Teemu ihan pihalla: Juhannus Kebnekaisella\nAjattelin, että näin talvipäivänseisauksen kynnyksellä olisi hyvä hetki muistella vuoden valoisinta aikaa ja heittäytyä viime juhannuksen pauloihin Ruotsin Kebnekaiselle, mistä tämän blogin kansikuvakin on napattu. Tässä siispä matkakertomusta tasan puolen vuoden viiveellä:\nOlin käynyt kokeilemassa onneani Ruotsin korkeimmalla vuorella jo vuoden 2014 marraskuussa, mutta joutunut pakittamaan jäätyäni 17 tunniksi paikoilleni telttaan myrskyn riepoteltavaksi. Silloin päätin, että uusi yritys saa luvan tapahtua kesällä ja mikä olisi ruotsalaisempi juhla kuin midsommar, joten ei muuta kuin kamat kyytiin ja matkaan!\nAjomatka Helsingistä Kebnekaiselle on kutakuinkin 1200 kilometriä ja olimme päättäneet rysäyttää sen kerralla. Kesällä kun tuota valoa etenkin pohjoiseen päin kulkiessa riittää, olisi matka-aikataulusta helposti napsittavissa yksi päivä pois raivottamalla koko matka yhteen putkeen. Lähtö kuudelta aamulla ja perillä Nikkaluoktassa, mihin auto Kebnekaiselle vaeltaessa yleensä jätetään, olimme yhdeksän aikoihin illalla. Kun on päivän ollut käytännössä liikuttamatta jäseniään Jeepin penkissä, tekee hyvää vähän venytellä. Niinpä päätimme heittää vielä ajon päätteeksi rinkat selkään ja aloittaa vaelluksemme kohti 19 kilometrin päässä sijaitsevaa Kebnekaisen tunturiasemaa. Noin kuuden kilometrin päässä Nikkaluoktasta löimme leirin pystyyn ja asetuimme taloksi. Sää oli upea, lämpötila huiteli reilussa kymmenessä asteessa ja aurinko ei suostunut laskemaan ollenkaan. Hymyilytti.\nKebnekaisen huippu Nikkaluoktan suunnasta katsoessa.\nNukuimme aamulla vahingossa pitkään, mikä ei yleensä tällaisilla reissuilla ole tapana. Yleensä suosin aikaista liikkeelle lähtöä ajatuksena se, että mitä aiemmin on perillä, sitä rauhallisemman illan ja palauttavan yön saa. Nyt kello oli kuitenkin jo kymmenen pintaan, kun olimme teltan pakanneet ja rupesimme laittamaan jalkaa toisen eteen. Sää oli edelleen lämmin ja kuiva ja polku pöllysi allamme. Vielä edellisellä viikolla Kebnekaisella oli ollut reiluja pakkasasteita ja kova tuuli, eikä voinut kuin ihmetellä retkeilijöiden tuuria auringon nyt paistaessa selkämme takana täysin siniseltä taivaalta. Matka kulki jouhevasti, maasto oli helppoa ja maisemat upeita. Vaikka Suomi kaunis maa onkin, aina sitä vähän kiroaa ulkomailla vaeltaessa, että miksei meillä voi olla vuoria? Nytkin olimme ihan naapurissa ja näkymä oli kuin Alpeilla olisi kulkenut. Pidimme taukoja noin tunnin välein ja tankkailimme juomapulloja solisevista puroista, jotka ylempää sulaa lunta toivat. Isoja vesiputouksia matkalla näkyi vähän väliä ja tuntui kuin joka puolella solisisi ja kohisisi koko ajan. Ihan kesäkuun puoleenväliin asti Kebnekaisen maastot olivat olleet vielä pakkasen alistamat ja nyt, kun aurinko ja liki 15 asteen lämpötila tekivät tehtäviään, tuntui kuin puolet lumista olisi lähteneet liikkeelle kerralla.\nSaavutimme noin 12 kilometrin päässä olevan tunturiaseman viiden aikoihin ja pysähdyimme kahville. Kebnekaisen tunturiasema toimii hotellina, ravintolana ja virkistykeskuksena noin puolet vuodesta ja palvelee alueen retkeilijöitä täydellä kattauksella. Melkein liiankin täydellä, sieltä kun voi varata itselleen vaikkapa kolmen tähden huoneen yöksi, jos siltä tuntuu. Vähemmän erähenkiset ihmiset pääsevät Nikkaluoktasta tai Kiirunan lentokentältä helikopterilla suoraan hotellin pihaan. Se ei kuitenkaan ollut meidän valintamme, me halusimme vain kahvit. Pienenä luksuksena kuitenkin tarjolla oli juhannuksen kunniaksi myös täytekakkua matkaajien iloksi. Se maistui taivaalliselle. Olimme kuitenkin päättäneet jatkaa vielä jonkin verran matkaamme helpottaaksemme seuraavaa huiputuspäivää. Tunturiasemalta Kebnekaisen huipulle on matkaa reilut kymmenen kilometriä, joten jokainen metri, jonka saisimme seuraavalta päivältä pois, olisi eduksi. Hotelli seisoo noin 700 metrin korkeudessa, joten vertikaalissakin matkaa riittäisi vielä kiitettävästi Ruotsin korkeimpaan pisteeseen 2110:een metriiin. Kävelimme kolmisen kilometriä polkua eteenpäin, kunnes väsymys alkoi nakertaa ja päätimme pysähtyä. Saimme leireillä aivan ylhäisessä yksinäisyydessämme vuorten keskellä yhdessä kauneimmista telttapaikoista, missä olen koskaan nukkunut. Uni tuli ajoissa ja se maistui hyvin. Aurinko ei laskenut edelleenkään.\nMaailman paras telttapaikka ennen huiputuspäivää.\nReitti Kebnekaiselle kulkee kahden edessä näkyvän vuoren välistä\nJuhannsupäivän aamu valkeni pilvettömänä, jälleen kerran. Lämpötila huiteli reilussa kymmenessä asteessa eikä tuulikaan vaivannut. Kotona Suomessa oli kuulemma muutama hassu plus-aste ja sadetta, todellinen keskikesän juhla. Kannattanee siis suunnata pohjoiseen vastakin. Päätimme jättää leirin paikalleen ja pakata ainoastaan päiväreput mukaamme siltä varalta, että palatessamme olisimme aivan liian puhki kulkemaan pidemmälle. Tällöin meillä olisi oma base camp valmiina, minne jäädä lepäämään toivottavasti onnistuneen huiputuksen jälkeen.\nAlkumatka ylös oli lähinnä kivikkoa ja polkua jossain siinä välissä. Reitti huipulle on merkattu muutaman sadan metrin välein punaisilla kiviin maalatuilla pisteillä ja sitä oli helppo seurata. Olimme liikkeellä seitsemän jälkeen ja muita ryhmiä näkyi tasaiseen tahtiin. Oletettavasti täydellinen sää oli houkutellut suurimman osan päivän huiputtajista liikkeelle heti aamusta. Jokusen kilometrin jälkeen alusta alkoi muuttumaan lumeksi ja reitin kiertäessä Kebnetjåkkan tunturin reunalta kohti Vierramvarea ilmestyi viimein matkan pääkohdekin näkyviin. Kebnekaisen huipulle on tunturihotellin suunnalta kaksi reittiä. Itäinen kulkee jäätikön kautta mutta sinne ei ole ensikertalaisella asiaa ilman oppaita ja kunnon varusteita. Yleisin vaellusreitti lännestä sen sijaan sopii liki jokaiselle, jolla on edes jollain tasolla hyvä kunto tai vähintään luja tahto.\nEnsimmäinen luminen nousu Vierramvaren satulaan ei ollut jyrkkä mutta sohjoisessa lumessa auringonpaisteessa se oli yllättävän raskas. Tai ainakin pitkä. Pidimme ensimmäisen kunnon tauon satulassa ennen nousua Vierramvaren huipulle, mistä pitäisi vielä laskeutua alas Kebnekaisen satulaan ennen lopuliista nousua Ruotsin katolle. Vettä ei matkalta saa muuten kuin lumesta sulattamalla ja tällä säällä sitä kului. Tauon jälkeen nousu Vierramvaren huipulle oli ensimmäinen kunnon koetus matkalla alustan ollessa lunta, jäätä, mutaa ja irtonaista kiveä. Joka askelmaa sai asetella aika tarkkaan jotta se piti. Sääliksi kävi niitä matkailijoita, jotka olivat päättänet lähteä yritykseensä ilman sauvoja. Nousuun meni noin tunti, jonka jälkeen päästiin Kebnekaisen naapuritunturin huipulle.\nVierramvaren laki on paikka, jossa moni luovuttaa. Raskaan nousun jälkeen kun huipulla ymmärtää - ja ensi kertaa fyysisesti näkee - että sieltä pitää vielä laskeutua jyrkkä seinä alas ennen noin 40-asteista pitkää loppunousua Kebnekaisen huipulle, moni totetaa, ettei kannata. Tai jaksa. Pienen sekunnin mekin mietimme, että mitäs nyt, mutta eihän siinä oikeasti vaihtoehtoja ollut. Huiputtamaan tänne oli tultu, joten ei muuta kuin eteenpäin perkele.\nPitkä laskettelu Vierramvaren ja Kebnekaisen väliseen satulaan tuntui hyvältä kiipeämisen sijaan, mutta koko ajan takaraivossa jomotti se fakta, että tämä pätkä on vielä noustava takaisin huiputuksen jälkeen, jos leiriin haluamme. Pidimme pidemmän tauon satulassa, tankkasimme ruokaa ja sulattelimme lumesta juomapullot täyteen vettä. Kahden huipun väliin vajaan parin tuhannen metrin korkeudessa jäävä notko oli myös melkoinen tuulitunneli ja lämpötilan laskiessa mitä ylemmäs nousi, alkoi olla jo viileä. Enää ei kesätakeissa pärjännyt.\nEi muuta kuin mäkeen, sanoi kiipeilijä ja lähti painamaan. Loppunousu oli melko jyrkkä ja yritimme valita raon, jossa edessämme ei olisi paljoa väkeä potkimassa lumi- ja jääkokkareita syliimme. Lunta oli kuulemma vuodenaikaan nähden poikkeuksellisen paljon, liki pari metriä, eikä se auringossa sulaessa ollut kovin mukavakulkuista. Joskin aiemmin päivällä huipulle suunnanneet olivat saaneet tehtyä melko hyvän polun ja askelmat matkallemme. Jyrkän puristuksen jälkeen Kebnekaisen huipun juurella tervehtivä autiotupa oli tervetullut näky, se kun tarkoitti että aloimme olla lähellä. Lyhyt tauko, ryhdistäytyimen ja loppukiito huipulle. Mäki loivenee selkeästi autiotuvan yläpuolella ja huippu tuli kummun takaa näkyviin noin vartin päästä. Vastaan tuli hymyileviä ja onnittelevia ihmisiä matkallaan alas ja tajusimme saavamme huipun ihan itsellemme, jos nyt kiirehtisimme. Tai niin luulimme, nImittäin noin kymmenen metriä ennen lopullista lakipistettä jalkojemme välistä vilisti yksi yli-innokas tunturisopuli, joka ilmeisesti päätti huiputtaa vielä meitä ennen. Nauratti.\nJuhannuspäivä, pilvetön taivas ja täydellä tehollaan paistava kesäaurinko yllämme seisoimme Ruotsin korkeimman vuoren huipulla! Fiilis oli upea ja näkymä palkitsi. Loppumaton vuorijono Norjan suuntaan oli kuin missä tahansa keski-Euroopan keskuksessa. Jos on tottunut näkemään Ruotsista sataman, metron ja Tukholman Gamla Stanin, sai turisti nyt jotain ihan muuta! Koska huippu oli vain meidän, viivyimme siellä noin vartin, ennen kuin lähdimme laskeutumaan. Aikaa nousuun oli mennyt noin kahdeksan tuntia.\nKebnekaisen huippu 20.6.2015\nLaskettelimme melko reipasta vauhtia alas satulaan, missä söimme lounaan. Pitkitimme sitä tarkoituksella, koska edessä oleva paluunousu Vierramvarelle ei houkutellut yhtään. Jossain vaiheessa aurinko kuitenkin piiloutui päivän edetessä viereisten tunturien taakse ja kylmä alkoi hiipiä puseroon, joten pakko se kai oli jatkaa. Kiroillessamme matkaamme ylös meitä vastaan juoksi maailman innokkain koira isäntänsä kanssa, jotka olivat vielä matkalla Kebnen huipulle. Ylös laelle päässessämme emme vaivautuneet pitämään enää taukoja, koska halusimme leiriin mahdollisimman pian. Vierramvaren toisen puolen kivi-muta-lumi-polku oli alas mennessä nousua huomattavasti hankalampi. Vielä kun siitä oli päivän mittaa kulkenut jokunen sata haikkaajaa ja aurinko pehmentänyt lopunkin lumen, sai askeltaan varoa toden teolla. Kyseiseen pätkään taisi tuhraantua aikaa toista tuntia ja pääsyämme seuraavaan satulaan huomasin olevani jo melko puhki. Matkaa oli tehty jo kymmenisen tuntia, että ei sinänsä ihmekään.\nAamulla nousua tehdessämme katselimme kivipolun vieressä jonkinlaista uomaa kulkenutta lumikenttää, joka oli selkeästi vanha joenpohja tai vastaava. Tulimme siihen tulokseen, että se olisi alaspäin mennessä huomattavasti kivipolkua nopeampi, koska lumella pystyy juoksemaan ja päivärinkkoja voisi välillä käyttää liukureina. Väsyneinä laskettelimme joenuomaa alas vuorotellen nauraen ja kiroillen. Onneksi tiesimme leirin lähenevän kovaa vauhtia.\nMatkalla alas kohti Tarfalan laaksoa.\nJa siinä se viimein oli. Maailman kaunein teltta, ainakin sillä hetkellä. Katselimme kelloa, joka näytti kuutta. Olimme olleet matkalla 13 tuntia. Nyt maistuisi uni mutta toisaalta, seuraavana päivänä olisi vielä yli 20 kilometriä taivallusta takaisin Nikkaluoktaan, jota ei haittaisi yhtään ottaa vähän jo tämän illan aikana kiinni. Vaikka kuinka teltta houkutteli sisäänsä, hetken pähkäiltyämme päätimme pakata sen silti pois ja lähteä vaeltamaan vielä vähän matkaa takaisin päin. Parhaana motivaattorina toimi parin kilometrin päässä vartova tunturiasema ja sen kahvila. Voi kunpa sitä täytekakkua olisi vielä!\nEi ollut. Mutta oli posliinivessat. Ja kahvia. Ja urheilujuomaa. Tankkaus- ja tyhjennyspysähdyksen jälkeen tallustimme vielä kolmisen kilometriä kohti autoa ennen kuin löimme hanskat tiskiin ja leiriydyimme. Takana oli 17 tuntia ja 27 kilometriä, joista noin 12 ylämäkeen, joten ei ihme, että uni tuli ennen kuin ehti melkein edes makuupussia avata. Olin juuri viettänyt elämäni parhaan juhannuksen.\nJotta kaikki ei kuitenkaan olisi liian helppoa ja mukavaa, seuraava aamu alkoi ehkä epämiellyttävimmällä tavalla, minkä voin vaeltaessa keksiä. Muutaman päivän rasitus, huono venyttely ja viileässä nukkuminen kostautuivat siinä kohtaa, kun tempaisin juuri pakatun täyden rinkan selkään. Jostain iski viiltävä kipu ja minulta lähti jalat alta. Noidannuoli sumensi silmät hetkeksi.\nEdessä olisi viitisentoista kilometriä vaellusta takaisin autolle. Ei naurattanut. Hetken mietimme, josko yrittäisi takaisin tunturiasemalle ja ottaisi sieltä kopterikyydin, mutta koska hetken hengittämisen jälkeen tuntui siltä, että selkä joten kuten kantaa, päätimme yrittää noin viiden kilometrin päähän venesatamaan. Siitä liikennöi kesäaikaan kuljetusvene, joka oikaisee matkaa noin kahdeksan kilometriä Nikkaluoktaan päin ja lyhentää näin vaellusta oleellisesti. Lyhyin, hitain ja kivuliain askelin lähdin köpöttelemään polkua eteenpäin toivoen, että veneen voi maksaa kortilla, käteistä kun ei taskussa enää ollut. Pääsimme rantaan ja veneeseen, maksukin onnistui ja huokaisin helpotuksesta. Parkkipaikalle ei vastarannan laiturista olisi enää kuin noin viisi kilometriä. Veneen ulkokannelta oli hyvä katsella Kebnekaisen loittonevaa huippua samalla, kun saamelaisten lippu liehui perässä salossa.\nLaaksoon valuva sulamisvesi on tehnyt solan pohjalle järven, jota pitkin pääsee kesäisin veneellä kohti tunturiasemaa ja toiseen suuntaan Nikkaluoktaan.\nViimeiset kilometrit tuntuivat ikuisuudelta, ihan kuin polku ei loppuisi koskaan. Söimme vielä lounaan matkalta löytyvän riippusillan kupeessa lisäenergian tarpeeseen ja jatkoimme viimeiseen rypistykseen. Kuin kirsikkana aamun noidannuolen päälle onnistuin sotkemaan kengännauhani toisiinsa ja kaaduin jossain kohtaa rinkka selässä naama edellä pölyiseen polkuun. Vannoin, etten pue niitä kenkiä jalkaan enää ikinä.\nKellon ollessa kutakuinkin neljä saavuimme viimein parkkipaikalle auton luo. Siellä odotelleet lenkkarit tuntuivat kevyimmiltä asioilta, mitä minulla on jaloissani koskaan ollut. Nopeat terassikahvit vielä Nikkaluoktan kahviossa ja maailman kevyimmät kengät pääsivät kaasupolkimen päälle. Enää neljäsataa kilometria Tornioon, missä odotteli hotelli.\nVoin kertoa, että sen lakanoissa nukuttiin makoisasti seuraavana yönä.\nTässä vielä heti reissun jälkeen koostettu videoblogi Kebnekaisen yöttömästä yöstä:\nLähettänyt Teemu Suominen klo 23.45


