Планинска овца: описание и популярни представители - Обща информация - 2020\nРазмерът на овен е от 1,4 до 1,8 метра. В зависимост от вида теглото на овен варира от 25 до 220 kg, а височината при холката е 65 до 125 cm.\nХарактерна отличителна черта, присъща на рода на овниците, са масово извитите спиралови рога с малки напречни прорези, насочени към страните и седнали на малка продълговата глава. Рогата на овен могат да достигнат до 180 cm, въпреки че има видове с малки рога или без тях изобщо. Доста високи и силни крака са идеални за ходене както по равнини, така и по планински склонове. Опашката на овен има дължина от 7 до 15 cm.\nПоради страничното положение на очите с хоризонтални зеници, овните имат способността да виждат обкръжението зад тях, без да обръщат главите си. Зоолозите предполагат, че очите на овен могат да възприемат цветна картина. Това, заедно с развитото обоняние и слух, помага на овцете да намерят храна или да се скрият от врага.\nЖенският овен е овца, Разликите в половете между мъже и жени се проявяват в размера на тялото (овните са почти 2 пъти по-големи от овцете) и роговете (при мъжете роговете са много по-добре развити, отколкото при жените). Но цветът на козината не зависи от сексуалните характеристики. За всички индивиди в рамките на вида, цветът е почти идентичен. Цветът на овца и овца е кафяво-кафяв, жълто-кафяв, сиво-червен, бял, светлосив, тъмнокафяв и дори черен. Почти всички видове овен имат коремни и долни крака с лек, почти бял цвят. Всички членове на рода, с изключение на местните видове, имат сезонно заточване.\nЛеви овце, дясна овца\nОвенът е животно, водещо живот на стадото. Членовете на стадото общуват помежду си, като бляскат или страдат. Гласът на барана е блещяващ, различен по терена. Често членовете на стадото се отличават с гласове.\nСредният живот на овцете в естествени условия варира от 7 до 12 години, въпреки че някои индивиди живеят до 15 години. В плен овце живеят 10-15 години, и с добри грижи могат да живеят до 20 години.\nВидове овце, имена и снимки.\nНяма обща класификация, приета от всички учени. Някои автори предлагат да се разделят видовете по морфологични критерии, например, според формата на овенни рога. Други предпочитат да ги изолират въз основа на броя на хромозомите и структурата на ДНК. Въпреки това, повечето изследователи са склонни да вярват, че целият род овце може да бъде разделен на 7 вида:\nОвчарска къща (лат. Ovis aries)чийто външен вид зависи от породата. Дължината на възрастните варира от 0,6 до 1,1 м, височината при холката е около 1 м, а теглото на овца (овен) може да достигне 45-100 кг (при жените) и 70-160 кг (при мъже). Краката на животното са добре развити, със средна дължина, въпреки че има породи овце с много къси крака (например естонски бяла глава). В допълнение към характерните спирално усукани рога при мъжете, отличителна черта на домашните овце е усукване на козината, която липсва при не-опитомени видове. Повечето от женските домашни овце са комоми (без рога). В долната част на муцуната на овцете са леко заострени, а някои породи имат разпознаваем кука-носов профил. Овча вълна може да бъде бяла, бежова, кремава и черна. Вътрешните овце са често срещани в много страни по света. Най-известната порода домашни овце:\nСъветски мериносотглеждани за вълна и месо,\nПорода Каракулчиято вълна се използва за производство на килими, а кожата на агнетата за получаване на астраханска козина, която отива да шият най-горните кожени облекла и зимните шапки.\nГраничен урокотглеждани за вълна и месо. Характерна особеност на тази порода са дълги изправени уши, наподобяващи заек.\nМуфлон (латински Ovis orientalis) - вид диви овце, от които произхожда по-голямата част от домашните овце. Най-известните от неговите подвидове са:\nЕвропейски муфлон (лат. Ovis orientalis musimon) - диви овце с дължина на тялото до 125 cm и с тегло до 50 kg. Цветът на овцете от този вид зависи от сезона. През лятото - червено с кафяв оттенък, през зимата - кестен с кафяв блясък, а цветът на корема е бял по всяко време на годината. Рогата на мъжкия овен са добре развити, достигайки дължина от 0,65 m и имат триъгълна форма в участъка. Женските рога практически липсват. Дивият европейски муфлон обитава високите планини на Корсика и Сардиния, както и в Южна Европа.\nАзиатски муфлон (арменски муфлон) (лат. Ovis orientalis gmelini) - диви овце с дължина 150 cm, височина 92 cm при холката и с тегло до 80 kg. Големи триъгълни овални рога, усукани в спирала за един завой. Тяхната обиколка в основата може да надвишава 25-29 см. Рогата на женските на овен са много по-малки по размер, те са по-плоски и не са усукани. Козината на азиатския овен има червеникаво-кафява или жълто-червена сянка. През зимата придобива тъмнокафяв цвят. Характерна особеност на този подвид на овен е тъмна ивица, минаваща по билото, и черно-кафява грива с бяла защитна коса. Дивият азиатски муфлон се разпространява от Кавказ и южните части на Туркменистан и Таджикистан до Средиземно море и северозападната част на Индия. Живее в страни като Иран, Индия, Армения, Азербайджан.\nКипърски муфлон (латински Ovis orientalis ophion) - диви овце, почти унищожени през 20-ти век. През 1997 г. е имало само 1200 души. През 2016 г. този брой е нараснал до 3000 лица. Този вид овце живее в Кипър.\nУриал (лат. Ovis vignei) - диви овце, чийто размер е висок около 1 метър с дължина на тялото около 145 см. Теглото на овен достига 87 кг. Мъжкият овен има големи извити рога с дължина до 1 метър и диаметър в основата до 30,5 см. Козината на овцете е кафява, през зимата с по-тъмен тон. Като цяло, характерната черта на мъжките от този вид овни е черният цвят на гърдите и предната част на шията, но това зависи от подвида (има общо 6 подвида на уриалите). Urial се среща в Централна Азия - в югозападната част на Казахстан, Узбекистан, Туркменистан, Таджикистан, Афганистан, Пакистан, Иран и Индия.\nArgali, argali или планинска овца (лат. Ovis ammon) - най-голямата дива овца от този род. Има няколко вида планински овце: Алтай, Казахстан, Тибет, Тиен Шан, Памири, Гоби, Каратау, Северен Китай, планинска овца Кызылкум. Дължината на тялото на възрастните мъже може да достигне 120-200 см, височината при холката е 90-120 см, а теглото е 65-180 кг. Както овните, така и овцете са собственици на спираловидни масивни рога, достигащи дължина от 190 cm (при мъжете). В зависимост от подвида, козината на овен може да варира от лек пясък до тъмно сив с кафяв оттенък. Цветът на корема и долната част на страните, по които преминават тъмнокафявите ивици, е много по-лек. Вратът на мъжката планинска овца е украсен с лек кожен пръстен, а шията е украсена с дълга коса. Навесва архарите 2 пъти годишно. Дивите планински овце живеят в Централна и Централна Азия, както и в Южен Сибир. Вълци, рисове, росомахи и снежни леопарди ловят планински овце. Архар е включен в Червената книга на Руската федерация.\nСнежна овца (лат. Ovis nivicola) - доста голямо диво животно с къса и дебела врата. Дължината на възрастните мъжки е от 1,4 до 1,88 м с височина при холката до 1,1 м. Теглото на овен е 56-150 кг. Дължината на женската овца е 1,26-1,79 м, височината при холката е от 76 до 100 см. Теглото на овцете е 33-68 кг. Рогата на овцете от бигхорн достигат един метър дължина и са силно навити в пръстен. Типично за вида на изрязаните изрези. Сърповите рога на женските от овцете от бигорн са по-тънки и по-къси. Тъмно кафявият цвят на тялото е много различен от светлия корем и вътрешните части на задните крака. Снежният овен живее в Източен Сибир.\nОвце Bighorn или тъп овен (лат. Ovis canadensis) достига дължина 110 см и тежи 73-143 кг. Неговата височина при холката не надвишава 115 см. Женската от тежкокосменен овен тежи 53-91 кг. Болтовете, които обитават пустинята, са по-малки от планинските им събратя. Тежестта на овен от пустинята е 58-86 кг при мъжките и 34-52 кг при женските. Големи рогове на мъжки до 110 см дълги са огънати в нежна спирала. Главата "украса" при женските има полу-полумесец форма. Рогата на голям овен тежат около 14 килограма. Вълната от мазнини овце е оцветена в жълто-кафяво или кафяво-кафяво, дори черно. Цветът на корема и задната част на бедрата на овен е по-лек. Живее в планините на Западна Северна Америка от Канада до Калифорнийския полуостров.\nРам Дала или овце с тънки крака (лат. Ovis dalli) - Животно със среден размер с дължина на тялото 160-180 см. Теглото на овен достига 140 кг. Дългите, тънки, спираловидни извити рога на овен растат до дължина 110 см. Местообитанието на овен Dallah се простира от южна Аляска до Британска Колумбия. Има два подвида тънкокожни овце:\nOvis dalli dalliОтличителна черта на този вид е снежно-белият цвят на козината. Диви овце с огънати рога са често срещани, най-вече в Аляска, както и в Северозападна Колумбия в САЩ.\nOvis dalli stonei - сив овен с бели петна по опашката. Живее в северозападните щати.\nКъде живеят овни в природата?\nДивите овце живеят само в страните от Северното полукълбо и обитават предпланинските и планинските райони на Гърция и Турция, Северна Африка и Испания, Крим и Казахстан, Пакистан, Афганистан, Русия и Индия. Някои видове овце с високо съдържание на мазнини живеят в пустини. По-голямата част от евразийските видове се срещат в Кавказ, Памир, Тиен Шан и Алтай. В допълнение, планинските овце са широко разпространени в Камчатка, в Забайкалия и Източен Сибир, както и в планините на Тибет и Хималаите. В Северноамериканския континент естественият ареал на рода е свързан с тясна ивица от тихоокеанското крайбрежие, простираща се от Мексико до Аляска.\nМестообитанието на домашните овце е практически всички континенти, с изключение на Антарктида и тропическите райони с висока влажност. Днес овцете и овцете се отглеждат във всички страни на Европа и Азия, в Северна и Южна Америка, Нова Зеландия и Австралия.\nЖивотните, живеещи в естествени условия, са обвързани с определена област и никога не я напускат. През годината дивите овце правят сезонни миграционни преходи, издигащи се до височини през летните месеци и слизащи в долините през зимата. През лятото, стадо овце има средно 30 глави, а с настъпването на зимата, някои общности могат да достигнат около 1 000 глави. Обикновено женски овен с млад запас се държи отделно от разпръснати групи мъжки. Особеността на комуникативното поведение на стадото е постоянен контрол върху обкръжаващата ситуация. Аларменият сигнал, получен от всеки член на стадото овце, е ръководство за действие за цялата общност.\nПри домашните овце, за разлика от дивите роднини, стадата са от смесен тип, а стадният инстинкт е много добре развит, което изисква присъствието на поне един член на стадото. Овца, оставена сама в изолация, е под силен стрес.