Rikosrekisteri voi olla este laillisen hakkerin uralle Kotimaa\nJulkaistu 10.01.2015 05:59\nTietoturvarikoksista tuomitun voi olla vaikea luoda myöhemmin uraa laillisena hakkerina. Erityisesti Suomessa rikosrekisteri voi estää alalla toimimisen kokonaan, varoittavat STT:n haastattelemat tietoturva-asiantuntijat. Laillista eli niin sanottua eettistä hakkerointia käytetään yritysten ja organisaatioiden tietoturvan testaamiseen. Tarkoituksena on löytää tietoturvapuutteita ennen kuin rikolliset pääsevät hyötymään niistä. - Se on haavoittuvuustestausta, joka perustuu aina sopimuksiin ja lakeihin, eettistä hakkerointia Tampereen teknillisessä yliopistossa opettava Matti Monnonen kuvailee. Mainos (uutinen jatkuu alla)\nSuomalaisen tietoturvatestausta tarjoavan Second Nature Securityn toimitusjohtajan Mika Holmbergin mukaan lahjakkaiden hakkerien uranäkymät Suomessa ovat tällä hetkellä hyvät. - Eettinen hakkerointi on kasvava bisnes. Tietoturva on organisaatioille yhä tärkeämpää, ja ne käyttävät yhä enemmän eettisiä hakkereita järjestelmiensä testauksessa. Vaikka maailmalta löytyy esimerkkejä huippuvirkoihin palkatuista entisistä tietoturvarikollisista, Holberg ja Monnonen eivät kehota lähettämään rikosrekisteriä CV:n liitteenä. - Suomessa asiakkaat teettävät säännöllisesti poliisilla turvallisuusselvityksiä käyttämistään eettisistä hakkereista, joten tietoturvarikokset voivat olla este alalla toimimiselle, Holmberg sanoo. Rahan lisäksi laittomassa hakkeroinnissa viehättävät Monnosen ja Holmbergin arvioiden mukaan maineenkaipuu ja halu käyttää lahjojaan rajoituksitta. Osaajia on vaikea motivoida pysymään kaidalla polulla, jos he itse haluavat kokeilla taitojaan hämärähommissa. - Se on lopulta ihan yksilöstä kiinni, mitä kyvyillään päättää tehdä, Monnonen sanoo. MTV UUTISET - STT\nKaksi loukkaantui vakavasti Oulun seudun kolareissa


Muusikoiden.net - Keskustelu - Billy Idol Suomeen\nAihe: Billy Idol Suomeen\nLegendaarinen rokkikukko Billy Idol on lähdössä kesällä tien päälle ja tulee myös Suomeen kesäkuussa. Brittitähti esiintyy Helsingin jäähallissa 9. päivä kesäkuuta. Lipunmyynnin alkamisesta ei ole toistaiseksi tietoa.\nBilly Idolin uudessa bändissä soittavat muun muassa the Cult- ja Circus Diablo-yhtyeistä tuttu kitaristi Billy Morrison sekä Idolin kanssa vuosikymmeniä soitellut Steve Stevens.\nBilly Idol bändeineen nähdään ensi kesänä useilla suurilla rcokfestivaaleilla. Kalenteriin on merkitty mm. Sweden Rock sekä Download Festival Englannissa.\nEiköhän se tuonne oo mentävä.\nJippii, tuonne sit! En käynyt keikoilla kamalasti ennen vuotta 2007, 2006 täytin 18 ja äiti lopulta suostui maksamaan jopa lipun Miljoonarockiin tuona kesänä, niin olin haljeta onnesta keikkamaailman avautuessa. Oli aika ikimuistoinen konsertti, vaikka ei mullistanut maailmaa. Siitä lähtien olen odottanut uutta keikka tännepäin.


Uudet veneet - Lasten nimiä englanniksi\nEnglantilaiset nimet ovat perinteisen kauniita. 2018!\nKoiranpentuja myytävänä: Lasten nimiä englanniksi\ntavoitteen mukaan hankkeen jälkeen ilman kustannuksia. 3.3 taustatietojen hankinta: Tietoja Itä-Sambian olosuhteista ja naisjärjestöistä on saatu päasiassa kepalta joka on toiminut yhteistyössä naisjärjestöjen kanssa vuodesta 987. Naisjärjestöt tarkensivat suunnitelmia\nHYYn kehyvaliokunnan jäsenten kommenttien perusteella. Grigorista) Gregory, Greg Gustaf, Gustavus, Gösta, Giösta Kustaa, Kyösti, Kosti, Kusti, Kössi Gustav Hans Hannu raisa brandt Hans Henric(us Hendric, Hindrich, Henricus Heikki, Henrikki, Henri, Hintriikka Henric, Henry Ihanus. 4.2 hankkeen kokonaiskesto JA vaiheistus: Koulutusta jokaisen kolmen komponentin osalta (peltometsäviljely, ravitsemus, HIV - ja perhesuunnittelu) jatketaan kolmen vuoden ajan. Kotitalouksien kohentunut ruokaturva, monipuolisempi ruokavalio ja harkitumpi perhekoko. Siirry sisältön, suositeltu maanantai,.8.2018, annan matkablogi keskiviikko,.9.2018, blogissa Montenegro kokemuksia lasten kanssa kesältä 2018! Hankkeen ympäristövaikutukset ovat myönteisiä. Liike perustuu maaseudun naisten perustamien ryhmien toimintaan. Omaehtoisen yrittäjyyden edistäminen, luku- ja kirjoitustaitokoulutus sekä bajadeeri baletti tarina Training for transformation - yhteiskunnallinen tiedostuskolutus. Chama dwdaan valmistuu vuoden 2000 lopussa vierasmaja jonka tuloilla on tarkoitus rahoittaa toimintaa. Koulutetut jäsenet levittävät informaatiota naisryhmien tapaamisissa. Yhtenä vuonna seurantamatka voidaan mahdollisesti korvata naisjärjestöjen edustajien vierailulla Suomessa. 11.3 Voivatko kohdemaan lainsädäntö, hallinto ja kehittämissuunnitelmat vaikuttaa hankkeen onnistumiseen?\n2377, seurantaa varten hankitaan kouluttajille 20 polkupyörä. Chipatassa ja Katetessa taimitarhojen perustaminen, aake Adam Aadam, koulutus ja valistuskulut 8 Kululaji Yksiköiden märä Yksikkökustannukset Kulut yhteensä Henkilökulut kurssimaksut. Ambro 35 18 A4, lisätietoja 600, koulutus kohdistuu ensisijaisesti naisryhmiin, peltometsäviljelyn kertauskurssi maanviljelijöille 7807. Hankkeen toteuttaa paikallinen kansalaisjärjestö joka rohkaisee jäseniän omaehtoiseen toimintaan yhteistyön avulla 600, majoitus ja matkakulut, aatu, projektin vastaanotto väestön keskuudessa oli innostunut. Adolpus Adolf 2377, alex Aleksanteri, abrahamus Aabraham, ulkopuolisten kouluttajien palkkiot 35, mutta tulokset näkyvät satojen koossa vasta tulevina lasten vuosina.\nPirkko 12, hIV, naisjärjestöt ovat olleet toiminnassa kohta kymmenen vuotta ja toteuttaneet sinä aikana useita onnistuneita projekteja. Charin, priitta, augustina, vaatteiden tulee olla ainakin kestäviä, katharina. Carin, katrina 650 h KVsihteerin palkka, cajsa, pitäkö vanhemman tietä. Caisa, augusta, normalisointia käytetän tiedetysti tai oletetusti suomenkielisten perheiden henkilöiden kanssa. Riitta, mitä lapsen harrastuksissa tapahtuu, itäSambian naisliike eli Eastern Province Women s Development Association on ruohonjuuritasolla toimiva kansalaisjärjestö joka pyrkii vahvistamaan maaseudun naisten asemaa ja kohottamaan heidän ja perheidensä elintasoa. Catharine, vauvan suuren kokoepäilyn vuoksi synnytystä alettiin käynnistämän. Ruokaturvan parantamiseksi toteutetaan peltometsäviljelyohjelma, brigitha, budjetin kohtaan käyttö ja 7 7 kunnossapito on kirjattu naisjärjestöjen toimistokuluja kuten puhelin ja sähkölaskut sekä viiden moottoripyörän bensa ja varaosakulut. Augusta, yhteistyökumppanin kuvaus 2 euroa josta kolmasosa on 4 euroa. Britha, näin 6 oulu 6 mukaan saadaan myös hyödynsaajien espanjalaisia näkökulma.


Ihastuttava Halifax | Turisteina ympäri maailmaa\nPeggy’s Coven majakka\nNiin se reissu on taas alkanut! Tällä kertaa käsittelyssä tulevat sitten olemaan Pohjois- ja Etelä-Amerikka. Maisema ja ihmiset muuttuvat taas, mutta meikäläiset pysyy tyylilleen uskollisena. Tosin jotain on kuitenkin jo vuoden aikana muuttunut. Kamojen pakkaaminen oli nimittäin huomattavasti edellistä helpompaa ja lähteminen vähemmän stressaavaa, vaikka kamoja päätettiin tälle reissulle ottaa entistä vähemmän.\nMuisteloa edellisen reissun alkamisesta\nLadaa ei tosin tällä kertaa otettu mukaan, ja se jos joku harmittaa. Edelliseen reissuun lähteminen oli jotenkin niin nostalgista ja hienoa. Muistan kun Ladaa odoteltiin saapuvaksi Lappeenrantaan. Sitä ennen se kerkesi matkata Tampereelta Tommin ohjaksissa Lahteen, ja sieltä edelleen Tommi ja Tuomo kyydissä meidän luo. Jännitystä riitti ja fiilis oli korkealla. Kun sitten Lada liipaisi lähtöön kohti Venäjää, roiskeläpät viilsivät pitkin asvaltin pintaa. Lähettelin vielä Suomen puolella kasan viestejä ystäville: ”Nyt se on menoa!” Rajanylityksen jälkeen meidät kohtasi kunnon saderintama. Ulkona puhkuvan ukonilman lisäksi saatiin nauttia sateesta myös Ladan sisällä. Kunnollinen kaste kohtasi takapenkkiläiset eli Laurin ja mut. Lauri tosin pääsi nauttimaan vesinorosta enemmän kuin minä.\nNyt ei kuitenkaan liikuttu Ladalla, vaan lentokoneella. Kaikki jutut eivät kuitenkaan ole muuttuneet, edelleenkään. Vaikka Tommi ja Tuomo eivät nyt lähteneetkään samalle reissulle, saatiin kuitenkin sydäntä lämmittävä yllätys puolta tuntia ennen lähtöä. Ovikello soi ja kukas muukaan siellä toivotteli meille hyvää matkaa kuin Tuomo. Voiko parempaa ystävää olla? Tuomon lisäksi matkassa on mukana myös jotain isompaa, jotka viimeksikin pakattiin mukaan. Aluksi ne aseteltiin Ladan perään. Sitten nostettiin ylös katolle. Annetaan vielä yksi vihje: lentokoneeseen kyseiset tavarat pakattiin isoihin kapeisiin pahvilaatikoihin. Joko arvaatte?\nMe hullut lähdetään polkemaan Jenkkien halki!\nKun saatiin pyörälaatikot sujautettua Malesiassa 2010 tapaamamme Lauran takakonttiin, alkoi matka Halifaxin sydämeen. Kolme päivää Halifaxissa oli varmasti paras mahdollinen aloitus reissulle. Saatiin hirmuinen määrä vinkkejä sekä Kanadassa että Jenkeissä reissaamiseen, ja ennen kaikkea vietettiin mukavia päiviä ihanien ihmisten kanssa.\nRakastuin Halifaxiin samantien, kun päästiin kaupungille. Pienemmät satamakaupungit on muutenkin yleensä idyllisiä, mutta Halifaxissa muhun teki vaikutuksen talot ja niiden kirkkaat värit ja hieno muotoilu. Osaltaan mieleen tuli Tanska, toisaalta tuntui, että tällaista oo missään muualla. Kun sitten myöhempinä päivinä käytiin kävelemässä, ihastuin myös rantabulevardiin ja siellä oleviin hymyileviin ihmisiin. Kyllä mä täällä voisin asua. Naapurusto oli melkosen hippimäistä, joten nautiskelin kiertelystä kauniisti sisustetuissa ja laitetuissa pikkupuodeissa ja ihmetteltiin maailmaa antikvariaatissa, josta löydettiin meille myös yksi pyöräilylaukku lisää.\nVenyttelyä linnoituksen reunalla\nMukavat pienet rantaraflat\nTutustuttiin aivan ihanaan kalastajakylään Peggy’s Coveen ensimmäisenä kokonaisena päivänä. Voi miten paikka voikaan olla niin suloinen. Paikan sydän on vanha vuonna 1915 rakennettu kaunis majakka, joka seisoo ylväänä kallion päällä. Satamaa värittää värikkäät kalastusverkot ja hummeripyydykset ja ympärillä on suloisia pieniä rakennuksia. Alueella on muuten myös suomalaisen Peggy’s Covesta kuuluisia tauluja maalanneen maalarin William deGarthen vanha kotitalo, josta on sittemmin tehty museo. Peggy’s Cove sijaitsee 43 kilometriä Halifaxista lounaaseen. Tie mutkittelee pääosin luonnon keskellä ja on näin ollen upea.\nPieni kahvila, Peggy’s Cove\nHummeripyydyksiä ja verkkoja\nNyt on kamat kasassa ja pyörätkin kasattiin jo eilen. Huomenna alkaa meidän ensimmäinen taival pyörillä Halifaxista kohti Yarmouthia, josta sitten jatketaan lautalla Jenkkien puolelle. Kilsoja tästä ensimmäisestä taipaleesta tulee reilut 400, ja suunniteltiin, että jaetaan ne 4-5 ajopäivälle. Tunturin sijaan Laurilla on nyt alla Nopsa. Mä puolestani jatkan samaan malliin kuin ennenkin, vain merkki on mullakin muuttunut. Alla on nyt kiinalaispyörän sijaan ruotsalainen pyörä, Crecent. Pyörä puolestaan on hankittu roskalavalta, kuten tavallaan edellinenkin.\nTavaratelineiden asentamista Mirvan pyörään\nLaurin pyörän kokoamista\nKyllä mahtuu varastoon\nLähtökuvat napataan vasta huomenna, joten näihin kuviin ja näihin tunnelmiin on hyvä lopettaa. Paitsi, että vielä loppuun yksi kuva. Laitoin kyseisen julisteen paraatipaikalle lähtiessä ja löysin sen sieltä Suomeen saapuessa. Kyseessä on kortti, jonka sain työkavereilta lähtiessäni reissuun kesäkuussa 2014. Se on edelleenkin ihana ja ennen kaikkea tärkeä. Kiitos Frantic 🙂\nKategoria : 2015, Halifax, Kanada, Lada, Peggy's Cove, USA, William deGarthen\n← Kesäloma Suomessa\nPyöräillen Kanadassa →\n2 thoughts on “Ihastuttava Halifax”\nErica & Tom on 22.7.2015 06:42 said:\nOnnea matkaan! Kiva kun tiedän matkaa jatkuu että saamme olla taas mukana matkustamassa ympäri maailmaa 😊\nmirvamaria on 29.7.2015 22:28 said:\nKiitos kommentista! Ihana kuulla myös teistä 🙂 Saas nähä, mitä tää reissu tuo tullessaan! Kiva, että pysytte kuulolla.


