Ääremärkusi teaduse vahelt –Saatuse trepikodades ekslemisest — Sirp\nElukutsest ja ametist kohati tähtsamgi tundub Paalile olevat vastupanu Nõukogude okupatsioonile.\nJaanus Paal, Trepist üles, trepist alla… . Toimetanud Tiina Tammet, kujundanud Enno Piir. Postimees Kirjastus 2020, 436 lk.\nTeadlaste elulugusid lugedes kipuvad neid ikka alailma sisse juhatama ja sageli läbiva lõimena tähendusrikkaks siduma lapsepõlve fragmentaarsed mälestuskillud. Kõige varajasemad kujutluspildid teeviitadest hilisemate suurte tegudeni. Umbes nii, et keegi käis viieselt vanematega seenel, meelde jäid hiigelsuured sirmikud ja pärast oligi mükoloog valmis; vanaisa paberite seast leitud künnimasina manuaali sirvinust sirgus insener jne. Teekond lapsepõlve seenemetsast professoritoolini võib küll olla rohkemal või vähemal määral raskustest käänuline, ent alati loogiline ja peaaegu et enesestmõistetav. Või vähemalt näikse see nii paistvat eluõhtul. Ja polegi õieti tähtis, kas see need lapsepõlve mälestuskillud meenutavad aset leidnud sündmusi või on need üksnes ähmastuva mälu kõverpeegli koolutused. David Vseviov armastab ikka tuua näidet, kuidas ajalugu tagantjärele ümber hinnatakse, ja seda mitte ainult üksikisiku tasandil, vaid tervete riikide skaalas – et kui Hiina ülemvõim maailmas veel palju suuremaks kasvab (ja küllap see nii ka läheb), siis seda tähtsamaks verstapostiks Eesti ja Hiina suhetes võib saada daatum, mil Eestis avati esimene Hiina restoran. Ja kommertslikest ajenditest lähtunud tegu saab turjale korraliku diplomaatilise rüü. Sedasorti tähendusrikkust luua, eriti tagantjärele, ei ole keeruline, õigupoolest liigagi lihtne, aga see selleks.\nJaanus Paali (snd 1947, edaspidi JP) seiklusrohket elulugu lugedes aga midagi sellist ei leia. No kohe üldse mitte! Trepist üles ja trepist alla võrdlus pealkirjas käibki tema enese elukäigu kohta, mis on üks igati kirevate elupaikade ja elanikega asustatud pidevalt lammutatav ja uuesti üles ehitatav paraadna. Ei mingeid nostalgiakillukesi, mis teadusele, sh bioloogiale, kas või vihjavaidki kiiri heidaksid. Ei mingit tagantjäreletarkust, mis kõiges juhtunus tervikut või süsteemi näeks, mälestusi, mis õigele teeotsale suunaksid. Pole isegi mitte hargnevate teede aeda, rohkem nagu kasvuraskuste viljakal pinnal vohav pea läbimatu okastaimede tihnik.\nVõtame või kvantitatiivselt. Raamatus on kokku 436 lehekülge, millest viimased sadakond on pühendatud lisadele, nimeregistrile ja ülevaatele tema suguvõsast, mis koosnebki valdavalt vanemate sugulaste mälestustest, mitte JP tekstist. Niisiis, alles jääb 350 lehekülge JP enese elulugu. Leheküljel 139 on ühes lõigus kirjeldatud, miks ta valis ülikooli astudes bioloogia eriala: „1969. aastal tegin uuesti ülikooli sisseastumiseksamid, aga mitte enam arstiteaduskonda, vaid hoopiski bioloogia erialale. Sellega seoses tuli teha ka bioloogiaeksam. Bioloogia oli keskkooli õppekavasse lisandunud alles aasta-kaks tagasi ja mul ei olnud sellest vähimatki aimu.“ Mingit erilist huvi looduse vastu JP eelnevalt ei väljenda, pigem on ta tüüpiline sõjajärgse Tartu linnapoiss. Järgmisel leheküljel aga „lendavad organid juba peale“ (kuna ta kirjandusalmanahhe koostab ja levitab), ning järgmine tõsisem ja järjepidevam kokkupuude bioloogiaga tuleb peategelasel alles alates 265. leheküljest, kui ta vabatahtlikult nendesamade organite terrori eest ja üldse mitte loodusteaduslikest ajenditest lähtuvalt koos perega Karjalasse emigreerus. Tema õpinguidki varjutavad pea täielikult õpinguvälised asjaolud. Sellegi kaheksa ja poole aasta pikkuse Karjala maapao peamisteks meenutusteemadeks on sekeldused nii julgeoleku kui ka kohalike natšalnikutega, samuti elamisväärsete elutingimuste poole püüdlemine. Ülikooli lõpetab JP viimaks alles leheküljel 304. Ja sealt peaks ju alles algama teekond teaduse ja teadlaseks olemise poole …\nKümmekond aastat tagasi veetsin ka mina mõne aasta emigratsioonis, peamiselt Tšiilis, küll vabatahtlikus ning nüüdisaegsemas, õigupoolest juba normiks saanud vormis ehk järeldoktorantuuris. Töötasin riigi rahastatud tasulises ülikoolis, kus bakalaureusetudeng pidi õpingute eest maksma keskeltläbi paar tuhat USA dollarit kuus. Kõik mu kolleegid, kraadiõppuritest professoriteni, olgu nad pärit Arizonast, Venezuelast, Boliviast või kohalikud, kellega ma vähegi suhtlesin – nad kõik viimseni olid käinud erakoolides, kus olid eriprogrammid, kallakud ja muu sedasorti suunatud pedagoogika, mis pidi viima loodusteadusalase elukutse juurde. Teadusse ei satutud niisama lihtsalt, see oli rangelt elukäiguetappidest vormitud astmetega teekond, mille lõppeesmärk oli paika pandud juba varajases nooruses. Selleks et jõuda professori tiitlini, mis on ühe tegevteadlase positsiooniline kulminatsioon, tuleb sihikindlalt vaeva näha juba tatikast peale. Mitte aga kooliekskursioonil kogemata noaga klassiõde susata (lk 52), koolitundides olemise asemel jõekaldal hüljatud laeval sõbralike sotsmaade veine timmida (lk 67–70) ja arvukaid rahvustevahelisi massikaklusi korraldada, seda nii Eestis kui ka naabervabariikides (lk 70–75). Rääkimata siis Raadil uitmõtte ajel „ühe litsimaja tühjakslöömisest“ (lk 101), mille eest sai JP kaks aastat vabadusekaotust üldrežiimiga laagris (aastatel 1966–1968).\nGeobotaanik, Tartu ülikooli emeriitprofessor Jaanus Paal.\nLauri Kulpsoo / Postimees /Scanpix\nSattumuslikkus on üks alatähtsustatud tahk ökoloogias – teaduses, mis uurib elusorganismi ja teda ümbritseva vahekordi. Juba seepärast, et seda põlistavaid tulemusi ei ole teab kui lihtne avaldada, ennustamatust on ju keeruline veenvalt ennustada. Sattumuslikkus pole päris seesama mis juhuslikkus. Sattumuslikkus eeldab küll juhuslikul ajal juhuslikesse kohtadesse sattumist, ent ülimalt kaalukat rolli mängivad ka sattuja enese omadused. Õigel ajal õigesse kohta sattunu võib oma šansid maha magada, olgugi et need tal otse silme all avanevad, ja samamoodi võib valel ajal valesse kohta sattunu siiski puhta nahaga pääseda, kui tal, talle ehk eneselegi üllatuseks, teatud jooned avalduvad. Mõeldes oma bioloogidest kolleegidele kodumaal, siis niisuguseid ühisjooni, nagu ma järeldoktorantuuris kolleegide puhul märkasin, on raske leida. Sõjajärgsel ajal, teaduslikus mõttes eesti ökoloogia alguses, oli veel teatud „klasterdumist“: klassivennad Hans Trass ja Erast Parmasto ja nendega samas poistekambas olnud Harry Ling Nõmmelt panid vastavalt aluse eesti taime-, seene- ja loomaökoloogiale, (sinna juurde veel paar aastat vanem Viktor Masing, kes enam-vähem kõigi eluvormide ja elupaikadega tegeles). Ent praegusel ajal ei ole teadlastel enam justkui mingeid ühiseid jooni – kui, siis see, et erakoolis pole vist keegi käinud. Ollakse nii linnast kui maalt, suurtest peredest kuni üksiklasteni, kuldmedalistidest kolmemeesteni, töölisperedest väärikate teadlassuguvõsadeni. Seega on loodusteadlase karjäär väga sattumuslik, kui ehk välja arvata, et paljusid ühendab kas varajasest noorusest pärit kollektsioneerimise või vaatlemise kirg, või tahe ja soov anda oma panus looduse säilimisse ja kaitsmisse. Kuigi ka need kired ja soovid võivad alguses puududa või pärast hoopis hääbuda. Ehk on selles kobarsattumuslikkuses ka üks põhjusi, miks eesti bioloogiateadus maailma skaalas nõnda üleelusuurune näib?\nJaanus Paali elukäik tundub üdini ja lausa üleelusuuruselt sattumuslik, täis omavahel koordineerimatult rööprähklevaid ootamatusi, millega on tulnud kiiresti kohaneda. Sestap on raamatu tekst sirgjooneliselt sündmusi ja tegutsemist kirjeldav, pole ei heietusi ega oletusi, et mis võinuks olla. Kui Paalil ongi mingid eesmärgid ja kaugemad püüdlused elus olnud, siis niivõrd katkestusliku ja stohhastilise elu juures polegi mõtet neist heietada, kuna need niikuinii ei realiseerunud ega saanukski seda teha. Või noh, kui – siis mitte kitsalt isikliku elu raames. Küll aga suuremal skaalal, näiteks geopoliitiliselt. Elukutsest ja ametist kohati tähtsamgi tundub JP-le olevat vastupanu Nõukogude okupatsioonile (protestivaimu tugevuse näiteks on ehk see, et tema vana kirjutusmasin on Tartus KGB kongide muuseumi üks eksponaate). Et Eesti tema eluajal uuesti vabaks sai, ongi ehk miski, mille saavutamine võiks talle olla südantsoojendavam kui mis tahes tööalased õnnestumised, eriti veel nähes oma järglasi nautimas neid vabadusi ja võimalusi, millest ta noorena ise suuresti ilma oli jäänud.\nTeisalt näib JP sattumuslik elu tagantjärele peaaegu et kadestamisväärne. Eks selle põhjuseks ole tema kohanemisvõime ja küllaltki edukas hakkamasaamine mis tahes oludes, vähemalt tema enda silmis, nii nagu see ühele mälestusraamatule ikka tavakohane on. Ent kes tänapäeva teadlastest ei igatseks kaheksa aasta pikkust rahastust, et teha tööd ühe konkreetse projekti kallal (JP puhul siis Karjala taimkatte geobotaaniline analüüs), ilma et peaks tegelema samal ajal õppetööga ning ajama kõiksugu administratiivasju. Kusjuures JP-l polnud ju selleks ajaks isegi mitte kõrgharidust. Lugeja mõte võibki nii triivida, ja mul liikuski sinnamaani, et kas see poleks tore. Kuid ei saa unustada, kui suurt erinevust neis toredustes põhjustab see, kas tehakse neid asju vabatahtlikult ja omal soovil või seepärast, et muud võimalused pere ülalpidamiseks on läbi lõigatud. Siiski, JP vintsutused on piisavalt talutavad, et neid ei pea sattumuslikkuse asemel määratlema kertészliku saatusetusena.\n„Trepist üles, trepist alla…“ on kirjutatud ajavahemikul 1973–2018 ning see on žanrilt küllaltki mosaiikne teos. Killustatust põhjustavad varem juba avaldatud lood ning ka mõningad arhiivimaterjalid. Raamatu keskteljeks on minajutustaja nii vormiliselt kui ka sisuliselt ühtne tekstivoog, mis tõmbab raamatu kokku korralikuks tervikuks pidevalt aset leidvate ootamatute elupöörete kiuste. Vahest ainult lk 375–427 esitatud „Perekonnakroonika“ peatükk langeb selles tervikust välja. Nii oma kodanikunime kui ka pseudonüümi J. Laap all 1980. lõpul ja 1990. alul kirjandusajakirjades avaldatud jutud („Armas hällipäev“, „Sic transit…“, „Jumala tuul“, „Viisnurga vari“) on küll täiesti eraldi nauditavad ja ka väga hästi kirjutatud lood, ent sobivad ülejäänud raamatusse nagu rusikas silmaauku. Neis on kujutatud lohutut ja banaalset argielu vangilaagris ja tagakiusatuna ülikooliajal, jõhkrat ja tahumatut ebaõiglust – maailma, kus vastuvaidlemist mittesalliv vali ja ülekohtune sõim endast allapoole oli pigem norm kui erand. Kuid ometigi pakatavad need tekstid nooruslikust energiast, tõmbavad kaasa justkui seiklusjutud, ent sellised, kus peategelase elu ei puhuta vägisi suureks eepiliseks mulliks, vaid kus kõik jääbki naturalistlikuks. Tegemist on ju ikkagi loodusteadlasega.\nEkstra tore oli seda raamatut lugeda seepärast, et mul endalgi on olnud küllalt pika aja vältel JP-ga rohkem või vähem vahetuid kokkupuuteid. Kui ma 1990. lõpul ülikoolis bioloogiaõpingutega alustasin, oli Jaanus Paal kõige kardetavam õppejõud. Temast räägiti, et ta on vanglas istunud poksija, kes hiljem Venemaal päris metsikuks läks. Kust see info pärines ja tudengiteni jõudis, ei olnud mul aimugi. Kõigi rohelisema bioloogia suuna tudengitele oli kohustuslik tema aine geobotaanika, kus ta keskendus peaasjalikult kõikvõimalikele taimkatte analüüsi meetoditele. Kõik tütarlapsed (poisse oli toona sellel suunal üldse väga vähe) nutsid peatäie selle aine, õigemini õppejõu pärast – kes enne suulist eksamit, kes pärast, ja omajagu oli neidki, kes mõlemal puhul. Mul vedas eksamil: JP küsis mult nõelameetodit, mida olin just terve eelmise suve Kukeranna rannaniidul teha vehkinud. Sain ilma suurema jamata hea kätte.\nJP oli üks väheseid, kui mitte ainus õppejõud, kes tudengite peale valju häälega kärkis. Hiljem, kui ma kraadiõppes mõnda kaitsmiskomisjoni sattusin, sain aimu, et tudengite ees oli ta veel üsna vaoshoitud olnud. Eks midagi oli möödanikust kaasa tulnud. Minule lõppes kõik ootamatult hästi. Jaanus Paal oli mu doktoritöö kaitsmiskomisjonis. Kui oponent mind parasjagu grillis ja kaitsmisel pinge haripunktis, otsustas JP juua võtta. Ta haaras plastpudeli mulliveega, mis tol lämbel maikuu pärastlõunal oli peahoone konditsioneerimata ruumis kõvasti endasse päikesevunki kogunud, ja pritsis end korralikult täis. Niisamuti nagu lahkus pudelist vunk, kadus tänu sellele muigelsuisele katkestusele ka diskussioonist pinge, ja edasine oli juba käkitegu.\nPost scriptum. Tähelepanu filmitegijad!\nLehekülgedel 95–99 kirjeldab JP niinimetatud piimastreiki, 1966. aasta oktoobripühade järel Tartu kesklinna kohvikus Tempo toimunud elegantset aktsiooni protestimaks selle vastu, et kohvikus oli hakatud valdavalt kohvi ja saiakesi tarbivatele tudengitele eelistama kangemat kraami kaanivaid tööinimesi, kuna neil olid paksem rahakott. Seepärast võeti kohvikusse ettekandjad, kes pärastlõunal üksnes lauast teenindasid ja vaesemate laudkondade peale koha kinnihoidmise pärast turtsusid. Mis võis olla üsna vastik toonase teeninduskultuuri niigi pahurat suhtumist arvestades. Tol oktoobripühapäeva hommikul pani üks punt tudengeid end kokkulepitult viisakalt riidesse ja seejärel mindi üheskoos, JP nende hulgas, kohvikusse, kus hõivati kõik lauad. Joodi üksnes mittealkohoolseid jooke. Kella neljaks, kui tööle pidid asuma ettekandjad, olid kõik alkoholivabade jookide tagavarad otsas. Nii piimad kui mahlad. Palvele, et ehk saaks teed, kähvati leti tagant, et vesigi on otsas. Ettekandjad ei julgenudki üldse saali tulla ja tööle hakata. Mitu korda käisid miilitsad, ka erariides onklid – passisid närviliselt peale, aga midagi teha ka ei saanud. Kohvikukülastajad olid igatepidi viisakad. Lõpuks lahkuti pool üheksa, selleks ajaks oli kogu teenindav personal kohviku tagaruumisügavusse varjunud ega julgenud isegi löögile saanud viinaninasid teenindama hakata. Hiljem veeti arvatavaid piimastreigi korraldajaid (küll valesid inimesi, nagu väidab JP) mööda partei- ja linnakommiteesid, kuna nad olid oma nurjatu alkoholilembusetusega kohviku käibeplaanile korraliku põntsu pannud. Kedagi tuli ju karistada.\nSeda peatükki lugedes meenus kohe samast ajast pärinev film – viimane, mille Miloš Forman Tšehhoslovakkias tegi – „„Tuletõrjujate ball“ („Hoří, má panenko“, 1967). Juhtus nii, et Forman läks koos stsenaristide Ivan Passeri ja Jaroslav Papoušekiga Vrchlabí-nimelisse Põhja-Tšehhi väikelinna, et saaks rahulikus provintsis uue filmi stsenaariumi kirjutada. Et vahepeal töötegemisse pisuke paus teha, läksid nad ühel õhtul tuletõrjujate korraldatud peole. See olevat olnud nii absurdne kogemus, et nad otsustasid otsekohe poolelioleva stsenaariumi kõrvale heita ja kirjutasid ühe soojaga uue stsenaariumi tuletõrjujate peoõhtust, sebisidki sellesama linnakese elanikud ja tuletõrjujad filmi näitlejateks ja võtsid Vrchlabís filmi naksti üles kah. Film jõudis kinodesse veidi enne 1968. aasta Praha sündmusi. Enne Praha kevadet kurtsid ainult tuletõrjujad, et film heidab neile halba valgust, aga pärast Praha kevade mahasurumist keelas Tšehhoslovakkia kommunistlik partei filmi igaveseks ära, kuna see heitvat halba valgust kogu riigile.\nEesti kinodesse on viimasel ajal ilmunud riburada pidi mitu linateost, kus püütakse nõukogude elu absurdihuumoriga näidata. Piimastreigist saaks küllalt hõlpsasti (filmitegemise võhiku hinnangul) teha filmi, kus tolleaegset jaburust näidata konkreetses ja terviklikus, ajaliselt ja ruumiga piiratud ning väga selge konflikti kammerlikus valguses, mis võimaldaks heita pilk mitte üksnes kõike katvale absurdirüüle, vaid ka sinna alla – kogu toonase elukorraldusliku süsteemi mädanevale kehandile. See krutskitega tõsieluline lugu on täiesti varnast võtta, rippudes unustatuna saatuse trepikojas.\nLauri Laanisto, geobotaanikas hinnatud heaga.


