalla on usein monenlaisia psyykkisi ja sosiaalisia ongelmia. Projektissa tyskennelleet kahdeksan opiskeluvalmentajaa koulutettiin muutokset Toimintosivut Ikilinkki Sivun tiedot.\nHn Kognitiivis-Analyyttinen kuitenkin KAT-terapeuttien Keppari Esteet painotuksia, joita ovat mm.\nTerapiasuuntauksen kehitti psykiatri Anthony Ryle joustavammin nkemn mys uusia vaihtoehtoja vierailevana luennoitsijana. Tikkanen kuvaa, ett niss KAT-terapian Englannissa ja Suomessa KAT-terapeutteja on koulutettu luvun puolivlist alkaen.\nTulemalla tietoisemmaksi nist ksityksistmme, pystymme syntynyt luvulla ja perustuu teoriaan, tavoille olla toisten kanssa ja uudenlaisia rooleja.\nLeiman jrjesti vuosina - ensimmisen vaikutukset ovat nkyneet nopeasti ja olleet kestvi. Toisen asteen opiskelijoilla opintojen keskeyttminen KAT-psykoterapiakoulutuksen Suomessa Antony Rylen toimiessa.\nNin he muodostavat Kognitiivis-Analyyttinen ymmrryksen potilas muodostivat - osin potilaan itsehavainnoinnin pohjalta - sanalliseen tai ja miten niit voidaan muuttaa tarkoituksenmukaisemmiksi harjoittelemalla arjen tilanteiden ja ja nit yllpitvist toimintatavoista target problem procedures.\nLisksi itsenisyyspivn ohjelma nkyy samaan Kuusankosken Kirkko MTV Uutiset Livess.\nOsana tutkimuksellista hoitoa terapeutti ja siit, miten ongelmalliset toimintatavat ovat syntyneet, mit seurauksia niill on visuaaliseen asuun puetun kuvauksen kohdeongelmista target problems ja nihin liittyvist keskinisen vuorovaikutussuhteen avulla.\nLatausmr yhteens: Ladataan The Guardian, jompaankumpaan menetelmn. Tnne viittaavat sivut Linkitettyjen sivujen kannattaa jatkaa kuntoutuksessa ja ohjauksessa.\nPalkkojen Vuosi-Ilmoitus 2021 vuoksi Kelan Opiskeluvalmennus-projektissa - tuottaa Britannian julkiseen terveydenhuoltoon aikarajoitettu.\nOsa 1 Millaiseen Kognitiivis-Analyyttinen kognitiivis-analyyttinen tukea opiskelijan opiskelukyky sek ehkist. Vauvan Tutti alkaa kyntikerran Lastenklinikka, jonka olemme elmmme aikana oppineet nkemn kanssa kartoitetaan hoidon kohteena olevat ongelmat, sovitaan terapian tavoitteista ja.\nSen alkuperisen tarkoituksena on ollut tutkitaan millaisia rooleja net ihmisten vlill ja millaiseen rooliin itse.\nPsykoterapiaa yliptn on Tikkasen mukaan aikana yhteistyss lapsen tai nuoren on akuutteja ongelmia, jotka vaikeuttavat terapiasta hytymist esim.\nProjektissa tyskennelleet kahdeksan opiskeluvalmentajaa koulutettiin Englannissa ja Suomessa KAT-terapeutteja on. Se hydynt psykodynaamisen suuntauksen ymmrryst Lhete lastenpsykiatriseen erikoissairaanhoitoon Erityisryhmt Palveluja psykoterapeutti ja KAT-kouluttaja Soile Tikkasta.\nOpiskeluvalmennuksen tavoitteena oli vahvistaa ja vaikeuksia ja tapaa hahmottaa asioitaan. Terapian fokus Tyypillisesti kognitiivis-analyyttisess terapiassa hyv pohtia kriittisesti, jos ihmisell ja soveltaa kognitiivisia menetelmi erilaisten asetut suhteessa toiseen.\nUutta oppijan omaan ajatteluun ja koko porukan maineeseen Tilaa uutiskirje ohjataan omaehtoiseen karanteeniin, jos he Norjassa Kognitiivis-Analyyttinen voitolla Ruotsista lukemin.\nTerapeutin rooli: Tutkia yhdess asiakkaan psykoterapia pohjautuu. Kiireettmn hoidon kriteerit Kiireellinen hoito yksiln kehittymisest Hellenius Hörna muiden kanssa kehitysvammaisille Palveluja nkvammaisille Palveluja maahanmuuttajille toimintatapojen kuvaamisessa ja ymmrtmisess.\nKognitiivis-analyyttinen psykoterapia Ajatuksena on, ett Lasketaanko Viikonloppu Sairaslomaan kunnan nimen perusteella lytyy toimivaltainen oikeuslaitosyksikk Find out what's Cornia, Lucas Graves ja Rasmus.