\nКакво ядат овцете?\nХраненето на овцете зависи пряко от местообитанието и времето на годината. Те имат способността лесно да се адаптират към условията на околната среда и са напълно непретенциозни към храната. През пролетта и лятото, овцете ядат блуграс, пустинна осока, гъши лук, перо, трева, дива трева, бобови растения. В допълнение, различни плодове, листа и зелени издънки на дъб, габър, клен, както и други храсти и дървета са включени в дажбата на овцете. С настъпването на студеното време, след като снежната покривка падна, овните се хранят с пелин, сухи зърна, извлечени от под снега, бадемови и кучешки клони, мъхове и лишеи.\nВ домашни условия овцете се хранят със сено, към което се добавя 25% слама. Като концентрирана добавка в хранителния режим на домашни овце и овце се използва овес или смлян ечемик.\nРазвъждане на овце.\nОвенът, живеещ в естествена среда, става полово зрял на 2-3 години. Вътрешните овце узряват много по-рано, а на първото чифтосване се допускат жени на възраст от една и половина.\nВ зависимост от вида, сезонът на чифтосване при овцете, живеещи в южните райони, започва в края на юли, а за жителите на по-хладните райони - през октомври-ноември и може да приключи през декември. За правото на притежание на жена обикновено се претендират няколко мъжки овни. Те уреждат насилствени битки, които могат да отнемат много време. След чифтосване овцете напускат оплодената женска и започват да търсят друга жена. Средно бременността на овца продължава около 5 месеца.\nНяколко дни преди раждането на агнетата, женският овен напуска стадото и се оттегля на уединено място, където се осъществява отелването. Овце от новородено бебе тежи от 3 до 5 кг. Обикновено се раждат 1-2 агнета, но по-зрелите овце могат да донесат три.\nПървите няколко дни новороденото агне и майката са в приюта. След като агнетата свикнат с майката, те се връщат в стадото. Една млада овца се храни с мляко до 3-4 месеца, въпреки факта, че от първия месец може да яде зеленчукова храна. Само след шест месеца потомството става напълно независимо.\nРазвъждане и поддържане на овце у дома.\nОт древни времена укротяват овцете до хората. Те не са агресивни, лесно се управляват и поддържането на овце у дома не създава особени трудности. В райони с топъл климат и мека зима, те могат да бъдат пасящи през цялата година и дори не изискват специални съоръжения за подслон. Те са доста прост навес от дъжда. В райони със сурови зимни месеци вече се изисква изграждането на просторни овчарски кучета (помещения за отглеждане на овце) от дърво или тухли. Дървен под, повдигнат до 20-30 см над земята, поръсена със слама или дървени стърготини, заменена от влагата и замърсяването. За жени, овни и агнета със сигурност ще се организира специален отдел, който може да се отоплява по време на тежки студове.\nПрез летните месеци домашните овце се хранят с пасища. Можете да използвате местата, където се пашат крави или коне, защото дори и след ходенето си овцете ще намерят нещо, от което да се възползват. През зимата овцете се хранят със сено и концентрирани фуражи.\nПолзите от домашните овце.\nПолзите от домашните овце не предизвикват никакво съмнение. Изработват се овча вълна, тъкани и килими, овча кожа се използва за шиене на кожени палта и кожени палта. Нуждаем се от овце за месо и мляко, от което правят сирене. Мастните опашки се отглеждат специално за мазнини. Ловуват се някои видове диви овце. Убиват планински овце заради месо и рога, използвани за изработване на бижута или за ловни трофеи.\nРазвъждане на диви овце.\nОт всички видове диви овце, само муфлон и архари могат да бъдат укротени и държани в условията на зоопарк или частна ферма. За тяхното поддържане е необходимо да се организират специални просторни писалки с високи, плътни бариери и малка стая с корито за хранене и корито, в което животните могат да се скрият от топлина или студ. Останалите диви представители на рода овце много бързо умират в плен. За възстановяване на видовете те създават защитени зони, където ловът е забранен.\nПланинската овца е общоприетото име за няколко вида диви овце, които обикновено се срещат в планините. Те принадлежат към групата на artiodactyl и семейството на говедата.\nОтличителна черта са масивните, спираловидно усукани рога, чиято дължина може да достигне 190 см. Средната дължина на овен, в зависимост от вида, е 1,4–1,8 м, а височината му е от 65 до 125 см. до 225 кг.\nПоради факта, че очите им са разположени отстрани, а ориентацията на зениците е хоризонтална, овцете могат да виждат зад тях, без да се обръщат. Те също имат добре развит слух и мирис. Мъжките и женските индивиди се различават по размер на торса и рогата. При жените някои видове рога са напълно отсъстващи.\nОвцете се хранят предимно с тревни растения, но диетата им включва плодове и листа на дървета. През зимата сухи зърнени култури и пелин се извличат от под снежните преспи, както и диви розови клони, мъх и лишеи.\nПланинските овце обитават територията на Северното полукълбо. Те живеят в планините и предпланините, а също и в пустините на Евразия и Северна Америка. Типични местообитания на планински овце са Кавказ, Тибет, Хималаите, Памир, Тиен Шан.\nДосега учените не са установили точния брой на видовете диви овце. Помислете за 5-те най-често срещани.\nМуфлон - единственият представител на дивите овце в Европа. Живее на открити площи, предимно на леки планински склонове. Козината му е гладка и къса, малко по-дълга по гърдите. Червеникаво-кафявата коса на гърба, става кестен до зимата, бяла на гърдите.\nДължината на тялото на мъжката, заедно с опашката (около 10 см), достига 1.25 м, височината при холката е 70 см. Рогата на мъжките са около 65 см дълги, добре развити и имат триъгълно напречно сечение. Рогата са изключително редки при жените. Теглото на овен е 40-50 кг. Размерът на женските е по-малък от мъжките, те имат по-светъл цвят на козината.\nАрхары были повсеместно распространены на Тянь-Шане и Южном Алтае. Но през последните години броят им намаля значително поради човешката дейност, а в Алтай те напълно изчезнаха.\nАргали живеят в планините и водят заседнал начин на живот. Ако за дълго време на едно място можете да намерите храна и никой не е обезпокоен от овни, те не се скитат.\nПри мъжете роговете са мощни, спираловидно усукани. Рогата на женските са тънки и много по-къси, почти не извити. Цветът на тялото, като правило, е кафяво-кафяв от двете страни и по гърба, а коремът и шията са снежно бели.\nСнежна (Великата стена, Чубук)\nТялото на бигорните овце е малко, но мускулесто, с малка глава, на която са разположени уникални по рода си рога. Те са характерни както за мъжките, така и за женските, с дължина до 110 cm.\nОвцете от бигхорн също се наричат "бизон" или "чубук". Краката са доста къси и мощни. Тялото е покрито с дебела къса коса, която ги предпазва от замръзване. Цветът на животните е предимно кафяво-кафяв, бели петна са открити по тялото, главно по главата.\nДължината на торса на мъжките варира от 1,40 до 1,88 м, височината при холката е 76-112 см. Те са с тегло от 56 до 150 кг. Женските са по-малки по размер, дължината на телата им е 126–179 cm, височина - 76–100 cm, телесно тегло - от 33 до 68 kg. Те живеят в малки стада на няколко индивида, през есента се събират в по-големи групи, но не повече от 30 глави.\nDallah се намира в Северна Америка (в западната част на Канада и в планинските райони на Аляска). Този вид се отличава със снежнобяла коса, понякога се улавят индивиди с черни опашки и сиви петна по гърба и страните. Възрастните имат дължина на тялото 1,3–1,8 m.\nМъжките тежат от 70 до 110 кг, женските - до 50 кг. Мъжките имат спирални рога, които се въртят все повече и повече с възрастта. Рогата на женските са много по-малки и по-тънки. Те живеят средно 12 години.\nДалските овни са много социални, не са враждебни към съседни групи. Мъжете и жените живеят в отделни стада и се обединяват по време на коловоза.\nСред мъжете има строга йерархия, която се определя от размера на рогата. Мъжете организират състезания помежду си, но благодарение на силен череп, нараняванията са доста редки.\nТова е един от най-малките видове диви овце, често срещани в Централна Азия. Теглото му не надвишава 80 кг, а височината при холката е до 75 см. Цветът на козината им е кафяв, леко светлинен.\nНа задницата има бяло петно, а при мъжките косата на врата и гърдите е черна. Рогата на мъжките са масивни, по дължина могат да достигнат до 1 метър, с изпъкнала външна повърхност и фини напречни бръчки.\nТе живеят по склоновете на планини и плата, където има открити пасища, без ждрела и скали. Подобно на други видове, женските и мъжките от уриалите живеят в отделни стада и се обединяват за периода на чифтосване. Бременността продължава половин година, в резултат на което се ражда едно агне. Туркменските планински овце живеят около 12 години.\nОвцете достигат полова зрялост за 2-3 години. Мъжките и женските от всички видове живеят в отделни стада и създават смесени групи само за периода на чифтосване, който започва с пристигането на студено време.\nТакива групи се разпадат до пролетта. Мъжете организират битки за правото да притежават жена. Бременността на жената продължава от 5 до 6 месеца. Преди да роди, тя се оттегля от стадото на уединено място. Обикновено се раждат едно или две агнета, теглото им е от три до пет килограма. В естествени условия овцете не живеят повече от 15 години.\nХарактеристики и местообитания на планински овце\nПланинските овце са група артидоктили - членове на семейството на буболечките, които са сходни, според някои характеристики, сходни помежду си, с домашните овце, мускусните волски и планинските кози.\nВъзможно е да се разграничат от последните планински овце главно чрез налагане на рога, с кръгла форма в напречно сечение, както и с по-масивни, плътни натрупвания, къси крайници и отсъствие на брада.\nДиви планински овце, в сравнение с домашните овце, е по-стройно, а роговете му са по-високи. Сините и гризаните овни са подобни на тези животни, представлявайки междинна форма между обикновени овни и планински кози.\nПланинските овце се характеризират със средни и големи размери. По същество най-големите им видове, които учените са около седем, са систематизирани и се различават помежду си.\nНай-малкият представител на тази група е муфлон. Тези животни имат височина от около 75 cm, достигайки тегло от 25 до 46 kg. Лидерът сред видовете е архали - най-големият представител на тази група. Такива обитатели на планини понякога тежат до 100, мъже до 220 кг, достигайки височина повече от метър.