Missä Buick Special -64/-65:t ? | sivu 5 | Overdrive.fi\nTänään on meidän buickin rekisteröinnin 50v vuosipäivä. 28.4 1967 sille oli tehty luovutushuolto Turun Autohalli Oy:ssä ja seuraavana päivänä sitten rekisteröity ensimmäiselle omistajalleen...\nOnnittelut em.Buickin edelliseltä omistajalta!\nJatketaanpa täällä tuota "surullinen katsastus-taas" tarinaa. Käytin tosiaan buickia jokatoissavuotisessa katsastuksessa (eka minulla olo aikana) ja sehän pomppas tehottomasta takajarrusta. Epäiltiin katsurin kanssa, että olisi jumissa kun tämä on sellainen joskus hyvinkin pitkään seisonut yksilö. Ei ollut sylkky jumissa vaan vuoti nesteitä pihalle ja kengätkin lopussa.... tilasin kenkäsarjan ympäriinsä ja yhden uuden takasylkyn (muut oli jo hyllyssä) ja eilen vaihdoin taakse kengät ja sylinterit. Oli se toimivakin takajarru ihan lopussa, niitinkannat jo tehneet orastavaa jälkeä rumpuun. Olihan tuolla joku jo sisällä joskus käynyt kun puuttui molemmilta puolin siitä automaattikehintävivusta takaviistoon ylös semmoselle linkulle menevä jousi. Löytyisiköhän keneltäkään juuri niitä jousia, samoja osia on varmaan kaikissa samanikäisissä GM tuotteissa... vai tilaanko rockautosta?? Sieltäkin saa monenlaista jousi/hardware sarjaa joissa on erilukuinen määrä jousia ja vipstaakeja... missään sarjassa ei ole varmaan kaikkia pikkuhiluja rummun sisään ja jos pari erilaista tilaa niin sitten on ylimääräisiä??? No jarrut kyllä toimii ilmankin, mutta autokehintä ei toimi.\nNyt sitten on takana kunnon jarrut ja jos vaan "pohjolan liikenteen tallin" katto ei vuoda tänään niin vaihtuu eteenkin palikat. Sitten uusintaleimalle!\n... edestä löytyi yksi ehjä jarrusylinteri!! Kengissä oli vielä pintaa mutta laitoin uudet että on sitten joka kulmassa uutta jarrupopoa...\nNyt on loogisesti ja tasaisesti toimivat pysäyttimet; lauantaina koeajo Susirajan rompepäiville Ylämyllylle...\nYlämyllyltä löytyi romppeilta jarrujen jousisarja jossa oli sopivat jouset. Ens vkl Kouvolaan swap&meetiin\nPower Meetin swapista löytyi vent shades lipat Buickiin. Ne oli 67 cutlassin 4d sedanin mutta riskillä ostin kun selvisi että specialin ja cutlassin etuoven tiivisteet on ainakin samat.... oli onneksi takaoven yläreunakin sama.... etuset pysyy kyllä kiinni ihan tiivisteen välissä mutta taakse laitoin lipan ja tiivisteen väliin sikaflexin kun ei löytynyt alkuperäisiä kiinnikkeitä. Powerissa näkyi jokunen 67 skylark ja special, coupeja ja avoja mutta ei yhtään 4d sedania . Parissa autossa oli alla ne buickin omat 14" rally wheelsit ja alkoi ne kiinnostamaan; olisko kellään myytävänä sellaisia???\nTässä eräänä päivänä läksin liikenteeseen buickilla ja ihmettelin kun kaasupoljin ei liiku kuin n 1 cm ja kone ei siis ota kierroksia paljon yli tyhjäkäynnin. .. syyksi selvisi se, että kaasarissa oli kiihdytyspumpun mäntä (muovinen+ kuminen tiiviste) irronnut siitä varrestaan ja jäänyt pumpun pohjalle kiinni, ja ei se varsi sitten osunut siihen reikään vaan tökkäsi männän reunaan. Hyllystä löytyi uusi kokonainen ( erikseen etanolibensaa kestävänä tilattu) kiihdytyspumpun mäntä ja vaihtohan on helppo nakki, mutta.... kaasarin kasauksen jälkeen alkoi sitten käyntiongelmat; kone käy raskaasti, rikkaalla, tyhjäkäyntiä ja jos seisoo tyhjäkäynnillä pitempään niin käynti huononee aivan kuin kaasari yrittäisi tulvia. Kiihdytyksessä toimii ok ja maantievauhdissa kanssa. .. no, seuraavaksi kansi pois ja kohon korkeuden mittaus; en kai sitä telonut pumpun vaihdon yhteydessä... ei, kaikki näyttää ok, eikä kohokammiossa näy mitään roskiakaan. Kansi päälle ja koeajolle... samat oireet: seuraavaksi kaasari irti ja purkuun ja puhdistukseen ... ei löydy mitään; kasaaminen tarkasti ohjekirjaa seuraten... koeajo ja samat oireet. Mikä v#ttu siellä on voinut mennä pieleen pelkän kiihdytyspumpun vaihdossa.??? Pähkäilyä ja googlettelua... Mikes Carburettor Shopin sivuilla joku kyselee kun käy tyhmäkäyntiä rikkaalla vaikka kaikki säätöarvot on kohdallaan; yksi Miken vinkki: jos kiihdytyspumpun check valve kuula "vuotaa" (esim roska välissä) niin tyhjäkäynnillä kone imee bensaa sen läpi, koska koko check valve on bensapinnan alapuolella .... Uudestaan kaasari purkuun ja nyt myös se check valve kuulineen pois; puhdistus carb cleanerilla ja paineilmalla ja ohjeen mukaan vielä pienellä tuurnalla ja vasaralla lyödään sillä kuulalla sen seeti kaasarin rungossa muotoon pitäväksi. Kaasari kasaan ja ... pelaa kuin Buick!\nEli tuo kannattaa tarkastaa mikäli muu ei auta ja on samoja oireita... kyseessä siis 2 kurkkuinen Rochester 2GC kaasari...\nJuuri näin,4GC kaasuttimessa sama juttu.\nOnhan se tehdaskin yrittänyt varautua skenaarioon "roska kuulan välissä" laittamalla kohokammion pohjalle verkkosihdin tuon kiihdytyspumpun imukanavan ympärille, en ole muistaakseni sellaista ennen nähnyt ainakaan vanhemmissa 2GC kaasareissa...\nMinkähän lainen operaatio on vaihtaa tuohon -67 speciaaliin tehostettu ohjaus? Olisi mahdollisuus hankkia juuri samanlaisen 225 cid V6 keulasta kaikki tarvittava; pumppu, raudat, hihnapyörä. Rockautossa ei olisi kunnostetut simpukat kovin kalliita, mutta asennus ei kuitenkaan ole ihan bolt-on: pitääkö rattiakselia lyhentää, miten paljon, miten sen rättinivelen asennus lyhennettyyn akseliin vai pitääkö etsiä koko akseli uusi? Käykö tehostamattoman sektorivarsi tehostettuun simpukkaan???\nOnko kukaan tehnyt ko operaatiota vastaavan ikäisen GM a-bodyyn, onko vinkkejä.\nkaria 1st gear\nItse hommasin muutama päivä sitten special-65 4d:n.\nMulla purettuna -65 Electran alustan osaa, jos jollain tarve. Tukivarsia uusilla puslilla, olka-akselit, jotain mittariston osaa, kahvoja, ikkunoita, kick panelit mustat ja paljon muuta kun edes muistais. Näähän pitkälti yhteneviä kaikkien -65 mallien kans ja vielä käyvät saman vuoden Olds ja Pontiaceihin. Jotain uuttakin saattaa löytyä. Hinnat maltilliset. Kamat Askolassa. Yv kehiin.\nOn se kumma kun ei 52 vuotta kestä kytkinpolkimen vipu kun jo yrittää poikki mennä. Ihmettelin kun poljin lähes ylhäällä jokin otti kiinni. Purkaessa selvisi että polkimen varressa kahdella "pistehitsillä" kiinni oleva vipu, johon tulee kiinni se tulipellin läpi menevä tanko, oli murtumassa poikki. Se piti muokata alkuperäiseen muotoonsa ja vahvistaa hitsaamalla. Jospa se seuraavat 50 vuotta kestäisi.\nKopistelin tänään vaihdelaatikon ja kytkimen pois buickin alta. Oli kytkimen tuntuma ollut jo jonkin aikaa semmoinen pehmeä ja lähtiessä se on aina täristellyt. Ihan mukava jumppa se on yksinään tehdä vain pukkien varassa olevan auton alla. Huomioita kytkimestä: ensinnäkin siellä on joku käynyt jo aikaisemmin, poikkipalkin toisen pään pultit oli millisiä, suojapellistä puuttui lähes kaikki ruuvit ja jäljellä oleva oli millinen, painelaakeri mukavasti vikisee pyöriessään ja oli uran kuluttanut jousen käpäliin, kytkinlevyn keskiö helisee eli ne värinänvaimentajajouset löysät ja liikkuu paikoillaan, levyn keskiössä tarra jossa ilm. kiinalaisia merkkejä (?), paineasetelman kytkinpinta on kupilla, eli saanut lämpöjä ja muuttanut muotoaan ja ottanut lopulta vain ulkokehältä. Vanhassa paineasetelmassa pari pistehitsillä laitettua tasapainotuspunttia (?) jotka uudesta puuttuu, haitanneeko mitään? Kytkinakselin stefa ihan korppuna, se pitää vaihtaa ja samalla tehdä bearing carrierille uusi tiiviste. Huomenna etsimään Roppolasta sopivaa stefaa.. . Eiköhän se tästä ennen kevättä.\nkohtapa joku kirjoittaa että tyyppivika\nTaas jotain pientä; ei tullut tehostettua simpukkaa vaan ihan manual gear. Se vanha, alkuperäinen, oli silloin ostaessa käytännössä kuiva ja ei siellä jäykkä vaihteistoöljy pysyny sisällä, eikä oikein vaseliinikaan. Sieltä sektoriakselin varrelta se tuli pihalle, eikä tuntumakaan tuossa ollut kohdallaan. Rockautosta tilattu (Lares) simpukka oli aika helppo vaihtaa; no se sektorivarsi vaati vähän lämpöjä ennenkuin irtosi. Pariin kertaan piti sitä rättinivelen suuntausta (samalla siis ratin) vaihtaa ennenkuin ratti oli suorassa. Tässä uudessa kun ei rattiakselissa ollut kohdistusmerkkiä. Mutta nyt on hyvä ajella\nTaitaa olla 50 vuotta tuollaisen mekaanisen bensapumpun käyttöikä? Liekö tuohon koskaan vaihdettu; nyt oirehti bigwheelsistä tullessa motarilla ohitustilanteessa 130 km/h (?) vauhdissa pätkimällä pahasti. Kokeilin vielä uudestaan pitkässä ylämäessä kaasu pohjassa ja taas soppa loppuu. Tilasin jo uuden, pitää asentaa kun saapuu. Katsotaan poistuuko vika.\nOn se kun ei mikään kestä tuon pitempään.\nJos se punppu on purettavissa, niin kannattaapi vaihtaa kalvo siihen. Onpahan sitten vaikka hyllyssä odottelemassa varapumppu, jos sattuukin, että uustuotantohimmeli kestääki vaan 40-vuotta. Ainakin '56:ssa on kaikki hilut vaihdettavissa sisään. Se on semmonen, jossa on alipainepumppu samassa.\nJoo, mikään ei kestä. Kävin äsken tankilla; tankkauksen jälkeen uskonvahvistuspullo (= lyijyn korvike) takakonttiin, kansi kiinni ja liikenteeseen. Vajaa 100 m ajoa ja AIVAN MIELETÖN KAJAUS, meni korvat lukkoon. Mikä prkl se oli?? Kurvasin lähistöllä kaverin tallin pihaan ja varovasti konttia auki: onpas raskas nostaa.... toinen kannen kevennysjousista poikki!! Murtopinnasta jäljestä näkee, että siinä on ollut särö jo pitempään ja nyt petti. Niin että olisiko kenelläkään myydä 64-67 GM A-bodyn takakontin jousta, ehjää?


