Iivari Määräkoera: Kysymyksijä... ja kysymyksijä\nKysymyksijä... ja kysymyksijä\n- Rakastathan äet minuva sittennii ku oon vanaha...ja määttiijjä vielä semmonen kärttynen ukkelj?\n- No tietennii rakastan.\n- Sittähhiikkö vaekka rakko valskoo ja suatan pissijä luikutella mihintahhaan...ja ku en kunnolla niä ni haakkuva rapsutan kaekkee?\n- No tottakaete rakastan.\n- Entäpä sittä jos herätän sinut monasti yöllä pihalle viemään ku en muista että oon jo käännä... taekka rongun ruokoo vaekka oon justiisa syönnä.\nKu en muista sitäkkää.\nKu ruppee kintut kankeotummaan ja syvän rylykkässöö nii etten jaksa ennee lenkille lähtee... enkä löövvä petille takasi jos kään yöllä vettä juomassa ja joovvut minut hakemmaan...\nku rypleen syyvvessä parran ja puolj kyökkijä ku pittää pehmyttä ruokoo syyvvä. Ku ee hampaat muuhun pysty.\nVieläkö sittähhii rakastat...?\n- Ihan takkuulla! Elämänj loppuun asti. Sitä ee tarvihe ies eppäellä.\n- No hyvä. Uattelin vuan varmistoo. Mahtaskoon tuo olla jo puolisen aeka...?\n- Minkätaatta mulla on yhen postin lukuaeka vuan keskimiärin kolome minnuuttija...?\nMinnekkä muka on kiire?\n- Minkätaatta ee sua tinttijä hätistellä vuan harakkata suapi?\n- Minkätaatta ee sua toesija kulukijjoeta haakkuva vuan toesija suapi?\n- Minkätaatta pittää männä lenkille vaekkee oo tietäkkää näkyvissä...?\n- Minkätaatta ee jo kiännytä takasi vaekka paejjan sisällä on lunta enämpi ku määräkoeroo...?\nPárek 19. helmikuuta 2017 klo 21.07\nKuules kuoma, ihan herahti kyynel Palvelijattaren silmästä,kun noita sinun tuumailujasi luki! Tarpeellisia oli kaikki kysymykset tuosta rakkaudesta. Eikä ollu hassumpia ne muutkaan kysymykset.\nIivari 20. helmikuuta 2017 klo 18.51\nOnse hyvä joskus varmistoo nuo asijat :) Ku sitä ikkee lissee tulloo kokoaejjan. Kyllä seon hyvä tietee että rakastettaan oljpa sittä minkälaenen tahi -ikänen tahhaan :)\nAnonyymi 19. helmikuuta 2017 klo 23.58\nKyllä olet taas miettinyt elämän kulkua ja maailman menoa. Hyviä ovat nuo sun kysymykset, niitä pitää kyllä pohtia. Meilläkin mamman silmät meinas alkaa vuotamaan kun luettiin noita vanhenemisen liittyviä pohdintojasi, mutta onneksi tuo "puolisen aika" palautti takaisin iloiseen nykyhetkeen. Et kyllä usko mkä katasrohvi meillä eilen kävi. Mamman kanssa lekittiin lattialla ja hyppäsin vauhdilla ottamaan sen kädestä lelua, mutta mun hampaat ei tavottaneetkaan lelua vaan, voi kauhia, mamman nokan. Sillä piti lähtä lääkäriin paikkauttamaan nokkaansa ja nyt se kulkee nokka ruvella. Kyllä olen yrittänyt sitä kovasti hoitaa ja kyllä mamma ymmärsi, että vahinkohan se oli. Mutta jostain kumman syystä se ei anna mun nuolla lipsuttaa sitä nokkaansa?? Terkuin Kassu.\nIivari 20. helmikuuta 2017 klo 18.56\nVoe Kassu teejjän mammaparkoo! Nokka paketissa ee oo hyvä olla. Vuan minkä sitä vahingolle mahtaa. Kyllä sen pitäsj antoo sinun hoetoo sitä nyt. Koeran kielellä on jootuin parantava vaekutus :) Vaekka ee sempuolee. En sitä minäkkää sua mittää immeesen kippeetä lipeksijä. Enkä kyllä omijakkaa. Kumma homma vaekka sillä paranisj jootuimmin. Toevotellaan tiältä pikasta paranemista!\nMyrsky ja Tuisku 20. helmikuuta 2017 klo 7.23\nOhos! Sulla olikin kopallinen kyssäreitä, kuama.\nIivari 20. helmikuuta 2017 klo 18.57\nJoskus niitä vuan puluppuvvaa :)\nOnni ja Tuuri 20. helmikuuta 2017 klo 14.42\nKylläpä tiällähhii tuas hiirille saanavettä lämmitettii, ku mamma tuon sinun mietinnän luki. Seon nii ihmiste ku elläentennii kansa tuommosta - vanahuus tulloo ite kellehhii. Suapi vua toevoo, että oes joku, joka huolta pitäs. Kaekilla ee sitä onnee oo ja joella se on, nii suap panna käpsät ja sormettii ristii! Iha näätät sinnäe hyvinnii huolestunneelta, mutta seon varmoo, että mammas sinusta huolen pitää. Ja muistahhan hoetoo mammookii. Ee se mammankaan "käpsä" noose sitte vanahana ennee nii rivakasti, kun nyt. Muutennii sinulle on iskennä semmone kyselyikä! Paljo on mualiamssa ihmettä ja kummoo. Kysymällähä ne selevijää! Mukavata viikon alakua.\nIivari 20. helmikuuta 2017 klo 19.01\nNiihhän tuo sano äet ettee tarvihe tuommosista hättäellä :) Vuan kyllä sevuan mielee juohtuu. Ku sitä kaekellaesta nykymualimassa tapahtuu. Ee riitä kaekille immeesillekkää huolempittoo.\nVanahahan se tuo äet jo ruppee olemmaan vuan vielä sillä jonniivverra käpsä noosoo. Pittää koettoo liikkeellä pittee jotennii :) Mukavata uutta viikkoo sinnehhii kuomat!\nAnonyymi 20. helmikuuta 2017 klo 17.35\nKyllä sinua Iivari rakastetaan, jopa tällaista etärakkautta, vähän niin kuin etätyönä...vaikkei työltä tunnukaan se rakastaminen ... hassua t. Nöpö-kissan emäntä\nIivari 20. helmikuuta 2017 klo 19.03\nEtärakkaas on oekeen hyvvee niinku lähirakkaassii :) Rakkaatta ee oo millonkaa liikoo mualimassa.\nNöpölle terveeset! Senkää ee takkuulla sielä tarvihe eppäellä etteekö rakastettasj :)\nSari 20. helmikuuta 2017 klo 18.12\nOn sulla ollut vakavia mietteitä kaveri hyvä. Hyvä se on joskus tarkistaa tuo rakkauden määrä. Minä nyt vähän sitä rakkautta epäilen täällä meillä kun jättivät mut ja pojat kotiin ja ovat nyt itse Kempeleessä. T. Eka\nIivari 20. helmikuuta 2017 klo 19.05\nVoe turkanen minkä tekivät sulle! Minkä täätisentähen eevät matkaan ottanna? Onneks on ne poejjat sulla sielä hyvänä seorana. Ja huolta pittäävät. Ettee kerkijä tulla rakkaasvajetta ku isäntäväkj on mualimalla :) Ku kyllähän ne tok sinuva rakastaa vaekkeevät matkaan ottannakkaa.\npaula 20. helmikuuta 2017 klo 19.05\nHei, haloo ja seis nyt tykkänään - Iivarista ei tule koskaan vanha. Eikä ainakaan raihnainen. En suostu yhtään miettimään Iivarin vanhuutta. Ei tule mistään mitään, jos nuo ajatukset saa vallan.\nJa ainakaan rakkauden puutetta ei Iivarilla ole. Ei omilta eikä vierailta.\nIivari 20. helmikuuta 2017 klo 19.11\nVuan minäpä täätän jo kuus vuotta kesällä...siitei oo ku yks huikonen vanahuuteen. Äet jo meenas siitä ressijä ottoo ku muisti sen. Minun eeltäjä niät jätti tämän huushollin kuusvuotijjaana ja iha äkkijä ja ruakisesti.\nElä tok huoli,koetan parraanj mukkaan olla raehnastumata :) Vanahenemisellehhan ee maha mittää.\nRakkaatta otetaan vastaan mielellään. Omilta ja vieraelta :) <3\nAnonyymi 20. helmikuuta 2017 klo 19.27\nVoi Iivari Armas, täällä on oikea vanhus. Meidän Otto-herra on jo 16.5 vuotias ja vielä käpsät liikkuu ja häntä heiluu;) Sinulla on vielä pitkä tovi siihen ja saamme lukea vielä monenlaisia tarinoita ja tuumailuja.\nIivari 22. helmikuuta 2017 klo 20.18\nVoe Otto :) Mahtavata että on tuon ikänen ja virkee kaverj. On meekäläesellähhii toevoo sittä vielä ylj kymmenen vuotta teputella. Jos Oton ikkään elänen ni kyllä riittää tuumaeluja :) Terveeset Otolle ja eekuvvuan terveetä vuosija lissee!\nLucy ja Roni 20. helmikuuta 2017 klo 21.19\nMekin voitas laittaa häntämme pantiksi, että kyllä sinun äet rakastaa sinua ihan aina! :)\nIivari 22. helmikuuta 2017 klo 20.19\nÄet sano että suatta hännät pittee takkuulla :) Ee kuulema oo eppäelystä rakastamis asijasta. Ja teellä on varmaan sama juttu.\nTypy 23. helmikuuta 2017 klo 10.19\nSinulla oli taas kerran painavaa tuumailtavaa. Voi, miten minulle tuli ikävä meidän Pimua, kun luin noita kysymyksiäsi. Ja vastauksia niihin.\nEi teitä rakkaita karvakavereita koskaan jätetä, unohdeta. Kaikkemme tehdään teidän eteen. Jelpataan ja autetaan, jos tulee vanhuuden vaivoja. Yritetään tehdä jokaisesta päivästä hyvä teille. Ihan varmasti on näin.\nIivari 23. helmikuuta 2017 klo 12.20\nNiihhän nuo tuntuuvat olovan muuttii sitämieltä että huolta pietään. Ja rakastettaan. Ja sehä on hyvä asija se :)\nÄettii muistelj minun eeltäjiä samalla ku kirjasj nuita asijjoeta sanelusta, taespa jonnii tipannii silimästäsä pyihkästä.\nIkävä vuan kuulema tulloo joskus eekä sille maha mittää.