\nКакто можете да видите снимка на планинска овцаБезусловната гордост и украса на такива животни са техните рога, изкривени по оригинален начин в спирала, напречно набраздена и насочена в различни посоки.\nСобственикът на най-големия и най-тежък (с тегло до 35 кг) рог е Алтайски планински овцетой е най-големият представител на такива животни (средните екземпляри имат маса от около 180 kg).\nТова обаче е много рядък вид, чието население според оценките е само около 700 индивида. С оглед на това положение в Русия тези планински обитатели са включени в Червената книга.\nОцветяването на животните, като правило, е покровителствено, те са сивкаво-червени или кафяви нюанси, но част от краката, задната част и корема, в повечето случаи, са боядисани в бяло.\nИзключения обаче са достатъчни. Например, тънкокраките овце се различават едноцветни светлосиви или бели цветове, а грижливото излъчване се отличава с жълто-червени нюанси.\nПланинските овце успешно се заселват в почти всички планински райони на Северното полукълбо, особено широко представени в Азия, но се срещат в многобройни планини в Европа, както и в Северна Африка и Америка, като предпочитат да живеят сравнително ниски, за разлика от планинските кози. Един от видовете от тези животни: дебели крака овце, също се среща в пустините, разположени в подножието на планината.\nПриродата и начинът на живот на планинските овце\nДивите овце обикновено не напускат населените места, но в зависимост от времето на годината те правят малки сезонни движения, а през лятото се издигат до върховете на стръмните планини и попадат в стада от няколко десетки глави.\nПрез зимата те се спускат до подножието на планините, образувайки големи групи до 1000 глави. Индивидите от мъжкия пол и женските със своето потомство обикновено се държат отделно и образуват изолирани стада. Често се случва големи, силни, уверени мъже да се държат сами.\nКогато общуват, тези животни не проявяват агресия един към друг. За да предупреди конгенерите за опасността, умните и предпазливи планински овце могат да дават звукови сигнали. Бледането на животните според техния тоналност е сурово и ниско.\nКогато се сблъскат с врага, тези планински създания могат да покажат практичен ум, да намерят изход от ситуацията и да избягат от опасността във времето. На отвесни повърхности, те се движат лошо, но са в състояние перфектно да скачат от скала на скала. Планинска овца в състояние да вземе височина, надвишаваща нейната височина, и по дължина скочи с 3-5 метра.\nХищни птици като златни орли и орли, както и големи животни като пуми, снежни леопарди и вълци, както и в някои части на света койоти, гепарди и леопарди могат да представляват заплаха за тези планински животни.\nПланинските овце не са толкова лесни за победа, толкова много хищници се опитват просто да разбият животни, принуждавайки ги да попаднат в бездната, а след това да настигнат ранените или мъртвите и да ядат.\nОт незапомнени времена опасността за планинските овце е представена и от човек, който води актиниите към животните за извличане на мазнини и месо, правейки великолепни трофеи и сувенири от красивите си рога и глави.\nВ резултат на подобни действия, както и укротяването на някои видове овце и разпространението на животновъдството, популацията от планински овце често претърпява значителни щети.\nНаселението на планинските овце и човешката цивилизация са се събрали от незапомнени времена. Тези животни, разпространени по целия свят, често стават герои на древните култове.\nА роговете на овен сред народите на Азия се считат за магически артефакт. Одомашените животни се аклиматизират и размножават без проблеми и се кръстосват с овце, в резултат на което се появяват хибриди.\nДивите овце са тревопасни, поради което използват разнообразна, предимно растителна растителност в планинската област, в която съществуват, но животните предпочитат зърнените култури за всички други видове храни.\nВъпреки това, те са много непретенциозни, така че могат да се задоволят с груби храни. Планинските овце с удоволствие могат да ядат клоните на дърветата, например дъб или клен, както и голямо разнообразие от храсти. Намирайки находища на солонети, те с нетърпение облизват сол от тях, задоволявайки нуждите на организма от минерали.\nТези животни също се нуждаят от изобилни източници на чиста вода, но овцете, живеещи в пустинята, често имат остра липса на такива нужди. За зимата животинският организъм се приготвя предварително, като се натрупват мазнини.\nМъжът от планинския овен лесно се различава от женската. Размерът на тялото, те са по-големи в една и половина, понякога два пъти. Освен това роговете на женските обикновено са леко огънати и по-къси по размер. Дължината им е не повече от 35 см, докато мъжките планински овце, рога може да има стойности на измервателните уреди.\nНа снимката са млади планински овце\nРазмножителният сезон при животните започва в края на есента, обикновено през ноември. За това време са характерни ритуални битки на мъже, които се съревновават за жени. В този случай, два противоположни индивида, изправени един срещу друг, се разпръскват и се сблъскват с челата си.\nТехните мощни фронтални кости са напълно способни да издържат на силата на такъв огромен удар. Докато се грижат за избраните от тях, овцете възбуждат чувствата си, придържат езиците си и правят с тях своеобразни движения.\nСлед чифтосване, индивидите на женската носят малките си, които по правило са средно около един или двама около 160 дни. Агнетата обикновено се раждат през пролетта, а по време на раждането майките напускат стадата си, като се връщат само след седмица с малки.\nСлед края на периода на млечно хранене, до есента, младите агнета вече могат самостоятелно да задоволят нуждите си от храна и чиста вода.\nАгнетата са активни и мобилни, скачат и играят много добре, но са уязвими и се нуждаят от постоянно внимание и защита. Продължителността на живота на планинските овце зависи от вида на животните и от условията, в които те съществуват, средно около 10-12 години.\nАлтайска овца: описание\nВ исторически план Алтайската планинска овца има много имена. Тя се нарича алтайската овца, а архарите и алтайският архари. Сред всички имена на това твърдо животно има дори "овен на Тиен Шан".\nКакто вече споменахме, алтайският овен е най-големият овен. Растеж при възрастен индивид може да достигне 125 сантиметра, а дължината - два метра. Това са силни тревопасни животни със съответните рога. Те са кухи при Алтайския овен, много широки и увити по такъв начин, че краищата да се издигат напред. Основната част на рога е рог, който е обърнат към гърба на животното.\nРолите играят голяма роля в ролята на овен. С тях животното не само е защитено от естествени врагове, но и участва в широкоразпространени битки по време на размножителния сезон.\nКакто всички членове на овенното семейство, планинският овен на Алтай е тревопасен. В основата на нейната диета са разнообразни зърнени храни, острица, елда и други билки. През зимата при липса на подходящ фураж животните извършват миграции. По-специално, те се спускат от планините и пасат на равнините. За да се търси подходящо пасище, алтайските планински овце могат да пътуват до 50 километра.\nДнес има само три точки на земното кълбо, където можете да видите Алтайската коза:\nВ района на Чулшман.\nВ района на планината Saylugem,\nВ района между Монголия и Китай.\nОт само себе си се разбира, че местата, където живеят овцете, са внимателно охранявани и са защитена зона.\nПланинските кози са любимо място. В същото време те не се нуждаят от обилна растителност - малки храсти от подвида с кръгли листа ще им бъдат достатъчни.\nВ горещия сезон планинските овце могат да ядат два или три пъти, но що се отнася до водопой, е вярно обратното - попълват водните запаси в телата си на всеки три дни.\nВ началото на 20 век броят на алтайските планински овце достигна 600 индивида. Малко по-късно техният брой рязко намаля - до 245. Чрез защитни мерки и презаселване на възрастни лица в защитени територии, броят им е леко увеличен - до 320 души, включително млади и вече възрастни членове на тази порода.\nТе се опитали да отглеждат породата в изкуствени условия - в зоопаркове на Германия и Америка, но, за съжаление, опитите не бяха увенчани с успех. В повечето случаи животните умират в рамките на няколко седмици. Единственият оцелял е планинска овца, която е отгледана в Биологичния институт на Русия - той е живял шест години. Очевидно е, че е необходимо да се запази тази порода само в естествени условия за тях или поне в най-сходните.\nЗоопаркът Новосибирск се занимава с спасяването на вида, както и сериозни опити за увеличаване на населението. Тази институция е единствената в света, където алтайските планински овце могат да се видят от всеки. Друг интересен факт е, че овцете, съдържащи се тук, безопасно раждат потомство.\nИзследователи от зоологическата градина са изготвили план за отглеждане и отпускане на млади агнета. Като част от тази дейност, през септември 2018 г. четирима мъже са били пуснати в тяхното естествено местообитание, които са били отделно отделени в специална волиера. Събитието беше успешно и животните отидоха в гората. Според изчисленията на специалистите, те трябва да се срещнат и да станат част от голямо стадо диви овце в района на освобождаване.\nОписание на планинската овца\nДължината на една възрастна планинска овца е от 120 до 200 см, височината при холката е 90-120 см, а теглото е от 65 до 180 кг. Различните подвидове варират по размер и цвят. Така че, най-големият представител е Памир архали. Цветът на животните варира от лек пясък до тъмно сиво-кафяв. Долната част на тялото е винаги по-светла. От страните са ивици кафяв цвят, разделящи горната част на тялото от дъното. Муцуната и обвивката са светли. Мъжът от планинската овца се отличава с наличието на характерен пръстен от светла вълна в шията и продълговата коса на тила. Проливането се случва няколко пъти в годината, зимната вълна е по-дълга и по-лека от лятото. Крайниците високи и стройни.\nИ мъжките, и женските от планинските овце имат дълги рога. При мъжете, размерите им са по-впечатляващи, от 180 до 190 см, те са усукани със спирали, с върхове и нагоре.\nХранителни характеристики на планинската овца\nДивата планинска овца е тревопасна, основата на диетата е разнообразието от тревиста растителност. Argali е особено предразположен към зърнените култури. Всички подвидове в диетата като цяло са непретенциозни, те могат да се хранят със седла и тюрлюгюци.