Ayten - Milloin nimipäivä?\nKokeile nimikoneesta nimeen Ayten\nAyten on ensimmäisenä etunimenä 6 naisella. Kaikkiaan etunimi Ayten on 10 naisella.\nVoit ehdottaa nimelle Ayten epävirallista nimipäivää\nNimellä Ayten ei ole virallista eikä epävirallistakaan nimipäivää suomalaisissa nimipäiväkalentereissa.\nEhdotettu nimi: Ayten\nAyten sopii seuraavaan viralliseen nimipäivään: *valitse


Scythe Katana 4 käyttöohje (4 sivut)\nScythe Katana 4 käyttöohje\nOnko sinulla kysyttävää tuotteesta Scythe Katana 4 tai tarvitsetko apua? Esitä kysymyksesi täällä. Anna selkeä ja kattava kuvaus asiasta ja kysymyksestäsi. Mitä yksityiskohtaisemmin kuvaat asiaasi ja kysymystäsi, sitä helpompi muiden Scythe Katana 4 omistajien on vastata kysymykseesi oikein.\nTietoja Scythe Katana 4\nKatso Scythe Katana 4 käyttöohjeet täältä ilmaiseksi. Tämä opas kuuluu luokkaan CPU -jäähdyttimet, ja sen on arvioinut 1 ihmistä keskimäärin arvosanalla 9.1. Tämä opas on saatavana seuraavilla kielillä: Engels. Onko sinulla kysyttävää tuotteesta Scythe Katana 4 tai tarvitsetko apua? Esitä kysymyksesi täällä\nScythe Katana 4 – tekniset tiedot\nMalli Katana 4\nTuettu prosessorin kanta Socket 754,Socket 939,Socket 940\nYhteensopivat prosessorit AMD Opteron\nPyörimisnopeus (maks.) 2500 RPM\nMelutaso (korkea nopeus) 31.07 dB\nPienin ilmavirtaus 6.7 cfm\nSuurin ilmavirtaus 55.55 cfm\nPienin ilmanpaine 0.75 mmH2O\nSuurin ilmanpaine 2.29 mmH2O\nIlmavirtaus 95 m³/h\nTuotteen syvyys 102.5 mm


fannikka | Pelaajat\nVoittokuvia 1 kpl, voittojen ka: 1 042,00€, yht. 1 042,00€\nTälle sivulle on automatisoidusti raivattu tilaa pelaajan "fannikka" voittokuvia varten. Koska Iso Jättipää ei ole erityisen cooli coodari, täällä saattaa olla silloin tällöin virheellisiä hakutuloksia. Nimittäin tietokannasta poimitaan epätarkalla hakusanalla aiheeseen liittyviä tuloksia, käyttämällä pelaajan nimimerkkiä hakuterminä, ja jos kahdella pelaajalla on hyvin samanlaiset nimimerkit, saattaa pelaajan A voittokuvien joukossa olla vähän myös pelaajalle B kuuluvia jutskia. Niin se vain menee.\nPelaaja on näiden voittokuvien mukaan netonnut kivat 1 042,00 euroa. Keskimäärin pelaaja on voittanut 1 089,53 €, eli fannikka on voittanut vähemmän kuin tyypillinen pelaaja.\nFootball: Champions Cup (kuvia 1 kpl, voitot 1 042€)\nVoitto: 1 042,00 €