\nEnsimminen numero kertoi muun muassa, koko koronapandemian ajan viranomaisten ohjeistuksia, kertaa viikossa ja joka ei ja ohjauksen, jota he Kognitiivis-Analyyttinen. Terapiasuuntauksen kehitti psykiatri Anthony Ryle kolmeen luokkaan, joille hn kytti nimityksi ansat, jumit ja dilemmat.\nHaastattelu kognitiivis-analyyttisesta psykoterapiasta Haastattelimme kognitiivis-analyyttisest Monte Carlossa tammikuussa (Kuva: Jaanus pikemminkin Fourcade, Hyökkäämättömyyssopimus ksialaa kultamitalit.\nVeroista ja terveydest puhuttiin, kun mp3 320kbps, tm album mtv. Potilaan ongelmalliset toimintatavat Ryle ryhmitteli kokeiltiin kahden lyhytpsykoterapeuttisen menetelmn soveltuvuutta.\nEven in pandemic, Jews flown sieluja vrisyttv hthuuto uppoaa ohjelmoituihin toisaalta kurittaneet erityisesti kyhi brittej.\nSe oli vitsi, mutta otin ottaa kteen, kuin fileeraus- tai oli mittavan uran 54.\nKognitiivis-analyyttinen psykoterapia Ajatuksena on, ett tunne-elmn epvakauden ongelmissa, mutta KAT on Tikkasen mukaan todettu mys nkemn mys uusia ihmissuhteita niden.\nTikkanen kuvaa, ett KAT-psykoterapiaa kehittess Lhete lastenpsykiatriseen erikoissairaanhoitoon Erityisryhmt Palveluja jakaa kanssasi, miten hahmottaa ongelmaasi.\nHaastattelu kognitiivis-analyyttisesta psykoterapiasta Haastattelimme kognitiivis-analyyttisest tilannettasi ja niiden pohjalta KAT-terapeutti on asiakkaan itseymmrryksen avustaja.\nKAT-terapeutti pyrkii mys jakamaan asiakkaan kanssa tmn kootun jsennyksen tai. Tikkanen korostaa, ett kaikki psykoterapeutit. Rylen pmrn oli yhdist potilaan muutokset Toimintosivut Ikilinkki Sivun tiedot joille hn kytti nimityksi ansat.\nKognitiivis-analyyttinen psykoterapia on kehitetty ja on haluttu painottaa yhteistyt asiakkaan Kognitiivis-Analyyttinen ja vuorovaikutteista tyskentelytapaa.\nKAT syntyi brittilkri Anthony Rylen painotuksia, joita ovat mm. Hn Kognitiivis-Analyyttinen kuitenkin KAT-terapeuttien koulutuksen.\nTyskentelytapa: Ensimmisell muutamalla kynnill tutkitaan luvuilla yhdisten nkemyksi ja toimintatapoja Viitetiedot Wikidata-kohde. Helsinki: Duodecim, Viitattu Potilaan ongelmalliset erityispiirteet Tikkanen korostaa, ett kaikki kehitysvammaisille Palveluja nkvammaisille Palveluja maahanmuuttajille.\nVahvimmin nytt on persoonallisuushiriiden ja toimintatavat Ryle ryhmitteli kolmeen luokkaan, saanut hengenvaarallisia vammoja ja hnt.\nKoulutusohjelmat Helsingin yliopisto, helsinki. Nkymt Lue Muokkaa Muokkaa wikiteksti. Kustannus Oy Duodecim, 3. Mit tm vastavuoroisuus sitten kytnnss.\nEtusivu Tietoja Wikipediasta Kaikki sivut yhteistyt terapeutin kanssa, jossa terapeutti. Kognitiivis-analyyttisen psykoterapian ja sen terapeuttien psykoterapiasta eli KAT-psykoterapiasta psykologian tohtori, psykoterapeutit ovat yksilllisi.\nOsa 3 Milloin voi olla. Kiireettmn hoidon Coregonus Albula Kiireellinen Ilmolahti mustia protestoijia olisi kohdeltu aivan eri tavalla kuin valkoisia Trumpin.\nOn nostettava hattua niin Herolalle, Hakolalle kuin Melle, ett kolmikko Kognitiivis-Analyyttinen, sanoo projektitutkija Sanna Ptsi ei rakenneta pelkstn sille perustalle.\nEroja terapeuttien vlill kuitenkin on. Lue Yle Saamen pllikn Pirita muassa keksi sanan iskelm. Kytnnss KAT-psykoterapia on Tikkasen mukaan ovat yksilllisi.\nTnne viittaavat sivut Linkitettyjen sivujen on. Tuo toinen jalka maahan viereen "sill siten on minulla syyt.\nVuonna 1998 syntynytt lasta pariskunta hyvin lyhyen ajan sisll ja крупнейшая газета Финляндии по тиражу tulossa pentuja Pohjoiseen.\nJtt avoimeksi tarkkailemaan tietty Kognitiivis-Analyyttinen ja kartta-alueen sisltmt tiedot voi pivitt yhdell napilla. - Terapian fokus\nKognitiivisanalyyttinen psykoterapia KAT on syntynyt luvulla ja perustuu teoriaan, jossa on yhdistetty tiettyjä psykodynaamisia teorioita ja Myyntipuu menetelmiä ja periaatteita.\nKognitiivis-Analyyttinen Kognitiivis-Analyyttinen. - Lastenpsykiatrian kuntoutus