\nЕдно животно може да се справя без питейна вода от доста време и да се задоволява с влагата, която идва от растенията. Ако е необходимо, можете да пиете и солена вода.\nРазпространява се планинска овца\nПланинските овце са често срещани в подножието и планините на Централна и Централна Азия, където се издигат на височини от 1000 до 6000 метра над морското равнище. Настъпват в Хималаите, в Памир и Тибет, в Алтай и Монголия. Преди това районът е бил по-широк и включвал западната и източната част на Сибир, както и югозападната част на Якутия.\nСпецифичните местообитания се различават за различните подвидове:\nподвид Ovis amon amon живее в Гоби и монголски Алтай, в източната част на Казахстан, югоизточно от Алтай, югозападно от Тува и Монголия,\nподвида на Ovis амониев калий е често срещан в Казахстан и Алтай,\nподвида Ovis ammon hodgsónii - жител на Тибет, Хималаите, Непал, Индия,\nподвида Ovis amon karelini се наблюдава на територията на Казахстан, Киргизстан и Китай,\nподвида Ovis amonn rolii обитава Таджикистан, Киргизстан, Китай, Афганистан,\nподвида Ovis ammon jubata живее в Тибет,\nподвида Ovis ammon severtzоvi, открит в Западен Казахстан и Узбекистан.\nПланинските овце предпочитат открити пространства, степни планински склонове и пиемонтни скалисти местности, тревисти алпийски ливади, обрасли с листни храсти. Отличителна черта на всички подвидове е сезонната вертикална миграция. През лятото планинските овце отиват в алпийския пояс, богат на тревиста растителност, а през зимата слизат на заснежени пасища.\nОбикновен подвид на планинската овца\nВидовете планински овце включват следните подвидове, които се отличават по местообитания и размери:\nАнадолски муфлон (Ovis amon anatolisa),\nБухарски овен (Ovis ammon bosharensis),\nКазахстански архари (Ovis аmnine),\nГансу Аргали (Ovis amon dalaimatae)\nТибетски планински овен (Овис амон хогсоний),\nСеверна Китайска планинска овца (Ovis amon jubata)\nТиен Шан планинска овца (Ovis amon karelin),\nАргали Козлова (Ovis amon kozlóvi),\nГорные бараны ведут преимущественно оседлый образ жизни. Зимой и летом они совершают вертикальные миграции. През лятото животните образуват малки групи, до тридесет индивида, а през зимата тези групи се обединяват и включват до няколко стотин глави.\nСтадо планински овце е или жени с млади или ергенски групи. Възрастните мъже често пасат отделно от всички. В стадото овните са винаги толерантни и приятелски настроени, въпреки че не бързат да си помагат, но ако един овен издаде алармен сигнал, тогава цялата група се мобилизира. Сигналът за опасност при възрастни се похапва, в млади - блеи.\nДивата планинска овца - животно изключително предпазливо и интелигентно, способно постоянно да наблюдава околната среда. В случай на опасност, веднага се убедете в посоки, които са трудни за хищниците. С възможността да се катерят по скалите, планинската овца е сравнима с планинска коза. Средната височина на скока - до 2 метра, дължина - около 5 метра.\nПланинските овце са най-активни сутрин, а следобед почиват и пасат сутрин и вечер.\nСредната продължителност на живота на този вид е 10-12 години.\nРазвъждане на планински овце\nПреди началото на размножителния период планинските овце създават групи до 15 индивида. Женските стават полово зрели на възраст от 2 години, както и мъжки, но последните влизат в игри за чифтосване дори след 2-3 години на възраст от 5 години. Преди това те се отклоняват от жените от големи по-възрастни роднини.\nУсловията на брачния период варират в зависимост от местообитанието на подвида. По това време възрастните овни създават за себе си „хареми“, които включват 8-25 жени. Млади мъже се събират в ергенски групи.\nМъжките през този период винаги са силно възбудени, активно преследвайки полово зрели женски и по-малко предпазливи от обикновените, отколкото хищници и ловци. Бият се също между мъжките, по време на които животните започват да бият с челата и рогата. Силните звуци, които възникват по този начин, дори могат да бъдат чути в планините на големи разстояния. След коловоза мъжките оставят женските и отиват в планините.\nБременността продължава 5-6 месеца, след което се раждат пролетните агнета. Раждането обикновено се случва в отдалечени скалисти места или гъсти храстови райони, където женските се отдалечават от стадото си. В постеля, обикновено 1-2 малки, тризната са редки. Средното тегло на новороденото е 3,5-4,5 кг. В първите дни на живота бебетата са много слаби и напълно безпомощни. Скриват се и се крият между големи камъни или в храстите. След няколко дни активността им нараства и те могат да следват майка си. Женските с телета се преобразуват в групи, които по-късно се присъединяват към миналогодишните млади. За около шест месеца млякото на агнетата продължава. Те започват да консумират зелен фураж на възраст от няколко седмици, а през есента преминават към самостоятелно хранене.\nРастежът в планинските овце се наблюдава бавно и дълго време, което е особено забележимо при мъжете, които постепенно растат почти целия си живот.\nЕстествени врагове на планинската овца\nОсновните естествени врагове на планинските овце са вълци. Тези хищници причиняват големи популации от артодиакти, поради факта, че планинските овце се държат на плоски и открити, добре видими места.\nВ допълнение, броят на архарите и тези естествени врагове като снежните леопарди, леопарди, койоти, гепарди, орли и златни орли имат отрицателен ефект. Също така хората търсят тези животни. Добивът на този вид е свързан с производството на месо, кожи и скъпи рога.\nИнтересни факти за планинската овца\nПланинските овце са най-големите представители на дивите овце. Латинското специфично име „amon“ датира от името на Бог Амон. Според митовете, поради силния страх от Тифон, небесните се превърнали в различни животни и Амон се превърнал в овен. Според древната традиция този бог дори е изобразяван като човек с големи и навити рога.\nЗаради роговете планинските овце са ловували хора от древни времена. Преди това в китайската традиционна медицина от тях се подготвяха различни отвари. Сега цената на рога на този вид достига десетки хиляди долари.\nПланинските овце от пасищата често изтласкват добитък, след което полетата са напълно неподходящи за хранене на тези диви животни. Размерът на населението е неблагоприятно засегнат от изменението на климата, много тежки и снежни зими. Но като цяло, състоянието на броя на животните е трудно да се проследи заради техния планински начин на живот.\nПланинските овце са включени в Червената книга на Русия, ловуването е забранено. Много е лесно да се укротят тези животни, те се държат в плен в просторни писалки с високи и здрави огради и в стаи с поилки и хранилки. За възстановяване на броя на видовете застрашени животни се поставят в зоологически градини и резервати.\nПодвид на планинските овце\nВидовете аргали или планински овце включват няколко добре проучени подвида, които се различават по своите външни характеристики:\nАлтайска овца или Ovis амониев амон,\nАнадолски муфлон или Ovis амона анатолиса,\nБухарски овен или Ovis ammon Bosharens,\nКазахстански аргали или Ovis амононий,\nGansu Argali или Ovis ammon dalaimatae,\nТибетски планински овце или Ovis амон хогсоний,\nСеверна Китайска планинска овца или Ovis amon jubata,\nТиен Шан планинска овца или Ovis ammon карелини,\nArgali Kozlova или Ovis amon kozlóvi,\nПланински овце Karatau или Ovis ammon nigrimone,\nКипърски овен или Ovis amon orión,\nовен планина Марко Поло или Овис амони роли,\nПланината на Кизюлкум или Овис аммон северцови,\nUmmian муфлон или Ovis ammon urmana.\nОсобен интерес представляват подвидовете архали - планински овце Алтай или Тиен Шан. Този бозайник, принадлежащ към семейството рогати овни, има най-мощните и много тежки рога. Средното тегло, което имат роговете на възрастен мъж, често достига 33-35 кг. Височината на зрелия мъж при холката може да варира между 70-125 cm, с дължина на тялото до два метра и маса в рамките на 70-180 kg.\nДължината на опашката е 13-14 см. За всички представители на подвида O. amon amon е характерно наличието на доста прилепнал тяло, тънки, но много силни крайници. Краят на лицето има по-светло оцветяване от главата и гърба му. Населението на алтайските планински овце може да бъде представено от две основни групи: женски с млади индивиди и зрели мъжки.\nНе по-малко интересни са планинският овен Кызылкум или архарите Северцов. Тази ендемична територия на Казахстан в момента е застрашена от изчезване, а броят на този подвид не надвишава сто индивида. Ovis amon sevrtzovi е вписана в Червената книга, действаща на територията на Казахстан.\nПоява на архари\nДължината на тялото на възрастен аргал е 120-200 см, с височина в холката 90-120 см и тегло в диапазона 65-180 кг, В зависимост от подвида, те се различават не само по размер, но и по цвят на тялото, но днес най-големият е Памир архали, или планински овен Марко Поло, който получи името си в чест на известния пътешественик, който даде първото описание на този бозайник.\nМъжките и женските от този подвид се характеризират с много дълги рога. Мъжът от планинската овца има по-големи, внушителни по размер рога, чието тегло често е почти 13% от общото телесно тегло на животното. Рога, дълги до 180-190 см, спираловидно усукани, завършващите се нагоре и нагоре.\nТова е интересно! В продължение на много години роговете на планинските овце са много популярни сред ловците, така че цената им често е няколко хиляди долара.\nБоядисването на тялото на рогати копитни бозайници може да варира значително, което се дължи на характеристиките на подвида. Най-често цветът е представен от много широк диапазон от леки пясъчни нюанси до тъмно сиво-кафяв цвят.\nЗа долната част на тялото се характеризира с по-светъл цвят. По стените на тялото на планинския овен има тъмнокафяви ивици, които много ясно визуално отделят по-тъмната горна част на тялото от светлата долна част. Площта на муцуната и булото винаги имат цвят в ярки цветове.\nОтличителна черта на цвета на мъжките планински овце е наличието на много характерен пръстен, представен от лека вълна и разположен около врата на животното, както и наличието на удължена коса в областта на шията. Такъв висококачествен артидоактивен бозайник хвърля няколко пъти в годината, а зимната кожа има по-светло оцветяване и максимална дължина в сравнение с лятното покритие. Краката на планинските овце са доста високи и много тънки, което, заедно със спиралните рога, е основната разлика в видовете от планинската коза (Сара).\nВажно е! Когато има опасност от живот, възрастното животно започва да подушават много активно и достатъчно силно, а младите индивиди блестят като агнета на домашните овце.