Vihreä valtuustoryhmä valitsi minut jäseneksi kaupunkiympäristölautakuntaan, jolle keskitetään viiden näkyisen lautakunnan tehtävät eli kaupunkisuunnittelu, kiinteistö, rakennus, yleiset työt ja ympäriastö. Varajäsenenäni jatkaa Mikko Särelä. Sääli, etteivät äänestäjät ymmärtäneet valita Mikkoa valtuuston varsinaiseksi jäseneksi.\nMeitä vihreitä tulee olemaan kaupunkiympäriastölautakunnassa neljä. Lautakuntaa johtaa apulaispormestari Sinnemäki, ja kaksi muuita jäsentä lisäkseni ovat Kaisa Hernbeg ja Tuomas Rantanen.\nMinut valittiin myös jatkamaan Helen Oy:n hallituksessa nyt sen puheenjohtajana, kun tähän asti olen ollut varapuheenjohtaja. Toisena vihreänä Heleniin tulee Kaisa Hernberg.\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 30.4.2017 24.5.2017 Kategoriat energia, Kaupunkisuunnittelu, Kuntavaalit 2017, Yleiskaava 201672 kommenttia artikkeliin Raportointi kaupunkisuunnittelusta jatkuu\nOuti Mäkelä (Kok./Nurmijärvi) ihmetteli päivä Hesarissa Helsingin bulevardisointihankkeita ja arveli, ettei Helsingillä ole oikeutta tehdä niin valtion omistamille moottoriteille. Eduskunta on säätänyt asiasta maankäyttö- ja rakennuslaissa näin:\nMaantie, joka asemakaavassa on osoitettu kaduksi, muuttuu kunnan tekemällä kadunpitopäätöksellä kaduksi. Kadunpitopäätökset tulee tehdä tarkoituksenmukaisina kokonaisuuksina ottaen huomioon kunnossapidon vaatimukset ja maankäytön sekä tie- ja katuverkon toteutuminen.\nMaantie lakkaa 1 momentissa tarkoitetun kadunpitopäätöksen tultua voimaan ja maantien tiealue siirtyy samalla kunnan omistukseen.\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 20.3.2016 21.3.2016 Kategoriat Kaupunkisuunnittelu, Yleiskaava 2016, _51 kommenttia artikkeliin Maantien muuttaminen kaduksi\nKaupunkisuunnittelulautakunta hyväksyi osaltaan yleiskaavan pantavaksi nähtäville. Siihen oli neuvoteltu kaikkien muiden puolueiden välillä sopu. Perussuomalaiset olisivat halunneet säilyttää Malmin lentokentän ilmailukäytössä, mutta koska kukaan muu ei sitä kannattanut, siitä ei edes äänestetty.\nYleiskaava kokonaisuutena on suuri voitto sille ajattelulle, jota minä ja useimmat vihreät edustavat: tähän asti kaupunki on laajentunut sirpalemaisesti peittäen alleen yhä enemmän arvokasta maata. Nyt kaupunkia rakennetaan tiivistäen ja luonnontilaista maata säästäen. Sitä, että moottoriteiden valtaaman alueet Kehä I:n sisäpuolella otetaan hyötykäyttöön ja näin vapautuneille alueilla (useita neliökilometrejä) asutetaan noin 80 000 asukasta, ei viisi vuotta sitten olisi voinut kuvitellakaan meidän saavan läpi.\nMuutoksia lautakunta teki yksimielisesti tukun. Joistakin olin hyvin iloinen, toiset olisin jättänyt tekemättä, mutta sitä on kompromissien etsiminen. Vihreille tärkeimpiä muutoksia olivat: Jatka lukemista “Yleiskaava läpäisi lautakunnan”\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 10.11.2015 14.11.2015 Kategoriat Kaupunkisuunnittelu, Yleiskaava 201663 kommenttia artikkeliin Yleiskaava läpäisi lautakunnan\nNyt se menee päätökseen. Tästä asiasta on neuvoteltu paljon paremmassa hengessä kuin budjetista, joten paljon äänestyksiä ei tulla näkemään.\nPitäjänmäen Sulkapolun täydennyskaava\nDemarit pyysivät tämän pöydälle. Ongelmat liittyvät pysäköimiseen tyyliin saako naapurin maalle pysäköidä. (Saa, jos tästä on rasitesopimus.) Minusta ongelmaton kaava.\nTätä on pidetty pöydällä odottamassa yleiskaavaa, joten nyt tämäkin menee päätökseen. Minä olen koko alueen kehittämisestä eri mieltä, mutta tässä asiassa vihreät ovat liki yksin muuttamassa aluetta enemmän asunnoiksi. Politiikan ulkopuolelta tulee kyllä tukea linjallemme. Jatka lukemista “Kaupunkisuunnitelulautakunnan lista 10.11.2015”\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 6.11.2015 9.11.2015 Kategoriat Kaupunkisuunnittelu, Yleiskaava 20168 kommenttia artikkeliin Kaupunkisuunnitelulautakunnan lista 10.11.2015\nKaupunkisuunnittelijat puolustavat kantakaupungin toimistoja sillä, että ne ovat haluttuja. Toimistotilaa ei keskustassa ole tyhjänä lähes lainkaan, muualla kyllä on. Jatka lukemista “Yleiskaava 2016: Asuntoja vai työpaikkoja keskustaan?”\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 19.10.2015 22.10.2015 Kategoriat Kaupunkisuunnittelu, Yleiskaava 2016Avainsanat työpaikkoja vai asuntoja, yleiskaava 201628 kommenttia artikkeliin Yleiskaava 2016: Asuntoja vai työpaikkoja keskustaan?\nJatka lukemista “Yleiskaava 2016: teollisuusalueet”\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 12.10.2015 12.10.2015 Kategoriat Kaupunkisuunnittelu, Yleiskaava 2016Avainsanat Herttoniemen teollisuusalue Yleiskaava 201635 kommenttia artikkeliin Yleiskaava 2016: teollisuusalueet\nTässä oletetaan, että Helsingin suhteellinen työpaikkayliomavaraisuus säilyy ennallaan. (Minun taskulaskimeni muuten antaa uusien työpaikkojen tarpeeksi 165 000 lisätyöpaikkaa, enkä ole ottanut edes huomioon työikäisten ikäluokkien pienenemistä. Varmaankin olen ymmärtänyt jotain väärin.) Jatka lukemista “Yleiskaava ja toimitilatarpeen mitoitus”\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 9.10.2015 9.10.2015 Kategoriat Kaupunkisuunnittelu, Yleiskaava 201615 kommenttia artikkeliin Yleiskaava ja toimitilatarpeen mitoitus\nYksi Helsingin kaavoitusristiriidoista koskee sitä, pitäisikö joitakin työpaikkatontteja muuttaa asuntotonteiksi, koska asunnoista maksetaan enemmän. Kun olen yrittänyt esittää, että jos tonteista maksetaan asunnoiksi kaavoitettuna paljon enemmän kuin autokauppa-alueena, ne kannattaa kaavoittaa asunnoiksi, on minua syytetty kiinteistökeinottelijoiden ja muidenkin pahisten edun ajamisesta.\nVastakkain on ekonomistien ja suunnittelijoiden maailmankuva – tai siis ajattelutapa, joka koulutuksessa on mieliin iskostunut. Jatka lukemista “Suunnittelu vai markkinat kaavoituksen perustana?”\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 7.12.2014 8.12.2014 Kategoriat Kaupunkisuunnittelu, Yleiskaava 201645 kommenttia artikkeliin Suunnittelu vai markkinat kaavoituksen perustana?


Keittokirjahyllyn kevätsiivous | Chocochili\n13.3.2013 / 25 kommenttia / Kirjallisuus\nKirjat saa kotiinsa postikulujen hinnalla. Yliviivaan listalta kirjat sitä mukaa, kun ne ovat varattuna jollekin. Kirjoja voi huudella kommenttilaatikossa (laitathan kommenttiisi toimivan sähköpostiosoitteen!) tai osoitteeseen elina[at]chocochili.net.\nKaikki kirjat ovat siistissä kunnossa; osaa ei ole luettu juuri ollenkaan. Kirjoissa ei sinänsä muutenkaan ole mitään vikaa, ne vain ovat jääneet itselläni vähälle käytölle. Huomaathan, että kaikki kuvan kirjat eivät sisällä pelkästään vegaanisia reseptejä. Kysele ihmeessä lisätietoja, jos joku opuksista kiinnostaa!\nKirjat kuvassa ylhäältä alas:\nVegaanin kasviskeittokirja Muukkonen & Särkisilta\nThe Best Veggie Burgers on the Planet Newman\nThe Vegan Cookie Connoisseur Peloza\nVenturesome Vegan Cooking Hirsch\nKeittiössä vihertää – orastavan kasvissyöjän keittokirja Sjödin, Sunnebo & Montin\nSuuri yrttikirja McVicar\nParty Vegan Robertson\nIntohimona suklaa Hedh & Anderson\nViva Vegan! Romero\nYou Won’t Believe It’s Vegan Sher & Doherty\nKeittiötarhan 3 vuodenaikaa Siltala\nGrow Great Grub Trail\nVegan – Over 90 Mouthwatering Recipes Weston & Bishop\nAmerican Vegan Kitchen Noyes\nV Cuisine Linardis\nIhana suklaa Lousada\nKaikki kirjat ovat löytäneet uuden kodin!\n25 vastausta kirjoitukseen “Keittokirjahyllyn kevätsiivous”\nVoisiko ”The best veggieburgers…” muuttaa minun luokse? :o)\nHei, minua kiinnostaa tuo Siltalan ”Keittiötarhan 3 vuodenaikaa”. Haluaisin varata sen.\nViva vegan sais uuden kodin täältä :)\nVegan Cookie Connoisseur olisi just mun juttu! Mmmm…\nVoisinko minä saada tuon Party vegan kirjan? :)\nSe on varattu. Yliviivatut kirjat ovat jo menneet!\nHei tosi mukava ylläri tällainen heti aamusta :)\nMinä haluaisin seuraavat kirjat:\nSitten mietin tuota Party Vegan-kirjaa. millaisia reseptejä siinä on? Pelkkää pikkunaposteltavaa vai onko esim kakkuja, piiraita, salaatteja?\nHedh varattu sulle, muut ovat jo varattu!\nSuuri Yrttikirja ja Keittiössä vihertää – orastavan kasvissyöjän keittokirja, niille löytyisi käyttöä meidän keittiöstä :)\nSuuri yrttikirja sulle!\nIhanan suklaan huolisin!\nJos joku ei ole jo ehtinyt napata, minulle kelpaisi Vegan – Over 90 Mouthwatering Recipes!\nMinulle kelpaisi Vegan – Over 90 Mouthwatering Recipes!\nEhti mennä just :/\nNo käy mulle – You Won’t Believe It’s Vegan Sher & Doherty :)\nMielelläni huolisin You Won’t Believe It’s Vegan Sher & Doherty -kirjan:)\nJoko joku nappasi Uou won’t believe it’s veganing ja V Cuisinen? :)\nToi V Cuisine kiinnostais :)\nGrow Great Grub Trail taitaa vielä vihoviimeisenä olla jäljellä. Saisinko sen? Ajattelin kokeilla tänä kesänä enemmän ruukkuviljelyä. Tämä tulisi tarpeeseen.\nHieno idea tämä kirjakierrätys!!! Voisi itsekin perata omansa, mulla ei ole blogia, mutta ehkä muuten johonkin… (Mihin? Ideoita?)\nOmille Facebook-sivuille, työpaikalle, huuto.netiin eurolla/kpl?\nTampereella ainakin on kirjastoissa sellaisia tuo tullessas/vie mennessäs-hyllyjä joihin voi viedä kirjoja :) onkohan muissa kaupungeissa? ja voi itku kun tulin kotiin vasta nyt, hampurilaiskirja olis ollut ihana. Mutta hyvä näin, jatkan ulkonasyömistä, niin pysyy Gastropapu pystyssä :)\nHei! Ostin sitä Cheezly? soija juustoa. Aivan kamalan hajuista ja makuista.\nYritän olla ja haluankin olla kasvissyöjä ja sen takia ostin tätä kyseistä juustoa, mutta kyllä tämän jälkeen ostan tavan lehmän juustoa.\nOlen ajatellut myös asian ; että jos en syö ollenkaan eläinperäisiä tuotteita niin kuinka voin auttaa eläimiä? Minun mielestä autan jos ostan luomua!?\nJos olen vegaani, niin mihinkäs ne kuolleet eläimet laitetaan ja täytyyhän ne jollain tavalla ”teilata”?\nEntäs lemmikki eläimet? Mitäs ne syö? Vai eikö vegaanilla niitä ole?\nOlen miettinyt näitä asioita.\nKiitos vastauksista etukäteen.\nPahoittelut, tänne vanhoihin kirjoituksiin tulleet kommentit unohtuu helposti! Vastaan myös sähköpostiin elina [at] chocochili.net, jos on kysyttävää jostain joka ei suoranaisesti liity mihinkään postaukseen :)\nVegaani voi olla niin monesta eri syystä ja jokaisella vegaanilla on varmasti oma kantansa noihin sun esittämiin kysymyksiin. Kannattaa muuten vilkaista Vegaaniliiton usein kysytyt kysymykset, sieltä taitaa löytyä vastaus melkein jokaiseen kohtaan: http://vegaaniliitto.fi/ukk.html\nMä ajattelen tätä asiaa niin, että en halua olla rahallisesti tukemassa eläinten hyväksikäyttöä. Luomu voi olla aavistuksen parempi vaihtoehto kuin tavanomainen eläintuotanto, mutta siihen liittyy ihan samalla tavalla ongelmia. Oikeastaan tuolla Vegaaniliiton sivuilla on tämä kirjoitettu niin hyvin, että en turhaan toista asiaa: http://vegaaniliitto.fi/ukk.html#B7\nJos ajatellaan hypoteettinen tilanne, että maailman ihmisistä suuri osa siirtyisi pikkuhiljaa vegaaneiksi, vähenisi myös tuotantoeläinten määrä sitä mukaa. Yhdessä yössä ei varmasti tapahdu niin suurta muutosta, että yhtäkkiä tulisi ongelmia mihin kaikki tuotantoeläimet laitettaisiin.\nEn ole kyllä ihan varma, ymmärsinkö kysymystäsi. Miksi eläimet täytyy jollain tavalla ”teilata”?\nMulla ei ole lemmikkejä (monesta syystä), mutta en myöskään ole ihan sinut asian kanssa, että syöttäisin lemmikeilleni muiden eläinten lihaa. Toki eläinten ruoka voi olla teurasjätteitä ja sellaisia ruhonosia, jotka eivät ihmisille kelpaa – niistä ei ole pulaa nykymaailmassa!\nLemmikkieläinkauppa on myöskin sellaista bisnestä, missä en halua olla mukana. Rescue-eläinten ottaminen on perusteltua ja jopa suotavaa, kunhan huolehtii siitä, ettei tuota lisää eläimiä. Mun mielestä on vähän outo ajatus ylipäätään, että eläimet ovat olemassa vain ihmiset ruuaksi tai viihdykkeeksi.\nJa mitä tuohon juustoon tulee, niin se on tottumiskysymys. Cheezly on ihan hyvää esimerkiksi pizzan päällä. Se ei maistu samalta kuin lehmänmaitojuusto (muistuttaisin kyllä, että siltäkin osastolta löytyy aika järkyttäviä jalkahikihajuja), mutta ei tofustakaan saa sisäfileepihviä tai soijajogurtista turkkilaista. Mä syön kuitenkin mieluummin terveellisesti ja olen tukematta rahallisesti tällaista toimintaa: http://vegaaniliitto.fi/ukk.html#B4d\nVoisitko vastata tuohon Cheezly soija juusto ym.kysymyksiin. Eli siis edelliset kysymykset.