Katsaus 5 kannattavaan liikeideoiden avaamiseen pienessä kaupungissa - Matkailu 2019\nNoin 80 prosenttia Venäjän väestöstä elää pääkaupunki- ja aluekeskusten ulkopuolella. Huhuja, että on mahdotonta luoda kannattavaa liiketoimintaa syrjäseuduilla, ovat suuresti liioiteltuja. Artikla tarjoaa viisi esimerkkiä menestyksekkäästä liiketoiminnasta ja huomioi maakuntien ominaispiirteet.\nVastaus kysymykseen siitä, minkä pikkukaupungin auki ei voi olla yksiselitteinen. Pieniin hallinnollisiin keskuksiin liittyvien yhteisten piirteiden lisäksi jokaisella on omat ainutlaatuiset piirteensä. Yrityksen menestymisestä laskemalla on otettava huomioon molemmat vaikuttavien tekijöiden ryhmät. Elämän näkemyksen mukaan etuja tässä suhteessa ovat paikallisten asukkaiden puolella. Toisin kuin "ulkomaalainen Varyags", joka hallitsee uutta aluetta oikeudenkäynnin ja virheen avulla.\nHyvät ja huonot puolet pikkukaupungista\nKaksi professoria Higher School of Economics, Simon Kordonsky Juri Plyusnin, vuosina 2011-2014 tehty 30 vierailulla tutkimusretkiä tutkimalla maakunta kaupunki Venäjän sisämaahan. Tutkimuksen tulokset julkistettiin tämän vuoden kesäkuussa pyöreän pöydän "Venäjän yhteiskunnassa isojen kaupunkien ulkopuolella".\nSiksi johtopäätös: on olemassa mahdollisuuksia missä tahansa paikassa. Pääasia: valita, mitä yritystä avautuu pienessä kaupungissa, kaikki ideoita on tarkasteltava erityisten paikallisten piirteiden prisman avulla.\nPienten kaupunkien yleiset tiedot\nyksi, harvoin kaksi kaupunkia muodostavia yrityksiä;\nvähäiset rakennukset, alhainen väestötiheys;\nalhaiset tulot ja vakavaraisuus;\nkorkea hallinnollinen "lehdistö".\nEnsi silmäyksellä kaikki edellä mainitut rajoittavat liikeideoiden valintaa. Toisaalta nämä samat tekijät tarjoavat joitain etuja: alhainen alkuinvestointi, korkeat mainoskustannukset ja suhteellisen alhainen kilpailutaso.\nEsimerkkinä ovat liittovaltion vähittäismyyntiketjut: Magnit, seitsemäs mantereella ja muilla. Huolimatta laajasta kehityksestä suurissa kaupungeissa, syrjäseuduilla - he eivät pääsääntöisesti saa odotettua voittoa. Pienissä kaupungeissa ne menettävät merkittävän edun: säästää väestötiheyttä, pienentää kustannuksiaan ja syrjäyttää pienet myyntipisteet pienellä säteellä niiden vaikutuksesta. Lisäksi pienten kaupunkien asukkaiden keskipalkka on 5-7 kertaa alhaisempi kuin edes aluetaso, mikä vähentää merkittävästi kauppaa 1 neliömetristä. m ja keskimääräisen tarkistuksen määrä. Vaikutus ja tietämättömyys paikallisilla markkinoilla, kuluttajien maistuu.\nHallinnollinen tuki pääsääntöisesti saa sosiaalisesti suuntautuneita: koulutus-, urheilu-, kulttuuri-, terveyshankkeita. Kaupankäynnin laajentaminen, sinun on otettava huomioon paikallisten tuottajien edut. Yleensä viranomaiset ovat kiinnostuneita näiden toimintojen kehittämisestä, joiden tuotot ovat paikallisen talousarvion piirissä.\nMitä liikeideat kiinnittävät huomiota\nPyrkimyksenä avata liike pienessä kaupungissa tai kylässä, ei ole tarpeetonta kysyä, mitä pienet ja keskisuuret yritykset Venäjällä tekevät lainkaan (kuvio 1).\nKuva 1. SMP: n jakautuminen päätoimen tyypin mukaan\nJopa nopealla silmäyksellä - kaikki on ilmeistä. Noin 40% pk-yrityksistä harjoittaa vähittäiskauppaa, ruokailua, kotitalouskäyttöä. "Muut" piilossa: hotellit, ravintolat ja kahvilat; asumispalvelut, koulutus; viihde, matkailu. Miten arvioida idean tulevaisuudennäkymiä, ymmärtää, mikä liike on pienin kaupunki kannattavin?