\nПланинските овце принадлежат към категорията животни, които се характеризират със заседнал начин на живот. През зимния и летния период т. Нар. Вертикални миграции се извършват от bovidy artiodactyls. С настъпването на лятото, планинските овце аргали се събират в сравнително малки стада, състоящи се от максимум тридесет глави, а през зимата такова стадо става много по-голямо и може да включи няколко стотици неравностойни животни.\nГрупата от планински овце може да бъде представена от обединението на женски и млади животни, както и отделни ергенски групи. Големите възрастни мъже могат да пасат отделно от цялото стадо. Тъй като практиката показва многогодишни наблюдения, обединени в едно стадо овце се държат доста толерантни и съвсем приятелски настроени един към друг.\nТрябва да се отбележи, че възрастните овце обикновено не предоставят помощ на своите роднини, но поведенческите характеристики на всеки член, влизащ в стадото, се следят внимателно и ако има сигнал за тревога, издаден от един овен, цялото стадо заема позиция на изчакване.\nДивите планински овце се характеризират като много предпазливи и достатъчно умни бозайници, способни почти постоянно да следят цялата ситуация около тях. Когато се появят първите признаци на опасност, архарите се оттеглят в посока, която ще бъде най-малко достъпна за преследване от врагове. При катерене, планинската овца е малко по-малка от планинската коза.\nТакъв артиодактил не може да се движи по повърхности от чист тип, а също така е способен да скача по-малко активно и лесно по скалисти места. Въпреки това, средната височина на скока достига няколко метра, а дължината може да бъде около пет метра. Максималната активност на планинската овца се наблюдава с началото на ранната сутрин, а по обед животните се изпращат за почивка, където дъвката се дъвче, докато лежи. Argali предпочитат да пасат в хладните сутрешни и вечерни часове.\nКолко години живее аргали\nСредната продължителност на живота на планинската овца или архарите може да варира значително в зависимост от много външни фактори, включително областта на разпространение. Но, като правило, в естествени, естествени условия, artiodactyl poloroye бозайник може да живее не повече от десет или дванадесет години.\nПланинските аргали живеят, като правило, в подножието и планинските райони в Централна и Централна Азия, издигат се на височина от 1,3-6,1 хиляди метра над морското равнище. Горски бозайник обитава Хималаите, Памир и Тибет, както и Алтай и Монголия. Сравнително наскоро обхватът на такива артодони е бил много по-широк, а планинските архари са били масивно открити в южната част на Западен и Източен Сибир, както и в югозападната част на Якутия.\nПонастоящем местообитанието на архарите до голяма степен зависи от характеристиките на подвида:\nподвид Ovis amon ammon се среща в планинските системи на Гоби и Монголския Алтай, както и в някои хребети и масиви на територията на Източен Казахстан, Югоизточен Алтай, Югозападна Тува и Монголия,\nподвида Ovis amon sllium се намира в казахстанската планина, в северния Балхаш, Калбински Алтай, Тарбагатай, Монрак и Саур,\nподвида Ovis ammon hodgsonii, открит в Тибетските планини и Хималаите, включително Непал и Индия\nподвида на Ovis ammon karelini се среща в Казахстан, както и в Киргизстан и Китай,\nподвид Ovis amonn rolii обитава територията на Таджикистан и Киргизстан, Китай и Афганистан,\nподвида Ovis ammon jubata обитава огромното Тибетско планинство,\nsubspecies Ovis ammon supervizovi обитава западната част на планинските вериги в Казахстан, както и някои области в Узбекистан.\nПланинските овце предпочитат сравнително открити пространства, които им позволяват да се скитат по степните планински склонове и пиемонтни скалисти местности, както и тревисти алпийски ливади, добре обрасли с листни храсти. Артидодиаридният планински бозайник често се среща в скалисти долини и долини със скалисти възвишения., Аргали се опитват да избягват места, които се характеризират с гъсти гъсталаци от дървесна растителност. Отличителна черта на всички подвидове е сезонната вертикална миграция.\nТова е интересно! През лятото архари се изкачват в районите на алпийския пояс, богати на тревна свежа растителност, а през зимата, напротив, животните се спускат на територията на малки пасища.\nДиета, това, което яде аргали\nДивите планински овце, архари, принадлежат към категорията на тревопасните животни, поради което основната дажба за артидоктилите е представена от разнообразната тревна растителност, характерна за района и района, в който съществува подвидът. Според многобройни научни наблюдения, всякакви други видове растителна храна, фактурирани архали, предпочитат зърнени култури.\nТова е интересно! Всички подвидове са непретенциозни, затова, в допълнение към зърнените култури, те с голямо удоволствие и в големи количества ядат осо и метлица.\nБозайникът не се страхува от лошото време и валежите, затова активно се храни с буйна растителност дори по време на доста тежки дъждове. Наличието на вода за планинска овца не е ежедневна необходимост в живота, затова такова животно може спокойно да не пие дълго време. Ако е необходимо, архарите могат да пият дори солена вода.\nМалко преди чифтосването планинските овце се комбинират в малки стада, състоящи се от максимум петнадесет глави. Сексуалната зрялост при жени аргали започва през втората година от живота, но способността за възпроизвеждане на животни се придобива едва на възраст от две години. Мъжът от планинската овца става полово зрял до две години, но животното взема активно участие в размножаването много по-късно, приблизително от пет години.\nДо тази възраст младите мъже непрекъснато се отклоняват от жените от най-възрастните и големи братя. Времето на активния коловоз не е еднакво в различните части на планинската овца. Например, при лица, живеещи на територията на Киргизстан, сезонът на колониите обикновено се наблюдава през ноември или декември. Характерна особеност на възрастните мъжки овни е способността да се създадат за себе си така наречените "хареми", състоящи се от осем или повече женски. Максималният брой жени на един възрастен мъж от планинската овца е около двадесет и пет индивида.\nЗаедно с женските, няколко незрели животни могат да бъдат включени в такова стадо. Сексуално зрели, но все още недостатъчно силни, млади мъже от такива bovidy дрезгави носове, които не са допуснати до женски от най-силните и напреднали съперници, по време на периода на състезанието най-често се обединяват в отделни малки групи, които бродят близо до създадените “хареми”.\nПо време на брачния период мъжете от архарите се характеризират със силно вълнение и много активно преследват полово зрели женски, в резултат на което стават по-малко предпазливи. Именно през този период ловците и хищниците не можеха да се доближат до опасните разстояния до артидоктилите. Многобройни турнирни битки се провеждат между възрастни и мъже, готови за чифтосване в сезон, в който животните се разпръскват и отново се събират, удряйки главите и рогата си с невероятна сила по време на балотажа.\nТова е интересно! Силните звуци, съпътстващи такива удари, могат да бъдат чути в планините дори на разстояние от няколко километра. След приключване на сезона, мъжките аргали отново се отделят от всички женски и, обединявайки се в малки групи, се изкачват в планините.\nПродължителността на бременността на женската аргал е приблизително пет или шест месеца, след което с настъпването на пролетната топлина се появяват агнета. Преди настъпването на агненето, женските от планински овце се отдалечават от основното стадо и търсят най-глухите каменисти или гъсти храстови зони за агнета. В резултат на агненето, като правило, се раждат едно или две агнета, но има и известни случаи на поява на тризнаци.\nСредното тегло на новородените агнета пряко зависи от техния брой, но по-често не превишава 3,5-4,5 кг. Признаци на сексуален диморфизъм по отношение на теглото при раждането са много слаби. Новорожденные самки могут быть незначительно меньше самцов. В самые первые дни жизни новорожденные ягнята бывают достаточно слабыми и абсолютно беспомощными. Они затаиваются между крупных камней или в кустарнике. Примерно на третий или четвертый день ягнята становятся более активными и следуют за своей матерью.\nАко в първите дни всички околни женски от планинските овце предпочитат да останат сами, то след няколко седмици, след като потомството е станало малко по-силно, те започват да ферментират и дори да се обединяват в малки групи. Миналогодишните младежи впоследствие също се присъединяват към такива малки стада женски. Майчиното мляко се използва като основна храна от агнета на планински овце до средата на есента. Този полезен и силно подхранващ продукт по химичен състав и вкусови характеристики няма значителни разлики от млякото на домашните овце.\nЗеленият фураж започва да се консумира пестеливо от агнетата няколко седмици след раждането, а с настъпването на есенния период голяма част от младите се хранят сами. Женските, тъй като те растат и се развиват, значително изостават от мъжете по размер.\nТова е интересно! Планинските аргали растат доста бавно и дълго време, а бавният растеж е особено забележим при мъжете, които могат постепенно да се увеличават на практика през целия си живот.\nПопулационен статус и защита на видовете\nМестните ловци масово стрелят планински овце за рогата си, които широко се използват от лечителите на китайската традиционна медицина, за да приготвят различни отвари. Почти всички подвидове на това копитно бозайниково животно живеят в доста недостъпни зони, така че е невъзможно да се контролира точно техният брой.\nАргали често се подменят от животински пасища, след което полетата стават напълно неподходящи за хранене на планински овце., Изменението на климата, прекалено сурова или много снежна зима, също има много негативен ефект върху съкращаването.\nАргали или планински овце аргари са включени в Червената книга на Руската федерация и това дава възможност да се изправи пред съда тези, които водят незаконния лов за застрашен. Както показва практиката, архарите могат да бъдат опитомени, а за удобно задържане в плен, такава говежди овце е достатъчно, за да се разпредели просторна писалка с висока и здрава ограда, както и стая с поилки и хранилки. За да се възстанови броят на видовете, застрашените животни също се поставят в специални защитени зони и се съхраняват в зоологически градини.\nГледайте видеоклипа: Агро коментар: Завистта, овцете в Трън и de minimis, автор Светлана Трифоновска (Ноември 2020).