HS Hongkongissa: Poliisi ampui mielenosoittajaa rintaan, mielenosoitukset muuttuivat väkivaltaisemmiksi - Päivän lehti 2.10.2019 | HS.fi\nAinakin yksi mielenosoittaja on haavoittunut poliisin luodista.\nMies osoitti mieltään Kiinan hallintoa vastaan Hongkongissa tiistaina Kiinan kansantasavallan 70-vuotispäivänä. (KUVA: SUSANA VERA / Reuters)\nJulkaistu: 1.10.2019 6:31 , Päivitetty: 1.10.2019 18:25\nHongkong Tiistaiaamuna työmiehet kaivoivat Hongkongin keskustassa rautaisia viemäriritilöitä irti. Miehet kiikuttivat niitä sisälle suojaan, jottei kukaan muu saa myöhemmin päivällä niitä irti. Hongkongissa siis varauduttiin tiistaina väkivaltaiseen päivään. Sellainen siitä tulikin.


Hymiön kehitys: Luovasta leikistä bisnekseksi | Historianet.fi\nKuka keksi hymiön?\nKeltainen hymynaama on pitkään ollut osa viestintää, ja nykyään siitä on monia eri versioita – mutta kuka käytti sitä ensimmäisenä?\nEnsimmäisen sähköpostihymiön kirjoitti Carnegie Mellon -yliopiston professori Scott E. Fahlman 19. syyskuuta 1982 klo 11.44, kun hän ehdotti, että merkeillä :-) kerrottaisiin jonkin tekstinpätkän olevan tarkoitettu vitsiksi.\nEnsimmäisten kirjallisten hymiöiden jäljet johtavat tanskalaiseen runoilijaan ja kirjailijaan Johannes V. Jenseniin.\nTanskalainen kirjailija Johannes V. Jensen kirjoitti joulukuussa 1900 kirjeen kustantaja Ernst Bojesenille ja piristi kirjeen sinänsä tylsää säätä ja matkustamista koskevaa sisältöä piirroksilla ja hymiöillä.\nJohannes V. Jensen tunnettiin kielellä kokeilevana kirjailijana, ja hän piirsi joulukuussa 1900 kustantaja Ernst Bojesenille kirjoittamaansa kirjeeseen iloisen ja surullisen naaman, jotka muistuttavat nykyisiä hymiöitä.\nTarinaa digitaalisten emojien kehityksestä:\nYksinkertaisia hymynaamoja on varmasti piirretty maailman sivu.\nRuotsalaisen Ingmar Bergmanin elokuvassa Satamakaupunki vuodelta 1948 naispäähenkilö piirtää surumielisen hymiön peilin pintaan.\nVuonna 1953 hymiöillä mainostettiin yhdysvaltalaista elokuvaa nimeltä Lili, ja vuonna 1958 radionkuuntelijoille jaettiin New Yorkissa kilpailun palkintoina tuhansittain hymynaamoilla koristeltuja paitoja.\nHymiöt kaupallistuivat vuonna 1970, kun eräs yritys alkoi myydä paitoja, kahvimukeja ja tarroja, joita koristivat iloiset keltaiset kasvot.


Kaksi vangittu maksukorttikopioinnista – Hämeen Sanomat\nKaksi vangittu maksukorttikopioinnista\nHämeenlinnan Hauhon ABC-kylmäasemalta on takavarikoitu epäilty maksukorttien kopiointilaite. Poliisi on esitutkinnan aikana ottanut kiinni kaksi romanialaista miestä. Päijät-Hämeen käräjäoikeus vangitsi miehet 20.11.2015 todennäköisin syin epäiltyinä maksuvälinepetoksen valmistelusta.\nKansalaisia pyydetään tekemään ilmoitus poliisille, jos he epäilevät maksukorttinsa joutuneen kopioinnin kohteeksi. Lisäksi edelleen on hyvä tarkkailla kylmäasemien läheisyydessä epämääräisesti puuhastelevia henkilöitä. Poliisiin voi ottaa yhteyttä numeroon 0295 437 603.\nPerjantaina puolenpäivän jälkeen Hattelmalantiellä henkilöauto törmäsi suojatietä ylittäneeseen jalankulkijaan. Noin 20-vuotias naisautoilija oli tulossa henkilöautolla Hattelmalantietä kohti Poltinahon liikenneympyrää. Samaan aikaan jalkaisin liikkeellä ollut hieman alle 20-vuotias nainen oli ylittämässä Hattelmalantietä suojatietä käyttäen ammattikoulun suunnasta. Henkilöauto törmäsi suojatietä ylittäneeseen naiseen, joka lensi törmäyksen voimasta muutaman metrin ja törmäsi maahan. Jalankulkija kuljetettiin Kanta-hämeen keskussairaalaan, tarkemmista vammoista ei ole tietoa, mutta hän oli tajuissaan. Poliisipartio oli juuri menossa toiselle tehtävälle ja näki tapahtuneen. Asiaa tutkitaan törkeänä liikenneturvallisuuden vaarantamisena. Autonkuljettaja määrätiin väliaikaiseen ajokieltoon\nPerjantai-iltana vähän ennen vuorokauden vaihtumista poliisi meni selvittämään pahoinpitelyä Sibeliuksenkadulle. Tapahtumapaikalla selvisi, että kahdelle alle 30-vuotiaalle miehelle oli tullut jostain asiasta erimielisyyttä. Osapuolilla oli eriävät kertomukset tapahtumien kulusta. Ensihoito kuljetti toisen osapuolen sairaalaan tarkempiin tutkimuksiin. Poliisi tutkii tapausta pahoinpitelynä.


Vastaa Nokian kaupungin infrapalveluiden asiakastyytyväisyyskyselyyn vuodesta 2021 - Nokian kaupunki\nOlet tässä: Etusivu / Ajankohtaista / Vastaa Nokian kaupungin infrapalveluiden asiakastyytyväisyyskyselyyn vuodesta 2021\nVastaa Nokian kaupungin infrapalveluiden asiakastyytyväisyyskyselyyn vuodesta 2021\nNokian kaupungin infrapalvelut kerää asiakaspalautetta verkkokyselyn kautta, joka on julkaistu 27.12. Kyselyn tavoitteena on kartoittaa kaupunkilaisten tyytyväisyyttä infrapalveluiden toimintaan vuoden 2021 aikana. Kysely on vastattavissa 16.1.2022 asti.\nInfrapalveluiden tehtävänä on asuin- ja työpaikkaympäristön ylläpito ja rakentaminen. Infrapalvelut-tulosalueen vastuulle kuuluvat yleisten alueiden kunnossapito, rakentaminen, suunnittelu ja rakennuttaminen sekä yleisten alueiden ylläpidosta vastaaminen. Yleisten alueiden kunnossapidon osa-alueita ovat katujen, puistojen, ulkoliikunta-alueiden, puistometsien, leikkipaikkojen sekä metsien hoitaminen.\nAsiakastyytyväisyyskyselyyn vastaamalla nokialaisilla on mahdollisuus kertoa mielipiteitä infrapalveluiden toiminnasta, jolloin henkilöstömme saa tietää mihin asioihin kaupunkilaiset ovat olleet vuoden 2021 aikana erityisen tyytyväisiä ja millä osa-alueilla toimintaa tulisi vielä parantaa. Saatuja vastauksia käsitellään kokonaisuutena, eikä yksittäinen vastaaja ole tunnistettavista niistä.\nAsiakastyytyväisyystutkimukseen voi vastata tästä linkistä 16.1. asti: https://link.webropolsurveys.com/S/2A341521B00EC663