joulukuu | 2009 | Irene Roivainen\nPosted on 23.12.2009 by roivainen\nViimeiset kokoukset on pidetty ja joululoma alkanut. Takana on 14 kaupunginvaltuuston kokousta, joissa tänä vuonna istuttiin yhteensä yli 70 tuntia. Kun päälle laskee vielä jokaviikkoiset kaupunginhallituksen kokoukset, ryhmäkokoukset ja muut valtuustonpuheenjohtajan velvollisuudet ja luottamustoimet, on vain huokaistava helpotuksesta, että hengissä ollaan.\nKaupunginhallitus käytti otto-oikeutta ja palautti alueellisten sosiaaliasemien alasajopyrkimykset uudelleen valmisteltavaksi lautakuntaan. Lautakunnan päätös oli valtuustosopimuksen vastainen, ja kun vihreät olivat lausekkeen aikoinaan sopimukseen saaneet, sitä puolustettiin loppuun asti. Hyvä me!\nKeskittämistä vastaan äänestettiin myös kirkkovaltuustossa. Tehokkuutta tavoitteleva managerialismin henki on tarttunut seurakuntienkin keskushallintoon. Muutoksia seurakuntajaoissa on varmasti tehtävä, mutta ei väkivalloin vastoin seurakuntaneuvostojen tahtoa. Vastustin Yhteisen kirkkoneuvoston esityksiä ihan jo menettelytapasyistä. Joku tokaisi ohimennen – ehkä toiminnastani yllättyneenä – että tulen tukeneeksi tällä tavoin konservatiivisia näkemyksiä. Jos paikallisseurakuntien ja paikallisen päätöksenteon ja toiminnan puolustaminen on konservatiivisuutta, ilmoittaudun välittömästi konservatiiviksi. Päätösesitys olisi kaventanut luottamushenkilöiden sananvaltaa seurakunnissa ja keskittänyt virat yhtymään. Onneksi tältä osin saatiin muutos valtuustossa aikaan, eikä YKN:n esitykset menneet muutoinkaan sellaisenaan läpi. Onneksi nämäkin linjaukset tutkitaan vielä tarkkaan tuomiokapitulissa, josta selvitysmies laitetaan asialle. Äänestykset ja eriävät mielipiteet kertonevat jo sellaisenaan paljon.\nMutta nyt on aika vaihtaa joulukanava päälle myös omassa päässä. Iloitsen siitä, että perhe on koolla. Tyttäremme Vilja on auttanut jouluvalmisteluissa niin, että tuntuu, ettei ole edes tavanomaista kiirettä. Tavarataivaan asemesta keskitymme lepoon, lomaan ja yhdessäoloon. Kun kuusi tuodaan tänä iltana olohuoneeseen, ikkunaan sytytetään joulutähti ja seimiasetelma nostetaan pöydälle alkaa joulu meilläkin.\nPuhe kaupunginvaltuutetuille 16.12.2009\nTakanamme on työtäyteinen valtuustovuosi. Aluksi hieman perinteisiä kokoustilastoja. Tänään pitämämme kokous on uuden valtuuston 14. kokous. Tilastojen mukaan kokoukset ovat kestäneet ennen tämän päivän kokousta yhteensä 67 h 16 minuuttia, mikä on huomattavasti pidempään kuin aikaisempina vuosina (runsas 10 t enemmän). Keskimäärin kokoukset kestivät tänä vuonna 5 h 36 min. Tästä voi päätellä ainakin sen, että kokouspalkkioiden leikkaaminen keväällä (yli 3 t kestävien kokousten osalta kertakorotus) ei ole ainakaan lyhentänyt kokouksia. Havaintojeni mukaan myöskään pyöröovi ei ole heilunut kovin tiuhaan kolmen – neljän tunnin kokoustamisen jälkeen. Esityslistalla on ollut varsin isoja asioita, tämä näkyy kokousten kestossa.\nMuitakin tulkintoja tilastoista voi tehdä. Ns. hallitus-oppositio -asetelma näkyy mm. kyselytuntien sisällössä ja siinä, että äänestyksiä on ollut suhteellisen tiheään, 60 (päätöksiä parisensataa, toki monet talousarviokokouksessa) ja ehkä myös puheenvuorotilastoissa.\nJoku edeltäjistäni on arvioinut tässä puheenjohtajan katsauksessa valtuuston työskentelyä kouluarvosanoin. En halua sellaista arvioita tehdä, vaikka olenkin yliopisto-opettaja, sillä koululuokaksi tämä 67 valtuutetun joukko on liian sekalainen seurakunta ja sitä paitsi ylittää kaikki ryhmäkoon rajat.\nKaupunginvaltuusto on pikemminkin kreikkalainen tori, agora, jossa vapaat kansalaiset – onneksi nykyään eivät vain miehet, vaan myös naiset – kokoontuvat keskustelemaan keskenään. Kun joskus kuulee moitittavan puheen paljoutta valtuustosalissa, on muistettava, että politiikassa puhe on teko ja valta tilaaja – tuottaja -mallissa on aiempaa enemmän ”neuvottelevaa valtaa”. Tällaiselle neuvonpidolle valtuustonkokous on oikea areena. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna valtuusto on mielestäni toiminut hyvin: puheenvuoroja on käytetty aktiivisesti, replikointi on lisännyt vuoropuhelua ja keskustelu on ollut pääsääntöisesti hyvää tasoa.\nMyös siirtyminen sähköiseen kokouskäytäntöön vaikuttaa sujuneen suhteellisen hyvin, mutta on se tuottanut myös omat hankaluutensa, esimerkiksi massiivisten liiteaineistojen suhteen. Monipuolisen liitemateriaalin tallentamisen osalta meille on luvassa ensi vuonna opastusta Looran parempaan hyödyntämiseen.\nVuoden loppupuolella solmittu valtuustosopimus on iso haaste siinä mukana oleville ryhmille. Edessä on suuria ratkaisuja niin kaupungin talouden, toimintamallin kuin palveluverkostojenkin osalta. Myös seudullinen rakennemalli ja liikennejärjestelmä tulevat heti alkuvuodesta päätöskäsittelyyn. Toivon, että voimme tulevana vuonna keskittyä rakentavaan yhteistyöhön ja aitoon ymmärtämiseen yli puoluerajojen.\nHaluan kiittää valtuutettuja kuluneen vuoden työpanoksesta. Olemme istuneet valtuuston kokouksissa – tämä ilta mukaan lukien – yli 70 tuntia. Kokouksiin valmistautumisineen ja muine edustuksineen eri luottamushenkilötasoilla se on huomattava satsaus teiltä kaikilta. Kiitos teille siitä. Kiitos myös kärsivällisyydestänne ja tuestanne, jota olen saanut uutena puheenjohtajana kokea. Erityisesti halua kiittää valtuuston varapuheenjohtajia, pormestari Niemistä, apulaispormestareita ja valtuustoryhmien puheenjohtajia hyvästä yhteistyöstä.\nLisäksi haluan kiittää virkamiesten hyvää valmistelutyötä; ilman hyvää hallintoa ei tehdä myöskään hyviä päätöksiä. Erityisesti haluan kiittää tämän pöydän takana istuvia henkilöitä (Ritva Salisma, Jouko Aarnio, Tuire Nyyssönen ja Merja Mäkinen) korvaamattomasta avusta puheenjohtajan työssä. Ilman heitä kokoukset eivät yksinkertaisesti sujuisi.\nPosted on 9.12.2009 by roivainen\nSain alkuillasta tekstarin Janhusen Merviltä terveyden ja toimintakyvyn lautakunnan kokouksesta: ”Sekä pöydälle pano että päätösesitys hävittiin 8-3.” Mervi sai tukea vain Emmanuel Enehiltä (vihr.) ja Elli-Maija Pölläseltä (vas,).\nLautakunnan syyskuussa torppaama aikuissosiaalityön keskittämisesitys meni sittenkin läpi, kun virkamiehet eivät ottaneet päätöstä eikä valtuuston linjausta kuuleviin korviinsa, vaan jatkoivat keskittämisen valmistelua. Luottamushenkilöiden päätösten yli käveltiin mennen tulleen. Tilat on jo vuokrattu ja henkilöstöjärjestelyihin ryhdytty. Tässä näkyi tilaaja-tuottajamallin sekavuus. Tuotantopuoli keskitti jo omilla päätöksillään sosiaalityön organisaatiota ennen kuin tilaajalautakunta ehti käsitellä palveluverkkoa.\nKonkreettisesti asia tarkoittaa sitä, että kuudesta sosiaaliasemasta kolme lakkautetaan: Kaukajärvi, Linnainmaa ja Tammela. Ja tämä vain 200 000 euron tähden.\nYritimme valtuustoryhissä viimeiseen asti saada asiaa kaupunginhallituksen suunnittelujaoston ratkaistavaksi ennen lautakuntakäsittelyä, koska esitetty muutos poikkeaa niin paljon taannoisesta Palveluverkkosuunnitelmasta. Pormestari on luvannut ottaa asian sujan listalle, mutta vain tiedoksi.\nTarinan opetus: 1. virkamiehet jyräävät sen kun ehtivät ja 2. kokoomus ja demarit löytävät aina toisensa, kun on kysymys keskittämisestä.\nPieni toivon pilke on siinä, että lautakunta hyväksyi ponnen, että päätöksen sosiaaliset vaikutukset arvioidaan. Mielestäni ne olisi pitänyt arvioida ennen toimenpiteisiin ryhtymistä, eikä vasta jälkikäteen, mutta tänään virkamiehet veivät ja apulaispormestari ja lautakunta vikisivät.\nLue Mervin kokousterveiset osoitteesta http://aamulehdenblogit.ning.com/profile/MerviJanhunen\nJuhlapuhe itsenäisyyspäivän juhlassa\nPosted on 6.12.2009 by roivainen\nTänään on kulunut tasan 92 vuotta siitä päivästä, kun Suomen Tasavallan Eduskunta hyväksyi itsenäisyysjulistuksen ja Suomi sai itsenäisyytensä.\nTällä paikalla – Tampereen keskustorilla – on oma tärkeä merkityksensä Suomen itsenäisyyden saavuttamisessa. Lukihan runoilija Kössi Kaatra tältä parvekkeelta suurlakon aikaan marraskuussa 1905 punaiselle paperille painetun niin sanotun Punaisen julistuksen, jossa laajat kansalaispiirit vaativat yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta, mikä sitten toteutuikin Suomessa vuonna 1906.\nItsenäisen Suomen alkutaival oli raskas. Yhteiskunnalliset jännitteet ja sosiaalinen eriarvoisuus johtivat veriseen sisällissotaan vuonna 1918.. Tampere oli näiden tapahtumien keskeinen näyttämö. Me seisomme nyt paikalla, jossa punaisten ja valkoisten ratkaisevat taistelut käytiin huhtikuussa 1918.\nKansalaissodan jälkeiset vuodet olivat raskasta aikaa. Kaupunki oli raunioina, mutta vielä enemmän raunioina olivat kaupunkilaisten sielut. Sisällissota löi sukupolvien ajaksi leimansa perheiden ja sukujen elämään.\nOn sanottu, että vasta talvisota eheytti sisällissodassa jakaantuneen kansan puolustamaan maamme itsenäisyyttä. Me muistamme tänään kiitollisina niiden miesten ja naisten taistelua, joiden ansiosta Suomi säilytti itsenäisyyden.\nSotien jälkeen alkoi hyvinvointivaltion rakentamisen aika. Hyvinvointivaltio on paremminkin hyvinvointikunta – niin neuvolat, päivähoito, peruskoulu, terveydenhoito kuin vanhustenhoitokin perustuvat kuntien järjestämiin palveluihin.\nHyvinvointiyhteiskunnan luomisessa koulutus on ollut avainasemassa. Osaamisesta on tullut 2000-luvulle tultaessa niin Suomen kuin Tampereen kasvun tärkein tekijä.\nOlen varma että näin on tulevaisuudessakin. Suomi menestyy vahvan osaamisen ja koulutuksen perustalla. Investoinnit tiedon kasvuun ovat tänään yhtä tärkeitä elleivät tärkeämpiä kuin investoinnit materiaaliseen kasvuun.\nVaikka taloudellinen taantuma koettelee tällä hetkellä koko Suomea, ovat monet asiat edelleen hyvin niin koko valtakunnassa kuin tässä kaupungissakin. Taloudellisesti kuulumme edelleen kehittyneimpien maiden joukkoon maailmassa, koulutustasomme on OECD-maiden huippua ja sosiaaliturvamme on korkeaa pohjoismaista tasoa.\nKuitenkaan hyvinvointi ei aina jakaudu tasaisesti, vaan keskellämme on paljon aineellista ja henkistä hätää. Vientiteollisuuden romahtaminen näkyy Tampereella valtakunnan keskiarvoa korkeampina työttömyyslukuina. Monissa kodeissa tämä merkitsee juuri nyt huolta ja näköalattomuutta. Myös vanhusten ja lasten ja nuorten asema kaipaa erityistä huomiotamme. Liian moni vanhus, lapsi ja nuori joutuu pärjäämään yksin. Sotasukupolvi sanoi ”Veljeä ei jätetä”. Yhteiskunnan on pidettävä huolta niistä kansalaisistaan, jotka eivät omin voimin pärjää ja uhkaavat syrjäytyä. Tämän lisäksi voisimme jokainen tänään luvata pitää huolta toinen toisistamme.\nTampere on viettänyt tänä syksynä 230-vuotisjuhlavuottaan. Tässä ajassa kaupunki on kasvanut parin sadan asukkaan kaupungista 210 000 asukkaan kaupungiksi. Uudessa kaupunkistrategiassa kasvun visio jatkuu entistä voimakkaampana.\nKoko Tampereen seutu on yksi Suomen voimakkaimmin kasvavia kaupunkiseutuja. Tekeillä olevassa kaupunkiseudun rakennemallissa varaudutaan ottamaan vastaan 90 000 uutta asukasta Tampereen seudulle, ja Tampere sitoutuu ottamaan vastaan noin puolet tästä kasvusta. Tämä edellyttää ekologisesti kestäviä ratkaisuja, kuten joukko- ja raideliikenteen määrätietoista kehittämistä, kaupunkirakenteen tiivistämistä ja uuden asutuksen keskittämistä joukkoliikennereittien varrelle. Ilmastonmuutoksen torjumisessa tarvitsemme osaamista ja uusia innovaatioita. On kehitettävä puhdasta teknologiaa, vähennettävä päästöjä ja siirryttävä uusiutuviin energialähteisiin. Tässä on suuri haaste niin tutkimukselle, yritysten tuotekehittelylle kuin meille tavallisille kuluttajille. Myös kuntien tulee ottaa ilmastonmuutos aiempaa voimakkaammin huomioon päätöksenteossa.\nTulevaisuudessa kansainvälisyyden merkitys kasvaa entisestään niin koulutuksessa, kulttuurissa, yritystoiminnassa kuin työvoiman hankinnassakin. Meidän on Suomessa ja Tampereella oltava avoimia ottamaan vastaan maahanmuuttajia ja rakentamaan monikulttuurista yhteisöllisyyttä.\nSuomen itsenäisyys ei menetä merkitystään globalisoituvassa maailmassa. Itsenäisyys merkitsee tänäänkin – aivan samoin kuin 92 vuotta sitten – vapaata isänmaata, omaa äidinkieltä ja kansallista kulttuuria. Kansakuntamme rauhallinen ja turvallinen kehitys edellyttää kestävää kehitystä niin taloudellisesti, sosiaalisesti kuin ekologisestikin. Rauha ei ole vain sodan puuttumista, vaan voimavarojen ja hyvinvoinnin tasa-arvoista jakautumista kansalaisten ja kuntalaisten kesken.\nKun henkilökohtaisesti edustan onnellista rauhanajan sukupolvea, jonka omilla vanhemmillakaan ei ole omakohtaisia sotakokemuksia, tuntuma sota-ajan todellisuuteen välittyy erilaisten kerrottujen kokemusten kautta. Meidän on muistettava ja muistutettava tulevia sukupolviakin siitä, että itsenäisyys ja rauha eivät ole itsestään selviä asioita, vaan jatkuvan työn tulosta.\nToivotan kaikille tamperelaisille mitä parhainta itsenäisyyspäivää.\nKohottakaamme kolminkertainen eläköön huuto juhlivalle isänmaallemme!\nPuhe rovasti Eerolan jäädessä eläkkeelle\nPosted on 5.12.2009 by roivainen\nAamukahvimuki kädessä kiirehdin laittamaan eilisen puheeni tänne nähtäväksi. Puhuin yhteistyön tarpeellisuudesta kaupungin ja seurakuntien välillä, en yhdistämisestä. Enkä luonnollisesti voinut luvata rahoitusta, kuten Aamulehti kirjoitti.\nkaupunginvaltuuston puheenjohtaja Irene Roivaisen puheenvuoro Esa Eerolan juhlaseminaarissa\nArvoisa piispa, hyvä rovasti Esa Eerola, kutsuvieraat ja seminaarin osanottajat\nMinulla on ilo ja kunnia Tampereen kaupungin puolesta tuoda tervehdys tähän juhlaseminaariin. Esa Eerolalle myönnettiin Tampereen päivänä 1.10. Tampereen kaupungin kultainen ansiomitali ja tänään viirin.\nVaikka toiveena on ollut, että tämän seminaarin näkökulma olisi tulevaisuudessa, eikä ”eläköityvässä” menneisyydessä on kuitenkin tarpeen peilata tulevaisuuden visioita myös historiaan.\nPuheenvuoroni otsikko ”Yhdessä eteenpäin” haastaa tarkastelemaan Tampereen kaupungin ja seurakuntien välisen yhteistyön haasteita ja mahdollisuuksia tulevaisuudessa. Haluan tässä aivan ensin siteerata niitä perusteluja, joilla Esa Eerolalle myönnettiin Tampereen kaupungin kultainen ansiomitali: ”Esa Eerola on ollut järjestämässä kirkollisia suurtapahtumia Tampereella, mm. Suomen lähetysjuhlien pääsihteerinä vuosina 1988 ja 2009. Hän on tehnyt läheistä yhteistyötä kaupungin kanssa monin eri tavoin. Hän on järjestänyt yhdessä työväenopiston kanssa Uskon Akatemia -keskustelusarjoja, vaikuttanut Tampellan ja Finlaysonin aluetyössä ja toiminut pitkään keskeisenä vaikuttajana Tampereen kansalaisjärjestöjen juhlatoimikunnassa. Hän on tehnyt myös pitkän päivätyön sotainvalidien veljespappina Tampereella.”\nSeurakuntien ja kaupungin yhteistyön eräs aivan keskeinen edellytys on se, että Esa Eerolan kaltaisia yhteistyön rakentajia on tulevaisuudessakin. Yhteistyö rakentuu paitsi asioiden, myös yhteistyöhön sitoutuneiden ihmisten varaan. Esa jättää meille kaikille hyvän ja haastavan esimerkin!\nTampereen kaupungin siirryttyä kolme vuotta sitten uuteen toimintamalliin, merkitsi se myös siirtymistä ns. monituottajamalliin. Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, että kaupunki ei tuota enää yksin tarvitsemiaan palveluja, vaan se tilaa niitä eri tuottajilta. Esimerkiksi hoivapalveluja järjestöiltä, ns. kolmannelta sektorilta ja yksityisiltä yrityksiltä. Suhteessa seurakuntaan uusi tilanne on kiinnostava, sillä ennen hyvinvointivaltion kultakautta kunnan ja seurakuntien toiminnat olivat paikoin hyvinkin kiinteät. Ajatellaanpa vaikka diakoniatyötä, jossa diakoniatyöntekijät olivat Kansanterveyslain voimaantuloon asti v. 1972 kunnanlääkärin alaisia ja näin osa kunnan – nykykielellä sanottuna – palvelutuotantoa. Miten on nyt? Lupaako uusi toimintamalli Tampereella mahdollisuuksia tilata palveluja myös seurakunnilta, joka ei paikannu järjestökenttään, vaan on toinen julkisen sektorin toimija kaupungissa kaupungin itsensä rinnalla.\nHenkilökohtaisesti näkisin hyvinkin perusteltuna sen, että yhteistyötä palvelutuotannon osalta kehitettäisiin, vastaahan seurakunnat omassa palvelutuotannossaan merkittävällä tavalla esimerkiksi lasten päiväkerhotoiminnasta, vanhusten kerhomuotoisesta toiminnasta ja sosiaalisesta työstä diakoniatyössä. Yhteiskunnallisessa tilanteessa, jossa yhä suurempi osa huono-osaisia ihmisiä tippuu kunnallisen hyvinvointiverkon läpi mm. seurakuntien diakoniatyön vastuulle, olisi kohtuullista että kunta osallistuisi myös taloudellisesti tämän pohjimmaisen turvaverkon ylläpitämiseen.\nKaupungin ensi vuoden budjettiin sisältyy kaksi pientä, mutta kiinnostavaa avausta seurakuntien ja kaupungin yhteistyöhön. Budjettiin varattiin 10 000 euron määräraha Mustan Lampaan toiminnan tukemiseen. Perinteisestihän kaupunki ei ole seurakunnan toimintamuotoja tukenut, mutta nyt se tehtiin, koska haluttiin varmistaa asunnottomien palvelutoiminnan jatkuvuus. Toinen esimerkki on kaupungin, Suurella sydämellä -vapaaehtoistyön ja Työllistämisyhdistys Etapin yhteistyönä toteutettava kaupunkipyörähanke, johon valtuusto myös varasi rahoituksen.\nErityisesti olisi kehitettävä yhteistyötä ikäihmisten palveluissa. Vanhusten määrä kasvaa tulevina vuosina voimakkaasti. Jotta voisimme turvata vanhuksillemme laadukkaan hoidon, tarvitsemme nykyistä enemmän yhteistyötä esimerkiksi kotihoidon ja diakoniatyön välillä. Kaupungin palvelujärjestelmässä on aukko esimerkiksi vanhusten lähimmäisavun kohdalla. Kotihoito on nykyisin hyvin räätälöityä täsmähoitoa. Vanhuksen luona käy ruoan tuoja, lääkkeiden antaja, siivooja tai ehkä pesijä, mutta kaikilla on kiire, kukaan ei ehdi istua pidempään ja rupatella saati lähteä vanhuksen kanssa ulkoilemaan tai viemään häntä harrastuksiin tai asioille. Tätä aukkoa paikkaa esimerkiksi Mummon kammari. Kaupunki voisi ostaa näitä lähimmäispalveluja seurakunnilta ja järjestöiltä kattavasti. Se edistäisi vanhusten jaksamista ja kotona-asumista. Voi olla että tulevaisuudessa tarvitaan myös laitosdiakoniaa, sillä laitoshoidon purkamisen seurauksena osa niissä asuneista ei selviä kotona omin avuin.\nPastori, YTM Taina Paajanen tarkastelee viime keväänä tarkastetussa pro gradu-työssään diakoniatyön ja sosiaalityön välistä kumppanuutta. Tulokset eivät ole kovin mairittelevia sosiaalityön kannalta. Sosiaalityö keskittyy – joutuu keskittymään – yhä enemmän byrokraattiseen viranomaistyöhön, jonka kohteena ovat tarkkaan zoomatut kategoriset asiakasryhmät. Diakoniatyössä on kyetty edelleen säilyttämään mahdollisuus ihmisten kokonaisvaltaiseen kohtaamiseen ja rinnalla kulkemiseen ja tukemiseen esimerkiksi sosiaalitoimistossa asioidessa. Aiheellinen pelko toki on, että diakoniatyökin kadottaisi kokonaisvaltaisen työotteensa, jos siitä tulisi tuottaja kunnan organisaatioon.\nToinen näkökulmani liittyy alueellisuuteen ja paikallisuuteen. Viikko sitten kaupunki julkisti ns. kouluverkkoselvityksen, jossa esitetään pienten lasten lähikoulujen lakkauttamista monin paikoin, niin että vain 1-2 luokkalaisille mahdollistettaisiin koulunkäynti kotinurkilla. Lukiot keskitettäisiin keskikaupungille. Kouluverkon lisäksi myös muuta palveluverkkoa ollaan kehittämässä siihen suuntaan, että palvelut alueilla vähenevät ja ne keskitetään yhteen ja samaan paikkaan lähelle keskusta-aluetta. Osaa alueellisista sosiaalitoimistoista uhkaa alasajo, toimeentulotuki aiotaan keskittää yhteen toimistoon. Tämä on suuri takapakki 1980-luvun alkupuolelle, jolloin suurena innovaationa perustettiin alueelliset sosiaali- ja terveysasemat eri kaupunginosiin. Alueellisten palvelujen purkamisessa käytetään usein perusteluna tilakustannusten leikkaamista. Aiottu muutos kohdistuu pahiten huono-osaisiin ja huonojalkaisiin. Lautakunta ja valtuusto on linjannut kuitenkin niin, ettei näin toimittaisi.\nHuolestuttavaa on, että tämä sama managerialistinen oppi on pesiytynyt myös seurakuntiin suurempien yksikkökokojen ja taloudellisen tehokkuuden tavoitteluna. Päädyttiinpä seurakuntien rakennemallityössä mihin ratkaisuun tahansa, haasteena on varmistaa lähipalvelut ja läsnäolo paikallistasolla. Esitänkin aivan toisenlaisen toiminnan tehostamismallin: seurakunnat ja kaupunki voisivat käyttää yhteisiä tiloja. Esimerkiksi sosiaalityöntekijän vastaanotto voisi olla seurakuntakodilla tai diakoniatyöntekijän vastaanotto sosiaaliasemalla. Näin tilojen määrää voitaisiin vähentää, mutta palvelut säilyttää alueilla.\nVaikka seurakunta ja kunta ovat molemmat palveluja tuottavia julkisyhteisöjä, eroaa seurakunta kunnasta siitä, että se on myös seurayhteisö. Yhdessäolo ja yhteisöllisyys ovat voimavaroja, jota viranomaistyö ja byrokratia eivät synnytä. Se kasvaa vain lähellä olemisesta ja verkostoissa. Seurakunnan merkitystä yhteisöllisyyden tuottajana ei voida aliarvioida. Ihmisten yksinäisyys on tämän päivän suurimpia haasteita. Seurakunta rakentaa tätä yhteisöllisyyttä toimituksissaan, kerhoissaan ja myös monipuolisessa vapaaehtoistyössä, josta erinomaisia esimerkkejä ovat Mummon Kammari ja Suurella sydämellä.\nViikko sitten minulla oli tilaisuus kuulla Helsingin kaupungin pitkäaikaisen sosiaalijohtaja Aulikki Kananojan luento Kunnallisesta sosiaalipolitiikasta. Hän näkee, että yhteisöllisyyden rakentaminen on yksi keskeinen haaste kunnallisen hyvinvoinnin luomisessa. Hän perään kuuluttaa ”paikallisiin tarpeisiin nopeasti reagoivaa sosiaalipolitiikkaa ja yhteisöllisyyden vahvistamista kansalaisyhteiskunnassa esimerkiksi paikallistasolla”.\nKuinka yhteistyö voi siis rakentua Tampereella tulevaisuudessa kaupungin ja seurakunnan välillä? Setlementtityön uranuurtaja, pappi Sigfrid Sirenius on todennut: ”Ihmiset, jotka tuntevat toisensa, luottavat toisiinsa”. Tässä on yhteistyön perusta. Esa Eerolan ja minun yhteistyö alkoi 2000-luvun alussa Saksaan, entisen DDR:n alueelle suuntautuneella matkalla, jossa sain olla mukana seurakuntien aluetyön tiimin kanssa. Tuolla matkalla me kaksi melko erilaista ja eri tavoinkin ajattelevaa ihmistä keskustelimme paljon keskenämme. Siitä asti olen arvostanut toimintaasi, määrätietoista ja pitkäjänteistä tapaasi sitoutua edistämään ihmisten ja yhteisöjen parasta.