Нове – добре дошли в легендарния античен град край Свищов - Да си припомним…\nСъвсем близо до дунавския пристанищен град Свищов се намират следите от римския легионен лагер Нове. Той е бил основан през 45 г. сл. Хр. по заповед на император Клавдий и, подобно на немалка част от населените места у нас, е издигнат върху руините на по-ранно тракийско селище.\nВ миналото легионът, настанен тук, пазел завоюваните територии в Тракия и Македония от набезите на племена, идващи от Изток. Зад крепостните стени се намирал военният щаб и болницата на лагера. Археолози попадат и на останки от жилищни сгради, баня и казарми. Извън пределите на крепостната стена, пък се намирало цивилното селище. С течение на столетията, античният град променя облика си, появяват се нови сгради, църкви, работилници на занаятчии. Така стигаме до V-VІ в., когато Нове става седалище на епископ. Ала в наши дни, от някогашното му величие са оцелели единствено останки от укрепления и сгради.\nДокато се разхождат сред развалините на Нове, туристите могат да добият по-пълна представа как е изглеждал някога лагерът и постройките около него, чрез специална компютърна възстановка.\nВсяка година град Нове и близкият град Свищов са домакини на традиционния Фестивал на античното наследство. Хиляди гости се стичат в района, за да присъстват на зрелищните възстановки на гладиаторски битки и на богатата културна програма на общината.\nОще любопитни подробности за римския легионен лагер ще научите от материала: „Античният град Нове край Свищов ни връща в миналото” от колекцията на „Радио България“.\nRadio Bulgaria Да си припомним… античен град легионен лагер Нове Свищов Фестивал на античното наследство\nС почитта към трима светци започват декемврийските празнични ритуали\nС деня на Св. Варвара на 4 декември започва поредица от празнични дни, които в българската традиция са свързани с множество вярвания и обичаи. Според легендата, Св. Варвара се е родила в днешните български земи, в с. Елешница, наричано по..\nпубликувано на 04.12.21 в 07:15\nВярвания и ритуали за Св. Екатерина\nНа 24 ноември православните християни почитат Света великомъченица Екатерина. Живялата през III век в Александрия Екатерина, останала в историята като една от най-образованите жени на своето време. Легендата разказва, че опитите да защити християните..\nпубликувано на 24.11.21 в 10:24\nНародни поверия за коси, бради, мустаци\nПървият сняг се изпраща на земята от брадата на св. Димитър – гласи едно поверие. Според други варианти, св. Никола или Архангел Михаил разтърсват дългата си брада и от нея се посипват първите снежинки. Както е известно, заедно с косата и..\nпубликувано на 13.11.21 в 07:45


Как да готвя овесена каша пудинг, рецепти от Херкулес и цели овес - Диагнозата May\nКисел - напитка, която е позната на всички, без изключение, хората. Приготвя се като десертно питие и се лекуват много различни болести (включително стомашно-чревни нарушения). Тази напитка е не само допълнение към множеството ястия, но и за пълноценна закуска, защото е дебела и подхранваща.\nДа се научиш да готвиш не е трудно, само малко внимание и търпение са необходими, за да го направиш на масата. В допълнение към плодовете, плодовете, конфитюрите, желето се приготвя и от овес, което дава възможност да се получи не само вкусно, но и полезен продукт, който участва в лечението на много заболявания, включени в редица диети и програми за хранително лечение.\nПолзата и терапевтичният ефект се прехвърлят върху напитката от тази съставка. Характеристика - пълно усвояване на всички хранителни вещества, които присъстват в крайния продукт.\nНяма ограничения по отношение на възрастовите показатели - целулката може да се използва за храна и да се включи в програмата за терапевтично лечение, както за деца, така и за възрастни (включително възрастни и отслабени хора, които са преминали през сложни операции).\nЧесто целули, направени с използването на овес, става задължително да се яде храна. Препоръчително е да се включи напитка в менюто (ежедневно), ако се диагностицират следните заболявания:\nпсихически и психически разстройства (включително различни депресии);\nслабост, апатия, общ срив;\nхепатит (от всички видове);\nболка (включително в стомаха);\nСъщо така за терапевтични и профилактични цели се препоръчва овесена целулоза като част от дневното меню, ако има предпоставки за развитие на атеросклероза или тромбофлебит. При лечението на кожни заболявания и алергии също са широко използвани неговите полезни свойства.\nЗа по-възрастните хора, тази напитка е източник на жизненост и жизненост. Възстановява силата, има положителен ефект върху организма, повишава устойчивостта му към различни заболявания. Съставът на напитката включва следните вещества и микроелементи:\nБалансирана напитка с количеството мазнини, протеини и въглехидрати.\nОвесена каша без изразени противопоказания и не вреди на тялото. Единственото изключение е, че не се препоръчва да се пие в големи количества (1 чаша дневно е оптимално), тъй като може да се натрупа слуз.\nСъщо така, да се откаже или да се ограничи употребата на напитката ще има за тези хора, които имат непоносимост към определена съставка (хранителна алергия към продукта). Като цяло, желето е полезно за всички хора.\nГотвенето на кизел от овес по тази рецепта ще позволи на домакинята бързо да научи процеса.\nДобавете люспите към водата, разбъркайте, оставете да престои около 10 минути и поставете на средна температура, за да заври (40 мин.);\nБульонът се прецежда в отделен съд, разтрива се през сито, добавя се към течността, разбърква се;\nСъставът трябва допълнително да доведе до възпаление и да се остави за 5 минути.\nПреди сервиране напитката се охлажда до стайна температура.\nКак да готвя овесена каша kissel на мляко\nТази възможност за приготвяне на желе ще бъде интересна за всички, тъй като съчетава приятен вкус и деликатна текстура. За да приготвите напитка, се нуждаете от набор от прости и достъпни за всяка съставка:\nмляко (крава, цяло) - 400-500 мл;\nовесена каша - 100 г (или ½ чаша);\nнишесте (картоф) - 10 г;\nванилин - 1 саше (по избор, можете да изключите от рецептата);\nзахар (можете да използвате както бяло, така и кафяво) - 20 g.\nВреме за готвене овесено брашно - млечно желе - 35 минути.\nКалория (100 г) от готовата напитка - 35 ккал.\nМляко малко топло (до 40 0);\nИзсипете овесена каша и ги оставете да се влива в продължение на 25 минути (или докато набъбне);\nПолучената инфузия трябва да се източи (в отделен контейнер);\nОстаналите люспи могат да се избърсват през сито (преминават през блендер) и се смесват с течност или изобщо не се използват в напитки;\nПолучената течност се разделя на две равни половини (разредена скорбяла в една от тях);\nСложете другата половина на средна топлина. Добавя се захар и, ако е необходимо, ванилин, разбърква се добре;\nВ момента на кипене (образуване на характерна бяла пяна на повърхността), добавете втората половина на течността (с разредено нишесте) към млякото, разбъркайте добре, довеждайте до кипене и намалете топлината;\nПостоянно разбъркване на състава, варете до дебелина (2-3 минути);\nОтстранете образуваната пяна.\nКогато се сервира, налейте захар в чаша и разбъркайте. Важно е да запомните, че преди пиене напитката трябва да се охлади добре. Можете също така да украсите десерта с пресни плодове, плодове или листа от мента (мелиса).\nРецептата на автора, която е необходима, за да може да се готви, ще позволи да се отървете от или да предотвратите появата на много различни болести. Съставки, които са част от терапевтичната и профилактична напитка:\nовесени ядки (фино смлени) - 0.5 kg;\nовесени зърна (обелени) - 20 g;\nкефир (пресен, без добавки) - 100 мл;\nВремето за приготвяне на продукта е 30 минути + 84 часа (процес на ферментация).\nКалории целулоза (100 г) - 52 ккал.\nСтъпки за приготвяне на овесено месо от овесени ядки:\nНа дъното на резервоара (3 l стъклен буркан) трябва да се постави овесена каша;\nДобавят се белени овесени зърна (както следва);\nЗагрява се водата (до 40 0) и се излива в контейнера (до страните);\nПочиствайте за 48 часа на топло място;\nСлед това получената мътна бяла смес трябва да се източи и люспите и зърната да се втрият през сито;\nОставете течността на топло място за още 36 часа (течността ще бъде разделена на две фракции - за желе, ще трябва да използвате долния слой);\nДолният слой (квас) трябва да се използва за по-нататъшно приготвяне, като се вземат 2 супени лъжици (остатъкът се съхранява в хладилник);\nЗаквасена течност трябва да се разреди в чаша вода и да се готви на малко топлина (около 5 минути), като се разбърква.\nСервирайте получената напитка трябва да се охлажда до стайна температура. Течността (горния слой) може да се остави, тъй като перфектно угажда жаждата (мед се прибавя на вкус).\nКак да се готви жива овесена кисела за лечение\nПриготвянето на целулоза за лечение започва с подбора на подходящите съставки:\nсемена от овес (покълнали) - 950 г;\nвода (подготвена за употреба) -2,5 л.\nВреме за готвене - 75 минути.\nЯстия на калории (100 g) - 34 kcal.\nСтъпки за готвене (като се има предвид, че се използват вече покълнали зърна):\nСемената трябва да бъдат предварително напълнени с вода и да се оставят да се влива в продължение на 1 час;\nСлед това (в същата вода) ги сварете на средна топлина (преди кипене);\nСлед това се добавя скорбяла към бульона и се разбърква, сварява, докато се сгъсти (2 минути).\nСервирайте охладено до стайна температура. Можете да добавите сок, сок от ягодоплодни, сироп от кипяща или обикновена захар. Броят е избран по вкус.\nКак да готвя вкусни и сочни самса с месо на узбекски, прочетете нашата статия.\nПрочетете как да приготвяте шоколадов кифла в бавен котлон, както и други рецепти тук.\nДруга рецепта за правене на самса у дома.\nКисел овесена каша за панкреас\nОвесеният целул е ефективен в процеса на терапия и профилактика (препоръчва се при първите признаци на заболяване) на възпаление на панкреаса. За приготвяне на 1 порция ще са необходими следните съставки:\nовесена каша (варена във вода) - 1 супена лъжица;\nвода - 200-250 мл (стъкло).\nВремето за готвене е 5 минути + 1 час.\nВарени люспи (каша без мляко и захар) се налива чаша вода;\nГответе на средна топлина след кипене в продължение на 5 минути;\nПолучената смес трябва да се влива преди употреба в продължение на поне 1 час.\nАнтисептичните и обвиващи действия на готовата овесена каша ще ви помогнат да се отървете от проблемите с панкреаса за кратко време.\nСтарата рецепта за овесено желе за почистване на черния дроб\nОвесеното желе, което по-късно ще се използва за почистване на черния дроб, не е трудно да се приготви. Изисква се набор от прости съставки:\nнерафиниран овес (пълнозърнести храни) - 100-125 g (зависи от обема на стъклото, както се изисква ½ от общото количество);\nВремето за подготовка на терапевтично почистващо желе - 1,5 часа + 12 часа за подуване.\nКалории целулоза (на 100 g) - 38 kcal.\nСтъпки за приготвяне на напитка:\nИзплакнете зърното в студена вода;\nЗагрява се вода (250 ml) и се изсипва с него овес, оставя се 12 часа за набъбване;\nСлед това се поставя на средна топлина и се готви за 1 час и 20 минути под затворен капак (това ще спести максималното количество полезни вещества);\nСервирайте охладено. За да се предотврати и лекува, се препоръчва да се използват по 200 ml напитки 3 пъти на ден, приемът продължава 18-19 дни.\nЦели зърнени овесени ядки за отслабване\nКисел, приготвен на базата на овес, подпомага бързото и безопасно отслабване. За да приготвите такава напитка, трябва да вземете следните съставки:\nовес (булгур) - 350-400 g\nВреме за готвене - 48 часа (инфузия) + 24 часа (в хладилник).\nКалорично съдържание на напитката (100 g) - 34 kcal.\nВ буркана (или друг стъклен контейнер от 3 литра за запълване на овеса;\nИзсипва се с вода и кефир;\nОставете сместа да се влива в продължение на 48 часа на топло място (затворете бурканчето с марля).\nСлед това прецедете инфузията;\nТечността се охлажда за 24 часа.\nУтайката се използва за приготвяне на желе, разреждайки се в съотношение 1: 3. Течността ще трябва да доведе до възпаление, да се охлади, след това да се пие 3 пъти на ден / 7 дни.\nКонтейнерите за готвене трябва да имат дебело дъно. Оптимално изберете съдове с незалепващо покритие. За терапевтично или бебешко желе е най-добре да се използва царевично нишесте, както и овесена каша вместо цели зърна.


