07 | oktoober | 2010 | Aasta EVS-i Saksamaal\noktoober 7, 2010 kell 10:31\t(Uncategorized)\nPositiivne on see, et Guido on nüüd vähemalt Inglismaalt tagasi ja saab tasapisi asju korda ajada. Aga täiesti nõmenaljakas on see, et kood, millega regada on hetkel aegunud. Ja aegus see millal? 30 september… Kui ikka veab, siis ikka veab täiega. Ootan siis Guido vastust ja vaatan, mis edasi saab…\nNatukene muud juttu ka, mis ma siin ikka teinud olen. Meie hirmus oktoober, mida Ann nii palju kartis (rääkis ta ju, et siis on hullult projekte) on minu meelest ikka igavam, kui september. Hea on, kui ma päeva jooksul kolm-neli tundi kokku tööd teen. Viimaste päevade tegemised siis:\nmeil oli grupp probleemseid noori, kes koolis ei tahtnud käia. Ega nad eriti ülesannetest ja mängudest siin ka ei tahtnud osa võtta, tõmbasid nina kirtsu. Aga hästi huvitav oli seda vaadata, et omavahel said nad väga ilusti läbi. Oli neil selline ülesanne, et umbes neli-viis inimest olid köiest moodustatud ringi sees ja nad pidid sellest üle saama (köis oli 150cm kõrgusel ma arvan). Abivahendiks olid neid tavalised plastõllekastid. Ja kui esimene nii kaugele jõudis, siis need kes väljas olid, tulid vastu, et ta saaks end n-ö nende käte peale kukutada. Mina olin rühma juures, kes ronimisseinal ronis. Päris huvitavaid asju tegid, lisaks tavalisele ronimisele. Seoti ka neil (muidugi need, kes tahtsid) silmad kinni või said nad ronimisseina peal sellise nurga all alla kõndida, nagu ronimissein oleks maa. Lõpp oli muidugi hea. Üks agar noormees soovis meid aidata ja tõmbas siis hoolsalt kõik köied alla – ilma, et me oleksime köie külge traati kinnitanud, mis on vajalik selleks, et järgmine kord ronimisköie üles saaks kinnitada. Egas midagi, Cristian pidi julgestuseta üles ronima (10m) ja siis köie uuesti kinnitama. Aus olles, siis ma ei tahtnud vaadatagi seda, kuidas ta seal turnib. Fantaasia hakkas tööle juba.\ntegime Maliniga seminrihotellis voodeid. Meile näidati kenasti ette, kuidas on ikka õige voodit teha. Ja ausalt öeldes, oli see palju kiirem viis, kui see, kuidas ma siini olen voodit teinud. Halb oli aga see, et meile anti see ülesanne täpselt enne lõunasööki ja just sel hommikul ei jõudnud ma hommikust ka süüa… Seega – näljane, näljane ja näljane… Ma arvan, et kakskümmend voodit saime küll ära teha ja siis tormasime sööma. Järgmine kord läheb ehk juba kiiremini, ma loodan =)\nkontoritöö! Ann’i jaoks sain siis papptükke värvilise pabriga üle kleepida, et tal oleks lihtsam oma karbis pabereid jaotada. Viimase projekti aruande jaoks tuli meil väikesi paberitükke igale lehele kleepida, millel olid ka lennupiletid. See meenutas mulle, et tuleks enda lennupiletitest ka koopiad teha. Muidu juhtub nii, nagu vist Siiril juhtus – aasta lõpus, kui vaja aruanne esitada, oli kõik info paberitelt kustunud. Yey!\nEile rääkisin mikrofoni teel eestlasega ka saksa k. No täiesti keele võttis sõlme ja aju kärssama. Mul on hetkel ju täpselt nii, et kui räägin saksa keeles siis see, mida ei oska, seda tahan inglise keeles öelda. Aga samas, eestlasega on veider inglise keeles rääkida ja nii ma siis koperdasin… Aga kuidagi peab keeleoskus edenema, kasvõi siis niimoodi, et iga teise lause ajal lehitsen sõnaraamatut.\nJa selle pika blogijutu peale pole ikka veel Guidolt vastust tulnud. Brrrrr.


Vaba Eestimaa Ajaleht: PEATÜKK ROMAANIST - Indrek Hargla\nTee Süvahavvale. Foto: Neeme Sihv\n5. Suudlus komeedipoisiga\nHelga Aadamsoo ja Ilmar Ploomipuu olid nüüd mõned päevad kenasti seaduslikus abielus ja Värravi alevis hakkas pärast sellesuvist suursündmust taastuma endine rahulik elu. Pulmapidu oli olnud kõigi arvates vägev ja vääriline, iga viimane kui külaline oli saanud söödetud ja joodetud, kartulisalatit, grillvorste, õlut, viina ja lõõtspillimängu oli jaganud varaste hommikutundideni. Oli olnud lõbus ja parasjagu pöörane pidu, millest veel kaua kõneldakse.\nHelga ja Ilmari jaoks oli algamas argipäev, aga uut moodi argipäev. Nende esimesest suudlusest oli möödas nelikümmend seitse aastat, nagu Helga oli välja arvestanud, esimesest ühisest ööst napilt aasta. Selle viimase aasta olid nad elanud koos, nad oleks justkui pidanud selle ajaga olema harjunud... aga mõlemad teadsid, et nüüd algab kõik uuesti otsast peale. Ametlikult, paberite järgi abielus mehe ja naise elu, uut moodi argipäev.\nÜks nende abielu esimene tähtis otsus oli see, et mida ja kuidas teha Ludwigi kingitud ümbrikuga. See oli parasjagu suur summa ja täiendus nende perekonnaeelarvele. Helga palk raamatukogu juhatajana ei olnud kuigi suur, Ilmari pension oli veel väiksem. Õnneks oli Ilmari anne elektriasjade parandamisega talle alevi peal teatava klientuuri tekitanud. Ikka läks kellelgi vahest triikraud katki või kohvimasin või drellpuur. Ja siis see toodigi Ilmarile, kes natuke nokitses ja selle enamasti ära parandas.\nNad olid Ludwigi ümbriku sisu mitmeid kordi üle lugenud ja veendunud, et ümbrikus oli täpselt viis tuhat eurot, kõik parajates viiekümnestes rahatähtedes. Helga järeldas sellest, et Ludwig oli Eesti eluga juba hästi kohanenud. Viiekümnene ei tõmba väga palju tähelepanu, sajasega on asjad kahtlased ja kahesajase eest võib ilmselt kinni minna. Ilmar oli soovitanud igaks juhuks rahatähtede numbrid üles kirjutada ja seda nad tegidki. Miks, seda nad täpselt ei teadnud, aga see tundus kuidagi õige ja vajalik. Järgmine otsus oli see, et kus seda raha hoida, seni kuni nad on sellele kõige õigema otstarbe leidnud. Pank langes muidugi kohe ära, see lõhnas vangimaja järele. Või nagu Helga ütles: „Kui pensionär sellise rahaga panka läheb, siis välja tuleb ta käed raudus.“ Või kui isegi kohe raudu ei panna, siis lendab Maksuamet peale. Mis vist ei ole parem variant, sest siis võetakse su raha lihtsalt käest ära. Raha kulutamise koha pealt oli laual kolm ettepanekut: kasutatud „Ford Sierra“, elutoa remont pluss uus televiisor ning pensionisammas. See viimane tähendas siis loomulikult raha kulutamist väikesteks hädatarvilikeks ostudeks niikaua kuni see otsa saab. Kõigil kolmel variandil olid omad head ja vead, ent kõige suurem probleem oli see, et nad ei suutnud otsustada. Lõpuks leidsid nad, et küll aeg annab arutust. Helga vana „Žiguli“, mille ta kunagi spordilotoga oli võitnud, töötas veel küll ja eriti pärast seda, kui Ilmar sellel bensiinipumba oli ära vahetanud. „Sierra“ kohta arvas Helga, äkki peaks ikka „Audi“ ostma, maal sõidavad kõik „Audiga“. Vana telekas näitas samuti pilti, mis küll mõnikord virvendas. Ja igapäevaste ostudega oli nii nagu see alati on, nimelt, et kuidagi on need alati tehtud saadud.\nSeega oli nii, et rahale tuli leida sobiv peidupaik. Majas see ei tohtinud olla, selge see, mis siis kui tulevad vargad või Maksuamet, mis sisuliselt on sama asi. Korraks oli Helga isegi mõelnud oma nooruspõlve peidupaigale Reopalu tuulikus, aga sellest siiski loobunud.\n„Mis on kõige kindlam koht, kuhu varas ja Maksuamet otsima ei lähe?“ oli Ilmar küsinud. Ja Helga oli äkki kiljatanud: „Issand, kirikus loomulikult!“ Ja nii jäigi. Helga lubas, et võtab Feliksil sabast kinni ja räägib ta nõusse, et ta peidab raha kiriku käärkambrisse, seal on seinas just paar parajat lahtist kivi ja sinna kohe kindlasti keegi tuhlama ei lähe.\nAga seni kuni aeg arutust annab otsustas Ilmar majas kõik lambipirnid säästupirnide vastu vahetada, et nende ökoloogiline jalajälg oleks väiksem, nad tegid selleks kahesaja eurose investeeringu. Umbes neli päeva pärast pulmi, just siis kui Ilmar elutoas läbipõlenud säästupirni järgmise vastu vahetas, tuiskas Helga äkki tuppa ja lehvitas pahaselt ühe raamatuga.\n„Näedsa,“ hüüdis ta. „Imelik asi, ma leidsin kemmergust raamatu. Ei tea, kuidas see sinna sattus?“\n„Ah see või,“ kohmas Ilmar tabureti otsast. „No mina vist jätsin. Ma hommikul istusin ja seal noh, lugesin ja...“\n„Väljakäigus!“ kiljatas Helga etteheitvalt.\n„Noh, mul on selline komme, et võtad miskit lugemist kaasa. Et nagu ühendad meeldiva kasulikuga.“ Ta ronis taburetilt maha kontrollima, kas pirn põleb.\n„Siin majas ei ole sellist kommet!“ hüüatas Helga. „Issand! Raamatu koht ei ole väljakäigus! Niiskus ja bakterid, jumal!“\nIlmar klõpsas lülitit ja veendus, et pirn põles küll kuidagimoodi, aga ainult umbes kümme sekundit. Ilmar vandus omaette ja hakkas uut pirni otsima. „Mis sa siis nüüd pahandad kohe,“ ümises ta.\n„Raamatu koht on riiulis!“ raius Helga ja marssis riiuli juurde ning lükkas raamatu demonstratiivselt tühjale kohale. „Ja lugemise koht on meie majas siin,“ teatas ta järgmiseks, võttis raamatu riiulist välja, läks tugitooli juurde ja istus sinna. Ilmar vaatas teda natuke ehmunult.\n„Kui enam ei loe, siis paned riiulisse tagasi. Igal asjal on oma koht ja raamatud tuleb õigel ajal tagasi tuua ja oma kohale riiulisse panna. Ei ole nii, et vedeldad raamatuid mööda väljakäikusid kuidas juhtub...“ Ja äkki Helga vakatas, jõllitas pärani silmi Ilmarit ja hakkas siis nuuksuma. Ilmar ootas veidi, tuli tema juurde ja silitas ta pead.\n„Oh issand, issand!,“ nuuksus Helga. „Oi Ilmarike, anna andeks! Mida ma suust välja ajan, taivane arm!“\nIlmar võttis Helga käest raamatu ja viis selle riiulisse tagasi. Enne kui ta selle omale kohale pani, lehitses ta seda veidi ja ühmas: „Nii. Omale kohale. Nagu kord ja kohus. Ma olen osa jõust, mis kõikjal tõstab pead ja kurja kavatseb. Goethe “Faust”. Ma kunagi ammu-ammu lugesin seda, aga näe siiamaani on meeles.“ Siis tuli ta Helga juurde tagasi ja jäi teda nukralt muiates vaatama.\n„Anna mulle palun andeks,“ nuuksus Helga.\n„Sa pead kõik selle Süvahavva endast välja laskma, ära unustama,“ sõnas Ilmar vaikselt.\n„Jah, jah muidugi.“\n„Ei ole enam seda teie salakogu, sa ei pea midagi kaitsma ega varjama, sul ei ole saladusi. Sa ei pea enam närveldama ja pabistama.“\n„Aga ma tean... neid saladusi. Mida keegi teine ei tea,“ kostis Helga ja vaatas pisaraid silmadega abiotsivalt Ilmarile otsa.\n„Unustad ära,“ soovitas Ilmar ja kobas tasku kallal. „Komput tahad?“ Seal oli tal alati pisike karbike lagritsapastille, mille suhtes tal oli pärast suitsetamise mahajätmist arenenud samasugune sõltuvus. Pidev lagritsalehk Ilmari küljes ja elutoas oli mõnikord pannud Helgat hädaldama, et siin on nagu mõni hambaarsti kabinet. Aga nüüd pistis ta vaidlemata ühe patsilli suhu ja hakkas seda nutuse näoga imema.\nJa siis elasid nad paar päeva õnnes, üksmeeles ja armastuses kuni juhtus selline lugu, et Helga oli poodi läinud ja Ilmar parandas hoovis vana „Žiguli“-loksu ja äkitselt ilmus hoovivärava taha naabrinaine Deboora, kes soovis Ilmarile viisakalt jõudu ja uuris, et kas Helga ka kodus on.\n„Küla peal kuskil,“ kohmas Ilmar, pühkis õlised käed puhtaks ja avas värava. „Peaks varsti tulema.“\n„Ma tõin talle näe, lokitangid ära,“ ütles Deboora ja naeratas kahetsevalt.\n„Ahsoo, ahsoo,“ ümises Ilmar. „Aga naabrinaine astub seniks edasi äkki? Puhkab jalga natuke.“\n„Oi, mis ma hakkan tüli tegema!“ ajas Deboora kiiresti vastu täpselt sellise paraja tooniga, et Ilmar talle edasi peale käiks.\n„Ei ole mingit tüli! Üldse mitte! Tassike kohvi ja äkki üks banaaniliköör?“\n„Isver!“ kiljatas Deboora. „Banaaniliköör! Keset päeva?“\n„Absoluutselt,“ muheles Ilmar. „Kõige õigem aeg. Siesta. Teate, Costa-Rical, ma mäletan, sellisel kellaajal, alati tehti üks väike paus ja pitsike likööri.“\n„Costa-Rical?“ imestas Deboora. „Naabrimees on siis ju pool ilma läbi reisinud. See on ju kuskil Aafrikas, jah?“\n„Just täpselt,“ teatas Ilmar ja sammus juba toa ukse poole. „Noh, eks noorest peast sai veidi ringi tuuseradatud, siin ja seal, kui ma veel kaubalaeva peal teenisin.“\n„Isver! Päris laeva peal või?“\n„Eks jah. Sada imet sai ära nähtud. Aga naabrinaine astub ikka edasi natuke? Ega ma olengi ammu tahtnud küsida, et kuidas naabrinaisel selline poeetiline nimi on – Deboora?“\nDeboora vehkis kätega ja hakkas itsitama. „Isver! Mis poeetiline! Eluaeg lüpsja olnud...