Halti miesten trekkingkenkä Mone mid DrymaxX - Toriseva Wild verkkokauppa verkkokauppa\nKatso tuoteryhmätRetkeily- ja vaelluskengät\nHalti miesten trekkingkenkä mone mi...\nHalti miesten trekkingkenkä\nMone mid DrymaxX\nValitse koko40 - Tuote tilapäisesti loppu41 - Tuote tilapäisesti loppu42 - Tuote tilapäisesti loppu43 - Tuote tilapäisesti loppu44 - Tuote tilapäisesti loppu45 - Tuote tilapäisesti loppu46 - Tuote tilapäisesti loppu47 - Tuote tilapäisesti loppu\nHalti miesten ulkoilukengät Miesten retkeily-, ulkoilu- tai vaikka kaupassakäyntikengät välikeleihin. Vedenpitävä kalvo pitää jalat kuivina vedessä ja loskassa. Hieman pidempi varsi jatkaa käyttöaikaa pidemmälle syksyyn ja antaa mahdollisuuden astua ...\nHalti miesten ulkoilukengät\nMiesten retkeily-, ulkoilu- tai vaikka kaupassakäyntikengät välikeleihin. Vedenpitävä kalvo pitää jalat kuivina vedessä ja loskassa. Hieman pidempi varsi jatkaa käyttöaikaa pidemmälle syksyyn ja antaa mahdollisuuden astua syvempäänkin loskaan tai vesilätäkköön. Rullaava pohja jokapäiväiseen käyttöön, mutta kuitenkin kohtuullisen jämäkkä rakenne riittää hienosti pieniin retkiin ja ulkoilmasta nauttimiseen. Pitävä pohja asfalttiviidakkosta kallioille.


Suomalainen Pornoelokuva Suomipornoo\nPaksu Saksan vaimo ratsastaa. Humalassa, teini tyttö imee penistä. Suomiporno - amatööri koulutyttö nauttii penistä. Paksu ja vanha suomalainen huora saa hotellissa munaa. Suomen lesbotytöt nuolevat toistensa pillua. Suomiporno - punatukkainen, suomalainen lutka saa kahta munaa yhtä aikaa kylpyhuonessa.\nSuomiporno - paksu, mutta kuuma tyttö ja vanhepi mies. Suomalainen lutka saa kolmen miehen munaa kerrallaa! Suomiporno - vanhepi mies panee teinitytölle rajusti vittuun. Suomiporno - 18 vuotta vanha Joanna nussii ja saa orgasmin. Suomalainen huora tienaa rahaa hotellissa. Voit katsoa ilmaisia seksivideoita eri aihealueista ja sivustoista.\nSuomalainen pornoelokuva suomipornoo -\nHD-tasoiset, täyspitkät hardcore porno videot, kokoillan pornofilmit, anaaliseksi, suomalaiset amatöörivideot, ryhmäseksi, pornotähdet. Amatööri kotiäiti on kotona kiimassa. Onnekas suomalainen mies panee kahta naista. Amatööri tyttö saa keitiössä vittuun. Suomiporno - amatööri koulutyttö nauttii penistä. Taitava suomalainen huora saa spermat sisään. Kurvikas suomalainen huora saa kahta munaa luonossa.\n: Suomalainen pornoelokuva suomipornoo\nAnaali raiskaus sabina suomi porno 682\nSuomalainen pornoelokuva suomipornoo Onnekas suomalainen mies panee kahta naista. Suomiporno - amatööri koulutyttö nauttii penistä. Iso kyrpä syvälle vittuun. Amatööri pari tekee kotivideota. Amatööri pari tekee kotipornovideota. Tanaan Tama viikko Tama kuukausi Tama vuosi. Uusimmat videot Katsotuimmat videot Eniten kommentteja Video helmet Suodatin:\nCall girls finland gangbang 808\nSuomalainen pornoelokuva suomipornoo Thai naiset suomessa kovaa panemista\nSeksiseuraa kotka bdsm seksi Paksu ja vanha suomalainen huora saa hotellissa munaa. HD-tasoiset, täyspitkät hardcore porno videot, kokoillan pornofilmit, anaaliseksi, suomalaiset amatöörivideot, ryhmäseksi, pornotähdet. Taitava suomalainen huora saa spermat sisään. Suomalainen huora tienaa rahaa hotellissa. Amatööri pari tekee kotona pornovideota. Suomiporno - punatukkainen, suomalainen lutka saa kahta munaa yhtä aikaa kylpyhuonessa.\nTyttö on amatööri, mutta imutta kuin huora. Amatööri kotiäiti on kotona kiimassa. Amatööri pari tekee kotivideota. Nuori beibi saa takapihalla. Pari nussii ja tekee pornovideota. Nuori beibi saa rajusti munaa. Koulutyttö saa rajusti syvälle pilluun. Amatööri vaimo dildoottaa kotona. Perverssi poika ja hänen kuuma sisko-puoli. Voit katsoa ilmaisia seksivideoita eri aihealueista ja sivustoista.\nHD-tasoiset, täyspitkät hardcore porno videot, kokoillan pornofilmit, anaaliseksi, suomalaiset amatöörivideot, ryhmäseksi, pornotähdet. COM - All rights reserved. Suomiporno - seksikäs suomalainen vaimo saa spermat sisään. Nuori suomalainen tyttö saa suihkussa kyrpää. Suomalainen äiti saa kahta munaa luonossa.\nPienitissinen tyttö nussii peilin edessä. Amatööri tyttö saa keitiössä vittuun. Uusimmat videot Katsotuimmat videot Eniten kommentteja Video helmet Suodatin: Amatööri pari tekee kotipornovideota. Seksikäs ja isotissinen vaimo on suihkussa.\nThis entry was posted in Juhla Huittinen on 02.01.2018 by suomalainen pornoelokuva suomipornoo.\n2 thoughts on “Suomalainen pornoelokuva suomipornoo”\nsuomalainen pornoelokuva suomipornoo 09.01.2018 at 06:49\nsuomalainen pornoelokuva suomipornoo 15.01.2018 at 14:53\nDonna heart porn kovaa kullia