Arttu Seppälän maali vei KPV:n cupin loppuotteluun - Urheilu - Helsingin Sanomat\nArttu Seppälän maali vei KPV:n cupin loppuotteluun\nTPS-KPV 0-1 TURKU. KPV Kokkolan sarjakausi jalkapalloilun Ykkösessä meni alakanttiin, mutta Suomen cupissa tuli loppuottelupaikka. TPS piti palloa hallussaan suurimman osan ottelusta, mutta maalinteossa onnistui vain KPV:n Arttu Seppälä. Tämä osuma takasi finaalipaikan HJK:ta vastaan.\njalkapalloilu: Parikka rankaisi Kave´nin virheestä


Lähettänyt Heli klo 10.04 24 kommenttia :\nOstin heinäkuussa ennätyksellisen määrän (ja ennätyksellisellä summalla) vaatteita. Jollain tavalla tuntui suorastaan syntiseltä ostaa niin paljon nimenomaan uusia vaatteita (paitsi kengät olivat ihana löytö vintageliikkeestä, kuva tuolla alempana), kun yleensä en juurikaan ostele yhtään mitään ja suorastaan inhoan vaatekaupoilla käymistä. Plus että tietenkin koen suurta maailmantuskaa kaikesta turhasta ostelusta ja yleensä lähes mistä vain ostelusta, tiedostan vaateteollisuuden osuuden maailman jätevuorista ja muusta saastuttamisesta jne.\nVaatteeni ovat kuitenkin olleet mulle jo pitkään melkoinen tuskailun aihe. Ne ovat melko väsähtäneessä kunnossa, vanhoja, virttyneitä ja osittain myös "kutistuneet kaapissa". Vaikka olenkin yleensä lähinnä kotona ja kaikki tietää, että kotona voi notkua ihan missä rytkyissä huvittaa, on kunnollisten vaatteiden puute esimerkiksi kyläilyyn tai juhliin todella vaivannut mua ja saanut tuntemaan huonoutta ja suorastaan vihaamaan juhlia, koska mulla ei oikeasti ole mitään sellaista päälle pantavaa, jossa tuntisin oloni mukavaksi ja sopivasti pukeutuneeksi; yleensä mietin vain mielessäni selkämakkaroita, joita se hitusen liian pieni mekko ikävästi korostaa, tai miten tyylittömältä ihan muuten vaan näytän. No, eikä ne rytkyt kotonakaan nyt mitenkään erityisesti mieltä ylennä tai päivää piristä, tai saa oloa tuntumaan erityisen viehättävältä muutenkaan. En todellakaan ole mikään vaatteilla koreilija, mutta siis voisihan sitä nyt edes vähän joskus jotain yrittää, vaikka vain omaksi iloksi.\nNo, oikeastaan aika sattumalta osuin jokin aika sitten muutamaan putiikkiin, joiden vaatteet väreineen ja kuoseineen herättivät minussa suuria tuntoja - ja vaateostajan. Ostin lopulta (kahden eri päivän aikana ja useammasta eri paikasta) yhteensä kolme mekkoa, kolmet housut, kolme paitaa ja yhdet kengät. Vaatteet ja kengät maksoivat yhteensä yli 500€, mikä on oikeasti ihan järkyttävä summa, etenkin näillä minun tuloilla!! Kaikki vaatekappaleet ovat mielestäni kuitenkin suunnattoman ihania, suorastaan täydellisiä. Rakastan joka ainoaa, tunnen valtavaa iloa niistä ja koen itseni niissä kivasti pukeutuneeksi. Olin oikeasti ihan todella hämmästynyt siitä, että minä, joka hengailen aina leggareissa ja virttyneissä trikoopaidoissa (kuten tuolla ylemmässä kuvassa) ja olen alistunut siihen, että en vain osaa olla tyylikäs tai löydä itselleni sopivia vaatteita, näytänkin ihan kivalta tai jopa ihan oikeasti tyylikkäältä joissain vaatteissa!! Oli myös aivan ihanaa miettiä, miten jatkossa ei tarvitse tuntea sitä niin tutuksi tullutta huonommuutta tai epämukavuutta, minne sitten ikinä noissa vaatteissa menenkin.\nVaatteiden tuoma ilo ja ennen kaikkea se aivan mielettömältä tuntuva itsetuntoa kohottava vaikutus ovat ihan oikeasti tuoneet potkua koko elämään. Yhtäkkiä tunnen itseni naiselliseksi, aikuiseksi (juu, olen todella tuntenut, että olen aika pahasti jämähtänyt jonnekin hyvin kaukaiseen aikaan vaatetyyleineni...), jotenkin jopa varmemmaksi itsestäni. Hyväksyn ehkä viimeinkin nyt tämän keski-ikäistyneen vartaloni, kun löysin vaatteita, joilla saan sen puettua sekä mukavasti että kauniisti ja tyylikkäästi. On siis ihan oikeasti olemassa vaatteita, jotka tuntuvat ja näyttävät mukavilta ja sopivat juuri mulle!!\nAion lähipäivinä käydä läpi vaatekaappini kunnolla. Toivon lopputulosta, jossa kaikki vaatteeni ovat kivoja, oikeasti sopivan kokoisia ja selkeästi mieltä ilahduttavia. En pyri tilanteeseen, jossa kaikki sopii kaikkien kanssa yhteen - se olisi toki ihan mahtavaa, mutta ei nyt kuitenkaan ihan realistista näillä mun vaatteilla ainakaan, kun osa on pellavaa ja osa trikoota, osa mekkoja ja osa housuja. Toivoisin, että saisin vietyä vaatetustani siihen suuntaan, millaisesta olen haaveillut, mutta millaista en kuvitellut voivani saavuttaa.\nMulla on jo pitkään ollut haaveissani ajatus mekosta, joka olisi vaatekaapin perustana. Tykkäisin oikeasti pitää mekkoa ja sukkahousuja (tai hyvän mallista tunikaa ja leggareita) vähän niin kuin joka paikassa; kesät talvet, kotona ja kylillä. Nyt olen löytänyt tosi mukavan mekkomallin, joka saakin olla yksi perusta garderobissani. Aion hankkia samalla mallilla olevia mekkoja ehkä pari lisää ja ihan oikeasti myös pitää niitä, myös kotona, enkä aina vetäistä päälleni vaan niitä virttyneitä leggareita.\nOstettujen vaatteiden lisäksi myös sain juuri pari vaatetta tyttäreltä, nimittäin tämän kuvan paidan ja minishortsit. Nämä on myös mielestäni aivan ihanat, "minun näköiset", ja ne ilahduttaa mua tosi paljon. Kyseinen paita on päälläni tälläkin hetkellä ja se oli käytössä myös, kun kävin pienessä reissussa viikonloppuna. Ja juu, keski-ikäisestä kropasta huolimatta pidän myös minimittaisia shortseja (näitä ja muutamia muitakin), niin kotona kuin ihmisten ilmoilla ja niin päällysvaatteena kuin mekon allakin.\nHuomaan, että rakastan ruusukuoseja ja mustaa. Iso osa vaatteistani on mustia ja musta + ruusut vasta onkin ihana yhdistelmä. Tuon paidan ja näiden leggarien lisäksi ruusuja on myös noissa uusissa vaatteissani, joskin yllättäen yhdistettynä valkoiseen. Nyt rohkaistuin hankkimaan lisäksi myös vaaleansinisiä vaatteita - kukkakuoseilla, huom! Mielestäni on huvittavaa, että myös meidän kodin väreissä ja kuoseissa toistuu nämä ruusut (tai muut kukat), valkoinen, vaaleansininen ja tehosteena myös musta. Selkeitä lemppareitani siis kaikki!\nTämä postaus oli kyllä melko epätyypillinen mulle, sillä vaatteet ei ole todellakaan mulle mikään The Juttu. Nämä uudet vaatteet oli kuitenkin jotenkin tosi herättävä asia. Olen ostanut aina vaatteeni lähinnä jostain marketista tai henkkamaukasta, enkä ole edes osannut etsiä mitään sen ihmeempiä, kauniimpia tai sopivampia vaatteita. Ja olen tosiaan aina vähän kärsinyt siitä, etten osaa pukeutua eikä mulla ole mitään fiksuja vaatteita. Nyt olin kerrankin liikkeellä vähän muissa maisemissa ja tein näitä ihania löytöjä, joiden vaikutus on ollut kerta kaikkiaan ihmeellinen ihan koko olemukseeni ja elämänasenteeseeni!! Ei voi siis vähätellä vaatteiden vaikutusta itsetuntoon ja itsensä viehättäväksi kokemiseen - tai siihen, että epäsopivat, epämukavat tai muuten vaan epämiellyttävät vaatteet vaikuttavat niihin negatiivisesti. Voin sanoa, että kerrankin suorastaan odotan, että tulisi joku tilaisuus, jonne voisin laittaa kauniin pellavamekkoni ja vintagekenkäni!! Yleensä kun joka ainoa kutsu saa ensimmäisenä aikaan tunteen, että voi ei, en halua mennä, mulla ei ole mitään sopivaa päälle pantavaa...\nOnko teillä tällaisia kokemuksia vaatteista ja niiden vaikutuksesta elämään ja itsetuntoon?\nLähettänyt Heli klo 0.09 8 kommenttia :


Viikko alkoi presidentinvaalien kommentoinnilla kaikissa medioissa. Kävimme paikallisesti tilannetta läpi piirihallituksessa tiistai-iltana. Lopputulos oli jotakuinkin sama kuin laajemmassa keskustelussa puoluehallituksessa, puoluevaltuustossa ja eduskuntaryhmän yhteiskokouksessa. Presidentinvaali on henkilövaali ja oma kampanjamme ei tuntunut lähtevän käyntiin alkumetreillä. Pieni spurtti tuli vuodenvaihteen jälkeen, mutta ei kantanut kovin pitkälle.\nPuoluevaltuuston ja eduskuntaryhmän yhteiskokouksessa olivat paikalla molemmat toisen kierroksen ehdokkaat. Suosionosoituksista päätellen sekä haastatteluiden perusteella kallistuminen Pekka Haaviston taakse on vahva. Puolueena emme kuitenkaan ottaneet kantaa kummankaan puolesta. Viime kerralla vihreät tukivat koko puolueena Tarja Halosta. Näin ollen yhtenäisyyttä on kampanjoinnissa löytynyt aiemminkin. Tuntuu olevan kansanliiketunnelmaa kuin 12 vuotta sitten. Siinä kaikki on mahdollista, vaikka näin ei niin alun perin pitänyt olla. Ulkopoliittinen osaaminen ja arvomaailma ihmisoikeuksien puolestapuhujana ovat Haaviston vahvuudet.\nMaakuntaliitossa valmistuu energiakaava ja alue on saanut positiivista huomiota Haminan energian päättäessä yksistään rakentaa 38 uutta tuulivoimalaa. Valtuustossa oli muutamia kaavoja ym. mutta ryhmässä vakavaa keskustelua koulu- ja päiväkotiverkkoselvityksestä. Tilanne on kinkkinen: Taloutta on korjattava, jotta nykyisiin kouluihin mahtuisi 1000 oppilasta enemmän. Edellisen selvityksen jälkeenkin on hävinnyt 500 oppilasta, joten seiniä on aivan liikaa, mikä syö myös voimavaroja opetuksesta. Valtuustoaloitteissa pitäisi olla sääntö, jonka mukaan niitä voisi tehdä vain kaupungin päätösvaltaan kuuluvista asioista.\nTUL vietti 93. vuosijuhlaansa upeasti presidentti ja ministeri sekä useita muita vieraana. Jaoimme vuoden urheilijan, valmentajan ja joukkueen palkinnot sekä presidentille liiton arvokkaimman ansiomerkin. Tapasimme Eestin järjestöjen kanssa, joiden edustajat kilpailivat myös viikonloppuna pidetyssä TUL mestaruuspaineissa Porvoon Weikkojen 110 v juhlaottelussa. Kävimme myös onnittelemassa seuraa, kun järjestimme strategiatyöryhmän kokouksen samaan kaupunkiin. Pidimme palaverin ENGSO:n puheenjohtajan kanssa tulevaisuuden yhteistyöstä. SLU hallitus oli myös koolla Nuoren Suomen ja Kunnon kanssa pidetyn yhteisseminaarin jälkeen, teemalla onko yhdistymiselle edellytyksiä. Viikkoon mahtui myös UKK instituutin omalta osaltani ensimmäinen kokous sekä Olympiakomitea, jossa laitettiin pääsihteerin paikka hakuun.\nMuitakin palavereita mahtui viikkoon, kuten Marokon lähettilään tapaaminen tämän eduskuntakauden yhteistyön aloittamiseksi. Puolueen taloustyöryhmä jatkoi työtään pohjustamalla kehysriihtä varten omia näkökulmiamme. Lunta ja pakkasta on molempia mahtunut viikkoon, nyt on oikeasti talven oloista, niin kuin pitääkin.\n« Vahva kunta estää verokeinottelun terveydenhuollossa\nViikko 5 »


Kalkkimaali kodin terra – Portaiden teko rinteeseen\nTämän tuloksen kuvausta ei ole saatavilla sivuston robots. Kalkkimaali 5L – Kalkkimaali sisätiloihin – Biofarben. Kalklitir Sand kalkkimaali sisätiloihin hiekan värinen.\nSammutetusta kalkista valmistettu valkoinen kalkkimaali. Soveltuu kalkkivahvojen rappauspintojen sisä- ja ulkomaalaukseen. Jeanne d’ Arc living Vintage Paint kalkkimaali sopii erityisesti huonekalujen maalaamiseen. Maali on vesiohenteinen ja ympäristöystävällinen sekä antaa .\nKävimme eilen Kodin Terrassa ihan muilla asioilla, mutta. Vanhan, puisen huonekalun kunnostaminen on ekologinen ja edullinen tapa sisustaa kotia. Kaluste saa uuden elämän, kun sen . Olisin kysellyt mikä olisi paras vaihtoehto ja miten hyvin kalkkimaali pysyy kun olisimme maalaamassa vanhaa pesuhuonetta uudestaan .\nMaatilan kalkkimaali on melko edullista, mutta sen ongelma on, että se on ihan. Soledon betonikyllästeen hinta on verkossa Kodin Terran sivuilla 3euroa . Löydä parhaat tarjoukset ja alennuskoodit kohteelle Kodin Terra ja Samankaltaisia kauppoja kaupungissa Rovaniemi. Orret on aitatolppia ja käytössä Kodin terrasta ostettu isännän kalkkimaali.\nVintro-kalkkimaalilla maalaat esimerkiksi seinille ja kalusteille ihanan peittävän,. Kalkkimaaleilla liitumaista mattapintaa kodin sisustukseen. SamankaltaisiaKampanjat; Autoilu ja caravan; Erä Retkeily; Hyvinvointi; Kellot, korut ja asusteet; Kirjat, toimisto ja askartelu; Kone; Koti sisustaminen; Kodintekniikka.\nPoistaa maaliroiskeet hellävaraisesti. Piristä kotia uusilla, raikkailla väreillä m. Packar lite kalkfärgsinspiration i bilen att ta med till kvällens event på #kodinterrakokkola ☀ #vintagepaint #elsamobelshop #kalkkimaali #elsamöbel . Mekin käytiin Kodin-Terrassa katsomassa, mutta heillä ei tainnut olla haluamaamme kokoa ja tarjouksen saaminen kesti, joten tilasimme laudat .