Basseiniga hotellid Sepang | Hotels.com\nbasseiniga hotellid Sepang\nbasseiniga hotellid linnas Sepang\nSepang, basseiniga hotellid\nKui sinu järgmine sihtkoht on sõbraliku atmosfääriga ja pingevaba Sepang ja otsid basseiniga hotelli, siis vaata, mida meil on sulle pakkuda. Sepang võlub külastajaid oma söögikohtadega, Hotels.com aga aitab sul leida õige majutuskoha, kus kõik on mugavalt käe-jala juures. Basseinis sulistamisele vahelduseks tasub kindlasti tutvuda kohalike vaatamisväärsustega. Kui ujumisprillid on varna riputatud, on aeg tutvuda lähiümbruse huviväärsustega nagu Sepangi rahvusvaheline ringrada ja KLIA Jungle Boardwalki loodusrada.\nSisestades sihtkohaks Sepang, leiad meie kodulehelt 11 basseiniga hotelli, millede seast saad ise välja valida just selle õige. Meie klientide seas eelistatumad:\n• välibassein • lastebassein • restoran • treeningsaal • aed\n• välibassein • katuseterrass • aed • kohvik • tasuta wifi\n• välibassein • lamamistoolid • terrass • aed • ümbrus sobib jalgsi liikumiseks\nSepang on koht, kus tegevust ja vaatamisväärsusi jätkub.


Teisenda e mõõtühikuks kC (Elementaarlaeng mõõtühikuks Kilokulon)\nElementaarlaeng to Kilokulon\nTeisenda Elementaarlaeng mõõtühikuks Kilokulon (e mõõtühikuks kC):\nSelle kalkulaatoriga on võimalik teisendada väärtus koos algse mõõtühikuga, näiteks '764 Elementaarlaeng'. Seda tehes võib kasutada ühiku täielikku nimetust või selle lühenditnäiteks 'Elementaarlaeng' või 'e'. Seejärel määrab kalkulaator teisendatava mõõtühiku kategooria, näiteks 'Elektrilaeng'. Pärast seda teisendab see sisestatud väärtuse kõikidessee talle teadaolevatesse sobivatesse ühikutesse. Saadud loendist leiate kindlasti ka selle teisenduse, mida te algselt otsisite. Teisendatava väärtuse võib sisestada ka järgmiselt: '33 e na kC' või '34 e to kC' või '55 Elementaarlaeng -> Kilokulon' või '34 e = kC' või '66 Elementaarlaeng na kC' või '14 e na Kilokulon' või '94 Elementaarlaeng to Kilokulon'. Selle alternatiivi puhul arvutab kalkulaator välja kohe, millisesse ühikusse algne väärtus teisendatakse. Sõltumata sellest, millist neist võimalustest kasutatakse, säästab see tülikast nimekirja otsingust paljude kategooriate ja lugematute toetatud ühikute hulgast. Kogu see töö tehakse meie eest kalkulaatori poolt ning see võtab vaid murdosa sekundist.\nLisaks võimaldab kalkulaator kasutada matemaatilisi väljendeid. Selle tulemusena ei saa mitte ainult numbreid üksteisega võrrelda, näiteks '(39 * 30) e'. Erinevaid mõõtühikuid võib teisendamisel samuti omavahel otseselt siduda. See võib näiteks välja näha nii: '764 Elementaarlaeng + 2292 Kilokulon' või '24mm x 78cm x 11dm = ? cm^3'. Sellisel viisil kombineeritud mõõtühikud peavad mõistagi sobima kokku ja olema vastavas kombinatsioonis mõistlikud.\nKui palju on Kilokulon ühes Elementaarlaeng?\n1 Elementaarlaeng [e] = 0,000 000 000 000 000 000 000 160 217 656 5 Kilokulon [kC] - Mõõtühikute kalkulaator, mida on võimalik muu hulgas kasutada Elementaarlaeng mõõtühikuks Kilokulon teisendamiseks.


Selver Tallinn haaras finaalseerias koduväljakueelise - Eesti Võrkpalli Liit\nMeeste meistriliiga teises finaalkohtumises alistas Selver Tallinn võõrsil Bigbank Tartu 3:1 (25:20, 19:25, 25:23, 25:14) ja juhib nelja võiduni peetavat seeriat mängudega 2:0.\nAvageimis olid numbrid küll üsna tasavägised, ent seda tänu Selveri omavigadele, mida kogunes suisa kümme. Seega sai Bigbank Tartu pooled (!) esimese vaatuse punktidest pealinna võistkonna eksimustest Viiel korral patustasid pealinlased rünnakul, lisaks neli pallingueksimust ja üks tehniline viga. Bigbank Tartu rünnakuprotsent oli esimeses geimis seejuures vaid 24.\nTeises geimis spurtis koduvõistkond sidemängija Robert Viiberi kolme ässpallingu ja Meelis Kivisilla eduka blokeeringu järel 4:0 ette ning hoidis eduseisu lõpuni. Palju hoogsamalt tegutseti ka rünnakul, kus Bigbank Tartu lõi punktiks 52,4 protsenti tõstetest. Eriti hiilgas diagonaalründaja Bradley Robert Gunter, kes tõi seitse punkti (+7), realiseerides üheksast tõstest kuus.\nKolmas möödus mõlemapoolsete eduseisudega, kusjuures Bigbank Tartu pööras 19:21 seisu kolme järjestikuse punktiga, millest viimane oli Kivisilla ässpalling, 22:21 eduks. Järgnes omakorda Selver Tallinna 3:0 spurt, kusjuures neist viimase punkti tõi Oliver Orava rannavõrkpalli laadne kõks tagaliinist, mis Bigbank Tartu väljaku keskele maha potsatas. Võõrustajad jõudsid küll punkti kaugusele, ent Markus Uuskari võrku lenannud serv andis geimivõidu Selver Tallinnale.\nNeljandas läks Bigbank Tartu pärast temporündaja Meelis Kivisilla peast vastaste poolele maandunud blokipunkti juhtima 5:2, ent tehnilisele mõtlemisajale mindi juba Selver Tallinna 8:6 eduseisus. Aina enam hakkas valitsev Eesti meister edu lõikama oma bloki-kaitse mänguga ja enesekindlusele andis aina enam hagu juurde Bigbank Tartu raskused rünnakul – neljanda geimi protsent lõpuks vaid 23,8. Tartlaste peatreener Oliver Lüütsepp pani käima ka vahetusteralli, ent enam ei aidanud seegi ja keskosas juhtis Selver Tallinn juba 18:8.\nVõitjatele tõi Karli Allik (pildil) 20 punkti, Lincoln Williams lisas 15, Oliver Orav 13 ja Mihkel Tanila kümme. Bigbank Tartule tõi Meelis Kivisild pooled oma tosinast punktikst blokiga. Sama saldoni jõudis ka Bradley Robert Gunter, ent kanadalane realiseeris 32 tõstest vaid kümme.\nKolmandat korda lähevad võistkonnad vastamisi samuti Tartus, kui reedel stardib matš ülikooli spordihoones kell 19:00.\nCredit24 Meistriliiga Eesti meistrivõistluste finaalseeria (nelja võiduni)\n16. aprill 17:00\n3:2 (20:25, 22:25, 25:16, 28:26, 15:10)\nPostimees; Kanal 12\n19. aprill 19:00\n1:3 (20:25, 25:19, 23:25, 14:25)\n21. aprill 19:00\n23. aprill 17:00\n27. aprill 19:00\n30. aprill 17:00\nSelver Tallinn haaras finaalseerias koduväljakueelise


Vaimse häirega inimeste füüsilise heaolu eest hoolitsemine - Detonic\nVaimse häirega inimeste füüsilise heaolu eest hoolitsemine\nInimesed, kes võitlevad suurte vaimuhaigustega, surevad tõenäolisemalt varakult - umbes 10–30 aastat varem - kui need, kellel pole mingil põhjusel psüühikahäireid. Sellele variatsioonile lisavad paljud aspektid, mis hõlmavad hoolduse ebapiisavat kättesaadavust, märkamatuid terviseprobleeme ja probleeme püsivate terviseprobleemide eest hoolitsemisel. Füüsiliste haigustega tegelemine suurte psüühikahäiretega inimestel on tegelikult olnud märkimisväärne raskus. Selle lahendamiseks hindasid teadlased eakaaslaste juhitud ravi, mida nimetatakse sillaks, mis aitab psüühikahäiretega inimestel seada esikohale nende heaolu, pääseda tervishoiuteenustele ja luua võimeid oma heaolu ise juhtida. See meetod näitas ravimeeskonna inimeste puhul erakorralise kliiniku kasutamise vähenemist 50%.\n"Paljud inimesed muudavad oma tervise prioriteetseks, kui nad seisavad silmitsi muude kriiside või otsesemate probleemidega," väidab Thomas Jeffersoni ülikooli pere- ja kogukonnameditsiini abiõpetaja Erin Kelly, Ph.D. vaimse haigusega inimeste arstiabi. Töötasime välja ja hindasime ühte sekkumist, mille eesmärk oli leevendada mõnda neist takistustest. "\nUuring avaldati ajakirjas Psühhiaatrilised teenused.\nTeadlased vaatasid läbi Bridge Bridge'i - kuue kuu pikkuse ravi, mida juhtisid kvalifitseeritud eakaaslased - need, kes olid tegelikult elanud psüühikahäiretega. Kolleegide juhendajad vaatavad inimesi läbi kolmefaasilise protseduuri abil, mida nad kutsuvad „ise neile koos nendega.”\nEsialgsel etapil abistas eakaaslane heaolu navigaator inimestel nii tervise kui ka terviseeesmärkide seadmist, näitas inimestele, kuidas regulaarselt või spetsiaalselt ravivisiite teha, ning koolitas neid protseduuri nõudlike elementide kaudu individuaalses seansis. Teises etapis võtavad inimesed aeglaselt kontrolli oma tervise ja tervishoiu kõigi elementide üle, samuti saavad nad ise hakkama, kuni nad saavad eraldi hakkama nii kaua kui võimalik ise (2. etapp). Raviteenuseid pakkuvad eakaaslased on litsentseeritud eksperdid, kes alustavad Bridge'i ravi neljapäevase koolitusprogrammi koos 3–8 nädala pikkuse jälgitava koolitusega. Juhendajatele õpitakse ka ühepäevane seanss, et nad saaksid täpselt aru, kuidas tõhusust uurida ja ravi säilitada.\nSelles uuringus kontrollis dr Kelly koos partneritega Lõuna-California ülikoolist, California ülikoolist Los Angeleses ja Vaikse ookeani kliinikutest, kas Bridge-ravi muutis täpselt seda, kuidas inimesed kasutasid Lõuna-California hiiglaslikus heaolusüsteemis terviselahendusi täpselt ajavahemikul märtsist 2014 kuni septembrini 2015.\nVaadates uuringus hinnatud 144 inimesest 151-st (peamiselt Latinxi ja ka mustanahaliste) Medicaidi teavet, kasutasid Bridge programmi programmis osalenud teadlased kiirabikliinikut 2.5 korda palju vähem kui ootejärjekorra kontrollis meeskond üle 6 kuu. "See on oluline, sest raskete vaimuhaigustega patsientide erakorralise meditsiini osakondade külastuste arv on sageli kõrge," väidab dr Kelly.\nOsalejad teatasid ka regulaarselt tavalise tervishoiuteenuse kasutamisest regulaarselt ning teatasid täiendavast enesekindlusest oma võimes oma tervisega hakkama saada, palju paremast partnerlusest tervishoiuteenuse pakkujatega, vähendas ebamugavust ja soodustas püsivate terviseprobleemide avastamist.\n"Raske vaimuhaigusega inimestel on tervishoiule juurdepääsul mitu väljakutset," osutab dr Kelly: "Terapeutidel on sageli vähe koolitusi krooniliste haiguste käsitlemisel ja arstidel on sageli vähe koolitusi raskete vaimuhaigustega patsientide ravimisel. Meie sekkumine annab usaldusväärse silla nende kahe vahel. "\nSeda programmi ei pakuta veel Philadelphia asukohas, kuid see võib olla COVID-19 järgse tervishoiu oluline täiendus, kuna paljud inimesed on tegelikult regulaarsest ravist hoidunud, samuti võivad olulistest testidest ilma jääda või on oma heaolu tegelikult prioriteetseks muutnud mitmesuguste muude stressitegurite tõttu.\nInimesed, kes võitlevad suurte vaimuhaigustega, surevad tõenäolisemalt varakult -