“\n„Ärge ütelge, ärge ütlege. Lüpsimine, see on väga naiselik tegevus, ürgnaiselik, nahu öeldakse, selline karrismaatiline kohe,“ teatas Ilmar tähtsalt ja lõi ukse valla. Deboora punnis moe pärast veel natuke vastu aga lasi siis ennast ikkagi tuppa meelitada.\nKui Helga umbes tunni aja pärast kahe raske kilekotiga koju jõudis, leidis ta eest õndsal ilmel lõõtsa kääksutava Ilmari, teda andunud pilgul kuulava Deboora, kelle põsed õhetasid ja laua pealt pooltühja pudeli banaanilikööri, mis hommikul oli päris kindlasti täis olnud. Helga seisis veidi aega elutoa lävel ja tunnistas seda banketti läbitungimatul ilmel ja nägi kuidas tema kallis sõbranna Deboora nagu vedrust visatult püsti kargas.\n„See disko on kohe poeni ära kuulda,“ tähendas Helga külmalt.\nIlmari lõõtspill jäi haleda kääksuga vait ja Deboora kraamis kusagilt kiiresti Helga lokitangid välja.\n„Helgakene. Kodus lõpuks...“ kohmas Deboora ja punastas.\n„Vist natuke valel ajal?“ märkis Helga.\n„Mis sa nüüd!“ hüüatas Deboora. „Ma just tulin, näe... lokitangid tõin ära.“\nTa ulatas lokitange Helga poole, kes need kiiresti enda kätte kahmas. „Aitäh, Deboora. Hea, et ära tõid,“ tähendas ta.\n„Ega jah võõrast asja ei tihka ju endale hoida.“\n„Ei, kus sa sellega.“\n„Ja... ja ma siis jooksen,“ otsustas Deboora. „Mul oligi kiire, korraks astusin läbi ainult.“\n„Kontserti lõpuni ei kuulagi või?“ küsis Helga aga Deboora pomises midagi segast, et tal on kanad toita ja et üleüldse on tal hirmus kiire päev ning pühkis toast välja. Ilmar aga keeras liköörile korgi peale ja pani selle ilusti sektsioonikappi tagasi, kus iidsetest aegadest saadi on olnud selle pudeli koht. Helga pressis huuled kramplikult kokku ja viis söögikotid kööki.\nTunnikese kohmitses Ilmar veel õues auto kallal ja kui ta tuppa tuli, siis leidis ta Helga peegli ees tõsikindlalt lokitangidega askeldamas. Ilmar läks talle ettevaatlikult juurde ja üritas emmata. Helga rabeles Ilmari käte vahelt nipsakalt välja.\n„Misasja sa nühid nüüd?“ küsis Helga jahedalt.\n„Deboora siin juhtus korra sisse astuma, kui ma just natuke pilli lahti lõin... mis sa siis nüüd pahandad,“ pomises Ilmar süüdlaslikult.\n„Ja liköör oli sul ka just lahti löödud,“ märkis Helga. „Dressipüksid jalas ja liköör ees. Donžuaan mul selline!“\n„No külaline tuleb, ikka pakud natuke viisakuse pärast.“\n„Ja lõõtsa kääksutasid kah viisakuse pärast?“\n„See on akordion, mitte lõõts. Helgakene, ega sa siis ei mõtle, et me siin kurameerinud oleks või midagi.“\nIlmari käed üritasid uuesti Helgat kallistada aga Helga libises nende vahelt osavalt välja. „Ei mõtle mina midagi,“ nähvas Helga, sapsutas tangidega lokke ja hakkas pühendunult nina puuderdama. Ilmar vaatas teda viivu ja ohkas.\n„Sa ei saa oma salajastest asjadest lahti kuidagi,“ ütles ta siis. „Sa oled nagu ära ja eemal kogu aeg. Süvahavvad ja värgid. Rikuvad su närvid ära ja siis sa näed tonte igal pool.“\nHelga jäigastus. Võib-olla on Ilmaril õigus? „Ma kardan, Ilmar,“ pomises ta lõpuks. „Midagi on Süvahavvaga korrast ära, midagi juhtub, ma nagu tean seda. Midagi koledat. On üks asi, mida keegi teine ei tea, aga...“\n„Unusta ära!“ sõnas Ilmar ja nüüd enam Helga tema embusele vastu ei hakanud. „Unusta ära. Ei ole enam Surmatagust koda. On ainult see koda ja meie siin... Kuni surm meid lahutab.“\nPeep Ambros alustas oma päeva Süvahavva talus viimasel ajal tavaliselt sellega, et uuris järgi, kas Kristi on kuhugi internetti mõne märgi maha jätnud. Paraku ei olnud Peebu abikaasast juba üle kolme nädala mingeid sõnumeid. Ent Peep ei muretsenud väga, ta teadis hästi, et isegi töötav internet Togos ei tähenda alati sellist internetti, mis muu maailmaga ühenduses on. Nii et Peebu tujul ei olnud midagi viga, ehk ka sellepärast, et Arnoga oli kõik hästi ja paremini veel – poiss rügas tööd teha ja ei muretsenud ema pärast. Õige, murdeiga läheneb ja peaasi, et poiss memmekas ei ole.\nMõni päev pärast Helga ja Ilmari pulmi oli Peep teinud enda kohta huvitava tähelepaneku. Ta nimelt avastas, et tal on õnnestunud täiesti orgaaniliselt sulanduda külakogukonda. See oli olnud vihmane hommik, ta oli kummikud jalga pannud, natuke tööd nokitsenud ja siis oli selgunud, et õhtuks ei ole midagi süüa, ka õlu on otsas ja sigaretid ka. Ta oli midagi selga visanud otsustanud rattaga poodi minna. Pärast kükitas ta koos Antsu ja ühe külamehega, kelle hüüdnimi oli Pläru aga pärisnime keegi ei teadnud, poe ees ja rüüpas mõned lonksud õlut. Seal oli üks selline mõnus pink poeseina ja sirelipõõsa vahel, seina peale oli avaja kinnitatud ja piha. Ja siis oligi Peep aru saanud, et tal on jalas dressipüksid ja kummikud ning seljas pintsak ja et ta on täpselt samamoodi riides nagu Ants ja Pläru ja et teda on täiesti võimatu teistest Värravi põliskodanikest eristada. See avastus oli talle mõnevõrra lõbu valmistanud, nii et ta tegi meestele ühe ringi õlut välja ja siis veel ühe. Rahamuret, nagu öeldakse, tal ju viimasel ajal ei olnud. Õhtupoolikul oli ta korra veel poes käinud, ostnud purgisuppi ja lihapirukaid ja koju vändanud, sest saun tahtis ju ehitamist. Peebu üllatuseks oli Arno vahepeal ehitamisega kaunikestki edenenud, Arno oli üksinda lausa pool tulevastest vundamendi kohast valmis kaevanud ja kui Peep rattaga hoovi vänderdas, siis tassis ta parajasti kiviplokki.\n„Kuule, õu, see on ju raske!“ hüüatas Peep. „Poiss, sa venitad ennast ära ju!“\nArno aga pani kivi rahulikult maha ja kehitas õlgu. „See ei ole üldse raske,“ tähendas ta ja isegi ei hingeldanud.\n„Jäta nüüd järgi, tõmba hinge ja mis sa mässad üksi,“ arvas Peep, pani ratta kuuri najale seisma ja tuli Arno hiigeltööd imetlema. „Üksi kaevasid selle kõik või?“ küsis ta.\n„Jah, mina üksi.“\n„Tubli poiss. Ainult natuke vale koha peale.“\n„Ei, see on õige koht,“ ütles Arno külmalt.\n„Noh, see on ka hea koht, aga minu planeeringus on sauna koht kümme meetrit sinna poole ja ja vaata, terrass peab avanema päikseloojangu poole.“\n„Ei, see on õige koht. Siin peab olema,“ jäi Arno endale kindlaks. Peep kratsis kukalt ja mõtles veidi. Arno oli kaevanud süvendi täpselt sinna, kus oli olnud Andruse vana saun ja kus saun võis olla olnud juba teab kui ammusest ajast. Ja vanarahvas teadis ka neid sauna-asju ju päris hästi. Nii et võib-olla sobis ja see koht hästi või mis vahet sel tegelikult oli.\nRattasõit oli Peebu janutama ajanud, nii et koukis ühe õlle lahti ja võttis tubli sõõmu. Siis istus ta kivi peale ja nüksas Arnot. „Nüüd me siis olemegi sinuga kahekesi, mis? Plikad lennus kõik ja... Aga me saame hakkama! Suurepäraselt saame hakkama.“ Ja siis hakkas ta rääkima, milline ja kuidas uus saun peab välja nägema. Peep oli isegi esialgse plaani valmis joonistanud ja ta teadis täpselt, milline see uus saun tuleb. Ta rääkis pikalt ja ei pannudki tähele, et Arno oli vahepeal jälle kivisid hakanud vinnama.\n„Kuule, jäta nüüd järgi,“ hõikas Peep siis. „Vaata, juba hämaraks kisub, eks me homme ehitame edasi.“\n„Meil ei ole aega,“ märkis Arno napilt.\n„Kus meil kiiret on? Sügiseni aega küll. Ega siis ei põle ka ju midagi. Sügiseks saab seinad püsti, katuse peale, talvel nokitseb vaikselt edasi.“\n„Ma ehitan üksi kui sa ei jaksa. Täiskuu ajaks peab valmis saama.“\nPeep mühatas naerda. „Oh poja, sa naljameheks hakanud.“\n„Ma ei tee nalja. Ja ma saan üksi küll, kui sa ei jaksa.“\n„Oh, miks sa siis ei jaksa. Ma ütlesin emale kohe, et maa töö ja maa õhk ja et siin kahekesi rassime, isa ja poeg, et see kõik aitab. Ja noh, sa nagu said eelmine suvi kohe jõudu juurde, kui sa vahepeal kadunud olid. Ja millest sa midagi ei mäleta. Jah, elu õpetab, töö õpetab, just?“\n„Minuga on kõik hästi, isa,“ ütles Arno. „Kui sul on vaja mujal olla, linnas või kus iganes. Mina saan siin hakkama.“\n„Mis sa jahvatad nüüd,“ kohmas Peep. „Sina üksi ja Süvahavval!“\n„Jah, mina üksi ja Süvahavval,“ ütles Arno ja kuidagi nii pühendunud ja kindlameelselt, et Peep oma poega üllatunult vaatama jäi. Viivuks talle tundus, et Arno mõtleb seda tõesti tõsiselt. Aga tõesti ainult viivuks ja siis pahvatas Peep valjusti naerma ja laksas sääse põse pealt minema.\n„Sääsed, raisk söövad,“ arvas ta. „Ega me täna vist suurt midagi teha ei saa, sääsed söövad silmad peast ära. Paneme tänaseks kokku ja lähme vaatame äkki, kas mõne särje konksu otsa saab?“\nEnt järgmiste päevade jooksul ei teinud Arno tõesti midagi muud, kui rassis sauna kallal ja sundis ka Peepu ehitama. Arno ei jooksnud küla peale mängima ega otsinud teiste laste seltskonda, uus saun vana mahapõlenud sauna koha peal näis olevat talle kõige tähtsam asi maailmas.\nAnts oli neil päevil Süvahavval sagedane külaline ja Peebul oli selle üle päris hea meel, sest tema vana semu Feliks, kes oli vahepeal olnud pool aastat kuhgile kadunud, oli nüüd jälle Värravst jalga lasknud. Ja pealegi oli Ants intelligentne inimene, füüsik ja eesti mees läbi ja lõhki ning pärast rasket rahmeldamist ja pikka tööpäeva on ju igavesti mõnus juua õlu või kaks ja siis veidike asju arutada. Nii et juhtus päris tihti, et nad õhtuti aida ees pingi peal istusid, õlut rüüpasid, poliitikast või muust rääkisid, kirusid kommunistide valitsust ja mõnda metsavendade laulu jorutasid. Eks Põlvamaa metsades oli ju omal ajal palju verd valatud ja Ants teadis mitut vanat lugu, kuidas siin pärast sõda metsavendi kütiti ja kuidas mõnd äraandjad 90-te alguses väga kiiresti jälle värvi vahetasid ja lausa üleöö suurteks isamaalasteks muutusid. Ja et nüüd saavad need tõprad jälle oma õige kuue selga tõmmata, kui nad veel elus peaksid olema ja jälle punaseid lippe lehvitada.\nAnts rääkis siis ikka, et eesti rahvas on nii tugev anomaalne nähtus, ja et loodusseaduste järgi peaks ta ammu kadunud olema ja isegi see, et üks rahvas, keda on alla miljoni, sai korraks oma riigi teha, on imede ime. Aga anomaaliatega ongi nii, et ega need ei kao. Äkki ajad muutuvad ja me tõstame jälle kunagi sini-must-valge.\nJa kui juba anomaalseid asju kõneks võeti, ei olnud palju vaja, et nende jutt kuidagi Süvahavva talu peale keeras.\n„Aga sa ei ole kunagi mõelnud, et see Süvahavva värk võib olla nagu füüsika kuidagi, ah?“ uuris siis Ants.\n„Ei ole mingit Süvahavva värki, noh,“ kinnitas Peep. „Ühed vanad ja lollid kuulujutud kõik.“\n„Kuramus, ma ise nägin läinud suvi! Kui Ofeelia siin mõõtis ja askeldas. Ise nägin ja ise kuulsin.“\n„Oli mis oli, aga nüüd on kõik kuss ja vakka. Mitte piuksu ka ei ole.“\n„Kui sa tahad, ma võin natuke uurida või mõõta või noh, nii sõbramehe poolest?“\n„Sõbramehe poolest võid sa tulla mulle appi sauna ehitama,“ naeris Peep. „Muidu näed mul poiss ehitab üksi sauna valmis.“\nJa sinna paika see jutt neil tol õhtul jäi.\nÜhel õhtupoolikul, kui Ants oli pärast paari õlut just rattaga vänderdades metsa vahele kadunud, hakkas kruusateelt tolmu üles keerutama ja üks punane auto ilmus nähtavale. Peep seisis uudistades aiaväravas ja mõtles, et sellise autoga sõidavad tavaliselt naisterahvad ja mõtles, et kas mõni turist on ära eksinud. Ning osaliselt oli tal õigus. Punane auto sõitis otsejoones Süvahavva hoovi ja selles olid tõepoolest naisterahvad, lausa kolm tükki ja nad olid turistid ja ei olnud ka.\nNii kui auto hoovi vuras, siis oigas Peep mõttes, sest juhi tundis ta kohe ära. See oli Kristi sugulane, umbes mingi täditütre onu õde või midagi niisugust, üks Tartu kinnisvaramaakler ja kohutavalt tüütu naisterahvas, kes ennast neile alati külla oli sokutanud, enamasti kõik likööridpudelid tühjaks joonud ja poole ööni tühja jutulobaga tüüdanud. Tema nimi oli vist Milvi. Ja nüüd oli see Milvi täispakitud autoga otse Süvahavvale veerenud ja see ei saanud tähendada head.\n„Peep!“ kiljatas Milvi kui ta autost välja ronis, käed õieli ajas ja Peep ei pääsenud ühest higisest kallistusest. „Isver, taevas, Peep, no kui ammu me ei ole sinuga näinud, mis!