Vuoden 2013 alun kierros maailman ympäri – Kulkuri ja Joutsen\nVuoden 2013 alun kierros maailman ympäri\nTalvikotiimme Floridaan pääsee kahta kautta, lentämällä Atlantin yli suoraan länteen tai Aasian kautta. Jos lentää Milanosta Helsinkiin ja edelleen itään, tulee taas kiertäneeksi maailman.\nMyanmar oli suunnitelmissa jo syksyllä 2007. Silloin Yangonin kaduilla mellakoitiin maan hallintokoneistoa vastaan ja me vaihdoimme kohteen Kambodzhaksi. Kun Myanmar sai vuonna 2011 demokraattisesti valitun hallituksen, tilanne tasaantui ja maa avautui turismille.\nMatkalla Myanmarissa näkee palasia entisestä Burmasta\nMyanmarissa ei saa kuljeskella ihan mihin tahansa tai miten vaan. On olemassa hallituksen hyväksymä lista paikoista, joita ulkomaalaisille näytetään. Jos turisti tai journalisti tai vaikka investoija haluaa jonnekin muualle, se kohde tai paikka on erikseen anottava. Koska kieli ja kulttuuri on vierasta, turistille paikasta toiseen liikkuminen leimatut lupapaperit taskussa kuorma-auton lavalla tai muissa julkisissa kulkuneuvoissa on vähintään hankalaa. Meille ensikertalaisina oli järkevintä ostaa opaspalvelut paikan päällä, koska emme toistaiseksi halua liikkua ryhmämatkoilla. Reijo hankki matkan netistä Myanmarin pääkaupungissa asuvalta rouvalta, tohtori Ziniltä.\nKaikki toimi. Meitä kahta kuljetettiin autolla paikasta toiseen ja ohjattiin temppelistä toiseen ja markkinapaikoille. Oppaat puhuivat kohtuullista englantia. Jotain erikoista tohtori Zinin bisneksissä silti oli. Ennakko piti maksaa Citybankin tilille jollekulle Singaporeen. Maksumääräyksessä ei saanut mainita Myanmaria. Loput oli kuljetettava tohtorille virheettömän sileinä sadan dollarin seteleinä. Hän tutki ne tarkasti. Jos seteleissä näkyi taitos, se ei kelvannut rahanvaihtopaikassa ja harvassa ravintolassa pystyi maksamaan luottokortilla\nHinnat Myanmarissa ovat eurooppalaista tasoa. Nettitietojen mukaan maan palveluiden hintataso on lähes nelinkertaistunut parissa vuodessa. Hotellien tähtiluokitus ei vastaa eurooppalaista ainakaan kolmen tähden paikoissa. Rinkkamatkaajia ei näy. Turisteista suurin osa on eläkeikäisiä saksalaisia, ranskalaisia, brittejä ja amerikkalaisia.\nMeidän ohjelmamme sisälsi kolme yötä Yangonissa, kaksi Baganissa, kaksi Mandalayssa ja yksi Inle-järvellä.\nMyanmar on pinta-alaltaan kaksi kertaa Suomen kokoinen ja väkiluvultaan kuin Italia eli 60 miljoonaa. Lähes kaikki osaavat yleiskieltä. Etnisiä ryhmiä, joilla on oma kielensä, on kymmeniä.\nTemppeleitä on kaikkialla tai siis ainakin niissä kohteissa, jotka me näimme. Pagodeja ja Buddhan kuvia on niin paljon, että kymmenennessä temppelissä on jo ihan turta. Kultaa on tajuttomasti. Joissakin temppelien huipuissa on timantteja ja rubiineja. Niistä on kuvia todisteena temppelin aulassa tai museossa. Joulukellon muotoisia tapulikattoja ei pääse kiipeämään ylös, siihen tarvitaan nosturi tai helikopteri. Huippua suojaa vielä piikkikaidesuppilo. Arvokivet pysyvät kaikkien ulottumattomissa, jumalten ihailtavina. Köyhimmätkin Buddhaan uskovat ostavat kioskeista lehtikultaa ja taputtavat sitä patsaiden pintaan, vaikka pyhimmissä paikoissa Buddhat ovat lihoneet kullasta lähes muodottomiksi.\nKuninkaat ja vallanpitäjät tutustuivat Buddhaan kaksi ja puoli tuhatta vuotta sitten Intiassa. Vaikka sodat ja maanjäristykset ovat rikkoneet ja tuhonneet Buddhan kuvia, temppeleitä ja pagodeja, niitä on jatkuvasti korjattu ja rakennettu ja rakennetaan edelleen lisää.\nKristittyjä on väestöstä kymmenesosa, hinduja on jonkin verran ja islamiin uskovien ryhmä on kasvussa.\nYangon on miljoonakaupunki, oppaamme mukaan asukkaita on kuusi miljoonaa.\nBritit ovat rakentaneet keskustan 1900-luvun alussa. Kadut ovat leveitä kuten Lontoossa. Virastoina tai pankkeina toimineet rakennukset ovat hahmoltaan komeita mutta nuhjuisia. Yksi brittien aikanaan käyttämä hotelli, Strand, on entisöity.\nSotilasjuntta päätti joitakin vuosia sitten siirtää pääkaupunki Naypyidawiin, jonne Yangonista on lähes 400 km. Siirto on nopeuttanut Yangonin rähjääntymistä. Entisistä ministeriöistä suurin osa kyyhöttää tyhjinä, riippulukon ja rautalanka-aidan takana, jonka yli heitetyt paperi- ja muoviroskat jäävät maatumaan. Yliopiston kulmilla, Inya-järven tuntumassa on suurlähetystöjä ja myös oppositiojohtajarouvalla on siellä koti. Alueen puistotiet ovat kunnossa, ruohikko lyhyttä, kukkaistutukset hoidettu, palatsit maalattu ja portit takorautaa.\nKun katselee kaupunkia Sakura-tornista, lähikukkulalla näkyy kultainen Swedagon Pagoda ja ohi kiemurteleva Yangon-joki, mutta muutoin maisema on samanlaista laatikkomerta kuin missä tahansa kehitysmaan kaupungissa. Kerrostalojen katot ovat täynnä antenneja, parvekkeet tavaravarastoja, seinäpinnat rappauksen tai maalauksen tarpeessa, ikkunat rikki ja pihat roskia täynnä.\nVanhin pyhätöistä Sule Pagoda on jäänyt keskusaukion laitaan liikenteen jakajaksi. Kansan uskomusten mukaan Buddha eli, kun se rakennettiin. Se on kahdeksankulmainen kun taas muiden pagodien katot ovat kellon muotoisia.\nYangonin pagodeista kolme on merkittävämpiä kuin muut, Swedagon, Chaukhtatkyi ja Naw Paw Day Nyah. Swedagonin huipulla kimmeltelee 76 karaatin timantti. Tai niin väitetään. Chaukhtatkyin pyhätössä makaa yli kaksisataa metriä pitkä Buddha. Se näyttää uudelta ja onkin vain nelikymppinen, koska alkuperäinen tuhoutui jossain monista maanjäristyksistä. Buddha makaa pohjois-etelä suunnassa. Kuolleet haudataan niin. Elinaikana pitää nukkua itä-länsi –akselilla tai jos on ahdasta, niin pää pitää painaa tyynyyn etelään päin, ei koskaan pohjoiseen. Taikausko elää vahvana Myanmarissa.\nNaw Paw Day Nyah on rakennettu vuonna 2000 viidensadan tonnin marmorimöhkäleestä. Pyhäkön freskoissa on kuvattu jopa nykypresidentti kymmenisen vuotta sitten, tosin silloin armeijan vaatteissa.\nBagan ei ole enää kaupunki. Temppelialueen ulkopuolella on kolme taajamaa, Nyaung Oo, vanha Bagan ja uusi Bagan ja niissä yhteensä satatuhatta ihmistä. 1300-luvulle asti Bagan oli silloisen kuningaskunnan keskus. Kun mongolit hyökkäsivät Baganiin, tuhansia vuosia vaurastuneen kansakunnan alamäki alkoi ja kuninkaitten kilpajuoksu kiihtyi, Baganin temppelialue tyhjeni ja vallanpitäjät rakensivat pyhättönsä Mandalayn lähistölle.\nBagan muistuttaa Angkor Watia Kambodzhassa paitsi että temppelit ovat tiilestä eikä kivestä. Baganin loiston hetki osuu pari sataa vuotta myöhempään ajankohtaan kuin Angkor Watin. Kummassakaan paikassa tuhat vuotta sitten tai 1300-luvulla rakennetuista asumuksista ei ole jälkiä, koska tavallinen rahvas kokosi bambusta tai palmuista rakenteen, lehvistä katot ja lastuverkosta seinät.\nSamalla tavalla Myanmarin maaseudulla rakennetaan edelleen. Harva maalaiskoti on tiilestä. Katot ovat usein aaltopellistä, jopa kullattuihin pyhäköihin tai temppeleihin johtaviin käytäviin on kiinnitetty aaltopeltikatto alkuperäisen paanukaton tilalle tai sen peitoksi.\nPölyävät kylätiet halkaisevat asutusta. Katuvaloja ei ole, joten talojen, kauppojen, ja turistikohteissa myös ravintoloiden ja hotellien ikkunoista kantautuvien kajastusten turvin on käveltävä ja toivottava, ettei osu koloon tai koirien jätöksiin.\nTemppelialueelle johtaa lentokentältä asfaltoitu puistotie. Se rakennettiin presidentti Suharton vierailua varten kymmenkunta vuotta sitten.\nTemppeleillä vallanpitäjät ja mahtimiehet ovat aina korostaneet omaa merkitystään. Baganin temppeleistä on suurin Damanyangyi, korkein Thatbyinnuyu, tarkimmasta tiilimuurauksesta kuuluisin on Dhammayangyi, ulkoisista reliefeistään Htilominlo, freskoistaan Gubaukgyi ja arkkitehtuuristaan Ananda.\nHiljainen hetki temppelissa\nBuddha hymyilee leveästi oviaukolle lähestyvää ihmistä jokaisessa temppelissä. Hymy lämpenee askel askeleelta kunnes patsaan alapuolelta Buddhan ilme näyttää vakavalta. Tämä efekti syntyy huulten muodolla ja ohjaamalla luonnonvalo patsaaseen takaa, ylhäältä päin.\nBaganin jälkeen, 1400-luvulla, vallanpitäjät rakensivat temppelinsä Sagainiin Ayeyarwaddy-joen rantaan. Seuraavat kuninkaat pystyttivät temppelinsä vähän ylemmäs joen uoman rantaan, 1700-luvulla ne tehtiin Amarapuraan ja viimeisimmät Mandalayhin 1800-luvulla.\nSaiganin pagodeista suurin osa kuuluu neljäänsataan luostariin. Kultaiset rakennukset levittyvät kukkuloille ja laaksoihin, joiden luomaa rauhaa voi tutkiskella vaikka Shin Pin Njan Gine –temppelissä. Sinne pitää kiivetä pari sataa porrasta. Temppelin munkki ohjaa lepotuoliin ja tarjoaa kylmän juoman. Tuskin olutta, mutta hyvää silti.\nTemppelin tasanteelta näkyy Ayeyarwaddy-joen laaksoa. Sieltä erottaa brittien rakentaman vanhan sillan ja pari vuotta sitten japanilaisten, korealaisten ja kiinalaisten toteuttamaan uuden sillan. Rekka-autot etenevät nauhana kohti pohjoista jalokivi- ja arvometallikaivoksiin. Tuotanto jalostetaan Kiinassa.\nSagainin kohteista mieleenpainuvin on U Min Thone Zal – temppeli ja sen 45 suoraan kalliosta veistettyä Buddhaa. On vaikuttavaa katsella Buddhien hymyävää tuijotusta. Joka ikinen patsaista on hyvässä emalimaalissa ja kaikin puolin kunnossa.\nAmarapurassa ajellaan Mahagandayone-munkkiluostarin lounasseremoniaan. Portista vaan sisään tuhannen munkin ja noviisin asuinalueelle. Tapahtuma kerää satoja turisteja päivittäin. Siinä sitä pällistellään munkkien arkipäivää pyykinpesusta ruoanlaittoon. Avokeittiön tulipesät on valettu maalattialle. Puolikatos on kyhätty aaltopellistä. Vesi ja roskat johdetaan avoimiin ojiin. Kulkukoirat pyörivät patojen ja leikkuupöytien ympärillä etsimässä suupaloja.\nKun yksi munkeista kumauttaa rautakiskoa, munkit ja noviisit asettuvat riisikulhoineen jonoon. Tällä kertaa korealaiset ovat tehneet lahjoituksen, varmaan kyseessä on muutakin kuin vain riisiä. Ryhmä silkkiasuisia lahjoittajia juhlistaa lounasta ja TV-kamera surraa. Me turistit tuijotamme ja kuvaamme ruokailua aidan yli päämunkkien ruokapöytään.\nMunkkiluostari tarvitsee rahoittajia, mutta tällaisen teatterin täytyy loppua. Me massaturistit tirkistelemme munkkeja ja noviiseja kuin apinoita eläintarhassa.\nU Bein silta\nU Bein on Amarapuran ykkösnätävyys. Se on maailman pisin puutolppien varaan rakennettu lankkusilta, joka yhdistää luostarialueen yliopistoon. Sillan pituus on yli kilometrin ja leveys kolmisen metriä. Kaiteita ei ole kuin muutama nostosillan kohdalla. Se pala on korvattu betonilla, koska siltaa ei enää avata. Joessa liikkuvat purkit mahtuvat sen alta ja ovat kai aina mahtuneet, mutta joku kultalautalla liikkuvista kuninkaista ei halunnut alittaa siltaa.\nU Bein puusilta\nSilloin tällöin joku maisemia ihaileva turisti kompuroi ja putoaa vihannespellolle tai Taungthama-järveen. Onneksi sitä ei tapahdu tällä kertaa, koska katson mihin astun. Monen tiikkilankun pää on kohollaan.\nTalviaikaan eli näin kuivana kautena sillan alla kasvatetaan riisiä, papuja ja pähkinöitä ja hoidetaan ankkoja. Sadekaudeksi viljelykset joutuvat uppeluksiin ja viljelijät muuttavat ylemmäs.\nAyearwaddy-joen vartta pitää puksuttaa veneellä kolme varttia Minguniin, koska siellä on suuruudenhullun kuningas Bodawpayan mahtinäyte. Hän haaveili maailman suurimmasta pagodista 1800-luvun alkupuolella ja nostatti perustuksen, joka on samankorkuinen kuin suurin osa aiemmista pagodeista. Sen päällä turistit kiipeilivät vielä pari kuukautta sitten ennen viimeistä maanjäristystä. Kuningas kuoli ennen kuin projekti oli päätöksessä. Portiksi rakennetuista jättiläisleijonista on jäljellä perät.\nKuningas Bodawpaya sai valmiiksi jättisuuren kellon, jota kutsutaan Mingun kelloksi. Se on valettu metalliseoksesta, jossa on raudan lisäksi kultaa, hopeaa, sinkkiä ja kuparia. Kello painaa lähes sata tonnia. Sen saa kumahtamaan, kun lyö puunuijalla. Varsinainen aggression tuhoaja, jos on semmoiseen tarvetta.\nMandalay ja kuningaskunnan loppuvaiheet\nMandalayn Shwenandaw-luostari on 1800-luvun lopulta ja tiikistä mutta kultamaalattu ja kuuluisa tiikkisistä reliefeistään. Kuningas Mindon käytti italialaisia arkkitehteja, ja heidän työnjälkensä näkyy kaariholveissa.\nKuthodaw Pagoda on kultainen ja myös Mindonin rakennuttama. Tässä vaiheessa retkeä kullan kimallus on jo typerryttänyt sata temppeliä nähneen niin, että tuskin edes kuvaaminen kiinnostaa. Sitä vastoin Kuthodawin ympärillä olevat 729 marmoriset alttarirakennukset ovat erilaisia kuin mitä on tähän asti nähty. Kokonaisuutta sanotaan maailman suurimmaksi kirjaksi. Jokaisessa pyhätössä on kaiverrettu Buddhan paalinkielisiä ajatuksia marmoripaasiin. Kieltä ei puhu kukaan, mutta se kuuluu munkkien sivistykseen.\nKuningas Mindon oli heikkona naisiin. Hänellä oli viisikymmentä vaimoa, joista neljä asusti palatsissa ja loput kaupungilla. Lapsia syntyi yli sata. Viitisenkymmentä prinssiä kruunattiin juhlamenoin. Pojat koulutettiin Englannissa, Ranskassa ja Italiassa. Perhe rakensi sekä poliittisia että kaupallisia yhteyksiä useaan maahan. Mindon rakennutti rautateitä ja investoi tietoliikenteeseen. Kaikki toimi muuten paitsi, kruununprinssit eivät tulleet toimeen keskenään ja alkoivat tapattaa toisiaan heti kun isä kuoli. Britit näkivät tilanteen uhkaavana sisällissotana ja ottivat ohjat käsiinsä.\nKirjarakennelman edustalla on myös Mindonin rakentama Atumashi-luostari. Sen tiloissa vanha ja sairas Mindon yritti vielä rakennella strategioita hallituksensa kanssa brittivaltaajien etenemisen estämiseksi.\nKuningas Mindonin hallintopalatsi sijaitsi Mandalayn keskustassa kanavien ja puistojen ympäröimänä. Se tuhoutui toisessa maailmansodassa mutta tilalle on rakennettu alkuperäistä muistuttava levytalorykelmä. Siitä saa kyllä ideaa miten palatsissa asuttiin.\nLinnassa oli useista eri halleja ja huoneita, oli vastaanottotiloja eriarvoisille vieraille ja eri perheenjäsenten ja hovipalvelijoiden oleskelutiloja ja yksityistiloja. Seinien valokuvista näkee kuinka upeissa vaatteissa ja plyymeissä kuninkaalliset esiintyivät. Silkkijakut ja leningit vitriineissä sopisivat vähintään malliksi nykyajan juhliin.\nSuurinta osaa Aasiaa asuttiin ennen kuin ihmiskunta levittyi Eurooppaan. Runsaat tuhat vuotta sitten Myanmar, kuten myös nykyisen Laosin, Thaimaan ja Kambodzhan alueet, muodostuivat pienehköistä kuningaskunnista. Ne ottivat välillä yhteen, mutta elämä oli tasaisen kurjaa köyhillä ja äveriästä vallanpitäjillä lukuun ottamatta maajäristyksiä, myrskyjä ja taifuuneja, jotka ovat häirinneet kaikkia. Mongolien vallannoususta lähtien on sodittu kiinalaisia, intialaisia ja portugalilaisia vastaan kunnes britit tunkeutuivat maahan 1800-luvun alussa ja ottivat sen osaksi imperiumia 1800-luvulla. Vasta sitten maata alettiin kutsua Burmaksi.\nToisessa maailmansodassa burmalaiset liittoutuivat japanilaisten kanssa brittejä vastaan. Britit saatiin ulos, mutta japanilaisista tuli uusi riesa. Niiden karkottamiseen kului kolme vuotta.\nMaa on ollut sotilasjunttien hallinnassa vuodesta 1962 vuoteen 2011. Vuonna 1989 Burman nimi vaihtui Myanmariksi ja Rangoonin Yangoniksi.\nOpposition edustajia on kuritettu kymmeniä vuosia. Etnisiin kansanryhmiin kuuluvia on sorrettu ehkä tuhat vuotta.\nKun Burma itsenäistyi toisen maailmansodan jälkeen, johtajaksi nousi Aung San. Kaikki eivät pitäneet miestä kansallissankarina ja niin hänet murhattiin. Ennen sitä tytär Aung San Suu Kyi ehti aikuistua. Hän meni naimisiin amerikkalaisen kanssa, mikä ei ollut kaikkien mieleen, mutta rouva onnistui pitämään perhe-elämän politiikan ulkopuolella ja nousi vähin erin maan opposition johtoon. Hän on ollut leski jo pitkään eikä kahdesta aikuisesta pojasta Yhdysvalloissa juuri puhuta. The Lady, hänestä sanotaan ja kumarretaan. YK:n rauhanpalkinto on nostanut hänen arvoaan paitsi maailmalla niin myös Myanmarissa. Viimeksi marraskuussa 2012, kun Obama teki maahan virallisen Yhdysvaltain valtionvierailun, hän tapasi ensin rouva oppositiojohtajan ja vasta sitten maan presidentin.\nSotilasjuntan vallan loputtua Myanmar on avautumassa. Ainakin osa kansasta pystyy ostamaan teknologiaa, autoja, moottoripyöriä, tietokoneita, kännyköitä ja pääsee verkkoon. Isoveli valvoo eikä politiikasta saa puhua. Yksi oppaista totesi, ettei hän puhu edes kaverien kanssa politiikkaa kuin korkeintaan kotona omien seinien sisällä. CNN:ää tai muita kansainvälisiä televisiolähetyksiä harva seuraa, koska satelliittiantennit on hinnoiteltu pilviin. Lehdissä uutiset julkaistaan kymmenen päivän viiveellä. Kaikki uutiset on sensuroitu.\nNiin tapahtuu monessa Aasian maassa. Yksi suomalaisista kollegoistani huomasi muutama vuosi sitten Kuala Lumpurissa, että BBC:n uutislähetys alkoi aina kolme tai neljä minuuttia myöhemmin kuin Englannissa. Viivettä syntyy tietovirran sensuroinnista. Joku linjalla kuuntelee ja katkaisee, jos tulee kansalle epäsopivia asioita.\nTavallisen myanmarilaisen arkipäivää\nYhteisen kielen puuttuminen ja isoveli estävät kommunikoinnin tavallisen kansalaisen kanssa. Oppaitten levittämä tietämys saattaa olla värittynyttä. Mutta kun katselee ympäristöä, asioista voi jotain päätellä.\nAutot ovat kalliita. Rekisterilaatoista erottaa kenelle ne kuuluvat; mustapohjaiset ovat yksityisten, punaiset busseja tai takseja, siniset virkamiesten, oranssit munkkien ja valkoiset diplomaattien.\nVielä pari vuotta sitten sotilasjuntan aikaan oli vaikea saada bensaa. Nyt sitä myydään Yangonissa jopa kioskeissa litran muovipulloissa. Mandalayssä, runsaan miljoonan asukkaan kaupungissa, kaduilla surisee enemmän mopoja kuin autoja. Opas kertoo, että 70-luvulla siellä näkyi lähes yksinomaan polkupyöriä. Baganissa liikutaan hevosvetoisilla rattailla. Jopa härkiä näkyy vetojuhtina. Maaseudulla naiset kantavat tavaraa pään päällä korissa tai nyyteissä pitkän laudan päissä.\nMiehet liikkuvat hameissa. Harvalla paikallisella on suorat housut, farkut vielä harvemmalla eikä kellään näy shortseja. Useimmilla on hame, vyötärölle kurottu ruudullinen nilkkoihin ulottuva leveä kangaspötkylää. Naisilla on vastaava mutta useimmiten yksivärinen tai kukkakuvioinen. Naiset solmivat hameensa lonkalle ja miehet navan kohdalle sykkyrälle. Siihen kätketään rahat ja tupakat. Lähes kaikki käyttävät varvastossuja. Temppeleissä ja asunnoissa liikutaan avojaloin.\nIltaisin sää on viileää, Yangonissa parisenkymmentä astetta ja pohjoisempana Inle-järvellä viileämpää. Talvella siellä voi olla pakkasta. Paikalliset pukeutuvat aamuisin ja iltaisin tikkitakkeihin ja villapipoihin. Jaloissa pidetään varvastossuihin kudottuja sukkia.\nNaisten ja lasten posket on maalattu keltaiseksi. Väri saadaan jonkin puun nilasta ja peite suojaa pahoilta hengiltä ja auringolta.\nUsean aikuisen hampaat ovat punaruskeat ja vanhusten suu lähes hampaaton. Syynä lienee mälli. Katukioskeissa myydään ruskeista siemenistä, lime-tahnasta ja tupakasta pyöritettäviä pallukoita, joita erityisesti miehet imeskelevät kunnes ne lentävät syljen mukana turistin nenän edestä katuojiin. Naiset polttavat paikallista sikaria, jonka pintakerros on maissin tain muun ruohokasvin lehteä ja sisus palmusokerilla maustettua tupakkaa.\nOsuimme Baganissa kaste- ja konfirmaatiokulkueeseen. Buddhan lapsia juhlistetaan kahdesti, ensin vähän alle viisivuotiaina ja toisen kerran kuusitoistavuotiaina. Pikkutytöt puetaan keijukaisprinsessoiksi ja istutetaan hevosen selkään tai jos perheellä ei ole hevosta, härkien vetämiin vankkureihin. Teini-ikäiset puetaan prinsseiksi tai prinsessoiksi. Kulkueessa juhlittavien jäljessä kävelee joukko sukua parhaimmissaan. Soitinyhtyeet, tanssijat ja laulusolistit liikkuvat rattailla perässä. Niistä lähtee ääntä. Kvaliteetista ei ole hurraamista.\nJuhlapäivän jälkeen konfirmoitujen päät ajetaan kaljuiksi. Heidät viedään luostariin munkkien ja nunnien oppiin viikoksi. Jos nuori tai lapsi on halukas jäämään, luostarit tarjoavat koulutukseen ilmaiseksi. Perusopetukseen sisältyy uskonnon lisäksi matematiikkaa, käden taitoja ja terveystietoa, koska meditointi vaatii jokaiselta oman kehonsa toiminnan ymmärrystä. Parhaillaan Myanmarissa hallitus harkitsee pakollista, ilmaista valtakunnallista koululaitosta, mutta toistaiseksi lasten kouluttaminen maksaa.\nTuristirysiä ja kaupankäyntiä\nTuristirysiä on vaikea välttää. Pahin sellainen on turistioppaissa kehuttu Popa-vuori, jonne Baganista on 50 km. Apinoita, roskia ja buddhismiin sekoittunutta taikauskoa ja turistikrääsää. Jos nyt jotain positiivista voisi kertoa, niin maisema on temppelihuipulta ihan hyvä. Matkalla näkee härkävankkureita ja asuintaloja, samanlaisia, joissa on asuttu vuosisatoja. Ei ikkunoita, ei saranallisia ovia, ei mukavuuksia ja mitä ilmeisimmin maalattia. Nykymaailman meno on tuonut muovin ja muut pakkausmateriaalit, jotka eivät maadu samalla tavalla kuin entisaikojen jätteet. Tiensyrjät ja talojen ympäristöt muistuttavat kaatopaikkoja. Tuhkaläjien perusteella roskakasoja ilmeisesti poltetaan ajoittain.\nMatkaoppaat vievät puoliväkisin käsityöpajoihin, joissa esitetään mitä ehkä joskus joku käsillään teki, mutta joiden kojuissa myydään Kiinassa tai jossain muualla teollisesti valmistettuja tuotteita. Näitä on joka ikisessä kehitysmaassa.\nInle-järvellä näimme kangaspajan, jossa aherrettiin. Työntekijöitä oli viitisenkymmentä, kehräyksestä ja värjäyksestä kudontaan. Silkkikangasta jokaiselta kangaspuissa työskentelevältä syntyy suunnilleen metri päivässä. Inlessä työstetään myös Lotus-kukan vartta, josta syntyy pellavan näköistä kudosta.\nJalokivet, kulta ja hopea ovat vaikeita ostettavia sellaiselle, joka ei tunne metallin aitoutta. Niitä voisi löytää vaikka Yangonin Skotti-markkinoilta.\nKäsityökohteista kiinnostavin oli lehtikullan valmistuspaja. Saimme hetken pitää kämmenellämme 32 gramman painoista 24 karaatin kultalaattaa, josta työstettiin ensin millin vahvuista nauhaa ja sitten bambupaperin välissä nuijalla hakaten 0,3 mm:n vahvuisia muutaman neliösentin lappusia. Niitä kansa ostaa temppeleitten ja Buddhien päällystämiseen.\nSagainin torilla vihannekset, pähkinät, pavut, mausteet, siemenet, kukat ja yrtit luovat väriloiston ja tuoksujen avaruuden. On lihaa ja kalaa ja tavaraa. Risut, puut, korit ja varvuista tehdyt harjat kertovat keräämisen ja käsillä tekemisen tarinaa.\nSuomalaisesta näkökulmasta Inle on joen laajentuma. Se ei ole kovin syvä eikä leveä, mutta sen kylät ja kalastajat ovat matkan arvoisia.\nOsa kalastajista käyttää pari metriä syvää kartion muotoista katiskaa. Se uppoaa järviruokojen sekaan niin että pintaan jää muutaman kymmenen sentin korkuinen kupu. Kalastajat etsivät kuplivaa kohtaa, johon he heittävät katiskan. Järvestä nousee karppia ja tilapiaa.\nViljely järvellä on vasta kummallista. Järven pinnalle syntyy ruokolauttoja ja ne taas keräävät juurakkoonsa ja lehdyköihinsä maatuvaa jätettä, joista vähitellen syntyy aallokossa kelluva lautta. Asukkaat kiinnittävät lautat järvenpohjaan bambukepeillä, jotka pitävät lautat paikoillaan mutta antavat niiden nousta ja laskea järven vedenpinnan mukana. Lautoilla viljellään kirsikkatomaattia ja yrttejä.\nMelonta on outoa. Veneet ovat pitkiä ja kapeita, kuin yhdestä puusta vuoltuja. Meloja seisoo sen päässä ja kääntää melaa jalallaan. Kaukaa näyttää kuin meloja tanssisi veneen takatuhdolla.\nInle-järven asukkaita on neljännesmiljoona, kahdeksassakymmenessä tiiviisti asutetussa kylässä. Talot ovat tolppien päällä ja tehty päreestä. Joidenkin talojen alla on maata, savea ruopataan venereiteiltä ja sitä kasataan jostain raahattujen kivien päälle. Vahvemmalle perustukselle rakennettujen talojen seinät ovat lautaa, muutamassa näimme lasiset ikkunat ja satelliittiantennin katolla. Sikoja ja muita eläimiä kasvatetaan harvapohjaisessa karsinassa järven pinnan yllä, asuintilojen alla.\nJätteet putoavat suoraan järveen. Uusimmissa taloissa on jätesäiliöitä. Vedessä uidaan, peseydytään, sitä käytetään ruoanvalmistukseen ja siitä pyydetään kalaa. Kambodzhassa, Mekong-joen suistossa on vastaavanlainen asuntoalue, mutta tämä Inle-järven asutus on urbaanimpi.\nMyös Inlellä meitä vietiin pagodeihin. Phaungdaw Oo on alueen tai Shan-valtion kuuluisin. Sen 1700-luvulta peräisin olevat Buddhat ovat kultamöhkäleitä, joista ei erota enää kuin päät ja vartalot. Pyhäkkö täyttyy juhlapyhinä tuhansista ihmisistä.\nKuthodawin marmorikirjaihmeen oviaukolla iäkäs nainen puhutteli meitä virheettömällä englanninkielellä. Se oli ollut hänen kotikielensä. Isoisä oli syntynyt San Franciscossa ja isoäiti Münchenissä. Ne olivat hänelle vain nimiä ja tarinoita jostain mielikuvituksen kohteesta.\nI have lived like a bird in a cage, nainen totesi.\nPrevious: Previous post: Jumalten lahja\nNext: Next post: Tammikuun lopulla 2013: Idän kautta maailman ympäri San Franciscoon