Äkäslompolo – Asevelikylässä\n10 syyskuun, 2021 Ei kommentteja\nPääsimme viikko sitten nauttimaan syyslomasta Äkäslompolossa ja Pallas-Yllästunturin kansallispuiston maisemissa. Rakastan syksyä ja syksy on suurella todennäköisyydellä minun lempivuodenaikani Lapissa. Saatan tosin muuttaa mieltäni taas talvella ja sitten uudestaan kesällä. En ole edes käynyt Lapissa kaikkina kahdeksana vuodenaikana, joten en varmuudella voi vielä sanoa mikä on lempparini. Syksy on kuitenkin mahtavaa aikaa väriloiston ja villapaitakelien ansiosta ja vielä paremman siitä tekee meidän synttärit. Tämä reissu ajoittui ihan syyskuun alkuun, joten virallista päivää ei kenelläkään sankareista ollut, mutta käytin tilaisuuden hyväksi ja annoin miehelleni syntymäpäivälahjaksi päivän Ylläs Bike Parkissa, jossa saa ajella alas tuntureita hyvää vauhtia. Hän nautti päivästään rinteissä ja samaa tekivät tietysti myös meidän lapset. Koska mitä isommat edellä, sitä pienet perässä..\nYlläs Bike Park löytyy Ylläksen rinteiltä\nMeillä oli lasten omat pyörät matkassa, joten vuokrasimme pyörän ja varusteet vain Mikaelille. Lasten suureksi riemuksi he tosiaan saivat harjoitella alamäkiajoa sen aikaa, kun isä nauttii omasta ajasta, eli olin laskenut meille tähän touhuun koko hissien aukioloajan verran aikaa.. Hissit aukesivat kello 11, joten olimme pelipaikalla suurin piirtein silloin. Lapsille paikka oli tuttu edellisten talvien laskettelusta, joten he osasivat lähteä suuntaamaan mattohissille jo saman tien, kun saavuttiin Ylläksen rinteille.. Isompaa täytyi hieman toppuutella ja pienempää lähteä valvomaan, joten saivat luvan lähteä laskemaan vasta, kun olin kerennyt mukaan hissiin. Lasten ja aloittelijoiden mäkenä toimi sama rinnepätkä, kun mikä talvella toimii lasten mäkenä. Mattohissi oli (onneksi) päällä kesälläkin, oli mainiota astua pyörän kanssa hissiin ja nousta sillä ylös rinnettä. Oma veikkaukseni oli, että jos hissi ei ole päällä, lapset väsähtävät ennätysvauhtia. Hissin viedessä lapset (ja minut) ylös, sai kaiken energian käyttää laskemiseen.\nLasten mäkeen pääsi myös hissikyydillä\nEsikoinen täyttää kuusi vuotta ja hänellä on ihan hyvä pyörä olemassa, tosin tähän touhuun tarvittaisiin jousitettu pyörä jos tahtoisi harrastaa vähän enemmän. Lasten rata oli kivituhkaa, joten kovinkaan suuria kuoppia tai muita esteitä ei reitillä ollut ja sitä pitkin oli helppo laskea. Pikkusisko laski potkupyörällään, joka oli aivan passeli hänelle tähän touhuun. Lapsille oli kaksi eri reittiä, kummatkin aika sopivan mittaisia pätkiä. Ilman kaatumisia ei toki selvitty, mutta olisihan se ollut suoranainen ihme, jos kuuden tunnin alamäkiajosta olisi ehjin nahoin selvinnyt.. Isompia haavereita ei onneksi sattunut, mutta muutama naarmu käsissä ja polvissa oli annettava lajin kunniaksi..\nLapset nauttivat alamäkiajosta Ylläs Bike Parkissa\nAiempaa kokemusta ei kenelläkään tällaisessa maastossa ajamisesta juurikaan ollut, mutta meidän lasten ennakkoluuloton asenne kaikkia aktiviteetteja kohtaan on kyllä mahtava. Esikoinen lähti saman tien taluttamaan pyöräänsä vielä vähän ylöspäin, jotta saa laskea pidemmän matkan. Hän laski alkuun varovasti, mutta loppua kohden mutkat tultiin aina vaan kovemmalla vauhdilla. Minua pyydettiin ottamaan kuvaa milloin mistäkin kohdasta tai hienosta jarrutusjäljestä tai muuten vaan, koska tämä oli ”kivempaa kun olin osannut edes ajatella”. Olimme käyneet lasten kanssa muutamalla pump track-radalla kokeilemassa, joten jonkunlainen tuntuma heillä oli erilaisiin ratoihin, mutta tämä oli heistä kummastakin tosi hauskaa. Itse en todennäköisesti uskaltaisi laskea alas rinnettä, mutta sitä en lapsille kertonut, ettei äidin jännitys tarttuisi heihin. Aluksi kuljin pikkusiskon vieressä, kun hän laski alas, mutta aika nopeasti riitti se, että seisoin puolessa välissä rinnettä katsomassa tai auttamassa kaatuneita ylös. Suurin roolini oli nauttia lasten riemusta ja ruokkia nälkäiset.\nPotkupyörälläkin pystyi laskemaan alamäkeen\nYlläksen rinteiden alaosassa on lasten oma alue, missä on leikkipuisto, laavu ja talvella pulkkamäki, joka toimi meidän muonituspisteenä tämän(kin) kerran. Lämmitimme nuotiolla hodarit ja nautimme eväspaussista. Kävimme samalla reissulla myös Ylläksen huipulla, menimme gondolilla ylös ja saimme samalla ihastella (ja vähän kauhistella) mieheni ja muiden pyöräilijöiden laskemista alas huipulta. Jos olette matkaamassa Ylläksen maisemiin lasten kanssa, käykäähän ehdottomasti kokeilemassa Bike Parkia, se on avoinna ainakin koko syyskuun!\n19 elokuun, 2021 Ei kommentteja\nTällä kertaa koneen ääreen pääsee kirjoittamaan mieheni, joka osallistui tänä vuonna NUTS Ylläs Pallaksen 66 kilometrin kisaan. Olin itsekin ilmoittautunut tähän kisaan, mutta koska lastenhoitoapu jäi matkasta, saimme vetää pitkää tikkua siitä, kumpi meistä juoksee ensin. Oikeastaan siitä asiasta ei tarvinnut edes keskustella, en olisi pystynyt tällaiseen suoritukseen ainakaan yksin, joten paikka oli itseoikeutetusti mieheni. Hän suoriutui toisesta ultramatkastaan mahtavasti ja nyt on hänen vuoro kertoa kisaraporttinsa tässä. 🙂\nNUTS Ylläs-Pallas, Hetta-Pallas 66 km\nOsallistuin heinäkuun alkupuolella NUTSin järjestämään Hetta-Pallas -polkujuoksukisaan ja lupasin Annan pyynnöstä kirjoitella tähän blogiin pienen reportaasin kisasta. Täytyy heti näin alkajaisiksi mainita, että vaikka olen päässäni vaellellut tuota samaista polkua kisan jälkeen päivittäin, jätetään silti huomattava mahdollisuus sille, että ylä- ja alamäet pehmensivät jalkojen lisäksi päätäni, joten joitain muistiharhoja saattaa esiintyä.\nEnsin kuitenkin pientä pohjustusta: Olen aivan tavallinen 31-vuotias perheellinen mies. Urheilutaustaa on jääkiekon puolelta, mutta juokseminen vapaaehtoisesti ei kahteenkymmeneenviiteen vuoteen kiinnostanut juuri lainkaan. Vuonna 2014 polveni operoitiin aika isosti ja pitkän kuntoutuksen jälkeenkin vaikutti, ettei juokseminen kuntoilumielessä onnistuisi enää ollenkaan. Jotenkin päädyin kuitenkin kokeilemaan polkujuoksua ja huomasin, että pehmeän maastonpohjan ja epäsäännöllisen askelluksen takia polvi kesti juoksua poluilla, ja luonnossa juokseminen oli muutenkin yllättävän mielekästä. Pikkuhiljaa lenkit pitenivät ja polvi alkoi kestää paremmin ja paremmin, ja vuonna 2019 löysin itseni tilanteesta, että olin ilmoittautunut vaimoni vanavedessä NUTS Ylläs-Pallaksen 37 km:n kisaan. Tavoitteena meillä molemmilla oli selvitä urakasta ehjinä aikarajan puitteissa maaliin ja näin myös kävi. En kuitenkaan etukäteen arvannut, että nauttisin niin paljon polkujuoksutapahtuman yhteisöllisyydestä, yleisön ja kanssakilpailijoiden tsempeistä, kisan fyysisestä ja mentaalisesta rasituksesta sekä itsensä ylittämisen tunteesta. Jo maalissa tiesin, että tätä halusin lisää. Nälkähän kasvaa syödessä, joten seuraavaa kesää varten tähtäin laitettiin ensimmäiseen ultramatkaan ja koronan peruttua NUTS YPH:n kesältä 2020 juoksin ensimmäisen ultramatkani Himos Traililla (52 km). Osallistumisoikeus kesän 2020 peruuntuneesta Hetta-Pallas (66 km) -kisasta siirrettiin kesään 2021 ja se oli seuraava haasteeni.\nKisaan valmistautumisestani voin paljastaa sen verran, että talvikauden osalta luotin hyväksi havaittuun, vallankumoukselliseen off season -menetelmääni. Talven aikana ei juuri tullut juostua ja salillakin kävin vain harvakseltaan, koska taktiikkanani oli säästellä voimia tulevaan kesään. Vietin siis n. 5 kk:n mittaisen ankaran voimiensäästelykauden. Keväällä oli aika kaivaa taas lenkkarit esille ja suunnata poluille, toki edelleenkin juoksumääräni vastasi murto-osaa monen muun harrastajan määristä, joten taktiikkani voi tiivistää joko muotoon ”vähän mutta laadukkaasti” tai ”vähän”. Poikkeuksena oikeastaan vain Annan kanssa muutamaan otteeseen juostut pidemmät lenkit ja kerran taisin käydä Öjbergetillä tunkkaamassa ja juoksemassa portaita vähän reilummin. Siitä huolimatta olin kuitenkin ennen kisaa luottavainen ja päätin jo hyvissä ajoin, etten keskeyttäisi kisaa muuten kuin pakon edessä.\nYlläkselle saavuimme keskiviikkona, torstai meni kisatavaroita pakatessa ja energiaa sekä nestettä tankatessa ja perjantaina oli sitten kisan vuoro. Startti oli Enontekiön Hetasta, jonne huristeltiin busseilla Ylläkseltä. Parin tunnin ajomatkan jälkeen oli vielä n. tunti aikaa huoltaa varusteita, käydä vessassa, syödä eväitä tai ottaa vaikka pikku huilit Hetan koulun pihalla, joka toimi lähtöpaikkana. Paikalla oli 66 km:n juoksijoiden lisäksi 166 km:n juoksijat, joiden startti oli 20 min 66 km:n jälkeen. Klo 12 sitten kajahti lähtökäsky ja reilu 600 juoksijaa lähti lehmänkellojen soidessa kohti Pallasta. Reitin alkuosa ensimmäiseen huoltoon (Pyhäkero, 11,4 km) saakka juostiin asfaltti- ja hiekkateitä, joten vaikka olin päättänyt ottaa alun todella rauhallisesti, juoksin kisan nopeimmat kilometrit tällä pätkällä. Ensimmäiseen huoltoon asti jonomuodostelma oli vielä aika tiivis ja piti olla tarkkana, että malttoi mennä omaa tahtia eikä lähtenyt innokkaimpien peesiin. Ennen ensimmäistä huoltoa 166 km:n voittaja Juuso Simpanen ohitti letkan puoliksi ojan puolelta sellaisella vauhdilla, etten tiedä olisinko pysynyt perässä edes maastopyörällä.\nNuts Ylläs Pallas 2021, kuva ja kansikuva: Rami Valonen\nHuollossa oli tarjolla urheilujuomaa, suklaata, banaania, vihreitä kuulia, suolakurkkuja ja sipsejä. Napsin tasaisesti kaikkea, täytin juomarakon ja lötköpullot ja jatkoin melko nopeasti matkaa. Pian huollon jälkeen alkoikin ensimmäinen kunnon nousu kohti Pyhäkeron huippua. Juoksu vaihtui sauvakävelyksi ja pikkuhiljaa puurajan jäätyä taakse näkyvillä oli silmänkantamattomiin erämaata lähes joka suuntaan. Jatkoin päättäväisesti ja reippaalla tahdilla kohti huippua ja koholla olleet sykkeet laskivat sopivasti satunnaisten valokuvaushetkien aikana. Pyhäkeron huipun jälkeen reitti lähti laskemaan kohti Sioskurua melko jyrkkänä, mutta kuitenkin juostavana. Oman mausteensa juoksuun toi 4-5 vierekkäin kiemurtelevaa polkua, joista piti vauhdissa arvioida helpoiten juostava polku. Tarkkailin sivusilmällä mitä polkuja edessäni juoksevat valitsivat ja päättelin sen perusteella valitsinko saman vai eri polun. Näiden alamäkivoittoisten osuuksien aikana oikeiden polkujen valitseminen oli mielestäni yllättävänkin tärkeää, sillä väärän polun valitsemalla tuli potkittua kiviä ja rytmi katosi. Aina helpommilla osuuksilla tankkasin energiaa ja nestettä, jota olin varannut mukaan reippaasti. Mukana oli kaksi puolen litran lötköpulloa vedelle, sekä 2,5-litrainen juomarakko Noshtin urheilujuomalle, Noshtin vauhtikarkkeja, pussillinen Panttereita, pari patukkaa Snickersiä ja Marsia sekä merisuolaa kramppien varalle. Pyrin syömään ja juomaan tasaisesti siten, että saisin vähintään 60 g hiilihydraatteja tunnissa. Olin asettanut kellon muistuttamaan asiasta 20 min välein ja uskon, että tuosta olikin merkittävää hyötyä, sillä varsinkaan päivän loppupuolella ei enää tehnyt mieli syödä mitään ja sen varjolla olisi tullut helposti jätettyä syömiset ja juomiset vähemmälle ja kuukahdettua johonkin pusikkoon.\nSioskurun jälkeen noustiin vielä pieni nousu Siosvaaralle, josta lasketeltiin pitkä ja loiva lasku kohti Ketomellaa, joka ei kuulu varsinaiseen kuulu Hetta-Pallas –vaellusreittiin, mutta oli lisätty kisareittiin siksi, että se oli autolla saavutettavissa ja sinne saatiin siten järjestettyä kisan toinen huoltopaikka. Tässä vaiheessa taivalta oli takana n. 32 km ja olin yllättävän hyvävoimainen. Tällä kertaa pidin huollossa hieman pidemmän paussin säätäen varusteitani ja syöden eväitä puunrungon päällä istuen. Kastelin myös pääni viilennykseksi, samoin kuin kaikissa muissa paikoissa, joissa siihen oli mahdollisuus. Päivä oli kuuma ja pään kastelu jääkylmällä vedellä piristi oloa selvästi. Huollon jälkeen matka jatkui kohti Hietajärveä, johon perheeni oli tullut uskollisesti kannustamaan. Pienen “juoksuhiekkapolun” jälkeen bongasin tutut hahmot Hietajärven rannasta ja poikkesin polulta kohti rantaa, jossa lapset viettivät uintihetkeä. Lapset kävivät kärkkäästi karkkieni kimppuun ja vaihdossa sain puurosmoothien, joka maistui yllättävän hyvältä. Onnistunut vaihtokauppa siis! Ketomellan lenkki oli muuten aika tylsä ja metsän suojassa hyttyset, mäkäräiset ja muut pirulaiset kävivät armotta kimppuun. Kisan jälkeen jalat varsinkin jalat olivat aivan täynnä verisiä puremia ja syytän siitä tätä nimenomaista Ketomellan lenkkiä.\nSeiposelle noustessa matkaa oli takana hieman vajaat 40 km, ja tälläkin kertaa kisan heikoin hetki sattui näille kilometreille. Himoksella kanttasin neljänkympin kohdalla omaan höntyilyyni, enkä enää saanut energioita takaisin ylös, vaan vaikka maaliin selvisinkin, tuli loppumatkasta tuskainen. Toki silloin myös kipeytynyt nilkka vaivasi. Tällä kertaa koin olevani muuten ihan hyvävoimainen, mutta oikean jalan sisäreisi alkoi kramppaamaan jyrkässä ylämäessä niin voimakkaasti, että oli pakko pysähtyä ja pitää ylimääräinen huoltotauko. Join reilusti, imeskelin merisuolakiteitä ja venyttelin ja ravistelin jalkaa. Pikaisen tunnustelun jälkeen jalka tuntui taas toimivan, joten jatkoin matkaa, mutta Himoksen kanttauksesta oppineena kevensin hieman vauhtia ja kisan loput ylämäet kiipesin lyhyemmällä askelluksella.\nSeiposelta laskettiin Hannukuruun, jossa kastelin pääni ja täytin lötköpullot ja juomarakon purosta. Juomatäydennystä ei järjestäjän puolesta ollut tarjolla enää Ketomellan huollon jälkeen, joten en uskaltanut juosta purojen ohi täyttämättä juomavarastoja. Vaikka join kisan aikana n. 9 litraa vettä ja urheilujuomaa, pysähdyin puun taakse vain kerran, joten nesteet imeytyivät hyvin ja hiki virtasi. Ehkä olisi voinut juoda enemmänkin.. Reitti jatkui Hannukurusta Suastunturin yli kohti edessä siintävää ja kunnioitusta herättävää Lumikeroa ja sen pitkää nousua. Tiesin, että loppumatkan ajan edessä tulisi olemaan pelkkää kivikkoista ylä- tai alamäkeä joten pyrin juoksemaan tässä vaiheessa kaikki loivemmat kohdat. Pallaksen loppulaskua lukuun ottamatta kisan viimeiset alle kymmenen minuutin kilometrit kellotin tällä Lumikeron nousua edeltävällä osuudella.\nLumikeron nousu selvitettiin muutaman kanssakilpailijan kanssa yhteistuumin vetovuoroja vaihdellen. Vaikka kaikki tuntui keskittyvän tiukasti omaan etenemiseensä, eikä tässä vaiheessa liiemmin tarinaa isketty, niin silti ainakin itselle jäi vahvasti sellainen tunne, että työtä tehtiin yhdessä, ja ainakin omaa matkantekoa tämä ryhmässä eteneminen helpotti. Yleensä en kisojen aikana ole kovin puheliaalla päällä ja juoksenkin mieluusti yksin, mutta jollain tavalla varsinkin rankemmat ylämäet on helpompi nousta porukalla. Kilometrejä oli tässä vaiheessa takana jo 50 ja olo oli edelleen kummallisen hyvä. Etenin varsinkin ylämäet omaan tasooni nähden hyvää tahtia ja nautin siitä mitä olin tekemässä. Vaikka kuljettu matka tuntui jo kropassa, niin nautin jopa niistä heikommista hetkistä.\nLumikeron ja Vuontiskeron jälkeen jatkettiin jyrkkää alamäkeä Montellin kodalle ja siitä Nammalankurun ja Rihmakurun jälkeen kohti viimeistä isoa haastetta, Taivaskeroa. Taivaskero oli siintänyt horisontissa kymmenien kilometrien ajan, mutta vihdoin alettiin olla oikeasti lähellä maalia. Vaikka kisajärjestäjä oli armeliaasti piirtänyt reitin kiertämään Taivaskeron varsinaisen huipun, oli viimeinen nousu silti pitkä ja väsyttävä. Tilanne oli haastava myös psykologisesti, sillä vaikka tähän saakka olin tullut onnistuneesti askel kerrallaan, nyt näin lähellä maalia mieli kulki jo muutaman askeleen edellä. Sitten tuli ne pirulliset valehuiput. Useamman kerran erehdyin luulemaan nousun pian taittuvan ja lähdin jo mielessäni rallattelemaan alamäkeä kohti maalia, mutta valehuipun jälkeen edessä odotti taas uusi kivihelvetti. Tiesin jo etukäteen tekeväni viimeisistä kilometreistä hankalampia haistamalla maalin ennenaikaisesti, mutten silti voinut tilanteelle mitään. Ihmeellinen on ihmismieli.\nViimein olin saavuttanut pisteen, jossa ylämäki muuttui alamäeksi ja rakkakivikko kivituhkatuksi poluksi. Vaikka olin unelmoinut tästä hetkestä viime kilometrien ajan, ei alamäkijuoksu todellakaan ollut mitään paraatimarssia. Jalat tuntuivat painavilta ja etureisiä poltti, mutta pakottauduin kuitenkin juoksemaan. Maalin lähestyessä alkoi myös ihmisiä olla reitin varrella enemmän ja sain heidän kannustuksestaan ihan konkreettisesti lisää voimaa. Ilman heitä olisin varmasti vaihtanut jossain vaiheessa kävelyksi, mutta nyt jaksoin jatkaa juoksua maaliin asti. Maalisuoralta bongasin etukäteen räikeän ylioptimistisina suoriutumiseeni suhtautuneet Tommin ja Saaran, jotka olivat odotelleet maaliintuloani jo neljättä tuntia. Tällä kertaa Tommin peräänkuuluttama aikataulu jäi haaveeksi, mutta kiitos kuitenkin luottamuksesta ja kyydistä takaisin mökille! Viimein, 11 tuntia ja 15 minuuttia lähtölaukauksen jälkeen ylitin maalilinjan väsyneenä mutta onnellisena. Olin tyytyväinen suoriutumiseeni, sillä pysyin toimintakuntoisena koko matkan ajan ja sain aikaiseksi hyvinkin ehjän juoksun. Voi sanoa, että kaikki onnistui ja jotenkin nautin kaksin verroin niistä asioista, jotka silloin vuonna 2019 ensimmäisessä kisassani saivat minut koukuttumaan tähän lajiin. Vielä tätä kirjoittaessanikin pystyn kokemaan kisan aikana kokemiani tunteita uudelleen, enkä usko, että tulen niitä unohtamaan myöhemminkään. Vahvoja kokemuksia ja suuria tunteita. Nyt ymmärrän, että siihen taitaakin kiteytyä aika iso osa koko touhun viehätyksestä.\nKiitos vielä NUTSin poppoolle, kanssakilpailijoille ja kotiväelle unohtumattomasta kokemuksesta! Tästä on hyvä lähteä kohti seuraavia haasteita.\nNUTS Ylläs Pallas 37 km vuosimallia 2021\n19 heinäkuun, 2021 Ei kommentteja\nLapin reissusta ja polkujuoksukisasta alkaa olla viikko takana ja palautuminen on sillä mallilla, että tekisi mieli lähteä lenkille, joten nyt onkin hyvä aika kerrata tämänvuotisen kisan tapahtumat. Osallistuin Ylläksen maisemissa kisattavaan polkujuoksukisaan, jossa kipitellään (ja raahustetaan) ympäri Äkäslompolon ja Ylläksen maisemia. Kisan järjestää Northern Ultra Trail Service ja tämä kisaviikonloppu on yksi osakilpailu. Muita kisoja järjestetään esimerkiksi Karhunkierroksen maisemissa ja Pyhällä. Meidän kohteeksi valikoitui Nuts Ylläs Pallas, koska tapaamme muutenkin käydä tällä alueella kesäisin. Tämänkertainen kisa oli minun toinen 37 km kisani samoissa maisemissa, joten tiesin suurinpiirtein, mitä odottaa, ainakin reitin suhteen.\nYlläksen huipulla taas hymyilytti\nTarkoitukseni oli osallistua Hetta-Pallas reitillä juostavaan kisaan jo viime kesänä, mutta kantapäävamma olisi estänyt kisani kokonaan. Pandemia iski ja koko kisa siirrettiin tälle kesälle. Tavoitteena oli edelleen juosta 66 km kisa, mutta lähdimmekin reissuun vain omalla perheellä ja siinä vaiheessa lastenhoitovuorot jaettiin kovakuntoisempi pidemmälle reitille ja minä sitten tälle lyhyemmälle. Minusta ei olisi ollut juoksemaan noin pitkää matkaa ilman mieheni tukea, joten silläkin varjolla luovutin mielelläni hänelle ensimmäisen juoksuvuoron ja siitä hän saa kertoa myöhemmin blogissani itse. 🙂\n37 kilometrin kisa alkoi lauantaina puolenpäivän maissa ja tämä aika sopii minulle kaikista parhaiten. Sain syötyä hyvän aamupalan ja tankkailtua nestettä vielä aamusella, jotta jaksaisin läpi kuuman kisapäivän. Juoksupäivälle osui tällä kertaa n. 28 asteen helle, joka ei ollut mikään paras vaihtoehto. Onneksi pidemmät kisat alkoivat hieman viileämmissä asteissa. Kisa alkoi Jounin kaupalta, jossa oli myös kisakeskus. Numerolaput haettiin paikanpäältä jo aiemmin ja paikalla oli silloin varustemyyjiä. Tänä vuonna tartuin tarjouksiin ja hankin itselleni uudet juoksukengät seuraavia matkoja varten. Numeroiden hausta saimme mukaamme kannustuskellot, joita lapset kilkuttelivat ahkerasti juoksijoille.\nReitti oli tosiaan sama kuin kaksi vuotta sitten, mutta olin kyllä autuaasti unohtanut ne ensimmäiset 15 kilometriä, jotka juostiin Ylläsjärven hiihtokeskukselle. Polulle paistoi kokoajan aurinko ja suurin osa matkasta oli nousua. Tai ainakin se siltä tuntui. Odottelin juoksukoneen käynnistymistä sellaiset 10 kilometriä, joiden jälkeen totesin, että tänään se tuskin käynnistyy ollenkaan. Tiedossa oli henkinen taisto, jotta pääsisin edes maaliin.\nTankkailin eväitä aina tunnin välein, koitin saada syötyä, koska tiesin että noutaja tulee, jos lisää energiaa ei tule. Minulla oli eväinä taatelia, Nosht:in vauhtikarkkeja, Mars-patukka ja Tuttifrutti choco pussin herkkuja. Näitä kaikkia olin testaillut aiemminkin, joten tiesin että niitä pystyy syömään vauhdissa. Lisäksi juomapussissa minulla oli Nosht:in urheilujuomaa ja lötköpullossa vettä. Suolaakin kului, minulla oli pikkupussissa merisuolakiteitä, joita napsin aina välillä, jottei rupeaisi kramppaamaan. Syöminen oli niin kuumalla aika vaikeaa, mutta yritin kuitenkin jotain saada syödyksi. Huoltopisteitä oli reitin varrella kaksi, ensimmäinen 17 kilometrin kohdalla ja toinen n. 22 km kohdalla. Niissä täytin juomarakon, sekä söin sipsejä ja suolakurkkuja. Omia eväitä oli ihan liikaa, mutta se voi johtua siitä, ettei melkein mitään saanut syötyä..\nHuoltopisteiden väli tuntuu lyhyeltä, mutta niiden välissä ylitettiin Yllästunturi joka oli aikamoinen koetus. Eräs kanssakilpailija totesikin että on tämäkin maailmanlopun meininkiä, kun ihmiset raahustaa eteenpäin täällä kuumuudessa. Siltä se kieltämättä tuntuikin, mutta kanssakilpailijoiden tsemppi ja kauniit maisemat auttoivat kuitenkin jaksamaan. Ylhäällä huipulla oli yleisöä kellojen kanssa kannustamassa, mikä toi hirveästi voimaa. Perheeni oli myöskin tullut ylös kannustamaan, he tosin tulivat sinne Gondolilla ja tiedustelivatkin samantien, että mikä äiti sulla kesti. 