Muinainen Suomi - katso viestiketjua - Etymologian tutkimusmetodien kehittäminen\nEtymologian tutkimusmetodien kehittäminen\nEtymologia tarkoittaa minun käsittääkseni sanan alkuperää eli sitä mitä se on alunperin merkinnyt. Tekninen linja ei vastaa kysymykseen, mitä sana on merkinnyt, vaan keskittyy tekniseen tietoon miten mahdollisesti sana on muuttunut aikojen saatossa uskoen sen tavallaan aina merkinneen samaa ymmärtämättä symbolisia tai mytologisia ulottuvuuksia eri maailmankatsomuksissa.\nKyllä ihan normaalisti semantiikka tulee ottaa huomioon etymologioita kehiteltäessä, ja merkitykset voivat kehittyä monella tavalla. Ei ole mikään lähtöoletus, että merkitykset olisivat pysyneet samana, mutta usein eteenkin johtamattomien perussanojen merkitysten voi sukukielten vastineisiin vertailemalla nähdä pysyneen melko pitkälti samana.\nOleellinen ero merkitysten vertailun ja äänteiden vertailun välillä sitten on, että äänteiden kehitystä voi ennustaa (ja näiden ennusteiden avulla voi jopa löytää sanoille uusia vastineita sukukielistä) merkitysten ei. Mitä pitkälle menevämpi merkityksenmuutos oletetaan, sitä heikompi etymologia on pääsääntöisesti kyseessä. Suurikaan määrä äänteenmuutoksia ei välttämättä heikennä etymologiaa, jos ne vain sopivat yhteen aiemmin selvitettyjen tapausten kanssa. Tämän takia äännehistorialle annetaan normaalisti isompi painoarvo kuin semantiikalle.\nTai yleisemmin ottaen: kuten Occamin partaveitsi sanoo, teorian sisältämät oletukset on syytä minimoida. Jos jokin oletus selittää monta sanarinnastusta kerralla (esim. äännelait), niin tällöin pääsee vaikkapa 20 monimutkaisuusyksikön mallista 11 yksikköön (= 10 kantasanaa ja 1 äännelaki). Jos jokin oletus selittää vain yhden sanarinnastuksen, niin ei ole vielä saanut mitään aikaan: 1 kantasana ja 1 merkityskehitys on edelleen 2 oletusta, siinä missä 2 erillistä sanaakin.\n(Tämä on kyllä yksinkertaistus: yksittäinen sana, yksittäinen äännelaki, yksittäinen merkityksenmuutos jne. eivät välttämättä sisällä samaa määrää informaatiota.)\nMinä olen tarjonnut selkeät perusteet, enkä heitellyt mielivaltaisesti ja kritiikittömästi samanlaisia sanoja läjään.\nVaan pystyvätkö nämä "selkeät perusteesi" todella ennustamaan mitään? Eli jos esität yhteyden (mytologisen tai muutenvain) käsitteiden A ja B välille, niin löytyykö näitä tarkoittavia samanlaisia sanoja useampikin kuin yksi pari? Sanarinnastuksia, joissa merkitys eroaa, saa muokattua vakuuttavammiksi juuri tällä tavalla.\nEsimerkki: Jorma Koivulehdon mukaan joukko tulee vanhasta indoeurooppalaisesta sanasta *jougjo, josta tulevat myös "vetojuhtaa" tarkoittavat sanskritin yogya ja ruotsin ök (vanhassa ruotsissa nimenomaan "härkäpari"). Merkityssuhde ei ole mitenkään ilmeinen, mutta hänpä esittää koko joukon rinnakkaistapauksia:\nEnglannin team on paitsi "tiimi" yleensä, vanhastaan nimenomaan "vetojuhtapari".\nHollannin koppel tarkoittaa sekä "vetoeläinparia" että "joukkoa".\nErsän kiĺďima tarkoittaa sekä "hevosta" että "karjaa".\nSveitsin saksassa Gespann tarkoittaa "paria" tai "joukkoa", mutta kirjakielessä "valjakkoa".\nSanskritin yuga tarkoittaa sekä "valjakkoa" että "sukukuntaa".\nVenäjän troika tarkoittaa "kolmivaljakkoa", mutta suomeen se on lainattu merkityksessä "työporukka" (roikka).\nKolme ensimmäistä jakavat itse joukon kanssa myös sen piirteen, että ne ovat alunperin johdoksia, jotka tarkoittavat "liitettyä".\nJos saat kasaan tämänvahvuista merkitysaineistoa jonkin merkityssuhteen tueksi, niin sitten alat olla jo selvemmillä vesillä.\n(Saattaisit muuten olla kiinnostunut tutustumaan sanskritiin lähemmin? Kyse on juuri sellaisesta muinaiskielestä, jossa sanojen "mytologiset" sivumerkitykset ovat edelleen tallella, ja lisäksi sieltä voi löytää monia vanhoja suomen lainasanoja usein aika samannäköisessäkin asussa.)\nHuomaan sitten myös esittämissäsi selityksissä kuten "Tampere" eräänlaisen toistuvan kaavan: listaat monta erilaista selitysvaihtoehtoa, ja tämän jälkeen esität että ne ovat kaikki osia siitä kokonaisesta, todellisestä selityksestä. Tämä "todellinen selitys" kuitenkin jää kokonaisuudessaan esittämättä ja jonkinlaiseksi mysteeriksi. Eli mikä oikeastaan oli sanan alkuperäinen merkitys ja missä kielessä? Mikä oli merkitys niihin aikoihin, kun Tammerkoskea asutettiin? Mitä muuta mahtoi vuosisatojen myötä tapahtua? Myös äännehistorian pitäisi kai olla yksi osa kokonaisselitystä, mutta monet rinnastuksesi eivät sovi tunnettuihin äännehistorian kuvioihin, joten tältäkin osin kokonaiskuva jää saavuttamatta. Esim. milloin ja miten germaaniset sanueet "pato" (*dammaz) ja "lempeä" (*tamaz) eriytyivät eri asuihin?\nFiilis jää hieman hartaaksi: syystä tai toisesta uskot, että mytologia huomioiden saadaan aikaan entistä parempi kokonaiskuva, vaikka et näköjään osaa sitä itse koostaakaan.\nOnko tämä muuten edes oma ideasi vai oletko saanut tähän kimmokkeen jostain?\n02 Helmi 2013 21:21\nNyt alamme mielestäni puhua samaa kieltä. Tätä olen juuri ajanut takaa. Juuri tuota ajatusta, kuten ´liitetty´ tai ´yhteen liittynyt´ merkityksestä tulee joukko sekä härkävaljakko. Olin juuri tulossa siihen ja sitä varten oikeastaan kysyinkin, tuleeko mielestänne ikä ja aika samasta lähteestä, vaiko ovatko ne eri lähteestä ja tulleen sattumalta samansuuntaisiksi?\n02 Helmi 2013 22:03\nNyt alamme mielestäni puhua samaa kieltä. Tätä olen juuri ajanut takaa. Juuri tuota ajatusta, kuten ´liitetty´ tai ´yhteen liittynyt´ merkityksestä tulee joukko sekä härkävaljakko.\nAinakin tässä tapauksessa tulee. Silti ei voi yleistää, että kaikki "joukko"-sanat tulisivat "liittämisen" käsitteestä. Lauma on selitetty lainatun "virtaa" tarkoittaneesta sanasta, perhe (aiemmin pereh) taas perän johdokseksi (en osaa arvata olisiko kyse "kodan perällä istuskelijoista" vaiko "samaa perua olevista").\ntuleeko mielestänne ikä ja aika samasta lähteestä, vaiko ovatko ne eri lähteestä ja tulleen sattumalta samansuuntaisiksi?\nNormaalisti näitä pidetään erillisinä, mitään selvää yhteyttä niillä ei ainakaan ole. "Ikää" vastaa saamen jahki, ersän ije, marin i, unkarin év jotka kaikki tarkoittavat vuotta, eli kyse on vanhasta perintösanasta. "Ajan" alkuperä ei ole varmasti selvillä. Germaanikielistä löytyy juuri *aiw- josta tulee esim. gootin aiws "aika" (kaukaisempaa sukua edelleen kreikan aion), mutta -k-:n kehittymistä ei ole osattu selittää. Ei kuulosta ihan mahdottomalta että se olisi ikä-sanasta napattu, voisi verrata esim. aikaihminen = ikäihminen?\nToisaalta NSES (= Nykysuomen etymologinen sanakirja) mainitsee toisen ehdotuksen, jonka mukaan substantiivi olisi eri sana kuin aika merkityksessä "melko"; tämä jäljempi olisi irroitettu yhdyssanoista kuten aikaihminen; joka taas olisi tarkoittanut alunperin "naimaikäistä", ja pohjautuisi germaaniseen vartaloon *aigan "omistaa". Aika monimutkaisia selityksiä molemmat näistä, mutta ei parempaakaan näytä keksityn.\n02 Helmi 2013 23:57\nJoo, en olekaan minään yleissääntönä ajatellut tuota ´liittää´-juttua. Olin omilla metodeillanikin päätynyt joukon tulleen myös virtaa merkitsevästä sanasta. On näköjään sen verran suppea pohja sanastoa, ettei tuosta ehkä voi päätelläkään ikä ja aika sanojen toisiinsa kuulumista puolesta tai vastaan ilman syvmpää tutustumista. Olet sinäkin ottanut huomioon sanan age, ´ikä´ etymologian. No, olkoon. Olisi vaan kiinnostanut tietää mille kannalle virallinen linja asettuu.\nEnnen kuin menen eteenpäin, tähän väliin heitän erään ajatuksen. Tämä ketjuhan käsittelee kielentutkimusta, joten sopii aiheeseenkin. Olen nimittäin esittänyt täällä symboliikasta ajatuksia ja olen ajatellut että ne ovat valmiiksi pureskeltuina kaikkien helppo ymmärtää. Minun suureksi ihmeekseni selvinä pitäminäni esimerkit eivät olekaan saaneet kovinkaan suurta ymmärrystä osakseen. Olen ajatellut, että te kyllä ymmärrätte samalla tavoin, mutta kiistätte henkilökohtaisista syistä. Sittemmin olen pohtinut syitä, että mikä ihmeen juttu tämä on. Olen tullut siihen tulokseen, että kielestä kiinnostuu ja kielentutkijaksi hakeutuu luultavimmin auditiivinen ihminen (Oppimistyylit visuaalinen, auditiivinen ja kinesteettinen eli VAK). Auditiivinen ihminenhän "makustelee" luonnostaankin äänne-eroja, sävelkorkeuksia, välimatkoja, aikaeroja ja yleensäkin pystyy arvioimaan erilaisia vaihteluita. Auditiivinen omaksuu asioita helpoimmin lukemalla, eikä esim. kaavioista ja malleista. Minä olen visuaalinen ja symboliikka on minun helppo omaksua. Minusta kuitenkin esimerkiksi sävelkorkeuden erottaminen kuulostaa "noituudelta", enkä edes uskoisi sellaisen olevan mahdollista, jos en tietäisi. Minun kyvyilleni se on ulottumattomissa. Lisäksi sanallinen ilmaisu on minulla jotenkin repalaista ja se käsitetään toisella tapaa kuin mitä tarkoitan. En kuitenkaan sano etteikö tahallistakin väärinymmärtämistä ilmenisi.\nAuditiivisen puolestaan on vaikea ymmärtää symboliikkaa, kolmiulotteista mallintamista ja kaavioita. Epäilenkin, että koska minun mielestäni selvät symboliset hahmot tuottavat vaikeuksia, kyse on tästä erosta. Uskon että samalla tavoin kuin minusta sävelkorkeuden hahmottaminen on "noituutta", symboliset hahmot ovat jollain tapaa käsittämättömiä teille ja muutoinkin symboliikka merkityksetöntä. Yleensäkin lähestymistapa on meillä hyvin erilainen. Minä tarvitsen kokonaiskuvan, jossa on selkeä suhteellinen järjestys, kun teille taas tärkeämpää on toisiinsa liittyvät yksityiskohdat. Tai näin minä ainakin koen asian. Tämä selittää myös sen miksi te ette ole kovinkaan huolissanne teorianne muodostaman kokonaiskuvan palojen puuttumisesta. Tiedän kyllä, että te sanotte ettei siitä niitä puutu, mutta minun maailmassani puuttuu. Samalla tavoin sanotte, että minun maailmassani ne palat puuttuvat, sillä minä en ole taas kovin huolissani, jos en jonkin sanan tarkkaa reittiä tiedäkään. Ne eivät ole minun maailmassani kokonaiskuvaa, mutta uskon että teille ne on. Luulen että emme tarkoita kokonaiskuvallakaan samaa asiaa. Teillä on "kronologinen" tapa ajatella, ikään kuin ääninauha, jossa on tieto äänitettynä, kun minulla taas "kaaviomainen", ikään kuin näyttötaulu, jossa on kaikki yhtä aikaa esillä yhdellä kertaa. Minua kielessä kiehtoo sanojen sisältämä symboliikka, kun taas teitä äänteellinen elävyys, ehkä jollain tapaa musiikillinen merkitys tai jotain jota minä en osaa kuvata.