R (programmeerimiskeel) – Vikipeedia\nR on kõrgtaseme objektorienteeritud interpreteeritav programmeerimiskeel. R on vaba tarkvara (GPL), mida kasutatakse laialdaselt statistikas. R töötab paljudel platvormidel, sh UNIXi-laadsetel operatsioonisüsteemides, nt Linux, Mac OS X ja Microsoft Windows.\nRoss Ihaka, Robert Gentleman\n4.1.2 (1. november 2021)\nR-i töötasid 1990. aastatel välja Ross Ihaka ja Robert Gentleman Aucklandi ülikoolist. Praegu arendab keelt vabatahtlike meeskond (R core team).\n2 Võrdlus teiste keeltega\nR on hierarhilise struktuuriga pakett: ta koosneb põhiosast ja lisapakettidest (package). Valik kõige olulisemaid pakette kuulub "soovitatavate pakettide" hulka ja installitakse tavaliselt koos põhiprogrammiga. R sisaldab oma tarbeks ka lihtsat paketihaldurit.\nR on S-keele variant ja väga sarnane S-PLUS-iga.\nR-i tugevateks külgedeks on keerukate andmestruktuuridega hakkamasaamine. Keele objekt (muutuja) võib sisaldada nii arve, loogilisi suurusi, teksti, kui ka keerukamat infot, näiteks programmilõike.\nKeelel on tugev vektor- ja maatriksarvutuse toetus, väga hea indekseerimine, rikkalik matemaatiliste meetodite kogu ning väga võimalusterohke graafika. R on kiiruse ja võimaluste poolest võrreldav Octave'i või MATLAB-iga.\nR sisaldab ka tavalisi üldotstarbeliste keelte vahendeid suhtlemiseks operatsioonisüsteemiga ja tekstide töötlemiseks ning võimaldab kasutada C-s (või C++-s) ja fortranis kirjutatud koodi.\nKomplekssed andmestruktuurid teevad keele suhteliselt aeglaseks ja mälunõudlikuks. Seepärast on keel muudes rakendustes vähe levinud.\nHello world programm R-is:\nMaatriksi indekseerimise näide:\n# konstrueerime 3x4 maatriksi ja täidame ta normaaljaotusega\n# juhuslike arvudega\na <- matrix(rnorm(12), 3, 4)\n# Muudame kõik maatriksi negatiivsed elemendid nulliks\na[a < 0] <- 0\n# Täidame maatriksi teise veeru kahtedega\na[,2] <- 2\n# Liidame igale maatriksi teise rea elemendile kaks\na[2,] <- a[2,] + 2\nR-i kasutatakse palju statistikas ja bioinformaatikas (sh biomeetrias).\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=R_(programmeerimiskeel)&oldid=5993996"\nLehekülje viimane muutmine: 15. november 2021, 20:53\nSelle lehekülje viimane muutmine: 20:53, 15. november 2021.


Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi Korneliuse JÕULULÄKITUS - Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirik\nvaimulikele-kirikuteenijatele, mungaelupidajatele ja kõigile Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu püha Kiriku ustavatele lastele\n"Au olgu Jumalale kõrges ja maa peal rahu,\ninimestest hea meel" (Lk. 2, 14)\nIssandas armastatud isad, vennad ja õed, meie Kiriku\nJumala ärarääkimata arm on meid jälle teinud kõlblikuks elada helge ja rõõmsa pühani. Õigeusu maailm hõiskab ja rõõmutseb: on toimunud "suur jumalakartuse saladus: Jumal on ilmunud lihas" (1 Tim. 3, 16), selleks, et vabastada langenud inimesi patust, needusest ja surmast.\nLäbi sajandite, läbi aastatuhandete valgustab meie südameid kustumatu valguse rõõmuga Petlemma täht, mis näitas teed koopani, kus hiilgas inimesearmastaja Looja, kelle tahtmise järgi on loodud ja elab kogu ilmamaa. Ning Petlemmas sündinud jumalik Lapsuke ootab meilt ainult ühte, palub meilt ainult ühte - meie pääsemist. Issand on valmis kinkima meile taevalikku õnne oma Kuningriigis, kui me vaid järgime Tema päästvat Testamenti.\nOn möödunud rohkem kui kaks tuhat aastat sellest pühast päevast, kui inglid laulsid Lunastaja sündimisest. Vaadake, kas me näeme "maa peal rahu ja inimestest head meelt", kas me näeme üldse püüdlustki selle Jumala helge rahu poole, millest laulsid inglid karjastele?\nKahjuks... Vaadates kaasaegse maailma peale, mis lebab kurjuses, hakkad tahes tahtmata mõtlema paganluse pimedusest, sellest valelikust, illusoorsest maailmast, milles inimesed püüdsid elada ilma Kristuseta. Kui kristlased ei näe seda, et kurjus tegutseb täna erilise hävitava jõuga, siis see tähendab, et kurjus on saanud võimust ka meie üle. Võõritsa vaga Serafim on kinnitanud Jumala Poja sõnu, kui ta ette kuulutas: "Tuleb aeg, mil mitte tagakiusamised vaid raha ja selle maailma võlud pööravad inimesi Jumalast võõrduma ning hukkub palju rohkem hingi kui avaliku jumalavastasuse aegadel. Ühest küljest püstitatakse riste ja kullatakse kupleid, aga teisest küljest tuleb vale ja kurjuse kuningriik. Tõeline Kirik on alati tagakiusatud... Tagakiusamine võtab aga kõige peenema, ennenägematu iseloomu". Meenutage Issanda sõnu: "Kui nad Mind on taga kiusanud, siis kiusavad nad teidki taga" (Jh. 15, 20). Kuid neile, kes jäid meie Issanda ja Jumalaga ning järgnesid Temale, ütles Päästja: "Maailmas on teil ahastust, kuid olge julged: Mina olen maailma ära võitnud" (Jh. 16, 33).\n"Jumal pole mitte jõus vaid õiguses!" Need püha õigeusulise Neeva Aleksandri sõnad peaksid olema reegliks kõigile, kellele on kallis meie püha Õigeusu Kiriku saatus. Vaimulik silmapimedus teeb inimese relvituks. Pääsemise vaenlane tegutseb "igasuguse ülekohtu pettusega" (2 Te. 2, 10), selleks, "et kui võimalik, eksitada ka valituid" (Mt. 24, 24).\nInimesed, kes kurdavad oma elumere tormide üle, hüüavad sageli: "Kuidas Jumal seda lubab?!" Issand on lubanud meile vaid meie vabaduse, aga Ta ei ole ju jätnud meid teadmatuse pimedusse - Tema käsusõnad on kõigile teada. Kuid valik hea ja kurja vahel jääb inimese enda teha. Just valede teede valiku pärast tuleb inimestel tasuda.\nNõnda siis, andku Petlemma tähe valgus meile kõigile jõudu kasvada vaimulikult. Kes on leidnud tee Jumallapsukese sõime juurde - jätkake teekonda kindlalt, ärgu mingid maised tuuleiilid kõigutagu Teid! Palvelikult soovin, et äsjasündinud Lunastaja trööstiks Teid keset maiseid muresid ja hädasid, et Ta annaks oma armust Teile väge ja rahu, kinnitaks lootust, et ennastohverdav Armastus võidab kõik eluraskused. Aga meie tehkem Pühakirja järgi koos idamaa tarkadega lahti oma kingitused ning toogem Issandale oma annid: armastuse kulda, usu viirukit ja lootuse mürri (vrd. Mt. 2, 11). Kristus on meie jaoks Tõde, Valgus ja Tee, meie rõõm ja Eluleib. Tema on meie jaoks Issand ja Jumal, Isa ja Päästja.\nSaabunud 2017. aasta on meie Eesti Õigeusu Kiriku jaoks oluliste tähtpäevade aasta. Me tähistame saja aasta möödumist Eesti vikaarpiiskopkonna loomisest, millest sai Eesti kirikuelu uue etapi algus; möödub sada aastat isa Pavel Kulbuši pühitsemisest esimeseks kohapealseks Tallinna piiskopiks; saabunud aastal ilmub uus raamat meie õiglasest isa Valeri Povedskist, kelle sügavate palvete läbi me käisime pääsemise teed rasketel tagakiusamiste ja katsumuste päevil. Kõike seda peab mäletama!\nIssandas armastatud vennad ja õed!\nSüdamest õnnitlen kõiki saabunud uue aasta ja Kristuse Sündimise püha puhul! Ärgu jätku meid Issand oma abita! Soovin kõigile südamlikku rõõmu, hinge- ja ihujõudu! Täitugu kõik head lootused ja unistused! Õnnelikku uut aastat ja rõõmsaid Jõulupühi!\nSooviksin südamest tänada meie pühakodade heategijaid ja kaunistajaid, kõiki neid, kes on halastavad inimeste vastu ja kes pole ükskõiksed meie Ema - Kiriku probleemide suhtes! Headus ja heldus tasutakse alati sajakordselt!\nJõuluöö on helgem igast päevast - Tõe Päike on tõusnud maa kohale. "Sest meile on sündinud Lapsuke, meile on antud Poeg... kellele pannakse nimeks... Vägev Jumal" (Jes. 9, 5). Ning inimsoo parimad pojad ja tütred hõiskavad, nähes vaimuliku pilguga Kristuse Sündimist, kuuldes vaimuliku kõrvaga inglite laulu: "Au olgu Jumalale kõrges ja maa peal rahu, inimestest hea meel!" (Lk. 2, 14).\nKristuse Sündimine 2016/2017\nmeie piiskopkateedri linnas Tallinnas


Tiidrek Nurme: 2. koht\nTäna mul õnnestus võita 3000m jooksus teine koht. Tegemist oli Kuortanes toimunud Soome Eliitikisat võistlusega. Jooks oli järjekordselt üles ehitatud Soome parimale keskmaajooksjale ja olümpialasele Niclas Sandellsile. Viimane tahtis purustada kauaaegset Soome rekordit, milleks on 7.43.20. Seetõttu kutsuti kohale tempotegija Keeniast ning mitmed nimekad jooksjad. Kohal oli ka värske Venemaa 5000m jooksu meister Andrei Safronov.\nVähemalt üks asi tehti selgeks juba stardijoonel - kiiret jooksu täna ei tule. Tuul oli nii tugev, hea et püsti seisin. Seega tuli võidelda ainult koha eest.\nJooksu kulg oli väga naljakas. Tempo oli aeglane, aga kõigil oli raske. Keenialane jooksis tempotegija järgi, siis Sandells ning mina. Keenialane tegi kolm ringi enne lõppu tugeva spurdi ja läinud ta oligi. Mina aga jäin Sandellsit valvama kuni viimase ringini. Siis panin viimase käigu ja vastu tuult jooksin eest ära. Nii see teine koht tuligi.\nOdaviskajatele oli see võistlus tõeline maiuspala. Peaegu kõik osalejad ületasid ennast. Tuul kandis ka Keenia vägilase oda üle 81 meetri. See on uus rahvusrekord.\nOlen oma Soome turneega rahul. Palju uusi kogemusi, tutvusi ning spordielamusi. Jätkan võistlushooaega. Järgmine jõuproov pole veel paigas.\nNiclas Sandells võidab Helsingis 1500m eeljooksu\nPosted by Tiidrek at 22:18