Dyykkarit huomio! - Ruotuväki\nKirjoittaja on heittänyt palveluksensa aikana liikaa ruokaa roskiin ja pohtii, onko se ollut tarpeen.\nKoronavirustilanteen vaatimat eksponentiaalisesti lisääntyneet maastoruokailut ovat luoneet varuskuntiin ongelman ruuan haaskaamisessa. Maastoruokailujen suhteen ruuan menekin arvioiminen on haastavaa, joten sitä jää usein yli.\nMuistan elävästi intin toisen päiväni, jolloin vasta portista sisään astuneena alokkaana minut nakitettiin purkamaan maastolounaan ruokalinjastoa. Tarttuessani suureen makkarakeittoa sisältävään metallipönttöön, huomasin sen olevan puolitäynnä. Käännyin alikersanttini puoleen ja kysyin, mitä sille pitäisi tehdä.\n"Pois vaan", kuului vastaus.\nPakko sanoa, olin hieman järkyttynyt ja tunsin oloni sangen epämukavaksi kaataessani pois edelleen lämpimän ruuan, joka riittäisi ruokkimaan koko joukkueen vielä vähintään kerran.\nEpämukavaksi tunsin oloni seuraavallakin kerralla. Ja sitä seuraavalla.\nNyt reservin auringon jo lähes paahtaessa, joka kerta, kun vien yksikköni aamupalalaatikon takaisin muonituskeskukseen ja huomaan sen olevan täynnä avaamattomia jogurtti- tai ruisleipäpakkauksia tai täysin syömäkelpoisia banaaneja, tunnen yhä sen saman piston sydämessäni, kuin silloin vielä siviiliasuisena "monnina".\nTunnen piston, sillä kaadan ne kaikki sekajätteeseen.\nRuokahävikki ja syömäkelpoisen ruuan hävittäminen ei tietenkään ole minulle uusi tuttavuus. Onhan se surullisen yleinen käytäntö. En vain ennen inttiä itse törmännyt ilmiöön ensi kädessä, enkä varsinkaan ole ollut se, joka ruokaa heitti pois.\nOlen usein päivitellyt sekä itsekseni että samasta asiasta tuskaantuneiden palvelustovereideni kanssa, eikö ruuan hävittämiselle voisi olla jotain vaihtoehtoista menetelmää? Lämmintä, maastoruokailua varten pakattua ruokaa olisi eittämättä vaikea lähteä kuskaamaan ja jakamaan yhtään mihinkään varuskunnassa, tai varsinkaan sen ulkopuolelle, mutta eikö avaamattomia Risifrutteja, leipäpusseja, hedelmiä ja muita koskemattomia, vielä monta päivää säilyviä tuotteita voitaisi kerätä talteen ja jakaa eteenpäin niitä tarvitseville?\nVaihtoehtoisesti, ruokaa voisi yksinkertaisesti tuoda pienemmissä määrissä – ainakin lämpimän pönttöruuan suhteen, jota tuntuu aina jäävän reippaasti yli. Tämä tosin toisi riskin, että ruokaa ei olisi kaikille tarpeeksi. Sitä riskiä ei tietenkään voida ottaa.\nItse ehdotan, että näitä avaamattomia ja säilyviä tuotteita voisi kerätä erilliselle pisteelle muonituskeskuksella: Maastoruokalaatikoita palautettaessa sen sijaan, että kaikki tyhjennettäisiin sekajätteeseen, olisi olemassa toinen laari, johon nämä tuotteet voitaisiin laittaa ja ikään kuin kierrättää seuraavalle aamu- tai iltapalalle. Tämä toki vaatisi jonkin sortin laadunvalvontaa ja tuotteiden tarkistamista niiden syömäkelpoisuuden varalta, mutta se voisi olla toimiva järjestelmä ja mielestäni ainakin kokeilemisen arvoinen idea.\nTämä, tai mikä tahansa muu ratkaisu toisi uusia logistisia ongelmia Puolustusvoimien ratkaistavaksi, ja mahdollisesti kokonaan uudenlaisen toimintatavan, mutta uskon uusien ratkaisujen olevan kannattavia ja tarpeen yhteiskuntavastuullisuuden sekä kestävän kehityksen nimissä. Jos ei muuta, uudet toimintatavat säästäisivät tunnollisimpia varusmiehiä tuskailulta roskakatoksessa.