\n03 Helmi 2013 00:30\nLiittynyt: 28 Touko 2012 21:24\nKai, Kukko, olet kuitenkin tietoinen, että ao. oppimistyylit (visuaalinen, auditiivinen ja kinesteettinen) ovat enimmäkseen sumutusta, jonka paikkaansapitävyyttä ei mikään kasvatustieteellinen tai psykologinen tutkimus vahvista. Ihmiset, joille maksetaan ihan oikeaa rahapalkkaa näiden asioiden pyörittelystä, ovat sinulle moneen otteeseen kertoneet, miksi symboliikka-ajatuksistasi ei ole vakavasti otettavan etymologian työkaluiksi. Eikö sinulla mikään itsereflektioprosessi herää tästä?\n03 Helmi 2013 01:21\nTerho Itkonen yhdisti postposition tykö (merkitys 'luokse') substantiiviin tyvi. Tässä siis -v- on korvattu -k-:lla. En ymmärrä, miksei germaaneilta mahdollisesti lainattu *aiwa- olisi samalla tavalla kehittynyt asuun aika.\nItkosen tutkimus on julkaistu aikanaan Virittäjässä, ja siinä on muitakin esimerkkejä samasta kehityksestä, esim. täky.\n03 Helmi 2013 12:37\nAsioiden mallintamis- ja ymmärtämistavoista olen samaa mieltä Kukon kanssa, vaikka en otakaan kantaa hänen etymologiaansa. On kuitenkin päivänselvää, että eri ymmärtämisen alueilla tarvitaan erilaisia kykyjä ja me emme ole tässä suhteessa samanlaisia. Symboolinen ja relatiivinen ajatuksen muodostus on yksi taito, yksityiskohtien hallinta toinen. Ero näkyy jollakin tapaa myös eroina asioiden muistamisprosesseissa. Näitä eroja havaitsee ihan arkielämässäkin ihmisten kesken. Kynnys ymmärtää näin erilaisista kähtötavoista oivaltaa asioita on useinkin aivan liian korkea synergian löytämisen kannalta. Itse miettii miten joku näkee jossakin järkeä, kun itse ei sitä näe. Toisaalta oman raudanlujan mallin selittäminen osoittautuu mahdottomaksi, eikä kysymys ole selityksen huonoudesta, vaan eroista ihmisten kesken. Mielenkiintoinen kysymys on kuinka paljon nämä erot johtuvat synnynnäisistä ominaisuuksista ja kuinka paljon lapsuudessa opituista ratkaisumalleista.\n03 Helmi 2013 12:45\nKiitos vastauksesta. Itsekin uskon tuohon k=v mekanismiin (ikä, iki, iku... iwa, iwi, iwu?). Oletteko sitä mieltä että sanamuodon "ajan" j-kirjain liittyy g-kirjaimeen g > j... tyyliin age > aje (vrt. gar > jar)? Tuollahan oli jo ersän ije. Mutta onko ikä ja aika samasta lähteestä, ajan käsitteeseenhän kumpikin liittyy?\nKynnys ymmärtää näin erilaisista kähtötavoista oivaltaa asioita on useinkin aivan liian korkea synergian löytämisen kannalta. Itse miettii miten joku näkee jossakin järkeä, kun itse ei sitä näe. Toisaalta oman raudanlujan mallin selittäminen osoittautuu mahdottomaksi, eikä kysymys ole selityksen huonoudesta, vaan eroista ihmisten kesken.\nAjattelin minäkin noita synergiaetuja, sillä monessa kohtaa olen kiinnostunut vertaamaan miten te näette asian. En tiedä onko synergian löytäminen sitten liian työlästä hyödyntämisen kannalta. Olen huomannut, että teoriamme, vaikka näyttävät äkkiseltään täysin erilaisilta, määrätystä kulmasta katsottuna lomittuvat toisiinsa eräällä tavalla.\nJotenkin koen olevan kaksi "puoluetta". Itse uskon vakaasti että esittämäni teoria on oikeilla jäljillä. En tietenkään ole oikeassa kaikessa ja olenkin yrittänyt olla rehellinen itseäni kohtaan, etten vain pelkästä ylpeydestä tai todistaakseni olevani jotain hakkaa päätäni seinään. Päälinjan uskon olevan oikea, vaikka sen todistaminen onkin sitä sun tätä. Jotenkin puhumme aivan eri kieltä. Minulla on ehkä liian hyppivä tapa kertoa asioita ja monelle seurata. Tavallaan poimin näkemästäni kuvasta palasia sieltä sun täältä ja kokoan niistä keitoksen, mutta en kerro sellaista yksityiskohta yksityiskohdalta etenevää tarinaa.\n03 Helmi 2013 13:30\nJos ikä ja aika ovat samasta lähteestä, niin ne eivät ole ihan serkkuja eivätkä edes kolmansia serkkuja vaan ajassa täytyy mennä pitkälle taaksepäin, arvelen. Sikäli kuin hyväksytään ajalle tuo germaaninen etymologia (*aiw-), niin joudutaan olettamaan, että ennen aiw-asua sanassaa on ollut w:n tilalla k tai g tai jokin muu sellainen äänne, jonka suomalais-ugrilaisena vastineena voisi olla k.\nToinen juttu on jos em. germ. etymologiaa ei hyväksytä. Silloin täytyy löytää jokin muu lainaetymologia tai saada uutta tietoa vanhoista äänteenmuutoksista.\nMitä tulee aika-sanan taivutukseen suomessa, niin vanhin monikkomuoto on ilmeisesti ollut aighat (gh tarkoittaa tässä ns. frikatiivistä g:tä). Frikatiivig:n kadottua suomen murteissa on ollut sellaisia muotoja kuin aiat, aijat ja ajat, joista viimeksi mainittu on otettu yleiskieleen. Samalla tavalla taipuu yleiskielessä poika, mutta muita tarkalleen samanlaisia taivutuksia ei yleiskielessä taida olla. Em. taivutukset kuuluvat astevaihteluksi nimitetyn ilmiön piiriin\n04 Helmi 2013 11:18\nIkä ja aikahan taipuvat samaan muotoon: ikä > ijän, ikä > ijässä, aika > ajan, aika > ajassa. Tämä siis savon murretta. Näyttää siis olevan samaa juurta tällä perustein. Mielestäni liikaa keskitytään tuohon kirjakieleen, vaikka se ei vastaa useinkaan todellista puhuttua kieltä, vaan on eräänlainen itsetekoinen kompromissi. No, tähän merkitysryhmäänhän kuuluvat myös nuo iki ja iku. Nekin liittyvät aikaan. Kyselen tätä, koska ihmetteln miksi kielitiede ei pysty löytämään noille yhteistä juurta. Niiden merkitys on pitkälti sama, mutta kielitiede ei pysty selittämään tätä maallikollekin silmiinpistävää yhteyttä. Tämä on laaja ilmiö, kyse ei siis ole yksittäisestä sattumasta. Haluan kuitenkin keskittyä nyt huolella tähän yhteen tapaukseen.\n04 Helmi 2013 12:16\nOnko ikä ja aika mielestäsi millään tavalla etymologisesti yhteydessä toisiinsa, siis onko ika ja aika sanoina mielestäsi samasta lähteestä vaiko eri lähteestä ja vain sattumalta samankaltaisia? Jos on samasta, niin on onko lisäksi yhteydessä tammen merkitykseen?\nSuomen ikä on levikiltään suomalais-ugrilainen ja tulee sanasta *ika (vokaalisointumallissa *ikä).\nItämerensuomen aika on todennäköisimmin germaaninen lainasana muodosta *aiwaz (tai toinen, Pystysen mainitsema germaaniselitys); etäsukukielissä ei tätä sanaa lainkaan esiinny.\nSanat eivät liity toisiinsa eivätkä myöskään 'tammeen'. Engl. oak ~ ruotsin ek < kantagermaani *aiks.\nLuulen että on meidän on viisaampi esittää kukin oma näkemyksensä oman teoriansa pohjalta ja vertailla tuloksia mihin kukin on päätynyt, eikä riidellä teorioista. Ainahan myös toiset näkemykset antavat jotain uutta. Tämä tapa voisi olla hedelmällisempi keskustelun kannalta, sillä uskon että kumpikin puoli pysyy vankkumattomasti kannassaan. Tämä on tietenkin sinun foorumisi, joten en tiedä olenko edes menetellyt oikein tullessani tänne esittelemään foorumin linjasta poikkeavia näkemyksiä.\nKeskustella toki saa, eikä kaikesta tarvitse olla samaa mieltä. Mielipidekysymyksistä en yleensä edes väännä, mutta jos yksi menetelmä näyttää selvästi epäuskottavammalta kuin toinen, niin tuen voimakkaasti sitä uskottavampaa menetelmää.\nEn usko että kukaan tahallaan kieltäytyy ymmärtämästä selitystäsi. Minun näkökulmastani se ei vain tarjoa mitään tieteellisesti perusteltavaa lisää etymologian nykymenetelmille. Sanan merkitys on se ensisijainen asia joka etymologiassa merkitsee (äännetason ja levikin lisäksi), ja mytologiset tai muunlaiset assosiaatiot ovat sitten aivan toinen taso etymologiatieteen kannalta vieläpä käytännössä arvoton taso. Ainakaan et ole kyennyt esittämään perusteluja, miksi ja miten mytologiset assosiaatiot voisivat uskottavasti auttaa sanojen etymologian selvittelyssä.\nSe, että liität saman merkityskentän sanoja yhteen, ei ole itsessään perustelu vaan vasta työhypoteesi joka vaatii perustelun.\nIkä- ja aika-sanojen levikit ovat aivan erilaiset: ensimmäinen tavataan uralilaisessa kielikunnassa, jälkimmäistä itämerensuomen lisäksi germaanissa. Siksi ne eivät voi olla samaa alkuperää, vaikka niiden merkitykset liittyvätkin samaan semanttiseen kenttään. Huomaa, että merkitykset eivät silti ole samat ('ikä' vs. 'aika'), vaikka ne voidaankin linkittää aasinsilloin tai yhteisin kattokäsittein: molemmat liittyvät ajan kulumiseen. Tällainen toisen asteen yhteys ei kuitenkaan voi todistaa mitään ovathan rullalauta ja autokin molemmat kulkuneuvoja mutteivät silti sanoina samaa alkuperää.\nAika-sanan taivutusvartalossa esiintyvän j:n selittää astevaihtelu: kantasuomessa klusiilit p, t ja k heikkenivät umpitavun (konsonanttiloppuisen tavun) edellä:\n*ai-ka : *ai-γan : *ai-ka-na\n*pa-ta : *pa-δan : *pa-ta-na\n*so-pa : *so-wan : *so-pa-na\nTämä on säännöllinen tavuaseman mukaan määräytyvä kehitys, joka kirjasuomessa on johtanut muotoihin ajan, pojan (*k:n kato), padan (*t > *δ > d), sovan (*p > *w > v) kyseisessä asemassa.\nSuurin ongelma on, että yrität keksiä pyörän uudestaan. Monien tutkijapolvien aikana historiallisen kielitieteen menetelmät ja teoriat ovat hioutuneet nykyiselleen, ja on erittäin epäuskottavaa että kukaan ihminen yksinään voisi olla niin nerokas, että hän pystyisi tyhjästä kehittämään täysin uuden ja entistä paremman selitysmallin kielen ilmiöille. Näin yleensä voi kuvitella vain ihminen, joka ei tiedä mitään aiheesta. Mitä enemmän tutustut kielitieteeseen, sitä paremmin ymmärrät aihetta.\nJos haluat kumota tai syrjäyttää jonkin tieteenalan menetelmät, sinun pitäisi ensin tuntea kyseinen ala läpikotaisin. Jos tutustuisit kielitieteeseen, tietäisit itämerensuomen ilmiöstä nimeltä astevaihtelu, joka selittää sanamuodon "ajan" j:n täydellisesti. Erittäin suurella todennäköisyydellä mikään selitys, jonka sinä, minä tai Hentun Liisa yksinään osaisi keksiä tyhjästä, ei pääse kattavuudessa, toimivuudessa ja täydellisyydessä lähellekään astevaihtelun tasoa.