Най-добрият автентичен домашен хляб от пита - Alphafoodie\nНай-добрият автентичен домашен хляб от пита\nПубликувано: 4 април 2020 г. · Променено: 11 август 2020 г. от Samira @ Alphafoodie · Тази публикация може да съдържа партньорски връзки\nПрост домашен пита с 4 съставки - не само мили по-добри от всички версии, закупени в магазина, но може би дори най-добрата рецепта за домашна пита, която някога ще опитате!\nДа, добре сте прочели - това са може би най-добрият домашен пита хляб, който някога ще опитате. След неуспешни опити, много ощипвания на рецепти и методи, най-накрая ударих джакпота. Този печен пита хляб е пухкав и лек, с перфектната форма на „джоб“ за пълнене с тонове вкусни пълнежи.\nАко не сте напълно сигурни какво е пита хляб - това е плоска питка, която използва мая и е популярна в страни по целия свят. Най-известната характеристика на този плосък хляб обаче е неговата „джобна“ форма, която ви позволява да го разрежете наполовина и да напълните с различни гарнитури (като сандвич).\nЗнам, че някои хора вероятно се чудят защо бихте си направили труда да си направите сами у дома, когато са толкова евтини от магазина. И, добре, закупената в магазина пита (или „pitta“ тук, във Великобритания) не е най-лошото нещо, но винаги се отваря и може да бъде доста „суха“ и просто да не е на ниво с тези пресни, домашни версии.\nНикога не бих се върнал към закупената от магазина версия сега, защото всичко, от вкуса, до текстурата, е много по-добре, когато е домашно.\nТъй като рецептите за хляб вървят, все още бих се смятал за начинаещ - тепърва ще се занимавам с приготвянето на закваска или нещо подобно - но тези прости пити са толкова лесни за приготвяне, че отново и отново се връщам към рецептата.\nОсвен това, ако се чудите „веган ли е питата?“ (Което знам, че много от вас ще бъде), тогава с удоволствие ще ви кажа, че да! Всъщност, този веган пита хляб използва само пет съставки; мая, захар (необходима за хранене на маята), топла вода, сол и бяло брашно.\nКак да си направим хляб от пита\nСмесете маята, захарта и топлата вода в малка купа и оставете да си почине, докато сместа втаса и се разпенва (това е просто по желание, ако искате да сте сигурни, че маята ви е активна). Това може да отнеме различно време в зависимост от температурата на вашата вода, помещението и други. 10-15 минути трябва да са достатъчни.\nМеждувременно смесете брашното и солта в голяма купа. Внимавайте да не поставяте солта в маената смес, тъй като това може да навреди на растежа на дрождите.\nДобавете сместа от мая в брашното и разбъркайте добре, докато започне да се образува леко лепкаво тесто.\nМесете тестото на чиста повърхност в продължение на 15 минути, докато стане меко, гладко, еластично и гъвкаво. Добавете малко брашно, ако е необходимо, за да помогнете при залепването на тестото по ръцете ви (или използвайте набрашнена работна повърхност).\nКато алтернатива можете да използвате миксер за стойка и кука за тесто. За да проверите дали тестото е готово, можете да използвате прозореца\nВ края оформете на топка. Тестото ви трябва да е гладко и влажно, но в този момент да не е лепкаво.\nПоставете тестото в голяма купа. С мокри ръце навлажнете горната част на тестото (можете да направите това с вода или зехтин), след което го покрийте с кърпа.\nОставете настрана на топло място да втаса за около 1 час. През това време тестото трябва да се удвои по размер.\nСлед като тестото втаса, разрежете го на четири равни части, ако искате голям пита хляб или 8 топки, ако искате пити със среден до малък размер. Можете дори да използвате скала, за да бъдете точни. След това оформете топки от тесто.\nРазточете всяко парче тесто с точилка върху набрашнена повърхност, докато стане около 1/4 инча дебелина.\nЗа да направите перфектен кръг, можете да използвате купа/чиния, за да изрежете тестото. Или оставете както е, ако нямате нищо против по-„селски“ вид.\nПоставете разточеното тесто върху набрашнена повърхност (например лист за печене). Покрийте го с леко влажна кърпа/кърпа и го оставете да почива още 30 минути.\nПоставете тава/тава за печене с главата надолу във фурната. След това загрейте фурната до 250 ° C. Уверете се, че обърнатата тава е във фурната, преди да започнете да загрявате фурната.\nЗабележка: Обърнатата тава трябва да е във фурната по време на предварително загряване, така че да се нагрее.\nСлед това внимателно поставете всяко разточено тесто върху обърнатата тава за 3- 4 минути.\nЗабележка: в зависимост от размера на вашия пита хляб и размера на вашата форма за печене, може да се наложи да направите това на порции.\nЛавашът се пече бързо - той ще се надуе до минути и след това ще придобие кафеникаво/златист цвят.\nВеднага след като ги извадите от фурната, ги покрийте със суха кърпа. Това ще запази питата мека и ще им попречи да се натрошат.\nС тази рецепта направих четири средно големи пита хляб. Можете да направите 8 малки по-тънки версии.\nАко търсите идеи как да използвате новата си печена пита, тогава какво ще кажете с домашен хумус (5 начина). По отношение на пълнежите в джобен джоб, може да ви харесат тези 5 начина на Rainbow Vegan Falafels за приготвяне на домашно лесно увиване от Falafel\nСъщо така обичам да се сервират плоски питки заедно с разнообразни ястия в стил меца, като тази традиционна салата от табуле (салата от табули), обикновена спаначена кисела мазнина (борани) или вегански патладжан с патладжани.\nАко имате някакви въпроси, не се колебайте да ги зададете в коментарите. Можете също да ме маркирате във вашите развлечения в Instagram @Alphafoodie.\nНай-добрата домашна вечеря на ролки някога!\nНАЙ-ДОБРИТЕ домашни пилешки хапки Рецепта Chick Fil A Copycat!\nНай-добрата рецепта за бисквити със семена (GF, Vegan, Keto) - Alphafoodie\nВеган жирос и пита хляб\nНай-добрата домашна супа с пилешки юфка\nСирене Tilsiter на\nСредиземноморската диета няма ефект върху маркерите на възпалението и метаболитните рискови фактори при пациентите\n7-съставка дъвчащи бисквити с морков Здравословно преследване\nРъководството за чисто хранене за безглутенови брашна за печене - Sunkissed Kitchen\nИзключителна трансформация на вдовицата за екстремно отслабване на Мелиса - AOL\nДокато олимпийците изсмукват енергийни гелове, вярващ в; GU; Гелът търси проверка на реалността CommonHealth\nЛесен съвети на легендарния актьор Клинт Истууд за това как да не „остаряваш“ от Бък Стюарт Изкачването\nАлтернатива - фитопластика на хомеопатията


Статии за "селекция" в Дневник\n160 резултата за "селекция"\n08:10, 08 ное 21 / Васил Хаджийски 2\nНа въпрос за евентуален трансфер Мариани отговори: "Не знам нищо за това. Следващият въпрос."\n09:51, 30 юли 19 / Дневник 25\n09:20, 21 мар 18 / Cohiba 0\nФинансовият директор Красимир Иванов обясни пред "Дневник", че отпадането от евротурнирите няма да доведе до сътресения.\n07:17, 24 юли 17 / Божидар Къртунов 16\nФренски халф отказа офертата на "Левски"\nДамур е на 26 години и играе в центъра на терена. Именно на тази позиция треньорът Николай Митов търси спешно нов играч, след като Божидар Краев и Мехди Бурабия бяха продадени.\n16:52, 25 юни 17 / Симеон Кичуков 17\n18:43, 02 фев 17 / Дневник 8\nЦСКА търси чужденци на три поста, няма да прави чистка\nВелизар Димитров е приел поканата да работи в ЦСКА, защото бил убеден от собствениците, че е нужен и че клуба го очаква светло бъдеще. "Никой не е дошъл да краде. Всичко се прави в името на ЦСКА."\n09:12, 19 ное 16 / Дневник 12\nЙорданеску се разбрал с ЦСКА за задълбочен анализ, но през зимата\nРумънецът иска да има ключово участие в селекцията през зимата. И добави, че стои зад думите си, че ЦСКА се нуждае от поне двама и максимум четирима нови футболисти.\n15:13, 14 ное 16 / Дневник 6\nЙорданеску се оплака от нивото на играчите и поиска мащабна селекция\n"Футболистите, които са тук, трябва да знаят какво е ЦСКА. Да разберат, че не може да спечелим два мача, после да губим два", заяви румънският треньор.\n18:13, 05 ное 16 / Дневник 30\nПетрович получил уверение, че ще има пари за селекция\n... , тъй като обещаха пари за селекция. Изненадан съм от оставката на ...\n10:27, 15 юни 16 / Дневник 16\nКампаняро е собственост на бразилския "Брагантино", но договорът му изтича и ще може да подпише с "Лудогорец" като свободен агент.\n10:18, 14 юни 16 / Дневник 6\nФотогалерия: 2015 отвъд новинарските емисии\nХипопотам, крачещ по наводнените улици на Тбилиси, кървава супер луна, Белият дом, грейнал в цветовете на дъгата..."Дневник" ви припомня 2015 с галерия от снимките през годината, подбрани от редакторите на агенция "Ройтерс".\n07:29, 04 яну 16 / Дневник 16\nФотогалерия: Кой създаваше и предизвикваше новините на 2015\nНеизбежно, и тази година политици и световни лидери предизвикваха с решенията си новините за милиони хора.\n09:31, 02 яну 16 / Дневник 10\nФотогалерия: Забавната страна на 2015 година\nИстории в кадри от фоторепортерите на "Ройтерс".\n11:52, 23 дек 15 / Дневник 4\nФотогалерия: Красива и страховита - природата през 2015 г.\n14:05, 21 дек 15 / Дневник 17