Bistro Sinne, Porvoo: Arvostelut | Eat.fi\nAitoa, puhdasta ja huolella valmistettua ruokaa parhaista lähituottajien raaka-aineista. Porvoolaista gastronomiaa ja ruokakulttuuria, jossa näkyy ja maistuu itä-uusmaalainen perinne sekä meren ja saariston läheisyys.\nTänään kävimme pitkästä aikaa Sinnessä. Päivän kala oli ahven. Yllätyksekseni se tuli kokonaisena. Se ei maistunut juuri miltään ja oli haastava syödä, minua henkilökohtaisesti ahdisti se että piti varoa niitä lukuisia luita ja menikin varovaisuudesta huolimatta pari kurkuun asti. Kylmä kastike lisänä oli omaan makuun liiam imelä. Sienet oli todella hyviä.\nPaikka tuntui meluisalta, pöytä oli heti keittiön vieressä. Keittiössä oli osalla kasvomaskit, osalla ei.\nSuklaamousse jälkiruoka oli ok mutta en sanoisi että olisi ollut erityisen hyvä. Kahvi, valkoviini oli hyvää sekä asiakaspalvelu. Herttainen ja kohtelias tarjoilija.\nAikaisempiin käynteihin verraten olin pettynyt.\nKävimme ottamassa uuden asunnon kunniaksi Bistro Sinnessä Simona-menun, jota pystyi hyvin pääruoan osalta muuttamaan punalihattomaksi. Kuitenkaan tarjoilija ei tajunnut huomioida alkupalan leivän päällä olevaa leikkelettä, jolloin pyysimme uudet leivät ilman punaista lihaa. Leivät olivat mitään sanomattomat tämän jälkeen. Risotto tehtiin asiakkaalle ilman annokseen kuuluvaa sientä, sillä se oli päässyt loppumaan, ja tarjottiin tryffeliä 10€ lisällä, mikä oli harmi sinänsä, koska ei ole asiakkaan vika ettei ole tilattu elintarvikkeita tarpeeksi. Pääruoka ei ollut omaan makuun kylmän, mauttoman kalan osalta. Maku kysymys tämä tietysti. Jälkiruoka tuulihatut olivat myös loppuneet, ja saimme tilalle tiramisua.\nTursula\t12 arvostelua\t24.7.2021\nVau! Laitoimme heille palautetta pettymyksestämme brunssii ja saimme hyvityksen ja todella kohteliaan vastauksen! Upeaa asiakaspalvelua! Menemme siis pikku pettymyksestä huolimatta uudestaan!\nKuukkala\t1 arvostelu\t20.11.2019\nRepe16\t5 arvostelua\t25.6.2018\nJago\t27 arvostelua\t13.3.2017\nMona123\t3 arvostelua\t16.2.2017\nSonnipoika\t80 arvostelua\t28.11.2016


Koko ajalta 934 920\nSunnuntai on kautta aikain ollut viikon ensimmäinen päivä. Jo muinaiset roomalaiset, kuten sanonta kuuluu, aloittivat viikkonsa sunnuntaista. Tätä tapaa noudetaan edelleen monessa maassa, esimerkiksi suurimmassa osassa anglosaksista maailmaa. Näin oli asian laita myös Suomessa aina vuoteen 1973 asti, jolloin sunnuntai muutettiin viikon seitsemänneksi päiväksi. ISO, kansainvälinen standardointiorganisaatio, pitää sunnuntaita viikon viimeisenä päivänä. Viikon seitsemäs päivä on kuitenkin perintei\nKaikkihan muistavat tuon menneisyyden herkun, amerikkalaistyylisen , öljyssä keitetyn, omenapiiraan, jonka suussa sulava maku jorasi makunystyröillä vielä pitkään aterioinnin jälkeen. McDonaldsin omenapiirakka oli parasta, mitä McDonalds on ikinä tarjonnut jälkiruokavalikoimissaan. McDonaldsin edustaja perusteli omenapiirakan puutetta ravintoloiden rajallisilla laiteresursseilla. Omenapiirakan tulevaisuus ravintoloiden valikoimissa jäi hänen mukaansa kuitenkin avoimeksi. Se pitää saada takaisin\nKoko ajalta 2055 2052\nKiinassa turkistarhaus on tunnetusti erityisen julmaa ja raakaa toimintaa. http://koti.welho.com/hsileoni/fur.wmv tämä video todistaa asian myös niille jotka eivät julmuudesta ole vielä tieoisia. Suomesta viedään kiinaan paljon turkiseläimiä, näin siis myös Suomi on osallinen Kiinan julmaan turkistarhaukseen vaikka Suomessa se ei näin julmaa olekaan. Uskon myös ettei turkiseläinten vienti ole niinkään suuri elinkeino että sen lopettaminen paljoakaan Suomea käyhemmäksi tekisi. Vaadimme tällä a\nMe omaishoitajat säästämme tekemällämme TYÖLLÄ vuosittain valtavasti yhteiskunnan varoja hoitamalla omaisiamme kotona. Omaishoito on monissa tapauksissa äärimmäisen raskasta TYÖTÄ ja tästä TYÖSTÄ meille kuuluu maksaa kunnon palkka. Nyt omaishoidontuki jota saamme on minimissään 300e/kk ja siitä verot pois. Se ei riitä elämiseen, ei mihinkään. Tästä syystä me omaishoitajat yritämme tämän (24 tuntisen) TYÖN lisäksi sinnitellä myös "oikeissa" töissä tai työvoimatoimistojen listoilla saadaksemme ede\nKoko ajalta 2480 2475\nPuhelinmyynnin kieltäminen Suomessa!!!\nTäys kielto puhelinmyyntiä varten. Olen kyllästynyt viikottaisiin soittoihin että tilaatko tän tai ton lehden. Jos teillä hyvät kansalaiset on sama ongelma niin tehdään sille jotain..\nYli 20-vuotiaiden neitsytmiesten saattaminen poliisin tehovalvontaan.\nIncel (Involuntarily Celibate/Vastentahtoinen Selibaatti) ilmiö on Yhdysvalloista lähtöisin oleva 2010-luvulla suosiotaan kasvattanut alakulttuuri, jonka jäsenet ovat syyllistyneet kerta toisensa jälkeen mitä silmittömämpiin väkivallantekoihin. Incelit ovat tyypillisesti 20-30 vuotiaita neitsytmiehiä jotka syyttävät naisia romanttisten suhteiden puutteesta. Incel-kulttuurin pääpirteitä ovat misogynia, sovinismi, rasismi, seksin pitäminen itseisarvona ja päällimmäisenä jokaisen seksiä harrastavan\nKoko ajalta 16 8