\nSuosittelen lisäksi tutustumaan etymologisiin sanakirjoihin, joita suomen kielestä on kolme: Suomen kielen etymologinen sanakirja, Suomen sanojen alkuperä ja Nykysuomen etymologinen sanakirja (löytyvät useimpien kuntien kirjastoista). Niissä annetaan uskottavimmat tunnetut selitykset suomen sanoille. Sinun selityksesi pitäisi selittää paremmin sanan levikki (suku- ja/tai naapurikielissä), äänneasun kehitys ja merkitys, ennen kuin siitä olisi vallitsevan selityksen haastajaksi.\nTieteen kehittäminen vaatii nöyryyttä: pitää varmistaa että on ymmärtänyt mistä on kyse ja tuntee alan läpikotaisin, ennen kuin voi esittää parannuksia. Tietämättömän maallikon mellastamista on vaikea ottaa vakavasti - esimerkiksi se, ettet tunne astevaihtelua vaan esität paljon epämääräisempiä ja heikompia selityksiä klusiilien heikentymiselle, näyttää jokaisen asiantuntijan silmissä kuolleena syntyneeltä ehdotukselta. Vähän sama kuin tarjoaisit pulkkaa auton korvikkeeksi, koska olet huomannut että lumisessa rinteessä sillä saa kovan vauhdin. Olet kuitenkin unohtanut katsoa, voittaako pulkka auton hiekalla, nurmella, tasaisella ja ylämäessä.\n04 Helmi 2013 12:58\nk:llinen germaanimuoto selittynee parhaiten Adam Hyllestedin luonnostelemalla tavalla:\nhttp://www.google.fi/url?sa=t&rct=j&q=& ... fi%2Fblwn-\n04 Helmi 2013 13:34\nMillä tavoin tuo levikki todistaa etteivät voi olla yhteistä perää? Toinen muoto on jäänyt uralilaiseen, toinen germaaniseen ja itämeren suomessa löytyy kummatkin, mutta juuri on yhteinen. Olen juuri kritisoinut kulttuurien levinneisyyden liian suppeaa hahmottamista. Yhteinen pohja monille sanoille on paljon laajempi, kuin mitä nykyisin ymmärretään. Sinänsä sanojen muuttumisen säännöt ovat oikeat, niitä en ole kritisoinut, mutta yhteisen pohjan hahmottaminen päin seiniä. Tämä antaa selityksen, miksi toistuvasti "sattumalta" samaan merkitykseen liittyvät sanat ovat asultaankin samankaltaisia nykykielessä. Tämän ilmiönhän kielitiede sivuuttaa "sattumana", joten kyseessä on "yksittäistapauksia" vastaava tilanne, jossa yksittäistapaukset ovatkin pääsääntö. Jos sanat ovat samanlaisia, ne eivät voi olla samasta lähteestä, vaan samankaltaisuus todistaa niiden olevan peräisin jostain muualta. Tämä on tieteellisesti aivan uskomaton väite. Tieteellinen todennäköisyys ei tälläistä perustelua tue. Tämä samankaltaisuus tukee juuri kulttuurien oletettua läheisempää yhteyttä. Samalla ratkeaa moni muukin ongelma. Toki voi sokealla fanaattisuudella pitää kiinni teoriastaan ottamatta minkäänlaisia todisteita huomioon.\nRullalauta ja auto ovat kelpaamaton rinnastus, sillä ne eivät ole millään tavalla teoriani tukemia yhteistä alkuperää olevia sanoja, kuten teoriani tukemat car ja kärry.\n04 Helmi 2013 13:53\nErittäin suurella todennäköisyydellä mikään selitys, jonka sinä, minä tai Hentun Liisa yksinään osaisi keksiä tyhjästä, ei pääse kattavuudessa, toimivuudessa ja täydellisyydessä lähellekään astevaihtelun tasoa.\nPalaan vielä noihin perusteluihin, millä tieteellistä oikeellisuutta aika usein perustelet. Eli tieteellisen teorian saama kannatus tai että sitä kannattava tutkija on tässä ja tässä yliopistossa ja saavuttanut näitä ja näitä virkoja ja asemia todistaa teoriankin olevan oikea. Ja jos vastapuolella on vähäisempiä tutkijoita tai kenties jopa "maallikkosaarnaajia" he ovat tieteellisesti ajautuneet sivuraiteelle. Tälläiset heitot tieteellisten teorioiden oikeellisuuden perusteluksi ovat kaukana tieteestä. Tämän statussymbolien esittelyn tarkoituksena on hankkia kannattajia kannattamaan omaa teoriaa horjuttamalla ihmisten itsevarmuutta näiden statussymbolien rinnalla. Kun sitten teoria on saanut riittävän laajan kannatuksen se julistetaan yleisesti hyväksytyksi välittämättä lainkaan kuinka tieteellisesti oikea se on. Tieteellinen oikeellisuus on absoluuttista. Tieteellinen oikeellisuus ja yleinen mielipide ovat kaksi aivan eri asiaa. Tällä tavoin uskoessaan saavuttaneensa jumalallisen erehtymättömyyden paavi julisti litteän maan olevan koko aurinkokunnan napa. Näin hän itse maan valtiaana oli koko aurinkokunnan jumala. Joten jos jonkun teorian kannattajan asemalla tai teorian saamalla kannatuksella todistellaan tieteen oikeellisuutta, ollaan aika kuutamolla. Sen ajan tiedeyhteisön graniittisiksi uskomansa tieteelliset perustukset olivatkin vain "taskulämmintä ilmaa". Ihminen on laumaeläin, joka tahtoo löytää yhteisen mielipiteen ja heittää Galileit roviolle särkemästä heidän maailmankuvaansa. Tieteen uhraaminen sosiaalisen yhteenkuuluvuuden hankkimiseksi romuttaa näiden tieteellisten tutkimusten arvon.\nLiian usein tiedeyhteisöissä naureskellaan aivan päivänselvillekin asioille. Kun Alfred Wegener esitti kaikkien mantereiden olleen yhtä, olisi naureskelun sijasta tyhmemmänkin pitänyt tajuta, etteivät mantereiden toisiinsa käyvät muodot voi syntyä sattumalta. Hahmo oli yhteinen, joten todennäköisyys on suuri. Tämän teorian läpimeno kesti vuosikymmeniä, vaikka tuollaisen teorian vakavasti ottaminen olisi kuulunut olla isestäänselvyys samassa hetkessä kun se esitettiin. "Joo, silloin kyllä tiede oli väärässä ja taas oli väärässä, mutta nyt elämme 2000-lukua, joten emme voi olla väärässä." Tuudittautuminen tietepiirien erehtymättömyyteen on ehkä suurimpia virheitä, mitä tiedemies voi tehdä, mutta tiedepiirit mielellään markkinoivat oman tietämyksensä jumalallista erehtymättömyyttä, kuten katolilaisetkin kieltäessään kansalta Raamatun luvun, pitääkseen oman asemansa turvattuna. Tiedemiehen on kyettävä ajattelemaan itsenäisesti ollakseen tiedemies. Ajatusmallin lietsominen, jossa yleisellä hyväksynnällä hyväksytetään teorian oikeellisuus on todellisen tieteen kannalta vaarallinen. Arvostan sinua omistautuvana ja johdonmukaisena tutkijana, jolta en odota enkä hyväksy tälläisiä tekotieteellisiä perusteluja.\n04 Helmi 2013 15:19\nMillä tavoin tuo levikki todistaa etteivät voi olla yhteistä perää? Toinen muoto on jäänyt uralilaiseen, toinen germaaniseen ja itämeren suomessa löytyy kummatkin, mutta juuri on yhteinen.\nTämä kaipaa selvennystä. Missäpäin aika-avaruutta tämä "juuri" mielestäsi olisi sijainnut? Olisiko kyse\n1) kulttuurikontakteista muinaisgermaanien ja muinaissugrilaisten välillä\n2) jostain kantauralin ja kantaindoeuroopan takaisesta yhteisestä kantakielestä?\nMeillä on tunnistettujen lainasanojen ja kulttuurivaikutusten nojalla jo ihan hyvä käsitys siitä, onko 1) mahdollinen. Ikä/aika ei tähänastiseen kuvioon sovi, ensinnäkin jo siksi että marilaiset eivät ole olleet koskaan missään tekemisissä germaanien kanssa (gootit käväisivät joskus mordvalaisia kyllä hätyyttämässä). Toisekseen siksi että aiheeseen liittyvissä germaanisanoissa tiukasti istuu diftongi /ai/ vaikka miten pitkälle historiaan mentäisiin, vastaavasti uralilaisella puolella monoftongi /i/. Joku selitys pitäisi sillekin olla, miksi näin.\n2) menisi niin syvälle menneisyyteen (vähintäänkin n. 10 000 vuotta) että selitys itsessään alkaa vaatia jo ihan liian paljon oletuksia.\nLöytyykö jotain kolmatta vaihtoehtoa?\nTämä antaa selityksen, miksi toistuvasti "sattumalta" samaan merkitykseen liittyvät sanat ovat asultaankin samankaltaisia nykykielessä. Tämän ilmiönhän kielitiede sivuuttaa "sattumana", joten kyseessä on "yksittäistapauksia" vastaava tilanne, jossa yksittäistapaukset ovatkin pääsääntö.\nEdelleen silti sanoisin, että aliarvioit räikeästi, miten helppoa samankaltaisten sanojen parejen keksiminen on mistä tahansa sanajoukosta. Kielissä on vain jokusenkymmentä äännettä joita ei voi edes yhdistellä miten sattuu, ja jokaisella käsitteellä on ainakin parikymmentä siihen välittömästi liittyvää käsitettä; jos rupeat poimimaan merkitysyhteyksiä mytologiasta, luku alkaa kasvaa tästä huimasti.\nTeenpä testin: kaivelen esiin listan klingonin kielen (!) sanoja, ja koetan keksiä niitä "vastaavia" suomen kielen sanoja.\nOK, poimien joka kolmannen sanan täältä:\nba' "istua": palli; penkki; potta? Valitse suosikkisi.\nDIvI' "organisaation" : divisioona (sivistyssana, joten voi olla ihan "oikeakin" osuma)\nHISlaH: "kyllä" : kyllä (H on "kova" h eli /χ/, sama kuin esim. saksan ch, joten vastaa suomen k:ta erinomaisesti)\njup "ystävä" : juppi, juippi, jeppe? Ehkä myös sopu, kun j kumminkin on affrikaatta /d/.\nloDHom "poika" : ei oikein osumaa, jätkä lienee lähin\npuq "lapsi" : poika\nQapla' "menestys" : kauppa? kippis?\nyIt "kävellä" : jutaa (= poroista: jaloitella)\nJos tämä ei riitä jo todisteiksi: olen keräillyt jo jonkin aikaa suomen kielen sanoja, jotka muistuttavat toisiaan merkitykseltään ja joilla on jotain yhteistä äänneasussa. Tuloksiksi tulee seuraavaa:\n1) Listalla on nelinumeroinen määrä sanoja, vaikka olen pitäytynyt merkitykseltään äärimmäisen läheisissä sanapareissa. "Aika/ikä" ei olisi tullut mieleenikään, enkä sitä sinne aio edelleenkään laittaa.\n2) Jos katsotaan sanojen niitä osia, jotka eivät täsmää (esim. täsmää ~ tismalleen on vastaavuus ä ~ i), karkeasti ottaen jokainen mahdollinen äännepari on edustettuna. Jotkut äännesuhteet olisivat hyvinkin uskottavia yhdestä alkuperästä johdettavaksi. Useimmat kuitenkaan eivät. Silti niitäkin esiintyy, ja paljon. Esimerkiksi: hempeä ~ lempeä, kaide ~ raide, kanki ~ kampi, rieska ~ rievä.\n3) Sanaparit, joiden jo tiedetään olevan samaa sukua, useimmiten muodostavat ryppäitä toistuvia äännevaihtelusuhteita. Hupi ~ huvi, rypäs ~ ryväs, juopa ~ suova.\n4) Sanaparit, joiden tiedetään olevan eri taustoja taas sijaitsevat listalla ihan satunnaisesti.\nArvioisin jakauman olevan seuraava:\nEhkä 10% selittyy kielen omasta kehityksestä johtuvina. Vihta = vitsa savoksi.\nNoin 10% osumista on onomatopoeettisia, tyyliin liristä ~ lorista.\n15% selittynee rinnakkaisina kehityksinä jonkin kielen samasta juuresta, esim. retikka ~ räätikkä. Arviossa mukana sanat joita ei vielä virallisesti ole tälläisiksi tunnustettu (tai tunnistettu alkuunsakaan).