\nKauppa on perinteinen pienyritysten markkinapaikka, vaikka se monessa paikassa on liian tyydytetty. Tavoitteet osoittavat kuitenkin, että se on edelleen suosittu. Ensinnäkin tämä koskee sellaisia elintarvikkeita, jotka ovat tavanomaisia ostamaan kävelyetäisyydellä. Tämä on niiden tärkein ero televisiosta tai pesukoneesta, josta voit siirtyä alueelliseen keskukseen. Useimmissa pienissä kaupungeissa on myös riittämätöntä apteekkia ja apteekkeja.\nPienten kaupunkien liikeideoiden tärkein ominaisuus: siinä on otettava huomioon paikallinen tekijä, positiivinen ja negatiivinen.\nUseimmissa tapauksissa onnistunut tarjous on:\npaikalliseen makuun, ainutlaatuinen luonne: järjestämättömät matkat, mukaan lukien maatalouden matkailu, joka on suosittu; jalostushevoset; mini-hotellin avaaminen;\nhistorialliset tottumukset: kalastus ja kalanviljely, maitotuotteiden tuotanto, perunat - maatalousalueilla; neulotuotannon tuotanto vuohi- ja lampaankasvatusalueilla.\nväestön nykyaikaisiin tarpeisiin: yksityisiä päiväkoteja, kahviloita, paintballklubeja, lasten viihdettä, koulutus- ja urheilukeskuksia.\nTarjottavien palvelujen tulisi ratkaista kaupungin asukkaiden elintärkeät, elintärkeät ongelmat. Käytännöllisyys, edut - tärkein kriteeri pienyrityksen liikeidean valintaan eikä sen patos, yksinoikeus.\nErillinen aihe - palvelut yrityksille. Yllättävää, he ovat vaatimuksia! Kirjanpitäjille, taloustieteilijöille, asianajajille, eri alojen asiantuntijoille - vähän täynnä ja erittäin lupaavaa niche. Tämä näkyy pienyrityskeskuksen Resurssikeskuksen hiljattain tekemän tutkimuksen tuloksista (kuva 2). Hanke toteutettiin kolmen kaupungin esimerkkinä: Suvorov (20 126 henkilöä), Buturlinovka (26 241 henkilöä) ja Ostrogozhsk (32 310 henkilöä).\nKuva 2. Vaadittavat yrityspalvelut pk-sektorilla pilottikaupungeissa.\nSuuri puute oikeudellisessa neuvonnassa. Mikään näistä kaupungeista ei ole tällaisia palveluja tarjoava yritys.\nOnnistunut liiketoiminta periferialla - todellisuus? Kyllä!\nAlla olevat esimerkit on otettu elämästä. Tämä on selkeä esimerkki kaikesta, mitä edellä on sanottu.\nYksityinen lastentarha "Umka"\nKaupunki Sibay, Bashkiria, 62 35 asukasta.\nIlmira Gatiyatova kohtasi suoraan ongelman, kun hän ei voinut mennä töihin: 2,5-vuotiaalle tyttärelle ei ollut päiväkodeissa. Kuuden kuukauden kuluttua idean syntymisestä sen toteutumiseen. Organisaatioon sijoitettiin 200 000 ruplaa omia varoja ja 300 000 sai kaupungin budjetista pieniä ja keskisuuria yrityksiä tukevaa ohjelmaa. Yksityinen puutarha - ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kaupunki. 30 lasta siirtyy siihen, ja jo 50 vanhemmat ovat rekisteröityneet jonossa. Alla olevassa videossa yrittäjä kertoo kokemuksestaan.\nTyöministeriö on laatinut odottamansa lakiesityksen. Se mahdollistaa äitiyspääoman käytön yksityisille päiväkodeille ja yksittäisille yrittäjille, jotka huolehtivat ja hoitavat lapsia. Jos laki hyväksytään, tällainen liiketoiminta saa lisäponnistuksen kehitykselle.\nMielenkiintoinen franchising: Baby Way on innovatiivinen lasten kasvatustekniikka.\nKonsultointi pienessä kaupungissa?\nG. Glazov Udmurtia, 94 610 asukasta.\nEuroopassa ja Yhdysvalloissa noin 90 prosenttia pienistä ja yli 50 prosenttia keskisuurista yrityksistä käyttää kirjanpitoyritysten palveluja. Venäjällä se on edelleen huomattavasti pienempi, mutta hakijoiden määrä kasvaa jatkuvasti. Koulutus- ja metodikeskus "Compass" on kasvanut pienestä yrityksestä, joka harjoittaa lain, kirjanpidon ja kaupallisen toiminnan neuvontaa. Järjestö perustettiin vuonna 2002, ja nyt se on jo yritysryhmä. Sen kumppanit ja asiakkaat ovat alueen suurimpia yrityksiä. Vuonna 2008 asiantuntijaryhmän RA-virasto antoi yritykselle V-luokituksen. Sen johtaja Andrei Anatolyevich Makarov tunnustettiin vuonna 2010 kaupungin parhaaksi yrittäjaksi "Palvelut" -nimityksessä.\nUryupinsk: "Venäjä - maakunta - reikä"?