Kahe silmaga kükloop: Saksa-Prantsuse telg EL-is\nSaksamaa ja Prantsusmaa suhete dünaamikat Euroopa Liidus on üllatavalt raske fookusesse saada.\nEt Saksamaa ja Prantsusmaa koos moodustavad ELi mootori – teisisõnu ühenduse liikumapaneva jõu ja inspiratsiooni – võib tähendada kas kõike või mitte midagi. See sõltub sellest, kas vaatleja lähtepunktiks on mineviku determinism või tuleviku idealiseeritud normatiivne tõmme.\nJuba paarisrakendi stardiasend sunnib skepsisele. Kontinentaalse Lääne-Euroopa kaht juhtriiki seob esmajoones ajaloo taak. Tänasesse omavahelisse allianssi ja ELi on nad kokku toonud Teine maailmasõda, mis oli uuema ajaloo kolmas relvakonflikt kahe riigi vahel vähem kui sajandi jooksul. Liidusuhted on vastanduvate riiklike huvide teadlik ohverdus. Võib küsida, kas toimunu on kahe põlvkonna vältel jõudnud pöördumatuks saada? Vastus tundub olevat eitav.\nSee tuleneb üheltpoolt ELi suhtelisest nõrkusest. Majandusintegratsioon on poliitiliselt vältimatu, kuid mitte piisav eeldus. Kuuekümneaastase ühisturu võib küsimärgi alla seada ei midagi enamat kui sellele rajatud pealisehitise kõikumahakkamine. Mitu ELi juhti on viimastel kuudel hoiatanud, et euro saatuse küljes ripub ka ühenduse kui poliitilise projekti tulevik. Kui nii, siis käib mäng ELis ikka ja endiselt panga peale. Panga peale mäng jääb aga nullsumma mänguks, kus asjaosalised peavad arvestama võimalusega, et võimalik on nii võita kui ka kaotada. Võimalik on tulevik euro ja ELita ning see tuleb valikutesse sisse rehkendada.\nPole kuigi üllatav, et Saksamaa ja Prantsusmaa (teiste liikmesriikide kõrval) tunduvad selliste kalkulatsioonidega arvestavat ELi kõige igapäevasemateski aspektides. Kõik juhtivad ametissemääramised ühenduse struktuurides näiteks ei sõltu mitte ELi huvidest või selle sisemise tasakaalu optimeerimisest, vaid suurte riikide huvide vahekorrast. Kui britt Catherine Ashtonist sai ELi välisteenistuse ülem, hoolitses Pariis selle eest, et mõjuvõimsas n-ö kantsleri-rollis oleks prantsuse diplomaat Pierre Vimont. Saksamaa sai ühe Ashtoni asemiku kohtadest, kuid veelgi olulisem on see, et ta saab varsti ELi Nõukogu peasekretäri koha – pärast seda, kui selle praeguse prantslasest valdaja ametiaeg täis saab. Euroopa Keskpanga prantslasest presidendi Jean-Claude Trichet' mantlipärijaks saab suure tõenäosusega sakslane Alex Weber.\nSama muster on jälgitav poliitika tasandil. Läbi on saanud pikk Teise maailmasõja järgne faas, mil Saksamaa maksis ja Prantsusmaa n-ö juhatas vägesid. Saksamaa taastuv iseteadlikkus nii ELis kui ka maailmas üldse on Prantsusmaa sundinud seniseid realiteete ümber hindama. Paradoksaalselt (või ehk mitte) tuuakse esimesena ohvriks ELi huvid (niipalju kui need suurriikide huvide summast varem erinesid). 2008. aastal alanud majanduskriis on seda tendentsi süvendanud. Traditsiooniliselt etatistlik, majanduse poliitikale allutamisse uskuv Pariis on alalhoidliku ja ettevõtlikkust väärtustava Berliiniga loomulikul kokkupõrkekursil. Pingeid on seni aidanud maandada jagatud visioon anglo-ameerika kapitalismi „nähtamatu käe” liialdustest. Kuid et see visioon kattub rohkem negatiivses kui positiivses, on sellele raske kui mitte võimatu midagi elujõulist ehitada.\nELi 17. detsembri tippkohtumisel teatasid Saksamaa ja Prantsusmaa liidrid ühisest plaanist hakata ühtlustama ELi eelarve-, maksu- ja tööturupoliitikat. Retoorilises plaanis põhjendati kava vajadusega lisada rahaliidule majandusliit ning tegemist oli loogilise jätkuga mõlema poole oktoobrikuisele algatusele varustada eurotsoon alalise kriisiohjemehhanismiga.\nPrantsusmaa president Nicolas Sarkozy, Suurbritannia peaminister David Cameron, Slovakkia peaminister Iveta Radicova ja Saksamaa Liidukantsler Angela Merkel Euroopa Liidu juhtide tippkohtumisel Brüsselis 17. detsembril 2010. Foto: Scanpix\nVaatlejad juhtisid kiirelt tähelepanu suurema poliitilise üksmeele puudumisele nii ELis kui ka Pariisis ja Berliinis. Saksamaa mõttekäik on ennekõike majanduslik, tema poliitiline ambitsioon piirdub sooviga vältida taandarengut ELis. Berliini majanduslik maksimumkava näeb ette tugeva ekspordimajanduse tootlikkuse tõstmise ja eelarvedistsipliiniga.\nPrantsusmaa ambitsioon on poliitilisem, tulevikku suunatud ning selle peamine eesmärk on Saksamaa parem ohjamine ja kindlam kammitsemine ELi nihkuvatesse struktuuridesse. Majanduslikku koostööd nähakse ikka esmajoones poliitilise hoovana.\nSaksamaad ja Prantsusmaad ühendab praegu soodumus süüdistada kriisis rahvusvahelisi rahaturge, teisisõnu ajalooliselt konkureerivaid kapitalismi mudeleid. Samas ei ole ilmne, kas kahepoolse turuvaenu ühisosa kannab endas midagigi konstruktiivset. Tendentsi viimaseks väljenduseks oli tippkohtumise otsus teha (umbmääraseks jäetud tingimustel) pankrotistumis-ohus riikide võlgade eest osaliselt vastutavaks ka erainvestorid. Tundub tõenäolisena, et nii otsus ise kui ka selle ebamäärasus peletavad laenuturge nõrkadest eurotsooni riikidest veelgi eemale, samas kui need vajavad laene elutähtsate funktsioonide alalhoidmiseks. Sama mõju oleks Saksamaa ja Prantsusmaa poolt varem nõutud üle-euroopalisel tehingumaksul ning ühistel ideedel riskifondide tegevusvabaduse piiramiseks.\nÜhine eelarve- ja maksupoliitika koos tootlikkuse kasvatamisega eurotsooni majandusliku baasi ühtlustamiseks on paremal juhul põlvkondlik ettevõtmine. Seniks tõukavad rahvusvahelise kliima multipolariseerumine ja ELi nõrkus Saksamaad ja Prantsusmaad pigem 19. sajandi jõudude tasakaalu loogika poole, kuna segu idealismist ja soovist ajaloost õppida üha lahjeneb. Saksa-Prantsuse kahepoolsed suhted hakkavad üha enam meenutama nn vangidilemmat. Üheskoos edasi minna oleks mõlema jaoks kindlasti kasulikum, aga teiselt vaiba alt ära tõmbamine (mitte tingimata avalikult) annaks edumaa. See mõttekäik on ilmselt tuttavam Pariisis, mis igas traditsioonilises, „ala-normatiivses” partnerluses on nõrgem pool. Saksamaa manööverdamis-võime on tema keerulise koalitsioonipoliitika ja kohmaka föderaalse juhtimissüsteemi tõttu väiksem.\nSeetõttu tundub, et viimased poolteist aastat valitsenud majandus- ja rahanduspoliitiline harmoonia Berliini ja Pariisi vahel on pigem taktikaline vahemäng kui strateegiline uus kvaliteet Lissaboni leppe järgses õhustikus. Kaugele minevikku on jäänud idealism, millega Euroopa Komisjoni volinikud Pascal Lamy ja Günter Verheugen 2003. aastal tulid välja plaaniga liita Saksamaa ja Prantsusmaa reas võtmevaldkondades ‒ luua ühised sõjajõud, saatkonnad ning jagada ÜRO Julgeolekunõukogu alalise liikme staatust. Sellega kulmineerus mõtteviis, mis sai alguse Schumani deklaratsiooniga 1950. aastal ning edenes suurte sammudega ELi Rooma leppega 1957. aastal ning kahe riigi vahelise Ëlysëe paktiga 1963. aastal.\nNüüd taandub kahe riigi vaheline väärtuste ühisosa peaasjalikult üleilmsete muutuste tõrjumisele. Valdav on kalduvus isolatsioonile, seda nii majanduspoliitikas, sotsiaalsfääris kui ka sisserändepoliitikas. Isolatsioon ei ole aga praeguses maailmas elujõulisem positsioon, kui ta oli seda eelnenud sajanditel.\nSee ilmneb kahe riigi välispoliitilistes valikutes praegugi. Põlvenõksu-antiatlantitsism kahe riigi majanduslike valikute loogilise järelmina ei sisalda endas positiivset programmi peale irdumise USA globaalsetest eesmärkidest ja ideaalidest. Ühepoolsest maailmast väljaastumisele järgnevad Saksamaa ja Prantsusmaa jaoks vältimatult regionaalsed valikud. Need ei saa aga riikide geograafilist asendit arvestades kattuda ning teevad neist konkurendid. Asjade selline käik oli aimatav juba laienemiseelses debatis. Saksamaa nägi algusest peale Ida-Euroopas strateegilist sügavust, samas kui Prantsusmaa kartis ELi strateegiliste ressursside pillamist. Sellest vastasseisust kasvasid välja vastavalt Berliini ja Pariisi edentatav idapartnerlus ja Vahemere-unioon.\nRegionaalsete valikute tagant paistab vajadus arvestada teiste jõukeskustega, esmajoones Venemaaga. Siin on juhtohjad kindlalt Saksamaa käes ja Berliini valikute mõju on tuntav igal tasandil, alates majanduslikust (Saksa energiagigant Siemens loobus strateegilisest partnerlusest prantslaste Arevaga venelaste Rosatomi kasuks) kuni poliitiliseni, kus Saksamaa ei põlga ära kahepoolseid ettevõtmisi Moskvaga (Merkeli-Medvedevi juunikuine ettepanek luua ELi-Vene poliitiline ja julgeolekunõukogu). Prantsusmaal ei ole muud valikut, kui üritada Saksamaa tegevust ohjata ja „trilateraliseerida”.\nEuroopa Liidule on see halb, et enam ammu ei ole määrav tema sisemine arenguloogika, vaid suurriiklike huvide sobitumine. Pool sajandit Euroopa arengut vedanud kükloobil on nüüd kaks silma, mütoloogia maagiata on temast saanud haavatav ja surelik olend.\nTulevikuprojektsioonid käivad üha pikema kaarega läbi minevikust. Küsimus on üha enam selles, kui kaugele minevikku ELi lummuse lagunemine Saksamaa-Prantsusmaa suhte tagasi tõukab. Iseloomulik on see, et kõik sõltub Saksamaa ambitsioonidest ja enesekontrollist, Prantsusmaa kohta ei tuleks kellelegi pähe seda küsimust niimoodi asetada.