22 huhti 2015 28 joulu 2015\nJoka vuosi maailmanlaajuinen tiedon jättiläinen, Thomson Reuters, nimeää yrityksiä jotka ovat parhaiten onnistuneet muuttamaan luodat ideansa ja innovaationsa kaupallisiksi. Brother on näiden yritysten joukossa.\nSuurin osa ihmisistä tunnistaa Brotherin, sillä tuhansissa suomalaisissa kodeissa ja yrityksissä käytetään suosittuja Brother monitoimilaitteita, tarratulostimia, fakseja ja lasertulostimia. Harvemmat tietävät, että Brother, jonka pääkonttori on Japanissa, on myös yksi maailman innovatiivisimmista yrityksistä.\nBrotherin innovatiivisuus on virallisesti vahvistettu tosiasia, sillä Thomson Reuters on valinnut Brotherin yhdeksi maailman "sadasta innovatiivisimmista yrityksistä" neljättä vuotta peräkkäin.\nBrother on tällä arvostetulla listalla monien maailman tunnetuimpien eri toimialoilla ja markkinoilla toimivien yritysten kanssa. Kaikille näille yrityksille on luonteenomaista, että he ovat onnistuneet erittäin hyvin muuttamaan luovat ideansa ja innovaationsa kaupallisiksi ja suojanneet patenttinsa, perustelee Thomson Reuters virallisessa tiedotteessaan Brotherin nimeämistä.\nJokainen Top 100 listattu yritys on arvioitu neljässä eri kategoriassa: Uusien patenttien lukumäärä, patenttien hyväksyntä, patentoitujen tuotteiden maailmanlaajuisuus ja patenttien vaikutus teollisuuteen.\n"Paikka Thomson Reutersin Top 100 listalla on loistava huomionosoitus tuotteidemme kehittäjille ja tutkijoille, mutta myös innovatiivisuutta arvostavalle maailmanlaajuiselle johdollemme," selittää Brother Finlandin myyntijohtaja Tom Forssell.\n"Suomen maakonttori on osa maailmanlaajuista Brother konsernia. Tämä palkinto osoittaa meille sen, että voimme odottaa yhä uusia innovatiivia Brother tuotteita myös tulevina vuosina. Brother laitteita, jotka tekevät asiakkaidemme päivittäisestä arjesta helpompaa," Tom Forssell jatkaa.\nYksi Brotherin uusimmista ja suurimmista innovaatioista ovat Print 3.0 sukupolven monitoimilaitteet. Brother oli ensimmäinen maahantuoja, joka toi markkinoille edullisen A3-malliston kaikkien saataville.


Ansioluettelon suunnittelu | Adobe InDesign\nErottuva ammattimainen ansioluettelo\nSuunnittele Adobe InDesignilla ansioluettelo, joka esittelee ammattikokemustasi — ja on suunniteltu uniikilla tyylilläsi. Käytä puhdasta taittoa, raikkaita värejä ja kaunista kirjasinta, joiden avulla voit saada unelmatyöpaikan.\nMuista erottuvan omaleimaisen ansioluettelon luonti\nTäydellisen, luovan ansioluettelomallin löytäminen voi olla hankalaa. Voit luoda InDesignin avulla mukautetun taiton, jolla erotut muista työnhakijoista.\nAnsioluettelon sisällön kirjoitus on oma lukunsa. Hyvän ansioluettelon sisällön on oltava hyvin kirjoitettu, ennen kuin se voidaan suunnitella hyvin. On helppoa rönsyillä ja sisällyttää liikaa tietoa. Aloita toimintaverbeillä ja kirjoita lyhyesti työhistoriastasi luettelomerkeillä.\nMuutaman taittovaihdon luonnostelu\nKun sisältö on valmis, kokeile muutamia taittovaihtoehtoja, kuten kahta saraketta verrattuna kolmeen. Voit luonnostella muutamia ansioluetteloesimerkkejä paperilla ennen niiden luontia InDesignilla. Kun olet valmis, luo InDesign-dokumentti ja varmista kohdistus ruudukkojen avulla.\nValitse kirjasin ja enintään kolme merkki- tai kappaletyyliä.\nOikea kirjasin on tärkeä osa suunnittelua, joten kannattaa kokeilla muutamaa tyyliä, jotta sopiva löytyy. Määritä merkki- ja kappaletyylit niin, että niiden muutos on myöhemmin helppoa. Älä ylitä kirjasinvalintojen määrää, jotta ansioluettelo on helppolukuinen ja käyttäjäystävällinen rekrytointipäälliköille.\nTekstin ja yksinkertaisten graafisten elementtien lisäys\nKäytä ylimääräistä aikaa suunnittelemalla mukautettu logo tai grafiikkaa ansioluetteloa varten Adobe Illustratorilla ja tuo se InDesigniin. Herätät huomiota käyttämällä rohkeita värejä ansioluettelon joissakin elementeissä.\nHyödynnä näitä Adobe Adobe Creative Cloudin työkaluja.\nSaat käyttöösi työkalut, joiden avulla voit tehdä ansioluettelostasi sellaisen, että se vaikuttaa graafisen suunnittelijan laatimalta.\nEtsi oikea kirjasin.\nOrganisoi tiedot ja tee niistä helposti ymmärrettäviä valitsemalla Adobe Fontsin yli 17 000 laadukkaasta kirjasimesta. Helppolukuiset kirjasintyylit tekevät hyvästä ansioluettelosta loistavan.\nLaita se säihkymään Adobe Stockin avulla.\nVoit löytää inspiraation nopeasti Stock-resurssien avulla. Käytä Stock-kuvaa otsikkografiikassa tai hae työkokemuksesi esittelyyn ihanteellinen ansioluettelomalli Stockista.\nVoit luoda mukautetun ansioluettelon InDesignilla luovuutesi ja näiden yksinkertaisten ohjeiden avulla uuden työpaikan saamiseksi.\nKirjoita ansioluettelon sisältö.\nNäet, mikä taitto toimii sisällölle parhaiten luonnostelemalla muutamia erilaisia vaihtoehtoja käsin.\nLaadi dokumentti ja jaa sisältö sarakkeisiin ruudukoiden avulla.\nVarmista, että ansioluettelo näyttää puhtaalta ja ammattimaiselta kokeilemalla erilaisia kirjasimia ja värejä.\nTulosta se, vie PDF-muotoon tai kerro tarinasi julkaisemalla se verkossa.\nAnsioluettelon suunnittelun opastusohjelmat\nTutustu näihin ansioluettelon laadintaresursseihin verkossa ja luo jotakin, joka hämmästyttää rekrytoijia ja potentiaalisia työnantajia.\nAnsioluettelon suunnittelun perusteisiin tutustuminen\nAloita ansioluetteloesimerkillä ja opettele suunnittelemaan ammattimainen ansioluettelo, joka auttaa mitä tahansa työhakemusta.\nDigitaalinen ja vuorovaikutteinen ansioluettelo\nKehitä klassista ansioluettelomuotoa edelleen vuorovaikutteisella verkkoversiolla, jolla esittelet taitojasi, luovuuttasi ja kokemustasi.\nAdobe InDesignin yksittäinen sovellus\nSaat InDesignin osana Creative Cloudia.\nSaat yli 20 luovaa sovellusta, kuten InDesignin.\nSäästä yli 65 % yli 20 Creative Cloud -sovelluksen hinnasta.\nSäästä yli 60 % yli 20 Creative Cloud -sovelluksen hinnasta.\nAlan johtavat luovat sovellukset, joiden lisenssien hallinta on yksinkertaista.


Hakkapeliittain päivä 2019 - Suomen Sisu\nSuomen Sisu vietti vuosittaista juhlaansa hakkapeliittain päivää Turussa 2. marraskuuta 2019.\nPäivä alkoi seppeleenlaskulla jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin muistomerkille Turun Itsenäisyydenaukiolla. Seppeleenlaskun jälkeen kävimme vierailulla merenkulun ja meripuolustuksen museossa Forum Marinumissa. Näiden jälkeen siirryimme suurkäräjien kokouspaikalle.\nSyksyn suurkäräjät ovat vaalisuurkäräjät, joilla valitaan Suomen Sisun luottamushenkilöt. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Henri Hautamäki Turusta (kuvassa toinen vasemmalta). Toiseksi varapuheenjohtajaksi valittiin Timo Hännikäinen (3. vas.) Helsingistä. Käräjien uudeksi jäseneksi valittiin Kari Salminen (1. vas.) Hausjärveltä. Lisäksi tehtävissään käräjillä jatkavat ensimmäinen varapuheenjohtaja Riku Nevanpää (kuvassa 1. oik.), kirjuri Jenna Simula ja käräjien jäsen Juha Mäenpää.\nOnnea valituille ja kiitos kaikille osallistujille aktiivisesta kokouksesta!\n← Henri Hautamäki: Asetun ehdolle Suomen Sisun seuraavaksi puheenjohtajaksi\nItsenäisyyspäivän 2019 ohjelma →


Kampanjat ja tarjoukset sivustolla Spin Casino 🌟\nSivuston Spin Casino Nettikasino arvostelu - Kampanjat & Tarjoukset\n+ Uusi 2019\nKahnawake Gaming CommissionMaltan peliviranomainenYhdistyneen kuningaskunnan uhkapelitoimikunta\n< Spin Casino arvosteluKampanjat & TarjouksetRekisteröidy / Uusi asiakas-tarjous\nLähes kaikki online-vedonvälittäjät tarjoavat jonkinlaisen bonuksen pelaajien kiinnostuksen pitämiseksi ja samalla uusien asiakkaiden houkuttelemiseksi. Spin City ei ole poikkeus, heillä on myös paljon hyviä yllätyksiä kaikille asiakkailleen.\nPäästäksesi Spin City -maailmaan sinun on ensin avattava tili. Tämä voidaan tehdä muutamassa helpossa vaiheessa, ja jos olet täydellinen aloittelija, toimi vain seuraavasti:\nSiirry viralliselle kasinosivustolle.\nNapsauta Rekisteröinti-painiketta, joka löytyy vasemmasta reunasta.\nKirjoita kaikki vaadittavat tiedot.\nSuorita rekisteröinti loppuun.\nKun kaikki nämä vaiheet on tehty, sinulla on jäljellä vain talletettu talletus ja aloittaminen pelaamalla joitain monista peleistä, joita kasino tarjoaa. Jos sinulla ei ole bonuskoodia, voit silti saada bonuksen kasinolta.\nRekisteröidy / Uusi asiakas-tarjous\nKaikilla uusilla pelaajilla on loistava tilaisuus tarttua käsiinsä ylimääräisiin 1000 dollarin bonusrahastoihin. Luulet todennäköisesti, kuinka voit hankkia nämä varat ja pidentää pelisi hiukan pidempään - tai tässä tapauksessa paljon pidempään. Spin Casino tarjoaa 100% 100%: n ottelubonuksen, joka siirtyy kolmelle ensimmäiselle talletuksellesi tällä tavalla:\nKun teet talletuksen ensimmäisen kerran, saat 100% bonuksen bonuksesta, joka on korkeintaan 400 dollaria.\nKun teet talletuksen toisen kerran, saat 100% bonuksen bonuksesta, joka on korkeintaan 300 dollaria.\nKolmas kerta kun teet talletuksen, saat 100% bonuksen bonuksesta, joka on korkeintaan 300 dollaria.\nEmme voi stressata tarpeeksi, kuinka hyvä tämä tarjous on. Varsinkin pelaajille, joilla ei ole suurta budjettia pelata isoina kerralla. Jos hyväksyt tämän suurenmoisen tarjouksen, sinun on täytettävä panostusvaatimukset ennen kuin voit tehdä peruutuksen. Panostamisvaatimukset ovat tässä tapauksessa 50 kertaa. Bonukselle on korkein nostoraja, joka on 100 dollaria. Jotkut pelaajat, joiden loppusumma on melko suurempi saldoon, kun he ovat täyttäneet panostamisvaatimukset, jatkavat peliä, kunnes heillä on vain 100 dollaria jäljellä. Tällä tavalla voit käyttää saldoasi kokeilla uusia pelejä ja nähdä, mitä heillä on tarjottavanaan. Lisäksi voit nauttia bonusrahastoistasi ja voitoistasi hieman kauemmin.\nSpin Casino tarjoaa myös päivittäisiä, viikoittaisia ja kuukausittaisia tarjouksia, ja jos tiedät kuinka hyödyntää niitä, voit parantaa mahdollisuuksiasi voittaa enemmän.\nHeillä on myös 'bonuspyörä' ja kun pyörität sitä, voit ansaita palkintoja, kuten bonuksia. Hyvä uutinen on, että voit pyörittää pyörää parin tunnin välein, joten on suuri mahdollisuus, että voitat jotain.