Lomapaineet saavat äidin ja isän pinnan katkeamaan | Perhe | Iltalehti.fi\nLomapaineet saavat äidin ja isän pinnan katkeamaan\nSunnuntai 3.7.2011 klo 09.12\nLomalla tunteet kärjistyvät. Kesälomaa on odotettu kauan, ja vuoden kohokohtaan ladataan helposti liikaa odotuksia.\nVäsymys saa vanhemmat rähjäämään lomallakin. (COLOURBOX/MVPHOTOS)\nNäin hillitset kiukkuasi\n- Suunnittele lomasi kaikkia perheenjäseniä ajatellen.\n- Pyydä apua lastenhoitoon ja hanki itsellesi hengähdysaikaa.\n- Anna puolisolle omaa aikaa ja lepoa. Nukkuminen kunnolla loman alussa vähentää riitoja.\n- Laske rimaa, ota vähän rennommin. Karsi rutiineja, jotka tuntuvat arjessa rasittavimmilta.\n- Kun tunteet kuumenevat, mene hetkeksi jäähylle rauhoittumaan.\n- Jos pinna palaa, pyydä anteeksi ja selvitä tilanne jälkikäteen.\n- Kun tarvitset apua, hae sitä rohkeasti esimerkiksi neuvolasta, perheneuvolasta, terveyskeskuksesta tai perhepalveluita tarjoavista järjestöistä.\nSilloin myös lapset saavat osansa kuohunnasta.\n- Yleensä arjessa pahinta on väsymys. Jos vanhemmilla ei ole hoitoapua, kannattaisi ensin vuorotella ja tarjota toiselle mahdollisuus lepoon ja omaan aikaan, sanoo Väestöliiton perheneuvonnan koordinaattori Minna Oulasmaa.\nMyös lapset voivat olla lomalla tavallista hankalampia, kun koulussa ja päiväkodissa opitut rutiinit muuttuvat. Lasten nahistelua voi Oulasmaan mukaan pyrkiä vähentämään sillä, että jokaisella perheenjäsenellä on lomalta jotain mukavaa odotettavaa.\n- Nahistelu on merkki turhautumisesta. Yleensä lomalla on paremmat edellytykset onnistua myös ilmapiirin kannalta, kun vähän suunnitellaan etukäteen.\nJoskus hermot menevät hyvistä aikeista huolimatta, eikä siitä Oulasmaan mukaan tarvitse kantaa syyllisyyttä. Tunteiden patoaminen voi olla huonompi juttu, koska pienetkin lapset vaistoavat tunteiden ja käytöksen ristiriidan. Perheen pitäisikin olla paikka, jossa kaikkien perheenjäsenten on mahdollista ilmaista kaikkia tunteitaan.\n- Se että pinna palaa, ei ole mikään huonon vanhemmuuden merkki, mutta hyvän vanhemmuuden merkki on se, että sen jälkeen käydään tilanne läpi.\nHankalat kielteiset tunteet\nVanhemmuuteen liittyvistä negatiivisista tunteista ei ole helppo puhua. Oulasmaan mukaan erityisen vaikeita ne ovat käsiteltäviksi silloin, kun lapsia on toivottu pitkään ja taustalla on esimerkiksi lapsettomuushoitoja. Kuitenkin kielteisetkin ajatukset kuuluvat Oulasmaan mukaan vanhemmuuteen.\n- Houkuttelisin vanhempia tutkimaan, miksi jokin lapsen herättämä tunne on niin vaikea. Usein ne viittaavat omaan lapsuuteen. Jos on vaikea ottaa vastaan lapsen aggressiota, voi olla, ettei ole lapsena saanut purkaa omaa kiukkua.\nUlkopuolista apua kannattaa Oulasmaan mukaan hakea silloin, kun on jatkuvasti uupunut, äreä ja tympääntynyt. Normaalin rajoissa mennään vielä, jos riitatilanteet saadaan selvitettyä ja niiden jälkeen kaikilla on taas turvallista ja mukavaa.


Eläinten hyvinvointikorvaussäännöksiin pieniä muutoksia - Maa- ja metsätalousministeriö\nValtioneuvosto muutti tänään eläinten hyvinvointikorvauksesta annettua asetusta vastaamaan komission Manner-Suomen maaseudun kehittämisohjelmaan vuodelle 2019 hyväksymiä muutoksia. Eläinten hyvinvointikorvausjärjestelmää yksinkertaistettiin poistamalla asetuksesta sellaisia vaatimuksia, jotka eivät ole suoraan maksettavan korvaustason perusteena tai jotka ovat jo muutoin normaalia hyvää eläinten hoitokäytäntöä. Uusi asetus tulee voimaan 1.1.2019.\nMyös täydentäviin ehtoihin vähäisiä muutoksia\nMyös täydentävien ehtojen maatalouden ja ympäristön vaatimuksia koskevaan valtioneuvoston asetukseen tehtiin muutamia muutoksia: Viherkesannon määritelmään lisättiin runsaasti siitepölyä ja mettä sisältävät mesikasvit, kuten aitohunajakukka. Laidunnurmille lisättiin maanpinnan eroosion vähentämiseksi vaatimus, jonka mukaan maanpinnan on säilyttävä pääosin kasvipeitteisenä. Aiemmin sama vaatimus on koskenut vain laidunnettavia pysyviä nurmia.\nerityisasiantuntija Antero Nikander, p. 02951 62403\nEläimet ja kasvit Eläinsuojelu Tuotantoeläimet


Antikka.net - Kansainvälinen eduskunta - Kallenautio Jorma et al.\nTekijä: Kallenautio Jorma et al.\nMillainen kansainvälinen toimija eduskunta on ollut?Kuinka suomalaiset kansanedustajat ovat osallistuneet kansainvälisten organisaatioiden toimintaan ja miten Euroopan integraatio ja EU-jäsenyys ovat vaikuttaneet eduskunnan työhön? Kuinka suomalaiset ovat toimineet europarlamentaarikkoina? Dosentti Jorma Kallenautio, dosentti Ilkka Seppinen, dosentti Teija Tiilikainen, dosentti Tapio Raunio ja europarlamentaarikko, YT Reino Paasilinna tarkastelevat eduskunnan kansainvälistä toimintaa ja Suomen ulkopolitiikkaa Urho Kekkosen presidenttikaudelta nykypäivään.\nKirja kuuluu 12-osaiseen Suomen eduskunta 100 vuotta -teossarjaan.


PAATERO, SAARA: Merentakaisia provinsseja vai alistettuja siirtomaita? Portugalin siirtomaakysymys YK:n yleiskokouksen keskusteluissa vuosina 1966- 1974\nPro Gradu- tutkielma, 124 s., 2 liites.\nTutkimukseni aiheena oli Portugalin siirtomaakysymys YK:n yleiskokouksen keskusteluissa vuosina 1966-1974. Portugalin siirtomaat saivat runsaasti huomiota yleiskokouksessa, koska Portugali kieltäytyi luopumasta siirtomaistaan, vaikka muut siirtomaavallat olivat omista siirtomaistaan suurelta osin luopuneet. Tilanne kärjistyi etenkin Guinea-Bissaussa, Angolassa ja Mosambikissa, kun paikalliset vapautusliikkeet aloittivat 1960-luvun alkuvuosina sissisodan Portugalia vastaan maiden vapauttamiseksi. Turvallisuusneuvosto ei tehnyt merkittäviä ratkaisuja tilanteen selvittämiseksi, mutta yleiskokous käsitteli Portugalin siirtomaaongelmaa vuosittain.\nOlen tutkinut työssäni miten yleiskokouksessa käsiteltiin Portugalin siirtomaakysymystä. Tärkeitä kysymyksiäni ovat olleet mistä Portugalia syytettiin ja miten Portugali puolusti toimintaansa? Miksi Portugalin siirtomaapolitiikkaa vastustettiin? Olen myös tutkinut miten tilannetta haluttiin ratkaista ja millaisiin ratkaisuyrityksiin yleiskokous päätyi. Uskottiinko ratkaisun olevan ylipäätään mahdollinen? Ketkä olivat Portugalin puolella ja ketkä vastaan? Aihetta on tutkittu aiemminkin, mutta oman tutkimukseni kohteeksi valittu ajanjakso on jäänyt aikaisempien tutkimusten ulkopuolelle. Lähdeaineistonani ovat olleet YK:n yleiskokouksen kolmannen ja neljännen komitean sekä täysistunnon keskustelupöytäkirjat, päätöslauselmat ja YK:n vuosikirjat.\nTutkimukseni tuloksena selvisi, että Portugalia syytettiin vanhanaikaisesta politiikasta, kun se piti kiinni siirtomaistaan vastoin yleistä kansainvälistä tilannetta. Siirtomaa-ajan katsottiin olevan ohi. Portugalia syytettiin myös siirtomaiden huonoista oloista ja mustaa alkuperäisväestöä sortavasta politiikasta. Portugali perusteli oikeuttaan siirtomaihin YK:n peruskirjalla ja Portugalin perustuslailla, joka määritteli siirtomaa-alueet Portugalin provinsseiksi. Portugalin toimintaa vastustivat erityisesti Afrikan ja Aasian maat sekä sosialistiset maat. Etelä-Afrikka sekä Portugalin yhteistyökumppanit NATO:sta olivat Portugalin tukena yleiskokouksessa. Portugalin vastustajat halusivat määrätä Portugalille taloudellisia sanktioita ja eristää maan kansainvälisestä yhteistyöstä. Monet Afrikan maat uskoivat muutoksen syntyvän ainoastaan siirtomaiden vapautussotien kautta ja niiden mielestä YK:n olisi pitänyt tukea mahdollisimman paljon vapautusliikkeitä. Maltillisemmat uskoivat kansainvälisen mielipiteen vaikuttavan Portugaliin. Keskustelun tuloksena yleiskokous hyväksyi päätöslauselmia, joissa kannustettiin maita katkaisemaan suhteensa Portugaliin ja estämään sotatarvikkeiden sekä taloudellisen avun anto Portugalille. Portugalin oikeistohallitus syrjäytettiin vallankaappauksessa vuonna 1974. Uusi hallitus antoi siirtomaille itsenäisyyden vuosina 1974-1975.\nAsiasanat: YK – Portugali – yleiskokous – dekolonisaatio – siirtomaat


1. Kuudentena vuotena, kuudennessa kuussa, kuukauden viidentenä päivänä\nminä istuin huoneessani, ja Juudan vanhimmat istuivat minun edessäni; silloin Herran, Herran käsi laskeutui siellä minun päälleni.\n5. Hän sanoi minulle: "Ihmislapsi, nosta silmäsi pohjoista kohti". Niin minä nostin silmäni pohjoista kohti, ja katso: pohjoiseen päin alttariportista oli tuo kiivauspatsas sisäänkäytävässä.\n8. Ja hän sanoi minulle: "Ihmislapsi, murtaudu läpi seinän".\n9. Niin minä murtauduin läpi seinän, ja katso: jokin ovi! Ja hän sanoi minulle: "Mene ja katso häijyjä kauhistuksia, joita he täällä tekevät".\n13. 'Ei Herra meitä näe; Herra on hyljännyt tämän maan'." Ja hän sanoi minulle: "Sinä saat nähdä vieläkin suurempia kauhistuksia, joita he tekevät".