😀\nOnnellinen kisasta, vaikka olikin kamalaa\nKun muistelee edellistä kisaa, Ylläksen ylittäminen ei juurikaan tuntunut pahalta ja alaspäin meno sujui kevyesti juosten, mutta nyt ei ollut puhettakaan juoksemisesta alaspäin. Yllästunturin jälkeen oli odotettavissa omat lempparimaisemat ja retkipaikat, joita olin odottanut ja joissa tiesin olevan niitä helpompia pätkiä juostavaksi. Meidän lempipaikkoja Äkäslompolossa on Varkaankurun luontopolku ja olikin ihana päästä juoksemaan sitä pitkin. Toinen huolto oli luontokeskus Kellokkaalla, missä jouduin vähän paikkailemaan rakkoja, jotta pysytin jatkamaan matkaa.\nSiitä eteenpäin oli myöskin helppoa maastoa aina Kesängille asti, mikä kuuluu myös meidän vakiopaikkoihin. Keräilin henkisiä voimavaroja matkalla kohti Kesänkitunturia, koska tiedossa oli viimeinen paha koetus. Sen jälkeen homma olisi lähes pelkkää alamäkeä ja tasaista pätkää, mutta ensin piti kiivetä Pirunkuru rakkakivikkoa pitkin ylös. Olen muutamaan kertaan kiivennyt sinne, eikä se koskaan ole ollut helppoa. Lähdin kiipeämään yhden 160 km matkan kisaajan kanssa yhtä matkaa ja hänen kanssaan tuli vaihdettua muutama sana. Siinä vaiheessa ei tullut mieleen ruveta valittamaan, kuinka puhki itse on, kun takana oli vajaa 30 km ja toisella jo 150 km.. Juttelimme kiipiessämme niitä näitä ja oli tosi mukava hetki. Hänestä sai hyvän peesin hetkeksi ja toivottavasti myös toisinpäin. Jouduin itse jäämään vetämään happea jossain välissä matkaa ja hän paineli eteenpäin. On ne kovia miehiä ja naisia, jotka tuon matkan taittoivat!\nPirunkurun jälkeen avautui aivan mahtavat maisemat ja rakkakivikko jatkui jonkun matkaa. Sain juostua aika hyvin alaspäin ja olin tsempannut itseäni jo etukäteen henkisesti, että unohtaisin vielä hetkeksi sen maalin. Matkaa maaliin oli tässä vaiheessa noin kuusi kilometriä ja viime kisassa koin tässä vaiheessa ne rankimmat hetket, kun maali alkoi oikeasti jo lähentyä. Nyt sitä ongelmaa ei ollut, ehkä siksi, koska vaikeuksia oli ollut koko kisan ajan. Juoksin sen minkä jaksoin ja välillä jouduin kävelemään. Jalat eivät olleet hapoilla, mutta jonkun verran tuntui jo kipua. Kantapäävammasta ei onneksi ollut tietoakaan ennenkuin matkaa oli jäljellä pari kilometriä.\nViimeisen kilometrin kohdalla tuli sellainen helpotus ja vähän liikutus, että tein sen ja pystyin siihen yksin. Rankkaa ja kamalaa oli, mutta pääsin maaliin! Pelkäsin etukäteen, että pää ei kestäisi ja haluaisin luovuttaa. Luovuttaminen ei kuitenkaan olisi ollut vaihtoehto, vaan halusin selvittää tämän kisan. Olin ajatellut ennen kisaan lähtöä alittavani viime kertaisen ajan 6.11, mutta tällä kertaa se ei onnistunut. Ajalla 7.12 en päässyt edes lähelle, mutta harmitus tästä on yllättävän pieni. Saan kuitenkin olla ylpeä siitä, että olin mukana kisassa ja selvisin kunnialla maaliin. Tästä on hyvä jatkaa kohti uusia seikkailuja ja haaveissa siintää edelleen se ensimmäinen ultramatka. Katsotaan, mille matkalle seuraavaksi ilmoittaudun!\n18 tammikuun, 2021 1 kommentti\nKirjoitin tuossa syksymmällä, että Lapin tarve on tyydytetty, ainakin seuraavaan sesonkiin asti ja niinhän se oli. Kunnes tuli lumet ja täällä Vaasassa ei ihan siltä näyttänyt.. Lumien tulon jälkeen ja varsinkin, kun Instagramissa rupesi näkymään ihania kuvia Äkäslompolosta ja Ylläkseltä niin se lapinkuume rupesi taas nousemaan. Parhaat viikot menee aina nopeimmin meidän majapaikasta ja tiesin, että oli turha enää haaveillakaan mistään hiihtolomaviikoista. Odottelimme lukujärjestykseni saapumista kuin kuuta nousevaa, että pääsisimme edes jollekin viikolle talven ihmemaahan. Lukujärjestyksen saavuttua totesin ettei siihen aikatauluun mahdu mitään lomaa, vaikka voisihan ne luennot olla etänäkin, niin kuin tähänkin asti olemme olleet.. Keskustelimme mieheni kanssa tuossa joululomalla, että nyt tai ei ollenkaan ja sehän vasta surkeata olisi ollut, jos ei ollenkaan olisi päässyt! Eli loppiaisen tienoilla laitoimme lasten toiveesta kellot herättämään kuuden maissa ja lähdimme ajelemaan kohti parempia lumia.\nOlemme onnistuneet tartuttamaan 5- ja 3-vuotiaisiin lapsiimmekin lapinkuumeen, koska kaikista parhaiten sujuvat automatkat ovat niitä, kun ajamme lappiin. Kunhan on tarpeeksi evästä ja tekemistä, he luultavasti istuisivat tämän matkan vaikka edestakaisin, kuten takaisin tullessamme saimme kuulla. Syömme usein autossa aamupalan, koska eväshetkillä voittaa aina melkein tunnin ajomatkasta. Tälläkin reissulla halusimme vältellä pitkiä pysähdyksiä ja meillä oli lounaskin autossa syötäväksi, sekä vielä välipaloja ja tietenkin matkaherkut. Eväshetki on tälläkin retkellä paras hetki. 🙂\nKoko perhe hiihtämässä\nEnsimmäinen päivä perillä menee aina kotiutuessa, kauppareissuissa ja muissa puuhissa, mutta kyllä me hiihtämäänkin päästiin. Pikkusisko hiihti viime talvena ehkä noin 10 metriä, jonka jälkeen hän ei ”halunnut jaksaa”, joten lähdimme matkaan aika kevyin odotuksin. Hänpä yllätti meidät kaikki ja hiihtelimmekin hyvän tovin. Minä hiihdin hissukseen pienemmän kanssa ja mieheni teki pikkuisen pidemmän lenkin isoveljen kanssa, joka rakastaa kaikkea tekemistä ja urheilua. Ylläksen maastossa on todella hyvä latuverkosto ja vaikka lumitilanne ei ollut mitenkään parhaimmillaan (vain puoli metriä lunta), oli latuja kuitenkin tarjolla hyvä määrä koko Ylläksen alueella. Lasten kannalta helpoin latu, eli latu Äkäslompolon järven jäällä ei ollut vielä kunnossa niin sinne emme päässeet, mutta eiköhän sekin ala tässä vaiheessa jo olla kunnossa.\nHiihtolenkillä ahkioiden kanssa\nHiihdimme koko perheen voimin vielä toistekin, mutta pääsimme tekemään myös hieman pidemmän hiihtolenkin niin, että lapset olivat kyytiläisinä. Vuokrasimme Ylläs Sport Cornerista ahkiot, jotta saisimme itsekin hieman hiihdellä ja nauttia erilaisista maisemista ilman, että tarvitsee miettiä lasten jaksamista. Pakkasimme pikkuiset makuupusseihin ja viltteihin Jounin kaupan pihalla ja kävelimme ahkiot perässä Äkäshotellille asti, josta lähti ladut eri suuntiin. Tällä kertaa teimme hiihtolenkin Velhonkodalle, viimeksi tehdessämme tällaisen retken kävimme Elämänluukulla. Täältä pääset lukemaan siitä retkestä. Isoveljen sukset olivat mukana, jotta hänkin saa halutessaan hiihtää. Sukset sai kätevästi sujautettua ahkioon, mutta emme olleet miettineet hänen varustustaan tarpeeksi hyvin. Tai tarkalleen ottaen, emme olleet ajatelleet, että hän hiihtäisi niin pitkää matkaa.. Paikalla istuessa saattaa helposti tulla kylmä, joten olimme pukeneet lapset hyvin. Ilma oli noin -10 asteista, joten lapsilla oli kerrastot ja villahaalarit toppavaatteiden alla. No, eihän sellaisella varustuksella ole kiva hiihtää, joten ei se ole ihme, että ensimmäisellä hiihtokerralla isoveli hieman tuskastui ja halusi nopeasti takaisin kyytiin. Siinä vaihtelussa meinasi tuskastua itse kukin, mutta lasten ehdoilla täytyy mennä. Menomatka meinasi muutenkin olla tuskaa, kun omista monoista tulee aina isot rakot (jännä, että joka kerta sama juttu..) ja muutenkin meno pitkän hiihtotauon jälkeen ei ihan meinannut sujua. Tässä vaiheessa olimme huomaamattani hiihtäneet pelkkää ylämäkeä pitkän tovin, joten ei ihme että helpotti heti kun alkoi hieman luistaa. Jos hiihtää tunturia ylöspäin niin ei kai se ole ihme että vähän puuskuttaa.. Pikkusisko nukkui tyytyväisenä pienten protestien jälkeen ja kun lähestyttiin taukopaikkaa, halusi isovelikin taas hiihtää. Hän hiihtikin sitten kolmisen kilometriä ja oli tyytyväistä poikaa kun päästiin perille. Velhon kodalla söimme hieman ja paluumatkalla isompikin otti makoisat unet ahkion kyydissä. Paluumatkan hiihtokin oli täyttä nautintoa ja hämärässä hiihtäminen otsalampun valossa oli oikein tunnelmallista. Ihana päivä!\nPienimmänkin kanssa laskeminen onnistuu hyvin valjaiden avulla\nHankimme isoveljelle omat lasketteluvälineet vuosi sitten käytettynä ja ne oli tietysti mukana, koska laskettelusta oli höpisty tauotta siitä lähtien, kun olimme kertoneet lapsille lappiin lähdöstä. Ja siitä oli höpisty nimenomaan molempien lasten toimesta, vaikka pienemmällä oli tuskin hajua siitä, mitä laskettelu on. Olimme sopineet, että hän saa ensin katsoa, mitä isoveli puuhaa ja jos hän vielä haluaa itsekin mukaan, vuokrataan hänelle sitten varusteet. Laskettelimme Ylläsjärven puolella, koska aikeissa oli olla koko päivä rinteessä ja pulkkamäessä ja tällä puolella on kaksi mattohissiä pikku laskettelijoille ja pulkkailijoille, gondolihissi isommille laskijoille ja sitten Hesburger, mikä maistuu kaikille. Isoveli on laskenut viimeksi viime hiihtolomalla, joten vaikka hän halusi samantien isompaan mäkeen, toppuuttelimme hieman ja kehotimme laskemaan ensin laskut mattohissimäessä, jotta kaikki muistuu taas mieleen. Hän on sitä tyyppiä, että kovaa täytyy päästä, ihan hänen ensilaskuillaan pari vuotta sitten hän ns. karkasi minulta, koska menin kuulemma liian hiljaa ja ”kyllä minä osaan”. No, se lasku meinasi päättyä verkkoihin, ellei isänsä olisi ottanut pikku syöksylaskijaa kiinni.. Tästä viisastuneena menimme hakemaan pienemmälle suksivuokran lisäksi lasketteluvaljaat, koska tällä kertaa alarinteessä ei ole kukaan odottamassa.\nLaskeminen oli isoveljen mieleen\nPienempikin pääsi siis rinteeseen ja muutaman ensimmäisen laskun hän laski minun jalkojen välissä, jotta tietäisi mistä tässä hommassa on oikein kyse. Pikkusiskon tasapaino jaksaa hämmästyttää minua aina, näin vain hän pysyi pystyssä tässäkin lajissa ilman ongelmia. Mattohisseissä on se hyvä puoli ettei ensinnäkään hissilippua tarvita niin lapselle kuin vanhemmallekaan ja parasta on se helppous, mikä tässä hississä on. Ankkurihissi on haastava mennä (minun mielestä vielä aikuisenakin välillä), saatika sitten pienen laskijan kanssa. Isompi ja mieheni lähti jossain vaiheessa kokeilemaan onneaan sompahissiin ja taisivat käydä ankkurillakin, kun me neidin kanssa laskettiin pikkurinnettä hyvä tovi. Hän(kin) halusi laskea kovempaa, mutta viisastuneena edellisestä, opettelimme kurvailemaan ja koitimme harjoitella jarruttamista. Hän on juuri täyttänyt 3, joten auraaminen ei oikein meinannut onnistua, mutta onhan ainakin lasketellut avustettuna. Kaatumisia ei tainnut tulla kuin yksi, joten erinomaisesti meni tämä päivä. Laskettelimme noin 3 tuntia, söimme välissä ja laskujen päätteeksi kävimme vielä pulkkailemassa. Mieheni pääsi laskemaan muutamia laskuja aina välissä, koska isompi pärjää itsenäisesti mattohississä, kunhan olen lähettyvillä. Meidät kuskattiin mökille ja pojat lähtivät vielä iltamäkeen Äkäslompolon puolelle. Isoveli oli tullessaan väsynyt, mutta erittäin onnellinen pieni mies.\nKävimme laskemassa kahtena päivänä, suurin piirtein samanlaiset päivät, mutta toisena päivänä söimme eväät laavulla, joka on Ylläsjärven rinteiden lastenalueella. Oli aika kylmä viettää evästaukokin pihalla, joten lähdimme pikkusiskon kanssa aiemmin mökille ja miehet jäivät taas iltamäkeen. Keli oli kylmä ja isoveli kertoikin minulle salaisuutena että he olivat isän kanssa käyneet rinnekahvilassa kaakaolla hieman lämmittelemässä poskia. On ihanaa, kun lapset kasvavat ja heidän kanssaan voi jo kerätä yhteisiä kokemuksia, jotka he toivottavasti muistavat koko elämänsä. Minä ainakin muistan nämä ihanat reissut, näistä täytyisi teettää valokuvakirjoja, että saisimme useimminkin palata näihin maisemiin yhdessä.\nRetkiä tälle reissulle mahtui vain yksi, mutta se oli sitäkin parempi. Talvella on niin paljon muutakin tekemistä, että jätimme suosiosta retkeilyt muille sesongeille, mutta Varkaankurulla on aina käytävä. Talvipolku sinne on helppokulkuinen ja aina yhtä ihana ja sopivan lyhyt lasten kuljettavaksi. Pikkusisko totesi kotona hyvin päättäväisesti, että rinkka jää kotiin, joten meillä ei ollut sitä matkassa. Mukana meillä oli kuitenkin liukurit ja rattikelkka, jolla laskimmekin ne muutamat mäet, mitä varsinkin paluumatkalla oli. Retki oli muutenkin ikimuistoinen, koska isoveli keksi ihanan leikin, jonka tarkoituksena oli työntää minut lumeen. Punaposkisena ja nauravana hän lenteli hyvin usein hankeen pienen tönäisyn saattelemana ja saattoi olla niin että minäkin sinne hankeen päädyin touhaamaan. Nämä on niitä retkiä, mitä en muista hyvistä eväistä tai kauniista paikoista, vaan niistä ilon ja onnellisuuden tunteista, mitä rakkaiden kanssa puuhastelu tuo.\nPikkusiskon ensimmäinen kerta luistimilla\nViimeinen päivä Lapissa menee aina hieman pakkauksen merkeissä ja kaikki alkavat olla jo hieman väsyneitä. Silti oli erinomaista että olimme ja lähdimme taas Lappiin! Nämä vuoden ensimmäiset viikot olivat hiljaisia ja ihmispaljoutta ei ollut missään. Tällä täytyisi pärjätä nyt sinne heinäkuuhun, jolloin lähdemme seuraavan kerran ja silloin juostaan NUTS Ylläs Pallas. Olemme mieheni kanssa ilmoittautuneet juoksemaan Hetasta Pallakselle, joten juosten kesää kohti!\n14 lokakuun, 2020 3 kommenttia\nOlemme onnekkaita, kun pääsemme suhteellisen usein käymään Lapissa. Tämän on mahdollistanut minun hoitovapaani, sekä mökki, jota saa usein lainata. Tänä syksynä tilanne oli eri, kun minä aloitin opiskelut, eikä arkivapaita enää ole. Olin jo (pitkin hampain) hyväksynyt sen tosiasian, ettei meidän perhe tänä vuonna Lapin ruskaa näe, mutta ei mennyt montaa minuuttia siitä, kun sain vihreää valoa harjoitteluni hyväksilukemiselle, kun olin jo henkisesti alkanut pakata retkikamoja. Olihan siinä vielä mutkia matkassa, mutta edes se pieni mahdollisuus päästä nauttimaan Lapin luonnosta piristi kummasti.\nPääsimme onneksemme tänäkin syksynä kokemaan Lapin kauniin ruskan ehkä hieman myöhemmin, kuin aikaisempina vuosina, mutta tällä viikolla maaruska oli todella kaunista. Puissa ei ollut enää paljon lehtiä, mutta tätä me lähdimmekin tällä kertaa hakemaan. Reissumme viimeisenä päivänä päätimme lähteä Pallakselle, koska puuton tunturimaisema veti kaikkia retkeilijöitä puoleensa. Arvelimme, että lapsetkin jaksaisivat retkeillä täällä, olimmehan ajatelleen kiertää Vatikurun luontopolun, joka on noin 3,5 km mittainen ja suhteellisen helppokulkuista.\nPallas 🌲🍂🧡 Ajeltiin tänään Pallastuntureille ja tarkoituksena oli kiertää Vatikurun luontopolku, mutta toisin kävi! Lähdettiinkin valloittamaan Taivaskeron huippua! Pikkuneiti istui suurimman osan ajasta kyydissä, mutta hurjan reipas 5 vuotias käveli lähes koko matkan! Aina tarvittaessa oli reppuselkä kyyti valmiina, jos jalat väsyi. 🧡 Tämä oli tämän reissun viimeinen retki, huomenna kotia kohti. Oli taas ihana reissu, onneksi päästiin lähtemään. 🧡 #retkipäivä #retkellälastenkanssa #lapland #pallasyllästunturinkansallispuisto #kansallispuisto #pallastunturi #ulkonaperillä #visitmuonio #luontoonfi @finnishparks @visitlapland #lapsetluontoon #ruska #costoaccessories #fjällräven\nA post shared by Anna Suvilaakso (@asevelikylassa) on Oct 2, 2020 at 12:44pm PDT\nPallakselle päästyämme ilma oli kaunis, hieman sumuinen, mutta värit korostuivat tässä ihanassa syysilmassa. Luontokeskus oli auki, joten kävimme kurkkaamassa sisällä ja tietysti vessassa, olihan Äkäslompolosta jonkun verran matkaa tänne.. Vierailijoita pyydettiin käyttämään sisällä maskia ja käsidesiä oli tarjolla ja tätä pyyntöä noudatimme mielellämme.\nVirallisia taukopaikkoja ei Vatikurun luontopolun varrella ole, mutta vanhan porokämpän rappusilla sai nautittua ihanan eväshetken. Meillä oli eväät ruokatermarissa ja kyllä taas maistui eväät hyviltä luonnon helmassa. Nautiskelimme viimeisestä retkipäivästä taukopaikalla kaikessa rauhassa, kunnes joku sanoi ääneen sen mitä minäkin olin miettinyt: Mitä jos sittenkin kierrettäisiin Taivaskeron kierros? Nopea arviointi eväiden ja juomisten riittävyydeksi ja pieni haastattelu 5-vuotiaalta, jaksaisikohan hän lähteä valloittamaan tuota tunturia, joka juuri ja juuri näkyy sumun läpi. Hän vastasi myönteisesti ja meillä oli evästä riittämiin niin päätimme lähteä nousemaan vielä korkeammalle.\nTaivaskeron kierroksella on mittaa n. 8 kilometriä, joten pieni lisäeväs, jonka voi sujauttaa pienille retkeilijöille (ja aikuisille) pitää hyvän retkimielen korkealla. Pähkinät, kuivahedelmät, keksit, suklaa, kaikki nämä ovat mainioita mukanapidettäviä, joista saa varmasti lisää virtaa. Meitä oli mukana 4 aikuista, joten kaikilla ei ollut kantamusta selässä ihan tarkoituksella. Mieheni kantoi pikkusiskoa rinkan kyydissä ja Mikaelin vanhemmat kantoivat (nyt jo tyhjemmät) päiväreput, joten minä pystyin tarpeen tullen nappaamaan isoveljen reppuselkään, jos jalat väsyivät. Jonkunlaisia pätkiä kannoin pikkumiestä selässäni, kunnes hänen jalkansa taas jaksoivat kipittää ylämäkeen. Katselimme matkalla poroja ja etsimme luonnosta eri värejä ja pidimme mielenkiintoa retkeilyyn yllä erilaisilla tehtävillä. Ei saa koskea maahan-leikki oli ylempänä rakkakivikossa aika helppo toteuttaa tällä kertaa.. Söimme leikisti jopa lähestyvää pilvenhattaraa ja ihmettelimme, kuinka olemme niin korkealla että olemme ihan pilvessä.\nKohti Taivaskeron huippua\nSumun seasta löysimme niin sanotun puolen välin, kun tulimme Olympiatulen muistomerkille. Siellä otimme muutaman kuvan, nappasimme pientä suupalaa ja aika nopeasti lähdimme laskeutumaan alaspäin. Huipulla oli kova tuuli, eikä maisemat juuri avautuneet meille, joten halusimme tuulen suojaan. Pienintä kyytiläistä (joka nukahti viimeisellä pätkällä) suojasimme lisälämmikkeillä. Välillä pilvet rakoilivat ja saimme nähdä upeita maisemia ympärillämme, mutta hyvin vähäisesti. Taivaskeron huipulta laskeuduttiin alaspäin ja virallinen polku olisi jatkanut eteenpäin, mutta me halusimme tulla kurua pitkin alas ja etsimmekin aikaisemmin näkemämme polun, mitä lähdimme sitten laskeutumaan. Tämä olisi ollut siinä sumussa hankalampaa, jos emme olisi kiertäneet tätä samaista reittiä aiemmin, joten tiesimme suurinpiirtein, mihin suunnistaa.\nKurun pohjalla mutkitteli pieni puro, jota seurailimme pitkän tovin. Kun pikkusisko heräsi päiväuniltaan, pidimme pientä evästaukoa, jonka jälkeen neitikin halusi kävellä loppumatkan. Siinä sitä sitten käveltiin selkä kyyryssä valmiina nappaamaan hänet kiinni, jos hän horjahtaisi ja tipahtaisi puroon.. Aikalailla vakain askelin hänkin taivalsi eteenpäin, isoveljen hyppelyt aiheutti ehkä enemmän päänvaivaa minulle, mutta kuivin jaloin selvittiin! Kurussa oli aivan ihana kävellä ja ihastella niitä kaikkia värejä, mitä luonnossa oli. Ylempänä ei ollut juuri näkyvyyttä niin nautimme tästä väriloistosta hieman alempana. Söimme matkan varrella mustikoita, puolukoita ja kaarnikoita niin lapsetkin jaksoivat taas eteenpäin.\nPallaksella oli tosi kauniit värit\nNousimme alhaalta kurusta takaisin Vatikurun luontopolulle ja kipittelimme porokämpälle etsimään geokätkön, jonka olimme aiemmin unohtaneet katsoa. Siitä takaisin luontokeskukselle ja autolle olikin pelkkää alamäkeä, jonka lapset melkein juoksivat. Ei voi kun ihmetellä sitä sitkeyttä ja voimaa, mikä näissä kahdessa on. Olimmehan retkeilleet jo monena päivänä ja aina vaan he jaksoivat iloisin mielin. Pallaksella käynti kruunasi meidän ihanan ruskareissun ja tällä sitä taas jaksaa, ainakin sinne seuraavaan sesonkiin!\n29 syyskuun, 2020 Ei kommentteja\nEsikoinen täytti 5 vuotta syyskuun puolenvälin tienoilla ja halusin tehdä hänelle villapaidan syntymäpäivälahjaksi. Edellisen paidan olin tehnyt jo pari vuotta sitten, joten tämä oli kyllä jo jäämässä lyhyeksi.. Esikoinen oli jossain vaiheessa kesää maininnut, että haluaisi samanlaisen villapaidan kuin isällään, joten tuumailujen jälkeen toimeen.\nVetur ja minivetur\nKudoin miehelleni Vetur-nimisen paidan syntymäpäivälahjaksi ja siitä olen kirjoittanut oman postauksen, pääset lukemaan sen täältä. Vetur on Islantilaisia neuleita -kirjasta ja se on suunniteltu plötulopi-ohjeelle. Veturin kuvio täsmää Kambur-mallin kuvioon, molemmissa mallikerta on samanmittainen. Pienensin tällä tavalla jo aiemmin Afturin minikokoiseksi, joten ajattelin onnistuvani tälläkin kertaa. Olen tehnyt muutaman Kambur-paidan pojalleni, joten käytin hyväksitodettua mallia pohjana tässä uusimmassa paidassa. Hänelle tehdessä joudun aina soveltamaan hieman ohjeita, mutta se onneksi käy helposti.\nEsikoinen täyttää tänään 5 vuotta ja hän oli toivonut samanlaista villapaitaa kun isällään. ❤ Neuloin minikokoisen Veturin lettlopista Kamburin silmukoilla. Vähän tuli reilu, mutta kyllähän tuo poikanen kasvaa. ❤ #vetur #minivetur #islantilaisianeuleita #lettlopi #plotulopi #islantilainenvillapaita #syntymäpäivälahja #knittinginspiration #knittingforkids #villapaita #neuleinspiraatio #knitting #vaasalaisetneulojat #asevelikylässä\nA post shared by Anna Suvilaakso (@asevelikylassa) on Sep 17, 2020 at 2:15am PDT\nEsikoiseni on kapeaa mallia, joten tein paidan 4-vuotiaan ympärysmitassa (joka sekin on hieman reilu), mutta pidensin hihat ja helmat hänen omien mittojen mukaan. Veturin kaarrokkeessa on muutama kerros enemmän, kuin mitä Kamburissa, mutta halusin paitaan hieman kasvunvaraa, joten kudoin kaarrokkeen kaikki kerrokset pieneen paitaan. Plötulopi on kaksinkerroin kudottuna paksumpaa ja käytin isompia puikkoja, joten lettlopilla tehtynä ja pienempiä puikkoja käyttämällä kaarrokkeesta tuli pikkuisen reilu, muttei kuitenkaan liian iso.\nHaasteen tähän paidan tekemiseen toi se, että halusin tehdä sen salassa. Onneksi aloitin hyvissä ajoin, koska olin tuossa yliopiston alettua aika puhki enkä samalla tavalla jaksanut edes neuloa iltaisin.. Onnistuin kuitenkin pitämään tämän salassa ja rakkaan ilme oli kyllä palkitseva, kun sai synttäripäivänään vetää uuden villapaidan päälleen. Ihanaa, että pystyn toteuttamaan tällaisia toiveita. Nyt ilmojen viiletessä tulee paita kovaan käyttöön ja tällä hetkellä lomailemme Äkäslompolossa, jossa on jo hieman viielämpää, on kaikkien paidat käytössä! Tänään retkeilimme Kesänkitunturilla, kävimme Tahkokurun kodalla ja tämän kauniin ruskan keskellä nappasin nämä kuvatkin.