“\n„Ikka mingi aasta otsa, tänu taevale,“ pomises Peep ja tema süda aimas halba, sest teine naisterahvas, kes ennast autost välja upitas oli Milvi õde nimega Silvi, miski linnavalitsuse ametnik ja mis puutus tüütu lobaga vaevamisse ja sugulastele kaela peale käimisesse, siis tugev konkurent oma õele. Jällegi ei pääsenud Peep ühest higilõhnalisest sülelusest, mis sedapuhku päädis lausa põsemusiga ja ta sulges korraks silmad, sest ta ei tahtnud ette kujutada, mis asi on see kolmas, mis ennast punasest autost välja veeretab.\n„Taevakene ja ongi Kristi läinud, sinna maailma otsa, eks ole,“ sädistas Milvi sedaaegu. „Kohe hirmsasti süda valutab tema pärast, nii lähedane inimene ja ei jõudnud teda vaatamas ka käia enne kui ta läks.“\n„Temaga on kõik hästi,“ mõmises Peep.\n„Ja Arnokene ja Arnika, kus nemad meil siis on, tahaks kohe ka kalli-kalli teha...“\n„Arno... seal sauna juures kaevab,“ ühmas Peep. „Ja Arnika on Tallinnas.“\n„Arnokene!“ huilgas Milvi, „tule tädile kalli-kalli tegema!“ Ja rääkis ainsa hoogsamalt edasi. „Jah, ja vaata, meie siin Silvi ja sõbrannaga mõtlesime, et tahaks natuke puhkust ja puhast õhku, et kaua sa ikka linna vahel nühid ja sõidame siis lõuna poole ja vaatame ühe kena järve ääre, kus päevitada nii nädalakese ja siis sõidame ringi ja püha taevas, äkki tuleb meelde, sugulased ju siinsamas kusagil elavad ja siis.... Arnokene! Ja siis mõtleme , et issand, tuleme läbi ja ütleme tere vähemalt inimestele.“\n„Tere,“ ütles Peep ja meenutas, et Tartus oli see tavaliselt alanud uksekellega ja siis kuulutamisega, et näe, juhtusin mööda astuma ja ütleks vähemalt tere inimestele. Ja siis tahtis ta juba käratada „Arno!“ et natukenegi tuld enda pealt mööda suunata, aga jäi vait, sest kolmas naisterahvas tuli autost välja.\nJa tema oli Milvist ja Silvist märgavalt noorem, ehk hilistes kolmekümnendates, läikivate heledate juustega, lühikestes teksapükstes ja valges särgis ja kui ta nõtkelt autost välja astus, siis ta lehvitas oma juukseid ja nendest õhkus muskaataroomi ja tema naeratus säras kohmetult, armsalt ja andekspaluvalt.\n„Et tere ütleme vähemalt inimestele,“ sädistas Milvi edasi. „Oi, aga saage tuttavaks, tema on Annemai, minu hea sõbranna. Või te olete juba äkki näinud?“\n„Ei ole näinud,“ sõnas Peep.\n„Ikka oled, Peep, mis sa ajad nüüd!“ hüüdis Milvi. „Annemai on näitleja ju. Kuidas sa ei ole näinud, „Vanemuises“ oli ju ja puha ja nüüd on vabakutseline.“\n„Väga... väga tore,“ ütles Peep ja sirutas käe. Annemai tuli tema juurde ja surus ta kätt.\n„Mis on tore?“ küsis ta. „Kas see, et ma näitleja olen või et ma „Vanemuises“ olin või nüüd vabakutseline?“\n„Kõik, ma arvan,“ ütles Peep. „Kõik vist, jah. Või, et vabakutseline. Siis on nagu palju vabadust.“\n„Vabakutseliseks saadeksegi tänapäeval läbi „Vanemuise“,“ naeris Annemai, naeris jälle ja lehvitas oma heledaid juukseid. „Ah teie olete siis Süvahavva peremees?“\n„Peremees jah,“ kohmas Peep ja tundus äkki vastupandamatut vajadust oma dressipükse kergitada. Ta tegigi seda ja alles siis sai aru, et ta ongi tõesti dressipükstes. Ja mitte kõige uuemates. „Seda et, ma siin tegin hommikul metsajooksu,“ ütles ta kogeledes. „Ikka natuke teed ju, nagu sportliku vormi mõttes. Ja noh, ei ole jõudnud veel ümber riietuda nagu.“\n„Sellest ei ole midagi,“ sõnas Annemai. „Me tõesti tulime ainult korraks läbi.“\n„Absoluutselt!“ kiljatas Silvi. Ja Milvi rääkis väga kiiresti edasi: „Ainult korraks, muidugi. Et mõtleme, et otsime mingi turismitalu, kus on männimetsa ja mõni järvekallas äkki, et palju sellel linnainimesel ikka vaja on, selliste ilmadega, eks ole. Ja nagu kiuste, kõik kohad on täis ja reserveeritud ja mõtleme, et ega siis midagi, paneme linna tagasi, Anne kanali ääres, jumal issand, eluaeg on seal päevitatud ja viimane moment, tead, tuleb pähe, et sugulased elavad siinsamas ju ja tuleme ütleme vähemalt tere. Arnokeenee!“\nArnokest ei ilmunud ikka veel nähtavale.\n„Ja Peep, ütle nüüd ometi, et kuidas sa elad?“ küsis Silvi ja jäi Peebule pärani silmi otsa vaatama.\n„Mis sa siin ikka elad ja oled,“ ühmas Peep. „Tööd on kõvasti, varavalgest saati üks orjus hakkab pihta, tead, remonti teeme, sauna ehitame. Taluvärk, noh, rabad nagu loom. Hommikust hakkad peale ja hea kui õhtaks midagi tehtud saad.“\n„No absoluutselt,“ hüüdsid Milvi ja Silvi ühest suust ja Milvi jätkas: „See on see maa-elu, et kui sul on ikka terve maja ja maad ja metsad, siis ei ole ühtegi vaba momenti, nagu orjad kohe. Kui on ikka terve maja ja suur hoov, siis on alati mingit kõpitsemist kuskil, küll ma tean. Ja... appikene, teil on sõstrapõõsad ju lookas kohe, linnud söövad ära kui ruttu ära ei korja! Ja issand kui piinlik, et me sellisel ajal tülitama juhtusime, teistel tööd pooleli kõik ja meie siin oma killavooriga nagu mustlased tuleks kaela peale.“\n„Ei ole üldse mingit tüli,“ pomises Peep ja vaatas kuidas Annemai auto kapotile nõjatus, silmad sulges ja näo viimase õhtupäikese poole pööras.\n„Arnokene!!!“ kisendas Milvi ja kädistas edasi: „Meil on jah kohe Tartu poole tagasiminek, sinna kivide vahele, kolistad siin ringi, ja ega me üldse ei tahtnud tülinaks olla ega midagi, natuke värsket tõhku hingata või sedasi, rohkem nagu Annemai pärast, tal oli see lahutuseasi ju hiljuti eks ole, ja siis tõesti, et ainult kiikame läbi korraks...“\n„Mul on väga kahju,“ ütles Peep vahele. „Et kui nagu lahutus oli.“\n„Minul küll ei ole,“ sõnas Annemai naeratades. „Ma tunnen ennast üle pika aja jälle täisverelise naisterahvana.“\n„Et ütleme tere korraks,“ jätkas Milvi, „ammu pole sugulasi näinud ju ja kuidas sa ilma tere ütlemata ikka majast mööda sõidad, näe tordi võtsime ka kaasa, ei tea, kus see Arnokene on nüüd ja... „ Ta vakatas hetkes ja vaatas siis Peebule suurte silmadega otsa. „Ja Peep, ära sa üldse mõtle sellist asja, et me nagu sulle kuidagi kaela peale tahtsime tulla või nii. Issand hoia!“\nJa Peep vaatas siis maja poole, mis oli suur ja suhteliselt tühi ja vilksamisi jälle neiu Annemai poole ja ütles neli sõna, mille kohta ta täpselt ei teadnud, mida ta õieti öelda tahtis: „Ahsoo...tegelikult... tähendab... einoh.“\n„Issand, arvad või!“ kiljatas Milvi. „Kas tõesti või? Kolm naisterahvast sulle siia tülinaks, kui sul on remont pooleli ja kõik?“\n„Ei ole mingit tülinat,“ kuulis Peep end lausumas. „Ma mõtlen, et maja on ju tühi meil praegu ja ilus mets on siinsamas ja jõgi ei ole kaugel...“\n„Meil on ju telk ka kaasas!“ hüüatas Silvi. „Ühe päevakese oleme äkki, tüdrukud? Ja aitame marjad ära korjata, mis?“\nTüdrukud arvasid, et kui peremehel tõesti midagi vastu ei ole, siis nad ühe päevakese heameelega oleksid ja aitaksid marjad vähemalt ära korjata.\nPostitaja: Vabaajaleht kell 05:17


Siiliste raamaturiiul: Lev Tolstoi "Sõda ja rahu I-II"\nMa lugesin "Sõda ja rahu" esimest korda aastaid tagasi keskkooli viimases klassis, olles ise 17. aastane. Tookord olid kohustusliku kirjanduse valikus Tolstoi teostest "Anna Karenina" ning "Sõja ja rahu" esimesed kaks osa. Miskipärast otsustasin viimaste kasuks ja sõjastseene vahele jättes, lugesin läbi kõik neli raamatut, sest need olid nii kaasahaaravad. Olen juba aastaid hoogu võtnud, et seda suurteost uuesti lugeda ning kui Varrak need eelmise aasta lõpus uuesti välja andis, oligi ideaalne võimalus olemas. Muide, sel korral lugesin ka lahingustseenid läbi ning need olid seda väärt, soovitan mitte vahele jätta. Kuna loen kolmanda ja neljanda raamatu ka kohe järgi, siis kirjutan põhjalikuma sisuanalüüsi kõigi raamatute põhjal järgmises postituses.\npealkiri: "Sõda ja rahu I-II"\ntõlkijad: Virve Krimm, Eduard Suursepp, Oskar Truu ja Marta Sillaots (uue korrektuuri läbi teinud vana tõlge)\nPosted by Monika Siil at 17:19\nLabels: - ajalooline, - ilukirjandus, - klassika, *lemmikud*, 2017, eesti keeles, Lev Tolstoi, Varrak


www.militaar.net • Vaata teemat - sõjaline õpetus kooli tagasi!\nTänane kuupäev 14 Juun, 2021 2:39\nsõjaline õpetus kooli tagasi!\nSõjaline õpetus kooli tagasi?\nJah 85% [ 57 ]\nEi 9% [ 6 ]\nVõibolla 6% [ 4 ]\nPostitatud: 02 Dets, 2005 13:26\nPoolt, aga tingimustega. Ajalugu ajalooks, kuid praktilise kohapealt vaadeldes saaks olla sõjalisest õpetusest korralikult tehes ainult kasu tulla. Kui tuua riigikaitseõpetus koolidesse kohustuslikuks, siis saaks vähendada näiteks ajateenistuse kestust. Eelkõige baasõppe koha pealt, sest see on koolis omandatatud. Loomulikult ei peaks vähenema kordamise osa ja nn. noorteaeg, sest viimane loob vajaliku kaitseväele vajaliku subordinatsiooni. Lihtsalt ei kuluks väärtuslikku aega lihtsamate asjade omandamiseks, mis juba koolist selged. Saaks keskenduda põhilisele, nagu eriala ja tegutsemine suuremates üksustes, kui jagu.\nKokkuvõtvalt saaks säästaks riik raha, sest odavam on maksta õpetajale kui ajateenijale kulutada (söök, varustus, kaadri palk). Ülejäävaid summasid saaks kasutada kenasti üldise kiirreageerimisvõimekuse tõstmiseks ja Skautpataljoni laiendamiseks. Viimane saaks ka endale siis tõenäoliselt rohkem kaadrit.\nÜhesõnaga, kui teha, siis teha täiega. Probleem muidugi selles, et õppekava on tõesti pingeline.\nPostitatud: 03 Dets, 2005 21:23\nAjateenistuse pikkust ei saa enam mitte kuidagi vähendada, vajalikult tasemel baasõppe andmine koolides on siiski suhteliselt kahtlane (välistatud?), ajateenistus aga käib praegu niikuinii joostes ja ülepeakaela, harjutamise osa (u 1 kuu) on praegu täiesti puudu.\nRääkides riigikaitse õpetusest koolis, siis mina näen selle eesmärgina kõigepealt riigikaitse süsteemi ja erinevate kaitsevõimaluste tutvustamist, erinevate ohumudelite tutvustamist (ja ärge hakake ajama jahu mingist terrorismiohust, ma lähen närvi selle peale ). St koolilõpetaja peaks teadma, misasi on riigikaitse üleüldisemalt ja miks ning kuidas tema selles osalema peaks, lisaks peaks vast rääkima tsiviilkaitse algtõdedest. Kodanikuõpetus käib sellest praegu (ok, 6-7 aastat tagasi vähemalt) kauge kaarega mööda. Mahutada õppekavadesse sõjaline õpetus nii, et sellest ka mingit väljaõppelist kasu oleks...\nPostitatud: 04 Dets, 2005 22:43\nIgatahes peab selline asi olema.\nIgaüks peaks saama selgeks, mis laskeriist ,mis jalaväemiin jms.\nÕppima seda kraami kasutama ja kartma.\nPostitatud: 06 Dets, 2005 16:40\nNo ma tõesti ei tea selle pooljooksimise kohta. Suur osa ajast mehed passivad niisama nn. KVM. Sinu ideed õpetamise suhtes on loomulikult õiged. Minu põhiidee seisneb selles, et need üksikvõitleja baasoskused võiks juba enne KV omandada. Pragmaatiliseks ja mitteideaalseks näiteks oleks siia kasvõi Hitlerjugend. Noored, kes sealt tulid ütlesid, et ega eriti Heeris midagi uut ei õppinud, kõik oli Hitlerjugendist juba selge. Samalaadset suunda võiks ju rakendada. Loomulikult pehmemal moel.\nPostitatud: 06 Dets, 2005 20:39\nRoamless, kus möödus sinu ajateenistus ja kes olid su ülemad, et sa räägid niisama passimisest? Ok, kõrgemate instantside suutmatusest omavahel kokku leppida tekib viivitusi ja plaanist kõrvale kaldumisi, kuid viimasel ajal on ka seda juba vähemaks jäämas. Või pead sa niisama passimiseks näiteks laskmiste julgestamist?\nPostitatud: 06 Dets, 2005 22:51\nLiitunud: 29 Nov, 2005 9:59\nAsukoht: Eesti Lõunaosariigid\nOlen selle poolt,tuleb kasuks neile....\nPostitatud: 07 Dets, 2005 14:22\nEhe demagoogia, loomulikult pole laskmiste julgestamine niisama passimine. Teenisin aega Ämaris. Passimist defineerin selliselt, et kui kuu aega on päevaplaan selline, et takistusriba ja sport ja midagi uut sõjalist ei õpi. No siis ma ei tea. See polnud noorteaeg, millest hetkel rääkida pole vaja. Mujal väeosades samal ajal sama lugu, aga väljaõpet siiski rohkem.\nLoomulikult on asi läinud paremaks aegade jooksul, aga siiski, metsas passitakse samamoodi palju tühjalt magades ja lebotades. Intensiivistada õppusi, ülemad pangu pead rohkem tööle, et aega sisukalt sisustada, mitte, et üks element, millele kulub no mingi kolm tundi, ja siis päev otsa lebo.