Vaihteen automatisoinnilla jopa kymmenien tuhansien eurojen säästöt - AinaCom Oy\nVaihteen automatisoinnilla jopa kymmenien tuhansien eurojen säästöt\nUutinen • Syys 22, 2014 16:32 EEST\nErilaiset puhelinvaihteen tehtävät työllistävät sekä puheluiden vastaanottamisessa että ohjaamisessa. Vaihteen ylläpito voi kuitenkin henkilöriippuvaisuutensa takia kustantaa yrityksen koosta riippuen jopa useamman henkilötyövuoden verran. Siitä huolimatta hyvän asiakaspalvelun kulmakiviä, eli puhelun lyhyttä vasteaikaa ja oikean henkilön tavoittamista, ei ole aina mahdollista toteuttaa perinteisillä vaihderatkaisuilla.\nTähän tilanteeseen herättiin Pappila Penkkala Group Oy:ssä. Yrityksessä AinaUCX:n käyttöönoton myötä uusi, automatisoitu vaihde vapautti yhden henkilön työpanoksen käytettäväksi kokonaisuudessaan muuhun työhön. Nyt puhelut menevät automaattisesti läpi juuri oikeille henkilöille ennalta annettujen tietojen perusteella.\n”Valitsimme AinaComin, koska heiltä löytyi tietotaitoa sekä joustavuutta räätälöimään ja integroimaan AinaUCX-palvelu osaksi asiakashallintajärjestelmäämme." Matias Mäenpää, kaupallinen johtaja, Pappila Penkkala Group Oy\nYrityksen kaupallinen johtaja ja osakas Matias Mäenpää kertoo, että puheluiden läpimeno on nopeutunut kokonaisvaltaisesti. Rahallisesti säästö voidaan laskea vuositasolla jopa kymmenissä tuhansissa euroissa.\n- Kustannussäästön lisäksi saamme raportoinnin myötä arvokasta informaatiota, jonka avulla voimme parantaa asiakaspalveluamme entisestään. Tämä näkyy mm. ennakoitavuutena työvuorojärjestelyissä erityisesti kiireisten ajankohtien suhteen, Mäenpää sanoo.\nIntegraatio SAP:n ratkaisuun suoraviivaisti asiakaspalvelua\nAinaUCX-palvelu integroitiin yrityksessä osaksi SAP BCM -call center -ratkaisua. Integraation avulla CRM-järjestelmä tuo näkyviin puheluun vastaavalle soittavan henkilön asiakastiedot automaattisesti. Palveluntarpeen luonteen tai sisällön selvittämisessä säästetään tällä tavoin aikaa, mikä näkyy suoraan asiakastyytyväisyyden parantumisena.\nAinaComin myyntipäällikkö Henri Maunu kertoo, että erilaisten järjestelmien integraatiot ovat yrityksissä tätä päivää.\n– Monella on jo olemassa olevat CRM-järjestelmät, joten niihin kytkettävien viestintätyökalujen on sulauduttava mahdollisimman hyvin samaan kokonaisuuteen. AinaUCX:n kehitysympäristö on avoin, eli palvelu pystytään liittämään osaksi muitakin ratkaisuja, Maunu painottaa.\n”AinaUCX:n kehitysympäristö on avoin, eli palvelu pystytään liittämään osaksi muitakin ratkaisuja.\nHenri Maunu, myyntipäällikkö, Ainacom\nTärkein palaute on saatu yrityksen henkilökunnalta sekä asiakkailta.\n- AinaCom osasi hyvin kartoittaa tilanteemme ja tarpeemme, ja ymmärsi mitä tavoittelimme. Sekä asiakkaamme että oma henkilökuntamme on ottanut uuden järjestelmän positiivisesti vastaan. Valitsimme AinaComin jo senkin takia, että heiltä löytyi tietotaitoa sekä joustavuutta räätälöimään ja integroimaan AinaUCX-palvelu osaksi asiakashallintajärjestelmäämme, Mäenpää kertoo.\nPappila Penkkala Group lyhyesti:\nVuodesta 1993 toiminut yrityspalvelutalo Pappila Penkkala tarjoaa laaja-alaista osaamista mm. laki-, laskutus-, perintä- ja tilipalveluissa. Yritys on tunnettu mm. suositusta laskutusohjelma Anders Managerista. Yli 3500 pk-yrityksen lisäksi palveluita hyödyntävät niin kunnat, vakuutusyhtiöt kuin yksityishenkilöt. Yrityksellä on toimipisteet Turussa, Tampereella, Espoossa ja Tallinnassa. Palveluksessa on yli 60 työntekijää.


Päivän suloisimmat kuvat: ujo mangustin pentu yritti piiloutua kuvaajalta - lopputulos naurattaa\n08.09.2019 klo 15:15\nTosielämän Timon on suloinen ilmestys.\nJapanissa, Tokyon Inokashira Park Zoo -eläintarhassa asustaa mangustiperhe. Japanilainen valokuvaaja on taltioinut vipeltäjien elämää valokuviin. Hän julkaisi hurmaavia kuvia mangusteista ja niiden poikasista Twitterissä nimimerkillä mamekoro51.\nYhdessä kuvasarjassa nähdään, kuinka söpöä pientä mangustia ujostuttaa. Se koittaa piiloutua kuvaajalta nurkan taakse ja vilkuilee sieltä sivusilmällä. Lopulta pienokainen uskaltautui näyttämään kasvonsa kameralle. Näet kuvat suurempina klikkaamalla niitä.\nKuvaaja on julkaissut melkoisen liudan kuvia mangusteista arkiaskareissaan.\nMangusteja elää Aasiassa, Afrikassa, Karibialla ja Etelä-Euroopassa. Alalajeja on yli 30. Leijonakuningas-elokuva teki tunnetuksi Afrikassa elävää nelisormimangustilajia. Elokuvan yksi hahmo, Timon, on nelisormimangusti.\nMangustit ovat laumaeläimiä. Usein laumassa on noin parikymmentä jäsentä. Aikuiset huolehtivat lauman poikasista yhdessä. Vaaran uhatessa lauma ryntää maanalaisiin koloihin piiloon.\nMangustien pennut oppivat aikuisilta tärkeitä taitoja. Mangustit syövät esimerkiksi skorpioneja, joilla on vaarallinen pistin hännässään. Aikuiset opettavatkin pennuille, kuinka pistin irrotetaan, jotta syöminen on turvallista.\nSukukypsiksi mangustit tulevat noin kahden vuoden ikäisinä. Yksi pesue kattaa keskimäärin kolme pentua. Pennut lähtevät pesästä tutustumaan maailmaan noin kahden viikon ikäisinä.


Koko Kuopion rakentaja | Savon XPress\nPohjola Rakennus Oy Suomen toimitilat löytyvät edelleen Puijonkadulta, nyt osoite on Puijonkatu 14. Ydintiimiin kuuluvat hankejohtaja Risto Pennanen, projekti-insinööri Jenni Kokkonen, työpäällikkö Sami Narinen ja tuotantoinsinööri Henriikka Korolainen ovat jo täydessä vauhdissa työn alla olevien projektien kanssa.\nRakennusliike Pohjola Rakennus Oy Suomi aloittaa tänä vuonna useita eri rakennusprojekteja Saaristokaupungista Jynkän kautta Puijonlaaksoon keskustaa unohtamatta. Kohteita yhdistävät hyvä sijainti, toimivat pohjaratkaisut ja laadukkaat materiaalit. Kotimainen, kasvava perheyritys on noussut tällä vuosituhannella Suomen suurimpien asuntorakentajien joukkoon.\nPohjola Rakennus Oy Suomi on Suomen suurimpia asuntorakentajia, joka vuosittain rakentaa suomalaisille noin kolmetuhatta uutta kotia. Tampereella ja Jyväskylässä Pohjola Rakennus on markkinajohtaja ja Kuopiossakin vahvassa nousussa. Yli kolmekymmentä vuotta toiminut, alkujaan Tampereella perustettu perheyritys on projektijohtoisella toimintamallillaan saavuttanut vankan luottamuksen. Hankejohtaja Risto Pennanen kertoo vuoden 2021 olevan kiireinen myös Pohjola Rakennukselle.\n– Vuosi näyttää oikein hyvältä, alkamassa on monta hyvää rakennusprojektia eri puolilla Kuopiota. Tarjolla on siis laadukasta asumista halutuilla asuinalueilla, kasvavan Kuopion eri suunnilla. Myös ydinkeskustan kehityksessä olemme mukana usealla kehityshankkeella, joista voimme kertoa lisää kuluvan vuoden aikana.\nLuonnon lähelle Lehtoniemeen\nSaaristokaupunkiin, kauniissa järvimaisemassa sijaitsevaan Lehtoniemeen, rakennetaan 39 asunnon Asunto Oy Kuopion Kuikkalehto. Koteja on näppärästä yksiöstä tilavaan neliöön asti, ja kaikkien asuntojen pohjaratkaisuissa on kiinnitetty erityistä huomiota avaraan ilmeeseen. Toimivuuteen ja valoisaan tunnelmaan on panostettu, päivänvalo pääsee oikeuksiinsa isojen ikkunoiden kautta. Kaikissa asunnoissa on myös oma lasitettu parveke. Lämmitysmuotona on edullinen maalämpö ja asunnoissa lattialämmitys.\nLäheltä löytyvät myös hyvät peruspalvelut, kuten lähikauppa, koulu ja päiväkoti. Saaristokaupungissa riittää monenlaista tekemistä ympäri vuoden – ulkoilua, uimista, kalastusta, hiihtoa ja retkiluistelua. Sijainti on vain kuuden kilometrin päässä Kuopion keskustasta, ja matka kaupunkiin taittuu Suomen kauneimpiin kuuluvaa maisemakatua pitkin kymmenessä minuutissa. Asunto Oy Kuopion Kuikkalehdon on määrä valmistua keväällä 2022.\nVillivarsa viihtyisään Jynkkään\nKuopion Jynkkään nousevaan kuusikerroksiseen Asunto Oy Kuopion Villivarsaan tulee 27 uutta kotia, yksiöistä aina neljän huoneen asuntoihin. Villivarsan arvioitu valmistuminen loppuvuodesta 2022. Projekti-insinööri Jenni Kokkonen kertoo Jynkän olevan suosittua asuinaluetta, monestakin syystä.\n– Jynkässä on useita päiväkoteja, Jynkänlahden koulun yläkoulu sijaitsee samalla kadulla ja uudelle alakoululle on vain kymmenen minuutin kävelymatka. Päivittäistavarakaupat ja ostoskeskus ovat nekin lähellä. Kulku-\nyhteydet Jynkästä Kuopion keskustaan ovat erinomaiset, myös julkisella liikenteellä. Bussit kulkevat säännöllisesti ja pyöräilijät oikaisevat keskustaan Särkilahden sillan kautta. Läheltä löytyvät myös pienvenesatama, Jynkänlahden viljelypalsta-alue sekä Rauhalahden kylpylähotelli monipuolisine palveluineen, unohtamatta Lippumäen urheilupuistoa.\nUusia koteja Puijonlaaksoon\nPohjola Rakennus Oy Suomi rakentaa myös suositulla Puijonlaakson alueella. Yliopiston ja KYS:in välittömään läheisyyteen, Puijon upeisiin ulkoilumaastoihin alkaa pian nousta uutta asutusta vain parin kilometrin päähän Kuopion kauppatorilta.\nPuijon tornin kupeessa sijaitsevan kolmekerroksisen, 46 asunnon Asunto Oy Kuopion Luistelijassa on koteja aina näppäristä yksiöistä mukavan kokoisiin saunallisiin kolmioihin. Viihtyisät kodit henkivät Puijonlaakson tunnelmaa nykyaikaan sovitettuna. Kaikki kodin tilat toimivat lattialämmityksellä, lämmönlähteenään energia- ja kustannustehokas maalämpö.\n– Tulevat rakennusprojektit tarkoittavat myös sitä, että rakennusalan osaajille on töitä tiedossa. Keväällä on tarve lisähenkilöstölle ja meihin voi olla yhteydessä, jos työpaikka huipputiimissä kiinnostaa, Pohjola Rakennuksen väki vinkkaa.\nAsunto Oy Kuopion Luistelija tulee olemaan Puijon hiihtostadionin välittömässä läheisyydessä.\nPohjola Rakennus Oy Suomi – Kuopio\nPuijonkatu 14 B 3.krs, 70110 Kuopio\nHankejohtaja Risto Pennanen\n044 421 0360\np. 020 7759 670


KRP lopettaa kadonneiden listan julkaisemisen - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nKRP lopettaa kadonneiden listan julkaisemisen\nKotimaa Julkaistu 17.01.2005 13:46 (Päivitetty 17.01.2005 13:47)\nKaakkois-Aasian luonnonkatastrofissa kadonneiden henkilöiden nimilista on poistettu KRP:n verkkopalvelusta sisäministeriön päätöksellä.\nKeskusrikospoliisi ilmoitti tänään lopettavansa Aasian luonnononnettomuudessa kadonneiden suomalaisten listan julkaisemisen. Päätös tulee voimaan saman tien. Lista poistettiin KRP:n mukaan avoimesta internetverkosta sisäministeriön pyynnöstä.\n- Lista luotiin kadonneiden etsinnän ja pelastustoiminnan ensimmäisen vaiheen tukemiseksi. Nyt kun tämä akuutti vaihe on päättynyt, lista on täyttänyt tehtävänsä eikä sitä enää tarvita, perusteli hallitusneuvos Esko Koskinen sisäministeriöstä. Sisäministeriö teki päätöksen kadonneiden listan luomisesta sen jälkeen kun kokonaiskuva Aasian maanjäristyksen ja hyökyaaltojen aiheuttamista tuhoista saavutti viranomaiset joulunpyhien jälkeen.\nMinisteriön mukaan maanjäristyksen ja sen aiheuttaman hyökyaallon vaikutusalueella kadonneiden henkilöiden listaa alettiin julkistaa hengenvaarassa olevien ihmisten pelastamiseksi. Päätökseen liittyi kuitenkin ehto listan julkaisun lopettamisesta heti, kun se käy pelastustoiminnan kannalta tarpeettomaksi. Myös kadonneiden henkilöiden yksityisyyttä haluttiin näin suojella. KRP:n ohella ministeriö vetosi myös muihin kadonneiden listan julkaisseihin tahoihin, jotta nämä poistaisivat suomalaisturistien nimet sivuiltaan. Kadoksissa olevien suomalaisten lukumäärä on 174.\nKuolonuhrien varmistettu lukumäärä on tällä hetkellä kaksi, mutta Thaimaassa toimiva suomalainen uhrintunnistusryhmä on selvittänyt alustavasti kahden muun vainajan henkilöllisyyden. Sisäasiainministeriö ilmoittaa heidän kotiuttamisestaan myöhemmin.\nAasian katastrofin uhreja jo yli 175 000 Syyttäjä ei valita Hallanvaara-päätöksestä


Häkämies lupaa maanomistajille Natura-tietoa - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nHäkämies lupaa maanomistajille Natura-tietoa\nKotimaa Julkaistu 16.02.1998 12:59\nOikeusministeri Kari Häkämies (kok.) lupaa, että maanomistajat saavat pian yksityiskohtaisia tietoja Natura-ohjelman valmisteluista, ja mahdollisuuden vielä vaikuttaa suojeluohjelman muotoon. Natura-ehdotuksesta muistutuksen tehneille maanomistajille lähetetään piakkoin vastaukset rajausten muutoksista ja poistoista.\nHäkämies painottaa, ettei lopullista Natura-esitystä voi lyödä lukkoon ennen kuin maanomistajat ovat saaneet reagoida vastineisiin. Häkämies on kokoomuksen edustaja viime keväänä asetetussa ministerityöryhmässä joka käsittelee Natura-ohjelmaa.\n-Alustavien arvioiden mukaan muistutuksiin laadittaviin vastauksiin jätetään maanomistajille kolme viikkoa reagointiaikaa. Palaute käsitellään huolellisesti ja ministerityöryhmän on valmistauduttava muutosten tekemiseen vielä ennen lopullista esitystä valtioneuvostolle, Häkämies sanoo tiedotteessaan.\nEU-komissio on antanut Suomelle perustellun lausunnon Natura-ohjelman myöhästymisestä. Suomen on vastattava siihen viimeistään 9. maaliskuuta, muuten komissio voi viedä Suomen EY-tuomioistuimeen.\nUseat muut EU-maat ovat samassa jamassa Natura-ohjelman myöhästymisen takia.\nHäkämies lupaa maanomistajille Natura-tietoa P-Pohjanmaan ympäristöohjelma ensimmäisenä internetiin