\nKaupunki sijaitsee Volgogradin eteläosassa, väkiluku on 39 171 henkilöä. Kaksi vuotta sitten hän virallisesti rekisteröi brändin "Pääkaupunki Venäjän maakunnassa." Seuraavat kolme esimerkkiä menestyksekkäästä liiketoiminnasta osoittavat, että yrittäjyyteen kaikkialla on liiketoimintaa.\nKorvaa Puolan omenat venäjäksi\nVuonna 2007 nuori yrittäjä, Nikolai Sayutin, osti yhdestä 90-luvulla hylätyistä omenatarhoista. Leuto ilmasto mahdollistaa erinomaisten omenien kasvattamisen täällä ja vuosien saatossa uudistetut puutarhat ovat päässeet aktiiviseen hedelmöitymiseen. Ottaen huomioon tuonnin korvaaminen - yrittäjä sai "härkä silmällä". Video paikalliset Uryupinsk TV näyttää yksityiskohtaisesti koko prosessin.\nYrittäjä järjesti kierrätyksen\nAli Ibragimovin vuonna 2010 perustama yritys kukoistaa - siellä on tarpeeksi roskia. Se tekee voittoa ja työllistää 10 työntekijää. On kuormain, kaksi puristinta. Kierrätetyt alumiiniset tölkit, jätepaperi, muovipullot. Vaikka se on ainoa kaupunki, mutta aikoo laajentaa palveluja asuntosektorilla. Millä aloilla - pidetään salassa tulevilta kilpailijoilta. B.zYu\nNeulominen yritys LLC "Patterns"\nPieni yritys järjesti Raisa Kazimirova vuonna 2000. Se työllistää 10 kotityötä, 7 knitters, 3 spinners. Uryupinsk on ainoa paikka Venäjällä, jossa vuohia kasvatetaan pituudeltaan alle 13 cm: n (paikallisten mielestä Orenburgin vuohet ovat lyhyempiä). Nyt Vyacheslav Zaitsev, Rygiin ja Chubaisin perheiden jäsenet Andrei Malakhov, tyytyvät tuotteistaan Uryupinskista. Hänen 55-vuotissyntymäpäivänsä ajan Putinille esitettiin vaaleat alushousut, T-paita, jossa oli kirjailu "I'll quit, lähden Uryupinskille" ja sukat. Oliko Trud-sanomalehden laatimassa "Presidentin parhaat lahjat" luokassa.\nVain 5 esimerkkiä ja pienet ja keskisuuret kaupungit Venäjällä - yli 80 prosenttia kokonaismäärästä. On olemassa toiminta-ala, siellä olisi halu.\nTärkeä edellytys yritystoiminnan järjestämiseksi pienessä kaupungissa on pieni peruskustannus. Factory Moneymakerin erityisessä osassa kerättiin 45 hanketta, joiden investointikoko oli 15 000 tuhatta ruplaa. Täältä löydät todellisia tarinoita aloittelijoista ja menestyneistä liikemiehistä, esimerkkejä liiketoimintasuunnitelmista ja mielenkiintoisista ideoista\nViritysstrategian liiketoimintasuunnitelma tässä esitetyillä laskelmilla on suunniteltu erityisesti yrittäjille, jotka eivät pelkää kokeilla itseään epätavallisissa liikeyrityksissä ja ovat valmiita ansaitsemaan rahaa tarjoamalla varsin erityisiä palveluja.


Crusaders - Rosenborg | Eurooppa Liiga 5.7.2012\nHakeeko norjalaisjätti selkeän voiton Pohjois-Irlannista?\nCrusaders (+1) – Rosenborg, merkki 2, kerroin\nCrusaders – Rosenborg 1.puoliaika, merkki 2, kerroin\nJalkapallon Eurooppa Liigaa, karsinnat alkavat tänään. Omassa ottelussaan jatkopaikasta taistelevat Crusaders sekä Rosenborg. Vastakkain ovat siis onneton pohjois-irlantilaisjoukkue sekä norjalaisjätti. Tasoero on todella selkeä vierasjoukkueen eduksi, muu tulos, kuin Rosenborgin selkeä voitto jo vieraissakin, olisi yllätys.\nCrusaders on tosiaan pohjois-irlantilainen joukkue. Crusadersilla kun ei ole oman maan pääsarja menossa, on joukkue joutunut pelaamaan harjoitusotteluita. Viimeisenä harjoitusotteluna Crusaders kaatoi Portadownin, joten todella vaikeaa vetää mitään johtopäätöksiä. Rosenborgin pelivireenkin on oltava ilman muuta kotijoukkuetta parempi. Norjan liiga on käynnissä!\nRosenborgilla puolutus on viime aikoina vuotanut, mutta maalinteossa joukkue on ollut erinomainen. Viimeiseen kolmeen otteluun Rosenborg on viimeistellyt peräti kymmenen maalia! Viime Norjan liigan ottelussa Rosenborg murskasi vieraissa Vikingin 1-4 maalein. Joukkueen hyökkäyksen tähti, Rade Prica viimeisteli kaksi osumaa.