Millest sõltub teie metsa keskmine hind? - Metsatukk\n/Metsamaa hind – Millest sõltub metsa väärtus?\nTeadliku metsaomanikuna on oluline aeg-ajalt uurida mis metsa hind parasjagu turul on, seda selleks et võimalikult hästi ajastada oma kinnistu või raieõiguse müüki. Kuna metsa väärtus on ajas muutuv ja ükski metsatukk pole täpselt samasugune, siis on hulganisti faktoreid mis tuleb metsa väärtuse hindamisel arvesse võtta: metsakinnistu pindala, materjali kogumahtu, asukohta, puude vanust, raieküpsust ja ka seda kui suur osa metsast on sobiv raie läbiviimiseks.\nMis on hetkel metsamaa keskmine hind (2019-2020)?\nHetke seisuga on Eesti metsamaa keskmine hind maa-ameti andmetel 3850 eurot hektari kohta. Viimase aasta jooksul viidi läbi 2000 metsakinnistute ostu-müügi tehingut. Kõige vähem makstakse metsa eest Hiiumaal, kus keskmine metsa hind on 2500 eurot hektari kohta. Kõige rohkem väärtustatakse metsa Lõuna-Eestis, näiteks Põlvamaal, Tartumaal ja Võrumaal käiakse ühe hektari metsa eest välja üle 4500 euro.\nKuna metsa väärtus võib suuresti kõikuda, vaatame allpool milline võiks olla metsamaa maksimaalne hind vastavalt vanusele.\nRaiutud metsamaa hind\nRaiutud kinnistu, nagu ka nimi ütleb on maa kus juba on läbi viidud uuendusraie. Kuna tegemist on äsja raiutud maatükiga, siis nende hinnad ulatuvad reegilna 1000 euroni hektari kohta. Seda seetõttu, et metsa uuendamine on kulukas protsess mis on seotud mõningate riskidega. Hinna teeb väikseksemaks ka tõsiasi, et tihti saab sellisest metsamaast suuremat kasu lõigata alles peale meie eluaega.\nMetsanoorendiku hind sõltub puistul kasvavatest puuliikidest ja sellest kui hästi on kinnistut varem hooldatud. Noorendike hind võib kerkida maksimaalselt 2500 euroni. Oluline on ka ära märkida, et kõige enam väärtuslikud on noorendikud kus kasvavad hästi hooldatud kase-, männi- või kuusekultuur.\nEestis pole ka võõras pilt, kus kinnistul kasvab põhiliselt noor võsa, olgu selleks siis remmelgas, hall lepp või sarapuu – sellise puistu väärtus on sarnaselt võrdväärne lagedaks raiutud kinnistuga. Seda selle tõttu, et kinnistust ilus ja terve mets kavsatada, tuleks esmalt võsa eemaldada ja siis uued puud asemele istutada.\nLatiealise puistu väärtus\nSelles eas metsa on veel võimalik veidi hooldusraiega korrigeerida, et kujundada pisut tuleviku puistu tervisliku seisundit ja selle väärtust. Üldjuhul jääb sellise, korralikult hooldatud kinnistu väärtus 4000 euro kanti hektari kohta.\nKeskealise metsa hind\nValmiva metsa väärtus on kuni 10000 eurot hektar. Keskealine mets on väga väärtuslik, sest harilikult selles vanuses metsamaalt saab juba esimese harvendusraie käigus veidi investeeritud summat tagasi teenida. Samuti lisab asjatundjate poolt läbi viidud harvendus tuleviku metsale väärtust, tekitades ruumi puistu parimatele eksemplaridele kasvamiseks.\nKüpse metsa väärtus\nElu on näidanud, et valmis metsa hind võib mõningal juhul kerkida lausa 20000 euroni hektari eest. Küpse metsa alla arvatakse kinnistud, millel kasvavate puude vanus või diameeter on sobiv uuendusraieks.\nMuud faktorid mida tuleb arvesse võtta metsa väärtuse hindamisel\nNagu me juba eelpool mainisime, ükski metsakinnistu pole täpselt samasugune, seega täpse väärtuse määramiseks tuleb võtta arvesse ka teisi faktoreid. Eelpool mainitud summad on reaalsed ainult ideaalsetel tingimustel.\nKasvava metsa sortiment\nSelle kohta kehtib rusikareegel – puistu kus leidub peamiselt kiirelt kasvavad lehtpuud on vähemväärtuslikud kui kinnistud millel valdavaks puuliigiks on aeglaselt kasvav leht- või okaspuu.\nKorralikult, kahjustamata raieküpselt metsakinnistult võime saada hakkepuitu, paberipuud, küttepuud ja palki. Kahjustunud või väheväärtuslikult puistult, kus leiame peamiselt kiirelt kasvav lehtpuu saame ainult küttepuid või hakkepuitu.\nHakkepuidu ja küttepuu hinnad on aga üldjoontes kordades madalamad kui paberipuu või palgi turuhinnad. Seega parimat hinda saab metsa eest mis on hästi hooldatud, millel pole sisemisi ega välimisi haiguseid (nt juurepäss, üraskikahjustused, mädanikud jpt)\nPuistu keskmine vanus\nOn selge, et mida vanem on puistu keskmine vanus, seda tulusam on ka metsakinnistu müümine. Metsa küpsusest sõltub raietüüp, mida saab kinnistul läbi viia. Kõige kasumlikum on uuendus- ehk lageraie. Teisele kohale jääb harvendusraie. Kui mets on saavutanud tüvediameetri või raieküpse vanuse, siis on võimalik kinnistuul läbi viia lageraie, mis on kõige madalama ülestöötamiskuludega raieliik, samas ka kõige kasumlikum.\nKinnistu asukohast sõltub välja veetud materjali transpordi kulu, et puit turundada. Erinevaid puidu sortimente ostetakse Eesti eri paikades, seega läbitavad vahemaad võivad vahel minna päris pikaks mis omakorda vähendavad metsalt teenitud tulu.\nMetsad mis asuvad kuival ja kõval pinnasel on keskmiselt rohkem väärt, sest neid saab aastaläbi majandada. Märjad metsad mida saab majandada ainult talvel, suurendavad väljaveo ja turustamise kulu. Samuti olulist rolli mängib ka otsese juurdepääsu olemasolu. Nimelt kinnistud, millel on olemas ametlik juurdepääsutee lihtsustab väljaveo protsessi. Vastasel juhul tuleb sõlmida kokkuleppeid maaomanikega, kust soovitakse materjali üle vedada.\nKas müüa metsamaa või mitte?\nTegemist on küsimusega, millele mõtlevad ilmselt enamus inimesi enne oma metsa müüki. Meie arvates on metsa müümine igati mõistlik otsus juhul kui te ei plaani seda ise pikas plaanis hooldada ja majandada.\nKusjuures enam levinud põhjused miks inimesed oma metsa müües rahaks teevad on:\nmetsa majandamine ja hooldamine on raske ja aeganõudev protsess\nkui elatakse oma kinnistust kaugemal\nkinnistu asub looduskaitse või muul piirangutega alal\nMetsamaa hindamine – Vaatme teie metsa tasuta üle\nKui te soovite oma metsa müüa, või kui teil on lisaküsimusi, siis oleme valmis teile tasuta konsuldatsiooni pakkuma ja ka hinnapakkumise koostama.


Foorumid Programmeerimine Kogemused Kogemuste foorum\nSiia foorumisse on oodatud postitused, mis ei pretendeeri millegi küsimisele, pigem võimaldavad jagada oma kogemusi. Vahel on mul tunne, et võtaks mõned teemad kokku ja paneks need kuhugi, aga üldise PHP teema all läheksid need lihtsalt kaotsi.\nIgatahes, ettepanekud on kõik oodatud.\nReegliks on see, et esmane teema peaks olema ikka kellegi kogemus mingi probleemi lahendamisel. Kui teil on probleeme, siis küsige neid ikka seal, kus on õige koht.\nRE: Kogemuste foorum\nOh..v2ga hea foorum..Just sellist ma oleks tahtnud siis, kui tegelesin sellega: http://php.center.ee/vaatafoorumiteemat.php?id=7897 V6ibolla, kui sobib,v6iks isegi selle sama teema siia foorumisse liigutada.\nTäna on laupäev, 4. aprill 2020. Kell on 03:21.


Allfondid A-Z — Sihtasutus Eesti Rahvuskultuuri Fond\nEesti Rahvuskultuuri Fond / Allfondid / Allfondid A-Z\nAsutatud 1999. aastal Aadu ja Jako Abeli ning Hans Mirka poolt eesmärgiga toetada Eesti majandusteaduste üliõpilaste koolitust Ameerika Ühendriikides.\nAsutatud 1994. aastal Adelaide’i Eesti Muinsuskaitse Seltsi poolt eesmärgiga toetada Rahvusooper Estonia tegevust.\nAsutatud Igor ja Heli-Kristy Ilinsky poolt 2010. aastal eesmärgiga toetada kuni 35-aastaste üliõpilaste magistri- ja doktoriõpinguid riigiteaduste, politoloogia, rahvusvaheliste suhete ja muudel riikluse arengut ja demokraatiat toetavatel aladel tunnustatud Põhja-Ameerika, Suurbritannia ja Euroopa Liidu maade ülikoolides ning ajakirjanike ja ajakirjandusüliõpilaste õpinguid ja enesetäiendamist uuriva ajakirjanduse vallas.\nAsutatud AS Filter poolt 2017. aastal eesmärgiga toetada keskkonna-, energia-, keemia-, veetehnika ning elektroenergeetika tudengite ja inseneride koolitust.\nAsutatud 1992. aastal Eesti Üldlaulupeo Direktsiooni (Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse) poolt eesmärgiga jäädvustada mälestust Anna Raudkatsist (1886−1965) ja väärtustada folkloori- ja rahvatantsualast tegevust. 2001. aastal üle antud Sihtasutusele Eesti Rahvuskultuuri Fond.\nAnna Raudkatsi viie või nulliga lõppeva sünniaastapäeva aastal (Anna Raudkats sündis 23. veebruaril 1886. a.) ja igal üldtantsupeol antakse välja Anna Raudkatsi rahvatantsustipendium, mis määratakse kauaaegse tulemusliku tegevuse eest Eesti rahvatantsuelus. Stipendiumi määramisel võetakse aluseks rahvatantsutegelase elutöö (nii tantsupedagoogiline, loominguline, organisatsiooniline, propagandistlik kui ka uurimuslik tegevus) ja see antakse vähemalt 50-aastasele isikule vaid üks kord.\nAsutatud 1992. aastal Eesti Üldlaulupeo Direktsiooni (Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse) ning Eesti Kooriühingu poolt eesmärgiga jäädvustada mälestust David Otto Wirkhausist (1837−1912) ja väärtustada puhkpillimuusikaga tegelemist. 2001. aastal üle antud Sihtasutusele Eesti Rahvuskultuuri Fond.\nIgal üldlaulupeol antakse välja David Otto Wirkhausi puhkpillimuusika stipendium, mis määratakse kauaaegse tulemusrikka tegevuse eest puhkpillimuusika edendamisel. Stipendiumi saaja peab olema vähemalt 50-aastane. Stipendiumi määramisel võetakse aluseks muusikategelase elutöö (nii muusikapedagoogiline, loominguline, organisatsiooniline, propagandistlik kui ka uurimuslik tegevus) ja see antakse ühele isikule üks kord.\nAsutatud 1993. aastal Eesti Üldlaulupeo Direktsiooni, Eesti Kooriühingu, Eesti Meestelaulu Seltsi, Eesti Rahvusmeeskoori ja Eesti Muusikaakadeemia poolt Gustav Ernesaksa (1908−1993) mälestuse jäädvustamiseks. 2001. aastal üle antud Sihtasutusele Eesti Rahvuskultuuri Fond.\nAsutatud 2018. aastal Tiiu Alliste poolt eesmärgiga toetada eesti lastekirjanduse loomist, mis kannab edasi eesti rahva traditsioone ja tutvustab lastele eesti kultuuripärandit.\nAsutatud 2003. aastal Inna Mathieseni (1929−2008) ja Olev Mathieseni (1928−2013) poolt eesmärgiga toetada Eesti lähiajaloo uurimist. Inna ja Olev Mathieseni fondi stipendiumi eesmärgiks on stimuleerida Eesti XX sajandi ajaloo uurimist, erilise rõhuasetusega nõukogude okupatsiooniajastule ja sellega seoses tekkinud vastupanuliikumisele nii Eestis kui ka väljaspool Eestit. Teised prioriteetsed teemad on Eesti riigi reaalne ülesehitamine 1920. aastatel ning Eesti iseseisvuse kadumisele viinud sündmused.\nInna ja Olev Mathieseni fondi stipendium eraldatakse kord kahe aasta jooksul ühele või mitmele ajaloolasele kas konkreetse teema uurimiseks või selle raames mingi spetsiifilise probleemi lahendamiseks. Õigus stipendiume taotleda on kõigil ajaloolastel, hoolimata nende teaduslikust kvalifikatsioonist. Seevastu kehtib stipendiumi saamise eeldusena tingimus, et toetust leidev töö peab vastama teaduslikele nõuetele, s.t et töö tulemus on eeldatavalt sellise kvaliteediga, mis võimaldab tema avaldamist refereeritavas spetsiaalajakirjas või monograafiana näiteks teadusliku kraadi saavutamise eesmärgil.\nAlgatatud 2015. aastal Sihtasutuse Eesti Draamateater poolt Ita Everi 85. juubeliks. Fondi eesmärgiks on toetada toetada näitlejaid inimloomuse sügava ja ootamatu käsitlemise eest.\nAlgatatud 2012. aastal Viljandi Kultuurikolledži Ametiühingu poolt eesmärgiga toetada Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia üliõpilasi, õppejõude, töötajaid ja vilistlasi nende erialaste eesmärkide elluviimisel.\nAsutatud 2000. aastal Kuno Lareni poolt eesmärgiga õpilasvahetuse abil parandada teineteisemõistmist ja soodustada kultuurivahetust Ameerika Ühendriikide ja Eesti vahel. Igal aastal antakse vahelduvas järjekorras ühele Tallinna või Ameerika Ühendriikide 12−15-aastasele eesti päritolu õpilasele stipendium üldjuhul ühe nädala pikkuse külaskäigu tarvis kas siis Ameerika Ühendriikidesse või Tallinnasse. Alates 2006. aastast toetab Eesti muusika arengut.\nAlgatatud 2002. aastal Juhan Maiste poolt. Kuni 2017. aastani Juhan Maiste fond. Alates 2017. aastast toetab raamatusarja "Lääne kunsti ajalugu" koostamist ja kirjutamist.\nAsutatud 2000. aastal Merita Panga Tallinna Filiaali poolt. 2000-2018 oli fondi nimi Nordea fond ja eesmärk oli toetada Eesti ja Põhjamaade kultuurialast koostööd. 2018. aastast kannab Nordea fond Luminori fondi nime. Luminori fondi eesmärgiks on toetada noorte majandus- või tehnoloogiaõpinguid väljaspool Eestit.\nAsutatud 2020. aastal Jaanus Pikani poolt eesmärgiga toetada noori ooperilauljaid ning meditsiini ja eluteaduse üliõpilasi/teadlasi.\nAlgatatud 1996. aastal Soome-Eesti Kaubandusühingu poolt. Alates 2017. aastast toetab fond majandusteaduste üliõpilaste õpinguid Soomes ja/või Helsingi-Tallinna kaksiklinna uurimistöid.\nAlgatatud 2002. aastal krahv Carlisle’i poolt eesmärgiga toetada Eesti üliõpilaste õpinguid Ühendatud Kuningriigi ülikoolides ja Eesti ülikoolide väitlusklubide võistlusreise Ühendatud Kuningriigi ülikoolidesse.\nAsutatud 2003. aastal Tiina Tammani poolt eesmärgiga väärtustada eetriuudiste ja -reportaažide osa ajakirjanduses ning toetada eetriajakirjanikke uurimuslike eetriuudiste tegemisel loominguliste stipendiumidega. Aastast 2004 toetab üliõpilasi ja gümnaasiumiastmel õppivaid noori, kel on loomulikku annet ärksaks ja iseseisvaks mõttetegevuseks ning soovi ja tahtmist seda arendada.\nAlgatatud 2009. aastal Valter Lengi poolt eesmärgiga toetada Eesti üliõpilasspordi ajaloo uurijaid.