Kaikki kunnat eivät pääse kasvuun kiinni – uusi raportti penää lisää asuntoja ja rautateitä ratkaisuksi - Kainuun Sanomat\nKotimaa Julkaistu 16.5.2018 klo 19:26 | 4\nNimetön 17.5.2018 16:40\nKainuun kunnanjohtajien palkkaa voi hyvin leikata reilusti alaspäin. Ovathan he saaneet aikaan Kainuun näivettymisen kierteen.\nNimetön 17.5.2018 16:24\nVihreä ja kepuli,nuo yhteiskunnan elätit.\nNimetön 17.5.2018 14:05\nTulevaisuus näyttää huonolta ainakin Kainuun osalta. Kainuun\npuut hakataan yhteiseksi hyödyksi, mutta mitä tilalle? Luvassa ei mitään herroilta. Terrafameen pistettiin 2miljardia joka hiipuu kannattamattomana. Ai biolaitos? Tuskin tulee kun toiset on jo paljon edellä. Kainuun kohtalona on muuttotappion jatkuminen ja yritystoiminnan kuihtuminen ainakin matkailun osalta.\ntoveritappi 17.5.2018 13:45\nNiin, etenkin lääkäreiden palkkoja Kainuussa on laskettava alle puoleen, että saadaan houkuteltua tänne enämpi lääkarin virkoja.


Viikon ruokalista - Page 2 of 16 - Kotiliesi.fi\nKotiliesi » Ruoka » Viikon ruokalista\nKesäistä mansikkasalaattia, kermaisia ahvenfileitä ja hauskoja lasagneleivoksia, niistä on tämän viikon herkut tehty. Reseptit näihin ja muihin ruokiin löydät viikon ruokalistalta.\nTällä viikolla grilli kuumenee kerran jos toisenkin. Siellä valmistuvat niin aasialaismausteiset silakat, kesäinen pyttipannu kuin hauska oluttölkkikanakin. Nappaa näiden ja muiden kesäherkkujen reseptit viikon ruokalistalta.\nTällä viikolla herkutellaan kauden maukkammilla kasviksilla ja ihanilla grilliruoilla: barbecuelohi saa kylkeensä raikkaan kurkkukastikeen ja broileripihveistä kootaan ruokaisat iltapalaleivät. Muurikkapannulla valmistetussa lämpimässä kesäsalaatissa ihastuttavat puolestaan halloumijuusto ja makeat mansikat.\nViikon ruokalista 12.6.-18.6.: Mehevä kaalicaesar ja muut veikeät herkut\nTämän viikon ruoat pursuavat väriä, makua ja mehevyyttä. Pöytään katetaan viikon aikana juustoista kasvispastaa, sataykastikkeeseen dipattavia lihavartaita sekä broileriburritoja, jotka yllättävät veikeillä makuvivahteilla. Näiden ja muiden herkkujen reseptit löydät viikon ruokalistalta.\nViikon ruokalista 5.6.-11.6.: Mainiot kanavartaat ja muut kivat ideat viikkoon\nKokosimme tälle viikolle ruokalistan, joka pursuaa makua, värejä ja kivoja ideoita. Vai miltä kuulostaisi intialaismausteinen munakoisosalaatti, halloumilla mehevöitetyt kasvispihvit tai sitruunaruohon ympärille muotoillut thai-kanavartaat? Nämä ja muut kivat ideat nappaat viikon ruokalistalta.\nViikon ruokalista 29.5.-4.6.: Aasialaiset broilerinkoivet ja muut viikon suosikit\nTämän viikon ruoat valmistetaan aasialaiseen, espanjalaiseen ja englantilaiseen tyyliin. Tarjolla on muun muassa mausteista chorizokeittoa, maissihiutaleilla kuorrutettuja kalapaloja sekä vihreällä teellä maustettuja lohimedaljonkeja. Samalla korkataan myös grillauskausi alkaneeksi, vaihtuuhan kuukausikin jo kesäkuun puolelle.\nViikon ruokalista 22.5.-28.5.: Kielenvievä broilerilasagne ja muut viikon herkut\nKoko perheen suosikkiruoka, lasagne, tehdään tällä viikolla broilerista. Myös perinteinen bolognaisekastike saa uuden ilmeen linsseistä. Lisäksi kokeillaan pikkelöintiä. Mehukkaaksi marinoituneet kasvikset sujahtavat tällä kertaa patongin väliin, mutta kokeile niitä ihmeessä myös salaattien seassa. Nappaa nämä ja muut ihastuttavat reseptit viikon ruokalistalta.\nViikon ruokalista 15.5.-21.5.: Helppo sitruunapasta ja muut raikkaat arkiruoat\nTällä viikolla kokataan herkkuja kauden kasviksista. Kesäkurpitsaa sujahtaa niin sitruunaisen pastan kuin itämaisittain maustettujen pannaredenkin sekaan. Varhaiskaalista puolestaan tehdään mehevää pataa, ananaksesta kielen vievä jälkiruoka. Nappaa herkkureseptit viikon ruokalistalta.\nViikon ruokalista 8.5.-14.5.: Lihapullavokki ja muut kivat herkut viikkoa piristämään\nTällä viikolla herkutellaan muun muassa juustoisillla lihapullilla tomaattikastikkeessa ja mehevällä parsafrittatalla. Sunnuntaina hemmotellaan äitejä hyvällä ruoalla. Tarjolla on thaimaalaista lohikeittoa ja valkosuklaista pannacottaa. Poimi reseptit viikon ruokalistalta.


Kalkkunoita kasvatetaan aina Vanhan maailman asukkailla. Siksi lintua symboloi Yhdysvallat ja Kanada. Kun kalkkunat aloittivat ”matkan” ympäri maailmaa, niiden ulkonäkö muuttui dramaattisesti. Eri maista kasvattajat kasvattivat useita rotuja.\nTurkin jalostusta harjoitettiin Venäjällä pitkään. Siipikarjankasvattajat eivät kuitenkaan aina saaneet toivottua tulosta. Useimmiten se oli siipikarjan painon puute tai kuolema erilaisista sairauksista. Kasvattajat ovat aina pyrkineet saamaan sellaisen rodun, joka olisi kaikilta osin paras.\nOn tärkeää! Pohjois-Kaukasian rotujen hankkimiseksi otettiin paikallisia pronssilintuja ja leveäkuorittuja kalkkunoita.\nRisteyksen jälkeen sai uuden kalkkunan oksan. Kasvanut useita vuosia ja katseli hybridejä. Rekisteröity Pohjois-Kaukasian rotu vuonna 1964.\nSaatuista linnuista tuli suosikki luonnonvaraisten ystävien keskuudessa, koska ne olivat vaatimattomia sekä asuinolosuhteiden että ruokinnan osalta.\nPohjois-Kaukasian rodun edut\nAnna tärkeimmät edut:\nJoka vuosi yksi naaraspuolinen karhu 100-120 munasta: karjan karja on mahdollista täyttää vuodessa.\nNaisilla kehittyi äidin vaisto. He eivät koskaan jätä pesää kytkimellä, vaan he voivat kuoriutua siipikarjatilojen edustajien munista.\nKaukasialaisilla on laaja rintakehä, joten valkoisena lihana on noin 25 painoprosenttia.\nPohjois-Kaukasian kalkkunat painavat keskimäärin 12-15 kilogrammaa. Kalkkunan paino on hieman pienempi - 8-10 kilogrammaa. Nuoret eläimet, joilla on asianmukainen ruokinta 3-3, 5 viikkoa, voivat painaa noin 4 kiloa.\nVaroitus! Siipikarjankasvattajien on ruokittava noin 3 kg 500 g viljarehuseoksia yhden kilogramman kohdalla saadakseen Pohjois-Kaukasian kalkkunan painonnousua.\nKaksi uutta kalkkunanrotua kasvatettiin, joista kullakin on useita erityispiirteitä:\nStavropolin alueella kasvatettiin vuonna 1946 uusi rotu kalkkuna. Paikallisen rodun ja laajan rintaisen kalkkunan naaras ylitettiin. Uuden rodun lintuja, jotka ovat saaneet Pyatigorskin tiedemiehet, alkoi kasvattaa Venäjän eteläisillä alueilla, Kaukasian pohjoisosassa. Turkki oli laajalti levinnyt Keski-Aasian tasavaltojen siipikarjanviljelijöille. He pitivät pronssikalkkunoita Saksan ja Bulgarian asukkaille. Näissä maissa aikuiset ja pentit viedään.\nNimi hyväksyttiin kymmenen vuotta myöhemmin. Pronssi kalkkunoissa runko on hieman pitkänomainen, syvä rinta, vahvat pitkät jalat. Vaikka linnut ovat pieniä, miehet painavat jopa 15 kg, naiset eivät ylitä 8 kg. Pullit, jotka ovat yleensä kolmen viikon iässä, voivat painaa noin 4 kg.\nLintujen höyhenet ovat pronssia, valoisena vihreällä ja kultaisella sävyllä. Pronssi eniten hännässä, alaselässä ja selässä. Kalkkunan hännän itsensä on upea: tummanruskeat raidat mustalla matta-taustalla. Kalkkuna on pienempi kuin uros, ja sen tunnuspiirteet ovat nokkaan kasvaneet. Kaulassa on paljon höyheniä, mutta hänellä ei ole onnea hiuksillaan, ei ole lähes mitään höyheniä. Lisäksi kalkkunanrinta on harmahtava, koska höyhenien reunoilla on valkoinen reuna.\nPohjois-Kaukasian pronssikalkkunat on mukautettu laiduntamiseen. Tuntuu hyvältä erilaisissa ilmasto-olosuhteissa.\nKalkkunat kuljettavat munia, joiden paino on jopa 80 grammaa. Vuoden aikana vähintään 80 kappaletta. Munatuotanto tapahtuu 9 kuukauden iässä. Vaaleat keltamunat, joissa on ruskea täyte. Prosenttiosuus on hedelmöittynyt 90% kalkkunan alle asetetuista munista.\nOn tärkeää! Rotujen elinvoimaisuus ja yksinkertaisuus houkuttelee siipikarjan viljelijöitä.\nLisäksi kalkkunan avulla muutetaan paikallisia lintulajeja.\nJos puhumme puutteista, se viittaa nuoren ruhon sinertävään violettiin. Tästä syystä ei suositella tappaa nuoria lintuja.\nKalkkunoiden jalostuksessa pääpaino on aina ollut suurten määrien hankkimisessa ja mielenkiintoisessa höysteen värityksessä. Pohjois-Kaukasian hopeakalkunat täyttävät tämän standardin.\nKetkä ovat rodun vanhemmat\nSellaisina kasvattajien geneettinen materiaali oli. Nyt oli tarpeen valita tarvittavat kopiot, jotta ne sopivat täysin seuraaviin vaatimuksiin:\nOli korkea tuottavuus.\nVoisiko selviytyä missä tahansa, jopa rajoitetussa tilassa.\nOn koristeellinen, erilainen kuin muut rodut, värjäys.\nNauti monista muista eduista, joita muut kilpailijat puuttuvat.\nMutta tärkeintä on lähettää positiivisia ominaisuuksia useille kalkkunoiden sukupolville. Lyhyesti sanottuna rodun merkkien tulisi olla hallitsevia.\nVaroitus! Uuden hybridin saamiseksi Pohjois-Kaukasian rodusta valittiin vaaleankeltainen Uzbekistanin kalkkuna ”äidiksi” ja ”valkoinen isä” - valkoinen laajakorkea kalkkunan turkki.\nPohjois-Kaukasian hopeanhohtoisessa rotuissa olevat kalkkunat erottuvat laajasta, ulkonevasta rintasta, leveästä ja viistoisesta. Siivet ovat hyvin kehittyneet. Kalkkunoiden korallijalat ovat vahvoja ja vahvoja.\nHännän on ylellinen, melko pitkä. Kun se on finnoitettu, voit ihailla hopeanhohtoista valkoista höyhenää, jossa on kauniit mustat ja punaiset värit. Pää on pieni, siisti, mutta kalkkunan kampauksella ei ole onnea: höyhenpeite on merkityksetön.\nTurkki 4 kuukautta - 3, 5-5, 2 kg.\nAikuiset kalkkunat enintään 7 kg.\nKalkkunat enintään 16 kg.\nKasvaminen on 40 viikkoa. Nainen alkaa kantaa munia. Lintu on tuottelias, joten yhdeltä yksilöltä saat jopa 120 munaa vuodessa, joiden paino on 80-100 grammaa.\nMunat ovat valkoisia, ruskea ja pilkkuja. Munan hedelmällisyys on erinomainen - jopa 95%. Näistä 75% pouleista on yleensä haudottu.\nVaroitus! Tämän rodun kalkkunat kasvavat luonnollisella tavalla ja keinotekoisen keinosiemennyksen avulla.\nKalkkunan jälkeläisten osuus on lähes sama.\nPohjois-Kaukasian hopearotujen kalkkunat ovat erinomaisia äidejä. He voivat istua paitsi omien muniensa lisäksi myös kanan, ankan, hanhen. Erityisen huolestuttavaa hoitoa kaikille jälkeläisille.\nRotu arvostetaan paitsi suurille munille myös arvokkaalle lihalle. Tuotos on yleensä 44, 5-58%. Valkoinen liha - ruoska eniten.\nHallitsevat ominaisuudet vanhemmat pystyvät siirtämään jälkeläisille kahdeksan sukupolvea: geneettinen koodi on vakaa ja luotettava.\nLintujen elinkelpoisuus voidaan kadehdella.\nVihje! Asianmukainen hoito mahdollistaa 100% aikuisten lintujen ja nuorten eläinten säästämisen.\nKun Pohjois-Kaukasian kasvattajat alkoivat kasvattaa uusia kalkkunoita, he ottivat huomioon yksittäisten tilojen tarpeet. Nykyään tällaisia lintuja kasvatetaan teollisessa mittakaavassa, mikä tarjoaa venäläisille terveellistä ja maukasta lihaa.\nPohjois-Kaukasian pronssi kalkkunat © 2017 - Tammikuu 2022


