Devalvaatiopommi | Suomen-Valkia-Joutsen.fi\n”Törnqvist vaatii Suomen kilpailukyvyn palauttamista. Se tulisi hoitaa devalvaation keinoin: joko sisäisesti tai ulkoisesti.\nSisäinen devalvaatio tarkoittaisi kulujen leikkausta. Työvoimakustannuksia pitäisi leikata jopa 20–30 prosenttia, Törnqvist väittää.\n”Teemme enemmän töitä nykyisillä ansioilla tai nykyisiä töitä pienemmillä ansioilla. Voisimme tehdä myös niin, että nettoansiot pysyisivät ennallaan ja veroja laskettaisiin. Silloin saneeraisimme julkista sektoria.”\nTörnqvist ei usko, että suomalaiset puoltaisivat leikkauksia. Toinen vaihtoehto on eurosta irtautuminen.\n”Kerrotaan koko maailmalle, että Suomen markasta tulee Ruotsin kruunun kaltainen vapaasti kelluva valuutta. Suomen Pankista puolestaan tulee Riksbankin kaltainen itsenäinen keskuspankki, joka taistelee inflaatiota vastaan.”\nRatkaisut tulisi tehdä pian, kun Suomen talous on vielä kunnossa.\n”Kumpi tahansa tie toimii, mutta kansa pitäisi saada sen taakse.””\nStockker – Kauppalehden keskustelupalsta\nOnko velat tasaava liittovaltio ja tulonsiirtounioni sittenkin Suomelle paras skenaario..?\nDevalvaatio tarkoittaa kotimaan valuutan arvon tarkoituksellista heikentämistä suhteessa ulkomaisiin valuuttoihin. Devalvointia käytetään rahapolitiikan keinona maan teollisuuden ja vienninkilpailukyvyn parantamiseksi. Kun maan valuutan arvo heikkenee, maan vientituotteet suhteellisesti halpenevat. Maahan tuotujen tuotteiden hinnat puolestaan nousevat. Vientiteollisuus siis hyötyy devalvaatiosta. Maan kauppatase paranee devalvaation seurauksena, jos viennin ja tuonnin hintajoustojen summan arvo on yli yksi. Devalvaatio aiheuttaa inflaatiota, koska tuontitavaran hinnat nousevat. Seurauksena voi olla jatkuva devalvaatio-inflaatio-kierre.\nMillaisia ovat fiskaalisen devalvaation vaikutukset? – Etla\n5.6.2013 – Fiskaalinen devalvaatio todennäköisesti parantaa työllisyyttä ja nopeuttaa talouden kasvua, mutta vaikutus on pieni ja lyhytaikainen, ilmenee …\nSuomen historia: Devalvaatio kaatui yrittäjien syliin\n25.10.2011 – Devalvaatio johti tarkalleen niihin seurauksiin, joista osastopäällikkö Johnny Åkerholm oli varoittanut ecu-kytkentään liittyneessä muistiossaan …\n”Suomella on edessään 20 % devalvaatio Saksaan verrattuna”


AKSELI VET 4/2012 AUTOJOUKKOJEN TURUN KILTA RY:N TIEDOTUSLEHTI - PDF\nAKSELI VET 4/2012 AUTOJOUKKOJEN TURUN KILTA RY:N TIEDOTUSLEHTI\nDownload "AKSELI VET 4/2012 AUTOJOUKKOJEN TURUN KILTA RY:N TIEDOTUSLEHTI"\n1 AUTOJOUKKOJEN TURUN KILTA RY:N TIEDOTUSLEHTI VET AKSELI 4/2012 Kiltalaiset kävivät Muurmanskissa eversti evp. Sampo Ahdon (3. oikealta) johdolla tutustumassa 2. maailmansodan pohjoisimpiin taistelumaastoihin. Juttu aiheesta sisäsivulla. Kuva: Arto Wallenius 1\n2 AUTOJOUKKOJEN TURUN KILTA Vetoakseli - Killan tiedotuslehti ISSN vuosikerta Nro 4 / 2012 Ilmestymispäivä Seuraava Vetoakseli-lehti ilmestyy Siihen tarkoitettu materiaali on toimitettava killan toimistoon viimeistään mennessä. Materiaalia voi lähettää myös sähköpostilla osoitteeseen TOIMITUS päätoimittaja Kari Nummila Kurittulantie 386, LOIMAA Puh: TOIMITUSKUNTA Leena Aaltonen, Björn Ahti, Antti Joutsela, Kauko Kaskinen, Ari Laaksonen, Mauno Lindgren, Jorma Rinne, Seppo Toivonen, Arto Wallenius Lehden yhteyshenkilöt osastoissa Kauko Saarinen, Pori Voitto Suvila, Salo ja Loimaa Taitto: Pekka Tolonen PAINOPAIKKA NEWPRINT OY Tuijussuontie RAISIO KILLAN TOIMISTO Ylännekatu 16 I TURKU Puh./Fax Avoinna keskiviikkoisin klo KILLAN TILINUMERO Iban: FI KILLAN JOHTO Puheenjohtaja Keijo Häkkinen Puh varapuheenjohtaja Voitto Suvila Puh varapuheenjohtaja Arto Wallenius Puh: Sihteeri Ari Laaksonen Satakunnantie 35 as Loimaa Puh Taloudenhoitaja Mauno Lindgren Sädekatu 2 A, Kaarina Puh Toiminnajohtaja Björn Ahti