30 päeva väljakutse kaardid naistele ja paaridele: too ellu õnne ja särtsu! – Hingele | GoodNews\nAvaleht Inspireeriv 30 päeva väljakutse kaardid naistele ja paaridele: too ellu õnne ja särtsu!\nTänapäeva kiires ja tormakas maailmas jätame tihtipeale tähelepanuta kõige olulisema – iseenda ja oma kõige lähedasema. Ilusamelu kaardipakid naistele ja paaridele pakuvad ägedat väljakutset 30 päevaks, et tundma õppida ennast või oma paarilist.\nKaardipakk naistele – enesearmastus algab pisikestest killukestest ja enda valimisest\nKaardipakk naistele on mõeldud igas vanuses naistele, kes on valmis oma elu veel ilusamaks muutma. Me oleme suurepärased ja hoolivad kaasad oma kallimatele, me paneme oma tegemistesse ja toimetamistesse kogu hinge. Nii nädalast nädalasse ja edasi juba aastast aastasse. Ühel hetkel on paljud naised lihtsalt läbipõlemise äärel ja päeva lõpuks ei saa nad enam ise ka aru, kas ollakse õnnelikud või õnnetud. See kõik tuleneb sellest, et me ei ole eelneva eluperioodi vältel valinud iseennast. Näiteks, on nii väga lihtsad tekkima igasugused tülid, arusaamatused ja lahkhelid oma partneriga.\nSee kaardipakk aitab võtta hetk iseendale, sest pea meeles – õnn, rahuolu ja enesearmastus algab pisikestest killukestest ning loomulikult enda valimisest.\nKaardipakk paaridele – aitab tagasi tuua liblikad!\nPole vahet kas oled just äsja astunud suhtesse või oled juba pikaajalises suhtes – kaardipaki paaridele 30 päeva väljakutse on loodud seetõttu, et nii hoida kui tuua tagasi suhtesse esimesed liblikad!\nEsimestel kuudel valdab üldiselt armunuid ootusärevus, heas mõttes peata olek ja pidev niinimetatud “liblikad” kõhus tunne. Aga miks on nii, et aja möödudes see tunne lihtsalt kaob? Ühel hetkel avastate, et suhe on muutunud täiesti tavaliseks ja igapäevaseks rutiiniks. On päevi, mil Sind häirib partneri juures peaaegu kõik, iga pisemgi liigutus võib kujuneda suuremaks tüliõunaks. Põhjus peitub selles, et inimesed muutuvad mugavaks ja jätavad suhte ripakile, ei pöörata enam üksteisele nii palju tähelepanu. Argipäeva mured ja tööga seotud probleemid hakkavad suhet vaikselt purustama. Paarisuhe on nagu ettevõte, mis vajab täpselt samuti hoolt ja tähelepanu!\nKaardipakid saab tellida Ilusamelu.ee kodulehelt!\neelmine Kaidi Karilaid - kuus müüti iseendaks olemisest\njärgmine VAIMSELT VABAKS I Holistiline terapeut Kristiina Garancis: looming on hinge hääl ja seda on vaja väljendada


Läti noormehe õudustereis: puhkus Küprosel lõppes vanglas - Reisile\nLäti noormehe õudustereis: puhkus Küprosel lõppes vanglas\n14. juuni 2018, 18:46\nKüpros. Pilt on illustratiivne.\n26-aastane Riia noormees Janis otsustas kahe sõbraga minna Küprosele puhkusereisile. Vaevalt oskasid nad aga arvata, milliseks õuduste teekonnaks kogu reis kujuneb.\nRus.postimees.ee kirjutab, et reisisellid olid väga teadlikud tõsiasjast, et Küpros jaguneb territoriaalselt kaheks osaks. Janis tahtis näha, milline näeb välja saare põhjapiirkond ning uuris välja, kus asub keeluala, mis hüljati 70ndatel. «Keegi pole seal 40 aastat olnud,» rääkis mees. «Me rentisime auto ja asusime teele. Kohale jõudes nägime, et pole mingeid piirdeaedu. Internetis oli kohast palju pilte, seega arvasime: kui teised seal käia võivad, võime minna ka meie.»\nEsialgu ei näinud nad kedagi, kuid pärast mõnda aega ringikondamist nägid tsiviilriietes meest, keda pidasid alguses samuti turistiks. Mees aga lähenes ning hakkas nende peale türgi keeles karjuma.\nSeltskond püüdis jõuda tagasi oma auto juurde ja lahkuda, kuid lõpuks pidasid neid Türgi ametivõimud kinni. Neid kuulati üle ja kuigi nad kinnitasid, et on vaid turistid, kes ei tahtnud midagi halba, hakati neid lõpuks spioonideks pidama.\nAsi lõppes vangistusega - selgus, et enda teadmata olid nad jõudnud välja Türgi sõjaväebaasi. Tekkis ka keelebarjäär, neilt võeti ära passid ja telefonid, kellelegi helistada ei lubatud ning räägiti, et neid võidakse vangi panna suisa viieks aastaks. Turistid püüdsid nõuda advokaati, kuid seda neile ei lubatud. Lõpuks õnnestus neil abi saada kongikaaslaselt, kes väidetavalt olla maffiasidemetega.\nViie päeva pärast said asjast teada ka turistide lähedased ning kuna üks seltskonnast oli poolakas, nõustus appi tõttama Poola saatkond. Läti saatkond väitnud, et ei saa midagi teha.\nTänu Poola saatkonna sekkumisele sai seltskond vanglast vabaks paar päeva hiljem ning Janis meenutab nüüd juhtunut isegi kerge huumoriga. «Kuid läbielatu pani mind tõeliselt hindama igapäevast rutiini...» lisas ta jutu lõpetuseks.


Päevalilleõli - Spice May\nPäevalill - üks kõige tavalisemaid ja taskukohasemaid taimeõlide liike. Vitamiinide ja toitainete sisalduse tõttu on seda laialdaselt kasutatud toiduvalmistamiseks mitmesuguste roogade ja salatikastete valmistamiseks. Kosmetoloogias kasutatakse päevalilleõli kui kodus esinevate maskide peamist komponenti, mis aitavad nahka toita ja tugevdada juukseid ja naelu.\nTervisliku eluviisi ja hea toitumise toetajaid arvestab üha rohkem tarbitavate toitude kasulikke ja kahjulikke omadusi. Lõppude lõpuks, kõik tahavad, et keha saaks ainult kõige paremini. Kuna on tähtis teada päevalilleõli keemilist koostist, selle kalorisisaldust ja tihedust, samuti seda, kuidas see erineb teistest taimsetest rasvadest.\nVõib-olla pole tootmisprotsess üksikasjalikult teada, kuid see, mis teeb päevalilleõli, tuleneb selgelt nimest endast. See saadakse päevalilleseemnete töötlemisel. Seda taime peeti pikka aega dekoratiivseks ja seda kasutati ainult isiklike proovitükkide kujundamisel. XIX sajandi 30-ndatel otsustas talunik Bokarev esmakordselt proovida seemneõlist pigistamist. Tulemus oli üsna hea. Vedelik osutus maitsele meeldivaks ja põlveliiglas sai järk-järgult kõige kultiveeritavamad põllukultuurid riigis.\nKvaliteetne päevalilleõli peaks olema läbipaistev\nTaimsed rasvad, mis moodustavad päevalilleõli, on inimkehast erinevalt imenduvad erinevalt loomadest. See on rikas nii küllastunud kui ka küllastumata rasvhapete, sealhulgas omega-3 ja 6. Rasvhapped on vajalikud organismis rakkude ja kudede ehitamiseks, närvi-, immuunsüsteemi, sisesekretsiooni- ja vereringesüsteemide täielikuks toimimiseks. Nad aitavad normaliseerida verd ja hoida ära kolesterooli laigud.\nRafineerimata päevalilleseemnega on lisaks rikastatud ka E-vitamiini. 100 g sisaldab 300% päevasest annusest. See tähendab, et piisab, kui tarbida ainult 30 g seda vedelikku päevas, et anda kehale E-vitamiine.\n100 g õli sisaldab umbes 900 kcal. Huvitav on see, et päevalilleõli kalorikogus on isegi veidi suurem kui või väärtus. Aga kui võtate arvesse täiskasvanu vajadust rasvade järele, siis võib päevalilleseemne pähkleid tarbida rohkem kui koor.\nIgapäevane kiirus on umbes 2 supilusikatäit. Inimesed, kes vaatavad oma kehakaalu ja jooni, arvutavad BJU suhte, on oluline teada, kui palju kaloreid selline päevalilleõli maht sisaldab. 1 spl. l toode - umbes 110 kcal. Kasutatava õli kogus sõltub selle tüübist ja koostisest. Kalorite banaan ja mango.\nPäevalilleõli tihedus sõltub selle tüübist ja tootmistehnoloogiast. Mida vähem puhastusaste läbib toodet, seda suurem on selle tihedus.\nNagu tihedus, sõltub päevalilleõli keemistemperatuur selle tüübist ja puhastusastmest. Terve rafineerimata toode - tõeline vitamiinide ja teiste kasulike elementide ladu. Keeda sellist vedelikku juba temperatuuril 107 kraadi. Selle protsessiga kaasneb põletamine ja kantserogeenide moodustumine. Seetõttu on mõttekas mõelda sellele, kuidas asendada selline päevalilleõli toiduvalmistamiseks, sest see on kõige parem kasutada külmana värsket.\nKuid rafineeritud toode mitme puhastusetapi kulul võib taluda temperatuuri kuni 235 kraadi. See on stabiilsem, sest tal puuduvad kõik lisandid. Rafineeritud päevalille vedelikku saab kasutada praadimiseks ja praadimiseks. Retseptid praetud banaanide jaoks.\nSõltuvalt tootmistehnoloogiast on rafineeritud ja rafineerimata päevalilleõli (ladina keeles oleum helianthi). Need tooteliigid erinevad toitainete taseme ja nende organoleptiliste omaduste poolest.\nRafineeritud õli tootmiseks pärast pressimist on toormaterjali võimalik kohandada mitmesuguste täiendavate töötlemisprotsessidega. Vedelikku kaitstakse, filtreeritakse läbi, tsentrifuugitakse, hüdraaditakse.\nValmistoode on helekollase värvusega ja lõhnatu ning sellel puudub spetsiifiline maitse, ladustamisel ei moodustu ühtegi sadet.\nSeda päikesevalgust toodet kasutatakse enamasti toiduvalmistamiseks, eriti praadimiseks. Kuumutamisel ei suitseta ja ei ole vaht.\nSee päevalilli vedelik saadakse pressimisel. Kasutatud toores või eelsoojendatud seemned. Rafineerimata külmpressitud toodet peetakse keha jaoks kasulikuks. See sisaldab kõiki vitamiine ja kasulikke ühendeid.\nSellel on spetsiifiline aroom ja maitse, tume värv ja ladustamise ajal võib tekkida sade. Setete välimus ei näita vedeliku halba kvaliteeti ega vähenda selle kasu.\nPäevalilleõli sisaldab selliseid vitamiine:\nRetinool. A-vitamiin aitab kaasa noorte ja juuste ja naha ilu säilimisele. See on efektiivne juuste väljalangemise, kõõma, naha enneaegse vananemise vastu. Lisaks sellele tugevdab retinool viiruslike infektsioonide epideemiate ajal organismi immuunsüsteemi, reguleerib soolemotiilsust.\nD-vitamiin. See aine soodustab kaltsiumi imendumist organismis ja muudab seega tugeva hamba, küüned ja luud. D-vitamiin takistab kilpnäärme arenguhäirete tõenäosust ja avaldab kasulikku mõju kogu sisesekretsioonisüsteemile.\nTokoferool. See on looduslik antioksüdant, millele muidu viidatakse kui E-vitamiini. See aine esineb enamikes kosmeetikatoodetes juustele ja nahale. Lisaks vastutab E-vitamiin naiste ja meeste reproduktiivse süsteemi toimimise eest, väldib vähktõbe ja kudede enneaegset vananemist.\nMikroelementidest on kõige kasulikum kaltsium, mangaan, vask, tsink, raud ja fosfor.\nVastuseks küsimusele, mis on ikka veel kasulik inimorganismi jaoks mõeldud päevalilleõli ja kas seda süüa, huvitab paljud toitumisharjumusi ja tervislikku eluviisi.\nNiisiis, päevalilleõli kasulikud omadused:\nsuurendab stressiresistentsust, reaktsioonikiirust ja tähelepanu kontsentratsiooni;\nparandab seedetrakti, vabastavad kõhukinnisust.\nJa see pole kogu nimekiri sellest, mis on päevalilleõli kasutamine. Selle koostise tõttu avaldab see kasulikku mõju kesknärvisüsteemile, kilpnäärmele ja inimese keha kogu endokriinsüsteemile.\nMis juhtub, kui jooksete?