\nAinakin 20% johtuu sanojen sekoittumisesta keskenään, joko äänteellisesti tai merkitykseltään. Pyöriä + vieriä → vyöryä.\nAinakin 20% on puhdasta sattumaa.\n25% jätetään virhemarginaalia.\nSivussa olen kasannut samantapaisia listoja suomen/englannin välillä (näistä enemmistö todella on sukua, usein ruotsin kautta, mutta löytyy myös paljon selviä sattumia) ja suomen/sivistyssanojen välillä (joitain kerrassaan loistavia sattumia, ja todella paljon "väärää sanaa" muistuttavia termejä).\nJos sanat ovat samanlaisia, ne eivät voi olla samasta lähteestä, vaan samankaltaisuus todistaa niiden olevan peräisin jostain muualta. Tämä on tieteellisesti aivan uskomaton väite.\nNo ihan noin ei voi sentään väittää. Jos haluaa todella osoittaa alkuperät eroaviksi, niin ne erilaiset alkuperät pitää olla näytettävissä.\nSen sijaan tässä on kyse siitä, että äänteet muuttuvat, ja monessa suhteessa eivät pysy vakiona aikakausien mittaan. Vaikkapa suomen kielestä on jopa kadonnut monenlaisia konsonantteja täysin olemattomiin: esimerkiksi liudentunut /ń/ joka löytyy kaikista etäsukukielistä, ja affrikaatta /č/ joka löytyy melkein kaikista. Samoin merkitykset voivat muuttua. Kolmanneksi, mahdollisia erilaisia alkuperiä on suunnaton määrä. Eli samanlaisuus ei oikeastaan ole kovin hyvä todiste yhteisen alkuperän puolesta, vaan tarvitaan jotain selvästi vahvempia todisteita.\nTietysti on eri asia jos vertaillaan nimenomaan jo jollain tavoin läheisiksi tunnettuja kieliä eikä lähetä haeskelemalla haeskelemaan, olisiko muinaiskreikassa jotain tutunkuuloista\n04 Helmi 2013 16:11\nPalaan vielä noihin perusteluihin, millä tieteellistä oikeellisuutta aika usein perustelet. Eli tieteellisen teorian saama kannatus tai että sitä kannattava tutkija on tässä ja tässä yliopistossa ja saavuttanut näitä ja näitä virkoja ja asemia todistaa teoriankin olevan oikea.\nEi suoranaisesti. Tälläinen kelpaa korkeintaan aihetodisteena, eli jos oletetaan keskivertotutkijan olevan aika skeptinen (= hyväksyvän omalla tutkimusalallaan vain omasta mielestään päteviä teorioita). Lisäksi vain silloin jos näitä tutkijoita löytyy tilastollisesti merkittävä määrä, itse kullakin kun kai silti on oma lempiteoria jota "yrittää todistaa" sen sijaan että yrittäisi etsiä jotain ratkaisua ylipäänsä.\nJaska kuitenkin kai tarkoittaa (ja minä ainakin allekirjoitan tälläisen väitteen), että tunnetut etymologian menetelmät selittävät jo suuren määrän ilmöitä (sanoja) (vaikka aukkoja voikin olla), ja jos teoria jota itse ajat ei vastaavaan vielä kykene, on hankala nähdä missä mielessä se siis olisi oikeampi?\nLiian usein tiedeyhteisöissä naureskellaan aivan päivänselvillekin asioille. Kun Alfred Wegener esitti kaikkien mantereiden olleen yhtä, olisi naureskelun sijasta tyhmemmänkin pitänyt tajuta, etteivät mantereiden toisiinsa käyvät muodot voi syntyä sattumalta.\nAfrikan ja E-Amerikan yhteensopivuus oli oikeastaan vain sattumaa, joka vei Wegenerin oikeille jäljille (hänen alkuperäinen ideansa oli kuin olikin monelta osin pielessä). Laattatektoniikan parhaat varsinaiset todisteet löytyvät merenpohjasta. Ja en tiedä mitä mieltä sinä olet, mutta minusta esim. sitten Atlantin pohjoisosissa ei ole nähtävissä minkäänlaisia selvästi yhteensopivia rantaviivojen muotoja.\nHyvääkään teoriaa ei pidä uskoa huonoin perusteluin, vaan penätä parempia.\n04 Helmi 2013 16:35\nLisäksi vain silloin jos näitä tutkijoita löytyy tilastollisesti merkittävä määrä, itse kullakin kun kai silti on oma lempiteoria jota "yrittää todistaa" sen sijaan että yrittäisi etsiä jotain ratkaisua ylipäänsä.\nOlet hyvin oikeassa ja kiinnitit huomiota mielestäni oikeisiin asioihin terävöittäen ajatustani. Wegenerin idea oli osin pielessä, mutta toisaalta hän kiinnitti huomion seikkaan, jonka muut katsoivat olevan tarpeeton perustella ja yleensäkin merkityksetön ja sattumaa.\nMinä en ole yksin, vaan monet muutkin ovat kanssani samalla linjalla karkealla tasolla. Osin varmastikin väärässä kukin tavallaan, mutta kiinnittäen huomion erääseen seikkaan, jonka tiede sivuuttaa merkityksettömänä. Panu Hakola ja Simo Parpola ehkä näistä tunnetuimpina. Minun mielestäni ei pidä linnoittautua tieteen erehtymättömyyden linnakkeeseen ottamatta muita näkökantoja huomioon.\nEi pidäkään niellä koko tarinaa, mutta huomioille on löydettävä selitys. Olipa sitten oikeassa kuka tahansa. Minä olen esittänyt selityksen, johon itse uskon. Jotain aivan olennaista ei pystytä nykyisin selittämään ja tämä ohitetaan aivan liian kevyesti.\n04 Helmi 2013 16:49\nSiirrän tänne myös alkuperäisestä kontekstista jo täysin eriytyneen "PR"-keskustelun:\nEikö mielestäsi sanoilla burn ja warm tekemistä toisiensa kanssa etymologisesti? Minun mielestäni on ja nämä ovat kyllä myös yhteisiä heettiläisen sanan warnu kanssa.\nAivan, minun mielestäni ei, eikä valtavirtakielitieteen mukaan muutenkaan.\nJo se, että warm ja burn ovat molemmat englantia, on vihje siitä, etteivät ne ole mitään välitöntä sukua. Kielen sanat eivät tuosta noin vaan mene "fissioitumaan" kahtia. Jotta ne voisivat olla sukua, niin pitäisi päteä joko:\n1) On ollut yksi tai useampi ikivanha johto-opillinen suhde, joka pystyy muuttamaan b:n w:ksi tai toisinpäin, samoin n/m, a/u, ja tekemään eron merkitykseen. Pelkät äänteenmuutokset ("B/P/F/V-ilmiöt") eivät tähän pysty: historiallinen kielitiede perustuu ennen kaikkea äänteenmuutosten säännöllisyyteen. Eli jos tapahtuu muutos w → b, tai n → m, se tapahtuu kaikissa samanlaisissa sanoissa eikä vain yhdessä sanassa kerrallaan. Nimenomaan haluttuja johdostyyppejä ei tiedetä olleen olemassa englannin kielen kirjoitetun historian aikana.\n2) Sanat ovat kiertäneet samasta alkuperästä kahta eri reittiä. Jotta näin voisi päätellä, pitäisi "kiertotien" tosin olla jotenkin tunnistettavissa. Jos saisi olettaa sanojen kiertäneen tuntemattomien kielten kautta joissa olisi tapahtunut mielivaltaisia muutoksia, pystyy jälleen yhdistämään minkä tahansa sanan missä tahansa kielessä mihin tahansa sanaan missä tahansa muussa kielessä.\nJos etsitään takarajaa sille, johon mennessä nämä sanat olisivat viimeistään eriytyneet, vastaava kahtalaisuus warm/burn löytyykin laajalti indoeurooppalaisista kielestä. Lähimaastossa: saksaksi warm/brennen, ruotsiksi värm/brinna. Ja yhä kauempaa ajassa ja paikassa: gootiksi warms/brinnan. Muinaisirlanniksi guirim "lämpö", bruith "paistaa". Kreikaksi thermos "lämmin", phorutos "sekoitettu". Sanskritiksi gharma "lämpö", bhurvan "pulppuileva"\nVoi lopulta päätellä tämän kahtalaisuuden olleen olemassa jo aikanaan kantaindoeuroopassa. Normaalit rekonstruktiot ovat *ghwermos "lämmin", *bherw- todennäköisesti "keittää." (Molempiin sanajuuriin liittyy toki muitakin sanoja kuin yllämainitut. Esimerkiksi näköjään germaanisten kielten suora vastine on sekin nimenomaan "keittää": engl. brew, saks. brühen, ruots. brygga, ja "polttaa"-sanaa pidetään tästä johdettuna jonkinlaisella n-päätteellä. Varmaan samalla kuin yhä sanoissa kuten darken "pimentää", freshen "tuoreuttaa", warn "varoittaa". Samoin sellaisten sanojen avulla kuin kreikan therō "lämmittää" päästään siihen tulokseen, että *-m-os on pääte ja kantasana on verbi *ghwer-.) Tähän homma sitten tyssääkin: meillä ei ole todisteita siitä, että edes kantaie:ssä olisi ollut johto-opillista tapaa jolla nuo sanat voisivat liittyä toisiinsa, ja toisaalta ei ole tietoa mistään kantaindoeuroopasta riippumattomasta kielestä, jonka kautta jompikumpi näistä voisi olla kiertänyt.\nEi voi osoittaa että nämä eivät olisi sukua (ne tosiaankin ovat hyvin samankaltaisia), mutta koska sanat voivat aina olla ties kuinka montaa eri alkuperää, sukulaisuus tuntematonta reittiä pitkin olisi liian rohkea päätelmä. Sitten pääsisi vielä eteenpäin jos saisi jonkinlaisen kuvion kasaan, eli esim. joukon muita sanapareja jotka eroavat lähinnä *bh:n ja *ghw:n suhteen.\n04 Helmi 2013 16:50\nOikeastaan en ole hyväksynyt noin suppeita sanueita,\nvaan tyyliin tamber-damber-tammer-dam-tammi-tammeaminen-tammus, joissa kaikissa kantasana on tam/dam. Lisäksi niillä on edellä käsiteltyyn tapaan oltava mytologinen yhteys. Kaikkien edellä käsiteltyjen sanojen merkitykset liittyvät tammen tarinaan. Tampereen nimen etymologia on ´Tammi´. Pelkkä samankaltaisuus ei riitä, joten tuosta listasta rastittelu on arvontaa. Tarkoitus on siis osoittaa että kulttuurillinen yhteys on läheisempää ja yhteisempää eri kielien käyttäjien välillä kuin on uskottu ja tämä yhteinen uskonnollinen näkemys sitoo myös sanaston yhteen selittäen tämän samankaltaisen sanaston.\nEDIT: Germaanisilla tammea merkitsevillä sanoilla ja suomalaisilla aikaan liittyvillä sanoilla on taipumus muokkautua samanlaisiin muotoihin: aik-aika, aiks-yksi, ek-eka, eik-ikä/iku. Uskon että eka/ikä/iku/aika ovat samaa sanuetta ja lisäksi samaa juurta tammen kanssa. Ne ovat käsitetty samaksi asiaksi.\nTammen ikään ja aikaan liittyville merkityksille on perusteet, sillä tammi kasvaa ikivanhaksi, jopa yli tuhat vuotiaaksi. Sama tammi tunnettiin sukupolvesta toiseen. Luonnonuskoiset sovelsivat tämän tosiasian tarustonsa symboliikkaan. Kyse ei siis ole pelkästä mytologiasta vailla todellisuutta, vaan todellisesta luonnosta esiintyvästä ilmiöstä, josta tuli suhteellisen merkityksensä muotoinen osa mytologiaa. Tammesta tuli symboli kuvaamaan ikää, aikaa ja ikiaikaa. Tammi on ikään kuin puista vanhin ja iäkkäin ja tässä merkityksessä se tunnetaan edelleenkin. Ainakin minulla on ollut tälläinen mielikuva tammen ikivanhuudesta jo lapsuudesta asti, vaikka mytologioista ja etymologioista minulla ei ollut aavistustakaan. Tämä vanhimpana olemisen merkitys johtaa väistämättä loogiseen päätelmään tammen olleen myös ensimmäinen. Esikoinen on samalla vanhin, mutta myös ensimmäinen sisaruksista. Ei voi olla vanhin, jos ei ole ensimmäinen.