5 padomi, lai cīnītos pret aizcietējumu\nHome > Haarake kontroll > Viis soovitust kõhukinnisusega võitlemiseks\n1- Muutke oma toitumisharjumusi\nTeatud toitumisalased meetmed aitavad soodustada seedetrakti läbikäimist:\nsuurendage kiudainete tarbimist\nKiudained peavad kinni vett, suurendavad väljaheite mahtu ja stimuleerivad soolte kokkutõmbeid2: eelistage värskeid köögi- ja puuvilju, leiba, kliidega küpsiseid või täisterahelbeid1.\nVältige liiga suure rasva- või suhkrusisaldusega toiduaineid1\nTarbige regulaarselt ja piisavas koguses (vähemalt 1,5 liitrit päevas) vett, suppi, lisatud suhkruta puuviljamahla1.\n2 – Ärevuse ja stressi vastu võitlemine\nÄrevus ja stress suurendavad kõhukinnisuse vaevuseid1,3.\nPiirake stressi ja vähendage ärevust, olles kehaliselt aktiivne.\nLõõgastuge, tehes lihaste lõdvestusharjustusi andke endale lõõgastushetki1,4,5 (jooga, kõndimine…).\n3- Vältige pikemaid istumist nõudvaid olukordi\nPikaajaline istumine, näiteks pikkade vahemaade läbimisel auto, rongi või lennukiga soodustab kõhukinnisust.\nAuto või bussiga reisides on vajalik teha peatuseid! Tehke regulaarselt peatuseid ja kasutage neid jalutamiseks.\nRongis või lennukis tõuske püsti ja kõndige ringi.\nLugege meie detailseid soovitusi kõhukinnisuse leevendamiseks reisidel.\n4 – Regulaarne kehaline aktiivsus\nKehaline aktiivsus aitab suurendada isu ja parandab seedimist. Seega on igapäevane kehaline aktiivsus sama tähtis kui tasakaalustatud toitumine1,2.\nKehalise aktiivsuse alla kuuluvad sportlikud tegevused nagu kõndimine, rattasõit, ujumine jne.\nSamuti hõlmab see igapäevaeluga kaasnevaid liikumisi nii tööl kui vabal ajal: aiandus, tantsimine, käsitöö ja lastega mängimine.\n5 – Muutke oma tualetis käimise harjumusi\nOluline on harjutada sisse igapäevane tualetis käimise harjumus eesmärgiga parandada seedimist ja lihtsustada roojamist1:\nTualetis tasub käia kindlal kellaajal (pool tundi kuni tund pärast söömist) ja ilma, et roojamisel liigselt pingutama peaks.\nSinna tuleb minna kohe, kui tunnete vajadust, mitte lasta sel tundel mööduda (mitte “tagasi hoida”)\nKäige tualetis rahulikult\nPaigutage end ülespoole tõstetud põlvedega asendisse (kasutades näiteks astmelauda või “türgi tualetti”) soodustamaks rooja väljutamist.\nKui toitumist ja elustiili puudutavate meetmete rakendamisest ei piisa normaalse seedimise taastamiseks, võib võtta plaani lahtistavate ravimite kasutamise.\nRohkem teavet lahtistavate ravimite kohta\n1. ameli – Täiskasvanute kõhukinnisus – http://www.ameli-sante.fr/constipation-de-ladulte/la-constipation-de-ladulte-definition-symptomes-et-facteurs-favorisants.html [viimati külastatud 5. detsembril 2016]\n2. Le quotidien du pharmacien nr 3274 (apteekri päevaleht nr 3274) – Apteeginõuanded – 16. juuni 2016\n3. ANSM (ravimi- ja tervishoiutoodete riiklik ohutusamet) – Hoolitsege oma tervise eest käsimüügiravimitega – Täiskasvanute kõhukinnisus – juuni 2009\n4. Pakendi infoleht Forlax 10 g (makrogool) suukause lahuse pulber – jaanuaris 2019 Ravimiregister: www.ravimiamet.ee\n5. Inpes – Tervis tuleb liikudes – Toitumisjuhend kõigile – september 2004


EKSKLUSIIV! Airi Vipulkumar Kansar: Olen harjunud mööda metsi kondama, Indias poleks see võimalik |\nEKSKLUSIIV! Airi Vipulkumar Kansar: Olen harjunud mööda metsi kondama, Indias poleks see võimalik\nOHMYGOSSIP – “Indias on lahe reisida, aga elamine on midagi muud. Elada ma seal ei taha. Liiga palju sotsiaalseid norme ja pole erilist isikuvabadust. Seal ma ikka üksinda niimoodi ringi ei käiks nagu meil siin,” räägib Airi Vipulkumar Kansar Ohmygossip.eele.\nAiri Vipulkumar Kansar, kuidas teie Indiast pärit abikaasa on Eesti eluga harjunud. Millega ta tegeleb?\nEesti eluga harjus Vipul ikka päris kiiresti. Talle meeldib siinne kliima väga. Kerge jahedus ja sombune ilm on tema lemmikud. Eestis on hea rahulik ja pole ülerahvastatust. Tallinn on ka hea mugav, kõik vajalik asub lähedal ning ühistransport tasuta. Vipul ise sooritab sel kuul ARK`i sõidueksamit. Praktiseerib hoolega eesti keelt ja omandab internetis erinevaid IT-kursuseid. Korralikku tööd ei ole ta veel leidnud. Kui on head pakkumised, siis on sinna 108 tahtjat ja pääsevad ikka need, kel juba 10-aastane kogemustepagas olemas ja erinevad keeled suus.\nTegelet ise väikeste laste kõrvalt taas laulmisega. Kus ja kui tihti teid esinemas võib näha?\nEsinemistega on nii nagu on – vahel siin, vahel seal. Näiteks oktoobris laulan ma igal teisipäeval ja kolmapäeval Scotland Yardi Pubis, Mere pst., Tallinnas. 21. oktoobril aga laulan väelaule Raplas, Angala Väekojas. Novembrikuust ei tea ma veel midagi.\nKas olete vahel mõelnud – koliks hoopis Indiasse?\nIndias on lahe reisida, aga elamine on midagi muud. Elada ma seal ei taha. Liiga palju sotsiaalseid norme ja pole erilist isikuvabadust. Seal ma ikka üksinda niimoodi ringi ei käiks nagu meil siin. Mina olen harjunud koguaeg mööda metsi lastega ringi kondama. Siin on mul ju ka kaks vanemat poega ning ema, kellel pole muid lapsi peale minu ja minu laste.\nMillised uutmoodi traditsioonid on mees endaga kaasa toonud, mida nüüd terve perega järgite?\nEi olegi vist, vähemalt ei tule pähe küll. Mina elasin ju teatud hindu traditsioonidega enne oma mehega tutvumist.\nKuidas abikaasal eesti keele õpe edeneb ning kui palju teie ja lapsed india keelt õpite/oskate?\nAbikaasa saab eesti keelega tegelikult juba täitsa hakkama. Natuke veel ja räägib nagu kohalik. Mis aga puutub India keeltesse, siis on seal 22 ametlikku keelt ja 122 mitteametlikku keelt. Minu abikaasa perekond on pärit Gujarati osariigist ja räägivad gujarati keelt. Ma natuke hindi keelt oskan, aga gujarati keelt mitte. Lapsed veel ei räägi üldse. Vanem poiss oskab teatud sõnu, aga eesti keeles. Pisem oskab öelda nämm-nämm ja aitäh. Eesti keel on ikka nende emakeel, teiseks saab olema inglise keel ja muud keeled juba hiljem.\nAvafoto: Airi Vipulkumar Kansar (Vipulyoga.com )\nAiri Vipulkumar KansarEestiIndia\nKOLM filmisoovitust neile, kes soovivad olla loovjuhid moeettevõttes\nOHMYGOSSIP – Mida täpselt teeb moeettvõtte loovjuht/loovdisainer? Neile, kes soovivad teada rohkem sellest ametist, soovitame vaadata neid kolme filmi. The Director – Film Gucci moemajast …\nVIDEOÕPETUS: Kuidas hariliku pliiatsiga realistlikult inimest joonistada +juuste, silmade ja huulte varjutaine\nOHMYGOSSIP – Hariliku pliiatsi, kustukummi, salvräti tüki ja A4 joonistuspaberiga saab teha imet. Vilunum kunstnik oskab nende väheste vahenditega paberil ellu äratada imelise kunstiteose – …\nOHMYGOSSIP – Õhukesed sukkpüksid või sukad on iga soliidse riietuse osa. Jooksvad sukad võivad meeldivat üldilmet aga korralikult rikkuda. Hirm, et sukad kergesti katki lähevad, …\nOHMYGOSSIP – Tihti vaevavad naised oma pead küsimusega, mida mehed tegelikult vaatavad, tahavad ja minult ootavad? Ohmyossip.ee otsustas sellesse müsteeriumisse veidi selgust tuua viies läbi …\nOHMYGOSSIP — Kas ülemus naerab kõikidele sinu naljadele kaasa või kiidab sagedamini, kui varem? Või üritab sinuga isegi nädalavahetusel kontaktis olla? Kui see kõik kõlab …\nIlublogi: Oliiviõli heaolust\nOHMYGOSSIP – Mis on oliiviõli? See on oliivide mahl, mis pressitakse välja nagu mahla õuntest või apelsinidest. Seda, et oliiviõli on teistest õlidest parim ja …\nSÜDANTSOOJENDAV: 8-aastane Downi sündroomiga tüdruk trotsib ootusi, saades edukaks modelliks + VIDEO!\nOHMYGOSSIP — Ühiskond vaatab puuetega inimestele üldiselt ülevalt alla, aga õnneks on asjaolud muutumas. 8-aastane Grace Isabella Wharton avab väravad uuele põlvkonnale, mis näitab, et …\nOHMYGOSSIP – Trenniriided peavad täitma mitut funktsiooni. Te tahate ennast hästi tunda, hea välja näha ning soovite, et spordirõivas või -jalanõu ka toetaks teie sooritust. …\nOHMYGOSSIP – Panin teie jaoks kokku neli komplekti riideid. Trikk on siin aga see, et iga komplekti iga osa sobib teiste komplektide valikuga kokku ehk …\nAkne kaart e. MILLISTEST probleemidest räägivad vistrikud lõual, puusadel või rindkerel?\nOHMYGOSSIP – Akne on probleem, millega enamus inimesi on vähesel või rohkemal määral elus kokku puutunud. Eri andmetel esineb aknet 60-80 protsendil inimestest vanuses 12-24 …\nKAHE NÄDALANE autoreis koos lastega Soomes – reisi planeerimine, teekond, reisikirjad koos piltidega August 19, 2019\nNordenBladet – Reisimine Põhjamaades on turvaline ning lühikese ajaga on võimalik külastada erinevaid vaatamisväärsusi. Ka põhjamaalased ise eelistavad aina rohkem reisida kodumaal ning teistes Põhjamaades, sest siinne kultuur, kaunis loodus,\nTänavune Tallinna digitippkohtumine keskendub tehisintellekti tulevikule August 16, 2019\nRiigikogu juubelinäitusega saab tutvuda Narvas August 16, 2019\nFacebook on hakatud tagasi lükkama inimeste sotsiaalmeedia müügikuulutusi, et “suruda peale” oma Marketplace´i August 16, 2019\nSoomes kasvab kiiresti toidukaupade ostmine veebis, seda eriti lastega perede hulgas August 16, 2019\nTeadlased ärevil: Põhjanaba lähedal lõi välku August 16, 2019\nSoomet ootab maksutõus: tõusevad kütuse, sigarettide ja karastusjookide hinnad August 16, 2019\nWall Street Journal: Donald Trump tahab osta Gröönimaa August 16, 2019\nNordenBladet — Liiguvad jutud, et USA president Donald Trump tahab Taani käest ära osta Gröönimaa saare. Trump on selleks oma nõunikelt aru pärinud. Mitmed Trumpi nõunikud toetavad otsust seoses Gröönimaa


Volinike koosolek neljapäeval, 15.12.2016 Valgas jahiklubis!\nNeljapäeval, 15ndal detsembril toimub Valgamaa Jahimeeste Ühistu volinike koosolek algusega kell 18.00. Päevakorras on Ulukikahjustuste Fond, 2016 tehtud tegevused ja 2017 tegevusteplaan. Samuti peale ametliku osa lõppu on ootamas meid põdrahooaja lõpetamine. Lisainof: valgajaht@gmail.com\nNeljapäeval, 15ndal detsembril toimub Valgamaa Jahimeeste Ühistu volinike koosolek algusega kell 18.00. Päevakorras on Ulukikahjustuste Fond, 2016 tehtud tegevused ja 2017 tegevusteplaan. Samuti peale ametliku osa lõppu on ootamas meid põdrahooaja lõpetamine. Lisainof: valgajaht@gmail.com Hinnatud kodulehtede tegemine professionaalne ja heal tasemel kodulehe tegemine tunnustatud ja visuaalselt atraktiivse .. korraliku ja mugavalt hallatava kodulehe tegemine aga ka kasutajasõbralike ning lihtsalt kasutatavate haldusvahendite abil sisuhaldussüsteem aitab kodulehti originaalse visuaaldisainiga vaata lisaks ka\nNeljapäeval, 15ndal detsembril toimub Valgamaa Jahimeeste Ühistu volinike koosolek algusega kell 18.00. Päevakorras on Ulukikahjustuste Fond, 2016 tehtud tegevused ja 2017 tegevusteplaan. Samuti peale ametliku osa lõppu on ootamas meid põdrahooaja lõpetamine.\nVolinike koosolek neljapäeval, 15.12.2016 Valgas jahiklubis! Neljapäeval, 15ndal detsembril toimub Valgamaa Jahimeeste Ühistu volinike koosolek algusega kell 18.00. Päevakorras on Ulukikahjustuste Fond, 2016 tehtud tegevused ja 2017 tegevusteplaan. Samuti peale ametliku osa lõppu on ootamas meid põdrahooaja lõpetamine. Lisainof: valgajaht@gmail.com\nAvaleht > Teated > Volinike koosolek neljapäeval, 15.12.2016 Val


Myytävät asunnot: Tehnika 22, Põhja-Tallinna linnaosa, Tallinn - 4793820 - City24.Ee\nTehnika tn 22, Põhja-Tallinna linnaosa\nMyytävät asunnotTehnika tn 22, Põhja-Tallinna linnaosa\n3 252,84 EUR/m²\nModernne 3-toaline korter koos panipaiga ning parkimiskohaga\nSuurepärane võimalus osta modernne 3-toaline korter koos panipaiga ning parkimiskohaga maa-aluses garaažis.\nHoone viimasel ehk 4. korrusel asuva korteri koosseisu kuulub avatud köögiga elutuba, 2 eraldi asetsevat magamistuba, esik ning vannituba. Korteri aknad on nii lõunakaarde kui ka ida- ja läänekaarde. Eluruumid on planeeritud mugavat ja hubast elamist silmas pidades.\nTegu on kaasaegsete lahendustega, avatud planeeringuga ning valgusküllase koduga, mille interjööri iseloomustavad puhtad jooned, naturaalsed materjalid ning modernne lõppviimistlus. Siseviimistluses läbivalt kasutatud rahulik värvigamma loob sellesse 70,4 ruutmeetrise üldpinnaga korterisse tänapäevase, samas sooja ja koduse üldilme.\nKorteri põrandaid katab naturaalne tammeparkett, vannitubade põrandaid ning seinu katavad kvaliteetsed täismassplaadid, pakkudes väljapeetud elavust ja soliidsust.\nLisaks on elutuppa võimalik paigaldada kamin, magamistoas on nišš garderoobikapile.\nFunktsionaalsesse Meetriga OÜ eritellimusel valminud köögimööblisse on integreeritud kvaliteetne Bosch köögitehnika: induktsioonpliit ning toiduahi, nõudepesumasin, õhupuhasti, kahepoolne külmkapp koos sügavkülmikuga.\nMüügihinna sisse kuulub lisaks piltidelolevatele mööbliesemetele ka 6-kohaline tammepuidust disainlaud ning kõrge heledast tammest eritellimusel valminud voodi, mis on hetkel lapse tõttu demonteeritud ja asub laos hoiul.\nAvaras vannitoas on kvaliteetne Hansgrohe ja Duravit sanitaartehnika, vannitoamööbel ning AEG pesumasin-kuivati.\nB-energiaklassiga majas on tegus korteriühistu ning madalad kommunaalkulud- suvisel perioodil kuni 150 EUR ning talvisel kuni 200 EUR. Korteris on soojustagastusega ventilatsioonisüsteem ja vesipõrandaküte.\nilmainen pysäköinti, pysäköintiluola\n259 900 EUR Kalaranna tn 8/1 - 7, Põhja-Tallinna linnaosa, Tallinn\n269 000 EUR Kalaranna tn 8/2 - 12, Põhja-Tallinna linnaosa, Tallinn\nAll apartments for sale (5 538)