Muki kivitavaraa 40 cl | Clas Ohlson\nMuki kivitavaraa 40 cl\nTilava muki, josta on hyvä pitää kiinni, kivitavaraa.\nNauti iso muki kahvia tai teetä – tilavuus 40 cl.\nKahvallisen mukin halkaisija 10 cm ja korkeus 8,5 cm.\nSuuri ja tilava muki kivitavaraa. Juo mukista aamukahvi tai ulkoilun jälkeen lämmintä kaakaota.\nMukissa miellyttävä kahva\nMukissa on käteen hyvin istuva kahva, ja mukin tilavuus on 40 cl. Muki on valmistettu kivitavarasta, ja siinä on tyylikäs reuna. Tämän mukin halkaisija on 10 cm ja korkeus 8,5 cm. Voidaan pestä astianpesukoneessa.\nSopii moniin tilanteisiin\nTästä voi tulla lempimukisi, joka sopii moneen tilanteeseen. Nauti ystävien kanssa kahvia reilunkokoisesta mukista. Käytä mukia aamiaisella, kaakaomukina tai teekuppina.\n44-2487-10 Muki kivitavaraa 40 cl\n44-2487-12 Muki kivitavaraa 40 cl


"Erinomainen ruoka, sijaispula, muistoja..." - tapahtumarikas viikko takana - Pietar.in\nEi kommentteja kohteessa ”Erinomainen ruoka, sijaispula, muistoja…” – tapahtumarikas viikko takana Julkaistu Pietari Kirjoittajalta PietariJulkaistu 16 helmikuun, 2020 Avainsanat: kuulumiset, ruoka, viikko\nTällä kuluneella viikolla ei kauheasti aurinkoa ole näkynyt. Tämä alapuolella oleva kuva kertoo parhaiten siitä, että minkälainen sää on ollut viikon aikana. Lyhyt taisi olla tämä talvi.\nKeskiviikkona valmistui pitkästä aikaa ruoka lohesta. Minä päätin tuon pääraaka-aineen eli lohen ja Maiju puolestaan etsi netistä sen, että minkä tyyppinen ruoka siitä valmistetaan. Minä sitten sovelsin vähän reseptiä.\nPaloiksi leikattuun lohifileeseen leikattiin viillot veitsellä. Noihin viiltoihin laitettiin sitten tuorejuustoa ja osaan kokeilin laittaa sulatejuustoa. Noista ensimmäinen vaihtoehto oli huomattavasti parempi. Jos ja kun teen ruokaa uudestaan niin pakko on kokeilla aurajuustoa.\nAlkuviikosta puolestaan valmistin todella hyvää ruokaa eli kesäkurpitsapastaa ja cashewpähkinä-pinaatti pestoa. Tämä ruoka ei näytä kovinkaan hyvältä, mutta maku on taivaallisen hyvää.\nPerjantaina vietettiin ystävänpäivää ja sen kunniaksi Maiju leipoi minulle ihanaa sekä todella maistuvaa suklaapiirakkaa. Meillä oli tarkoitus viettää yhdessä mukava ystävänpäivä, mutta henkilökohtaisen avustajan sijaisen metsästys vei hurjasti aikaa. Onneksi lopulta asia järjestyi hyvin päin!\nMeillä Savonlinnassa on kaksikin kiinalaista ravintolaa, mutta yllättäen kumpaakaan ei ole mitään asiaa sähköpyörätuolilla. Ystävänpäivänä sovittiin, että avustaja käy hakemassa meille kiinalaista ruokaa. Oli kyllä oikein hyvää ruokaa.\nMoni teistä on varmasti lukenut blogista, että isäni menehtyi syksyllä. Lauantaina oli vuorossa perunkirjoitus, jossa selvitetään suomeksi sanottuna vainajan rahatilanne. Tuo hetki on osa surutyötä, joten yksi virstanpylväs on tässäkin ohitettu. Kuvassa näkyvä Heikki poika jaksoi odottaa kiltisti tilaisuuden ajan.\nTämä viikko on ollut muutenkin täynnä muistoja, sillä järjestelin vanhoja valokuvia. Niissä oli paljon kuvia edesmenneestä veljestäni, koska hänen kuvia sisältänyt albumi päätti hajota vanhuuttaan.\nViikko oli täällä Savonlinnan suunnalla aikamoinen tällä kertaa. Myös ensi viikolla on luvassa kaikenlaista tekemistä, ehkäpä osallistuminen erääseen mielenilmaukseen on edessä. Lisäksi täytyy käydä sairaalalla tekemässä kuntoutussuunnitelma. Tällä todistetaan Kelalle, että en ole kokenut ihmeparantumista\nMiten sinun viikko on tällä kertaa kulunut? Miten vietit ystävänpäivää? Jätä kommentti!