\nTaimeõlid on kontsentreeritud rasvained, mille tarbimiseks puhtal kujul inimkeha ei ole kohandatud. Seoses sellega pole küsimus, mis juhtub, kui te juua päevalilleõli, ei ole asjakohane. Kõik sõltub joobeseisundi kogusest ja kvaliteedist. Perioodiliselt kasutage päevalilleseemnete puhul päevas 1-2 supilusikatäit vedelikku, on üsna kasulik. Sellest alates hakkab soolesegud paremini töötama.\nKui te joota korraga selle vedeliku klaasi, võib see põhjustada mitmesuguseid tagajärgi. Keha võib reageerida iivelduse, oksendamise ja kõhulahtisusega.\nKasu tervisele ja välimusele\nPaljud meie lugejad on huvitatud sellest, kas olemasolev päevalilleõli on tervisele ja välimusele kasulik. Vastunäidustuste puudumisel on vastus kindlasti positiivne. Selle toote koostise tõttu on kasulikke omadusi ja seda kasutatakse laialdaselt kosmeetikas ja meditsiinis.\nJuuste ja näo taotlemine\nEnamasti kasutatakse päevalilleseemnete vedelikku juuste, näo, kaela ja dekoltee kodumaskide põhikoostisosana ning küünteplaatide tugevdamiseks. Tootel on noorendav toime ja see aeglustab raku vananemise protsessi.\nTalvine õli kaitseb tundlikku nahka ilmastikutingimuste eest, mõjutab madalat temperatuuri, hoiab ära kuivuse ja koorimise. Kaltsineeritud päevalilleseemneõli kasutatakse ka vastsündinutel, et vältida mähkmelööbe tekkimist.\nEksperdid kinnitavad, et tulemus võib tõesti olla. Päevalilleõli toimib, kui kõhukinnisus on üsna lihtne: keha reageerib rasva vabastamisele puhas vormis sapi vabanemisega, mis omakorda muudab soolestiku sisalduse pehmemaks ja aitab kaasa ka toidu paremale lagunemisele.\nMuudel taimerasvadel on sarnane toime ja päevalilleseemne vedelikule on kõige nõrgem mõju.\nPäevalilleõli kõhukinnisuse jaoks tuleb võtta enne hommikust ja 1 supilusikatäit. Ainult sellise ravi süstemaatilise kasutamise korral toob tulemusi.\nVaatamata kasulike omaduste massile on päevalilleõli vastunäidustusi. Parem ei ole seda toodet kasutada, kui:\nIgal juhul ei tohiks seda toodet väärkasutada. Saate süüa umbes 2 supilusikatäit päevalilleõli päevas. See kehtib eriti ülekaalulisuse ja diabeedi all kannatavate inimeste kohta.\nEnne päevalilleõli kasutamist kõhukinnisuse ja teiste haiguste raviks peate konsulteerima oma arstiga. Toote täiendav lusikas ei kahjusta tervet inimest, kuid selline enesehooldus võib põhjustada korvamatut kahju teatud krooniliste haigustega inimestele. Kas ma võin süüa banaane gastriidi ja pankreatiidi eest?\nPäevalilleõli kahjustused ja selle eelised sõltuvad otseselt kasutatud toote kvaliteedist ja selle kogusest. Kõige sagedamini tekivad negatiivsed tagajärjed vedela ladustamise reeglite mittetäitmise, selle toote kuritarvitamise ning päevalilleõli kasutamise eest ilma spetsialistiga konsulteerimata.\nÄrge kasutage toodet pärast kõlblikkusaja lõppu, eriti kui vedeliku maitse ja lõhn on muutunud. Päevalilleõli põhjustab kehale suurt kahju, kui seda kasutatakse jälle praadimiseks või praadimiseks.\nKui inimene on allergiline päevalilleseemne suhtes, on õliallergia tekkimise tõenäosus üsna kõrge. Selline keha reaktsioon on tingitud seemnete endi proteiinisakesetest, mis on valmistoodetes. Sama kehtib ka selle taime õietolmu kohta. Seetõttu ei ole risk see väärt.\nMis on kasulikum - päevalill või oliiv?\nKasutajad on huvitatud sellest, milline õli on ikka veel kasulik päevalille või oliivis. Maailma turustajad ja toitumisspetsialistid toodavad oliiviõli tõelise tervendava eliksiiri auastmeks, levitades teavet selle võime kohta ennetada südame-veresoonkonna haigusi ja tugevdada immuunsüsteemi. Nende sõnul on see oliiviõli - parim vahend igasuguste maskide, mähiste ja massaaži jaoks.\nAga kas see on tõesti? Vaatame põhiparameetreid, et teada saada, milline on päevalilleõli ja oliiviõli vahe:\nOmega-3 küllastumata rasvhapped. See rasvhape on kõige kasulikum kõigist. Oliivis on selle sisaldus umbes 0,76%, päevalille oomega-3 sisalduvas produktis puuduvad.\nOmega-6 küllastumata rasvhapped. Selle toote puhul on olulisem mitte omega-6 kõrge osakaal, vaid see on õige rasvhapete suhe, milles peaaegu ei ole oomega-3 ja peaaegu mitte vähem kasulik oomega-6. Oliiviõli puhul on nende sisaldus umbes 10%, samal ajal kui päevalilles on see peaaegu 63%.\nOmega-9 küllastumata rasvhapped. Oliiviõli sisaldus on umbes 74%, päevalilleõlis - kuni 23%. Kodumaise õlitööstuse spetsialistid on juba välja töötanud päevalilleseemnete kõrge oleiiniprodukti, milles oomega-9 osakaal tõuseb 75-ni.\nE-vitamiin. Sellega seoses on päevalilleõli kahtlemata liider. 100 mg toote sisaldab oli umbes 70 mg E-vitamiini ja 24 mg oliivis. Seepärast peetakse päevalilleseemne vedelikku pigem tõhusaks ja taskukohaseks vahendiks noorte ja ilu säilitamiseks.\nMõlemad tooted ei sisalda transrasvu. Ja küllastunud rasvade sisaldus päevalilleõlis on veelgi madalam. Linaõli kaalulangus.\nNagu mõned teised selle toote näitajad, sõltub päevalilleõli säilivus vedeliku tüübist ja puhastusastmest.\nSuletud, avamata pudeli rafineeritud vedelikku saab hoida 2 aastat. Rafineerimata külmpressitud toode kehtib 4 kuud. Kui tootmisprotsessis kasutati toormaterjalide kuumpressimist, siis säilivusaeg tõuseb kuni 10 kuuni.\nVaatamata asjaolule, et taimsed rasvad ei kuulu kergesti riknevate toodete hulka, on kodulindudele päevalilleõli säilitamise õigus olemas. Sellel tootel on kolm peamist vaenlasi:\nSeepärast peate pühvlipuuõli hoidma jahedas pimedas kohas. Selle eesmärgi saavutamiseks sobib kõige paremini külmkapi riiul. Enne päevalilleõli ladustamist peate tagama, et vedelikku sisaldav mahuti oleks tihedalt suletud. Soovitav on vältida metallist ja plastist nõusid ja kasutada klaaspudeleid.\nNeed lihtsad reeglid säilitavad päevalilleseemnete kõik kasulikud mikroelemendid ja vitamiinid. Kuidas hoida banaane kodus - see artikkel ütleb.\nPäevalilleõli on taimse päritoluga toode. Vaatamata kehas kasulike omaduste rohkusele, võib tahtmatu lähenemisviisiga päevalilleõli põhjustada tõsist kahju inimeste tervisele:\nMis on kasulik päevalilleõli\nEsivanemate unustatud aegadel peeti päikesevalgust peetavat dekoratiivtaimet, mis oli seotud päikesega, kummardati seda, peetakse püha lille, mis sümboliseerib rikkust, tervist ja viljakust. Venemaal püstitati päevalilled parkides, mõisades, põldudel, kaunistatud aiad, kuid neid ei kasutata toiduvalmistamises ega ravimites. Ja ainult 1829. aastal üritas vene talupojat Daniil Bokarev, kes oli oma aias istutanud mitu päevalillu, üritanud kõigepealt päikesevaru õli võita käsitsi pressiga.\nPärast edukat päevalilleõli kaevandamist küla loonud esimese espresso. 19. sajandi lõpus kasutati päevalilleseemneõli mitte ainult Venemaal, vaid ka Euroopas ja teistes lääneriikides. Täna on päevalilleõli tootmine umbes 70% kõigist taimeõlist ja seda kasutatakse laialdaselt kõikides maailma riikides. On umbes 50 tüüpi päevalilled, kuid taimse õli tootmiseks kasutatakse tihti kogu maailmas kasvatatavat õliseemnekütuste päevalilleõli.\nMeie ajal peetakse päevalilleõli oluliseks taimseteks toodeteks, mida kasutatakse toiduvalmistamisel laialdaselt. Lisaks sellele, selle unikaalse ja tervendava kompositsiooni tõttu kasutatakse seda toodet mitmete haiguste ravimiseks ja tõkestamiseks. Taimse õli tootmise käigus töödeldakse päevalilleseemneid mitme töötlemisetapiga, mis võimaldab saada soovitud õli, millel on meeldiv lõhn ja maitse.\nEsialgu peeti päevalillat dekoratiivseks lilliks\nSõltuvalt puhastusastmest on päevalilleõli jaotatud rafineerimata ja rafineeritud kujul.\nRafineerimata õli tootmisperioodil allutatakse ainult filtreerimisele, mis võimaldab kõrvaldada mehaanilised lisandid ja säilitada bioloogiliselt väärtuslikud komponendid. Seda tüüpi õli on kõige kasulikum, sellel on tume värv, rikkalik värv ja punane maitse. Rafineerimata päevalilleõlil on väike säilivusaeg, mistõttu pika aja jooksul võib see sadestuda.\nRafineeritud õli (rafineeritud) - läbib mitmeid töötlemisetappe: vedelikku, neutraliseerimist, desodoreerimist ja külmutamist. Pärast pikka töötlemist eemaldatakse sellest raskemetallid, pestitsiidid, vabad rasvhapped ja muud ained.\nPuhastamise tulemusena kõrvaldatakse mitte ainult kahjulikud ained, vaid ka kasulikud ja väärtuslikud komponendid. Seetõttu on rafineeritud õli soovitatav kasutada ainult toiduvalmistamisel, kuid see ei ole efektiivne töötlemiseks, sest töötlemise ajal eemaldatakse sellest suur hulk kasulikke aineid. Rafineeritud õlil on pikk säilivusaeg, näiliselt läbipaistev, ilma erilise lõhna ja maitseta.\nRafineeritud päevalilleõli on ideaalne kastmete valmistamiseks kastmete, majoneesi, küpsetamise, praadimise tegemiseks, kuna sellel ei ole tugevat lõhna ja mõru maitset. Kuid haiguste raviks ja ennetamiseks on parem kasutada rafineerimata päevalilleõli, kuna see sisaldab palju kasulikke ja tervendavaid aineid.\nSelles õlis võite sageli näha setit, mis ei viita toote halvale või madalale kvaliteedile, kuid vastupidi, näitab, et see sisaldab piisavas koguses fosfiide, mis on inimese keha jaoks olulised rakumembraanide moodustamiseks. Seepärast on teil vaja ainult puhastamata päevalilleõli valida.\nPäevalilleõli koostis sisaldab palju kasulikke ja asendamatuid aineid, ilma milleta inimkeha ei suuda korralikult toimida. Õli koostis sõltub taime idanemisest, päevalilli tüübist ja seemnete töötlemise meetodist, mis võib mõnevõrra kajastada toote kvaliteeti ja koostist. Selle koostises sisalduv päevalilleõli sisaldab piisavas koguses taimseid rasvu, mida keha ei sünteesi ja imendub paremini kui loomsed rasvad. Päevalilleõli koostis sisaldab järgmisi kasulikke koostisosi:\nRasvhapped on vajalikud, et organism moodustaks kudesid ja rakke ning ka närvisüsteemi. Päevalilleõli sisaldab:\nVitamiin (A) - tagab organismi normaalse ja täieliku arengu: parandab naha seisundit, parandab immuunsust ja avaldab positiivset mõju siseorganite toimimisele.\nVitamiin (D) - kasvu- ja arenguperioodil hädavajalik, tugevdab luustikku, hoiab ära luude hapruse. Positiivne mõju siseorganite rakkudele parandab immuunsust, parandab endokriinsüsteemi.\nVitamiin (E) - parandab vereringet, normaliseerib reproduktiivset süsteemi, alandab vererõhku, normaliseerib närvisüsteemi, aeglustab vananemisprotsessi.\nLisaks ülaltoodule sisaldab päevalilleõli rohkesti valke, süsivesikuid, letsitiini, fütiini. Ka selle unikaalse toote koostis on rikas tanniinide, erinevate mineraalide ja teiste vitamiinidega. Lisaks sellele pole selle toote koostises kolesterooli, mis on ideaalne võimalus inimestele, kellel on ateroskleroosi diagnoos või muud südame-veresoonkonna süsteemi patoloogiad.