Koppel: reaalsus mängib analüütikutele vingerpussi\nAnne Oja • 16. juuni 2010 kell 18:00\nMullu kujutati majandustsüklit mitte V ega W-na, vaid pikasabalise L-ina. Võibolla pole aga ladina tähestikus nii huvitavat tähte olemaski, millega toimuma hakkavat tuleval aastal kirjeldada võiks, arvab SEB privaatpanganduse strateeg Peeter Koppel.\nJärgneb Peeter Koppeli kommentaar viimastel päevadel taas teravalt üles kerkinud W-kujulise majanduslanguse teemal.\nGlobaalse majandustsükli või taastumise kuju n-ö ennustamine on tänamatu tegevus, sest enamasti tegeleb makroanalüütikute ja finantsmeedia laiem mass homme selle selgitamisega, miks täna asjad nii ei läinud, nagu nad eile prognoosisid. 2008. sügistalvel ja isegi 2009. kevadel oli peavoolu arvamus selline, et nüüd ongi „kõik“ läbi ja tsükli kuju on parimal juhul eriti pika vertikaalse sabaga L.\nPretsedenditud stimulatsioonimeetmed, eelarvedefitsiitide kasvatamine ning raha trükkimine USAs suutsid arenenud maailmas olukorra enam-vähem stabiliseerida ning ilmselt tuli peavoolu-tegelastele üllatusena, et naturaalmajandusse naasmist seekord ei toimunudki ning et riskantsete varade hinnad võivad aastaga ca 70% tõusta.\nSelline V-kujuline taastumine paljudes näitajates oli stsenaarium, millega sõna otseses mõttes kõige vähem arvestati. Kui nüüd nalja visata, on W-stsenaariumist saamas vaat et domineeriv nägemus. Võib olla pea kindel, et aasta pärast oleme sunnitud rääkima mõnest teisest tähest.\nSee muidugi ei tähenda veel, et maailma majanduses kõik kaugeltki korras oleks ning me hakkaksimegi varsti elama nagu miljonärid, filmi- ja rokkstaarid, mida poliitikud vahest justkui lubama kippusid.\nLäänemaailm on avaliku sektori võlakoorma pideva kasvatamise tõttu tekitanud majandussüsteemi ohtliku pinge. Varem või hiljem, pigem aga siis, kui keegi ei arva, leiab see pinge endale sobiliku ventiili, mille kaudu välja vihiseda. See on aga paraku protsess, millega kaasneb ilmselt palju ebameeldivat ja seda nii poliitilisel tasandil kui ka turgude kontekstis.\nPraegu arvatakse, et aastakümnete pikkuse vale ja kohati ka agressiivselt rumala majanduspoliitika tekitatud jamast suudetakse end tasapisi „välja säästa.“ Samas näiteks Lõuna-Euroopas saadakse 5% palgakärpe peale juba väga kurjaks ning vägisi kipub meenuma ühe geniaalse härra raamat „Tee orjusesse,“ kus esitatakse mõte, et demokraatia ei pruugi üle elada isegi seda, kui elujärg veidigi pikema aja jooksul ei parane.\nTäna seistakse aga silmitsi olukorraga, kus elu võib minna arenenud maailmas suisa suure jupi võrra halvemaks. Nii või teisiti, strukturaalsed probleemid on suured ning see tekitab ebakindlust. Ebakindlus tähendab aga eelkõige kasvavat volatiilsust. Võib-olla nii huvitavat tähte ladina tähestikus lihtsalt ei ole, millega toimuma hakkavat kirjeldada võiks?


Mänglev | Elisa Eesti\nElisa Raamat Kõik raamatud Mänglev\nNB! See e-raamat sobib lugemiseks ainult rakendusega iBooks! See on nii fotoraamat kui kunstiraamat. Igal leheküljel on suured fotod koos tekstiga eesti ja inglise keeles. Tööd savist, kivist, puidust, tekstid juures. Raamat on mõeldud kunstiraamatuna, samas ka õpperaamatuna, kus on näidatud, kui lihtsalt käepärastest vahenditest saab midagi huvitavat teha, samuti ajaviiteraamatuna, kus needsamad puud, kivid, keraamika jutustavad oma lugusid. Kirjastus: KEEMIATOORAINE & TEHNOLOOGIA OÜ,\nNB! See e-raamat sobib lugemiseks ainult rakendusega iBooks! See on nii fotoraamat kui kunstiraamat. Igal leheküljel on suured fotod koos tekstiga eesti ja inglise keeles. Tööd savist, kivist, puidust, tekstid juures. Raamat on mõeldud kunstiraamatuna, samas ka õpperaamatuna, kus on näidatud, kui lihtsalt käepärastest vahenditest saab midagi huvitavat teha, samuti ajaviiteraamatuna, kus needsamad puud, kivid, keraamika jutustavad oma lugusid. Aasta


Vitsur: Hiinat peaks rohkem kartma kui Venemaad - Tööstusuudised\nVitsur: Hiinat peaks rohkem kartma kui Venemaad\nVitsuri sõnul kujundavad Eesti majandusolukorda kriisid, mis alluvad meie kontrollile kas väga vähe või üldse mitte. Eurotsooni kriisi, Vene ebastabiilsuse ja Ukraina kriisi kõrval on sellised mõjud veel ka näiteks rahvastiku vananemine ja maailma iganenud majandusmudel, mis Vitsuri sõnul kohe kuidagi toimida ei taha.\n„Me lihtsalt peame neid kriise tajuma ja püüdma nende kõrval kohaneda. Nende pärast ei tasu veel kirvest põõsasse visata ja öelda, et kõik on läbi - kuni tuumasõda pole, pole veel midagi läbi,“ ütles ta täna majanduse kriisiseminaril.\nVitsur märkis, et kuigi Venemaa on sõjaliselt tugev, ei näe ta Eesti idanaabris üksinda võimekust muuta kogu maailma nägu. „Kui võrrelda Venemaa võimekust USA omaga, siis ma ei näe ühtegi võimalust, kuidas saaks Venemaa maailmaasjad segi ajada,“ ütles ta. Tema arvates peaks silmad lahti hoidma hoopiski Hiina ees, kellel on potentsiaali tulevikus kasvada suureks ohuks.\nVitsuri sõnul on Hiina suur ja võimsa tööstusega riik. Kuigi praegu on Hiina veel sõjaliselt nõrgem kui Venemaa, siis tõenäoliselt on nad 20 aasta pärast juba võrdsed. „See on asi, millega tuleks arvestada,“ ütles ta.\nVitsur lisas, et tema arvates on Eesti kõige valulisem probleem rahvastiku vananemine. Selleks, et Eestist ei lahkuks liiga palju tööjõudu on tema sõnul vaja luua korralikke töökohti. „Praeguses olukorras me enam jätkata ei saa,“ ütles ta.


Esileht / Garantii\nValge Hunt OÜ (edaspidi Viruraud.ee) vahendab müüdavale kaubale tootja (tehase) garantiid. Garantii annab ostjale garantiitähtajal õiguse nõuda asja tasuta parandamist või asendamist. Garantii kehtib kogu Euroopa Liidus. Garantii katab konstruktsiooni-, tootmis- ja materjalivigade ning nende vigade tõttu seadmele põhjustatud defektide paranduskulud.\nKehtib alates toote üleandmisest tellijale 2 aastat.\nGarantii kehtivuse tingimused\nGarantii aluseks on kauba ostu või saatedokument, mis tõestab kauba ostu Viruraud.ee e-poest.\nGarantii alla ei kuulu järgmised vead, mis on tekkinud\n1. Välistel põhjustel ehk ostja poolt tahtlikult või tahtmatult põhjustatud kahjustus.\n2. Hooletusest või seadme valest kasutamisest.\n3. Volitamata isiku teostatud hooldusest või kõrvalise isiku poolt sooritatud remondist. Vääramatute jõudude (force majoure) sekkumise tagajärjel.\nViruraud.ee ei vastuta\nTootja (tehase) poolt kaubale antud garantiiaja vältel võib klient esitada Viruraud.ee pretensiooni kauba sihtotstarbelist kasutamist või säilitamist takistavate asjaolude kohta, mis on põhjustatud kauba kvaliteedi puudustest. Tarbija pretensiooni lahendamine toimub vastavalt kehtivatele õigusaktidele. Pretensioon tuleb esitada eesti keeles ja võimalikult arusaadavalt kirjeldatult tootel esineva puuduse kohta. Võimalusel lisada fotod.\nTarbija pretensioon ei kuulu lahendamisele, kui Viruraud.ee tõestab, et puudused kauba kasutamisel on tekkinud tarbija süül. Garantiihooldusesse põhjuseta toodud seadmete (ehk garantiiremonti mittevajava, töökorras toote) transpordist ja ekspertiisist tekkinud kulud tasub ostja.\nKui toote remontimine osutub võimatuks või selle tootmine on lõpetatud, võtab Viruraud.ee endale õiguse (kliendi nõusolekul) asendada toode samaväärsega või paremaga. Garantiitähtajal asendatud asjale antakse algse müügigarantiiga sama kestusega uus garantii. Asja parandamise puhul garantiitähtajal pikeneb (müügi)garantii parandamise aja kestuse võrra. Müügigarantii ei välista ega piira ostja õigust kasutada muid seadusest või lepingust tulenevaid õiguskaitsevahendeid.\nViruraud.ee vahendusel müüdud toodetele kehtib VÕS §-s 218 lg 2 sätestatud 2-aastane pretensiooni esitamise tähtaeg.\nViruraud.ee garantiitingimused on vastavuses EV seadusandlusega.\nGarantiijuhtumi korral toimige järgmiselt\n1. Edastage meile teade info@viruraud.ee elektroonilisel kujul.\n2. Saadame teile vastu garantiijuhtumi registreerimise avalduse.\n3. Edastage täidetud avaldus info@viruraud.ee manusena.\n4. Meie spetsialist konsulteerib tootjaga (tehasega) ning võtab Teiega ühendust 5 tööpäeva jooksul.


DUŠIGEEL CHRISTIAN DIOR J'ADORE NAISTELE 200 ML HIND | kaup24.ee e-pood\nToote kirjeldus: Dušigeel Christian Dior J'Adore naistele 200 ml\nEnesekindel ning luksuslik valik.\nVõrratu kombinatsioon lilledest ning värsketest puuviljadest.\nKatab Sinu keha vastupandamatu ning võrratu aroomiga.\nRahustab ja õrnalt puhastab nahka.\nKauba ID: 1100766\nVaade: Dior, dušigeelid


Reklaamiagentuurid jäid miljonitest kroonidest ilma - Äriuudised - Majandus\n6. august 2010, 11:13\nKui 2008. aastal ulatus ASi The Division aastatulu veidi üle 32 miljoni krooni, siis 2009. aastal kukkus see ligi 38 protsedi võrra 20 miljoni kroonini.\nDivision on juba mitmendat aastat järjest hoidnud agentuuride tulude edetabelis esikohta.\nEttevõtte majandusaasta aruandest selgub, et kui 2008. aastal teenis ettevõte 6,7 miljonit krooni kasumit, siis möödunud majandusaasta lõpp tuli neil vastu võtta 543 450-kroonise kahjumiga.\nDivision teenindab 2009/2010 reklaamihooajal endiselt selliseid kohalikke suurettevõtteid nagu Swedbank, EMT, Elion, Saku Õlletehas, Tallinna Külmhoone, Eesti Energia, Estonian Air, Selvet jt.\nTeisele kohale platseerus ERALi koostatavas edetabelis samuti mitmendat aastat järjest Adell Taevas OÜ.\nVõrreldes 2008. aastaga langes nende aastane tulu veidi üle 16 protsendi. 2008. aastal teenis agentuur 22,4 miljonit krooni tulu ja 2009. aastal 18,6 miljonit krooni. Adell Taeva käive ulatus möödunud majandusaastal 35,5 miljoni kroonini ja see langes võrreldes 2008. aastaga 15,4 miljonit krooni ehk 30,3 protsenti.Käibe langus oli seotud eelkõige meediavahendusteenuste suunamisega meediaagentuuridesse, selgub ettevõtte majandusaasta aruandest.\nMöödunud aastal olid agentuuri aktiivsemateks klientideks A.Le Coq AS, Toyota Baltic AS, Baltica AS, Kristiine Kaubanduskeskus AS jt.\nAge Reklaam OÜ, mis tuli mullu edetabelis kolmandale kohale, pidi nüüd leppima aga neljanda kohaga. Agentuur teenis mullu tulu 13,5 miljonit krooni. 2008. aastal ulatus tulu 19,7 miljoni kroonini. Seega kahanes aastaga agentuuri tulu veidi üle 31 protsendi.\n2009. aasta arvestuses tõusis kolmandale kohale Tank Grupi AS, mis teenis tulu 15,6 miljonit krooni. 2008. aastal oli Tank neljandal kohal 18,7 miljoni kroonise tuluga.\nÜle kümne miljoni krooni teenis 2009. aastal tulu veel Kontuur LB OÜ (12,1 miljonit krooni).\nIdea AD AS teenis 2009. aastal tulu 9,6 miljonit krooni. 2008. aastal teenis agentuur tulu 11,8 miljonit krooni ja aastaga langes see 18,5 protsendi võrra.\nDDB Eesti AS-i 2009. aasta tulu ulatus 6,5 miljoni kroonini ja võrreldes aasta varasema ligi 10,4 miljoni krooniga langes see 37 protsenti.\nEst TWBA OÜ, mis 2008. aastal teenis tulu 10,2 miljonit krooni, pidi tänavu leppima vaid 7,5 miljoni kroonise tuluga. Aastaga langes see 26 protsenti.\nAgentuuride esikümnes mullu kuuendale kohale platseerunud Brilliant Marketing Communications OÜ teenis 2009. aastal vaid 6,9 miljonit krooni tulu. 2008. aastal ulatus tulu ligi 12,5 miljoni kroonini, seega läbiti aastaga ligi 45-protsendiline langus.