Gargellen: läheiset hotellit, valokuvat, osoite, Itävalta kartta, lähellä, varaus\n> Eurooppa > Itävalta > Gargellen >\nPuhelin 1: +43 5557 6303\n76 m - Brücklmeier Ferienwohnungen\nEtäisyys keskustasta jalan on 18 minuuttia, ja hotellin sijainti on Nr. 47, länsi-Gargellen, mikä sopii loistavasti kaupungin ja sen ympäristön tutkimiseen.Luksus-tyylinen Brücklmeier Ferienwohnungen-Lue lisäähotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: n.a..Piilota teksti\n639 m - Hotel Bradabella\nEtäisyys keskustasta jalan on 15 minuuttia, ja hotellin sijainti on Gargellen 55d, luoteis-Gargellen, mikä sopii loistavasti kaupungin ja sen ympäristön tutkimiseen.Hotelli (Gargellen) on luksus-tyyliLue lisäänen ja tasoltaan se kuuluu neljä tähteä-kategoriaan. Hotelli tarjoaa erilaisia palveluja, joihin kuuluvat mm. Ravintola, Huonepalvelu, Baari, sanomalehdet, Pesula, Ilmainen pysäköinti, Pika-check-in/out.Hotel Bradabella-hotellissa on 16 huonetta. Huoneiden hinnat alkavat summasta 127 euroa, mutta voit tehdä huonevalintasi kaikkien eri kategorioiden välillä Room-tyypistä huonetyyppiin Room. Puutarha on mukava lisä hotellin palveluihin. Kun haluat rentoutua, hotellin sauna on käytössäsi.Laajakaista-Internet-yhteys on saatavilla hotellissa.Muuta hyödyllistä tietoa:Hotellissa on ilmainen pysäköinti.Piilota teksti\n754 m - Familienhotel Mateera\nBudjetti-tyylinen Familienhotel Mateera-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: Ravintola, Baari, Ilmainen pysäköinti.Etäisyys keskustasta jalan on 16 minuuttia, ja Lue lisäähotellin sijainti on Nr. 78, luoteis-Gargellen, mikä sopii loistavasti kaupungin ja sen ympäristön tutkimiseen.22 huoneella varustetun Familienhotel Mateera-hotellin huoneiden lähtöhinta on 84 euroa, ja voit valita kaikista eri huonekategorioista (Room-Room).Hotellissa on sauna, jossa voit virkistäytyä. Terassi on mukava lisä hotellin palveluihin. Muuta hyödyllistä tietoa:Hotellissa on yksityinen pysäköinti.Piilota teksti\n6,1 km - Alpenhotel Garfrescha\nAlpenhotel Garfrescha-hotellissa on 32 huonetta. Huoneiden hinnat alkavat summasta 37 euroa, mutta voit tehdä huonevalintasi kaikkien eri kategorioiden välillä Room-tyypistä huonetyyppiin Room. EtäisyLue lisääys keskustasta autolla on 4 minuuttia, ja hotellin sijainti on Garfrescha 385, kaakkois-Sankt Gallenkirch, mikä sopii loistavasti kaupungin ja sen ympäristön tutkimiseen.Hotelli (Sankt Gallenkirch) on budjetti-tyylinen ja tasoltaan se kuuluu kolme tähteä-kategoriaan. Hotelli tarjoaa erilaisia palveluja, joihin kuuluvat mm. Ravintola.Hotellissa on sauna, jossa voit virkistäytyä. Muuta hyödyllistä tietoa:Hotellissa on yksityinen pysäköinti.Piilota teksti\n6,2 km - Haus Patria\nEtäisyys keskustasta autolla on 4 minuuttia, ja hotellin sijainti on Weite Gasse 27b, kaakkois-Sankt Gallenkirch, mikä sopii loistavasti kaupungin ja sen ympäristön tutkimiseen.Perhe-tyylinen Haus PatLue lisääria-hotelli on varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: n.a..Piilota teksti\n11,4 km Klosters:\n10,2 km Partenen:\n12,3 km Schruns:\n11,8 km Küblis:\n8,4 km Gaschurn:\n7,4 km St Gallenkirch Gortipohl:\ntietoja kohteesta St Gallenkirch Gortipohl, Itävalta\n7,8 km St Antönien:\n12 km Tschagguns:\ntietoja kohteesta Tschagguns, Itävalta


RIP Stefan - Kissakulma\nViestiKirjoittaja Kopi » Ke Syys 16, 2020 3:34 pm\nKerhon ex-puheenjohtaja, Englannin kerhomatkojen uudelleen elvyttäjä, Jaguar-trivia-kirjan kirjoittaja\nja Jaguar-entusiasti Stefan Antinaho poistui joukostamme 10.9.2020 aivan liian nuorena.\nOsanottoni omaisille ja kiitos Stefanille hänen työstään Suomen Jaguar-harrastukselle.\nFJDC Pohjoisen aluevastaava (Stefan aikoinaan loi kerhoon aluevastaava-systeemin)\nViestiKirjoittaja jakuvaari » Ke Syys 23, 2020 2:31 pm\nJuu, ikävä uutinen, kaikki jäimme kaipaamaan Stefanin iloista seuraa.\nEi se tosin ihan noin mennyt, Stefan ilmestyi ensin Kissakulmaan ja oli erittääin aktiivinen varsinkin XJ40:n suhteen, minkä ansiosta hänestä ensin tehtiin FJDC:n XJ40/X300/X308-mallivastaava.\nAluevastaavuus tuli mukaan kuvioon hyvin pian, Stefan itse oli ensimmäinen Turun seudun eli Varsinais-Suomen aluevastaava, positio joka on käsittåääkseni nyt ollut jo useamman vuoden tyhjillään, kun ei ole Stefanin ja Pertin jälkeen innokasta seuraajaa mistään löytynyt.\nSitten koska hän hyvien Englannin kontaktiensa ansiosta alkoi järjestää rompetorimatkoja ja tuli mukaan FJDC:n hallitukseen klubimestariksi (paikka joka oli myös välillä aika vaikeaa täyttää) sai hän suuren suosion ja JJJ:n ehdotuksesta valittiin tasaäänin tikunvedon jälkeen puheenjohtajaksi vuonna 2008. Stefan luotsasi sitten klubia vajaat viisi vuotta, mutta päätti 2013 vaihtaa vähän harrastusta ja autokin taisi vaihtua Alfaan.\nSurullista ja jopa vähän hämmästyttävää että klubin lähes 45-vuotiaan historian aikana vasta toinen ex-pj jonka poismeno iskee meihin. Jonkun tarttis tehdä asiallinen muistokirjoitus,. Vaikka olin koko ajan samassa hallituksessa, en tuntenut häntä henkilkohtaisesti, Alec-pojan ja Tiina-vaimon toki tapasin usemaman kerran, mutta juuri mitään muuta en miehestä tiedä.