Lumikonkatu 2 A 20, Turku Puh KILLAN YHTEYSHENKILÖT: SALOSSA Samuli Harttio Meiramikuja 3, SALO Puh PORISSA Kauko Saarinen Isojoenrannantie 57, PORI Puh HUITTISISSA Jukka Rantanen Rantakatu 19, HUITTINEN Puh , LOIMAALLA Risto Kylä-Utsuri Kytömaantie 120, LOIMAA Puh NAISTEN OSASTO Leena Aaltonen Puh KILTAMESTARIT Åke Saarikko Kuninkojantie 89 as TURKU Puh Seppo Toivonen Äestie 3, TURKU Puh Kauko Kaskinen Karrinkatu 10 E 54, TURKU Puh Antti Ahola Poronkatu 1 A 4, Turku Puh\n3 Päätoimittajalta Kolmas sektori VETOAKSELI 4 / 2012 Moni pelkää, että Suomeen on tulossa Kreikan peli eli, että alamme elää yhä vaarallisemmin niin sanotusti yli omien varojemme. Kuntapuolella paikoin äyri on nostettu pelottavan korkealle ja velkavaakakin alkaa näyttää punaista. Takavuosina Suomi oli tunnettu siitä, että se maksoi säntilleen sotakorvaukset, vaikka n e olivat kohtuuttomat ja vähän perusteettomatkin. Samoin Yhdysvalloille maksettiin tinkimättä ne velat, joita oli otettu. Yksityistaloudessa alkavat pyöriä kylmät myllyt, jos talous on menossa kuralle. Samaa voi odottaa julkishallinnosta, onpa kyse valtiosta, kunnasta tai seurakunnasta. Priorisointi, toimintojen tärkeysjärjestykseen pano ja vallankin esimerkiksi palvelujen karsiminen tuottaa tuskaa. On ilman muuta selvää, että säästöjen tielle entistä tomerammin joudutaan, kun paikoin veroprosentit nostettu taivaisiin ja velkasaldo näyttää tosi pahalta. Me varttuneemmat ainakin tiedämme, että aina ei tarvitse eikä ainakaan kannattaisi huutaa valtiota tai kuntaa apuun; pitää muistaa omakin vastuu ja vallankin se, että niin veronkuin velankin maksaja seisoo jonon päässä. Sehän on se kuuluisa pieni ihminen! Kolmas sektori tarkoittaa järjestöjä ja kansalaisyhteiskuntaa ja niiden tekemää vapaaehtoistyötä, jolla voidaan korvata julkishallintoa. Kiltamme voi röyhistää rintaa sillä vapaaehtoistyöllä, joka tavoittaa jo vuositasolla tuhansia lapsia ja nuoria niin Puolustusvoimien kuin kunnallisen koululaitoksen piirissä. Vuodessa näitä liikennevalituspäiviä kertyy ja yhdessä tiimissä on mukana vähintään seitsemän henkilöä. Tarkoitus on havahduttaa nuoria ja opettaa oikeata liikennekäyttäytymistä, joka on yhä tärkeämpi kansalaistaito. Valistustyön tuloksia on vaikea punnita, mutta voimme hyvällä syyllä olettaa tämä työ kantaa hedelmää: jos tällä valistuksella voidaan pelastaa yksi nuori ihminen, niin säästö on valtiolle 2 milj. euroa. Näin joku on laskenut nuoren ihmisen hinnan. Tahto toimia pyyteettömästi toisten ihmisten, lähimmäisten hyväksi antaa tekijälleen ainakin hyvän mielen. Tämä on myös sitä vastuunkatoa, johon presidentti Sauli Niinistö on kiinnittänyt erityistä huomiota eli nuorten parissa tehtävää työtä. Tämä yhteiskuntapalvelu antaa tekijälleen arvokkaita sosiaalisia kontakteja myös nuoriin ihmisiin. Ihminen on psykosomaattinen olio, jonka henkiselle ja ruumiilliselle hyvinvoinnille on tärkeätä tavata muita ihmisiä. Toivomme kaikki, että killan parista löytyy yhä enemmän niitä henkilöitä, jotka lähtevät mukaan liikennevalistustyöhön. Tässä voisi käyttää slogania eli iskulausetta kuten Puolustusvoimat rekrytöinnissään: tule tekemään työtä, jolla on tarkoitus! KARI NUMMILA 3\n5 VETOAKSELI 4 / 2012 Muurmanskin matka eversti evp. Sampo Ahdon opastamana Malmit käsitellään tehtaissa, jotka saastuttavat ympäristönsä niin läheltä kuin kauempaakin. Kuva: Arto Wallenius Kiltalaisilla oli taas mahdollisuus osallistua jo perinteeksi käyneelle sotahistorian opintomatkalle. Tällä kertaa matka suuntautui Sallasta itään Kantalahden ja Muurmanskin suuntaan ja sieltä edelleen Petsamon kautta Norjan puolelle. Kirkkoniemessä käytiin kääntymässä ja matka jatkui Sevetti- järven kautta Ivaloon. Turun tienoolta matkalle lähtijöitä oli kaikkiaan 10 henkeä ja koko ryhmän koko