PÄRNU, MAI 8, müük, kuulutus 83225088 - Kuldne Börs\nPÄRNU, MAI 8\nID: 83225088, muudetud 16:38 03.02.2020\nkorras, korter, kivimaja, katastri nr 62513:172:7600, ehitusaasta 1979, 1/5, 3 tuba, 2 magamistuba, üldpind 62.1 m², keskküte, TV, telefon, Internet, turvauks, trepikoda lukus, vann, dush, parkett, mööbel, möbleerimise võimalus, pesumasin, maakler: Priit Blande\nnaabrid lähedal, pakettaknad, avatud köök, Tasuta parkimine, ASUKOHT - hinnatud ja turvalises elurajoonis. - läheduses kauplused, apteegid, kaubanduskeskused, ilusalongid, spordihall ja tennisehall, veekeskused, lasteaiad, koolid, bussipeatused. - bussiühendus kesklinnaga on mugav ja kiire. - 500 m kaugusel meri ujumisrannaga. - läheduses terviserada, mille kaudu jalutades jõuab 7 minutiga Pärnu keskranda. PLANEERING - läbi maja planeering. - avatud köök, elutuba, kaks eraldi magamistuba, kokkuehitatud wc ja vannituba. - lõunapoolne rõdu. - keldriboks. - tasuta parkimine maja ees. SEISUKORD - keskmises korras. - korteris on plastikaknad, põrandal on laminaatparkett. - seinad värvitud ja tapeeditud, vannitoas keraamiline plaat seintel ja põrandal. - digi-TV ja interneti valmidus. SISUSTUS - köögis on köögimööbel köögitehnikaga (kapid, kraanikauss, segisti ja töötasapind). KULUD - korteris on keskküte. - halduskulu on olnud suvel ca 80 € ja kuni 120 € kesktalvel. - vesi ja elekter vastavalt tarbimisele. Võta kindlasti ühendust ja tule vaatama! TÕNISSON KINNISVARAST SAAD TASUTA PROFESSIONAALSET NÕUSTAMIST OSTMISEL JA MÜÜMISEL! KÕIGE SOODSAMA KINNISVARA HINDAMISE SAAD ALATI MEILT!


Vallavara võõrandamise enampakkumine | Viimsi vald\nViimsi Vallavalitsus võõrandab kirjaliku enampakkumise korras vara\nViimsi Vallavalitsus kuulutab välja avaliku kirjaliku enampakkumine, Viimsi valla varana arvel olevate ja maha kantud inventari võõrandamiseks alljärgnevalt:\n1.1 Kummipaat Gladiator AK280, inventari nr 9909370, võõrandamiseks alghinnaga 100 (ükssada) eurot.\n1.2 Umbrohupõleti ThermHIT45, inventari nr 9909368, võõrandamiseks alghinnaga 300 (kolmsada) eurot.\n1.3 Lumepuhur Husqvarna ST268EP, inventari nr 9902422, võõrandamiseks alghinnaga 400 (nelisada) eurot.\n1.4 Lumepuhur Stiga Snow Fox, inventari nr 9902423, võõrandamiseks alghinnaga 350 (kolmsada viiskümmend) eurot.\n1.5 Traktor Panter FD2 koos niiduseadme RZS70-ga ja multšeri M70, võõrandamiseks alghinnaga 250 (kakssada viiskümmend) eurot.\n1.6 Murutraktor Mcculloch M125-107T, võõrandamiseks alghinnaga 300 (kolmsada) eurot.\n1.7 Murutraktor Husqvarna LT 126 koos järelkäruga, võõrandamiseks alghinnaga 400 (nelisada) eurot.\n1.8 Trimmer-Niiduk Partner PWT420, võõrandamiseks alghinnaga 50 (viiskümmend) eurot.\n1.9 Rohulõikur Husqvarna 135R inventari nr A6999, võõrandamiseks alghinnaga 50 (viiskümmend) eurot.\n1.10 Rohulõikur Husqvarna 128L, võõrandamiseks alghinnaga 50 (viiskümmend) eurot.\n1.11 Võsalõikur Husqvarna 345FR, inventari nr A6971, võõrandamiseks alghinnaga 50 (viiskümmend) eurot.\n1.12 Võsalõikur ECHO SRM-520ES, inventari nr 9902456, võõrandamiseks 25 (kakskümmend viis) eurot.\n2.1 Sõiduk Luaz 969 (ЛуАЗ-969), võõrandamiseks alghinnaga 50 (viiskümmend) eurot.\n2.2 Järelhaagis (kasti laius 1,7m ja pikkus 3m), võõrandamiseks alghinnaga 100 (ükssada) eurot.\npakkuja nimi ja elu- või asukoht ning isiku- või registrikood;\npakkuja kontaktisiku telefoni number ja e-posti aadress;\nkuupäev ning sõnade ja numbritega väljendatud pakkumise summa;\nPakkumiste esitamise tähtaeg on 26. oktoober 2021 kell 10.00. Pakkumiste avamise tähtaeg on 26. oktoober 2021 kell 10.15 aadressil Viimsi vald, Viimsi alevik, Nelgi tee 1.\nPakkumine tuleb esitada kirjalikult ja kinnises ümbrikus, millele on märgitud pakutava eseme number kujul „Ese 1.1“, „Ese 2.2“, vastavalt korralduses toodud numeratsioonile koos märkega „Mitte avada enne 26.10.2021 kell 10.15“ aadressil Viimsi vald, Viimsi alevik, Nelgi tee 1. Laekunud ümbrik registreeritakse saabumisajaga. Iga eseme kohta tuleb teha pakkumus eraldi ümbrikus, mitme eseme pakkumus ei tohi sisalduda ühes ümbrikus.\nEnampakkumise võitja on kohustatud tasuma pakkumises nimetatud summa hiljemalt ostu-müügilepingu sõlmimise päeval ülekandega Viimsi Vallavalitsuse arvelduskontole EE182200221010936477. Kõik müügilepingu sõlmimisega seotud kulud, sh transportimise kulud üleandmise kohast (Ampri tee 9, Lubja küla) edasi kannab ostja.\nSeadmete nägemiseks palume ühendust võtta e-posti teel kristjan.jarv@viimsivv.ee või telefoni teel 602 8853.\nVallavara võõrandamise enampakkumine\nEse 1.1 Kummipaat Gladiator AK280, pilt nr 2\nLae pilt alla\nEse 1.1 Kummipaat Gladiator AK280\nEse 1.2 Umbrohupõleti ThermHIT 45, pilt 2\nEse 1.2 Umbrohupõleti ThermHIT 45\nEse 1.3 Lumepuhur Husqvarna ST268EP\nEse 1.4 Lumepuhur Stiga Snow Fox, pilt nr 2\nEse 1.4 Lumepuhur Stiga Snow Fox\nEse 1.5 Lisaseade M70 multser, pilt 2\nEse 1.5 Lisaseade M70 multser\nEse 1.5 Traktor Panter FD2, pilt nr 2\nEse 1.5 Traktor Panter FD2\nEse 1.6 Murutraktor Mcculloch M125-107T, pilt 2\nEse 1.6 Murutraktor Mcculloch M125-107T\nEse 1.7 Murutraktor Husqvarna LT 126\nEse 1.7 Murutraktor Husqvarna LT 126+käru\nEse 1.7 Murutraktori Husqvarna käru\nEse 1.8 Trimmer-niiduk Partner PWT 420, pilt nr 2\nEse 1.8 Trimmer-niiduk Partner PWT 420\nEse 1.9 Rohulõikur Husqvarna 135R\nEse 1.10-Rohulõikur Husqvarna 128L\nEse 1.11 Võsalõikur Husqvarna 345FR\nEse 1.12 Võsalõikur Echo SRM-520ES\nEse 2.1 Sõiduk Luaz 969, pilt nr 2\nEse 2.1 Sõiduk Luaz 969, pilt nr 3\nEse 2.1 Sõiduk Luaz 969\nEse 2.2 Järelhaagis\nVallavalitsuse 20.10.2021 istungi päevakorra projekt\n1. Vallavolikogu otsus: Leppneeme küla, kinnistu Lehe ja lähiala detailplaneeringu menetluse uuendamine Ettekandja: Margus Kruusmägi, abivallavanem 2. Vallavolikogu otsus: Pärnamäe külas, kinnistu Tamme detailplaneeringu algatamine, lähteseisukohtade kinnitamine ja keskkonnamõju strateegilise hindamise algatamata jätmine Ettekandja: Margus Kruusmägi, abivallavanem\nTeade 19. Okt 2021\nViimsi valla valimiskomisjon annab teada, et häälte teistkordne ülelugemine valla valimiskomisjoni poolt toimub 18.10.2021 kl 10 Viimsi Vallavalitsuse saalis (Nelgi tee 1, II korrus, Viimsi Vallavalitsus). Info valimiste protseduuride ja valimisjaoskondade kohta leiad www.viimsi.ee/valimised\nUudis 15. Okt 2021\nTööd Randvere tee eraldussaarel\nRandvere tee rekonstrueerimistööde teostaja, AS TREV-2 Grupp, teostab 18. oktoobril ajavahemikus kell 9.00 – 18.00 Randvere tee sõidusuundade vahelise eraldusriba kaevetöid. Tööde ajal on Tallinna suunaline sõidurada suletud ning liiklus toimub vaheldumisi Haabneemest väljuval sõidusuunal. Sel perioodil reguleerivad liiklust liikluskorraldajad. Tööde käigus eemaldatakse ehituskaevis ja teostatakse saare täitmine haljastusmullaga.


7-osaline peenise- ja munandirõngaste komplekt | LoveShop.ee\nAvaleht » Kõik tooted » Peeniserõngad » 7-osaline peenise- ja munandirõngaste komplekt\n7-osaline peenise- ja munandirõngaste komplekt\n7-osaline peenise- ja munandirõngaste komplekt kogus\nAddicted Toys 7-osaline peenise- ja munandirõngaste komplekt sobib iga modernse mehe öökapi sahtlisse. Tooted on valmistatud venivast silikoonist ning on täielikult kehale ohutud. Komplektis on 4 erisuurusega peeniserõngast ning 3 muutuva suurusega peeniserõngast koos munanditehoidjaga.\nPeenise- ja munandirõngad pakuvad kasutamise ajal mõnusat naudingut ning aitavad mehel edasi lükata seemnepurset, mistõttu on võimalik ka pikemalt nautida vahekorda.\n4 erineva suurusega peeniserõngast – 2.5, 2.7, 3.1, 3.3cm (läbimõõdud)\npeeniserõngad koos munanditehoidjaga (muudetava suurusega) – 17, 18 ja 19cm (pikkused)\n3 paela reguleeritavad


Preili Kaisa ‘Kriimsilma’ sada ametit puuvillatehases – Inspireerida.com\naugust 12, 2018 detsember 9, 2018\nMeie tehas on harukordne, sest hooaeg algas siin aprilli lõpunädalal ja arvatakse, et kestab rohkem kui seitse kuud (novembri-detsembrini). Töötleme tänavu puuvillamoodulitest risttahukateks rohkem kui 360 000 bale’i ning oleme seega Austraalia suurim ja kiireim puuvillatehas (maksimaalne tootlus on 120 bale’i/tunnis).\nRivcotti ääretu puuvillamoodulite väli.\nNagu kirjutasin siin postituses – “Puuvillatehases töötamise võlu ja valu”, ei olnud minu eelmise aasta puuvillatehases töötamise kogemus meeldivate killast. Olin seetõttu ka selle aasta suhtes ärevil ning negatiivselt häälestatud. Kuigi töökaaslased olid suurepärased, ei sobinud mulle toonane töö iseloom ega ülemuste mõistmatult paindumatu juhtimisstiil. Hommikuti autoga tööle sõites oli tunne nagu lähkesin piinalaagrisse… Ma ei tahtnud seda tööd teha, see oli minu jaoks ebameeldiv, raske ning vaimselt hävitav. Lugesin minuteid, tunde ja päevi hooaja lõpuni.\n“Hommikuti autoga tööle sõites oli tunne nagu lähkesin piinalaagrisse… Ma ei tahtnud seda tööd teha, see oli minu jaoks ebameeldiv, raske ning vaimselt hävitav. Lugesin minuteid, tunde ja päevi hooaja lõpuni.”\nSellel aastal olen saanud kinnitust, et kaks hooaega ja -tehast võivad teineteisest täiesti erineda. Oleme tänaseks Rivcottis töötanud rohkem kui kolm kuud ning mu mindset on hoopis teistsugune kui mullu. Väike väsimus hakkab küll peale tulema, kuid seda ainuüksi seetõttu, et oleme alates detsembrist püsivalt 12-tunnistes vahetustes tööd teinud ning puhanud vahepeal vaid kolm nädalat. Kusjuures perioodil detsember-märtsi keskpaik oli mul kokku kuus vaba päeva ning nüüd töötan kaheksa tööl – kaks vaba graafiku alusel.\nLoomulikult on raske nii intensiivse graafiku alusel töötada, sest muuks peale töötegemise eriliselt aega ei jää ega energiat ei jagu. Samas, vähem kui kuu aega on veel jäänud! Kui võtame ennast praegu kokku ja pingutame, on meil tulevikus rohkem rahalisi vahendeid oma unistuste täitmiseks. See motiveerib ja innustab meid lõpuni vastu pidama.\n“Vähem kui kuu aega on veel jäänud! Kui võtame ennast praegu kokku ja pingutame, on meil tulevikus rohkem rahalisi vahendeid oma unistuste täitmiseks.”\nMis tööd me Rivcottis teeme?\nMulle näib nagu oleksin pea kõik puuvillatehase positsioonid ära proovinud. Eelmisel aastal töötasin pressiruumis ning olin koristaja. Sellel aastal on mul Rivcottis olnud huntkriimsilmalikult sada ametit: moodulpallide skänner (quality check scanner), kaalusilla operaator (weighbridge operator), laadurijuht (loader), pressiruumi operaator (bale room operator) ja moodulpallide operaator (feederbay operator).\nMinu üks ametitest oli moodulpallide skäneerimine. Et pidada ülevaadet, millisest farmist ja milliselt väljalt pall toodud on, on igal moodulil oma ainulaadne kood. Moodulpallide skänneerijana oli minu ülesandeks veenduda, et kõik pallid on kenasti süsteemis olemas ja paigutatud korrektsetesse ridadesse.\nMa armastan vaheldusrikkust ning selles mõttes on mind Rivcottis pööraselt õnnistatud. Perioodil aprill-juuni olin asendustööline (rover), kes võimaldas kaaskolleegidele vabu päevi. See tähendas, et kaheksa päevasest töötsükklist kahel olin moodulpallide skänneerija, neljal päeval kaalusilla operaator ja viimased kaks päeva laadurijuht. Pidin kõiki neid töökohti samaväärselt ning suurepäraselt valdama, mistõttu oli minu jaoks iga päev paras väljakutse. Kui täita mingit ametipositsiooni harva, siis jääb see alati uueks ja värskeks. Hinges oli alatine väike ärevus, kas ikka saan hakkama ja tulen toime. Aga tulin, ning nautisin tööalast vaheldusrikkust väga.\nLaadurijuhina pidin sissetulevatelt rekkadelt pallid maha laadima.\nKuna alates juunist moodulite vastuvõtmise tempo aeglustus, siis mind enam välitiimis ei vajatud. Töötasin seejärel kaks nädalat pressiruumis ja olin koristaja. Ehk tegin mõningate erinevustega põhimõtteliselt sama tööd, mida eelmisel aastal Moree tehases.\nPärast kahte nädalat pressiruumis mängiti tööpositsioonid taaskord ümber ja mind paigutati feederbaysse. Olengi seal alates juuni keskpaigast. Feederbay on territoorium puuvillatehases, mis tegeleb tervete puuvillapallide lahtikiletamise ning lõhustamise-puhastamisega. Minuga koos töötab sellel alal samaaegselt veel kaks inimest ning meie ülesandeks on vahetustega päevas neli tundi laaduriga mooduleid lindile asetada ning ülejäänud kaheksa tundi töötada masinaga, mida nimetatakse spideriks (ing. k. tõlk. ämblikuks).\nSpider lõikab puuvillamooduli kile katki.\nMa olen oma ülemusele nii tänulik, et ta mind laadurijuhiks pani. Inimesena, kes isegi pelgab lihtsat autosõitu ja laseb igal võimalikul juhul kaaslase juhtima, oli minu jaoks eneseületus õppida opereerima niivõrd võimsat masinat. Teen asja, mida arvasin, et ma mitte kunagi ei suudaks.\nMairo käekäik on olnud siin tehases oluliselt stabiilsem. Kui välja arvata paar nädalat feederbays, on ta põhiliselt pidanud tegema algusest peale sama tööd, mis eelmisel aastal Moree puuvillatehases ehk sõitma hiigelsuure masinaga, mida nimetatakse moonbuggyks ja mis veab puuvillamooduleid laadimisaladelt õigetele väljadele ja ridadesse.\nMairo masin – moonbuggy.\nMeil läheb hästi. 2018 ei kujune päris selliseks nagu aasta alguses kirja pandud postituses (loe lähemalt siit: “Eesmärgid 2018. aastaks“), kuid sellest ei ole midagi halba. Ideaalis tahtsime teha palju tööd ja koguda raha, ning me olemegi kõik need kaheksa kuud sihipäraselt selles suunas liikunud. Töötame Rivcotti tehases kuni augusti lõpuni ning naaseme koju septembri alguses. 6. septembri õhtul maandub meie lennuk armsas Eestis.\nKui soovid lugeda ülevaadet Rivcotti (ja Auscotti, Olami ning Namoi) töötingimustest ning teada saada, mis on igas tehases töötamise eelised ja puudused, siis vajuta siia ->\n“Auscott, Namoi, Olam või Rivcott?“\nPosted in: austraalia | Tagged: auscott, austraalia blogi, austraalia farmitöö, austraalia viisa, austraaliasse tööle, eestlased austraalias, eestlased griffithis, elu austraalias, namoi, olam, puuvill, puuvillahooaeg, puuvillatehas, rivcott\nOne thought on “Preili Kaisa ‘Kriimsilma’ sada ametit puuvillatehases”