\nTätä tammi todellakin oli myös mytologiasssa, suomalaisessakin puhuttumattakaan druidien uskomuksista. "Kalevalassa iso tammi kasvaa maailmaan jo alkuaikana, kun maailmaa vielä muokataan ja luodaan." (Wikipedia) Tammi symboloi ikivanhan esi-isän, heimon kantaisän eli ensimmäisen puuta. Yggdrasil (Yg´drasil) oli maailmanpuu, joka oli Odinin (Ygg) puu. Odin oli taas kantaisä eli Ukko ylijumala (vrt. ygg - ukko). Kelteillä tammi olikin puiden kuningas, joten se sopi heimon kantaisän puuksi. Samaa symboliikkaa noudattaen myös Raamatun Jumala on ikiaikainen, ikuinen, iankaikkinen. Jokainen kristitty tajuaa mistä puhutaan, kun puhutaan Ikiaikaisesta. Samalla Ikiaikainen on myös kaikkein ensimmäinen, kaikkien ihmisten kantaisä, Luoja. Tämä on selkeä ja kaikkein keskeisin symbolinen hahmo, joka esiintyy myös kaikissa vanhoissa luonnonuskonnoissa. Kyseessä on tavallaan ensimmäinen persoona sen äärimmäisessä merkityksessään (vrt. ego). Tälläinen valtava ja järisyttävä merkitys ei voi olla jättämättä jälkiä kieleen, vaikka katolilaiset ristiretkien jälkeen pyyhkivätkin jumalat pois "katukuvasta". Eka, ikä, aika, iki ja iku ovat sanoina eronneet tästä yhtä ja samaa tarkoittavasta symbolisesta hahmosta.\nTammen symbolinen merkitys antaa kokonaiskuvan tarjoavan selityksen samankaltaisille sanoille esim.: eka/ikä/iku/aika/yksi ja tamber/damber/tammer/dam/tammi sekä sen lisäksi tarjoaa selityksen miten nämä kaksi ulkoasultaan erilaista sanuetta liittyvät merkityksiltään toisiinsa. Se onko tammi nimitetty ajan mukaan, vaiko aika tammen mukaan on taas eri asia. Siihen voi kielitieteilijätkin ottaa kantaa, kuten siihenkin mikä on tarkka reitti lainautumisessa.\n04 Helmi 2013 17:11


Kodinkonehuolto kangasala – Myydn iso paellapannu\nTiedot yrityksistä, tuotteista ja palveluista helposti ja nopeasti fonecta. Kotisivuillamme voit tutustua tarkemmin toimintaamme, palveluihin ja tuotteisiin. Saat meiltä ratkaisut kodinkoneiden huoltoon ja .\nHuolto- ja asennuspalvelu Hatex. TH-Line Oy on laitehuoltoihin erikoistunut monimerkkihuolto, joka tarjoaa kaiken kattavaa huolto-, myynti- ja asennuspalvelua ammattikeittiö-, sairaala- ja . Huollamme ja korjaamme kaikki kodinkoneet merkistä,iästä tai koosta riippumatta. Myymme, asennamme,huollamme ja .\nSAMSUNG KOTIKORJAUS Takuuhuoltoasioissa voitte olla . Sisältö-haun tulokset hakutermillä KODINKONEHUOLTO LAMBERG TMI. Press enter to collapse or expand the menu. Ja nimeen omaan tähän perustuu kodinkonehuoltojen hirmuhinnat,. Yrityshakemisto on kattava tietopankki suomalaisista yrityksistä ja palveluista.\nYrityksen esittely: Luotettavaa ja ammattitaitoista kodinkonehuoltoa! Kangasala Rakkaudella muistaen. Matkahuoltopalvelut Linja-autoasema Matkahuoltoasiamies.\nToimiala: Kotitalouskoneiden sekä kodin ja puutarhan laitteiden korjaus – Äänekoski.\nValikoima vaihtelee myymälöittäin, tarkista tuotteen saatavuus alueesi jälleenmyyjältä. Etkö löydä yrityksesi tietoja jälleenmyyjien . Kylmälaite- ja Kodinkonehuolto J. Tämänhetkinen kaupunki ja kotikaupunki. Toimitusjohtaja Mikko Ranta Kodinkonehuolto Urpo Ranta Ky:stä toteaa, että.\nKANGASALA ORIVESI VIRRAT JYVÄSKYLÄ JÄMSÄ. Kimmo Taivalantti, Mikkeli, Saimaan Kodinkonehuolto Oy . Tampere, tamperelaiset kotisivut – Webinfo Tampere. VALKEAKOSKEN KODINKONEHUOLTO OY. Elektroniikkahuoltoa, Kodinkonehuoltoa, VCR repair, Kotitalouskoneiden sekä kodin ja puutarhan.\nJyväskylän kodinkonehuolto on viisi henkeä työllistävä osaava huoltoliike, joka palvelee.\nPrevious Post Previous post: Kauran litistys\nNext Post Next post: Kuparihuuva hinta


pro peruskoulu: OECD: Koulutus on suomalaisen kilpailukyvyn ykkösnyrkki\nOECD: Koulutus on suomalaisen kilpailukyvyn ykkösnyrkki\nSuomalaisessa koulutuksessa on voimaa.\nOECD-vertailu: Koulutus tuo lisää palkkaa\n1. Koulutus – etenkin korkeakoulutus – lisää ansioita, käy ilmi OECD:n tiistaina julkistamasta koulutusvertailusta.\nKorkea-asteen eli ammattikorkeakoulun tai yliopiston käyneet tienasivat OECD-maissa vuonna 2009 keskimäärin yli 50 prosenttia enemmän kuin toisen asteen eli lukion tai ammattikoulun käyneet.\nKoulutustasosta riippumatta ero sukupuolten välillä näkyi palkkatasossa.\nKoulutus – etenkin korkeakoulutus – lisää ansioita, käy ilmi OECD:n tiistaina julkistamasta koulutusvertailusta.\nYhteiskunnan suurin tuki ihmiselle tulee koulutuksen muodossa. Mitä enemmän ihminen kouluttautuu, sitä enemmän häntä tuetaan.\nLääkärin ja diplomi-insinöörin koulutuskustannukset yhteiskunnalle ovat aivan eri luokkaa kuin vaikkapa parturi-kampaajan.\nAikaisemmin työelämään menneet nuoret alkavat heti kustantaa verotulojen muodossa korkeakouluopiskelijoita. OECD:n tutkimuksen mukaan koulutuksen hyöty palkkapussin suuruuteen on järkyttävän suuri, yli 50 prosenttia!\nKoulutus on todellakin investointi yksilön tulevaisuuteen sekä henkisesti että rahallisesti\n2. Koulutustasosta riippumatta ero sukupuolten välillä näkyi palkkatasossa.\nSuomessa naisten palkat olivat 79 prosenttia miesten palkoista, mikä on kutakuinkin OECD-maiden keskiarvo. Tasa-arvoisimmalta näyttäisi Slovenia, jossa naisten palkka yltää 93 prosenttiin miesten palkasta.\nPohjoismaisessa Suomessa miesten ja naisten palkkakuilu on OECD:n keskitasoa, mikä on häpeätahra. Emme ole niin tasa-arvoisia kuin yleisesti luullaan.\n3. Vertailusta käy ilmi, että Suomessa etenkin nuorten koulutustaso on korkea.\nKorkea-asteen tutkinnon suorittaneita oli toissa vuonna 36 prosenttia 25–34-vuotiaista.Tosin esimerkiksi Norjassa tuo osuus oli vielä korkeampi, 45 prosenttia. Vastaava osuus OECD-maissa oli keskimäärin 28 prosenttia.\nOECD:n mittarit ovat monissa eri yhteyksissä tuoneet esiin, että suomalaisten nuorten koulutustaso on melkoinen etu, joka nostaa meidän kilpailukykyämme muihin maihin verrattuna.\nKun katsotaan vanhempia ikäluokkia eli 55–64-vuotiaita, vastaava osuus oli Suomessa alle 15 prosenttia. Se kertoo siitä, että koulutustaso on kohonnut.\nSuomessa ensimmäinen askel tasa-arvoiseen koulutukseen oli peruskouluun siirtyminen. Vanhemmat ikäluokat kärsivät rinnakkaiskoulujärjestelmästä. Alle puolet yllä 55-64 vuotiaista kävi oppikoulua, joka mahdollisti väylät korkeakouluihin ja yliopistoihin.\nPeruskoulun yhteiskunnallinen tasaava voima on ollut valtava. Nyt periaatteessa kaikilla on mahdollisuus.\nIkävää vain, että syrjäytyminen on Suomesssakin alkanut periytyä. Syrjäytymisen ehkäiseminen on koulutusjärjestelmämme suurin tulevaisuuden haaste.\n4. Suomalaisnuoret ovat pitkään koulutuksessa. Esimerkiksi 20–29-vuotiaista yli 40 prosenttia oli koulunpenkillä, kun vastaava osuus OECD:ssä oli 26 prosenttia.\nMyös 30–39-vuotiaista Suomessa koulua käy vielä 15 prosenttia, kun OECD:n keskiarvo on kuusi prosenttia.\nRaimo Sailaksen ja kumppaneiden mielestä osa suomalaisnuorista käy koulua liian pitkään. Suomen kilpailukyky ei ole kärsinyt pitkistä kouluttautumisajoista, päinvastoin.\n( HS 7.9. Suomen kilpailukyky on kohentunut viime vuodesta. Maailman talousfoorumin WEF:n kilpailukykyvertailussa Suomi on noussut sijalle neljä viime vuoden seitsemänneltä sijaltaan. WEF kehuu Suomea etenkin koulutuksen ja innovaatioiden huippuosaajaksi.)\nKoulutus on suomalaisen kilpailukyvyn ykkösnyrkki.\n5. Suomalainen peruskoulu on tunnetusti tehokas. Tuoreimmankin vertailun mukaan kustannukset ovat kohtuulliset ja tuntimäärä pienehkö.\nVain Puolassa ja Virossa pakollisten oppituntien määrä on pienempi kuin Suomessa.\nVuonna 2009 olivat 7–14-vuotiaat saaneet keskimäärin 7 000 opetustuntia, kun Italiassa määrä oli jopa yli 8 000.\nSuomalaiskouluissa opetusta oli noin 6 000 tuntia.\nOlemme OECD:n PISA-rankingissa kärkisijoilla niin äidinkielessä, matematiikassa kuin luonnontieteissäkin. Matematiikkaan kulutetaan Suomen peruskouluissa noin nelisen viikkotuntia, se on vähän verrattuna tiettyihin Aasian maihin.\nJoskus tuntuu, että olemme liiankin tehokkaita. Peruskoululaisen viikkotuntimäärät luokilla 5.-9. ovat kansainvälisesti ajatellen matalat.\nMitä saisimmekaan aikaan, jos matematiikkaa olisi tunti päivässä? Liikuntaa on meillä todella vähän, vain 2-3 viikkotuntia.\nLoppuun laitan kuvan vuoden 2009 PISA-testeistä.\nHmmm...mikä on Kiinan todellinen sijoitus? He ottivat tutkimukseen vain vahvat talousalueensa. Suomi taistelee kovasti Korean ja Singaporen kanssa. Eikä ole mikään ihme, että britit, yhdysvaltalaiset ja saksalaiset ovat paniikissa.\nTunnisteet: kilpailukyky, koulutusjärjestelmä, OECD, palkkataso, PISA, sailas raimo\nMartti 13. syyskuuta 2011 klo 19.19\n1. Suomi on ainoita maita, joissa jokainen voi opiskella yliopistossa lähes kustannuksitta. En ylety tapaasi nähdä tämä asia epätasa-arvona.\n2. Jos jokin seikka palkka-asetannassa tuntuu minusta oikeudenmukaiselta- se on nimenomaan koulutus.\n3. Olemme myös sukupuolten tasa-arvon suhteen maailman mallimaita. Siitä pitäisi olla ylpeä?\n4. Tasa-arvoisen koulutuksen ensimmäinen poiju taitaa olla paljon kauempana kuin vuodessa 1972. Peruskouluun johtaneen tikkaan välttämättömiä askelmia ovat olleet mm. yhteiskoulut, oppivelvollisuus ja kunnalliset keskikoulut...\n5. Jesuiitat oivalsivat jo 1500-luvulla, että oleellista ei ole koulupäivän pituus (keskiajalla jopa 18 t/päivä). He lyhensivät koulupäivää oleellisesti. Paljon tärkeämpää on tehdä se mitä tehdään innolla.\nenkeliporsas 13. syyskuuta 2011 klo 21.23\n1. Kuvasin esimerkilläni vain sitä, että harvoin tullaan ajatelleeksi, kuinka hyvä investointi koulutus on. En ajattele ollenkaan ilmaista yliopistokoulutusta epätasa-arvona, päinvastoin.\n2. Tuo 50 prosenttia tulee OECD:n keskiarvoista, ei Suomen yliopistokoulutus anna vastaavaa hyötyä. Koulutus on hyvä palkan peruste.\n3. Olen samaa mieltä, mutta en ole ylpeä siitä, että olemme sukupuolten välisessä palkkakuilussa OECD:n keskitasoa, en ollenkaan.\nOECD:n keskiarvoon vaikuttavat sellaiset maat kuten Meksiko, Chile, Kreikka, Portugali ja Turkki. Suomen viitekehys ei voi olla OECD:n keskiarvo, vaan Pohjoismaat, Alankomaat, Saksa ym. maat.\n4. Näin on, mutta nykyinen koulutuksellinen tasa-arvo tuli peruskoulun myötä. Kaikilla perheillä ei ollut rahaa lähettää lapsiaan esim. oppikouluun. Lauseessani sana "ensimmäinen" oli väärä\n5. Innosta olet oikeassa, mutta kyllä minä kaipaan paria liikuntatuntia viikossa lisää jo kansanterveydellisistä syistä, eikä siihen yhteen matikan tuntinkaan kukaan oppilas kuole.\nHere is my web blog :: terry bandy\ncould test this? IE nonetheless is the market leader and a big part of other folks will pass over\nAlso visit my blog post ... NY\nAnonyymi 9. marraskuuta 2013 klo 14.58\nVisit my web page - Get Away Today Julie Smith\nAnonyymi 22. marraskuuta 2013 klo 8.19\nHi, i tink that i saw you visited my weblog so i came\nAnonyymi 25. marraskuuta 2013 klo 11.20\nHere is my web site; bradley kurgis