oli 29 henkeä joista suurin osa on nykyään killan jäseniä, vaikka ovatkin eri puolilta Suomea. Pääosa Turkulaisista matkusti kahdella henkilöautolla Rovaniemelle, Tapio Leskisen mersu kulki rantatietä ( 8-tie) ja allekirjoittaneen Volvo-traktori Jyväskylän kautta, josta otettiin Antero Ekonen kyytiin. Rovaniemeltä hotelli Rantasipistä olin etukäteen varannut huoneet yöpymiseen ja perillä sitten saunaan ja sen jälkeen illalliselle ja nukkumaan, uneksimaan tulevista seikkailuista. Aamulla 16.8 klo saapui Pohjolan Matkojen linja-auto kiltaveli Markku Mustosen ohjaamana noutamaan kaikki hotellissa yöpy- neet matkalaiset, ja tätä ennen auto oli käynyt rautatieasemalta noutamassa junantuomat matkalaiset jotka näin liittyvät joukkoomme. Tämän jälkeen suunnattiin kohti Rovaniemen lentokenttää, josta matkaoppaamme Sampo Ahto nousi autoon ja näin olikin koko ryhmä koossa. Matka suuntautui aluksi Napapiirille jossa muutamat joivat aamukahvit ja jotkut kävivät ostamassa sääskihatut metsätaipaleita varten. Matka jatkui Kemijärven kautta Sallaan, mutta matkalla poikettiin kuitenkin Mustosen Markun tietämään paikalliseen leipomoon hankkimaan retkievästä. Ennen Sallasta lähtöä useimmat kävivät vielä ostamassa jotain naposteltavaa ja palanpainiketta retkeä varten, jonka jälkeen ajettiin rajanylityspaikalle jossa kaikeksi onneksi kaikki tullimuodollisuudet hoituivat sutjakasti. Ensimmäinen pysähdyspaikkamme Venäjän puolella oli entisen Nurmen aseman kohdalla, jossa käytiin katsomassa tuhotun ratapihan paikkaa. Eipä sieltä löytynyt kuin muutama lahonnut ratapölkky ja pari kranaatin 5\n6 VETOAKSELI 4 / 2012 Tapani Takala ja Markku Sirkkilä tutkivat kartasta, ollaanko nyt varmasti entisen Nurmen aseman ratapiha alueella, josta oli jäljellä muutama ratapölli. Kuva: Arto Wallenius hylsyä. Seuraava pysähdys tehtiin Vermajoella, jossa haettiin esiin saksalaisten sodanaikaiset asemapaikat ja löytyihän sieltä maastosta vielä paljon juoksuhautoja, luhistuneita korsuja ja valtava määrä piikkilankaa. Tämän jälkeen saavuimmekin sitten tienvarressa olleelle aika suurelle venäläisten sodan muistomerkille, jossa oli kuvattuna sodankulkua isojen karttataulujen avulla. Täällä oli ensimmäinen kenttälounas jonka kuljettajamme Markku Mustonen oli loihtinut auton uumenista hyvän kahvin ja teen kera nautittavaksi. Tankkauksen jälkeen Sampo Ahto paikalla olleita karttatauluja hyväksi käyttäen kertoi sodankulusta näissä maastoissa v ja Illalla saavuimme Kantalahteen ja majoituimme hotelli Spolohiin, ja iloksemme saimme huomata että hotelli oli huoneiden osalta läpikäynyt jonkinmoisen saneerauksen ja olivat kohtuullisessa kunnossa ja hissikin toimi. Olin kuullut kauhutarinoita hotellin kunnosta kiltalaisilta, jotka edellisen kerran v olivat yöpyneet tässä samassa majapaikassa. Myöskin täällä saamamme ruoka oli niin illallisen kuin aamiaisenkin osalta aivan kohtuullista, joskin ruokajuomissa ei kuulemma ollut tapahtunut paljon muutoksia. Perjantaina 17.8 kaikki pirteinä klo 9.00 linja-autoon ja Mustosen Markun autossa suuntasimme Montsegorskin kaupunkiin jossa hienojen pohjoisten maisemien ohella saimme myös nähdä pahoja ympäristötuhoja. Matkalla pysähdyimme taas pienelle välipalalle automme omasta keittiöstä, ja saimme huomata miten on hyvä olla omavarainen. Paikka jossa pysähdyimme oli hienon joen sillan pielessä, mutta paikalla olleesta paikallisesta ABC kuppilasta ei kellekään kelvannut muu kuin korkeintaan olut-tölkki ja paikallinen betoni- käymälä oli vain reikä lattiassa ja seinät ½ metrin korkeudelta ulosteessa, joten jo suomalaisten sodan aikana käyttämät riukukäymälät olivat 100 kertaa siistimpiä. Iltapäivällä Muurmanskiin saavuttua, teimme ensin tutustumiskierroksen kaupungin ympäristössä ja kävimme mm. korkealla