Kommentaarid: EAS küsis teistelt läbikukkujatelt kogu raha tagasi\nToetuse sai härra Ilves 1,5 aastat enne presidendiks saamist./ 14. oktoober 2016 03:54\nTema ega toetuse andmise otsustajad ei võinud kuidagi ette teada,et mees saab presidendiks ja kõrge komisjon otsustas,et turismiäri presidendile ei sobi. Samas see talu võttis vastu külalisi üle ilma ja reklaamis meie maad rohkem kui ükski teine turismitalu. Presidendi laimamine on siinjuures äärmiselt mõttetu ja pahatahtlik.\naga/ 14. oktoober 2016 08:31\nneed külalised kõik kes ärmat külastasid istutasid ilvese mõisa mälestuseks puid, kuidas saab see park nüüd olla ilvese isiklik park, mina liht-eestlasena tahan ka minna vaatama, kui ilusaks on ühe või teise külalise istutatud puu kasvanud.\nAnn/ 14. oktoober 2016 09:58\nKõrge külalise vastuvõtmine omas kodus pole turism.Paraku saadi toetust just turismi edendamiseks.Kui oli selge, et turismiettevõtet ei tule,tulnuks kogu raha tagasi maksta,nagu teised pidid tegema.Ikka on nii, et mõni on võrdsem.\nJuriidiliselt korrektne Eesti/ 14. oktoober 2016 00:38\nMille isa on Mart Laar\nab / 14. oktoober 2016 08:22\nPihkva Oblast/ 13. oktoober 2016 20:08\nÕpi Putin ja Lukaśenka kuidas raha kantida.\nttry/ 13. oktoober 2016 19:59\nMarru ajab see sigatsemine\nAnn/ 13. oktoober 2016 19:44\nPresidendiks saades oli ju selgemast selgem, et turismitalu sinna ei tule,miks seda toetust üldse anti? Evelin Ilves hakkas vanast ja lagunenud taluelamisest kujundama tänapäevast majapidamist. Selleks elas ta ise mitu aastat Ärmal. Ta asutas osaühingu Ermamaa OÜ ja ettevõte võttis talukompleksi oma vara hulka. Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse vahendusel sai ta Euroopa Liidu tõukefondist ligi 3 miljonit krooni laenu. EAS otsustas laenu anda sellepärast, et Toomas-Hendrik Ilvese Europarlamendi liikme palk andis lootust, et laen saab tagasi makstud. Laen oli sihtotstarbeline, mõeldud turismi arendamiseks. Talust kujundati konverentsikeskus. Ilveste elumaja ei saanud Ärmale ehitada, sest see olnuks laenuraha mittesihipärane kulutamine.Vaat siis.\nmuud midagi/ 13. oktoober 2016 19:06\nHetk/ 13. oktoober 2016 19:02\nAntud tegu näitab täielikku ebavõrdsust Eestis. Kogu toetus tuleb tagasi maksta, kuna lubatut ellu ei viidud.\nsee/ 13. oktoober 2016 18:20\nTHI kukkus läbi ka presidendina....andku kogu palk tagasi.\nameeriklane ei ole iga teine ega kolmas/ 13. oktoober 2016 18:09\nameeriklane on INIMENE, me peame teda igati abistama ja toetama ja oleme tema üle piiritult uhked.\nSelle raha saab sealt Virumaalt vanalt Savisaarelt kätte iga kell.\nKuritegelik ühendus/ 13. oktoober 2016 18:05\nInimesi väntsutatakse kohtute ja vanglate vahet kuritegeliku ühenduse süüdistusega kui nad on kahtlustatavad mõne auto liisimises või dokumendi võltsimises. Tegelikult sisustab seda kuriteokoosseisu kõige paremini meie valitsuskoalitsioon ja presidendiinstitutsioon. See on kõige ehtsam kuritegelik ühendus oma kõigis ilmingutes.\nmarks/ 13. oktoober 2016 18:04\nSee on häbematus nii maksumaksja kui teiste toetusesaajate suhtes. Ja rääkige veel et Eestis pole koruptsiooni , suisa kõrgemal tasemel. No öelge ometi mida peab tegema et ebavõrdsus riigist kaoks.Ehk on EAS- il vastus.\nteised toetusesaajad/ 14. oktoober 2016 08:47\n44`lt toetusesaajalt ei küsitud midagi tagasi. Millisest ebavõrdsusest käib jutt?\ndgn/ 13. oktoober 2016 18:03\nMeri sai Paslepas maja ja siis Viimsis lahmaka maad. Siin tahetakse varsti palgaraha ka tagasi küsida.\nAnton/ 14. oktoober 2016 01:15\nMeri oli mees,\nilves aga poisike,\nnüüd Ärma talu\npeaks minema turule!\nants/ 13. oktoober 2016 17:40\nKogu raha nad ei saa


Laupäeval Valgas toimuv Liivimaa Maapäev pakub tegevust kõigile - Maaleht\nLaupäeval Valgas toimuv Liivimaa Maapäev pakub tegevust kõigile\nSel laupäeval, 13. juulil taaselustatakse Valgas 15.-16. sajandi ajastupeoga Vana-Liivimaa Maapäev, mille toimumiskohaks oligi ajalooliselt Valga.\nValga on asula, mis keskajal oli jagatud Tartu piiskopkonna ja Saksa ordu vahel, ning asus Vana-Liivimaa keskpunktis. Just seetõttu toimusid Vana-Liivimaa alade kõrgeimate seisuste kokkutulekud maapäevad tihti just Valgas. Päevakorras on olnud sellised olulised arutelud nagu valeraha probleem, piirivaidlused ja kaubandussuhted. Samas olid vastu võetud otsused tihti kantud kiriklikust vaimust eesmärgiga võidelda valeusuliste vastu.\nValga Säde pargi väravad avatakse laupäeval kell 16 ja tegevust jagub kõigile. Korraldajad on eesmärgiks võtnud selle, et olla rahvale avatud ning tutvustada Valgamaaga seotud ajalugu laiemale publikule.\nPargitud kalanahad, millest soovijad saavad Liivimaa Maapäeval valmistada rahatasku.\tFoto: erakogu\nSugugi mitte nii iseenesestmõistetav iseseisvusmanifest 22.02.2015\nSabatähtede, paksu lume ja tormi aastad sõjatules Liivimaal 13.04.2012\nLiivimaa Maapäeva ja keskajateemaliste loengutega alustas Valga Muuseum juba kevadel. Kõigil huvilistel oli võimalik osaleda kokku kuuel ettekandeõhtul. Laupäeval viib õhtujuht Jaanus Rohumaa laval läbi keskaegseid sketše. Lisaks tegevustele laval loovad ajastuhõngu pargis olevad dekoratsioonid ja külastajad koos ajastutruude riietega.\nTöötubades saavad peokülalised õppida küülikunahka parkima, valmistada endale kalanahast rahatasku, nahast käepaela, loomaluust ehte, taimedest nahamäärde või originaalse söejoonistuse. Tegutseb sepp ja piinakamber. Soovijatel on võimalik lasta endast keskaegses rõivastuses pilti teha. Õpitakse mõõgavõitlust ja vibulaskmist, laste rõõmuks on kohal poni. Tegutseb keskaegne apteek ja kirikule koguvad annetusi nunnad. Kehakinnitust pakub Vanamõisa Toitlustus ja lastekohvik.\nLuu graveerimise töötuba\tFoto: erakogu\nVana-Liivimaa Maapäevale sarnaselt arutleme ka meie oma sündmusel kaasaegsetel tähtsatel teemadel. Õhtujuht Jaanus Rohumaa ja Euroopa Liidu Komisjon ootavad kaasa mõtlema kõiki debatis: “Kultuurilise mitmekesisuse hoidmine Euroopa Liidus – selle väljakutsed ja võimalused".\nPargitud vasikanahk\tFoto: erakogu\nTeiste külaliste hulgas ootab Valga Muuseum Liivimaa Maapäevale veel ka Soome suursaadikut Timo Kantolat. Kõik huvilised on oodatud suursaadikuga vestlema ja külastama Soome telki, kus jagatakse infot Soome Euroopa Liidu eesistumise kohta, näidatakse innovatiivseid loodushoidlikke materjale, pakutakse Fazeri šokolaadi ja Karjala pirukaid. Tegevusi Liivimaa Maapäeval toimub kokku 11 telgis.\nSarnaselt eelmise aastaga tegeleb Valga Muuseum ka sel aastal heategevusega. Täpsemalt kogutakse toetust Valga Jaani Kirikule. Kogutud rahade abil valmib Audovate perekonnapink isale ja pojale, Jaan ja Peep Audovale. Heategevuslikul eesmärgil müüakse küünlaid ja raamatuid. Värvilisi lõhnaküünlaid käisid Võhma Valgusevabrikus valmistamas Valga Muuseumi väikesed muuseumisõbrad.\nLiivimaa Maapäeval esinevad Auli, Triskele, Koidu Tähed, Salatores Revalienses ja Rondellus.\nSepatöötuba\tFoto: erakogu\nArhiiv on ammendamatu. Uusi fragmente Krusensternide puslele\nNäitus Valgas - saunas sünnitamisest kuni sünnitusosakonna sulgemiseni


Korkpõrand » Võrreldes Teiste Põrandakatetega - 2019 | Ehitusmaterjalid\nPõhiline EhitusmaterjalidKorkpõrand võrreldes teiste põrandakatetega\nKõrged kulud võrreldes teiste katetega\nKorkpõrandatel on teiste põrandakatetega võrreldes palju positiivseid omadusi. Kuid on ka mõningaid puudusi, mida tuleks kaaluda. Siin saate teada, kuidas korgi põrandakate vastupidavust, hinda ja mugavust võrreldes teiste põrandakatetega võidab.\nKork on puhas looduslik materjal. Kahjuks tähendab see ka seda, et puhas looduslik kork on üsna kallis. Hind alustab korgist põrandaid umbes 15 EUR / m² kohta. Kõrge kvaliteediga, kuid kuni 45 eurot m² kohta.\nVõrreldes laminaadiga, mis algab sageli 4–5 eurost m² kohta, on see väga kallis. Niisiis, kui eelarve on tihe, on korkpõrand kindlasti halb valik.\nSiiski võib paigaldamist teha nii korgist konstrueeritud parkett kui ka liimitud korgiplaadid ise. Nii saate vähemalt need kulutused salvestada, kui olete veidi kvalifitseeritud.\nKõrgemad kulud ei maksa kõrgema vastupidavusega korkpõrandale. Korkpõrandate maksimaalne kasutusiga on umbes 20 aastat - optimaalsetes tingimustes.\nKork on väga tundlik, sest see on väga pehme. Lisaks on nn jooksvate tänavate moodustamine liimitud korgiplaatide puhul praktiliselt vältimatu. Kork näitab märgatavaid kulumise märke vaid mõne aasta pärast tugevalt kasutatud kohtades.\nLisaks on tundlikkus saastumise suhtes suurem kui teiste põrandakatete puhul. Puhastustööde tegemiseks tuleb paratamatult hoolitseda korgiga, ilma milleta on korgipõrand vaid mõneks aastaks suhteliselt atraktiivne.\nHooldus on suur ja tundlikkus määrdumise suhtes on vastupidine, näiteks on plaadid täiesti problemaatilised ja pealegi kestavad aastakümneid.\nEelkõige võib korgist valmistatud parkett eraldada suure hulga madala kvaliteediga saasteaineid:\nLenduvad orgaanilised süsivesinikud (lenduvad orgaanilised ühendid)\nNeed abinõud võivad organismi imenduda ja ladustada pikaajaliselt ning põhjustada mitmesuguseid sümptomeid, nagu peavalu, keskendumisraskused, iiveldus ja silmade põletamine. Pikemas perspektiivis kahtlustatakse, et mõned neist ainetest põhjustavad vähki, teisest küljest on korgiplaadid enamasti vabad kahjulikest ainetest. Siin saate naturaalse materjali, millel on väga positiivsed omadused.\nKvaliteetsed looduslikud korkpõrandad pakuvad erinevaid ületamatuid eeliseid:\nKork on väga soe põrandakate, mis võib ka soojust säilitada (erinevalt plaadid ja laminaat, mis on alati külmad)\nKork on väga pehme ja kaitseb seepärast liigesid, kus see efektiivselt niisutab iga sammu\nKork on väga hea heliisolatsiooniga (korgiplaatide puhul on tavaline heli heli vähendamine kuni 20 dB)\nKork on puhas looduslik materjal, mis saadakse säästvalt ja mille kasutamisel on isegi positiivne mõju keskkonnale (korgitaimede istutamine Portugalis aitab kaitsta pinnase erosiooni ja bioloogilise mitmekesisuse kaitse eest).\nKork on antistaatiline (mis on eriti huvitav allergikutele, sest see vähendab tolmutaset õhus)