\nPäevalilleõli sisaldab mitmeid olulisi aineid.\nTerapeutilisteks eesmärkideks või mitmete haiguste ennetamiseks on vaja kasutada ainult puhastamata päevalilleõli, mis sisaldab palju kasulikke ja terapeutilisi koostisosi. Päevalilleõli omadused on järgmised:\nOsaleb rakumembraanide ja närvikiudude moodustumisel;\nPositiivne mõju kardiovaskulaarsüsteemi tööle;\nVähendab vere kolesterooli, tugevdab veresoonte seinu;\nSee toimib profülaktiliselt ateroskleroosi, südameataki ja teiste veresoonte ja südame patoloogiate vastu;\nSoodsalt mõjutab aju tööd, parandab mälu, tähelepanu koondumist;\nNormaliseerib luusüsteemi. Soovitatav on võtta koos artriidiga, reuma, podagraga.\nPositiivne toime endokriinsele ja kuseteede süsteemile;\nVaatamata päevalilleõli kõrge kalorikogusele on toitumisspetsialistid soovitavad ülekaalulistele inimestele, peaks see toode sisalduma ka lapse toidus.\nPäevalilleõli annab kasu kogu kehale.\nTaimeõli kasutamise vastunäidustused\nRafineerimata päevalilleõli tuleks lisada inimeste dieeti, kuid mitte rohkem kui 20 grammi päevas. Selle toote liigne kasutamine võib põhjustada siseorganite häireid. Seetõttu tuleb enne ravi alustamist või profülaktikaks konsulteerida oma arstiga.\nPäevalilleõli traditsioonilises meditsiinis\nPäevalilleõli kasutatakse ametlikus ja traditsioonilises meditsiinis mitmete haiguste ennetamiseks ja raviks. Selliste haiguste hulka kuuluvad: erinevate etioloogiate tromboflebiit, kroonilised seedetraktihaigused ja maksa- ja kopsuhaigused. Kasutatakse ka günekoloogilistes haigustes, peavalu ja hambavalu, südamehaiguste ja muude haiguste korral. Päevalilleõli alusel valmistatakse salve, lahuseid välispidiseks kasutamiseks või allaneelamiseks.\nTavaliselt kasutatakse päevalilleõli raviaine valmistamiseks muid taimse või loomse päritoluga tooteid. Mõtle mõned retseptid, kasutades päevalilleõli.\nÜks kõige tavalisemaid ravimeetodeid peetakse päevalilleõli nn "imemiseks". Menetluseks on vaja 1 supilusikatäit õli, mis tuleb suu sisse panna ja allaneelamist hoides suus (umbes 10 - 20 minutit). Kui õli muutub vedelaks, ilmub see ja hoiab hoolikalt suud. See retsept on efektiivne paljude haiguste raviks ja ennetamiseks. Seda retsepti saab kasutada pikka aega, eriti kui on ajaloolisi kroonilisi haigusi.\nKüüslauguõli. Retsepti ettevalmistamiseks vajate 1 tassi rafineerimata päevalilleõli, 1 küüslauku, mida tuleb puhastada ja tükeldada. Päevalilleõli külvatakse küüslaugu segu, segatakse hästi ja jäetakse 12 tunniks külmas kohas. Lõikaõli lisatakse sidrunimahla ja võetakse 30 minutit enne sööki 3 korda päevas.\nSelles segus ravi kestab vahemikus 1 kuni 3 kuud, siis on soovitatav teha paus 1 kuu ja pikendada seda. Küüslauguõli on soovitatav kasutada profülaktiliseks või raviaineks koos ajuveresoonte spasmide, peavalude, südame patoloogiate ja muude haigustega.\nVäliskasutuseks soovitatakse järgmisi retsepte:\nVajate loodusliku rosmariini muru 2 spl, mis tuleb purustada ja segada päevalilleõli. Pange ahju ja kuumutage, seejärel suruge 24 tundi, tüvele ja kandke kahjustatud alale. Sellist lihvimissegu kasutatakse luu- ja lihaskonna haigustes.\nSamasugust jahvatussegu võib valmistada teiste ravimitega, millel on tervendav ja tervendav omadus: kummel, tuharaliha, kalgendaja, tamme koor.\nTaimeõli ravitavate omaduste tõttu kasutatakse seda laialdaselt kosmeetikas, niisutava ja taastava ainena. Seda toodet kasutatakse ka juuksed, nahk, maskide, juuksepalsamite, kreemide ja muude looduslike kosmeetiliste toodete valmistamiseks.\nToitev näomask. See võtab 20 ml rafineerimata päevalilleõli, rakendatakse puuvillapaberile ja kantakse nahale 20 minutit. Seejärel võtke soojas vees niisutatud lappi ja eemaldage õli. Järelejäänud õli võib eemaldada niiske rätikuga.\nPäevalilleõli juuksehoolduseks. Päevalilleõli mõjutab juuste struktuuri positiivselt, toidab neid kasulike ainetega, muudab need terveks ja tugevaks. Päevalilleõli võib lisada mõne tilga juuste maskile.\nTehes iga näomaski kodus, saate lisada mõne tilga päevalilleõli, mis muudab naha niiskeks, elastseks ja ilusaks.\nPäevalilleõli kasutamine keha kasuks. Võib kahjustada päevalilleõli: vastunäidustusi\nPaljude õlide sortide seas on päevalill jäänud kõige taskukohaseimaks ja soovitud tooteks. Inimesed kasutavad seda toiduvalmistamise käigus, kuid vähesed inimesed mõtlevad lõhnava vedeliku kasulikkusele ja unikaalsetele võimalustele. Ja päevalilleseemnetest saadud õli võib olla kasulik ja mitmekülgne mõju nii sisemiselt kui ka väljastpoolt.\nPäevalilleõli keemiline koostis: komponentide kasutamine\nPäevalilleõli kasulik koostis on tohutu hulga vajalikke ja olulisi omadusi inimese keha ainete normaalseks toimimiseks. Kuid vedeliku koostis võib olla erinev, sõltub see peamiselt taime kasvukohast ja selle sortidest, selle seemnete töötlemise meetodist. Igas päevalilleõlis on mõõdukas kogus taimseid rasvu, mis imenduvad kehas palju lihtsamalt kui loomad. Taimeõli komponendid on:\n1. Rasvhapped - need on vajalikud, et organism moodustaks rakud, koed ja tagaks kesknärvisüsteemi stabiilse funktsioneerimise. Taimeõli sisaldab selliseid rasvhappeid:\n2. A-vitamiin - element vastutab keha täieliku tervikliku arengu eest, tugevdab immuunsüsteemi, parandab naha väljanägemist ja avaldab soodsat mõju siseorganite toimimisele.\n3. D-vitamiin on vajalik keha kasvu ja arengu faasis, vastutab luustiku tugevuse eest. Optimaalne kogus suurendab immuunsust, parandab endokriinsüsteemi toimimist.\n4. E-vitamiin - tänu talle on võimalik normaliseerida reproduktiivsüsteemi aktiivsust, tugevdada vereringet, stabiliseerida vererõhku, parandada närvisüsteemi toimimist ja aeglustada rakkude vananemisprotsesse.\n5. F-vitamiini esindab arahhidoonhappe kompleks Omega 3 ja Omega 6, mis säilitavad naha ilu, tervist, elastsust, tugevdavad veresoonte seinu, suurendavad keha kaitset. Vitamiin normaliseerib verevoolu kehas ja eemaldab sellest toksiinide, räbu ja kahjulike ainete kogunemise.\nKompositsioon on samuti rikkalikult valku, süsivesikuid, fitini, letsitiini. Sellel on kõrge tanniinide, mineraalide ja väärtuslike mikroelementide sisaldus nagu seleen, vask, tsink, raud, kaltsium. Loodusliku toote osana puudub kolesterool, mis muudab toote kättesaadavaks inimestele, kellel on südamehaigused, veresooned ja aterosklerootiline haigus.\nPositiivsed omadused ja päevalilleõli kasutamine keha kasuks\nPäevalilleõli võib kasutada mitte ainult aromaatse koostisosana paljudes nõudes või aluses praadimiseks, vaid ka meditsiinilistel eesmärkidel, samuti teatud haiguste ennetamiseks. Sellisel juhul peate kasutama ainult selliseid kasulike omadustega puhastamata erinevaid aromaatseid vedelikke:\n• osaleb rakumembraanide ja närvikiudude moodustumisel;\n• vähendab kahjuliku kolesterooli sisaldust veres;\n• toimib profülaktilise ravimina südameatakkide, insuldi, ateroskleroosi ja teiste organi patoloogiate vastu;\n• suurendab aju funktsionaalsust, parandab teabe mäletamise protsessi, suurendab kontsentratsiooni;\n• normaliseerib seedesüsteemi ja seedetrakti tööd;\n• luuaparaadi stabiliseerumine, sobilik õli podagra raviks, reumatism, artriit;\n• parandab juuste ja naha väljanägemist ja seisukorda, aeglustab enneaegset vananemist;\n• positiivne mõju urogenitaalsetele ja sisesekretsioonisüsteemidele;\n• normaliseerib naiste menstruatsioonitsükleid ja avaldab positiivset mõju munasarjade toimimisele;\n• hormonaalsete tasemete ühtlustamine - eriti oluline raseduse ajal;\n• Puhtalt eliksiir aitab kõrvaldada kõhukinnisust.\nVaatamata asjaolule, et õli kalorite sisaldus on üsna kõrge, toitumisspetsialistid soovitavad seda kasutada rasvumise vastu võitlemiseks. Samuti on kasulik lisada õli laste toidule.\nPäevalilleõlist mittesöödav kasutamine ilma kahjustamata\nPäevalillevedelikku saab kasutada nii traditsioonilises meditsiinis kui ka kosmeetikas. Nendel eesmärkidel sobib rafineerimata vorm. Õli kasutamise viisid:\n• naha näo, kaela, käte vananemisvastaste maskide koostisosana;\n• agressiivsel külmhooajal võib õli muutuda kompressiooni komponendiks käte naha taaselustamiseks, taastades selle pehmuse ja siidistuse;\n• päevalille ekstraktiga kandikud sobivad ideaalselt küünte tugevdamiseks, plaatide kihistumise vältimiseks;\n• lähtematerjalina juuste maskeeritud toodet hõlbustab kammimist juuksed, annab lokid sära, siidisus;\n• juuste juurte töötlemisel tootega on võimalik tugevdada juuksefolliikulisi, peatada juuste väljalangemine ja parandada nende kasvu;\n• professionaalne ilu juuksed mask, lisaks päevalill tooteid rikastatud vitamiinide juuksed on küllastunud kasulikke aineid, suurendada verevoolu juured;\n• toatemperatuurini soojendatud ekstrakt on võimeline kõrvaldama vastsündinu naha nähtavust;\n• Õli aitab haavasid, kärpeid, pisaraid ja muid nahakahjustusi kiiresti kinni hoida.\nPäevalilleõli kasutamise ja rakendamise kõrvaltoimed, toote kahjustused kehale\nTeatud juhtudel võib lubatava kasu asemel kahjustada päevalilleõli kehale nii lihtsalt ja kiiresti. Kui see võib juhtuda:\n• toote nõuetekohaste säilitamistingimuste eiramine;\n• üle lubatud kasutamise määra;\n• vale lähenemisega toote kasutamisele;\n• enese raviks ilma teadmisteta.\nRafineerimata õli on võime kiiresti oksüdeeruda, nii et selle säilivusaeg on üsna väike. Oksüdatiivsete protsesside ilmnemine tõotab kibedust ja mürgiste ainete vabastamist, nii et peaksite proovima, et oleks aega toote võtmiseks enne nende ilmnemist. Hoidke seda samal ajal pimedas jahedas kohas.\nRafineeritud õli võib hoida enam erinevalt muud liiki - kuni 4 kuud. Hoidke seda külmkapis. See toode on tekitatud oluline kahju organismile, kui seda kasutatakse uuesti praadimine.\nTuleb olla ettevaatlik tootega või isegi loobuda sellise kategooria inimeste kasutamisest:\n• need, kellel on kardiovaskulaarsüsteemi kroonilised haigused;\n• inimesed, kellel on probleeme sapiteede või sapipõiega;\n• diabeediga inimesed;\n• neile, kelle kolesterooli tase on liiga kõrge;\n• inimesed, kellel on individuaalne sallimatus toote koostisosadele, mis on õli või seemnete suhtes allergilised.\nToote liigne tarbimine võib põhjustada liigse kaalu kogunemist. Selle vältimiseks peaksite võtma mitte rohkem kui 3 spl. l päevalilleõli päevas.