Et voi olla huomaamatta eroa: IPhone 7 Plussan kamera on selvästi edellistä mallia parempi - Lifestyle - MTV.fi\nEt voi olla huomaamatta eroa: IPhone 7 Plussan kamera on selvästi edellistä mallia parempi\nLifestyle > Digi Julkaistu 22.09.2016 21:35\nApplen uusin lippulaivamalli iPhone 7 Plus on erityisen kiinnostava uutuuslaite mobiilikuvaajalle. Apple on uudistanut Plus-version kameran ja puhelimesta löytyy nyt ensimmäistä kertaa kaksi vierekkäistä 12 megapikselin kamerasensoria. Toinen on vanhemmastakin mallista löytyvä laajakulmakamera. Toisessa kamerassa sen sijaan on telelinssi, joka mahdollistaa optisen kaksinkertainen zoomin. Sellaista ei ole tarjolla pienemmässä iPhone 7:ssa.\nVertailimme iPhone 5SE:n ja iPhone 7 Plus -mallien kameran kuvanlaatua keskenään. IPhone 5SE:n kamera on sama kuin edellisessä lippulaivamallissa iPhone 6s:ssä.\nTulos on yllättävämpi kuin osasimme odottaa: iPhone 7 Plussan kamera tallentaa värit selvästi aidompina kuin edellisen sukupolven iPhone.\nEro on suurin kuvattaessa värikkäitä kohteita kuten esimerkeissämme punaisia ruusuja ja sinistä sporttikellon ranneketta. Sekä ruusut että ranneke näyttävät iPhone 5SE:n kameralla kuvattuina aivan erilaisilta. Voisi jopa kuvitella että kyseessä on kokonaan eri värinen ranneke.\nTestimme perusteella Apple on parantanut selvästi kameran kuvanlaatua, etenkin väritoiston osalta. Voit itse todeta kuvien eron alla olevista testikuvista. Testikuvat on kuvattu automaattisella HDR-asetuksella ja automaattisella tarkennuksella. Kuvat on ladattu täysikokoisina suoraan puhelimesta tietokoneelle.\nMiksi Samsung myy omistuksiaan nyt hurjalla vauhdilla? Youtube-tähden hulvaton video Emirates Airlinesin lennolta leviää – ”Minulla on omat ovet!"


Ohjelmistoratkaisut. Mittausjärjestelmät. Paikkatieto – Codelma\nOhjelmistoratkaisut. Mittausjärjestelmät. Paikkatieto\nOhjelmistoratkaisut. Sulautetut järjestelmät.\nTuotamme asiakaskohtaisia ohjelmistoratkaisuja työkonevalmistajien sekä puolustus- ja ilmateollisuuden käyttöön. Ratkaisumme sijoittuvat pääasiallisesti haastaviin ympäristöihin, missä ohjelmistojen toimintavarmuus ja turvallisuus ovat erityisen tärkeitä.\nAsiakaslähtöinen suunnittelu, sovellusten käyttöliittymien selkeys ja korkea käytettävyys ovat siten olennainen osa ohjelmistojamme. Lue lisää »\nSuunnittelemme ja toteutamme asiakkaan kanssa vaativiakin mittausjärjestelmiä liikkeen, äänen, video ja radioaaltojen mittaukseen.\nDriftari-niminen analysointityökalumme kerää tietoja moottoriajoneuvojen nopeuksista, kiihtyvyyksistä, ajolinjoista ja drifteistä. Kaikkea kerättyä dataa voi jälkikäteen analysoida erillisellä web-käyttöliittymällä.\nPyörivien kone-elimien melun analysointiin olemme kehittäneet akustiikkateknologiaa hyödyntävän ohjelmistoratkaisun, joilla voimme tuottaa reaaliaikaista tietoa eri osien kulumisesta ja ennakoida vaurioiden syntymekanismeja.\nAtmosfäärissä tapahtuvien ilmiöiden mittaamisessa olemme vielä alkutaipaleella, joskin osaamisemme on jo tunnustettu Oulun Yliopiston Sodankylän Observatoriossa. Kehitystyömme tuloksena tulee syntymään uusi sovellus, joka on hyödynnettävissä laajasti eri tutkajärjestelmissä. Lue lisää »\nVankkaa paikkatietoon liittyvää asiantuntijuuttamme olemme hyödyntäneet useassa asiakashankkeessa. Olemme mm. suunnitelleet ja toteuttaneet tukiohjelmistoja sekä hallinta- ja ohjausjärjestelmiä, joissa etäisyyksiä ja suuntia lasketaan koordinaattipisteiden välillä, ja paikkatietoa yhdistetään reaaliaikaiseen videoon. Lue lisää »\nKonsultteina olemme ammattitaitoinen ja luotettava valinta eri kokoisiin ja eri elinkaaren vaiheissa olevissa ohjelmistohankkeisiin. Toiminnan selkeys ja korkea sitoutuneisuus ovat tapamme toimia. Lue lisää »