L'Oliveraie de Marigha, Ouirgane, Marrakech-Safi, MarokoSihtkoht\nHotell mägedes 2 välibasseiniga ja golfirajaga, Ouirgane\nSouk Hebdomadaire Ansi turg – 10,7 km\nAksoual – 26,9 km\nAguergouri lohelennukeskus – 33,3 km\nAmizmizi väljak – 34,8 km\nAnima Garden – 47,2 km\nTakerkousti paisjärv – 47,7 km\nEcomusée Berbere – 48 km\nBussiühendus lennujaamaga maksab 450 MAD sõiduki kohta edasi-tagasi\nKohaliku omavalitsuse kehtestatud maks: 5 MAD inimese kohta öö kohta\nJõululaupäeva (24. detsember) piduliku õhtusöögi hind täiskasvanule: 600.00 MAD\nKas L'Oliveraie de Marigha võimaldab tasuta tühistamist kogu raha tagasimaksmisega?\nJah, L'Oliveraie de Marigha pakub meie saidil tagastamisele kuuluva ettemaksuga tube, mille puhul tühistamisvõimalus kehtib ka veel mõned päevad enne saabumistähtaega. Täpsemat teavet leiad majutusasutuse kehtestatud tühistamistingimustest, millega tasub kindlasti tutvuda.\nKas L'Oliveraie de Marigha lubab kaasa võtta lemmikloomi?\nMillised kellaajad on L'Oliveraie de Marigha kehtestanud sisse- ja väljaregistreerumiseks?\nSisseregistreeumine toimub 8.00 – 00.00. Väljaregistreerumine toimub 11.00. Saadaval on Express sisseregistreerimine.\nJah, kohapeal on olemas söögikoht.Lähiümbruse söögikohti: Atri (9 min jalgsi), Chez Momo II (5,5 km majutuskohast), Tagadirt Bour (8,3 km majutuskohast).\nKas L'Oliveraie de Marigha pakub oma transpordiühendust lennujaamaga?\nJah, edasi-tagasi bussiühendus lennujaamaga on saadaval. Hind 450 MAD sõiduki kohta edasi-tagasi.\nMida majutuskohas L'Oliveraie de Marigha ja selle ümbruses teha saab?\nTee avalöök kohapealsel golfiväljakul. Lisaks saab ümbruskonnas nautida vabaajategevusi nagu Segway laenutus. Ujumist võimaldavad 2 välibasseinid või kasutage muid võimalusi, mida pakub see hotell, nt aurusaun ja aed.\n3 ööd, reis sõpradega , 23. nov 2018