mäellä jossa oli suuret muistomerkit sodanajoista, mm. 34 m korkea sotilaspatsas Muurmanskin puolustajien muistoksi. Lentokoneet ja IT -tykit edelleenkin osoitti miten tärkeänä pidettiin että Suuri Isänmaallinen Sota voitettiin. Tältä mäeltä oli hyvät näkymät yli asukkaan kaupunkiin ja tärkeään Jäämeren satamaan Myöhemmin iltapäivällä majoituimme ehkä Muurmanskin parhaaseen hotelliin joka oli Radisson- ketjuun kuuluva Park Inn hotelli nimeltään Poliarnie zori Muurmansk. Täällä olivatkin sitten huoneet ja ruuat ja varsinkin aamiainen oikein viimeisen päälle hyvät. Lauantaina 18.8 aamulla lähdettiin tutustumaan suuriin Litsajoen taistelujen maastoon. Matkalla pysähdyttiin suurelle sankarihautausmaalle, joka osoitti miten suuret miestappiot olivat ja muistomerkit sen mukaiset. Täällä voidaan pitää vaikka suuri sotilasparaati, tilaa oli riittävästi. Litsajoen maaston lähituntumaan pysäköidyn auton uumenista jalkautui innokas joukko tarkempiin taistelualueen tutkimuksiin, mutta joen rantaan käveltyämme, huomasimme että tie joka johti joen toiselle puolelle, olikin ilman siltaa ja vesi niin korkealla että sen olisi ehkä voinut ylittää erittäin suuripyöräisellä maastokuorma-autolla. Tunnustelijana joukkoa vetänyt Pekka Karhumäki kuitenkin ketteränä miehenä loikki jänöjussin lailla kiveltä kivelle ja vaikka välillä taisi vettä hörpätä maastokengän varresta sisälle pääsi toiselle rannalle. Sen jälkeen Pekka osoitti pioneerimäisiä sillanrakennustaitoja ja kiviä siirtelemällä sai jonkinlaisen kivipolun luotua, jota pitkin muutamat uskallikot ylittivät joen. Muutamat hurjapäät, Sampo Ahto mukaan lukien ottivat kylmän rauhallisesti kengät ja sukat pois ja kahlasivat joen toiselle 6\n7 VETOAKSELI 4 / 2012 Pohjolan matkojen autonkuljettaja Markku Mustonen loihti hyvät matkaeväät autonsa alakerrasta päivittäin eri retkikohteissa. Kuva: Seppo Toivonen puolelle. Lopulta 11 miehen joukko oli joen toisella puolella matkalla etsimään sodanaikaisia taistelupaikkoja ja mahdollisia jäänteitä sodasta ja loput ryhmästä palasi autolle kuljettajan avuksi virittelemään kenttäkeittiötä omaksi ja retkeltä palaavien iloksi. Joen ylittäneet lähtivät Sampon johdolla tutkimaan ensin joen vartta, josta löytyikin paljon poteroita joentörmältä. Sodanaikaista karttaa seuraten lähdettiin kapuamaan kohti korkeaa mäenharjannetta, toiveissa löytää jokin linnoitus jossa neuvostosotilaat yrittivät puolustautua saksalaisjoukkoja vastaan Ylös päästyämme, ihailimme hetken syksyisiä hienoja maisemia mutta etsimäämme ei tullut vastaan. Tässä kohtaa Tapio Saari ja Bernt Botell lähtivät omille teilleen etsien kohteita eri reittejä. Pääjoukko Sampon johdolla tutki laajaa mäen harjannetta, löytäen ainoastaan pari kranaatin hylsyä ja yhden kunnollisen tähystyspoteron kallion kolosta. Tunnin kulkemisen jälkeen päätettiin lähteä takaisin autolle vaikka vähän harmissaan kun ei kohdetta löytynytkään. Paluumatkalla meinasi sadekin yllättää ja autolle päästyämme meitä odotti taas valmiiksi katettu pöytä voileipineen kahvin kanssa. Eikä mennyt kauan kun parivaljakko Botell ja Saari tulivat kehuen, että olivat löytäneet linnoituksen edempää toisen kukkulan rinteiltä. Kyllä meitä muita harmitti, kun ei osuttu sinne kohteeseen. Seuraavana aamuna hyvin nukutun yön jälkeen ja maittavan aamiaisen syötyämme luovutettiin huoneet ja koko ryhmä säntillisesti linja-autossa lähdettiin klo kohti Norjaa ja Suomea. Matkalla ajettiin Petsamon kaupungin liepeillä olvien venäläisten varuskuntien lähellä olevalle saksalaisten sotilaiden hautausmaalle jossa on haudattuna sodassa kaatunutta. Tämän jälkeen jatkettiin matkaa Nikkelin kaupunkiin jossa tehtaiden lähistöllä oleva luonto oli laajoilta alueilta tuhoutunut. Synkät tehdasrakennukset korkeine piippuineen