Halvimad Smogs ajaloos - 2020\nSuits, mingi õhu saasteaine, koosneb ühendite segust, nagu lämmastikoksiidid, osoon, vääveloksiidid, suits või tahked osakesed, CFC-d, süsinikmonooksiid jne. \_ T taimede tootmine, kodumaised heitkogused, metsatulekahjud, autode heitkogused jne. Suitsu mõju hõlmab hingamisprobleeme, köha, vilistav hingamine, hingamisteede haigused jne.\nSmog oli levinud Londonis, sest inimesed põletasid rohkem söe kui seda oli vaja külma ilmaga tingituna. Söe halb kvaliteet suurendas vääveldioksiidi sisaldust õhus. Enamik söeelektrijaamu, mis asuvad Banksides, Fulhamis ja Kingston-upon-Thames'is, suurendasid ka õhusaastet. Suur suits või suur suits mõjutas Londonit 1952. aasta detsembris tõsiste õhusaastetegurite tõttu. Linnale on tekkinud paks suitsekiht antitsüklonist ja tuuleta tingimustest, mis kogusid söe kasutamisest tulenevaid õhusaasteaineid. Smog jätkas enam kui 100 000 inimest, surmajuhtumid teatasid umbes 12 000 inimesest. Kivisöe tekkis 1880. aastal ja suri ligi 2200 inimest. Inimesed kogesid tööstusrevolutsiooni ajal söe-suitsu ja peamiseks teguriks oli söe ülekasutamine, sest 90% majapidamistest põletas kivisütt ja andis selle toksiini oma korstnatest välja. 1991. aastal Londonis kogenud Smog oli tingitud liiklussurvetest, lämmastikoksiididest ja muudest osakestest. Nad ei ole palja silmaga nähtavad, vaid tunginud sügavale inimeste kopsudesse ja põhjustasid umbes 160 surmajuhtumit.\nTehastest pärinevad saasteained põhjustasid 1930. aastal Belgias Meuse oru suitsu, mis põhjustas inimeste vahel õhupuudust. Teised teatatud tegurid olid köha sobivad, kiire hingamine, iiveldus, oksendamine jne. Surmajuhtumite arv oli umbes 60 inimest. Donora Smog esines Pennsylvanias Donoras 1948. aastal. See vähendas nähtavust, põhjustas hingamisteede kahjustusi, fluori mürgistust ja astmaatilist hingamist, mille tagajärjel suri 50 inimest.\nSuitsu põhjustatud tulevased ohud\nKuna õhukvaliteet väheneb kogu maailmas, ennustatakse tulevikus paljudes maailma riikides suitsu probleemi. Selline olukord toob kaasa inimeste halva tervise ja hingamisteede haiguste suurenenud koormuse. Seega on vaja, et valitsused ja inimesed võtaksid piisavalt meetmeid õhu kvaliteedi parandamiseks ja õhku paisatavate tahkete osakeste taseme vähendamiseks.\nIntsident ja aasta\n1 Suur Suits, 1952 London, Suurbritannia 12 000\n2 Coal Smog, 1880 London, Suurbritannia 2200\n3 Smog, 1991 London, Suurbritannia 160\n4 Meuse org Smog, 1930 Belgia 60\n5 Donora Smog, 1948 Donora, Pennsylvania, USA 50


Vooremaa Väike-Kamaris kadus seeneline kodumetsa\nVäike-Kamaris kadus seeneline kodumetsa\nVäike-Kamari servas, Umbusi küla piirist kõigest mõnesaja meetri kaugusele jääb Tigase talu oma üheteistkümne hektari metsa ja maaga. Talu külje all lookleval, tavaliselt vähese liiklusega kruusateel ja selle servast algavas tihedas metsas oli aga mitmeks päevaks ja hilisõhtuks vaikus kadunud. Teel liikusid politsei- ja sõjaväeautod, õhus lendasid helikopterid. Poolsada politseinikku, sõjaväelast ja kaitseliitlast otsisid Tigase talust seenele läinud ja metsa kadunud meest.\n?Kohe, nagu meile teatati inimese kadumisest, alustasime otsinguoperatsiooni. Kell 16.05 läks metsa kammima 11 politseinikku. Kuni pimeda saabunud otsingud aga tulemusi ei andnud. Kadunud mehe leidmiseks vajalikke jälgi ei võtnud üles ka Tartust kohale toodud politseikoer. See oli esmaspäeval, 14. septembril. Mehe kadumisest oli siis juba palju aega möödas ja vahepeal kõvasti vihma sadanud. Mehe omaksed olid teda enne meid ka otsimas käinud ning ümbruskonda omajagu palju jälgi teinud,? nentis operatsiooni juht, Jõgeva konstaablijaoskonna juhtivkonstaabel Peeter Kiuru. Ta rõhutas, et kaduma jäänud inimesest peaks informeerima politseid võimalikult kiiresti. Nüüd saadi metsa jäänud mehest teada alles ööpäev hiljem, see aga raskendab otsimistööd tunduvalt.\nMihklit ei nähtud ka õhust\nKolmapäeval kaasati otsimisoperatsioonile juba suuremad jõud: 18 politseiametnikku, 13 kaitseliitlast ja 19 ajateenijat Luunja päästekompaniist. Koos Põltsamaa vallavanema Toivo Tõnsoniga, kes jäigi otsingutel ainukeseks eraisikuks, kammis ümbrust 51 otsijat. Operatsiooni kaasati helikopterid. Erivarustusega kopter jäi tiirutama veel pimedaski, sest öösel leidvat infrapunakiired metsa jäänud inimest veel paremini kui päevavalgel. Üha tugevnev vihmasadu ja tuul muutsid kopteri lennu nii ohtlikuks, et pool üheksa tuli otsimine katkestada. Kopter oli kohal ka järgmisel päeval, kuid ka siis ei märgatud kadunud meest.\nÜle kahekümne ruutkilomeetri\nNeljapäeva hommikul oli Tigase talu lähedal otsimisoperatsiooni välistaabi juures nelikümmend otsijat. Põhiliselt sama meeskond, kes juba kolm päeva Umbusi metsas, soos ja rabas mütanud. Mets on tihe ja võsastunud, meeste jalge all lirtsub vesi ning taevast tuleb seda pidevalt juurde. ?Piirkond on raskesti läbitav, moodustame hästi tihedad ahelikud, meeste vahe on kõigest neli-viis meetrit, aga niigi tekib võimalus, et vahel pole kaaslast näha. Ala, kus kadunud mees võiks olla, on mitu korda läbi vaadatud. Oleme käinud läbi kuus ruutkilomeetrit, kopteri pealt on läbi otsitud 16-ruutkilomeetrine ala, kuid seni tulemusteta. Oleme siiski versiooni juures, et mees on eksinud ja me ta leiame,? kinnitas Peeter Kiuru üleeile keskpäeval.\nTasapisi kaob lootus\n?Mihkel on elanud siin juba nelikümmend aastat ja tunneb oma metsas iga puud ja kändu. Ta on must küll kuus aastat vanem, aga süda ja nägemine korras ja jalad terved, ta oleks pidanud juba ammu koju jõudma. Mõned väikesed häired tal vahel ikka olid ? unustama tikkus. Ülemineva sügisel ei tulnud ta metsast ära, oli terve öö seal. Hommikul läksime kogu perega teda otsima ja leidsimegi ta siit oma kolme kilomeetri kauguselt tee ääres kõndimas. Olla oma metsa ära eksinud. Seenel käis ta tihti, korjas põhiliselt võiseeni. Esmaspäeval kella kolme paiku läksime kahekesi siiasamasse lähedale. Mihkel arvas, et siin pole seeni ega midagi ja läks minust lahku. Tema lõikas ainult suuri ja ilusaid seeni, väiksemad jättis sambla sisse minu jaoks. No kus ta siis oma seentega on? Ei tea, ei tea…,? ohkas Mihkli naisevend Leo.\n?Tal oli kaasas valge plastmassämber, nii kuskil 8-liitrine, no vähemalt see oleks otsijatele silma hakanud. Oleme teda ka ise otsinud, kõik küünid ja kuurid, kuhu ta võis sooja minna, läbi vaadanud. Nüüd ju külmad ööd, aga tal seljas vaid väike pintsak, püksid ja pluus. Pikka pesu kandis ta alati, aga mida seegi aitab. Ja siinkandis pole ju marju, mida süüa. Täna juba neljas päev. Õde Annil ja emal, kes juba 96, ka suur mure. Ei tea, aga lootust jääb kogu aeg vähemaks,? muutusid Leo laused aina lühemaks.\nNeljapäeva õhtupoolikul lõpetati senini kadunuks jäänud Mihkli aktiivne otsimine. Juhtunuga tegeleb edasi kriminaalpolitsei.\n?Pikki päevi ja rasketes oludes tegutsenud meeskond oli väga tubli ja vastupidav. Suur tänu neile ja Kamari lasteaia kokale, kes valmistas meile korraliku lõuna- ja õhtusöögi. Samas palun kõigil, kes teavad Mihkli-Miku asukohta või on näinud teda pärast 13. septembrit, helistada telefonidel 53 416 889 või 110,? teavitas juhtkonstaabel Peeter Kiuru.


Algamas on töötubade seeria linlastele TALLINNA TULEVIK 2021+ > Piletisüsteem > Tallinn\nAlgamas on töötubade...\nSel kevadel toimub mitmel pool linnaosades linlasi kaasav töötubade seeria TALLINNA TULEVIK 2021+, kuhu ootame ärksaid tallinlasi aktiivselt kaasa mõtlema nii oma linnaosa kui ka kogu Tallinna tuleviku üle.\nArutelude aluseks on linna strateegiaüksuse eestvedamisel koostatud Tallinna arengukava 2021+ kavand, millega saab tutvuda siin (avaldatakse enne töötubade toimumist) ning mille järgi kujundame Tallinna alates 2021. aastast. Töötubades arutame eelkõige linna avaliku ruumi, liikuvuse ja kodulähedaste teenuste teemadel ning ootame tagasisidet arengukava kavandile.\nTöötoad toimuvad järgmistel aegadel ja kohtades:\n14. mai – Haabersti/Mustamäe (Haabersti Vaba Aja Keskus, Ehitajate tee 109A/2 III korrus)\n20. mai – Kesklinn (Kesklinna Noortekeskus, Raua 23 Tallinn)\n21. mai – Nõmme/Pirita (Nõmme Linnaosa Valitsus, Valdeku 13)\n28. mai – Põhja-Tallinn/Kristiine (Põhja-Tallinna Sotsiaalkeskus, Sõle 61 A)\n30. mai – Lasnamäe (Lasnamäe Centrum, Mustakivi tee 13)\nTöötoad toimuvad kell 17:00 kuni 20:00, v.a Kesklinn algusega kell 17:30 ja Lasnamäe algusega kell 18.00.\nHaara kinni võimalusest lüüa kaasa meie linna tuleviku kujundamisel! Selleks registreeru oma linnaosa töötuppa hiljemalt 1 tööpäev enne töötoa toimumist siin. Võimalusel registreeri end vähemalt 3 tööpäeva enne üritust, sel juhul saame sinuga arvestada ka kohvipausi lauas!\nTöötubade fookusteemad varieeruvad linnaosade põhiselt ja on järgmised:\nNÕMME JA PIRITA\nKuidas linn peaks suunama liikuvust?\nMillised võiksid olla alternatiivsed liikumisvõimalused linnas autokasutuse vähendamiseks? Kuidas mõjutab autostumine Sinu argipäeva? Millised on alternatiivid?\nKuidas mõjutada liikumisviiside mitmekesistumist?\nKuidas suurendada liiklusturvalisust kõigile, ka lastele (näiteks linnaruumi kujundamise kaudu)?\nKuidas luua turvalised rattateekonnad ja rattaparklad?\nMilline peaks olema tuleviku ühistransport?\nÜhe kesklinnaga vs mitme keskusega linn?\nMilline peaks Tallinn olema, et inimesed ei läheks kõrvalvaldadesse elama?\nKuidas suunata elamispinna kasvu - kas ehitame välja kesklinna või arendame teisi linnaosasid?\nKuidas linn peaks suunama aedlinna ühist avalikku ruumi?\nMilliseid kooskäimise ja tegutsemise kohti oleks kohalikule kogukonnale vaja?\nMilline on äge ja kõigile kasutatav avalik ruum (sh linnaväljakud, rohealad) ?\nKuidas peaks pöörama tähelepanu peresõbralikkusele (nii eluasemed kui elukeskkond tervikuna) Sinu linnaosas?\nKuidas suurendada kõigi elanike aktiivset liikumist?\nMilline on Sinu jaoks mugav argipäev?\nKui kaugel peaksid Sinust olema avalikud teenused, sh pood, lasteaed, kool, raamatukogu ning sotsiaalteenused? Kuidas saab linn siin kaasa aidata?\nMilline peaks olema linna osa haiguste ennetamisel ja ravi kättesaadavuse tagamisel?\nHAABERSTI ja MUSTAMÄE\nKas autokasutuse jätkuv kasvutrend on aktsepteeritav? Kuidas mõjutab autostumine Sinu argipäeva? Kas ja millised on alternatiivid?\nKuhu tuleks suunata elamispinna kasv - kas ehitame välja kesklinna või arendame teisi linnaosasid?\nMilline peaks olema Haabersti ja Mustamäe hea avalik ruum?\nKuidas muuta paneelelamute piirkonda (nii elamuid kui linnaruumi) inimsõbralikumaks ja ägedamaks? Kuidas lahendada parkimisprobleem, suurendada aktiivseid liikumisviise ja tegevusi õues/hoovides ning parkides/linnaväljakutel?\nKuidas suurendada linnaosade (lisaks kesklinnale) atraktiivsust ka külastajatele?\nMilliseid kooskäimise ja tegutsemise kohti oleks kohalikul kogukonnale vaja?\nKui kaugel peaksid Sinust olema avalikud teenused sh pood, lasteaed, kool, raamatukogu ning sotsiaalteenused?\nKuidas saab linn siin kaasa aidata?\nMillised võiksid olla alternatiivsed liikumisvõimalused linnas autokasutuse vähendamiseks?\nMilline peaks olema Tallinn, et inimesed ei läheks kõrvalvaldadesse elama?\nMilline on äge ja kõigile kasutatav avalik ruum (sh linnaväljakud, rohealad) kesklinnas?\nKuidas peaks pöörama tähelepanu peresõbralikkusele (nii eluasemed kui elukeskkond tervikuna) kesklinnas?\nKuidas muuta Kesklinn turvalisemaks?\nMida teha selleks, et argipäev Tallinna kesklinnas oleks turvaline kõigile, ka lastele?\nKuidas vanalinna kasutust mitmekesistada?\nKuidas leida tasakaalu kohalike ja turistide vanalinnas olemisel?\nKuidas tuua vanalinna tagasi kohalik elu?\nKRISTIINE JA PÕHJA-TALLINN\nKuidas mõjutab autostumine Sinu argipäeva? Millised võiksid olla alternatiivsed liikumisvõimalused linnas autokasutuse vähendamiseks ja\nMilline peaks olema Kristiine ja Põhja-Tallinna hea avalik ruum?\nMilliseid kooskäimise ja tegutsemise kohti oleks kohalikule kogukonnale (sh noortele) vaja?\nMilline on inimsõbralik, äge ja kõigile kasutatav avalik ruum sh nii paneelelamute kui aedlinna piirkonnas?\nMilline on disaini osa avaliku ruumi kujundamisel?\nKuidas lisaks kesklinnale suurendada linnaosade atraktiivsust ka külastajatele?\nKuivõrd peaks pöörama tähelepanu nii eluasemete kui tervikliku elukeskkonna peresõbralikkusele Sinu linnaosas?\nKui kaugel peaksid Sinust olema avalikud teenused, nagu pood, lasteaed, kool, raamatukogu ning sotsiaalteenused?\nMilline peaks olema Lasnamäe hea avalik ruum?\nKuidas muuta paneelelamute piirkonda (nii elamuid kui linnaruumi) inimsõbralikumaks ja ägedamaks (sh kuidas lahendada parkimisprobleemi, suurendada aktiivseid liikumisviise ja tegevusi õues/hoovides ning parkides/linnaväljakutel)?\nKuidas võtta kasutusele tühermaad?\nKas ja milliseid kooskäimise ja tegutsemise kohti oleks kohalikul kogukonnale vaja?\nFoto: M. Andresson


Ameerika politseid ja Chicago hotelli töötajaid süüdistatakse noore neiu kohutavas surmas - Uudised - Elu24.ee\nKenneka Jenkins | FOTO: Youtube / Kuvatõmmis\nTüdruku lähedased süüdistavad aga hotelli töötajaid, sest neiu jõudis kadunud olla ligi 24 tundi pärast seda, kui tema sõbrad, kellega ta hotellis pidutses, tema kadumisest teatasid.\nVäidetavalt ei tegelenud hotelli töötajad üldse Kenneka otsimisega, samal ajal kui segaduses neiu külmkapis istus.\nSamuti tuli hädaabi kõne salvestisest välja, et mures Kenneka ema püüdis veenda politseid tulema ja vaatama läbi hotelli turvakaameraid. Dispetšer aga rahustas naist ja kinnitas, et küll tema tütar välja ilmub.\nKenneka vanemad jõudsid hotelli ligi viis tundi hiljem ja selleks ajaks kohale jõudnud politsei korraldas põhjaliku otsimise, mis viis ka tüdruku surnukeha leidmiseni.\nArusaadavalt on Jenkinsi lähedased väga endast väljas ja otsivad põhjuseid, mis täpselt tüdrukuga juhtus ja politsei esindaja on lubanud pärast juurdluse lõppu avaldada täieliku video.\nPolitsei kinnitas, et tegemist oli õnnetusega ja, et Kenneka olevat köögis uksi avanud ja ringi jalutanud kuni raske külmkapiuks tema selja taga kinni vajus ja joobes neiu jääkülma keskkonda lukustas.\nSee küsimus jääb aga õhku, kas politsei kiirem tegutsemine oleks võinud neiu elu päästa.