Jõulupraad sealihast mitut moodi\nEesti kodudes on ikka tavaks olnud jõuluks tuua lauale seapraad hapukapsaste ja ahjus küpsetatud kartulitega. Kogenud kodukokkaja meelest pole neis roogades midagi keerulist, kuid algajate armee on ka üsna suur.\nJust neile mõeldes on järgnevad õpetused üpris üksiasjalikud. Algajal on ka lihtsam õppida jõuluroogi kohe algusest peale tegema tänapäevasel ja tervislikul kombel. Kogemus näitab, et vanad tegijad püsivad enamasti searasva pooldajate parteis, kuhu varem kuulusin minagi. Ülejooksikuks sain aastat 10 tagasi. Ise pole ma seda kordagi kahetsenud, ka mu pere ja külalised on muutused igati heaks kiitnud. Loodan ka teisi vanu tegijaid üle meelitada kergemate, vähemalt sama maitsvate ja sealjuures mitmes mõttes hõlpsamate roogade pooldajate hulka.\nAlljärgneva loo esimene jõululiha esindab tänapäevasemat trendi. Järgmine, kamara ja pekikihiga sealiha koos hapukapsaste ja ahjukartulitega seevastu kuulub vana traditsiooni juurde. Samas saab sellestki väga lihtsalt igati tänapäevase ja toreda jõuliha. Kapsa asemel aga võib sealiha juurde vahelduseks serveerida nii mõndagi muud maitsvat ja atraktiivset ning kõhtu vähem koormavat.\nu 1,5 kg tükk sea välisfileed\n1 tl terveid roseepiprateri\nSega maitseained kokku, eralda umbes neljandik ja hõõru liha sellega sisse. Pane liha paksu kilekotti, kalla juurde mahl ja lase järgmise päevani maitsestuda, kotti vahetevahel keerates. Kuivata filee paberiga ja hõõru üle ülejäänud maitseseguga, kuhu oled lisanud ka 1 tl soola. Pane liha küpsetuskotti, kalla sinna 2 dl marinaadivedelikku ja küpseta 200° juures umbes 50–60 minutit ehk kui praetermomeeter näitab sistemperatuuriks 75°. Nirista praeleem kotist välja, võta liha välja ning patsuta paberiga kuivaks. Määri liha õunamarmelaadiga, riputa peale meelepärast puistet ja vajuta see käega kinni. Pane praad kas grillelemendi alla või väga kuuma ahju ja lase pruunistuda. Kastmeks kurna praeleem keedunõusse, lisa mahl ning keeda kõrgel kuumusel, kuni algsest kogusest on järel vaid pool. Sega kartulijahu koorega ja lisa leemele koos roseepipraga. Kuumuta segades, kuni kaste pakseneb, tõsta pliidilt, viimistle maitse ja kata kuni serveerimiseni kaanega.\n4 väiksemat kõva hapukat õuna\n2 pulgakest kaneelikoort\nLõika puhastatud ja kooritud õunad paksudeks sektoriteks ja pane koos ülejäänud ainetega keedunõusse. Lase keema tõusta ja tasakesi haududa, kuni õunad on poolpehmed. Lase leemes jahtuda, serveerimisel raputa pinnale jahvatatud kaneeli.\nPoolita kooritud sibulad põigiti ja lao rasvainega määritud ahjuvormi. Suru nelgid ringikujuliselt\nsibulatesse, pintselda õliga ja nirista meega üle. Riputa soolaga üle ja nirista sibulate vahele veidi vett; küpseta 200° juures 40 minutit.\nAhjupraad sea seljalihast\n2 kg kamaraga seljakarbonaadi\nÜsna sageli hangitakse jõulupraeks sea kintsutükk, see aga kipub parimagi kokkaja käes jääma tuimaks ja kuivaks, kuumalt tükeldamisel aga laguneb pingutustele ja teravale noale vaatamata pikkadeks kiududeks. Alati saab mahlase ja mõnusa prae pekiga läbi kasvanud kaelakarbonaadist; üpris hea tulemuse annab ka pikal madala temperatuuri juures küpsetamisel ka kamara ja pekiga seljatükk.\nPane ahi sooja 250°-le, hõõru liha lõikepind tugevasti soolaga üle. Eriti hea on valmistada praad küpsetuskotis, kus liha püsib mahlane ning küpseb ühtlaselt läbi. Küpsetuskoti puudumisel vali prae küpsetamiseks kõrge servaga pann või ahjuvorm, mis on lihatükist vaid õige vähe suurem. Kalla vormi põhja paar sentimeetrit keeva vett ning aseta liha vormi, kamar allpool.\nTõsta vorm otse ahju põhjale ning lase 10 minutit vees haududa, et kamar pehmeneks. Tõsta vorm välja, keera liha vormis ümber ning lõika kamar ja osaliselt ka selle all olev pekikiht suure terava noaga umbes 1,5 cm küljepikkusega ruutudeks. Riputa ruutude vahekohtadesse peenikest soola, kamarale sattunud soola pühi tainapintsliga ära.\nTõsta vorm ahju keskele restile, keera ahjukuumus 150°-le ning lase küpseda, kuni kamar pruunistub. Aeg-ajalt tõsta vormist ära sinna sulanud rasva, et see ei muutuks pikal kuumutamisel mõrkjaks. Kalla selle asemel vormi keeva vett, millest pidevalt tõusev aur hoiab prae mahlasena. Kui kamar on pruunistunud ja krõbe, aseta prae peale lahtine fooliumitükk.\nArvesta küpsemisajaks 1 tund iga lihakilo kohta, 3–4 kilose puhul veel lisa veel üks tund. Mähi valmispraad fooliumisse ja lase enne lahtilõikamist 20–30 minutit seista. Jätrelvalmimise ajal liigub lihamahl ühtlaselt lihakudedesse laiali ega valgu prae lahtilõikamisel välja, liha muutub mahlasemaks ning lahtilõikamine hõlbustub olulisel määral.\nPildil on praad näidatud koos pekikihi ja kamaraga, kuid tänapäevasem variant näeb ette valmispraelt pekikihi eemaldamise. Võta valmispraad välja ja lülita ahi uuele režiimile. Eemalda liha pealt kogu pekk, mis on oma töö ju teinud, hoides liha kenasti õrna ja mahlasena. Määri liha pinnale eelmise retsepti eeskujul õunapüreed, riputa peale meelepärast puistet ja vajuta see käega kinni. Pane praad kas grillelemendi alla või väga kuuma ahju ja lase pruunistuda.\n2 kg hapukapsast\n3–4 dl vett (olenevalt kapsa niiskusest)\nsoola, suhkrut, sidrunhapet\n2 dl head toiduõli\n1 dl pruuni praevedelikku\nVali healõhnaline, õrnalt helekollane hapukapsas. Näpi kapsas sõrmedega lahti paksupõhjalisse keedunõusse, mis on kapsakogusest tublisti suurem. Kalla kapsaste peale kuuma vee ja praevedelikuga läbiklopitud õli, sega hästi läbi. Lase madalal kuumusel kaane all haududa vähemalt tund või isegi kaks, sega vahetevahel põhjast tömbiotsalise suure lusikaga. Jälgi, et poti põhjas oleks pidevalt 2–3 cm kõrguselt vedelikku, lisa vajadusel keeva vett. Maitsesta 1–2 tl soolaga. Liighapu kapsa teeb maitsvamaks ja mahedamaks 2–3 sl või isegi suurem kogus suhkrut, haput maitset saab lisada kristalse sidrunhappe abil. Hauta veel 1–2 tundi olenevalt sellest, kas soovid kergelt krõmpsuvat või hästi läbihaudunud kapsast.\nAhjukartulid eesti moodi\n1 dl head toiduõli\nsoola ja vett\nOlen ahjukartuleid õliga valmistanud juba aastaid ja tulemusega alati rahul. Kartulid küpsevad pruuniks ja maitsvaks ning neid kõlbaba süüa ka jahtunult.\nAhjukartulid valmivad oluliselt kiiremini, kui nad on astud enne ahjupanemist korraks keema tõusta. Kasta nõrutatud kuumad kartulid kahvli otsas kitsasse kõrgesse kruusi kallatud õlisse ja lao seejärel väikesesse servaga ahjuvormi. Kalla pannile sentimeetri jagu keeva vett, nirista järelejäänud õli kartulite peale, lõpuks riputa peale peent soola. Kata vorm tihedalt fooliumiga ja tõsta 250°-ni eelkuumutatud ahju. Hiljemalt 10 minuti pärast hakkab ahjust kostma ägedat särinat. Nüüd võid alandada ahjukuumuse 175°-ni ning jätta kartulid umbes 20 minutiks järelvalveta küpsema. Eemalda seejärel foolium, pööra kartulitel teine külg ning riputa peale pisut soola. Kui kartulid tunduvad noaga proovides juba peaaegu pehmed, küpseta neid lahtiselt kuni täieliku valmimiseni, soovi korral tõsta uuesti ahjukuumust. NB! Kui alustad külmade kartulitega, kulub küpsemiseks 10–20 min kauem.\nSealiharullid singi ja juustuga\n1 suurem õhuke viil (u 150 g) sea kaelakarbonaadi või kintsuliha\n2 õhukest viilu emmentali juustu\n2 õhukest viilu suitsu-keedufileed\nPaneerimiseks (jätkub 8-le rullile):\nPane iga lihaviil kahe toidukile vahele ning töötle taignarulliga tugevasti rullides, puunuiaga tampides või sõrmenukkidega surudes umbes 25 cm suuruseks ja õhukeseks tükiks. Riputa liha pinnale maitseaineid. Kata liha juustuviiludega, jättes servad mõne cm laiuses vabaks. Lao juustule singiviilud. Tõsta liha endapoolne serv täidise peale, seejärel tee sedasama külgedega. Keera liha koos juustu ja singiga tihedalt rulli; kinnita liitekoht hoolikalt puust hambaorkidega, et juust sulades välja ei valguks.\nPaneerimiseks mõõda jahu supitaldrikusse ja sega maitseainetega läbi, teise taldrikusse kalla lahtiklopitud munad, kolmandasse aga riivsai. Paneeri rullid kõigepealt jahus, siis munas ja viimasena riivsaias. Lao ühe kihina taldrikule ning lase mõned tunnid või kaanega karbis kuni järgmise päevani külmas seista; nii kinnitub paneering tugevasti ega irdu praadimisel. Prae rullid keskmisel kuumusel ümberringi pruuniks ning küpseta siis ahjus 200° juures läbiküpseks, milleks kulub ligikaudu 15 minutit. Paku juurde kartuliröstit, kartuliputru või Hasselbacki kartuleid ning mõnda lihtsat salatit, näiteks tomati-kurgi- ja paprikasalatit.\n2 sl jämedat riivsaia\n1 dl peenelt riivitud juustu\nAseta kooritud kartulid ükshaaval suure puu- või plastiklusika kahasse ja tee neisse 4 - 5 peaaegu põhjani ulatuvat sisselõiget. Pane kartulid sügavasse kaussi, nirista õliga üliga üle ja riputa peale peent soola. Sega hästi läbi. Tõsta kartulid, lõigatud pooled üleval, väikesse ahjuvormi ja riputa üle riivsaia ja paprika seguga. Tilguta kartulite vahele auru tekitamiseks veidi vett ja küpseta 200° juures 40 minutit. Riputa igale kartulile veidi riivjuustu ja lase veel 10 minutit küpseda.\n2 dl mitte väga haput õunamahla\nu 1,5 dl praeleent\nvõi vett ja 0,5 lihaleemekuubikut\n2 keetmisel lagunevat õuna\nKeeda äädikat ja siidrit ilma kaaneta, kuni umbes pool on ära keenud. Lisa väikesteks tükkideks lõigatud kooritud õunad ja kurnatud praeleem (või vesi ja pudendatud leemekuubik). Hauta, kuni õunad on pehmed, suru soovi korral veel ka läbi sõela.\nTäidetud sealiharullid marineeritud porgandite ja üleküpsetatud kartulipudruga\n4 sl vürtsikat grillkastet\n100 g musti kivideta ploome\n1 ml (0,25 tl)jämedalt jahvatatud musta pipart\nnäputäis kuivatatud punet\nLõika liha viiludeks, klopi need kahe kile vahel õhukeseks. Määri viiludele vürtsikastet, aseta peale ploomi- ja õunaribasid. Keera rulli ja kinnita väikeste kokteiltikkudega, pruunista kuumas õlis.\nValmista veest ja maitseainetest kaste, hauta rullid kaane all pehmeks, milleks kulub vaid 5-10 minutit. Tõsta vahukulbiga kuumale vaagnale, kata kinni ja hoia soojas. Sega kartulijahu vähese külma veega ja kalla peene nirena kastmesse, viimast kogu aeg segades. Kuumuta väikesel tulel keemiseni, tõsta tulelt.\n1 pakk (450 g) külmutatud miniporgandeid\n3 sl suhkrut või mett\nLõika sibul peeneks. Mõõda komponendid keedunõusse, lisa sibul ja lase keema tõusta. Kalla juurde porgandid, lase uuesti keema tõusta ja hauta seejärel 5 minutit väikesel kuumusel.\nLase keedunõus kaane all jahtuda ning soovitavalt veel ka mõned tunnid maitsestuda. Enne serveerimist kuumuta korraks läbi ja tõsta kurnlusikaga serveerimiskaussi või otse vaagnale põhiroa kõrvale.\n1 l sooja kartuliputru\nValmista kartulipuder oma tavalise retsepti järgi. Lase veidi jahtuda, sega siis juurde või, muskaatpähkel ja lahtilöödud munad. Kuumuta ahi 150°-le.\nTõsta umbes pool putru võiga määritud madalasse vormi, ülejäänu pane kilekotti, lõika koti nurk ära ja pritsi puder vormi dekoratiivsete tupsudena. Küpseta ahju keskosas u,bes 10 minutit, seejärel tõsta kuumus maksimaalseks või lülita sisse grillelement. Hoia ahjus veel paar minutit ehk kuni pind pruunistub.\nsuur peotäis siledaid petersellilehti\nLõika toored ürdid peeneks, haki ka küüslauk noaga võimalikult peeneks. Sega kõik maitseained ja õli ühtlaseks massiks. Tee lihasse pikisuunas sügav läbilõige ja vajuta liha raamatuna laiali. Hõõru avatud pinnale 2/3 maitsesegust, keera liha tihedalt rulli ja kinnita heleda puuvillase nööriga. Kata rulli pind ülejäänud maitseseguga. Pane rull küpsetuskotti, lõika sellesse auruava ja küpseta 175° juures 1,5 – 2 tundi. Liha küpsust võid proovida otse läbi koti pika bambusest šaslõkivarda või kokteilitikuga. Võta liha kotist välja ja mähi 15 minutiks fooliumisse, et lihamahlade liikumine peatuks, praad oleks mahlasem ning seda oleks hõlpsam lahti lõigata. Kurna praeleem ja serveeri prae juurde.\nkuivatatud tilli vm maitserojelist\nPoolita kartulid pikisuunas, lõika poolikud suurusest olenevalt kolmeks või neljaks sektoriks. Vali ahjuvorm, mis mahutaks sektorid võimalikult õhukese kihina, kalla sinna õli ja pane ahjurestile. Lülita ahi 225°-le. Keeda kartulisektoreid soolakas vees 8 minutit, kurna keeduvesi ära ja lase suurel kandikul ühe kihina täiesti kuivaks aurata. Tõsta vahukulbiga kuumenenud õlisse ja sega pannkoogilabidaga läbi. Õli peaks kartulisektoreid vaid ümberringi katma, üleliigse õli võid vormist välja nõristada. Küpseta sektoreid 225° juures umbes 15 minutit, alanda siis temperatuur 175°-le ja riputa kartulite peale kokkusegatud maitseained. Sega hästi läbi ja küpseta veel 5–10 minutit, kuni kartulid on pehmed.\nkuivatatud jahvatatud küüslauku\nLõika kooritud porgandid viiludeks ja keeda köögiviljaleemes pehmeks; nõruta sõelal. Enne serveerimist aja sügaval pannil õli kuumaks, lisa maitse järgi küüslauku ning kalla juurde porgandid. Kuumuta segades, kuni porgandid on kuumad. Sega juurde peenestatud petersell ja serveeri liharoa juurde. NB! See lisand maitseb hästi ka jahtunult.\nLõika liha 2,5 cm paksusteks viiludeks, rulli või vasarda need kahe küpsetuspaberi või toidukile vahel õhemaks. Määri igale viilule võid, raputa sellele pipart ja aseta mõned õhukesed kurgiribad. Keera liha tihedaks rulliks, ümbritse peekoniviiluga ja kinnita puust kokteilitikuga. Prae rullid kuumas õlis mõlemalt poolt pruuniks, lao ühe kihina väikesse hautamisnõusse ja kalla juurde sedavõrd kuuma vett, et see rulle peaaegu katab. Lisa pudendatud leemekuubik ja lase kaane all vaevalt keevana pehmeks haududa. Tõsta rullid vahukulbiga leemest välja ja eemalda tikud. Lao rullid eelkuumutatud vaagnale ja kata fooliumiga. Kastmeks kurna leem läbi sõela, lisa vein või rõõsk koor ja lase ägedal tulel 4 – 5 minutit keeda. Maitsesta ja serveeri koos rullide ja kartuligratääniga.\nIngveriporgandid ja punapeet Vahemere moodi\nLõika puhastatud porgandid kangikesteks; keeda väheses vees poolpehmeks. Sega marinaadi ained kokku ja nirista kuumade nõrutatud porgandite peale. Lase paar tundi toatemperatuuril maitsestuda.\nPunapeet Vahemere moodi\nLõika kooritud peedid sektoriteks, pane ahjuvormi ning riputa peale peenestatud küüslauguküüned, soola, pipart ja soovi korral ka veidi tüümiani. Nirista õliga üle ning sega põhjalikult läbi. Küpseta 200° ahjus 40 minutit.\nP. 23.veeb 2010 18:14\nMina teen lillkapsa püreesuppi nii, et lisan umbes kahele lillkapsa peale umbes 5 kartulit, purustan saumiksriga, lisan veel tunde järgi koort, puljongimaitseainet ning serveerides lisan ka sinihallitusjuustu. Super (Y) Muidgi ka saiakrutoonid.\nraul 16.aug 2004 13:42\npuljongikuubiku võiks küll ära jätta ja soolaga tasuks ettevaatlik olla....