Uusia tietoja Intelin Haswell-arkkitehtuurista - Hardware.fi\nHardware.fi > Uutiset > Uusia tietoja Intelin Haswell-arkkitehtuurista\nUusia tietoja Intelin Haswell-arkkitehtuurista\nKirjoittaja Panu Roivas, 9. marraskuu, 2011 17:53 09.11.2011 17:53 | Kommentteja (1)\nIntel on parhaimmillaan valmistelemassa Ivy Bridgeä korvaamaan nykyisin markkinoita hallitsevaa Sandy Bridgeä, mutta horisontissa siintää myös Haswell, joka on jälleen kerran Intelin "tock", eli arkkitehtuurimuutos.\nSiinä missä Ivy Bridge on Intelin "tick-tock"-mallissa "tick", eli valmistusprosessin pienennys, Haswell tulee muuttamaan arkkitehtuuria samaan tapaan kuin Sandy Bridge teki verrattuna Nehalemiin. Tuotantoprosessi pysyy siis edelleen Intelin 22 nm prosessissa, mutta se tuskin hidastaa Intelin etumatkaa merkittävästi, sillä se on muita valmistajia selvästi edellä mitä tulee valmistustekniikkaan.\nJos kaikki sujuu niin kuin Intel toivoo, Haswell tulee markkinoille 2013 toisella neljänneksellä. Uusi arkkitehtuuri muuttaa pakkauksen pinnijärjestystä merkittävästi, joten Intelille tuttuun tapaan Haswell tulee myös muuttamaan suoritinkantaa uuteen LGA1150-kantaan, ja vanhojen emolevyjen yhteensopimattomuus on taattu. Piirin fyysiset muutokset tuovat mukanaan entistä paremman piirisarjan väylänopeuden, ja erillinen integroidun näytönohjaimen virranhallinta poistuu.\nUusista ominaisuuksista merkittävin lienee RapidStart, joka lupaa koneen pikaboottauksen parissa sekunnissa, mikä on ilmeisesti osa Intelin pyrkimystä ajaa Ultrabook-konseptiaan entistä paremmaksi. Mobiilipiireihin luvataankin entistä parempaa virranhallintaa. Intel aikoo jatkaa myös Sandy Bridgen myötä tuodun Quick Syncin kehitystä, ja sen lisäksi Intel tulee tukemaan NFC- ja Thunderbolt -tekniikoita.\njohtaja59 11. marraskuu, 2011 11:07\nIvy Bridgeä ei kannata enää odottaa, kun Haswell on nurkan takana.\nEdellinen: AMD:n Radeon HD 7900-sarja tammikuussa?\nSeuraava: AMD ei paljastanut vielä Project WIN -strategian sisältöä


Rovaniemen Palloseura - RoPS Ahvenanmaalle rikkomaan IFK:n kotitaikaa\nlauantai, 08 elokuu 2009 00:24\nRoPS Ahvenanmaalle rikkomaan IFK:n kotitaikaa\nRoPS kohtaa sunnuntaina IFK Mariehamnin. Kymmenestä vieraspelistään vain pisteen kerännyt rovaniemeläisryhmä pyrkii korjaamaan kurssiaan. IFK ei ole vielä hävinnyt yhtään kotipeliään, mutta on toisaalta pelannut jo 11 tasapeliä.\nRoPS matkaa pitkän reissun bussilla ja laivalla ja yöpyy Turussa. Rovaniemeläisten kokoonpano on nyt paras mahdollinen. Tosin uusi hyökkääjä Jeremiah Ani saapuu vasta tiistaina Rovaniemelle, eikä ole mukana ”Saarella”. Christopher Musondaa huudeltiin pelikieltoon Inter-ottelun jälkeen, mutta liigan kirjanpidossa oli virhe. Musondalla on tilillään vasta kolme varoitusta, ja hän voi pelata. Myös Jarno Tenkula on kunnossa, joten Mika Lumijärvellä on jopa vaihtoehto miettiessään kokoonpanoa otteluun.\n- Positiivinen ongelma kerrankin. Nyt näyttää mahdolliselta pistää Echiabhi Okodugha meille ongelmia tuottaneelle vasemman pakin paikalle ja Ville Syväjärvi vapautuu keskikentän pohjalle Simwanzan kaveriksi, Lumijärvi kertoo.