Kirjaveräjä: marraskuuta 2015\n10-vuotias Sasha-poika asuu isovanhempiensa luona Moskovassa. Sashan isoäiti on kaapannut pojan äidiltään, jonka ei katso pystyvän huolehtimaan lapsestaan. Isoäidillä ei ole tyttärestään kovin hyvää käsitystä, mutta eipä hänellä ole hyvää käsitystä oikein mistään eikä kenestäkään - ellei sitten jatkuvasti sairastavaa Sashaa hoitavat lääkärit ja terapeutit ole hänen arvoasteikollaan ylimpänä? Isoisä käy jatkuvasti kalassa kaverinsa kanssa ja reissaa ympäri maailmaa esiintymässä tyhjille katsomoille vain sen takia, ettei hänen tarvitsisi olla kotona isoäidin haukuttavana.\nSasha kertoo pääasiassa itse tarinaansa. Hän kaipaa jatkuvasti äidin luokse, mutta on sopeutunut elämään myös mummonsa kanssa. Kaipuusta ei voi puhua ääneen, koska se saa isoäidin hermostumaan. Isoäiti hoitaa Sashaa hellän kiihkeästi aina kun poika on sairaana. Muutoin poika, kuten ei myöskään isoisä, ole mistään kotoisin. Isoäidin repliikit, kielenkäyttö ja Sashan kohtelu ylipäätään ovat karmaisevaa luettavaa! En ymmärrä, miten joku voi olla niin raivoa täynnä koko ajan. Ilmeisesti isoäidin taustalla on jonkunlaisia mielenterveydellisiä ongelmia.\nVaikka elämä yhdessä on kovin vaikeaa, kukaan ei osaa oikein lähteä poiskaan. Lopulta Sashan äiti sieppaa poikansa takaisin ja niiltä osin kirja päättyy hyvin. Kirjan tarinalla saattaa olla myös omaelämäkerrallista taustaa? Kirja on Venäjällä saanut useita kirjallisuuspalkintoja.\nSimon Lelicin jännitysromaaneihin kuuluva teos ei ole perinteinen dekkari, jos dekkari ollenkaan. Katkeamispistettä voisi kuvata psykologiseksi tai sosiologiseksi rikosromaaniksi.\nLontoolainen rikoskomisario Lucia May selvittää koulusurmaa, jonka tekijä on koulun historianopettaja. Miten ampumavälikohtaukseen liittyy muutama päivä aiemmin tapahtunut pahoinpitely, jossa yksi koulun oppilaista on uhrina ja tekijöinä todennäköisesti ryhmä muita nuoria?\nRomaani kuvaa miten Lucia May selvittää tapauksen käänteitä, mutta erityistä on se, miten kirjan eri luvuissa kuullaan silminnäkijöiden ja muiden asiaan liittyvien henkilöiden kuvauksia tapahtumista ja ihmisistä.\nKuvaukset ovat omaäänisiä ja vaihtelevia, kokonaisuus hajanainen kuten tosielämäkin. Sen lisäksi, että kirjan rakenne ei ole helpoimmasta päästä, aihe on itsessäänkin raskas.\nKatkeamispiste kertoo aikamme ihmisistä ja ilmiöistä: fyysisestä ja henkisestä väkivallasta ja vallankäytöstä, jota ilmenee erilaisissa ihmisryhmissä (ei siis ainoastaan kouluissa!). Se kertoo todellisista ja tärkeistä asioista.\nKatkeamispisteen lukeminen meni minulla ajoittain kahlaamiseksi ja toivoin, että kirja loppuisi jo. Mutta joka tapauksessa luin sen loppuun asti - tarina piti kyllä otteessaan ja aihe jäi mieleen vahvasti.\nJaahas, tässäpä kirja, josta ei todellakaan tiedä mitä sanoisi. Kirja on tavallaan hyvin kirjoitettu ja paikoin sujuvakin, mutta tarina on aivan auttamatonta kökköä. Niin järjetöntä ja epäuskottavaa, että kuitenkin on pakko lukea ja katsoa, onko kirjailija tosissaan vai ei. Ja lopulta kuitenkin jää epävarmaksi.\nAudrey, rakkaani kertoo Tuorilalaisen nuoren miehen märästä unesta: hän rakastuu maailman kauneimpaan naiseen, on itse täydellinen adonis ja jazzlaulaja, pääsee seikkailuun ja kaikki sujuu kuin unelma. Voodoo ja enneunet tuovat piristystä päivään ja välillä vedetään sooloa Ella Fitzgeraldin kanssa.\nKirjan dialogi on paikoin ihan toimivaa, mutta kerronta kovin lapsellista. Jopa tosiaan niin lapsellista, että lukija alkaa aprikoida tehdäänkö hänestä pilaa. Ja kuitenkin kirjassa on jotain mielenkiintoista, luin se loppuun saakka vaikka välillä pyörittelin epätoivoisena silmiäni.\nTämä pieni kirja nyt vain on pakko lukea, jos haluat muodostaa oman mielipiteesi!\nAlkuun on vaikea hahmottaa, mihin aikaan ja paikkaan Emmi Itärannan uusi kirja sijoittuu. Vähän samaan tapaan kuin Teemestarin kirjassa, kirjan suljettua yhteisöä hallitaan autoritäärisesti, pelolla. Edellisessä kirjassa oli pulaa vedestä, uudessa kirjassa ihmisten ei ole sallittua nähdä unia. Unien näkemistä pidetään vaarallisena sairautena ja tautiin sairastuneet suljetaan yhteisön ulkopuolelle, rangaistussiirtolaan.\nKirjan päähenkilö on nuori nainen, Eliana, joka näkee unia ja yrittää salata sen muilta. Kirjan tapahtumat lähtevät liikkeelle, kun pahoinpidelty tyttö, Valeria, löytyy. Valeria ei pysty puhumaan, hän ei myöskään osaa lukea eikä kirjoittaa. Kuvatussa yhteisössä myös kirjat ovat kiellettyjä. Eliana alkaa selvittää Valerian perheen asioita ja alkaa samalla myös kapinoimaan valtaapitäviä vastaan.\nKirjan jännittävä juoni imaisee mukaansa. Emmi Itärannan luomaan kiinnostavaan ja mielikuvitukselliseen maailmaan uppoutuu. Itärannan tarkkaa ja kuvailevaa kieltä on miellyttävää lukea. Olisi mielenkiintoista lukea sama myös englanniksi, Itäranta kun kirjoittaa itse kirjansa molemmilla kielillä.\nLinda Olsson kuvaa kirjoissaan ihmisten sisäisiä maailmoja hyvinkin tarkkaan. Tyyli on kuitenkin helposti luettavaa. Uusimmassa kirjassaan päähenkilöinä ovat samassa kerrostalon rapussa asuvat 72-vuotias Otto, nuori Elias sekä uusi arvoituksellinen asukas, Elisabeth. Elisabeth on muuttanut asuntoonsa, eikä ole sen jälkeen poistunut sieltä. Kaikki muuttolaatikot on purkamatta, huonekalujakaan ei juuri ole. Elisabeth on ahdistunut ja enimmäkseen vain nukkuu. Mitä Elisabethille on tapahtunut, mikä on ajanut hänet tilanteeseen?\nTapahtumia puretaan yhden kevään ja kesän ajan, kolmikko ystävystyy ja Elisabethinkin asiat näyttävät selkiytyvän. Olsson kirjoittaa henkilöidensä pään sisältä, kuvaa heidän mielensä liikkeitä, pelkoja ja toiveita. He miettivät aikaisempaa elämäänsä ja tekemiään valintoja. Ihmisten välisiä suhteita ja ystävyyden kehittymistä kuvataan lämpimästi. Tumma pohjavire säilyy kerronnassa loppuun saakka ja jatkosta annetaan pahaenteisiä vihjeitä niitä kuitenkaan avaamatta.\nMitä Olsson haluaa kirjallaan sanoa? Ihminen on salaperäinen ja saavuttamaton, jota läheisinkään ystävä ei kokonaan voi koskaan ymmärtää, jota ei ystävyydelläkään voi pelastaa? Kirjan loppuratkaisusta jäi miettivä ja osin lohdutonkin olo. Toista ihmistä on helppo haavoittaa parantumattomasti. Läheisen ihmisen yllättäen menettäneet miettivät varmaan pitkään, olisiko jotakin pitänyt tehdä toisin.


Cyberlink Power Director videon editointi ohjelma - Yleistä ohjelmista ja sovelluksista - Suomi24 Keskustelut\nOstaessani tämän HP kannettavan tähän kuului koko Cyberlink ohjelmisto. Jossain vaiheessa kuitenkin siitä tuo Cyberlink Power Director ohjelma eli videon editointiin tarkoitettu ohjelma on poistunut.\nHP:n sivuilta sain kaikki muut palautettua mutta siellä ei ole tätä yhtä, mitä kipeimmin tarvitsisin. Osaako kukaan neuvoa, mistä tuon saisin edes kokeiluversion siksi aikaa kun saan HP:n tukipalvelusta vaikka kyseltyä mihin ne on hävittänyt tuon ja miten saisin sen takaisin koska siitä olen tavallaan maksanut tämän tietokoneen yhteydessä.\nKokeilin paria sivua, missä oli tuo kokeiluversio mutta tietoturva herjas vakoiluohjelmasta. Että luoettavia sivuja sitten kiitos.\n"Ostaessani tämän HP kannettavan tähän kuului koko Cyberlink ohjelmisto. Jossain vaiheessa kuitenkin siitä tuo Cyberlink Power Director ohjelma eli videon editointiin tarkoitettu ohjelma on poistunut.\nHP:n sivuilta sain kaikki muut palautettua mutta siellä ei ole tätä yhtä, mitä kipeimmin tarvitsisin."\nNormaali tapa on palauttaa tietokone tehdastilaan jolloin sen pitäisi olla samanlainen kuin ostettaessa. Toki otetaan tuore varmuuskopio ihan kaikesta sitä ennen koska se tyhjää tietysti kaiken.\n"Osaako kukaan neuvoa, mistä tuon saisin edes kokeiluversion siksi aikaa kun saan HP:n tukipalvelusta vaikka kyseltyä mihin ne on hävittänyt tuon ja miten saisin sen takaisin koska siitä olen tavallaan maksanut tämän tietokoneen yhteydessä."\nHP:n tukipalvelu kaiketi opastaa palauttamaan koneen tehdastilaan. Ja jos olet esimerkiksi tärvellyt palautusmedian jollain tavalla niin he varmaan myyvät sinulle varaosana uudet asennusmediat. Hinta voi olla esim. 50€.\nTiedän että tehdasasetuksen palauttaminen toisi kaikki ohjelmat ja asetukset, mitkä olivat konetta ostettaessa. Mutta en halua palata 8.1 käyttöjärjestelmään. Ja se ei olisi mahdollistakaan, koska tuhosin tarkoituksella tuon win.old tiedostot.\nOlen tähän kymppiin täysin tyytyväinen muuten, mutta tuota ohjelmaa en saa takaisin, vaikka muut kymmenen tähän CyberLink tuoteperheeseen kuuluvat ohjelmat säilyivätkin. Ja jos en ihan väärin muista, niin käytin tuota CyberLink Power direcor -ohjelmaakin kympin asennuksen jälkeen.\nKun menen HP tukisivustoon, niin siellä näkyy kaikki CyberLink ohjelmat, myös siis tämä Power director, mutta asentaessani sen tulee virheilmoitus "tämä ei ole kelvollinen HP-asema." ja asennus keskeytyy.\nTietääkseni tuosta ohjelmasta on myös kymppiin saatava kokeiluversio. mutta mikähän olisi luotettava sivusto ladata sen.\nKatselen myös muita maksuttomia vaihtoehtoja videoeditointiin.\nKannattaskohan ihan mennä valmistajan sivuille\nkannattais, ja sinne meninkin, Mutta siellä on tuosta Powerdirector ohjelmasta vain englannin kielinen ohjelmaversio. Ei tykkää. Kiitos kuitenkin.