Mikä on Ferratumin Joulubarometri 2017?\nTutkimuksen tarkoituksena on selvittää kyselyyn osallistuneiden kulutustottumuksia joululoman aikana: mihin he kuluttavat ja miten tämä vaihtelee maiden välillä. Tutkimus kertoo myös kuinka ihmiset aikovat viettää joululomansa. Missä maassa kulutetaan eniten joulun aikana? Missä käytetään Airbnb-palveluita majoitukseen ja missä maissa suositaan online-ostoksia perinteisen shoppailun sijaan?\nSeitsemännessä ja tähän mennessä suurimmassa tutkimuksessamme yli 21 000 vastaajan voimin jaamme tutkimuksen tulokset joulunajan kulutuksesta ympäri maailmaa FERRATUMIN JOULUBAROMETRISSÄ 2017™\nFerratum Suomi oli osana seitsemättä lomatutkimusta, ja FERRATUMIN JOULUBAROMETRISSÄ 2017™ tutkimme joulunajan kulutusta.\nYli 21 000 kotitaloutta osallistui Ferratum Groupin joulubarometriin, joka toteutettiin neljättä kertaa peräkkäin. Mitkä osoittautuivat suosituimmiksi lahjaostoksiksi, ja missä maassa käytetään eniten rahaa tänä jouluna? Tekevätkö ihmiset jouluostoksensa verkossa vai perinteisissä kivijalkakaupoissa?\nTutkimus osoittaa, että 20 % kotitalouksista aikoo nostaa kulutustaan, ja 50 % kotitalouksista aikoo käyttää yhtä paljon rahaa lahjoihin ja juhlintaan kuin edellisenä jouluna.\nVuoden 2017 joulubarometrin tulosten mukaan joulun kovimmat kuluttajat tulevat olemaan Meksiko (34,6 %), Romania (31,9 %), Espanja (29,6%) ja Brasilia (28,2 %). Listan häntäpäästä löytyvät Kroatia (14,4 %), Norja (13,4 %), Suomi (12,3 %) ja Alankomaat (11,8 %), jotka säilyttävät edellisen vuoden asemansa vähiten jouluun sijoittaneina maina.\nTutkimus osoittaa, että joulun kulutus tulee olemaan korkeaa sekä Uudessa-Seelannissa että Australiassa, joissa kotitaloudet sijoittavat 22% – 23 % kuukauden ansioistaan jouluun.\nJoulun rahan kulutus suhteessa kotitalouksien käytössä oleviin tuloihin\nHyvinvointipalvelut esim. spa-hoidot\nKotitalouksien arvioitu rahankulutus jouluna 2017\nMobiili on tullut jäädäkseen\nYli 50 % kyselyyn vastanneista aikoo käyttää maksukortteja käteisen rahan sijasta jouluostoksia tehdessään. Norjalaisista ja ruotsalaisista vastaajista 70 % käyttää mieluummin maksukortteja.\nPankkiasioinnista puhuttaessa yli 60 % kaikista vastaajista sanoo aikovansa käyttää mobiilipankkia päivittäisten raha-asioidensa hoidossa. Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Alankomaissa, Ruotsissa, Norjassa ja Kanadassa yli 80 % vastaajista kertoi aikovansa käyttää mobiilipankkia joulun aikana.\nMissä ja mitä ihmiset ostavat?\nKuten viime vuonnakin, noin 25 % kotitalouksista tekee verkko-ostoksia. Saksa, Iso-Britannia ja Alankomaat ovat verkko-ostoksia tekevien maiden kärjessä, kun taas Kroatiassa, Latviassa ja Meksikossa joulun ostokset tehdään mieluiten kivijalkakaupasta.\nMitä ihmiset sitten odottavat saavansa lahjaksi tänä vuonna? 17,5 % vastaajista nosti listan kärkeen vaatteet, joten ne ovat suosituin lahja sekä antajan että vastaanottajan näkökulmasta. Muita suosikkeja olivat lelut ja pelit (13,7 %), makeiset (12 %) ja kuluttajaelektroniikka (9,1 %).\nYhdessätoista maassa vastaajat kertovansa antavansa joululahjaksi mieluiten vaatteita. Suomessa (17,5 %) ja Kroatiassa (23,9 %) iso osa joulubudjetista käytetään makeisiin ja herkkuihin, kun taas vastaajat Isossa-Britanniassa, Ruotsissa, Australiassa ja Virossa kertoivat käyttävänsä 20 % joulubudjetistaan leluihin ja peleihin.\n”Suomalaiseen jouluun kuuluu olennaisena osana yhdessä olo ja rauhoittuminen perheen kanssa juhlapöytään. Nykyajan kiireessä näihin hetkiin on hyvä panostaa, eikä tavaroiden tarvitse olla pääosassa” sanoo Kumpulainen.\nKulutus suhteessa muihin maihin: 128 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 22.4% (751.18 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 137 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 24% (217.96 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 161 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 28.2% (408.18 €)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 18.4% (582.84 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 115 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 20.2% (273.01 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 68 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 11.9% (371.86 €)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 11.8% (435.10 €)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 17.3% (246.78 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 169 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 29.6% (569.10 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 70 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 12.3% (389.18 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 82 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 14.4 % (200.51 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 97 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 17% (171.97 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 198 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 34.6% (192.04 €)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 11.8% (268.41 €)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 13.4% (613.77 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 135 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 23.6% (618.66 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 121 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 21.2% (268.72 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 182 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 31.9% (278.15 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 84 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 14.6% (557.05 €)\nKulutus suhteessa muihin maihin: 126 (FE group = 100)\nKulutus suhteessa kotitalouden kokonaistuloihin: 22.1 % (637.60 €)\nMiten Ferratum-ryhmän Joulubarometri 2017™ toteutettiin?\nTutkimukseen osallistui yli 21 000 kotitaloutta, joiden keskimääräinen koko oli 2,89 henkilöä. Vastaajat olivat 18-61-vuotiaita ja 58,8 % heistä oli naisia. Kotitalouksien käytettävissä olevien nettotulojen keskiarvo oli 555-4580 euroa.\nLyhyesti Ferratum Groupista\nFerratum Group on kansainvälinen mobiilipankkipalvelujen ja mobiililaitteiden välityksellä tarjottujen ja hallittujen kuluttaja- ja pienyrityslainojen tarjoaja. Yritys on perustettu 2015 ja sen pääkonttori sijaitsee Helsingissä. Ferratum on laajentunut nopealla tahdilla 25 maahan Euroopassa, Afrikassa, Etelä- ja Pohjois-Amerikassa sekä Aasian ja Tyynenmeren alueella.\nMobiilien rahoituspalveluteknologioiden edelläkävijänä Ferratum on digitaalisen pankkivallankumouksen etulinjassa. 2016 markkinoille tuotu Ferratum Mobile Bank on innovatiivinen mobiilipankkialusta, joka tarjoaa yhdessä ja samassa sovelluksessa laajan valikoiman pankkipalveluita, mukaan lukien reaaliaikaiset digitaaliset maksut ja siirrot. Sovellus on tarjolla viisillä eurooppalaisilla markkinoilla. Perustajansa Jorma Jokelan luotsaamalla Ferratumilla on noin 1,8 miljoonaa nykyistä ja entistä asiakasta, joille on myönnetty yksi tai useampi laina (30.9.2017 mennessä).\nPuhelin: +358 50 530 5928


Torstain iltaottelussa vieraana Euran Pallo - Tampere United\nTorstain iltaottelussa vieraana Euran Pallo\nTampere United pelaa kauden toiseksi viimeisen kotiottelunsa ensi torstaina, kun Euran Pallo vierailee Pyynikillä. Ottelu on samalla kauden ensimmäinen kotistadionilla pelattava iltavalopeli, sillä ottelu alkaa klo 19.30 ja pimeys laskeutuu Pyynikille toisen puoliajan aikana. Nyt siis kannattaa tulla nauttimaan syksyn ratkaisupelien ainutlaatuisesta tunnelmasta.\nEuran Pallon kannalta ratkaisuja käydään sarjataulukon pohjalla. Joukkue on sarjassa viimeisenä ja putoamisviivan päälle on matkaa kahdeksan pistettä. Kun otteluita on jäljellä enää kuusi, on selvää että joukkueen olisi löydettävä voittoputken alku hyvin pian. Tosin käytännössä on hyvinkin mahdollista, että Eurassa on jo luovuttu sarjapaikasta taistelusta, vaikka periaatteessa putoaminen ei olekaan vielä varmaa. Nuorista pelaajista koostuvan joukkueen kautta on tässä vaiheessa enää hyvin vaikea kääntää.\nPäästettyjen maalien sarake kertoo, missä EuPalla on ollut suurimmat ongelmat, sillä 65 päästettyä maalia 16 ottelussa on reippaasti liikaa. Rökäletappioita on tullut paljon, ja sellainen oli tuloksena myös toukokuussa Tampere Unitedin vieraillessa Eurassa. Vaikka maalihanojen avaamisessa kesti silloin yli puoli tuntia, lopulta TamUn voittolukemat olivat selvät 1–6 (0–2). Myös EuPan edellinen ottelu PJK:ta vastaan päättyi viime lauantaina murskatappioon 5–2 (1–1).\nVaikka EuPa on saanut plakkariinsa vain yhden tasapelipisteen edellisen TamU-kohtaamisen jälkeen, joukkueen pelissä näkyi elokuussa pieniä piristymisen merkkejä. Ennen PJK-tappiota pelatun neljän ottelun yhteismaalit jäivät siedettäviin tappiolukemiin 3–7, ja TKT-vierasottelusta Euraan matkasi jopa yksi tasapelipiste lukemin 1–1 (0–0). Yhtenä tekijänä EuPa lievän piristymisen takana on ollut joukkueen parhaan maalintekijän Antti Julinin paluu kokoonpanoon.\nTamUlla kokoonpanosta puuttuvat korttitilin täyttymisen myötä pelikieltoa kärsivä Riku Oras, Loiske-ottelussa polveaan loukannut Lauri Saari, yhä jalkavammastaan toipuva Sasha Popovitš sekä sairastumisen vuoksi pelin väliin jättävä Jan Riikonen. ”Onneksi joukkueesta löytyy myös näin koville kavereille tuuraajat”, toteaa päävalmentaja Mikko Mäkelä ja jatkaa: ”Ali Koljonen tekee paluun kokoonpanoon, mikä on hieno asia.”\nMäkelä kertookin olevansa luottavainen syksyn ratkaisupelien lähestyessä. ”Joukkueella on hyvä fiilis päällä ja se on valmis viimeisiin taistoihin tärkeistä pisteistä”, päävalmentaja toteaa. ”Edessä on taas niin sanottu pakkovoitto, mutta niinhän on ollut koko kauden, koska Pallo-Iirot ja Ilves-Kissat ovat pitäneet huolen että tänä vuonna peli ei saa ailahdella, vaan joka peliin pitää pystyä löytämään täysi syke päälle. Nyt täytyy vaan nauttia viimeisistä peleistä ja pelata isolla sydämellä. Sen kautta myös tulee tuloskin.”\nOttelussa on pitkästä aikaa paikalla myös ravintola 4 Vuodenajan grilli, jolla on myynnissä tuttuja ja herkullisia ranskalaisia hodareita. Oman mausteensa ottelutapahtumaan tuovat myös paikalla olevat lukuisat junioripelaajat. Ennen ottelua TamU nimittäin palkitsee kaupunginosajuniorinsa kuluneesta kaudesta. Palkitsemisseremoniat alkavat jo vajaa puoli tuntia ennen ottelun alkua, joten paikalle kannattaa saapua viimeistään klo 19.00.\nEnnen ottelua kannattajat kokoontuvat Pyynikintorin laidalla Tuopissa, ja ottelun jälkeen tapahtumia puidaan kulman takana Maja/Talossa. Molemmissa ravintoloissa saa alennuksia Tampere Unitedin jäsenkortilla ja fanituotteilla. Itse ottelutapahtumassa janoisia palvelee Pyynikin käsityöläispanimon anniskelualue.\nOttelu alkaa siis Pyynikin urheilukentällä klo 19.30. Etäkannattajat voivat katsoa ottelun TamU-TV:n suorasta lähetyksestä.\nTervetuloa Pyynikin iltaan!


ProWay – Studiotyöskentely I -Henkilökuvauksen perusteet – VVI\nProWay Studiotyöskentely I\n– Henkilökuvauksen perusteet 20.-21.11.2021\nAlkuun käymme läpi kameran asetukset studiokuvauksessa, tutustumme studiotilaan ja studiossa käytettävään laitteistoon. Opimme käyttämään pehmeitä valoja ja luomaan niillä henkilökuviin muotoilevaa valoa ja kolmiulotteisuutta. Harjoitellaan yhden ja useamman henkilön valaisua, liikkeen kuvaamista sekä mallinohjausta ja kuvan sommittelua.\nOsa koulutuksesta toteutetaan kuvausdemoina ja osa ohjattuina työpajoina pienryhmissä. Oma kamera ja muu kuvauskalusto (objektiivejä, kannettava tietokone) kannattaa ottaa mukaan, koska työpajoista saa eniten irti jos ne voi toteuttaa omalla laitteistollaan. Voit silti osallistua, vaikka sinulla ei vielä olisikaan sopivaa kalustoa. Kurssilla voit käyttää koulun Nikon-järjestelmäkameraa ja Elinchrome-salamalaitteita. Kurssin pohjalta voit sitten pohtia omia kalustohankintojasi\n10.30-11.30 – Studioon tutustuminen.\nHyvän studiotilan kriteerit.\nStudiokuvaukseen soveltuvat objektiivit.\n11.30-12.30 – Valaisukalusto.\nHaluttu valon luonne lähtee valaisimen\nja valonmuokkaimen valinnasta.\n13.30-15.00 – Valaisudemot pehmeällä valolla\nYhdellä, kahdella ja kolmella salamalla.\npäävalo, tasoitusvalo, taustavalo.\nValon mittaus. Valojen suhteet.\nValon näkeminen, muotoileva valo ja\nValon ja varjon rytmi.\n15:00-16.30 – TYÖPAJA: Henkilökuvaus kolmella valolla.\nKeskeissommittelusta poikkeava sommittelu\n16.30-17.00 – Työpajakuvien palaute.\n9.00-10.00 – Mallin asettelu ja kuvapinnan käyttö.\nYhden henkilön, parin, perheen, kaveriporukan…\n10.00-11.00 – Kahden ja useamman henkilön valaisu.\nHenkilöiden asettelun vaikutus valaisuun.\n11.00-12.30 – TYÖPAJA: Kahden tai useamman henkilön kuvaaminen.\n13.30-14.30 – Kuvausdemo: Henkilön liike studiokuvassa.\nKameran ja salamien asetukset liikettä kuvattaessa.\n14.30-16.00 – TYÖPAJA: Henkilön liike studiokuvassa.\nTerävyyden ja liike-epäterävyyden hallinta kuvassa\n16.00-16:30 – Työpajakuvien palaute.\nKurssilaisilla on mahdollisuus saada palautetta etätehtävinä toteutetuista\nIlmoittaudu viimeistään 14.11.2021 sähköpostilla osoitteeseen vvi@vvi.fi