Dresdner Essenz vannisool Pojeng\nLõõgastav ja tasakaalustav vannisool pojengi ja fütosterooliga. Fütosterool koos avokaadoõli, riisiproteiinideja bisabooligahooldavad nahka ja kaitsevad seda kuivamise eest. Allantoiin parandab naha vastupanuvõimet ja kiirendab loomulikke taastumisprotsesse. Toodetes kasutatakse naturaalseid õlisid ning taimsel baasil valmistatud , nahka kaunistavaid puhastavaid toimeaineid ning naha kaitsekihti säilitavaid hooldusaineid. Toodetel on nahasõbralik pH. Ei sisalda: polüetuleenglükooli, säilitusaineid, leeliselisi seepe,naatriumvesiniksulfaati, mineraal- ja silikoonõlisid. See toode on toodetud hoolika kontrolli all ja on parima kvaliteediga.\nViljandi - 5\nDresdner Essenz vannisool kadakas\nDresdner Essenz laste dušigeel-šampoon apelsin-vanilje\nDresdner Essenz Bath Essence vannisool glögi\nDresdner Essenz Cream Bubble Bath vannivaht oliiv\nDresdner Essenz vannisool rosmariin-guaraana


Siseministri määruste muutmine seoses abipolitseiniku seaduse muutmisega–Riigi Teataja\nSiseministri määruste muutmine seoses abipolitseiniku seaduse muutmisega\nRT I, 27.03.2015, 17\nVastu võetud 23.03.2015 nr 17\nMäärus kehtestatakse abipolitseiniku seaduse § 4 lõike 3, § 7 lõike 2, § 8 lõike 8, § 32 lõike 5 ja § 37 lõike 1 alusel.\n§ 1. Siseministri 21. detsembri 2010. a määruse nr 68 „Abipolitseiniku kutsesobivuse nõuded” muutmine\nSiseministri 21. detsembri 2010. a määruse nr 68 „Abipolitseiniku kutsesobivuse nõuded” § 1 tekst loetakse lõikeks 1 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:\n„(2) Abipolitseinik, kes osaleb politsei tegevuses ainult abipolitseiniku seaduse § 3 lõikes 3 nimetatud ülesande täitmisel, ei pea täitma käesoleva määruse §-s 3 abipolitseinike kehalisele ettevalmistusele kehtestatud nõudeid.”.\n§ 2. Siseministri 21. detsembri 2010. a määruse nr 67 „Abipolitseiniku ankeedi vorm” muutmine\nSiseministri 21. detsembri 2010. a määruse nr 67 „Abipolitseiniku ankeedi vorm” lisa asendatakse käesoleva määruse lisaga.\n§ 3. Siseministri 21. detsembri 2010. a määruse nr 64 „Abipolitseiniku kandidaadi ja abipolitseiniku väljaõppe nõuded ning arvestuse sooritamise kord” muutmine\nSiseministri 21. detsembri 2010. a määruses nr 64 „Abipolitseiniku kandidaadi ja abipolitseiniku väljaõppe nõuded ning arvestuse sooritamise kord” tehakse järgmised muudatused:\n1) paragrahvi 2 punkte 2, 3 ja 4 ning § 3 punkte 1, 2 ja 4 täiendatakse pärast sõna „teadmised” sõnadega „ja oskused”;\n„21) teadmised piirkondlikust politseitööst ja süüteoennetusest;”;\n3) paragrahvi 2 täiendatakse punktiga 51 järgmises sõnastuses:\n„51) teadmised ja oskused politsei andmekogu kasutamiseks ning teadmised teabeturbe ja andmekaitse kohta;”;\n4) paragrahvi 3 sissejuhatav lauseosa sõnastatakse järgmiselt:\n„Abipolitseiniku teise astme õppe läbinul on lisaks käesoleva määruse §-s 2 sätestatule:”;\n5) paragrahvi 5 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:\n„(21) Abipolitseiniku väljaõppe läbiviimisel arvestatakse abipolitseiniku kandidaadi varasema õpi- ja töökogemusega. Pärast abipolitseiniku kandidaadi varasema õpi- ja töökogemuse hindamist võib ta suunata otse arvestuse tegemisele.”.\n§ 4. Siseministri 21. detsembri 2010. a määruse nr 65 „Abipolitseinikule väljastatud erivahendi ja relva väljastamise, tagastamise ning relva kandmise kord” muutmine\nSiseministri 21. detsembri 2010. a määruses nr 65 „Abipolitseinikule väljastatud erivahendi ja relva väljastamise, tagastamise ning relva kandmise kord” tehakse järgmised muudatused:\n„Abipolitseinikule väljastatud erivahendi ja relva väljastamise, hoidmise, tagastamise ning relva kandmise kord”;\n2) paragrahvi 2 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:\n„(1) Abipolitseinikule väljastab erivahendi ja relva Politsei- ja Piirivalveameti peadirektori määratud ametnik”;\n„(1) Abipolitseinik tagastab pärast abipolitseiniku ülesande täitmist erivahendi ja relva Politsei- ja Piirivalveameti peadirektori määratud ametnikule.”;\n4) paragrahvi 3 täiendatakse lõigetega 11 ja 12 järgmises sõnastuses:\n„(11) Kui abipolitseinikule on abipolitseiniku seaduse § 32 lõike 4 alusel antud luba hoida erivahendit või relva alaliselt oma elukohas, tagastab ta erivahendi või relva vastavalt käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatule nimetatud loa kehtetuks tunnistamisel viivitamata.\n(12) Abipolitseinik, kellel on lubatud hoida erivahendit või relva oma elukohas, tagab erivahendi, relva ja laskemoona säilimise nii, et on välistatud nende sattumine kõrvalise isiku kätte ja hoolitseb nende eest tagastamiseni mõistlikul viisil.”;\n5) paragrahvi 3 lõige 4 sõnastatakse järgmiselt:\n„(4) Erivahendi või relva kadumisest teavitab abipolitseinik viivitamata Politsei- ja Piirivalveameti peadirektorit või tema määratud ametnikku ning esitab selle kohta kirjaliku selgituse Politsei- ja Piirivalveameti peadirektorile või tema määratud ametnikule.”.\n§ 5. Siseministri 21. detsembri 2010. a määruse nr 66 „Abipolitseiniku tunnistuse ja eritunnuste kirjeldus” muutmine\nSiseministri 21. detsembri 2010. a määruse nr 66 „Abipolitseiniku tunnistuse ja eritunnuste kirjeldus” § 4 tunnistatakse kehtetuks.\nLisa Abipolitseiniku ankeet


Suunakood 99 / +29999 / 0029999 / 01129999, Gröönimaa\nSuunakood 99 (+29999 / 0029999 / 01129999)\nSuunakood: 99 (+299 99)\nEesliide 99 on Illoqqortoormiut suunakood. FFiktiivse telefoninumbri 1234496 ja suunakoodi 99 jaoks tuleb valida number 99 1234496. Illoqqortoormiut asub Gröönimaa.\nSuunakoodi prefiks seob abonendi telefoninumbri kindla asukohaga. Lisaks suunakoodile on olemas ka muud tüüpi prefiksid: Rahvusvahelised riikide eesliited, mobiiliteenuse pakkujate eesliited ja mitmesuguste teenuste eesliited. Neid kombineeritakse mitmetel otstarvetel. Kui helistatakse ühest riigist teise ja kõne vastuvõtjal on lauatelefon, siis ühendatakse riigi eesliide suunanumbri ja abonendi numbriga. Fiktiivse telefoninumbri 1234496, suunakoodi 99 (Illoqqortoormiut) ja Riigi suunakood 00299 jaoks tuleb valida number 00299 99 1234496. Kui helistatakse mobiilsideseadmesse, ühendatakse Riigi suunakood mobiiliteenuse pakkuja eesliite ja abonendi numbriga. Kui helistatakse samas riigis asuvale abonendile, saab selle riigi koodi välja jätta. Riigisiseste kõnede korral ühelt lauatelefonilt teisele võib paljudes riikides suunakoodi ära jätta, kui mõlemal abonendil on sama suunanumber. Riikides, kus tellijatel on pärast teise asukohta või linna kolimist võimalik säilitada sama telefoninumber, tuleb loomulikult valida ka suunakood - antud juhul 99.\nTeenuste eesliidete kaudu juurdepääsetavate teenuste eest võivad tasuda mitte ainult telekommunikatsiooniettevõtted, vaid ka neid teenuseid pakkuvad ettevõtted. Seetõttu pakuvad mitmed kahtlased ettevõtted teenuseid, millest on vähe kasu, kuid millega kaasnevad kõrged tasud. Kasumi edasiseks suurendamiseks üritavad sellised teenused helistajaid võimalikult kaua liinil kinni hoida. Järelevalveasutused võtavad selliste pakkujate vastu korrapäraselt meetmeid, kuid sellele ei saa alati kindel olla. Lisaks erinumbritele, mida saab nende eesliidete abil tuvastada, on ka kiirvalimisnumbreid. Kõige tuntumad on hädaabinumber 112 Euroopas ja 911 Põhja-Ameerikas. Neid numbreid saab kasutada üleriigiliselt ja nad ei vaja eesliiteid, st Riigi suunakood +299 (00299) ega suunakoodi 99 (Illoqqortoormiut).\nKui te ei asu Gröönimaa ja soovite helistada inimesele Illoqqortoormiut, peate lisaks suunakoodile lisama ka Riigi suunakood. Gröönimaa Riigi suunakood on +299 (00299), seega kui olete Eesti ja soovite helistada inimesele Illoqqortoormiut, peate selle inimese telefoninumbri ette lisama eesliite +299 99. Sellisel juhul jäetakse välja suunanumbri ees olev null. Fiktiivse telefoninumbri 1234496, suunakoodi 99 (Illoqqortoormiut) ja Riigi suunakood 00299 jaoks tuleb valida number 00299 99 1234496.


Kesk-Euroopas möllanud tormid ja üraskite hordid annavad Eesti metsameestele tööd - Erametsakeskus\nEestlased raiuvad tormist ja üraskirüüstest kahjustatud metsi nii Poolas, Tšehhis kui ka Saksamaal, kirjutab Kristiina Viiron Maalehes. Tööd on nõnda palju, et mõned ettevõtted on kõik töötajad välismaale kolinud.\nRõuge osaühing Samm Mets on kogu oma masinapargi ja töötajaskonna Tšehhi kolinud ning töötab alates eelmisest aastast üles sealseid üraskite rüüstatud kuusemetsi.\nSammu sõnul on üraskikahjustused riigis suured. “Nagu tuumakatastroof oleks üle käinud, pool metsa on kuivanud,” kirjeldab ta Tšehhis avanevat vaatepilti. Samm märkis, et Tšehhis on üldse kokku 600 000 miljonit tihumeetrit kuusemetsa ja räägitakse, et tänavu tuleb maha võtta 30 miljonit või isegi 50–100 miljonit tihumeetrit üraskite rüüstatud metsa.