tupruttivat myrkyllistä savua ympäristöönsä. Tästä eteenpäin mennessä saavuttiin kaupunkiin, jonka nimen lausumiseen, ZAPOLJAR- NYJ, ei suomalaisen kieli tahdo taipua. Tämä kaupunki on syntynyt harjanteen toiseen päähän jossa on laaja nikkeliesiintymä. Tämä oli syy miksi neuvostoliitto halusi vallata sen alueen Suomelta ja samalla menetimme myös tärkeän yhteyden Jäämerelle. Matkan jatkuessa tulimmekin Paatsjoen rantaan ja ihastelimme hetken aikaa sen vuolaita koskia, josta useimmat saivat kameroihinsa hyviä kuvia. Joki virtaa edelleen Petsamon lahteen. Pari tuntia ajettuamme, tulimme Norjan rajalle, jossa ei suurta ruuhkaa ollut, ja pääsimme ripeästi jatkamaan matkaa kohti Kirkkoniemeä. Täällä ajettiin pieni kierros kalasatamassa ja poikettiin sodassa kaatuneitten venäläis- sotilaiden muistomerkillä. Viimeinen taival ulkomailla taittui Näätämön jokivartta pitkin kohti Suomen rajaa ja ajoimme tullista läpi niin kuin sitä ei olisi- 7\n8 VETOAKSELI 4 / 2012 kaan ja edelleen Sevettijärvelle Jossa kävimme nauttimassa Suomeen tulokahvit munkin kera. Inarissa poikettiin vielä tarkistamassa Lapin radio ja TV- maston kiinnitykset ja samalta mäeltä oli hulppeat näkymät Inarin järvelle. Vielä vähän matkaa ja olimme Ivalossa valmiina majoittumaan Hotelli Ivaloon, sitten suihkuun, illalliselle ja sen jälkeen unta palloon. Maanantai aamuna hotellista lähdettyä, poikettiin 4-tieltä länteen ns. magneetti mäkeen katsomaan karttoja ja tauluja joissa kerrottiin entisen jäämerentien rakennusvaiheista, tie valmistui v ja se museoitiin v Tämä tie oli elintärkeä reitti Suomesta ulkomaailmaan runsaan vuoden ajan v Sitä liikennöi n kuorma-autoa, välillä Haaparanta, Rovaniemi, Liinhamari Jäämeren rannalla kun yhteydet Itämereltä olivat poikki. Jo paljon aikaisemmin, eli ensimmäisen maailmansodan aikana tätä samaa reittiä käytettiin puuvillan kuljetukseen, kun suomalaiset puuvillatehtaat tarvitsivat raakaainetta kankaisiin. Tällöin tuotiin n poron ja n. 800 hevosen kuljettamana talvitietä pitkin 5000 puuvillapaalia jotka painoivat 230 kg / kappale. Onks miun pakko, kyllä oli ihan pakko käydä Saariselän huippukahvilassa syömässä Suomen parhaat munkit ja kahvit ja samalla katsella maisemia tuulisella huipulla. Täältä virkistäytyneenä jatkettiin kohti etelää. Matkalla poikettiin Laanilassa, ja Koilliskairan luontokeskuksen nurkalla tutkimassa historiaa, joissa Sampon apuna oli paikallisopas Markku Sirkkilä, joka näillä paikoin on käynyt nuoresta partiopojasta alkaen ja tuntee nämä maastot aika tarkkaan. Matkailu avartaa mutta autonkuljettajamme Markku Mustonen kyllä piti huolen ettei vatsalaukussa päässyt tulemaan avaran tuntua, sillä taas poikettiin välipalalle, tällä kertaa Porttipahdan tekoaltaan padolle voimalaitoksen viereen. Matka jatkui Sodankylään ja täällä Karjalan kävijä, Lumivaaran kanttori Hannu Mäkilä joutui taas esittämään taitojaan 1700 luvun puukirkossa, jota esitystä me kaikki hartaana puupenkeiltä kuuntelimme. Napapiirille saavuttuamme, ympyrä sulkeutui ja täältä osa matkalaisista jo kiiruhti joko lentokoneelle tai junaan, joten hyvästelimme heidät lähtökahveilla. Jäljellejäänyt porukka suuntasi kulkunsa vielä Rovaniemellä olevalle saksalaisten hienolle hautakappelille, joka sijaitsee luonnonkauniin Norvajärven rannalla. Tämä oli aika vaikuttava paikka jossa taas tuli esiin, mitä saadaan aikaan ns. saksalaisella täsmällisyydellä. Kappeli oli rakennettu Vehmaan punaisesta graniitista, tiesi kivimies Seppo Toivonen. On näkemisen arvoinen paikka. Näin oli matkamme saatu päätökseen. Junantuomat vietiin asemalle, ja me omin kulkuneuvoin saapuneet Turusta ja Jyväskylästä, jäimme vielä yhdeksi yöksi hotelliin ja seuraavana aamuna aloitimme kotimatkan virkeänä. Vielä oli yksi houkutus matkalla, nimittäin