ARVOITUS-aiheiset blogit - Blogit.fi\nVaarallisia vanhempia ja keplottelevia kolmik...\nSivutiellä · 23.07.2018Heinäkuun puolessavälissä minuun iski lukujumi. Hiostavat helteet eivät edesauttaneet tilannetta: varsinkin kotona, jossa on tällä hetkelä noin 30...\nKasseja ja kissoja - ja kaikkea siltä väliltä · 10.05.2018Tässäpä helatorstain ratoksi pari kuva-arvoitusta. Kummassakin kuvassa pensaan lomassa piileskelee kissa, mutta löydätkö, missä?***Ratkaisut:Miirulainenhan se siellä. Ruskea raitaturkki maastoutuu täydellisesti...\nSivutiellä · 05.05.2018Lyhäreistä on tullut tänä keväänä minulle ennemmin tapa kuin poikkeus. Blogattavien pino on kasvanut kasvamistaan, ja muutamien teosten arvioimista olen lykännyt viikosta toiseen. Tässä...\nSarah Rubin: Näkymätön vihje (Alice Jones koo...\nSivutiellä · 27.02.2018Sarah Rubin: Näkymätön vihjeOtava 2018 (2016)Suom. Ulla Selkälä331 s.Pisteitä: 4/5Sarah Rubinin nuortenromaani Näkymätön vihje on kevyt,...\nSivutiellä · 09.02.2018Bea Uusma: Naparetki - minun rakkaustarinaniLike 2015 (2013)Suom.Petri Stenman290 s.Pisteitä: 5/5Nyt Nils lakkaa kirjoittamasta Annalle. He päättävät...\nJOULUKALENTERI su 24.12. – arvoitus ensin, si...\nKirsin Book Club · 24.12.2017Ihanaa jouluaattoa! Otetaanpa nopsasti vielä viimeinen arvoitus ja sitten rauhoitutaan joulunviettoon. Kuka kirjoitti ja mistä kirjasta on seuraava...\nJOULUKALENTERI la 23.12. – aatonaaton taivas ...\nKirsin Book Club · 23.12.2017Jouluaatonaatto on odotusta täynnä! Enää yksi yö jouluun. Meillä on kaikki melkein valmista, vain lohi maustamatta, kirjalahjat paketoimatta ja...\nJOULUKALENTERI to 21.12. – vuoden pimeimmän p...\nKirsin Book Club · 21.12.2017Tänään on vuoden pimein päivä! Mutta ei me synkistellä, vaikka täällä Espoossa ei ole hiutalettakaan lunta, joten on todella pimeää. Hienoa on se,...\nJOULUKALENTERI ti 19.12. – joulurauhaa kaikki...\nKirsin Book Club · 19.12.2017Lämmin jouluinen henkäys kaukomailta! Joulukuusessamme on runsaasti koristeita ja useat niistä on ostettu vuosien varrella jostain matkoilta. Kuvan...\nElämän keskivaiheilla · 18.12.2017Kävimme viikonloppuna miesystävän kanssa katsomassa tämän uuden version Agatha Christien Idän pikajunan arvoituksesta.\nJOULUKALENTERI ma 18.12. – onko piparit leivo...\nKirsin Book Club · 18.12.2017Jouluviikko alkaa! Meillä paistettiin eilen pipareita. Kuten aina, olin saanut perinnereseptin mukaisesti tehdyn taikinan 80-vuotiaalta äidiltäni....\nJOULUKALENTERI su 17.12. – kolmannen adventin...\nKirsin Book Club · 17.12.2017Sytytetään kolmannen adventin kynttilät! Sunnuntain kunniaksi olen poiminut tekstilainaukseksi erään kirjeen, joka on kirjoitettu jouluyönä 130...\nJOULUKALENTERI la 16.12. – arvonnassa euroopp...\nKirsin Book Club · 16.12.2017Upeaa lauantaita 16.12. Viikolla pyörähti presidentinvaalitentit käyntiin ja valitsimmekin tälle lauantaille hieman poliittista kirjoitusta, mutta ei...\nJOULUKALENTERI pe 15.12. – pikkujouluissa röm...\nKirsin Book Club · 15.12.2017Hyvää pikkujouluperjantaita! Tänään liikutaan hieman erikoisempien kirjojen maailmassa. Tekstilainaus on otettu kirjasta, joka on kotoisin maasta,...\nJOULUKALENTERI to 14.12. – arvonnassa koukutt...\nKirsin Book Club · 14.12.2017Jouluvalmistelujen lomassa hetki hauskaa eli päivän älypähkinä! Joko on joulun ruokalista mietittynä? Vai oletko jo peräti leiponut ja paistanut...\nJOULUKALENTERI ma 11.12. – arvonnassa naiskoh...\nKirsin Book Club · 11.12.2017Hyvää alkanutta viikkoa! Maanantain 11.12. tekstilainaus liittyy kaikkien tuntemaan henkilöön, josta on kirjoitettu useita kirjoja. Täällä...\nJOULUKALENTERI su 10.12. – arvonnassa vuoden ...\nKirsin Book Club · 10.12.2017Hyvää toista adventtisunnuntaita! Eilen vastauksissa kommentoitiin, että tekstilainaus oli helppo, joten tämän päivän kalenteriluukussa on sitten...\nSekaisin kirjoista · 09.12.2017Kävin katsomassa tämän elokuvan perjantaina. Ensi-iltansa elokuva sai Suomessa 24.11.2017 eli elokuva on jo jonkin aikaa pyörinyt valkokankaalla....\nJOULUKALENTERI la 9.12. – kuka on murhaaja?\nKirsin Book Club · 09.12.2017Mukavaa viikonloppua! Lauantain 9.12. arvoituspähkinä on dekkarista, josta on juuri ilmestynyt uusi suomennos. Tämän arvaamiseen ei ehkä tarvita...\nJOULUKALENTERI pe 8.12.2017 – arvonnassa matk...\nKirsin Book Club · 08.12.2017Tervetuloa vaihteeksi vieraille maille! Hypähdetään ainakin hetkeksi Suomi 100 -tunnelmista muihin kulttuureihin. Tänään sekä arvuuteltava kirja että...\nJOULUKALENTERI to 7.12. – arvonnassa siirrytä...\nKirsin Book Club · 07.12.2017Hienoa Suomen synttärin jälkeistä päivää! Olipa eilen mukavaa katsoa Linnan kutsuja ja todeta, että juhlimassa oli eilisen joulukalenterin kaksi...\nJOULUKALENTERI 6.12.2017 – Suomen itsenäisyyd...\nKirsin Book Club · 06.12.2017Hyvää itsenäisyyspäivää, onnea 100-vuotias Suomi! Tänään on historiallinen päivä ja sitä juhlistetaan Kirsin Book Clubissa arpomalla Mauri Kunnaksen...\nElokuva-arvio: Uusi Idän pikajunan arvoitus o...\nSatuilualusta · 05.12.2017Kenneth Branagh ohjaa itseään Hercule Poirot'n roolissa Idän pikajunan arvoituksen uusimmassa versiossa.ELOKUVA: Kenneth Branaghin ohjaama ja Agatha...\nJOULUKALENTERI ti 5.12. – arvonnassa Jenni Ha...\nKirsin Book Club · 05.12.2017Viides luukku ja itsenäisyyspäivän aatto! Virittäytykäämme jo juhlallisiin tunnelmiin ottamalla tekstilainaus, jossa kuvaillaan syntymäpäivän viettoa...\nJOULUKALENTERI ma 4.12.2017 – arvonnassa Suom...\nKirsin Book Club · 04.12.2017Hyvää alkanutta viikkoa! Kirsin Book Clubin joulukalenterin neljännessä luukussa on lainaus eräästä tänä vuonna ilmestyneestä kirjasta, josta on...\nJOULUKALENTERI su 3.12.2017 – ensimmäisen adv...\nKirsin Book Club · 03.12.2017Hoosianna, mukavaa ensimmäistä adventtia! Kirsin Book Clubin joulukalenterin kolmas luukku avautuu. Ihanaa, että teitä on ollut niin paljon kahtena...\nJOULUKALENTERI la 2.12.2017 – onnentonttu arp...\nKirsin Book Club · 02.12.2017Toinen kalenteriluukku avautuu! Kirsin Book Clubin joulukalenterin toisessa luukussa on lainaus eräästä tänä vuonna ilmestyneestä, melkoisesti...\nJOULUKALENTERI pe 1.12.2017 – ensimmäinen luu...\nKirsin Book Club · 01.12.2017Nyt alkaa, TADAA! Kirsin Book Clubin vuoden 2017 joulukalenterin ensimmäinen luukku avautuu. Ensin sääntöjen kertaus: Alla on lainaus eräästä vuonna...\nTapaspöydän marinoidut oliivitLentävät sardiinit\nPrinsessamme täytti 6 kk!Hipsun vipsun\nparisuhde lapset reseptit mielenterveys tapahtumat terveys kulttuuri vauva italia fashion retkeily treeni luonnonkosmetiikka arvonta perhe askartelu bloggaaminen yhteistyö travel helsinki


Vimax -pillereillä tunnen itseni eloisaksi vihdoinkin! Ne auttoivat minua nousemaan haastetta vastaan hankalimmissa hetkissä ja tyydyttämään vaimoni seksuaalisesti.\nMahtava seksuaalinen kokemus sinulle ja kumppanillesi!\nVimax Ravintolisä moderni koostumus yrttejä, jotka takaavat pidemmän ja intensiivisemmän seksuaalisen kokemuksen. Se suunniteltiin niille, jotka haluavat parantaa seksuaalielämänsä laatua ja kokea uskomatonta nautintoa. Vimax parantaa veren virtausta alueille, jotka sillä hetkellä tarvitsevat sitä eniten ja antaa sinun kokea täyden täyttymyksen seksin parissa.\nHaluan tehdä koetilauksen\nVaikuttavaa seksuaalista kyvykkyyttä\nÄärimmäisen intensiivisiä tunteita\nMiljoonaat miehet ovat jo kokeilleet Vimaxia. Ota täysi hyöty koetilauksestasi ja nauti seksielämäsi laadun parantumisesta. Älä odota siihen asti, että muut tekevät sen puolestasi.\nMistä Vimaxin koostumus valmistetaan?\nVimax on täysin luonnollinen ja turvallinen ravintolisä, joten sinun ei tarvitse huolehtia yllättävistä sivuvaikutuksista. Se on moderni yhdistelmä, joka koostuu monista vitamiineista, tiivisteistä ja aineista, jotka vahvistavat ravintolisän vaikutuksia.\nVimaxin voima ja tehokkuus tulee sen ainesosista:\nGinkgo Biloba lehdet\nSerenoa Repens -rasvahapot\nKuinka Vimax-pillerit toimivat?\nYrttiravintolisä Vimax toimii hienosti ensimmäisestä käytöstä asti. Vain yksi tabletti riittää antamaan sinulle mahdollisuuden suoriutua erinomaisesti sängyssä ja tuntea itsesi einomaisen energiseksi. Yhtä tärkeää on, että sitä eivät suosittele vain asiakkaat, mutta myös ensisijaisesti myös asiantutntijat, jotka vahvistavat sen merkittävän tehokkuuden.\nparantaa vomaasi ja elintesi kyvykkyyttä\nauttaa sinua saavuttamaan vahvemoia ja intensiivisempiä erektioita\nparantaa tuntemuksiasi ja saa sinut tuntamaan täydeltä\ntekee kanssakäymisesi kestämään paljon pitempään\ntee aikaisista ejakulaatioista vain painajaismaisia takaumia\nAuttaa sinua lopettamaan vasta kun tunnet olevasi valmis!\nMilloin näen Vimax-ravintolisän vaikutukset?\nLaajasti tiedtään, että jokainen orgasmi on erilainen ja samat valmistelut toimivat eri tavalla eri henkilöillä. Analysoimalla asiakkaiden asiakkaiden, jotka ovat testanneet Vimaxia omissa kehoissaan, palautetta, tiedämme että vain jälkeen:\nAlat tuntea aaltoja seksuaalisesta halusta, ja huomaat halujesi seksin harrastamiseen kasvaneen!\nKoet parannuksen seksuaalisessa kyvykkyydessä ja näet huomattavan parannuksen seksielämäsi tyydytyksessä!\nNouset haastetta vastaan ja viimein pystyt toimimaan pidempään, nopeammin ja tehokkaammin!\nMitä muut Vimaxia kokeilleet ajattelevat siitä?\nAleksanteri, 39 vuotta\nOngelmat töissä ja jatkuva stressi jättivät jälkensä seksielämääni. Yhtäkkiä huomasin, että penikseni kyvykkyys jätti paljon toivottavaksi. Yritin parantaa asian tilannetta monilla luonnollisilla lääkkeillä. Vain Vimaxin ansiosta tunnen itseni eloisaksi jälleen! Ne helpottivat minua vastaamaan hasteeseen tärkeimpinä hetkinä ja tyydyttämään vaimoni seksuaalisesti.\nMikael, 54 years\nLuulin, että ongelmani erektioiden kanssa eivät loppuisi koskaan. 50 elinvuoden jälkeen aloin huomata ongelmia makuuhuoneessamme peuhatessa. Huolimatta suuresta halusta seksiä kohtaan, en voinut nauttia tästä elämän vaiheesta. Yhtenä päivänä päätin kokeilla Vimaxia. Tämä sekoitus yrttejä jättivät ongelmani painajaismaisiksi takaumiksi ja voin vihdoim nauttia seksielämästäni paremmin kuin ikinä!\nSaanko takuuta kun tilaan Vimaxia?\nVain tilaamalla Vimaxia meidän kautta saat mahtavat maksuehdot ja tyytyväisyystakuun. Valitse koetilaus ja nauti uudesta laadusta seksielämässäsi. Muista, että jos olet käyttänyt Vimaxia ohjeiden mukaan etkä ole tyytyväinen tuloksiin, voit palauttaa kaikki saamasi pakkaukset tuottajalle ja saada käyttämäsi rahat kokonaan takaisin. Yhtä tärkeää on, että sinun ei tarvitse kiirehtiä, koska sinulla on jopa 60 päivää aikaa jättää valitus!\nSaako kukaan tietää mitä paketti sisältää?\nTilauksesi Vimax-pillereitä toimitetaan sinulle 48 tunnin sisällä tilauksesi tekemisestä. Työntekijämme huolehtivat, että jokainen paketti on asianmukaisesti suojattu hienovaraisessa paketissa – ilman turhia kirjoituksia ja laappuja.


Embosnails!: PUEEN: Sumptuous Gallery\nLähettänyt E-S klo 3.7.13\nIhan huippu kokoelma, nyt jo mietin että millä perusteella mä oikeen valkkasin ton omani :D Vaikka muistan että se oli tosi selkeä valinta :D\nMutta mä en todellakaan rupea tilaamaan tota toistakin, lupaan! Ja mä olisin kanssa halunnut punainen, tai pinkin, ton lompakon <3 Harmi kun sain mustan.\nPueenit on kyllä ihan parhaat! Vähän mietin tätäkin settiä mutta kun nuo kuviot on kaarevat ja siten jäävät kynsilleni liian pieniksi, niin passasin:/\nSuosikkia ei leimauslaatoissa ole, kun en ole vielä päässyt sen kanssa oikein sinuiksi. Toi Pueenin rakkauskokoelma kyllä himotuslistalla. <3\n3. heinäkuuta 2013 klo 20.24\nSuurin osa leimauslaatoista jää mulla ostamatta liian pienten kuvioiden takia, nuo Pueenit myös, vaikka kauniita ovatkin.\nParhaimmat laatat ovat minusta MagnoNailsin A-sarja ja LeaLaC-laatat :)\nOijoijoi, mä oon käyny sisäistä taistoa noiden ostoa vastaan ja kovasti toitottanut itselleni että en todellakaan tarvitseni niitä!\nEn kyllä tarvitsekaan (paitsi, että eihän mulla ole tuollaisia kuvoita...), mutta kun kaikilla muillakin on, niin mäkin haluan :D\nErityisesti lämpenin 21,22 ja 23 laatoilla; ihana ruusukuvio ja barokkihenkiset kuviot toimii!\n4. heinäkuuta 2013 klo 14.28\nIhania kaikki mutta ehkä hienoimpia oli 4,7 ja 14 :)\nPs oisko sulla mitään vinkkejä miten saisin mun blogin lukija määrää isommaks ku lukijoita on vasta 8 :( dreamaboutperfectnails.blogspot.co\n4. heinäkuuta 2013 klo 19.59\nLunalii: Love Elements on kyllä yhtä hieno kokoelma sekin, riippuu aina vähän tuulesta että mitkä laatat milloinkin näyttäytyy kauneimpina omaankin silmään. ;)\nSissi: Onko Love kokoelman kuviot isompia kuin nämä?! Mä itse asiassa höyrähdin tosta Lunaliin postauksesta niin äkkiä että en tullut edes ajatelleeksi kuvioiden kokoja. Ja mulla taitaa olla aika pitkät kynnet (omalla mittapuullani) sillä osa kuvioista jää tosiaan mahtumatta koko kynnen pituudelle, mutta alaosaan voi onneksi jättää tarkoituksella kaarialueen ilman leimakuvioita. :)\nMiracle: Nää Pueenin laatat on kyllä kivoja, mutta mahdollisia ostoratkaisuja tehdessä kannattaa tosiaan huomioida että kuviot eivät ole suurimpia mahdollisia.\nPapu: Hmmm... mites mä en aikaisemmin ollut rekisteröinyt Mangonails-laattojen olemassaoloa? Minä kiitän (- kukkaro on vaiti). ;)\nRiikka: Jaahas, sä oot siis barokkifanittaja... :D Ne on kyllä ihan hauskoja, varsinkin tuo 21-laatan alin iso kuvio viehättää kovasti.\nVeera M: Kiitoksia kommentistasi. Jos kynsienlaittointoa ja -taitoa riittää niin blogisi saa varmasti vähitellen lukijoita, jos oot vain kärsivällinen. Ei oo toki pahitteeksi liittyä muiden blogeihin lukijaksi sekä kommentoida silloin tällöin, mutta ehkä ei kannata epätoivoisesti vain mainostaa omaa blogiaan, sillä se on monille punainen lippu. Hyvällä sisällöllä ja ulkoasulla lukijat löytävät kyllä vähitellen paikalle.\nTässä mun parhaat vinkkini. Oon tosi otettu, että kysyit tätä multa! :D\n5. heinäkuuta 2013 klo 0.00\nok, kiitos vastauksesta ja vinkeistä :)!\n5. heinäkuuta 2013 klo 1.49