Askeldused köögis | Ebaõnnestumine käib edu juurde. Inimesed, kes väldivad ebaõnnestumist, väldivad elu.\nPaar päeva tagasi tegin Askeldused köögis blogile Instagrami konto. Armastan järtkuvalt toitudest ja köögis askeldamisest pilte teha kuid blogi postitusteni veel tagasi pole jõudnud. Seega seni olen oma isiklikule Instagrami lehele neid pilte laadinud kuid üks päev mõistsin, et ei ole vist mõtet neid kellel toidupildid nii väga ei meeldi piinata 🙂 Seega Askeldused köögis Instagrami kontol saan vabalt nii tihti kui tahtmist nö food porn’i ülesse riputada.\nVaatab äkki sealne teksti piiratus hakkab varsti mind piirama ja tulen ehk ka tavapäraste blogipostitust juurde tagasi.\nAskeldused köögis leiab Instagramist @askeldusedkoogis konto alt (Instagram.com/askeldusekoogis)\nPosted by Karin Laanemets &emdash; 21. märts 2017 in Uncategorized\nEelmisel nädala helistas mu sõbranna Marleen ja palus ruttu Facebooki minna. Nimelt oli D-kokaraamat korraldamas Makroonikoolitust, kuhu said 30.kiiremat kirja panijat. Sõbranna oli juba end üritusele osalema märkinud ja sain ka mina kuskil 23-24 ennast järjekorda pandud. Sisimas juba rõõmustasin kui tore selle nädala kolmapäev saab olema. Kahjuks aga miski Facebooki viperuse tõttu see 30.esimest päris korralikult ei toiminud. Nii sain mina tasuta koolitusele koha kuid sõbranna jäi nimekirjast välja. Lubasin kõik tarkused kirja panna (jah, piltidel olen mina see, kes kõike oma mobiili kiirelt sisse toksib) ja hiljem jagada, et ka Marleen neid imemaitsvaid maiuseid kodus proovida saaks.\nTäna ostsin endale makroonide tegemiseks silikoonaluse ja tegin esimesed katsetused. Päris 100% asi veel ei õnnestunud ning kahtlustan ahjutemperatuuri selles eelkõige. Alles teist portsu makroone ahju pannes tulin selle peale, et kuumust infrapunatermomeetriga mõõta. Jah, see oli ca 10ºC kõrgem kui retseptis. Aga muidu tulid makroonid üpris makroonide moodi välja ja maitsesid ka hästi. Pean nüüd järgmistel kordadel selle ahju temperatuuriga rohkem timmima.\nKoolituse teinud Sandra Veeremaa retsepti leiab D-kokaraamtu lehelt ja siia proovin lisaks kirja panna mõned nüanssid, mida seal pole mainitud.\n60 g mandlilaaste või mandlijahu\n100 g (60 g + 40 g) tuhksuhkrut\n1/2 tl toiduvärvi (pulbri kujul!)\n20 g (ekstrapeent) suhkrut\nEsimesena valmista ette mandli-tuhksuhkrusegu. Selleks mõõda blendrisse mandlilaastud ja 60 g tuhksuhkrut ning lase peeneks. Kraabi blendri äärtelt mandlijahu alla ja lase veel mõned korrad vuristada, et jahu oleks hästi peen ja õhuline (suuri mandlilaastutükke ei tohi sisse jääda). Sõelu jahu läbi tiheda sõela kaussi. Abiks on supilusikas, mille seljaga saad jahu läbi suruda. Eriti hea tulemuse jaoks võid blenderdamist ja sõelumist veel korrata! Sega juurde toiduvärv!\nVõib kasutada nii mandlilaaste kui ka mandlijahu kuid ka viimane tuleks kindlasti tuhksuhkruga blenderdada ja läbi sõeluda (mandlijahus ikka sees mandlitükke). Tuhksuhkur tuleb mandlitele blenderdamise juurde lisada, sest üksi tekiks sellest martsipani laadne mass ehk tuhksuhkur ennetab mandlite kokkukleepimist. Toiduvärve leiab ka suurematest toidupoodidest (nt. Prisma), kuid laiema valik Suhkrukunstis.\nMõõda toatemperatuuril olevad munavalged kaussi (NB! munakollast ei tohi tilkagi siia sattuda!) ja eraldi teise anumasse 40 g tuhksuhkrut koos tavalise suhkruga. Vahusta munavalged kergelt vahtu, lisa suhkrud ja mikserda, kuni suhkur ära sulab ja mass läikivaks ning siidiseks muutub (konsistents ikka pigem vedel, mitte bežee taoline!). Lisa mandlijahu ja sega õrnalt läbi, kuni segu spaatli pealt ühtlase joana kaussi valgub.\nVala mass kondiitrikotti (kes mitmekordseid kasutada ei taha, siis Suhkrukunstist leiab mugavamaid ühekordseid 0,18€/tk). Kata ahjuplaat küpsetuspaberiga kuid veel parem kasutada spetsiaalset silikoonmatti (Suhkrukunstis maksis alla 16€). Pigista enam-vähem ühe suurusega ringid (∅ umbes 2 cm) plaadile, seejuures küpsiste vahe võiks olla umbes 3-4 cm. Kui plaat täidetud, kopsi rusikaga plaadialune läbi, et küpsised kerkiks ühtlaselt üles. Muidu võib juhtuda, et küpsis ühest ääret ei tõuse. Küpseta kuumaõhurežiimiga 125ºC juures 25 min. Soovitav on küpsetada ühe plaadi kaupa. Mitme plaadi puhul ei jagune soojus võrdselt ja ka küpsemine on ebaühtlasem. Võta makroonid ahjust välja ja lase neil jahtuda. Küpsised säilivad maksimum 12 päeva ja olenevalt millist täidist kasutatakse.\nTäidiseks võib kasutada moosi, toorjuustu, šokolaadivõid, maapähklivõid vms. Oluline, et oleks piisavalt tugev ja küpsiste vahel välja ei voolaks. Kogus on väga väike, mis küpsise vahele läheb. Mina vahustasin sel korral vahukoore, lisasin veidi toorjuustu ja kohupiima ning kakaod. Suhkrut siia enam juurde panema ei hakkanud, sest küpsised on juba ise niigi magusad. Täidis määri pooltele küpsistele ja siis tõsta teine küpsis kreemi peale. Hoia enne serveerimist tunnike külmikus.\nMeil jäi sel korral külmikusse panemine ära kuna ei suutnud enam kauem oodata. Eelmiselt pildilt on näha, et täna jäid makroonid mul aluse külge kinni ja põhjad ei tulnud ilusad siledad. Nagu teise portsu ahju panemisel selgus oli temperatuur veidi liiga kuum. Viimase tortsu taigent panin lihtsalt küpsetuspaberile. Nende põhjad tulid juba ilusamad siledad (arvan, et temperatuuri alandamisest) kuid kuna unustasin enne ahju panemist plaadialust kopsida siis pealsed jäid krobelised ehk õhumullid tulid alles küpsemise ajal välja. Vähemalt esimene katsetus on tehtud ja nüüd jääb üle aina harjutada.\nPosted by Karin Laanemets &emdash; 27. apr. 2014 in Küpsetised, Küpsised\nTänane retsept tuleb veidi teistsugusel viisil – video näol.\nNimelt potsatas neljapäeva õhtul mu postkasti kiri ETV Terevisiooni toimetajalt küsimusega kas oleksin nõus esmaspäeval 21.aprillil nende saatesse kokkama tulema. Vastasin, et ei ütleks veel kindlat vastust ja sooviksin veel mõned asjad üle täpsustada. Sain laupäeva õhtul kõne ja toimetaja oskas mind ilusti maha rahustada ning nii ma oma “jah” sõna andsin. Ühelt poolt ege iga päev selliseid pakkumisi ei tehta ja teisalt tahtsin näha ka Terevisiooni kaameratagust elu.\nPühapäeval ostsin kõim vajalikud koostisosad ja plaanisin varakult magama minna kuid nagu ikka lükkus see üpris hilisele ajale. Hommikul ajasin end kolmveerand kuuest üles ja tunni aja pärast astusin ETV uksest sisse. Süda sees puperdas kuid juba tulid väga sõbralikud toimetajad mulle vastu. Esimesena sain koostisosad juba lauale valmis panna (kuna reklaam pole lubatud siis võtsime kõik pakenditest välja!). Seejärel juhatati mind grimituppa, kuhu järjekorda sain võtta. Minu rõõmustuseks oli grimmijaks juba mulle ühelt tööürituselt tuttav meigikunstnik. Enne tema tooli istumist sain mikrofoni põlle külge ja peale kiiret meiki kiirustasin juba stuudiosse. Hakkasin tasapisi juba üht-teist ette valimistama ja sain Urmasega kiirelt paika panna mis teemadel räägime. Ja siis see oligi käes – esimene saatelõik ja kõik on otse. Õnneks läks see enam-vähem hästi ja mu väikene värin vist välja väga ei paistnud. Seejärel oli juba pinge maas ja sain rahulikult saate taustal tunnikese kokata. Järgmise lõigu eel pidin vaid viimased asjad kiirelt tegema, et ikka valmis salatit ja munavõid demonstreerida saaks. Mõnes mõttes kartsin seda teist lõiku isegi rohkem, sest esimeses osas sai enamus räägitud ning muretsein, mida selle teise kolma minuti jooksul arutada võiksime. Õnneks saimegi lühema ajaga hakkama ja saade liikus ilusti edasi. Nüüd said kõik kaameramehed, saatejuhid, toimetajad, ilmaennustaja, grimeerija ja teised asjapulgad ükshaaval sööma tulla. Mina olin rõõmus, et kokkamine üpris plaanipäraselt läks ning kogemus ei olnudki nii hirmus kui alguses arvasin. Sain kiidusõnu loomulikkude eest ning et võiksin kindlasti teine kordki tulla kuna sobisin hästi kaamera ette. Päev oli tõeliselt mõnusalt alanud ning nüüd vois värisevate käte ja mõnusa sisemise surina saatel oma igapäeva töökohta jalutada.\nVõin öelda tänusõnad oma blogile, et sellise vahva kogemuse osaliseks sain ning nüüd on ka motivatsiooni siin aktiivsemalt postitamiseks. Tegelikult plaanin juuni alguses oma sünnipäeva paiku ka ühe teise tänu blogile tulnud pakkmise ära kasutada – nimelt ootavad mind tasuta provimiseks Philadelphia toorjuustud.\nTänane retsept ja kokkamine Terevisioonis nägi siis sellne välja:\nPanen ka detailsema retsepti igaks juhuks kirja:\n(Retsept pärineb http://www.marksdailyapple.com/bacon-egg-avocado-and-tomato-salad/#axzz2wsv07lqB )\nEsimesena küpseta peekon. Kõige lihtsam on peekoniviilud laduda küpsetuspaberiga kaetud ahjuplaadile ja küpsetada 200 kraadi juures krõbedaks.\nSeejärel tükelda avokaado ja mutnad suupärasteks tükkideks ning poolita kirsstomatid. Peekoniviilud lõigata sammuti väiksemaks.\nSega kõik koostisosad omavahel kergelt ehk mitte liiga palju kuid piisavalt, et avokaado ja muna salati mõnusalt kreemiseks muudaksid.\nMaitsesta salatit soola ja pipra ning vähese sidrunimahlaga.\nMunavõi retsepti leiab siit.\nPosted by Karin Laanemets &emdash; 21. apr. 2014 in Munatoidud, Salatid\nPeedisupp feta ja peekoniga\nTäna õhtuks tegime Toidutarest leitud peedisuppi baklažaani ja fetaga, kuhu ise veel peekoniviilud juurde panime. Supp tuli väga mõnus ja maitsev ning seda sõid hoogsalt nii pisike poja kui ka söögi suhtes üpris pirts mees. Muidugi feta ja peekon tegid viimase jaoks selle söödavaks, niisama peedipüreesuppi poleks ta eriti nautinud.\nÜldiselt püüangi alati esmaspäevast kuni reedeni nädalamenüüd valmis teha ja käime esmaspäeval terve nädala söögikraami korraga ostmas. Selle nädala menüüd kokku pannes võtsin kasutusele Pepperplate programmi, kus saan kirja panna retseptid, need juba nädalamenüüsse tõsta ja kohe ka poenimekirja valmis teha. Kui siiani käisin poes ringi paberil nimekirjaga, siis täna nautisin seda telefonist jälgides (Pepperplatel on appid ka nutitelefonidele ja tahvelarvutitele). Eks mõna aja pärast oskan rohkem tagasisidet anda kuid esmased kogemused on küll head. Lisan siia ka näite meie selle nädala menüüst.\nHaki sibul ja porru väikesteks kuubikuteks ning baklažaan ja peet umbes 1cm paksusteks kuubikuteks. Kuumuta potipõhjas paar lusikatäie õli sees sibul ja porru pehmeks ning seejärel lisa ka baklažaan. Vajadusel lisa õli ning kuumuta segades mõned minutid. Järgmisena lisa peet ja loorberilehed ja niipalju vett, et see kataks viljad. Keeda keskmisel kuumusel kuni viljad on hästi pehmed (meil olid kõhud nii tühjad, et peet jäi veidi kõvem kuid pärast püreestamist see tunda ei anna).\nMaitsesta supp soola ja pipraga, eemalda loorberilehed ning püreesta ühtlaseks supiks. Serveeri supp hakitud rukola, murendatud fetajuustu ja peekoniribadega. Soovi korral võid peale niristada veel veidi head oliiviõli.\nPosted by Karin Laanemets &emdash; 25. nov. 2013 in Püreesupid, Supid\nSildid: Peedisupp feta ja peekoniga\nVabandan kõigi blogi jälgijate ees, et olen oma postitustesse nii pika pausi jätnud. Üks väike naaskeldis nõuab kodus palju tähelepanu ja nii on vahepeal ka blogi kallal askeldamine soiku jäänud.\nTäna tuleb aga üks väike vigade parandus. Eelkõige aitäh külalistele (Silja ja Marleen oma putukatega), sest teie tulek inspireeris mind miskit küpsetama ja tänu Siljale sai sel korral ka pilt tehtud (kuna rääkisime fotokatest).\nEile õhtul mõtlesin pikalt mida tänaseks küpsetada, esialgu plaanisin korrata banaanileiba kuid lõpuks tekkis idee porgandi keeksi või kooki proovida. Suure valimise järel jäi valik Nami-Nami mahedale porgandikoogile toorjuustuglasuuriga. Võrreldes originaal retseptiga tegin topelt portsu, sest minu koogivorm on 28cm läbimõõduga ning teisalt vähendasin suhkru koguseid, et meie pisikesed veidi väiksema magusalaksu saaksid.\n300 g peenelt riivitud porgandeid\nKlopi munad ja suhkur kohevaks vahuks. Lisa seejärel riivitud porgandid, sulavõi ja omavahel segatud kuivained. Kusjuures kuivained võid lisad sõeludes, et kook õhulisem jääks.\nVooderda 28 cm läbimõõduga lahtikäiv koogivorm küpsetuspaberiga või määri võiga ning puista üle jahuga. Kalla tainas vormi ja küpseta kooki 200°C ahjus 20-30 minutit. Kook on valmis kui koogi keskele torgatud puutiku külge enam tainast ei jää. Lase koogil korralikult jahtuda.\nGlasuuri jaoks seda omavahel kõik ained ühtlaseks. Segunemise hõlbustamiseks võid glasuuri veidi kuumutada. Mina näiteks lasin peale koogi ahjust välja võtmist (ja ahju välja lülitamist) glasuuril veidi soojas ahjus olla. Nii sulasid ained kiiremini omavahel. Lase ka glasuuril jahtuda (kui kasutasid kuumutamis) ja määri jahtunud koogile. Lase külmkapis veidi taheneda ning naudi koos sõpradega!\nPosted by Karin Laanemets &emdash; 22. nov. 2013 in Küpsetised, Koogid\nSildid: Mahe porgandikook toorjuustuglasuuriga\nAntud magustoidu puhul on tegemist ühe meie lemmikuga, mida ikka aeg-ajalt kiirelt valmistame. Esialgne retsept pärineb Krista Kõivu blogist, kus ta nende pere armastatud magustoidust ehk kiivimagustoidust räägib. Kuna maius kaob alati kiirelt ka meie kausidest, siis pildistamine on alati meelest läinud või õigemini pole selleks aega olnudki. Mina söön silmadega ja tahan, et iga roa juures oleks ka foto, seega pole ka antud maius varem mu blogisse jõudnud. Olukorra parandamiseks tegin täna enne kui magustoit otsa saab kiirelt telefoniga pildid ja panin kohe ka retsepti kirja.\nNB! Kõiki koguseid ja koostisosi võib vastavalt soovile muuta ja lisada! Ise tavaliselt vaatan mida kodus on ja vastavalt sellele tuleb lõpptulemus (sel korral oli esimest korda kasutusel kohupiimakreem).\numbes 0,5-1 dl hapukoort\numbes 1 dl piima või koort\nPuhasta banaanid ja lõika ratasteks, koori ja tükelda kiivid ning puhasta ja tükelda hurmaa. Vala kõik puuviljad suuremasse kaussi. Sinna peale tükelda või murenda sõrmede vahel küpsised. Vala kaussi ka kohupiimakreem ja sega korralikult läbi. Viimasena lisa hapukoort seni kuni konsistents on paras ehk mitte liiga kuiv ega liiga vedel. Sega kõik veelkord korralikult läbi. Nüüd valmista magustoidu peale šokolaadikaste, milleks sulata šokolaad vesivannil ning sega sinna hulka seejärel kas piim või koor, et kaste külmkapis liiga kõvaks ei läheks.\nMagustoitu võid serveerida samas kausis kuid sel korral tõstsin selle klaasist küpsetusvorm. Silu kergelt magustoit ja vala peale šokolaadikaste. Tõsta magustoit külmkappi tõmbama nii kauaks kuni oodata jaksad. Näiteks sel korral pidasime vastu lausa viis tundi ja võtsime selle diivanile maiustamiseks alles siis kui lapse magama oli pannud. Teine kord läheme magustoidule lusikatega aga juba tunni möödudes kallale.\nPosted by Karin Laanemets &emdash; 2. veebr. 2013 in Magustoidud ja maiustused\nKuna tänaseks oli meil õhtusöök koos Tõnise vennaga kokku lepitud, siis otsisin juba esmaspäeval sobiva retsepti välja. Nagu ikka pärineb see Toidutarest, mis hiljuti just uue välimuse sai. Muidugi esialgu küsis Tõnis roa nime peale, et kust me seda põrsafileed saame kuid selgitasin, et mõeldud ikka seasisefileed. Tulemus oli väga maitsev ja kaste oli selle juures see kõige parem. Kogusest valmib söök kolmele-neljale inimesele.\n600 g seasisefileed\n1 keskmine hapu õun\n1 dl 10%-st rõõska koort\nLõika filee umbes 3 cm paksusteks viiludeks ja maitsesta need soola ja pipraga. Kuumuta suurel panni õli ja või ning pruunista kiirelt lihaviilud mõlemalt poolt.\nKoori ja puhasta õun ning lõika kuubikuteks. Lisa pannile ja pruunista kõike veel mõni hetk. Seejärel vala juurde puljong, sinep ja suhkur ning sega korralikult läbi. Hauta kaane all keskmisel kuumusel umbes 15 minutit.\nLisa pannile rõõskkoor, sega ja lase veel 5 minutit keeda. Vajadusel maitsesta veel soola ja pipraga ning serveeri kartuli või riisiga.\nPosted by Karin Laanemets &emdash; 23. jaan. 2013 in Liharoad, Sealiha\nSildid: Põrsafilee õuna-sinepikastmes\n276 459 hits