Ranuan eläinpuistossa oli jokin aika sitten syntynyt jääkarhun pentu joten päätimme poiketa katsomaan sitä. Tämä karhu, joka 3.9 sai nimekseen RANZO, oli kiva nähdä kaikkien muiden eläinten ohella. Tämän kaksituntisen kävelykierroksen jälkeen oli taas mukava istahtaa auton kotiin viemäksi. Jossakin vaiheessa heti Ivalosta lähdettyämme, tuli puheeksi, että vieläkö Sampo Ahto jaksaisi tämän vanhan porukan kanssa käydä jossain uudessa paikassa, joka tietenkin pitäisi liittyä sotaan. Pidempään miettimättä Sampo ilmoitti että, kyllä hyvässä seurassa ainakin yhden matkan vielä voisi tehdä. Niinpä hän ehdotti että lähdettäisiin Italiaan, Mussolinin jalan jäljille ja ajankohdaksi ehdotettiin ensi vuoden, siis 2013 huhtikuun ensimmäistä viikkoa. Nyt vaan odotellaan innolla sitä matkaa ja siihen asti muistellaan juuri päättynyttä mielenkiintoista retkeä Muurmanskiin. KIITOS SAMPO ASIANTUNTEVAS- TA OPASTUKSESTA JA KUJETTAJALLE MARKKU MUSTOSELLE SUURET KIITOK- SET TURVALLISESTA MATKASTA JA SIITÄ ETTÄ HUOLTO TOIMI MOITTEETTOMAS- TI. SUURET KIITOKSET SEURASTA KAI- KILLE MUKANA OLLEILLE. Matkan sanoiksi puki Arto Wallenius Katso lisää kuvia aiheesta killan kotisivujen kuvagalleriassa. 8\n9 Bonusta S-Etukortilla ilman reseptiä myytävistä tuotteista Helppo tulla, ei kynnyksiä eikä portaita, sopii myös liikuntaesteiselle Nopea palvelu, ammattitaitoiset farmaseutit käytössäsi Monipuolinen lääkkeiden yhteensopivuuden testaava ohjelma. Kanta-asiakkaana voit tarkastuttaa lääkkeittesi yhteensopivuuden apteekissamme ilmaiseksi. Kanta-asiakkuus kannattaa TULE KÄYMÄÄN, NIIN KERROMME LISÄÄ ASIAKASEDUISTAMME! Avoinna kuten SOKOS WIKLUND WIKLUNDIN APTEEKKI Kauppiaskatu 7-9, Turku Puh. (02) , Fax (02) Hautakivet Sisustuskivet Rakennuskivet Verstaskatu TURKU Puh Palininkatu 2, PL 46, Loimaa Puh , Fax\n10 ME VÄLITÄMME! KAUPPA KÄY! NYT TARVITAAN MYYTÄVÄÄ! Aatos Huhtala Gsm Puh Jari Huhtala Gsm Yksityistä kiinteistönvälitystä jo vuodesta ROCKS AROUND THE WORLD. LEIKKAA ILMOITUS TAI OTA LEHTI MUKAAN PALVELEVA MONIPUOLINEN NOKKA KOHTI LINNAN-KANGASTA MAALISSA ODOTTAA YLLÄTYS 10 LINNAN - KANGAS Tasalanaukio 5 RAISIO Marke Kurila puh: NORMAALI HINTAISET TUOTTEET EI KOSKE KAAVOJA EIKÄ OMPELUTÖITÄ -20 % Osto AVOINNA TERVETULOA MA-PE ISOT PAIKOITUSTILAT ( HUOM! KIEKKO ) LA 10-14\n11 TILAUSAJOT KOTI JA ULKOMAILLE Matkamme: Heimolinnankatu 8, Loimaa TERVETULOA MUKAAN! SOITA Lämpöpumppujen asennukset -Ilma Ilma -Ilma-vesi -Maalämpö Päivystys24 h Puh\n20 VETOAKSELI 4 / 2012 Syksy saa hirvet liikkeelle Peura on ponteva ponnistaja; yhdellä hypyllä ison ojan yli ja teeveehoon paanalle. Onneksi ei näy autoja. Kuva Kari Nummila. Eniten hirvien kanssa kolaroidaan syyskuussa. Riski törmätä hirvieläimiin kasvaa valaistuksen vähetessä. Onnettomuusriskiä lisää hirvien kiima-aikainen liikehdintä, syyskuun lopussa alkava metsästys sekä hirvien siirtyminen talvehtimispaikoille. Hirven kohtaa useimmiten metsäisillä paikoilla, peuran ja kauriin lisäksi myös peltoaukeilla. Eläimet ylittävät tien useimmiten alavien metsäisten notkelmien, peltojen reunojen sekä riista-aitojen päiden kohdalla. Suuri merkitys onnettomuuksien ehkäisyssä on tielläliikkujien varovaisuudella, ennakoinnilla sekä ajonopeuden pitämisellä alle 80 km/h:ssa. Hirvikolarit keskittyvät isoimpien kaupunkien ympäristössä oleville sisääntuloteille Varsinais-Suomessa ja Satakunnassa on hirvieläimille luonnonoloiltaan erittäin suotuisat olosuhteet. Hirville tyypillinen vuodenaikoihin sidottu vaeltaminen rannikon ja sisämaan välillä tapahtuu rannikolla sijaitsevien vilkasliikenteisten valtateiden yli. Valkohäntäpeura- ja metsäkauriskanta on yhä suotuisempien elinolosuhteiden myötä kasvanut räjähdysmäisesti ja on paikoin merkittävä liikenneturvallisuusongelma. Noin joka 