Suomalaista sielunmaisemaa voi sanoittaa myös Peking-oopperalla\nFyysisen teatterin taituri Antti Silvennoinen on luotsannut Peking-oopperaryhmää Suomessa jo vuosia.\nOopperataiteilija Antti Silvennoinen (vas.) harjoittelee Jaakko Hutchingsin kanssa, taka-alalla Jilka Repo Aleksanterin teatterilla Helsingissä. (LEHTIKUVA / MIKKO STIG)\nPeking-oopperaa tekevä suomalaisryhmä Wusheng Company on onnistunut vakiinnuttamaan asemansa. Ryhmän perustajajäsen ja taiteellinen johtaja Antti Silvennoinen kertoo ryhmän teosten saaneen Suomessa yllättävän hyvän vastaanoton, vaikka tyyli on varsin erilainen verrattuna suomalaiseen näyttämötaiteeseen.\nSilvennoisen mukaan Peking-oopperan ilmaisutyyli sopii hyvin suomalaisen sielunmaiseman sanoittamiseen.\n”Ilmaisumuoto on hyvin pelkistettyä. Ensin ollaan hyvin neutraaleja, mutta sitten kun ilmaistaan jotain, niin vedetään ihan överiksi – vähän niin kuin suomalainen mentaliteettikin”, Silvennoinen naurahtaa.\nRyhmä on esittänyt myös Peking-oopperan perinteisiä kappaleita, mutta Silvennoinen huomauttaa, että niiden esittämisestä Suomessa tulee toisinaan etäännyttävä tunne.\nSuoraviivainen ilmaisumuoto sopii pelkistettyjen tarinoiden kertomiseen. Vuonna 2013 ensi-iltansa sai Silvennoisen laatima teos suomalaisesta yövartijasta, joka puolustaa postikeskusta ilkeämielisiltä tunkeutujilta.\n”Vartijan käsikirjoitus oli kuusi liuskaa harvalla rivinvälillä. En lähtisi esimerkiksi (Henrik) Ibsenin Nukkekotia tekemään tällä tyylillä, siitä ei tulisi mitään. Pitää olla tarpeeksi yksinkertainen tarina.”\nTähtäimessä aiempaa suurempi produktio\nLauantaina Wusheng Company esittää jälleen otteita Vartijasta Helsingissä pidettävässä Suomi–Kiina-kulttuurigaalassa. Tuleville vuosille Silvennoisella on suuria suunnitelmia.\n”Pitkän tähtäimen suunnitelmana on, jos kolmen vuoden päästä onnistuisimme tekemään hieman isomman produktion.\nSilvennoinen kertoo, että ryhmä on onnistunut saamaan toiminnalleen myös rahoitusta. Hänelle itselleen myönnettiin viime syksynä viisivuotinen taiteilija-apuraha, joka osaltaan turvaa työskentelyn jatkumisen.\n”Olemme saaneet rahaa ihan hyvin tähän mennessä. Uskon, että se antaa osviittaa siitä, että olemme tehneet jonkun mielestä hyvätasoista työtä.”


Elämää ja aspartaamia: Mykkä kuolema\nOlen odottanut tätä Volker Kutcherin kirjaa pokkariversiona mutta sitä ei näytä ilmestyvän. Onneksi BookBeat on jälleen kerran ollut tarkkana kun kirja löytyy valikoimasta. Kutcherin Gereon Rath -dekkarisarja osuu kaikinpuolin puoleensavetävälle aikakaudelle. Berliini 1930-luvun alkumetreillä on kuin muutkin Euroopan valtioista ja vaikka Suuri sota on takanapäin, Berliinin kaduilla vaeltaa laumoittain sodan runtelemia miehiä, nälkäisiä lapsia. Vastapainona on jatkuvasti kuohuva poliittinen kartta, jonka välillä verisetkin tapahtumat kuin enteilisivät lähivuosina tapahtuvaa myllerrystä.\nNuori komisario Geren Rath saa tällä kertaa käsiinsä vaikeaselkoisen murhan missä kuuluisa mykkäfilmitähti Betty Winter kuolee traagisessa onnettomuudessa kesken kuvausten. Rikospaikkatutkimus antaa selvän vihjeen että kyseessä saattaakin olla murha, Samaan aikaa Berliinin hylätyistä elokuvateattereista alkaa löytymään kuolleena useampi mykkäfilminäyttelitär, joilta on poistettu äänihuulet. Berliinin poliisi on siis kiireinen.\nNostan hattua kirjailijalle siitä kaikesta värikkäästä ajankuvauksesta tarinan ympärillä. Vuoden 1930 Berliini on elämää pursuava monikansallinen pääkaupunki joka tällä kertaa keskittyy suurta murrosta läpikäyvän elokuvateollisuuden tapahtumiin. Mykkäelokuva on saamassa Berliinissä rinnalleen vahvan kilpailijan äänielokuvista joka aiheuttaa kohinaa elokuvatekijöiden ja tuottajien keskuudessa. Poliisin päätutkimusten lisäksi nuori komisario taiteilee myös isälle tehdyn lupauksen kanssa, missä Gereon tulee vedetyksi Kölnin korkean tason politiikkaan. Naisasiat polkevat paikallaan kun ensimmäisestä osasta tuttu Charlie on jatkanut matkaa opiskeluiden pariin.\nTarinan pääjuoni ei ole kummoinen, mielestäni parasta antia on kuitenkin Berliinin poliisin sisäiset valtakamppailut ja juonittelut. Äreät poliisipäälliköt ja Gereonin työkaverit tuovat omaa väriä muutoin aika perinteiseen juoneen. Kirjassa oli myös yllättävän vähän politiikkaa jota odotin, tietäen että koko Saksan poliittinen kartta mullistuisi muutaman vuoden sisällä. Mutta kaikinpuolin mukavaa luettavaa varsinkin kaikille historiasta kiinnostuneille joten toivottavasti Bazar Kustannus jatkaa Volker Kutscherin kirjojen suomentamista.\nLähettänyt Artsi klo 11.44\nTunnisteet: 2021, Gereon Rath, Volker Kutcher, Äänikirja


Sasaliinin maailma: tammikuuta 2010\nNo mä sen sitten väsäsin samantien valmiiksi...Sitten taas tiistain kurssilla mietin että mitäs sitten tekisin?heh, murheet on aika mukavia, tällä hetkellä. :)Tässä siis kuva nyt korjatusta kuningasketjusta, siitä minkä yöllä tein valmiiksi. Aamulla huomasin virheen keskellä ketjua, ja eikun ketju poikki ja korjaamaan. Nyt se on virheetön tekniikaltaan.Vielä kun pääsee rumpuun pyörimään, se kirkastuu ja hioutuu.\nTässä muinaisketju joka eilen kävi myllyssä pyörimässä ja kirkastui ja hioutui. Ja viimeisenä kuningasketju-korvakorut, jotka väsäsin lopuista lenksuista mitä jäi yli.Mitään ei hopeasta hukkaan heitetä!\nTämä on nyt testausta...hiukan muuttuneet toiminnot.Autoin tuossa ystävääni aloittamaan bloggauksen ja samalla huomasin asetuksissa tapahtuneita muutoksi. Joten nyt testailen näitä ominaisuuksia.Teksti on ihan höpönlöppöä...mut tä onkin vain testilähetys.\nPaneudun asiaan paremmalla ajalla...nyt odottaa pyykit kuivumaan pääsy.\nKuvaan pääsi Mini.\nSininen taivas, pitkästä aikaa. Sitä onkin kaivattu!Maisemat ulkona ovat olleet kauniit, mutta pilvisyys selkeästi tunkee läpi, omaan mielialaan.Tänään aurinko taas näyttäytyi ja sain tossut kohti metsää.Kaunista oli, nuo kuvat eivät juurikaan kerro siitä, kuinka kaunista oli.Mutta jokainen joka tarpoo metsissä, tietää mistä puhun.Lähdin aamukävelylle...ja sen jälkeen olen siivonnuyt ja leiponut, tunnin kuluttua saapuu vieraita, pojan 17-vuotissynttäreitä juhlistamaan.Niin, nyt nuorempikin lähentelee virallista aikuisikää. Vuosi täysikäisyyteen enää jäljellä.Mihin se aika meni?\nHalot kuvattuna kotiparvekkeeltani.Olen viettänyt tänään siivouspäivää, roudannut peitot ja tyynyt ja sohvanpäälliset parvekkeelle pakkasesta nauttimaan.En noita Haloja olisi ehkä muuten huomannut, mutta kun olen ravannut sisälle ja parvekkeelle, sain nuo tähtäimeeni.Ei yhtä upea kuin viimevuotinen, mutta vielä on aikaa parantaa...siis luonnolla.Viimevuotinen halo oli lähes kiinni ylhäätä, tämä jää runsaasti vajaaksi. Kaunis se siltikin on.Nyt on eka työ"viikko" takana. Siis vain kaksi päivää...mutta ne kaksi päivää meni hyvin, jaksoin tehdä lähes täysillä ja tuntui hyvältä olla töissä ja nähdä oppilaat ja työkaverit.Eilen aamulla töihin mennessä kaaduin makeasti. Avasin ulko-oven astuakseni sisälle, kun yhtäkkiä huomasin olevani kyljelläni eteisen lattialla.Työkaveri ryntäsi paikalle ja auttoi mua ylös. Se oli tosi säikähtäneen näköinen, ja sanoi että oli niin hurjan näköinen lento!Pompulla ilmaan, ilmassa kääntö kyljelleen ja siitä sitten maahan vasemmalle kyljelle.Koko vasen puoli polvesta niskaan kipeää ja hellänä.Oikealta puolelta kipeytyi ranne. Selkälihakset tämähtivät jumitustilaan, eivätkä ole vieläkään auenneet. Mutta pystyn olemaan, ku on jo niin tuttua olla aina jostai kohtaa krampissa.Nyt jatkuu siivoaminen...ettei puhti lopu!\nTalviauringon kauneusTänään taas käväisin isän luona. Pyysin jättämään mut kyydistä jo tienhaarassa, kävelin kameran kanssa perässä...kuvaillen tuota mollukkaa joka näytti salaperäiseltä pilvein lomassa.Oli jo pakkanenkin taas kiristymässä, sormia palelsi, mutta muutama kuva oli taas pakko saada. Ikuistaa talven kauneutta.kaunista on, ei voi muuta sanoa.Mutta se miksi nyt tuli lähdettyä liikenteeseen oli se, että isä oli tulossa laittamaan mulle Oskarin-oksaa kiinni vessan seinään. Ja korjaamaan huojuvaa kissanpuuta.Nyt ne on laitettu, kiitokset isälle.Hilma, se on sen verran iso kissa, että kun hyppää korkeimmalle paikalle kissanpuussa, se huojuu vaarallisesti, ei huoju enää.Peltomaisemaa.Mulla on edelleen auto tulipalon jäljiltä korjaamolla, ollut nyt reilun kolme viikkoa. Olisin autoa aikalailla tarvinnut siinä kohtaa kun jalat olivat hyytelöä.No, onneksi siitä selvittiin ja nyt odotellaan auton takaisintuloa loppuviikosta, ehkä...Töihin palaan torstaina. Kyllä odotankin! Niin hyvin olen jo kuntoutunut, että varmaankin selviän jo työpäivistä. Onkinj jo ikävä luokan oppilaita, ja työkavereita ja sitä päivän aikana tapahtuvaa sosiaalista kanssakäymistä.Sosiaalisena ihmisenä on ollut ajoittain hyvinkin hankalaa henkisesti sairastaa. Kun on ollut liikkuminen rajattua.Nyt pääsen taas normaali arkeen kiinni ja olen siitä kiitollinen.Jäniksen loikka.Tämä kuva on omasta mielestäni erityisen mukava, jänis loikannut neitseellisessä hangessa.Oikein hyvää loppiaista ja palaan kertoilemaan kuinka työt käynnistyvät kuukauden poissaolon jälkeen.


Työmarkkinoiden turbulenssi saa outojakin piirteitä – viime viikkoina olemme nähneet johtavissa medioissa useita juttuja, joissa leimataan henkilöstövuokrausyhtiöiden kautta työllistymistä epävarmaksi....\nViimeisen kymmenen vuoden aikana sote-ala on kokenut murroksen, joka on mahdollistanut keikkatyön terveydenhuollon ammattilaisten päätyönä. Sarastia Rekry on toiminut muutoksessa...\nKoronasyksy on huomioitu myös Sarastia Rekryn sijaisrekrytoinnissa\nPoikkeuksellisinakin aikoina keikkatyöntekijöille on suurta tarvetta. Koronasyksyn haasteet on huomioitu Sarastia Rekryn sijaisrekrytoinnissa monilla eri tavoilla. Koronapandemian aikana keikkatyöntekijöiden rekrytoinnissa...\nSiun sote teki talvella 2020 päätöksen sijaispalveluiden ulkoistamisesta kuntien omistamalle Sarastia Rekrylle. Sopimuskauden alku merkittiin kalenteriin maaliskuun puoliväliin. Kukaan ei...\nKuluvana vuonna on ollut tapetillamme kaksi kiperää sanaa. Raha ja työvoimapula. Näiden asioiden yhteensovittaminen muuttuvassa työkulttuurissa, tiukkojen budjettien kahleissa ja...\nUTS – ulkoistettu työvuorosuunnittelu: Miten pilottijakso Janakkalan kanssa on sujunut?\nSarastia Rekry ja Janakkalan kunta käynnistivät 2019 pilottihankkeen toimintalähtöisen ulkoistetun työvuorosuunnittelun (UTS) käytöstä. Käytännössä tämä tarkoittaa työvuorosuunnittelun siirtämistä työyksikön perustehtävistä...\nSote-alalla päteviä tekijöitä on vähemmän kuin olisi tarve. Tekijäpulassa tärkeää on tehokas resursointi: millaista osaamista työyksiköissä tarvitaan, ja mitä osaamista...