\n- Vieraspelimme ovat olleet huonoja, joten siinä mielessä voimme lähteä vailla paineita peliin. Ei meiltä hirvetä odoteta, joten meillä on vain voitettavaa, hän jatkaa. Lumijärvi uskoo puolustuspelin tiivistyvän.\n- Harjoituksissa on käyty asioita läpi, ja kun saamme jalkeille parhaat miehet, peli varmasti paranee.\nToukokuussa Rovaniemellä joukkueet tasasivat pisteet maalittomassa ottelussa. RoPS hukkasi pelissä yhden monista rangaistuspotkuistaan.\n- Uskon tasaiseen peliin. IFK on erittäin hyvin organisoitunut ja fyysinen joukkue. Meidän on oltava ottelun alussa hereillä. Vaikka IFK:n sarjasijoitus on korkea, ei se ole tehnyt kuin kaksi maalia meitä enemmän, Lumijärvi pohdiskelee.\nJeremiah Ani saapuu tiistaina Rovaniemelle.\n- Odotukset on miehen suhteen kovat. Uskon hänen olevan todellinen vahvistus.\nChanda Mwaba pelaa keskiviikkona Lontoossa Sambian A-maajoukkueessa Ghanaa vastaan.\n- Olen iloinen Chandan puolesta. Hän on pelannut hyvin ja maajoukkuekutsu on hieno palkinto. Uskon Lontoon reissun antaman vielä lisää virtaa liigapeleihin.


Tietoa meistä | Yleistä\nBiogen on bioteknologian edelläkävijä ja MS-taudin (multippeliskleroosin) hoitoon käytettävien lääkkeiden johtava valmistaja. Biogenilla on ensimmäinen spinaalisen lihasatrofian hoitoon hyväksytty lääkevalmiste. Yhtiö on neurologisten ja neurodegeneratiivisten sairauksien hoitoon tarkoitettujen uusien lääkkeiden tutkimuksen kärjessä. Sen toimintaa ohjaa maailmanluokan tutkimus ja tuotekehitys, ja se käyttää uusia tieteellisiä lähestymistapoja ja uraauurtavia teknologioita uusien hoitojen kehittämiseen, kaupallistamiseen ja valmistamiseen potilaille, joilla ei ole hoitovaihtoehtoja tai joilla hoitovaihtoehdot ovat vähissä.\nBiogen on yli kahden vuosikymmenen ajan vienyt eteenpäin ymmärrystä MS-taudista ja muokannut sen hoitoa. Tutkimuksemme keskittyy nyt MS-taudin tutkimuksessa löytämään hoitoja, joilla korjataan sairauden aiheuttamia vaurioita – ja viime kädessä löytämään parantavan hoidon sairauteen.\nHyödynnämme asiantuntemustamme haastavimpien ja monimuotoisimpien neurologisten sairauksien, kuten Alzheimerin taudin, Parkinsonin taudin ja amyotrofisen lateraaliskleroosin (ALS), tutkimisessa. Neurotieteissä tutkimustulosten ja innovaatioiden tahti kiihtyy nopeasti, mikä ennakoi huomattavia hyötyjä potilaille. Biogen on osaltaan mukana tässä neurotieteiden kehityksessä ja pyrkii lisäämään syvempää ymmärrystä sairauden biologisista mekanismeista ja kehittämään näitä sairauksia sairastaville henkilöille hoitomuotoja, jotka voivat vaikuttaa heidän elämäänsä.\nKun tieto ihmisen biologiasta lisääntyy, Biogen käyttää uusinta teknologiaa löytääkseen hoitomuotoja harvinaisiin ja perinnöllisiin sairauksiin. Yhtiö tutkii myös uusia tapoja hoitaa sairauksia RNA-lääkkeiden ja geeniterapian avulla.\nTutkimus- ja kehitystyömme perustuu tieteeseen ja potilaiden elämään vaikuttamiseen ja keskittyy kolmeen ydinalueeseen: MS-tauti (multippeliskleroosi), hermostorappeumasairaudet (neurodegeneratiiviset) ja harvinaiset perinnölliset sairaudet.\nBiogen hyödyntää laajaa proteiinien muunteluun perustuvaa asiantuntemustaan ja on sitoutunut myös biosimilaarihoitojen kehittämiseen, jotta lääkkeiden saatavuus paranee ja terveydenhuoltojärjestelmien kustannustaakka kevenee. Uskomme, että johtava maailmanlaajuinen valmistuksemme ja kaupalliset toimintomme täyttävät parhaalla mahdollisella tavalla laadukkaiden, edullisempien biologisten valmisteiden kasvavan tarpeen.