10. hirvikolari ja noin joka 100. peurakolari on johtanut henkilövahinkoon. Hirvikolareiden tapahtumapaikkoja tarkasteltaessa nousevat tieosuuksista esille vt 8 (erityisesti Nousiaisten ja Laitilan väli, Rauman pohjoispuoli sekä Porin ja Merikarvian väli), vt 9 Liedosta Kyröön, st 110 Muurlasta Lahnajärvelle, vt 12 Lapista Euraan, vt 23 Noormarkussa sekä mt 186 Muurlassa ja Kiskossa. Peurakolareita tapahtuu runsaasti koko ELY-keskuksen alueella aivan pohjoisinta osaa lukuun ottamatta. Salon ympäristön tiestö erottuu myös peurakolareiden tihentyminä. Lisäksi Pyhäjärven itäpuolella Köyliön, Huittisten, Loimaan, Kosken, Pöytyän ja Yläneen rajaamalla alueella peuraonnettomuustiheys on varsin huomattava. Yksittäisinä tieosuuksina erottuvat vt 8 Nousiaisten pohjoispuolella ja Luvian seudulla, vt 12 Lapin kohdalla sekä mt 180 Paraisten pohjoisosassa. Kaavio 1: Hirvionnettomuuksien kokonaismäärän kehitys 12 kuukauden liukuvana keskiarvona Varsinais-Suomen ja Satakunnan maanteillä (Varsinais-Suomen ELYkeskuksen toiminta-alue) vuosina\n21 VETOAKSELI 4 / 2012 Kaavio 2: Peura- ja kaurisonnettomuuksien kokonaismäärän kehitys 12 kuukauden liukuvana keskiarvona Varsinais-Suomen ja Satakunnan maanteillä (Varsinais-Suomen ELY-keskuksen toiminta-alue) vuosina Tarkkaavaisuus ja ajonopeus autoilijoiden keinoja Hirvieläinvaara ei rajoitu pelkästään varoitusmerkeillä osoitettuihin tienkohtiin. Onnettomuuskuljettajat kertovat usein jonkin muun seikan vieneen heidän huomionsa ennen hirveen törmäämistä. Tielläliikkujan keinoja törmäysten estämiseksi ovatkin jatkuva tarkkaavaisuus sekä ajonopeuden pitäminen kohtuullisena mielellään alle 80 km/h:ssa. Erityistä huomiota on syytä kiinnittää tieosuuksiin, joilla on hirvieläinvaroitus, riista-aitojen päihin sekä alaviin metsäisiin tienkohtiin, joilla hirvet tapaavat oleskella. Ajoreitin valinnalla ja matkan ajoittamisella päiväsaikaan voi huomattavasti vähentää riskiä joutua hirvikolariin. Tienpitäjän tärkeimmät keinot eläinonnettomuuksien torjumiseksi ovat edelleen varoittaminen, riista-aitojen rakentaminen ja tienvarsien raivaaminen. Uusille pääteille rakennetaan myös yli- ja alikulkuja eläinten kulkureittien kohdalla. Hirvionnettomuuksien määrä on tasaantunut - peuraonnettomuuksien määrä on jälleen kasvussa Varsinais-Suomessa ja Satakunnassa hirvionnettomuuksien määrä on pysytellyt useamman vuoden onnettomuuden tasolla. Vuonna 2011 hirvionnettomuuksia tapahtui 140 (2010: 145 onnettomuutta). Onnettomuudet eivät vaatineet kuolonuhreja vaikka niistä 11 johti loukkaantumiseen. Peura- ja kaurisonnettomuuksia rekisteröitiin vuonna 2011 Varsinais-Suomen ELY-keskuksen maanteillä 1104, mikä kertoo selvästä kasvusta edellisiin vuosiin verrattuna (2009: 965 onnettomuutta, 2010: 971 onnettomuutta). Peura- ja kaurisonnettomuudet keskittyvät etupäässä maan lounaisimpaan osaan. Varsinais- Suomessa ja Satakunnassa tapahtui vuonna 2011 lähes 40 prosenttia koko Suomen peuraja kaurisonnettomuuksista. Jaakko Klang liikenneturvallisuusinsinööri Varsinais-Suomen ELY-keskus Illan hämyssä tielle ryntäävää peuraa on vaikea väistää, jos nopeutta on reippaasti. Peurat oppivat väistämään autoa ehkä vuoden harjoittelun jälkeen. Kuva Kari Nummila 21\n22 VETOAKSELI 4 / 2012 Syysretki Kemiönsaarelle Autojoukkojen Turun Kilta ry järjesti syysretken Kemiönsaarelle Ensimmäinen kohteemme oli Söderlångvikin kartano, joka sijaitsee kauniilla paikalla Kemiönsaaren eteläisellä puolella Dragsfjärdiä, syvän Söderlångvikin lahden pohjukassa. Matkalla sinne näimme aurinkoisia merimaisemia ylittäessämme Lövön uuden ja korkean sillan. Ensiksi pääsimme nauttimaan MAJ-BRITT ISAKSSONin emännöimässä kahviossa maittavat pullakahvit, kahvio oli tehty entiseen tiilinavettaan. Viereisessä tilassa oli paikallisten