Järg 2. aprillil ilmunud osale\nÜhel päeval käisime pärast süsti saamist linna vaatamas. Kõikjal nägi vaid varemeid, südalinna praktiliselt enam polnud. Raekoja plats oli aga Hitlerplatziks ümber nimetatud. Tädi Juuli rääkis, et kunagi on selle platsi nimi olnud Grosser Markt, siis Suurturg, siis Raekoja plats.\nLinnas oli rahulik, sõda oli kaugel Venemaal.\nJuuli lõpus tuli isa mulle jälle hobusega järele ja sõit läks kolladi-kolladi kodu poole.\n21. juuli Postimehes oli teade, et inimesi oodatakse 1941. aasta 9. juulil hukatutelt ära võetud esemete järgi laipu ära tundma.\nÜhel päeval pidas Mäe raadios kõne, kus pani talumeestele südamele, et nad oma normid täidaksid, et Eesti ja Saksa sõdurid Idarindel vaenlast peksta jõuaksid.\nKa mina kirjutasin seepeale kõne, mille naabripoistele Unole ja Evaldile ning kutsikas Pontule keldrimäel seistes ette lugesin.\nKõne oli järgmine.\n“Vaprad Saksa sõdurid Uno ja Evald! Eile karjas lõikasin lepatokkidest hulga püssipadruneid ja täna karjas olles leidsin, et neid enam ei ole. Kaugelt Sarmaatiamaalt on tulnud Veljo vägi ja padrunid ära viinud. Mineval nädalal lükkasid enamlased meie õues Berliini ümber. Ilma padruniteta ei saa me Veljoga sõda pidada. Teil tuleb nüüd igaühel norm täita ja lõigata sada padrunit.\nTänasest päevast peale peavad kõik käima, püssid seljas.”\nKõne lõppu kuulas ainult Pontu, sest vaprad väed olid läinud püsse tegema.\nSuvel oli meil põllutööl üks ukraina rahvusest sõjavang. Taludesse tööle antigi vaid ukrainlasi ja valgevenelasi.\nTema jutustas, et 1932. aastal oli Ukrainas ilus viljasaak, kuid see kõik võeti kolhoosidelt ära, isegi seemnevilja ei jäetud.\nEnne seda olid jõukamad talupidajad Siberisse saadetud.\n1933. aasta talvel hakkasid inimesed külades nälga surema. Ka koduloomad söödi. Kevadel tulid punaarmeelastest matusekomandod surnuid suurtesse ühishaudadesse matma. Räägiti, et nälga suri umbes kümme miljonit inimest.\nMihhail sõi meiega alati ühes lauas ja tunnistas, et meie juures tundis ta ennast esimest korda elus inimesena.\n28. augustil hakati looma Eesti Leegioni.\n1. septembril 1942 läksin hommikul kooli, kuid Õvanurme neljaklassilises koolis ütles õpetaja meile, et selles koolis enam tunde ei ole. Lähemad koolid olid Voldi neljaklassiline algkool, Raigastvere kuueklassiline algkool ja Maarja-Magdaleena kuueklassiline kool.\nJärgmisel päeval viis isa mind Raigastvere kooli, sest üksi ma sinna minna ei osanud. Koju tulin siiski juba üksi, ära ei eksinud.\nRaigastvere kool oli ühekorruseline puumaja tee ääres.\nMinu kolmas klass oli koos esimese ja teise klassiga väikeses klassiruumis. Õpetajaid oli kaks — Karl Maldar ja Adele Kahro. Maldar oli kooli juhataja ja elas koolimajas. Temal oli õues kiviktaimla, mis oli ilusaim ja liigirikkaim üle kogu Eesti.\n11. oktoober oli pühapäev ja mind saadeti lehmadega karja. See töö oli mind ära tüüdanud, enam kuidagi ei tahtnud pühapäevahommikuti üles tõusta, et karja minna. Hakkasin soovima, et lumi juba maha tuleks. Võtsin valge oina kinni ja vedasin teda kolm korda päripäeva ümber kruusaaugu taga oleva kivi, kuhu kord pikne sisse lõi. Ajas sõrad vastu küll, aga ära vedasin.\nKuulsin kord, kui Elkeni Mihkel isale rääkis, et kui sügisel lumi maha tulla ei taha, siis tuleb nii teha.\nTuli küll meelde, et oinast pidi niimoodi mihklipäeval vedama, aga kust ma seda mihklipäeva enam võtan!\nKoolis ütles õpetaja Maldar tüdrukutele, et pikk juus ja lühike aru.\nKord ei osanud emakeele tunnis keegi tema küsimusele vastata ja nii möödud terve tund sõnatult. Me saime pärast aru, mida oleks tulnud vastata, aga keegi ei julgenud enam kätt tõsta. Mõni laps ei julge tunni ajal välja küsida, kui vaja, ja pissib püksi.\nPimedani luku taga\nÜhel päeval juhtus, et kui Maldar pärast oma tundi klassist välja läks ja pidid järgnema õpetaja Kahro tunnid, lõi ta ukse enda järel kõvasti kinni ja meie enam ust lahti ei saanud. Tuli Kahro ja katsus ust, rääkis meiega läbi ukse ja läks juhatajat kutsuma. Maldar tuli ja katsus ka asjata ust lahti teha ja ütles, et me olevat ise süüdi, oleme luku ära rikkunud. Hirmutas, et kui tema lukkseppa ei too, siis peame siia ööseks jääma. Järve ääres elavat Amandust, kellel olid tööriistad, läks ta aga kutsuma alles pärast tunde. Maldar hakkas suuremas klassiruumis tunde andma ja meie jäime omapead.\nMõned poisid hakkasid tüdrukuid kräunutama, Kanepi Eedi, kelle oli väga hea pea, hakkas teistele äsja loetud „Saladuslikku saart“ ümber jutustama.\nKlassiruumis käis ainult ühel aknal ülemine väike ruut lahti. Mõned väiksemat kasvu poisid ronisid sealt välja pissile, aga meie teised ei hakanud ronima, tüdrukud ammugi mitte. Suurem aknaosa oli paberiribadega kinni kleebitud ja neid ei tohtinud lahti rebida.\nSuures klassis lõppes viimane tund ja õpetaja Kahro läks koju, aga meie istusime ikka luku taga. Mõni tegi järgmise päeva kooliülesandeid, mõni istus niisama. Lootsime, et ehk läheb Maldar nüüd lukkseppa tooma, kelle poeg Amanduse Heino ka koos meiega luku taga istus.\nLõpuks oli veidi kangutamist kuulda ja uks läks lahti.\nMinul oli kõige kehvem koju minna, sest polnud õiget teed, vaid põllupeenar. Mato Arnol tuli veel kaugemale minna, sest tema elas Tabivere raudteejaama vastas, tema isa oli jaamaülema abi.\nMida rohkem mäest allapoole läksin, seda pimedamaks läks. Tuli minna üle oja, millel purdeks vaid kaks latti peal. Sealt sain kenasti üle. Muretsesin, kas Alekõrte koer mind pimedas ära tunneb või tahab maha murda, sest nende õuest pidin läbi minema. Ukerdades ja kukkudes jõudsin üle küntud põllu. Metsas oli kuulda raginat ja oigamist. Tuli meelde, et siin oli möödunud suvel surnu maas olnud. On ju sõjaaeg. Isa oli küll rääkinud, et tonte ja kuradeid pole olemas.\nJoostes ja kukkudes, läbimärja ja porisena jõudsin lõpuks koju.\n14. detsembril lõpetati tunnid varem. Üheks päevaks anti koolile kasutada kitsasfilmi aparaat koos Saksa sõjakroonikafilmidega.\nAparaat pandi üles Kõlu suurde tuppa, sest neil oli elekter. Koolis elektrit polnud. Alguses saime natuke vaadata, aga kui väljas pimedaks läks, jäi vool nii nõrgaks, et aparaat ei jõudnud filmi edasi vedada.\nKüsiti, kas me tahame filmi edasi vaadata, siis minnakse Kärksi, kus elektriliinid on vasest ja transformaator lähedal.