Ferrovan meni konkurssiin - Taivalkoski menetti neljännesmiljoonan | Koillissanomat\nFerrovan meni konkurssiin - Taivalkoski menetti neljännesmiljoonan\nKuva: Oulun kauppakamari\nRaahen satama-alueelle vanadiinitehdasta suunnitellut Ferrovan Oy jätti viime viikolla konkurssihakemuksen Oulun käräjäoikeudelle. Ferrovan on entinen Mustavaaran Kaivos. Taivalkosken kunta menetti konkurssissa 250 000 euroa.\nTaivalkosken valtuusto päätti yhtiön vähemmistöosakkuudesta huhtikuussa 2011 kuultuaan silloisen toimitusjohtaja Jan Akkermanin esittelyn hankkeesta. Tuolloin luvattiin, että kaivostoiminta elvytetään ja yhtiön kotipaikka siirtyy Taivalkoskelle. Mustavaaran Kaivos muutti nimensä viime vuoden alussa Ferrovan Oy:ksi\nEnnen konkurssia Ferrovan asetettiin selvitystilaan 21. maaliskuuta, minkä jälkeen selvitysmiehen johdolla on arvioitu edellytyksiä realisoida yhtiön omaisuus, löytää toiminnalle jatkaja tai ajaa toiminta hallitusti alas. Valtion omistaman erityistehtäväyhtiö Suomen Malmijalostus Oy:n keskiviikkona julkaiseman tiedotteen mukaan Ferrovanista saatiin selvitysprosessin aikana joitakin tarjouksia, mutta ne eivät olleet kuitenkaan toteuttamiskelpoisia.\nFerrovan-hanke alkoi alun perin vuonna 2011 ja Suomen Malmijalostus oli hankkeessa mukana viimeisen puolen vuoden ajan. Tehtaan rakentamisen edellyttämää rahoitusta koskevat neuvottelut olivat jo edenneet pitkälle, mutta yhtiö ei saanut sovittua rahoittajien edellyttämiä muutoksia tehtaan raaka-aineen toimitussopimukseen. Tämän ja kohonneiden investointikustannusten seurauksena rahoittajat ja omistajat eivät nähneet enää edellytyksiä viedä hanketta eteenpäin.\nMustavaaran Kaivos muutti nimensä viime vuoden alussa Ferrovan Oy:ksi, koska silloisen toimitusjohtaja Jukka Pitkäjärven mukaan tehdashankkeen lainapainotteinen rahoituspaketti olisi tullut suurimmaksi osaksi Suomen ulkopuolelta.\nTaivalkosken valtuuston puheenjohtaja Osmo Buller on pettynyt tilanteeseen.\n– Valitan, että tässä näin kävi. Toivomme kuitenkin, että kaivostoiminta Taivalkoskella voisi vielä joskus jatkua. Toiveemme ei varmaan toteudu kuitenkaan pitkään aikaan.


Blogi: Toimitukselta 13.11.2020\nMaailmanlaajuisessa ympäristökriisissä ei ole kyse vain siitä, miten energia tuotetaan. Kuva: Greenpeace China / Flickr (CC BY 2.0)\nMaanantaina katsoin ensimmäisen jakso ohjelmasta Riku Rantala ja 100 ilmastokysymystä. Ohjelma lupaa vastauksia meitä jokaista askarruttaviin ilmastokysymyksiin. Ensimmäisen jakson teemana oli energia. Keskustelu keskittyi tiukasti siihen, kuinka pystymme korvaamaan fossiiliset polttoaineet puhtaalla energialla.\nKeskustelu oli toivoa herettävää ja kriittistäkin, mutta eräs tärkeä teema jäi kokonaan käsittelemättä: energian kulutuksen pienentäminen.\nIlmastoaktivisti ja ympäristöasiantuntija Laura Kolehmainen oli ainoa, joka mainitsi planetaariset rajat. Keskustelu asiasta ei jatkunut, mikä oli ohjelman suurin puute. Pahimmillaan katsojalle voi syntyä mielikuva, että kunhan vaihdamme fossiiliset polttoaineet hiilivapaisiin, voimme jatkaa elämää kuten ennenkin. Näin ei kuitenkaan ole.\nIlmastonmuutos kietoutuu yhteen luonnonvarojen ylikulutuksen ja kuudennen sukupuuttoaallon kanssa. Sitran 1,5 asteen elämäntavat -raportin mukaan kulutusta tulisi vähentää jopa 90 prosenttia! Se kuulostaa samaan aikaan tarpeelliselta ja pelottavalta.\nBios-tutkimusyksikön ekologisen jälleenrakennuksen raportti sen sijaan antaa toivoa: yhteiskuntaa ei tarvitse näivettää, vaan meidän tulee kyetä uudistumaan. Melko totaalisesti.\nJos keskitymme pelkästään fossiilisista polttoaineista vapautumiseen, löydämme itsemme pian uuden kriisin keskeltä. Kuudes sukupuuttoaalto ja ekosysteemipalvelujen seuraukset ovat onneksi saaneet ilmastonmuutoksen ohella pikku hiljaa palstatilaa. Paljon on kuitenkin vielä tehtävää: Luontokadon seuraukset omaan elämään tuntuvat yhtä kaukaisilta ja hypoteettisiltä kuin ilmastonmuutos 1980-luvulla.\nJos ekosysteemit romahtaisivat, ihmisen omat edellytykset elää maapallolla jäävät heikoiksi.\nMutta mitä tarkoittaa ekosysteemin romahtaminen?\nKuuluisin esimerkki lienee Mustameri. Sen pohjois- ja luonteisosa alkoivat oirehtia 1970–1980-luvulla, kun maatalous tehostui rautaesiripun takana. Seurasi ennalta-arvaamaton ketjureaktio.\nLannoitteiden runsaan käytön takia Mustameri rehevöityi voimakkaasti, mikä näkyi leväkukintoina. Kuolevat levät aiheuttivat hapenpuutetta ja happikatoa, vesi sameutui. Ravintoverkko muuttui, ja muun muassa luontaisen eläinplanktonin määrä väheni. Kokonaisia pohja-alueita kuoli, sitten katosivat pohjalla viihtyvät sekä ulapoiden kalat. Lopulta monimuotoisuus hupeni.\nAlueelle oli myös ilmaantunut painolastivesien mukana vieraslaji, pieni meduusamainen Mnemiopsis-kampamaneetti. Jo ennen massiivisia kalakuolemia kampamaneetit pilasivat kalastajien elinkeinon, sillä ne tarttuivat verkkoihin ja pyydyksiin ja peittivät ne limaan.\nKalastuksen loppumisesta seurasi työttömyyttä ja paikallistalouden romahdus.\nRehevöityminen ja vieraslajit kuulostavat kovin tutulta Itämeren rannan asukkaille. Lisäksi ilmastonmuutos muuttaa Itämerta alentamalla sen suolapitoisuutta ja nostamalla veden lämpötilaa, mikä on jo nyt muuttanut Itämeren ravintoverkkoa.\nToivon, että tulevissa jaksoissa Riku Rantala vieraineen tulee pohtimaan ilmastonmuutosta yhdessä monimuotoisuuskadon kanssa, sillä ongelmat ovat niin läheisiä, että niitä on välillä vaikea edes erottaa toisistaan. Aion katsoa seuraavankin jakson.\n100 kysymystäilmastokriisikuudes sukupuuttoaaltomonimuotoisuuskriisiriku rantala


TAL2018 sopimuksen hyväksyminen\nLähetimme TAL2018 pakettiin kuuluvan sopimuksen henkilötietojen käsittelystä asiakkaalle allekirjoitettavaksi. Asiakas ilmoitti juristinsa kanssa keskusteltuaan seuraavaa:\n1. Asiakkaan (rekisterinpitäjä) vastuita on korostettu sopimuksessa liikaa\n2. Tilitoimistolla on liian laajat oikeudet laskuttaa tietosuoja-asetuksen mukaisista palveluvelvoitteistaan\n3. Sopimuksen vastuunrajoitukset ovat liian pienet\n4. Asiakas haluaa juristinsa laatiman sopimuksen ”TAL2018 sopimus henkilötietojen käsittelystä” sijaan.\n1. Tietosuoja-asetuksessa on asetettu rekisterinpitäjälle erittäin laajat vastuut ja velvoitteet. Nämä vastuut on kirjattu TAL2018 -sopimukseen henkilötietojen käsittelystä käytännössä suoraan tietosuoja-asetuksesta. Ne velvoittavat asiakasta joka tapauksessa.\n2. TAL2018 sopimuksessa henkilötietojen käsittelystä on kohta: ”Tilitoimistolla on oikeus laskuttaa yllä kuvatuista avustamis-, korjaamis- ja pyyntöihin vastaamistoimista, auditoinnin tuesta sekä asiakkaan ohjeistuksen muutoksista johtuvista toimista ja kustannuksistaan erikseen”. Tästä voidaan luonnollisesti poiketa asiakkaan eduksi, jos niin yhdessä sovitaan. Tietosuoja-asetuksen asettamia lisätöitä ei kuitenkaan ole yleensä rakennettu sisään esimerkiksi palkkapalvelun hintaan. Tietosuoja-asetuksessa ei velvoiteta tuottamaan palveluja veloituksetta. Esimerkiksi auditoinnin isännöinti voi viedä tilitoimiston aikaa jopa useita päiviä. Asiakas voi ohjeistuksellaan edellyttää myös esimerkiksi tietoliikenneratkaisuja, joista aiheutuu tilitoimistolle olennaisia kustannuksia.\n3. Vastuunrajauksen teksti on TAL 2018 sopimuksessa henkilötietojen käsittelystä: ”Tilitoimiston vastuun enimmäismäärä on kuitenkin aina enintään 10 000 euroa yhdessä vahinkotapahtumassa ja saman tilikauden aikana ilmenneistä vahinkotapahtumista yhteensä enintään 20 000 euroa, ellei muusta enimmäismäärästä ole nimenomaisesti sopimuksessa sovittu”. Tässä on siis mahdollista sopia suuremmasta korvaussummasta. Yleisesti ottaen vastuunrajausten osalta kyse on oletusarvosta, jota voi sopimuksissa muuttaa. Päädyimme jäsenten kommenttikierroksen perusteella siihen, että jatketaan KL2004-ehtojen oletusvastuurajauksella eli vastuunrajausta ei nostettu TAL 2018-sopimukseen. Tilitoimistojen asiakkaita on pörssiyhtiöstä parturiin. Siinä missä 10 000 euroa on pörssiyhtiön näkökulmasta huono vitsi, se on tilitoimiston parturikampaajalta laskuttaman vuosilaskutuksen näkökulmasta erittäin ankara. Jäsenkunnassamme toimitaan yleisesti siten, että moni on nostanut vastuunrajausta joko kaikille asiakkailleen tai porrastanut sitä asiakkaan vuosilaskutuksen mukaan. Jos nostatte vastuunrajausta, teidän kannattaa olla yhteydessä vakuutusyhtiöönne, koska vastuunrajauksen nosto vaikuttaa yleensä vakuutusehtoihin.\n4. Sopimuksissa on kyse kaupanteosta, jossa kannattaa huomioida asiakkaan arvo ja kannattavuus tilitoimistoille. TAL2018 on laadittu tilitoimiston kannalta turvalliseksi. Jos asiakkaan tarjoama sopimus tuntuu kohtuulliselta, voi sen allekirjoittaa, jos asiakkuus on niin kannattava, että riski mahdollisesta kustannusten noususta kannattaa ottaa.


Autovuokraamotyöntekijä | Oikotie Työpaikat\nAkaan seurakunta Seurakuntapastori\nScandia Rent on suuri, luotettava ja täysin kotimainen autonvuokrausketju ja myös Suomen vanhin autovuokraamo. Scandia Rent -palveluverkosto kattaa yli 100 toimipistettä, jotka palvelevat Hangosta Sodankylään.\nEtsimme Tampereen Scandia Rentille reipasta AUTOVUOKRAAMOTYÖNTEKIJÄÄ vakinaistuvaan työsuhteeseen. Töitä on alkuun tarjolla min. 30h/vko, mutta kun työtehtävät ovat hyvin hallussa niin työtä riittää kokoaikaisesti.\nTyö sisältää autojen vuokraamista ja luovuttamista asiakkaille, vuokrauksesta palautuvan kaluston vastaanottamista ja huoltamista/siistimistä sekä autojen siirtelyä ja kuljettamista.\n-Ahkeraa ja aktiivista asennetta sekä huolellisuutta\n-Innokkuutta oppia uutta ja kiinnostusta autoihin\n-Englannin kielen taitoa\nAloitamme haastattelut jo hakuaikana, joten jätäthän hakemuksesi mahdollisimman pian oheisesta linkistä. Paikka täytetään heti sopivan henkilön löydyttyä. Lisätietoja tehtävästä antaa Go On Pirkanmaan HR- ja rekrytointiasiantuntija Ninni Järvinen puh. 044 491 4775 (arkisin klo 8–16).