käsityöläisten valmistamia matkamuistoesineitä myyntiin, olivat kauniita katsella! Tilapuodista oli mahdollisuus ostaa tilan tuotteita kuten esimerkiksi omenoita, yrttejä, tomaatteja tai kukkia kotiinviemisiksi ja näyttiin niitä jonkinverran ostettavankin. Tähän Suomen suurimpaan omenanviljelykseen on varattu Söderlångvikissä ja Tolfnäsissä noin 21 hehtaaria omenapuusta noin 7000 on Söderlångvikissä. Kävelimme hiekkatietä pitkin päärakenukselle, jossa sijaitsee museo. Portin vieressä oikealla puolella on valkoiseksi rapattu autotalli, jonka eteläpäätyseinälle on kiinnitetty Helsingin Ruotsalaisesta Teatterista korjaustöiden yhteydessä 1930-livulla saadut neljä karyatidia (=pylvään tavoin palkistoa kannattava naishahmoinenveistos), jotka olivat koristaneet teatterirakennuksen Esplanadinpuoleista julkisivua. Meille jäi hetki aikaa ennenkuin museo avautui, me kävimme kartanon merenpuoleisen seinustan portailla ottamassa ryhäkuvia ja ihailimme lahdelle avautuvaa merellistä syysmaisemaa. Oppaamme LINDA KARLSSON kertoili meille kartanon historiaa. Vuonna 1927 Söderlångvikin kartano siirtyi silloiselta omistajaltaan Taalintehtaan osakeyhtiöltä päätoimittaja ja liikemies AMOS ANDERSSONille kesäasunnoksi. Tuolloin paikalla oli 1800-luvun jälkipuoliskolla hirsistä rakennettu yksikerroksinen talo, joka oli vuorattu laudoilla ja se oli maalattu punaiseksi. Taloa laajennettiin pariin otteeseen, ensin rakennettiin toinen kerros hirsistä ja se rapattiin valkoiseksi. Toisessa vaiheessa talon molemmille sivuille liitettiin tiilestä rakennetut yksikerroksiset siivet, joiden kattoparvekkeita reunustavat matalat pylväskaiteet. Talon pituus on 47 metriä ja pinta-ala560 neliömetriä. Talossa on 34 hengelle ruokasali, jossa Amos Andersson kestitsi vieraitaan ja ystäviään. Paljon tietoa oppaamme Linda Karlsson kertoi ja myöskin että Amos Andersson ei avioitunut koskaan, vaikka ei häneltä kauniita naisia puuttunut. Kartanossa on myös naisvieraille varattu huone. Ja jos daami ehdotteli kihlojen ostoa niin 22\n23 VETOAKSELI 4 / 2012 Amos osti daamille kukkia ja minkkiturkin; ja se suhde oli sillä ohi! Kiertelimme rakennusta oppaan johdolla ja erikseen sekä ihastelimme miljöötä taide-esineineen. Huoneiden seinien noin sadan maalauksen lisäksi esillä on pienoisveistoksia ja grafiikkaa. Amos Anderssonin historiallinen läsnäolo, taiteellinen silmä, mieltymys kauneuteen ja rakkaus rakennusta kohtaan näkyvät Söderlångvikin kartanon joka kolkassa. Tämä loi meille unohtumattomia elämyksiä. Aikamoinen poikamiehen paratiisi, jossa Amos Andersson viihtyi ja vietti paljon vapaa-aikojaan. Siirryimme bussilla Kasnäs Paviljongiin, jossa nautimme HENRIIKA ENESTAMIN henkilökuntineen kauniisti kattamien pöytien ääressä maittavan lounaan. Metsähallitus ylläpitää tätä ainutlaatuista luontokeskusta, jossa kattavien näyttelyiden ja filmiesitysten kautta jokainen voi nähdä miltä saaristoluonto näyttää niin vedenpinnan yläpuolella kuin sen alapuolellakin. Katsoimme ensin auditoriossa filmiesityksen, jonka jälkeen oppaamme VIL- LE LAITINEN kokosi ryhmämme aulan seinustalle suuren kartan äärelle ja esitti sijaintimme sekä kansallispuiston alueen rajat. Samalla tuli selvitetyksi alueet, jossa matkailijat ja retkeilijät voivat käydä vapaasti opastetuilla reiteillä tai missä liikkuminen on kielletty. Kiersimme näyttelyä oppaamme johdolla ja varsinkin merimetsosta ja minkistä esitettiin tiukkoja kysymyksiä ja mielipiteitä. Mainio kokonaisuus tiukassa paketissa, paljon asiaa ja informaatiota sekä ajateltavaa. Paluumatkalla Turkuun teimme vielä kierroksen Taalintahtaan tehdasyhdyskunnan kautta. Kauko HYVÄÄ RUOKAA SOPPATYKEISTÄ JA PANNUISTA! Chef rotisseur Matti Niemelä Yritykset, yhteisöt, perhejuhlat ym. Ruukinkatu 18 a Turku Puh./Fax: GSM