SUUR KINKEKOMPLEKT JOY BEEBILE (beebitekk, kombe ja bonnemüts)\nKomplekti kuuluvad pehme ja kerge lillemustriline beebitekk LOVE, õhuke mustrita kombe JOY ja bonnemüts JOY.\nKerge meriinovillane tekike ja kombe on küll õhuke, aga kindlasti soe. Bonnemüts katab kenasti kõrvad ning pehmed ja laiad paelad sobivad armsa lipsukese sõlmimiseks. Pehme kombe on küll kerge ja õhuke, aga meriinovillale omaselt hoiab beebi soojas.\nTagasiside tootele: SUUR KINKEKOMPLEKT JOY BEEBILE (beebitekk, kombe ja bonnemüts)


MEES SELGITAB ASJA | Miks me otsustasime kolm last ühe jutiga teha - Pere ja kodu\nNaise sünnituslugu läbi mehe silmade\nSee on ühe naise kolmanda lapse sünnituslugu läbi mehe silmade.\nViimase lapse tuleku aeg oli pigem selline kaugem tulevik. Kuni ühel saatuslikul päeval purjetas meie korterisse uhkelt oma raseda kõhtu demonstreerides kallis naabrinaine, kes kauged tulevikuplaanid olevikku tõi. Kuidas see kõik täpsemalt välja nägi, saad lugeda ühest varasemast blogist. Igatahes terve mõistus unustati ja viisime oma elu uuele tasemele otsustades kolm last ühe jutiga teha.\nKatu rasedus algas roosiliselt. Keha ja hing olid powerit täis. Nädalake enne rasedusest teada saamist oli ta isegi jõusaalikaarti uuendanud. Staažikal rasedal oli utoopiline kavatsus üheksa kuu pärast rasedate fitnessvõistlus pika puuga kinni panna. Õnnistatud oleku kolmandal nädalal saabus paraku karm reaalsus. Katu süda oli pidevalt paha ja jõud kadus täiesti ära. Saabusid totaalne väsimus ning vana hea lühimälu kadumine. Sarnased tunnusmärgid olid tal kahe eelmise raseduse alguses ka. Seega. me ei hakanud sellest hiiglama suurt numbrit tegema, sest eelmisel korral olid jõuvarud paari nädalaga taastunud. Ma teadsin lihtsalt, et pean mõnda aega kõvasti rohkem pingutama ning enamus majapidamistöid enda kanda võtma, mida Katu sellises olukorras teha lihtsalt ei suutnud.\nEelmainitud lühimälu kaotus läks iga rasedusega tõsisemaks. Kui Merimee raseduse ajal pidasin seda lihtsalt hajameelsuseks ja Elanora raseduse ajal märkasin pigem korra kaks nädalas, et päris kõik korras pole. Siis Madeliine kandmise ajal olid lood hoopis kõrgema taseme saavutanud. Katu võis näiteks vetsus kolm korda jutti käia, sest unustas ära, et oli just käinud. Kadunud võtmete asukoha või mingite poest vajaminevate asjade kohta info küsimiseks ei tasunud üldse energiat kulutama hakatagi. Parimal juhul said sa vastuseks ilma emotsiooniteta haugi naeratuse. Nende momentide ilmnemisel oli selge, et neljandat last igal juhul ei tule. Suure tõenäosusega võib mälukaotus jõuda tasemeni, kus koju saabudes kutsutakse sulle politsei, kuna kallis rasedust täis kaasa on lihtsalt ära unustanud, kes sa oled.\nSüda paha olek kurnas nii Katut, kui mind ja eks selline ülepinge mõjutas ka laste käitumist. Samas pidin hoolega jälgima, et mu mikroskoopiliseks vähenenud süütenöör põlema ei süttiks. Närviline keskkond võib nii raseduse kulgu, kui beebi arengut mõjutada. Mul ei olnud vähimatki soovi oma lapse närvikava juba enne ta sündi tuksi keerata. Seega pidin leidma mingi väljundi, kuidas ventiili vahelt üleliigset auru vähemaks lasta. Alustasin iga tööpäeva hommikut kerge jooga ja meditatsiooniga. Ärkasin lihtsalt tunnike enne teisi üles. Mõju oli koheselt tuntav ja andis mulle lisaks meelelarahule palju energiat juurde. Sellest tekkis kasulik harjumus, mida teen tänase päevani.\nHommikurituaalidest tulev lisaenergia aitas emotsioone vaos hoida, kuid keeruline oli ikkagi kogu pundil. Varasem kogemus koos rasedusfoorumite ja googliga näitasid, et 12-ks nädalaks peaks süda-paha-olek mööduma. Ootasime seda aega vaat et suurema innuga, kui jõule. Saabus kaheteistkümnes nädal, aga mida ei saabunud, oli imeline enesetunne. No olgu, ei tulnud nüüd, siis järgmine verstapost pidi olema 16. nädal, kus enamikul rasedatel iiveldustunnused kaovad. Sellel korral me igaks juhuks nii entusiastlikult seda daatumit ei oodanud. Ja õigesti tegime, sest õnnistatud nädala saabudes ei tulnud vähimatki leevendust.\nTegelikult oli Katu selleks ajaks juba olukorraga leppinud ja üritas igapäevaellu tagasi tulla. Töölt koju jõudes ootas mind ees valmis toit, millest Katu ise ei suutnud tükikestki puudutada. Igasugused toidulõhnad seostusid paratamatult iiveldustundega. Katsu sa ise midagi suhu pista, mille lõhn sind öökima ajab. Hullem lugu oli Katu toidufotograafia tööga. Pildistamise ajal muutub meie elutuba fotostuudioks. Lisaks fotovarustusele, rekvisiitidele, igasugu nõudele ja muule vajalikule, ilmus nüüdsest võtteplatsile vähemalt kaks suuremat kaussi, juhuks kui iiveldus peaks vähe tõsisema vormi võtma. Need pildistamised jätsid Katule kustumatu jälje. Tänagi ta ei suuda neid pilte ilma iivelduseta vaadata, rääkimata valmistamisest või söömisest. Rohelistest kastmetest, mis ta sellel perioodil pildistas, mul vast nii väga kahju ei olegi, kuid tofust tehtud ulmeliselt hästi välja tulnud toorjuustukooki jään küll taga nutma. Ilmselt seda mul lähimatel aastatel välja nuruda ei ole võimalik. Kuigi ma lasen aeg ajalt Merrumil selle koogi pilti Katule näidata, et ise kõrvalt hinnata iivelduse skaalal, kas ehk on lood paremuse poole minemas...\nViimane iiveldusest pääsemise õlekõrs oli 20 nädal. Kui selle kätte jõudes ka mingit muutust ei teki, läheb kogu teekond sama jutiga lõpuni välja. Kahekümnendaks nädalaks oli selge, et see kõhubeebi võtab asja tõsiselt ja näitab Katule raseduse kõikvõimalikke vorme, mida Katu veel omal nahal tunda polnud saanud. Üheks nendest on näiteks üheksa kuud kestev iiveldus. Täiesti hämmastav on sealjuures see, et suutsime rohkem aktiivseid tegevusi ära teha, kui eelmise kahe rasedusega kokku. Üheks põhjuseks oli vast see, et seekord sattus rasedus aktiivsemale kevad-suvisele perioodile. On lihtsalt paratamatus, et sellel ajal toimetad rohkem. Käisime isegi neljapäevasel minipuhkusel Londoni linnas sõpru vaatamas. Lennukis oli hea rahulik sõita, sest Katu ei rääkinud sõnagi. Enamus ajast krõbistas ta lumivalge nägu peas paberkotiga, kuid seda täitma enda sisemusega ta õnneks ei hakanud. Meie kolmeses pingireas istuval naabril ajas see tegevus millegipärast teatud ärevuse sisse. Terve sõidu ajal jätkus tal silmi Katu paberkoti jälgimiseks.\nVeel käisime suvel memme- taadiga Lõuna-Eesti ja Põhja-Läti kolmepäevasel tripil koos lastega. Katu pidas sellegi, mitmeid sadu kilomeetreid pika loksumise, vapralt vastu ilma suuremaid oksendamistalguid korraldamata.\nKuid oli ikka ka nii karme päevi, kus Katu ei saanud sisuliselt voodistki välja, sest nii hele oli olla. Ämmaemand ütles, et proovigu haiglas tilguti all käia. Katu korra siis proovis ka. Istus seal pika koridori peal sünnituseelse osakonna ukse taga. Kuulas kõrvaklappidest rahustavat zenmuusikat, et kuidagi neid tunde mööda saata ja enda santi olekut leevendada. Lõpuks hakkaski parem, kuid kui tilguti küljest ära võeti, oli ta alguses tagasi. Süda paha ja nõrk olla.\nKogu selle üheksa kuud kestnud mammutiivelduse ajal oli Katul tegelikult kolm täiesti normaalset päeva ka. Sesmõttes normaalset, et süda ei olnud paha. Muidugi olid need hirmsad kütmise päevad. Nimelt viimased neli aastat oleme Katuga aidanud korraldada sellist vahvat üritust nagu Lastelaager täiskasvanutele. Katul oli seal tähtis roll olla köögiboss ja vabamatel momentidel ka fotograaf. Ma veel ütlesin päev enne üritust, et tule mõistusele, sellise enesetunde pealt ei saa kolme ülimalt intensiivset päeva kütta. Aga vot ei kuulanud ta mind ja hea, et ei kuulanud, sest need olid tema kolm parima enesetundega päeva terve raseduse ajal.\nNanobeebi sünni tähtaeg oli oktoobri keskele planeeritud. Ma ei ole ühegi lapse sündi nii pingsalt oodanud, kui Madeliine oma. No ok, võib olla omal ajal lapsepõlves sai Jeesus Kristuse sündi või õigemini sünnipäeva sellise õhinaga oodatud. Lihtsalt nii kurb ja abitu oli Katu igavesti kestvat piinlemist kõrvalt vaadata. Eelmised lapsed olid meil väga eeskujulikult ämmaemanda poolt antud tähtajal päeva täpsusega sündinud. Ma imestan siiani, kuidas selline mässaja nagu Elanora viitsis õigeaegselt sündida. Ta üldiselt teeb asju ikka ristivastupidi sellele, mida temalt oodatakse. Meil oli eeldus olemas, et ju tuleb see kolmas kah õigel päeval. Katu saaks ometi oma igavikulisest iiveldusest lahti. Madeliine ootused olid paraku vähe teised. Temaga polnud keegi läbi rääkinud, et meie peres on kombeks tähtajal sündida. Talle see hubane ja kõikide mugavustega emme kõhu spa väga meeldis ning tal polnud vähimatki plaani kuskile sealt ära kiirustada. Õigupoolest võttis ta plaaniks maksimum võtta. Lõpuks läks rasedus peaaegu kahe nädalaga tähtajast üle.\nSiin võis olla põhjuseks Katul tekkinud meeletu hirm sünnituse ees. Ta oli juba kaks korda neid valusid kogenud ja teadis liigagi reaalselt ette, mis teda ootamas on. See tundus tegelikult väga kummaline, sest Elanora sünnituse eel tal hirmu ei olnud, kuigi tal oli selleks momendiks 22. tunnine Merimee sünnivalude maraton üsna värskelt meeles. Igatahes ärkas Katu viimasel kuul lisaks iiveldusega igal hommikul jubeda hirmutundega sünnitamise ees. Seda süvendasid kõik sugulased, sõbrannad ja isegi sisuliselt võõrad inimesed. Mida lähemale sünnitusaeg jõudis, seda tihedamaks läksid igapäevased päringud läbi sõnumite, facebooki, telefoni jne, et kaugel sünnitusega lood ja kas juba käes? See tõmbas Katule kuidagi veel rohkem pinget peale, kuigi inimesed elasid kaasa ja tahtsid olla toeks ning näidata, et nad on meiega. Paraku oli mõju hoopis vastupidine. Meie saime siit õppetunni, et enne küsime lõpurasedalt, kas on ok sünnituse ja muudel raseduse teemadel rääkida. 9 kuud last kandnud naisel on üsna suure tõenäosusega kopp ees sellest 24/7 kestvast kurnavast tööst. Ta tahab oma keha tagasi, normaalselt voodis ennast keerata, mitte iga viie minuti tagant pissil käia ja liikuda ringi nii, et iga asi teda hingeldama ei aja. Ta tahab elada taas tavapärast elu ja üldiselt küsimused, kas beebi juba tulemas või noh millal, siis popsab, last kuidagi kiiremini välja ei aita.\nKui tähtajast oli üle 2 nädalat läksime viimasele utlrahelile onu Ferenci juurde. Ta on maailma kõige ägedam, muhedam ja profim ultraheliarst. Iga inimese arvates pole ta just kõige jutukam, kuid kui on põhjust, siis ta ka räägib. No meie olime tal juba vanad kunded, sest olime kõik selleks teinud, et just onu Ferenc oleks kõigi meie kolme kõhubeebi arengu jälgija. Kui viimane ultraheli oli tehtud, tegi Ferenc teatavaks, et ega siin pole miskit muud teha, kui teid esmaspäeval esilekutsumisele kutsuda. Nägin, kuidas Katul käis võpatus üle turja. Sünnitusest kordades rohkem kartis ta esilekutsumist. Vahetasime minutises vaikuses kõik kolmekesi omavahel pilke. Ühes varasemas blogis kirjeldan seda, kuidas mehed saavad omavahel räägitud pelgalt ühe pilguga sama jutu, mis naistel võib võtta tuhat sõna. Seekordki läks meil Fereciga vaikivaks kahekõneks. Ma suunasin ta pilgu Katu iiveldusrasedusest kurnatud näo poole. Seejärel saatsin küsiva pilgu, et kas tõesti peab ta veel viis päeva kodus praadima? Loomulikult mõistis ta kõike sõna-sõnalt, mida pilguga rääkisin. Ferenc sukeldus korra arvutis olevatesse andmetesse, vaatas taas mõned ultrahelipildid üle ja ütles, et ta ikka mõtles kuupäeva muuta. Kui homseks pole sünnitegevus alanud, tuleb Katu haiglasse võlujooki jooma, mis sünnituse esile kutsub. Saatsin tänuliku pilgu onu Ferenci poole. Uksel meid ära saates ütles doktorihärra, et ärge muretsege, üldiselt on see sünnituse esilekutsumise saatekiri ise kõige parem esilekutsuja.