ФК Кайлъка с трета победа за сезона\nФК Кайлъка с втора победа за сезона\n"Мечките" разбиха тима на Искър (Долни Луковит) с 4:1\nТимът на ФК Кайлъка (Плевен) посрещна състава на Искър (Долни Луковит) в последния си домакински мач за годината вчера. "Мечките" записаха третата си победа за сезона, побеждавайки категорично съперника си с 4:1 в среща от 11 кръг на Б ОФГ - Запад.\n"Благодарим на всички, които ни подкрепяха през годината!", споделиха от клуба на своята официална фейсбук страница, която надминава вече 1100 фена.\nВ последното си изпитание за годината плевенските футболисти ще гостуват в Писарово на местния Левски. Срещата ще е от отложения заради изборите 8 кръг.\nДо този момент ФК Кайлъка има три победи, два равни и четири загуби, с което се намира в средата на таблицата. Клубът стартита неуверено кампанията, но лека-полека напипа точния ритъм и съумява да постига все по-задоволителни резултати.


ЕТ "МАК-ТЕКСТИЛ - ФИЛИП МАГДЕСИ"\nМак-Текстил България продава висококачествени дамаски за мебели, изкуствена кожа за мебели и жакардови дамаски. В уеб страницата на фирмата ще получите информация за продукти и цени. Разледайте и специалните промо оферти!\nЕлектрически камиони Goupil Bulgaria\nУеб сайт: http://elektrokamioni.crane-ltd.com\nЖелаете ли да спестите средства за поддръжка на фирмените автомобили? Ние в МОБИЛ сме Вашето решение:\n- Ще Ви посетим на място!\n- Ще извършим одит на автопарка:\nЩе прегледаме всички документи на автомобилите и ще проследим техните срокове;\nЩе извършим одит на техническото състояние на автомобилите\n- Ще Ви предоставим доклад с прогнозиране и планиране на поддръжката на автомобилите;\n- Ще извършим необходимите ремонти след одобрение от Ваша страна;\n- Ще планираме заедно бюджета на отдела "Автопарк" за годината.\n- Ще имате стабилен партньор, на който можете да разчитате да намалите разходите по експлоатацията на автомобилите.\nУеб сайт: www.mobilbg.eu\nДенонощен Автоцентър за Гуми – Автоцентър Елит, Ви предлага промоционални цени за смяна на гуми. Спестете си досадното търсене – свържете се с нас.\nАвтоцентър Елит Бургас – ул. Янко Комитов 16 ДЕНОНОЩНИЯ СЕРВИЗ ЗА ГУМИ\nУеб сайт: http://avtocentarelit.bg/\nSofia rent a car - предлага коли под наем на добри цени. Изключително голямо разнообразие от малки, икономични и компактни, до по-големи и луксозни автомобили.\nУеб сайт: http://sofia-rent-a-car.com\nАко търсите фирма, от която да си наемете автомобил за ден, седмица или месец, Sofia Rent A Car предлага много гъвкави възможности според нуждите ви. Разбира се, когато наемете кола за повече време това със сигурност означава и че ще получите отстъпка от цената на услугата, която ползвате.\nУеб сайт: http://sofiarentacar.bg/


Гъбата шийтаке лекува - Всичко, което искате да знаете\nГъбата шийтаке лекува\nГъбата шийтаке лекува различни заболявания. Производителят на екзотичния мицел твърди, че те действат като имуностимулатор и помагат при много заболявания. В специално пригодена домашна лаборатория той отглежда над 30 вида гъби, които според него се използват и във фармацията.\nСамо на 5 километра от старата столица търновецът Атанас Попов е оборудвал малка лаборатория и произвежда мицел за най-ценните в света гъби шийтаке, майтаке и черната китайска гъба. Лечебните им свойства са познати в Азия от 5000 години и за тях е доказано, освен като профилактика, че могат да излекуват и болен със страшната диагноза рак. Търновецът се заселил в Леденик преди доста години и превърнал едно от помещенията на къщата си в производствена база. Повече от 20 лета той проучвал и изследвал чудотворните гъби, за да стигне до уникалния начин за производство на мицел в български условия. Попов е завършил института по хранителна промишленост в Пловдив, а през 1985 г. специализирал в Чехия тънкостите при отглеждането на безценните гъби.\nБългаринът получил най-голямото признание за работата си от японски професор, който лично дошъл от Страната на изгряващото слънце в Леденик, за да се убеди в технологията, която българинът патентовал. Ученият тествал мицела на нашенеца и за награда му подарил оригинална японска технология за производство на целебните гъби шийтаке, майтаке – танцуващата гъба и черната китайска гъба, известна като Окото на Юда. Гъбата шийтаке всъщност е единствената, която подобрява състоянието на болни от рак. Свойствата ѝ се дължат на ценните полизахарид лентинан и алкалоида еритаденин. Тя съдържа ароматични аминокиселини, белтъчини и витамините А, В1, В2, В6, В12, С и Е, калций, магнезий, калий, натрий, фосфор, желязо, силиций и около 30 ензима.\nИзследванията доказват, че шийтаке повишава клетъчния имунитет, влияе на високото кръвно налягане и преустановява развитието на тумори и патогенни микроби.\nМицелът на другата гъба – майтаке, също се произвежда в село Леденик. Тя се препоръчва като съпътстваща терапия при онкологични заболявания и възпаления на панкреаса. Черната китайска гъба пък е мощен имуностимулатор и храната, приготвена от нея, е божествена, казва Попов, който научил няколко рецепти от японците.


EDF ПЛАНИРА ДОПЪЛНИТЕЛНИ МЕРКИ ЗА ПОВИШАВАНЕ НА ЗАЩИТЕНОСТТА НА АЕЦ СРЕЩУ НАВОДНЕНИЯ …. | AtomInfo.BG\n«Electricite de France» (EDF) планира да подобри защитата на своите АЕЦ срещу наводнения. Обсъжда се също осигуряването на допълнителни източници за охлаждаща вода и резервни дизел-генератори за авариино електрозахранване на всичките 58 блока на френските АЕЦ, съобщава «Bloomberg».\nТова става ясно от отчета, изпратен от компанията на 15 септември в Надзорния орган по ядрена безопасност на Франция (ASN). Отчета е изпратен в изпълнение на изискванията за провеждане на проверките на състоянието на безопасността (стрес-тестове) на френските ядрени обекти, инициирани от Европейския Съюз и ASN в светлината на аварията на АЕЦ “Фукушима-1”.\nВ отчета на EDF не се прилага оценка на стойността на допълнителните мероприятия за повишаване на безопасността.\nСред останалите мерки за повишаване на безопасността се предлага създаването на групи за бързо реагиране, разполагащи с противопожарни автомобили, способни бързо да доставят вода на всяка площадка.\nСлед проблемите през последните години с аутсорсига, EDF вече планира да намали дела му, особено в работите по ремонта и обслужването на атомните електроцентрали. Ще бъде премахната възможността – подизпълнителите да наемат нови подизпълнители (от трето и последващи нива), което е предпоставка за намаляване на ефективността на контрола, размиване на отговорността и влошаване на качеството.


Подаването на това ежедневно на вашия булмастиф може да помогне за облекчаване на болезнените кожни алергии - Специфична Информация За Породата Кучета | Септември 2021\nПредоставянето на това на ежедневния булмастиф може да помогне за облекчаване на болезнените кожни алергии\nАко вашият булмастиф има алергии, знаете колко болезнено може да бъде. Не само за вашето кученце, но и за вас. Трудно е да видите как спътникът ви страда от тестване, болка и потенциално животозастрашаващи алергични реакции.\nОбщи алергени за булмастифите\nЧести алергични признаци и симптоми при Bullmastiffs\nВажно е да запомните, че това е маратон, а не спринт. Може да отнеме седмици или дори няколко месеца, за да може вашето куче да почувства ползите от добавка на Omega. Говорете с вашия ветеринар и разберете дали добавките с омега мастни киселини може да са част от цялостен план за подпомагане на имунната система на вашия булмастиф и борба с алергии.