Aasta puu 2015 on kaitsealune kikkapuu - Maaleht\nLeili Metsalood 8. september 2015\nAasta puu 2015 on kaitsealune kikkapuu\nSee teadmine oleks vaat et tähelepanuta jäänudki, kui metsahoolduse käigus mu oma metsast Aasta puu poleks nähtavale ilmunud. Ja mitte üks, vaid lausa neli. Üks neist on natuke vanem, kaks üpris noorukest vibalikku ning kolmas, kohevam, paistab pildilt metsa ääres kase kõrval kasvamas.\nTunnistan ausalt, et ilma metsaspetsialisti abita ma harilikku kikkapuud looduses ise poleks määrata suutnud, liiati veel, kui ta suuremat tähelepanu ei ärata, näiteks sügisel puna-kirevaid vilju ei kandes. Suvisel ajal võib kikkapuud paakspuupõõsaks pidades ta metsahoolduse käigus kogemata maha lõigata.\nMul on vedanud selle külamehega, kes vahel käib mul tihnikuks muutunud metsaaluseid hõredamaks rookimas. Tema tööjõudlus pole eriti suur, nii jääb tal mahti metsas huvitavaid asju märgata ja neid kohe ka mulle näidata, olgu selleks siis loomaluud, huvitava kujuga kuivanud tüükad, puuseened, rippuvad samblad või erilised taimed. Mina olen kärsitum ja tööhoos võivad paljud asjad nägemata jääda.\nNii juhtuski, et mees oli jätnud toomingaid ja paakspuupõõsaid maha lõigates igaks juhuks ja mulle näitamiseks need teistmoodi põõsad puude vahele kasvama. Kuna noored võrsed tundusid iseäralikult kandilised ja heledate pikivöötidega, siis lõikasin ühe oksa ära ja sõitsin metsaspetsialisti juurde seda näitama. Selguski, et tegemist on hariliku kikkapuuga, praegu looduskaitse 3. kategooriasse kantud taimeliigiga, pealekauba 2015. aasta puuga.\nEga looduses esineva hariliku kikkapuu kohta palju lugeda polegi, välja arvatud raamat „Lehtpuud“ (U.Roht) ja põgus ülevaade Wikipedias. Raamatu autor Urmas Roht kirjutab, et kikkapuu perekond Euonymus tähendab kreeka keeles ´head nime´. Harilik kikkapuu Euonymus europaea pärineb Euroopast ning Kagu-Eestit peetakse tema leviku põhjapiiriks. Ometi on kikkapuu levinud veel Saaremaal ning taimeatlase koostajad kaardistavad tema looduslikke leiukohti mujalgi Eestis. Nii on Aasta puu looduses olemas ka Pärnumaal. Kikkapuu kultuuristatud liike kasutatakse haljastuses või iluaianduses just tema punaste (kuid mürgiste) viljade pärast. Looduses võib harilik kikkapuu kasvada kuni 5 m kõrguseks põõsaks, minu metsas nii suurt veel pole. Lähedalt tehtud pildil paistavad kikkapuule iseloomulikud neljatahulised rohelised võrsed ja jämedam hele tüveosa.\nOTSEBLOGI | Valitsus andis riigikogule üle lisaeelarve, opositsioon kritiseeris sinna lisatud poliitilisi lubadusi 297\nKoroonaviiruse tõttu suri veel kuus inimest, lahkunuid on kokku 11 678\nKohtla-Järve riigigümnaasiumi juht Hendrik Agur: ebanormaalne, kui põhikooli lõpetanu ei suuda elementaarsel tasemel eesti keelt rääkida! 227\nKuuks ajaks laagrisse sõitnud lapsed said koju kolme aasta pärast 26


Laura Põldvere: kombinatsioon kõigest, mis olen lugenud, on loonud selle, kes ma olen - Uudised - Apollo Raamatuportaal\nLaura Põldvere: kombinatsioon kõigest, mis olen lugenud, on loonud selle, kes ma olen\nLaulja Laura Põldvere leiab esinemiste kõrvalt aega ka oma hinge harimisele ja naudib vabal ajal meelsasti raamatute seltsi. Uurisime, mida popstaar loeb ja mida teistelegi soovitab.\nKõige rohkem meeldib Laura Põldverele lugeda raamatuid, mis on tulvil müstikat, mis iganes kujul see siis teoses esineb. «See võib olla võluritemaailm või siis hoopiski imeline keel, milles inimesed räägivad. Raamat peab mind tõmbama enda maailma, kus saan hingele inspiratsiooni,» selgitab ta. «Ja see kõik teeb mind paremaks inimeseks. Kild killu haaval.»\nKõige rohkem hindab Laura enda sõnul Haruki Murakami loomingut, kuid praegu on tal käsil hoopis Ingo Normeti teos «Ujuda selles jões». «See on küll teatriaabitsa nime all, aga mulle tundub, et seal on peidus enamat. Normet kirjutab ühes esimestest peatükkidest, et näitleja loob ennast uuesti inimesena iga kord, kui ta mingit rolli mängib. Ta paneb ennast füüsiliselt keerulistesse ja ebaharilikesse tingimustesse. Ülesandeks on võtta ennast koost lahti ja seejärel elementidest taas kokku panna. Seal on põnevaid harjutusi, mida praktiseerin ise ning ka koos enda õpilastega, kes on siis muusikateadlikud või mitte. Sel pole vahet. Julgus on oluline.»\nIgaühel on mõni teos, mis on teda elus kõige rohkem mõjutanud ja jätnud oma jälje lugeja mällu. Laura Põldverel on selleks Bulgakovi «Meister ja Margarita», mille teatud sündmused on väga sarnased tema enda elule. «See on isegi koomiliselt hirmutav,» tõdeb ta ja lisab, et on ka teisi olulisi raamatuid, mis on tema arengut omal moel suunanud. «Arvan, et ikkagi kombinatsioon Bulgakovist, Rushdie’st, Fowlesist, Hemingwayst ja kõigest, mis olen lugenud - kõik see on loonud selle, kes ma olen.»\nMis puutub tehnoloogiasse, siis hindab Laura enda sõnul ikka «analoogi» ja e-raamatuid tavalistele raamatutele ei eelista. Nimelt meeldib talle tunda ka trükise lõhna ja teha oma raamatutesse märkmeid. «Ma armastan neid näha enda riiulis, hingamas koos minuga ja muutumas koos minuga,» lisab ta.\nLugemist peab Laura väga tähtsaks ja võrdleb seda trenniskäimisega. Kuna tal on vahel tiheda graafiku tõttu raske leida lugemiseks palju aega, hindab ta veel enam neid erilisi hetki, mil saab muud mõtted kõrvale heita ja keskenduda heale raamatule.


Volkswagen pakub teavet kiiresti ja lihtsalt: ajakohane klienditeave\nSiit leiate uusima teabe diiselautode juhtumi kohta ning saate teada, kuidas uurida sõiduki identifitseerimisnumbri abil, kas juhtum puudutab teie mudelit. Samuti pakume teavet tagasikutsumiskampaaniate ning kõige muu teie ja teie Volkswageni jaoks olulise kohta.\nVärskeimad uudised diiselautode juhtumi kohta\nMis on lämmastikoksiidid? Kas peate muudatuste tegemiseks töökotta minema ning kas peate selle eest maksma? Teavitame teid, kui juhtum teie Volkswagenit puudutab. Lihtsalt sisestage oma sõiduki identifitseerimisnumber (VIN).\nTeave praeguste maagaasiautode tagasikutsumiskampaaniate kohta\nSiin leheküljel sisaldub kogu vajalik teave maagaasiautode tagasikutsumiskampaaniate kohta. Samuti saate teada, kuidas kontrollida sõiduki identifitseerimisnumbri (VIN) abil, kas need puudutavad teie sõidukit.\nOma toodete puhul tagame alati, et need vastavad tervisekaitse- ja ohutusnõuetele ning järgivad kõiki asjakohaseid suuniseid. Siin saate vaadata meie hooldustoodete vastavussertifikaate ja koostisi.\nRohkem infotAva väline link\nKa suurepärase sõiduki tööiga peab ühel päeval lõppema. Siit saate teada, kuidas kasutatakse seda toormaterjalide allikat ning mis juhtub peale sõiduki tagastamist. See teenus on teile tasuta tingimusel, et seaduslikud nõuded on täidetud.\nRemondialane oskusteave teie töökojale\nMeie elektrooniline remondi ning töökoja infosüsteem (erWin) pakub teile täpselt tööks vaja minevat teavet, alates remondijuhenditest kuni iseõppeprogrammideni. Ligipääs on saadaval üheks tunniks, üheks päevaks, või fikseeritud tasu alusel.\nSõiduki kasutuselt kõrvaldamise teenus\nLihtne ja tasuta\nMida teha mu Volkswageniga, kui selle tööiga on lõpule jõudnud? Vastus on lihtne: lihtsalt tooge see ühte meie paljudest tagastuskeskustest. See antakse teie eest tasuta ringlusesse, täites asjakohaseid õiguslikke tingimusi.