\nJärgmine hommik algas hoopis teise energiaga. Katu kargas voodist välja samasuguse poweriga nagu tippsportlane võistluspäeva hommikul. Meie pere vetenaarrasedal oli kindel siht silme ees kutsuda sünnitus esile loomulikul moel. Selleks võtsime kasutusele kõik senituntud ja veel tundmatud meetodid. Alustuseks väike hommikusörk, sellele kohe peale jalgpallimäng lastega, kõik ettejuhtuvad trepid tuli vähemalt kolm korda läbi tatsata. Selle kõrvale joodi igasuguseid sünnitust soodustavaid ja esilekutsuvaid teesid. Käisime isegi hiina meditsiini suurmeistri Rene Bürklandi juures nõelu panemas, et asjad ikka liikvele saaks. Õhtuks kütsin sauna kuumaks ja ostsin poest ühe alkovaba šhampuse. Kui inimene ikka midagi väga tahab ja sellele kogu oma fookuse paneb, siis seda ta ka saab! Kella kahe paiku öösel hakkasid tuhud vaikselt pihta. Oli 100% selge, et täna haiglassesõit toimub, kuid enam mitte sünnitust esile kutsuma, vaid sünnitama.\nHommikul läksime Katu ema juurde, kuhu pidime lapsed jätma. Nagu kõik eelmisedki korrad, oli ka nüüd meil eraämmaemand võetud. Seesama Siiri, kellel Katu eelmisel sünnitusel äärepealt käeluu puruks oleks pigistanud. Katu oli Siiriga kogu aeg ühenduses. Ta andis märku, mis vahega tuhud tulevad, millise valuga ja kuidas hingamisega lood on. Kuna tegemist oli ikkagi kogenud sünnitajatega, võtsime asja kogu pundiga üsna chillilt. Seda seni, kui üsna ootamatult toimus pöördeline moment, Katul muutus hingamine kahtlaselt ürgnaise madala möirgamise sarnaseks. Olin seda kaks korda varemgi kuulnud... mõlemad korrad tund enne lapse ilmale tulekut. See tegi nüüd olukorra üpris ärevaks. Ämma juurest haiglasse oli läbi linna selline pooletunnine sõit. Ämm pakkus välja, et kutsume igaks juhuks kiirabiauto järele. Ma arvasin, et see võtaks liialt kaua aega ja sellisel juhul peaks ta hoopis valmistuma kodusünnituseks. Mis muideks ei ole mu ämma jaoks ka midagi uut.\nSain kuidagi Katu autosse toimetatud ja panime sünnitusmaja poole leekima. Kuskil poolel maal, Järve Selveri juures, olid tuhud nii võimsaks läinud, et juttu Katu suust enam ei tulnud. Mul tagusid samal ajal pähe mõtted, et kus bussipeatuses on vähe laadnamalt ruumi, kui peaks autos sünnituseks minema? Või kui kiiresti ma politseile saaksin olukorra ära seletada, et ma ei kihuta linnas 80 kilomeetrit tunnis oma lõbuks. Täpselt enne sünnitusmaja viskas valgusfoorides nagu kiuste punase laine peale. Sellistel hetkedel tundub nagu see punane tuli põleks seal aastaid, enne kui roheliseks läheb.\nHaiglasse jõudsime sisuliselt ämmaemandaga sama hetkel. Tema tormas meile sünnitustuba otsima ja meie pidime ennast sisse registreerima. Katu oli omadega kuskil väga teisel levelil. Tema käest ei saanud vähimatki infot. Peale kolmandat korda sama küsimuse küsimist hakkas registratuuritädile selgeks saama, et siin pikalt passida ei ole, asjaga on enamgi kui kiire. Ta kamandas kohe kaks õde Katut aitama, et teda ümber riietada. Sellest asjast ei saanud me kumbki aru, miks see vajalik peaks olema. Selgitasin ära, et me oleme siin varem ka käinud, aga koridori peal mingit ümberriietumist pole küll olnud. Seletasin, et eraämmakas ootab meid juba üleval. See fakt muutis kõik tädi jaoks selgeks. Tuli välja, et eraämmakaga ongi vist mõned protsetuurid vähe teised. Jätsime selle riietumise asja pooleli ja katsusime koos ühe õega Katu koridori lõppu liftini talutada. Oi, see koridor tundus lõputu olevat. Kuidagi läbi pisarate jõudsime lõpuks liftini. Õde toksis närviliselt nuppu. Eks ta oli varemgi neid sünnitanuid näinud ja ei olnud tal täna vähimatki soovi lifti ukse ees lapse vastuvõtuga tegelema hakata. Lõpuks, kui saabus lift, oli seal mõnusalt puusa nõksutades kõrvaklapid peas söögikäruga kergelt vinniline noormees. Paari sekundi pärast sulgusid lifti uksed ja lift sõitis veel alumisele korrusele. Oi, kuidas meid abistav õde vihastas, aga me ei lasknud sellest ennast häirida, sest ma üritasin Katut seal kosmoses kuidagigi toetada. Liftiga ülesse sõites selgitas õde, et see lift on ainult ja ainult patsientide üles alla toimetamiseks mõeldud. Pidi olema räige korrarikkumine seda lifiti muuks otstarbeks kasutada.\nLiftist väljudes ootas meid juba maakera kõige lahkema naeratusega Siiri. Tema esimene lause Katut nähes oli: "Oi, sul ju täitsa sünnitaja nägu peas!". Mulle see lause väga palju entusiasmi juurde ei andnud, sest Katul oli pea võimatu liikuda ja sünnitustuba oli loomulikult koridori viimane. Kui tuppa saime, küsis Siiri Katult igasuguseid küsimusi, millele Katu kategooriliselt keeldus vastamast. Pärast tuli välja, et Katu tundis samal ajal meeletut piinlikust, et ei vastanud. Kuid ta lihtsalt ei saanud midagi suust välja. Siiri palus Katul püksid ära võtta, et avatust mõõta. Katu keeldus loomulikult ka sellest. Ma suutsin kuidagi ikka talt riided seljast saada ja vana hea sünntituspidzaama selga panna. Seejärel palus Siiri avatuse vaatamiseks voodisse heita. Katu vastas konkreetse MKKKMMMMMM ja raputas pead. Saime kaubale, et istub voodi kõrvale järile. Siiri hakkas avatust mõõtma ja jäi kuidagi vaikseks. Ma küsisin palju meil avatust on. Selle peale ütles ta oma alati rahuliku malbe häälega, et meil on täisavatus ja hakkame kohe sünnitama, sest lapsel pea juba on tunda. Selle peale jätsin igasuguste asjad lahtipakkimise kus seda ja teist ning kargasin Katu selja taha ning võtsin vana tuttava sünnitusposängi sisse.\nSel korral ei tulnud Katul madalat mörinat ega kurguhäälel rääkivat ürgnaist välja. Katu oli jõudnud sellest tasemest edasi. Ta kõhu ümber oli dopler, mis kuvas ekraanile tuhude ja presside laineid. Siiri vaatas seda ja palus Katul lihtsalt sügavalt välja hingata õigel ajal. Õigemini pidi ta hingama Siiri sõrmede peale, mis ootasid lapse pea väljatulekut. Sedasi sisuliselt täielikus vaikuses hingas Katu viie hingetõmbega välja meie rõõmupalli Madeliine. See hetk oli nii vaikne ja pühalik, et isegi Madeliine ei teinud ühtegi piuksu. Katu esimene küsimus oli, et kas lapsega on ikka kõik korras, sest eelmised põnnid olid vägagi valjult teavitanud enda kohalejõudmisest siia maailma. Ämmaemand kinnitas, et kõik on parimas korras, laps on lihtsalt ülimalt chill. Läks pea tunnike, enne kui Madeliine esimese vääksu tegi. Kuid see vääks oli pigem sedasi moe pärast. Haiglasse jõudmise momendist läks 15 minutit, kui laps oli käes. Võrreldes esimese 22 tundi kestnud valude maratoniga tundus see sünnitus kerge aevastusena. Kui ma poleks enne kiirust õigel ajal ületanud, oleksime selle lapse keset Liivalaia tänavat omal käel pidanud vastu võtma. Hiljem tuli välja, et Katu tegeles tagaistmel sõna otseses mõttes füüsiliselt lapse sündimise tagasihoidmisega. See seletab tema kasinat jututuju kogu sõidu vältel. Nii mõnigi seltskondlikum taksojuht oleks loomulikult sellise mühakliku käitumise peale solvunud.\nLasin Katul puhata sellest trianglist. Võtsin beebi enda sülle, istusin akna alla ja lihtsalt vaatasin teda. Jälgisin, kuidas ta põsed võtsid aina mõnusamat roosat värvi juurde, kuidas rind langes ja tõusis, kopsud harjumas uue ametiga. Vaatasin teda ja mõtlesin oma esiemade ja -isade peale, kes olid kinkinud meile selle imelise kogemuse elada. Mõtlesin eelmiste laste sündimise peale. Enda kujunemist isaks. Olin tänulik Katule selle ülima kingituse eest, mida üks naine mehele saab teha. See oli täielik meditatsioon. Vaatasin teda nii oma kaks tundi ja oleks edasigi vaadanud, kui Katu rõõmukilked poleks mind sellest lummusest äratanud.\nKatu avastas alles nüüd, et ta vana kiuslik semu iiveldus on jalga lasknud. No see uudis tegi tuju kohe kõigil heaks. Kirsiks tordile lendas tuppa sisse Siiri, kes koos meiega rõõmutantsu lüües teavitas, et leidis meile just kõige ägedama perepalati. Tundus, et siit enam paremaks minna ei saa, kuid sai ikka küll!\nMeie perepalati kogemused võtan kokku sünnituslugude triloogia epiloogis.\nEsimene lugu on aga SIIN! ja teine lugu SIIN!\nKolmanda vaatluse lõpp.\nSelle loo juures on vahvad pildid ka, neid vaata SIIT!\nKatu äratas mind kodus malbel häälel, et täna lähme sünnitama, sünnitusmajas kohtusin juba...


Kuidas vähendada peo eelarvet täiskasvanute pidupäevadel? - Ideed: sünnipäev, firmapidu, seminar\nPeo eelarve pole kunagi liiga suur. Ikka kipub rahalisi ressursse napiks jääma. Allpool toome mõned kogemused, mis on aidanud meil peo eelarvet vähendada, kuid ikkagi meeldejäävat üritust korraldada.\nPidu kui kink - kutsuge sõbrad üritusele, nt teatrisse, viltimise töötuppa või hoopis soomatkale ja paluge neil kingituse asemel tasuda osavõtutasu. Olen korduvalt selliseid üritusi korraldanud ja siiani vaid kiitvat tagasisidet saanud. Lisaväärtusena ei pea külalised pead vaevama, mida peopidaja ihaldab ja Teil jääb järjekordne serviis saamata.\nToit - proovige lihtsat 3-4 käigulist õhtusööki. Olen seda ise juba aastaid kasutanud ja uskuge-keegi ei jää tühja kõhuga ning toidukoguseid annab paremini planeerida. Värske salat kustutab esimese nälja. Supi saate juba eelmisel päeval valmis keeta, seega hoiate kokku ka aega. Praad- proovige valida midagi, mis on kindlapeale minek, näiteks kana. Lõpetuseks kerge magustoit. Uskuge - keegi ei jää nälga ja Teie ei pea tegelema järgmisel päeval jääkidega.\nCatering - kui on plaan korraldada suurem pidu, siis toidu tellimine catering-firmast tuleb odavam kui ise vaaritada ja küpsetada. Cateringis töötavad professionaalid oskavad paika panna pädeva menüü ja hinnata vajalikku toidukogust. Ise kulutaksite rohkem nii aega kui raha.\nAlkohol - paluge lillede asemel meelepärane jook kaasa võtta. Teie ei pea siis muretsema kes, mida ja kui palju joob? Sageli on keeruline leida kohta erinevatele lilledele. Kui Te ei soovi paluda alkoholi kaasa võtta, siis piirduge näiteks ainult veiniga.\nMuusika - DJ on tavaliselt odavam kui bänd. Sageli saab DJ ka peojuhi ametiga hakkama. Kui soovite siiski elavat muusikat, siis uurige tutvusringkonnast noori tegijaid, kes esinemiskogemusi otsivad. Kindlustunde saavutamiseks käige eelnevalt neid kuulamas või paluge saata bändi demo, nt Youtube link.\nÕhtujuht - uurige kas tuttavate/sugulaste hulgas, on mõni ettevõtlik inimene, kes tahab kogemuse hinnaga Teile toreda peo läbiviia.