Weekend-festivaalin kuljetuksia ja reittejä aiotaan muuttaa - Musiikki - Ilta-Sanomat\nWeekend-festivaalin kuljetuksia ja reittejä aiotaan muuttaa\nWeekend Festival -tapahtumaan meneviä ihmisiä odottaa bussia Elielinaukiolla Helsingissä. (KUVA: Viena Kytöjoki)\nJulkaistu: 19.8.2012 11:02 , Päivitetty: 19.8.2012 11:52\nEspoon Weekend-festivaalin kuljetukset ja reitit aiotaan järjestää ensi vuonna eri tavalla.\nMyös joukkoliikennettä lisätään. Tapahtumaa järjestävän RL Concertsin tiedottaja Sami Vepsäläinenhttps://www.is.fi/haku/?query=sami+vepsalainen kertoo STT:lle, että lisäksi tiedotusta parannetaan.\nFestivaalivierailta jäi perjantaina bändejä näkemättä, kun moni juuttui tunneiksi liikennekaaokseen.\nVepsäläinen ei vielä tiedä, järjestetäänkö tapahtuma ensi vuonnakin Luukin ulkoilualueella. Järjestäjä on kuitenkin tyytyväinen alueeseen.\nJärjestelyistä keskustellaan Länsi-Uudenmaan poliisin kanssa alkavalla viikolla. Ylikomisario Paavo Myöhäsenhttps://www.is.fi/haku/?query=paavo+myohasen mukaan poliisi selvittää, pitääkö ehtoja muuttaa ja oliko järjestyksenvalvojia ja liikenteenohjaajia tarpeeksi.\nFestivaalin turvallisuuspäällikkö Peter Railakari https://www.is.fi/haku/?query=peter+railakariPR-Secistä sanoo, että määrä oli ehtojen mukainen. Hänen mielestään liikenteenohjaajien lisääminen ei olisi auttanut.\n- Ei se tie levene siitä.\nMyöhäsen mukaan itse tapahtuma sujui jopa odotettua rauhallisemmin.


Koirat.com - Cairnterrieri\nCairnterrieri on aktiivinen pikkukoira.\nSkotlannin ylämaassa, länsirannikolla ja sen edustalla olevilla Hebridien saarilla, joista suurimpia on Skye, on satojen vuosien ajan käytetty matalajalkaisia metsästyskoiria, terriereitä. Ne metsästivät ajueenakettuja, saukkoja ja mäyriä. Koirat keinottelivat itsensä louhikkoontai luolaan otuksen taakse ja ajoivat sen esiin metsästäjän ammuttavaksi. Näistä luolakoirista polveutuvat skyen-, skotlannin-, cairn- ja valkoiset länsiylämaanterrierit. "Lyhytkarvainen, pystykorvainen skyenterrieri" sai vasta 1910 oman rotunimensä cairnterrieri. "CAIRN" on gaelin kieltä ja tarkoittaa kivilouhikkoa. Vuonna 1911 cairn sai omat luokkansa näyttelyihin Brittein saarilla.\nCairnterriereitä kasvatettiin aluksi lähinnä Skotlannissa, mutta pian se sai yhä suuremman suosion myös Englannissa. Rotu on erittäin suosittu paitsi Brittein saarilla myös Pohjoismaissa, Ranskassa, Hollannissa,Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Australiassa. Suomessa cairnterrieri esiintyi näyttelykehässä ensimmäisen kerran vuonna 1933. Seuraava vuonna aloitti rouva Mannelin (kennel av Scandia) kasvatustyön englannintuontinartullaan. Vasta sodan jälkeen cairnterrierinkasvatus alkoi useamman kasvattajan voimin, koiria tuotiin mm. Ruotsista, Tanskasta ja Ranskastakin. Eniten cairnterriereitä on sittemmin tuotu Englannista ja Ruotsista, jossa on vahva cairnkanta.\nAktiivisena pikkukoirana cairn tarvitsee runsaasti toimintaa, ulkoilua ja leikkiä - ainakin nuori koira keksii kyllä ikävystyessään puuhaa itsekin, mutta sen touhut eivät välttämättä aina isäntää miellytä... Seuralliset cairnit viihtyvät useamman koiran laumassa. Hyvin usein käykin niin, että perheeseen tulee pian toinen koirakaveri.\nMetsästysvaisto on useimmilla yksilöillä tallella, myyrien ja hiirienmetsästys sujuu taidolla. Tilaisuuden tullen saattaa cairn nykypäivänäkin tappaa supikoiran, ajaa tuntikausia jäniksiä tai uida vesilintujen perään. Luolakoirana cairn on suhteellisen harvinainen, mutta rodulla on oikeus luolakokeisiin, ja onpa cairnista saatu käyttövaliokin.\nCairnin turkki voi olla monen värinen vehnänvaaleasta melkein mustaan - brindleväriset ( tummat ) koirat vielä tummuvat iän myötä. Rakenteeltaan turkki on aina kaksikerroksinen: karkea peitinkarva ja pehmeä pohjavilla. Tällaisen turkin perushoitoon kuuluu viikottainen kampaus. Pesua ei suositella kuin pari kertaa vuodessa, ellei koira ole todella likainen. Kotikoirankin turkki vaatii trimmausta 2-3 kertaa vuodessa, näyttelyyn vietävän useamminkin. Trimmaus tehdään sormin nyppimällä. Koiran oppii siistimään itsekin, mutta näyttelytrimmaus on ainakin aluksi syytä antaa asiantuntijan tehtäväksi. Hoidetusta turkista ei juuri lähde karvaa.\nRotuesittelyn on laatinut Cairnterrierikerho ry.


Twistshake Kulho ja kansi - Vaunu-aitta\nTwistshake Kulho on kehitetty tekemään ruokailusta vaivatonta, mukavaa ja hauskaa.\nMukavaa ja hauskaa ruokailua\nKulhon pohjassa on käytännöllinen liukueste joka varmistaa että se pysyy paikallaan pöydällä. Kansi muuttaa kulhon käteväksi säilytysrasiaksi tai eväsrasiaksi, joka on helppo ottaa mukaan retkille. Jos kulhoja on useita voidaan ne kätevästi pinota päällekkäin säilytystä tai kuljettamista varten.\nTurvallinen ja myrkytön – BPS-, BPA- ja BPF -vapaa.\nLiukueste – Estää kulhoa liukumasta pöydällä.\nKorkealuokkainen materiaali – Kulho valmistettu laadukkaasta PP-/TPE-muovista.\nKäytännöllinen kansi – muuntaa kulhon säilytys- tai eväsrasiaksi.\nHelppo säilyttää – Kulhot voidaan pinota päällekkäin.\nSoveltuu yli 6 kk ikäisille – Kulhon koko 520 ml.\nYhteensopiva Click mat alustan (myydään erikseen) kanssa – Kulho kiinnittyy tukevasti alustaan.\nOlet arvostelemassa:Twistshake Kulho ja kansi\nTwistshake Välipalapussit 220ml 3kpl\nTwistshake Click mat Alusta + Lautanen


Näin lopetat itsesi liian vakavasti ottamisen | Gustavo Razzetti | Marco Freddi\nValmis aloittamaan kulttuurisiirtymä?\nadmin 31 joulukuun, 2021 ArticlesNo comments\nSeuraa sääntöä nro 6: älä ota itseäsi niin hemmetin vakavasti\nMaailma ei pyöri ympärilläsi\nHuumori auttaa sinua ottamaan itsesi vähemmän vakavasti\nMiten lakata ottamasta itseäsi liian vakavasti\nKohdata naurunalaiseksi tulemisen pelko:\nPudota pallo tarkoituksella:\nVaihda sävyä, vaihda keskustelua:\nMikä on pahin asia, joka voisi tapahtua?\nLisää huumoria elämääsi:\nPäästäkää irti maineestanne:\nJos noudatat vain yhtä sääntöä elämässäsi, valitse sääntö numero kuusi.\n”Mieli on kuin laskuvarjo. Se ei toimi, jos se ei ole auki.” – Frank Zappa\nKaksi pääministeriä keskusteli rennosti. Toista kiehtoi tämä niin yksinkertaiselta vaikuttava sääntö. Toinen oli juuri suositellut sitä kahteen otteeseen välittömän positiivisen tuloksen saaneena.\nEnsin eräs alainen tuli tapaamaan häntä. Hän oli järkyttynyt ja löi nyrkkiä pöytään. Sitten hysteerinen nainen, joka elehti villisti. Kun heidän esimiehensä muistutti heitä säännöstä numero 6, molemmat poistuivat huoneesta positiivisella tuulella.”\nToinen pääministeri oli utelias: ”Mikä on sääntö numero 6?”\n”Sääntö numero 6 on, että älä ota itseäsi niin helvetin vakavasti.”\nEnsimmäinen pääministeri nauroi. Hän halusi oppia lisää: ”Mitkä ovat sitten muut säännöt?”\n”Ei ole muita sääntöjä”, kuului vastaus.”\nElämän salaisuus edellyttää yhden ainoan säännön noudattamista. Jos haluat menestyä ja olla onnellinen, älä ota itseäsi liian vakavasti.\n”Älä mene sanomaan, että maailma on sinulle elantonsa velkaa. Maailma ei ole sinulle mitään velkaa. Se oli täällä ensin.” – Mark Twain\nKun otamme itsemme liian vakavasti, uskomme kaiken pyörivän ympärillämme. Siksi pelkäämme naurunalaiseksi joutumista – emme halua kohdata sitä, ettemme olekaan niin erikoisia.\nHäpeän pelko tappaa tarmomme – sensuroimme halujamme välttyäksemme naurunalaiseksi joutumiselta.\nHäpeän paradoksi on se, että etsiessämme hyväksyntää teemme muista tuomareitamme. Hylkäämisen pelko saa meidät epätoivoisesti miellyttämään muita. Meistä tulee toisten ihmisten tuomion vankeja.\nHyväksynnän pelko on ennakointia – olemme huolissamme jostain, mitä saattaa tapahtua.\nKuten Brené Brown selittää kirjassaan Daring Greatly, hyväksynnän etsiminen irrottaa meidät haluistamme. Naisten odotetaan olevan luonnostaan täydellisiä. Miehet elävät sen paineen alla, ettei heitä pidetä heikkoina. Kirjailija vangitsee arvokkuuden tarpeen järjestykseen ”miellyttäminen, suorittaminen ja täydellistäminen.”\nUlkoiset odotukset ovat liikkuva kohde, kuten kirjoitin tällä palstalla. Kun yritämme miellyttää kaikkia, emme lopulta miellytä ketään – emme myöskään itseämme.\nItsearvomme on sidoksissa siihen, miten yleisömme ottaa esityksemme vastaan. Jos he pitävät siitä, olemme sen arvoisia. Jos he eivät pidä, tunnemme itsemme arvottomiksi. Elämämme eläminen loputtomana esityksenä on uuvuttavaa – näyttelemme aina jotakin osaa.\nPerfektionismi on muutoksen vihollinen. Rima on niin korkealla, ettemme koskaan lepää pitämään hauskaa. Haluamme tehdä kaiken oikein – yksi ainoa virhe voi pilata kaiken, mitä olemme rakentaneet.\nKun otamme itsemme vakavasti, otamme myös muut vakavasti – siksi heidän mielipiteensä satuttavat meitä. Annat heidän tuomionsa määritellä identiteettisi – hyväksyt ihmisten sinulle antamat leimat.\nRatkaisu piilee tasapainon löytämisessä: ota elämä vakavasti, mutta älä itseäsi.\nKuten Alan Rickman sanoi:\n”Käsitys siitä, että johtajien on oltava johdossa ja tiedettävä kaikki vastaukset, on sekä vanhentunut että hajamielinen.”\n”Käsitys siitä, että johtajien on oltava johdossa ja tiedettävä kaikki vastaukset, on sekä vanhentunut että hajamielinen.” – Peter Sheahan\nPidän itseäni vakavana ihmisenä – suhtaudun elämään vakavasti.\nErikoinen huumorintajuni on kuitenkin auttanut minua selviytymään myrskyisistä ajoista. Kauan sitten opin lopettamaan muiden ihmisten hyväksynnän etsimisen. Jos jokin menee hyvin, nautin siitä. Jos ei, siirryn eteenpäin.\nEn ole immuuni muiden ihmisten vaikutuksille, mutta olen oppinut omistamaan tekoni. Teen sen, mikä tuntuu oikealta, ja otan täyden vastuun – muiden tai itseni syyttämiselle ei ole sijaa.\nMinusta on mukavaa olla epämukava – haavoittuvuus on täydellisten epätäydellisyyksieni tunnustamista. Opin ottamaan elämän vakavasti, mutta en itseäni.”\nTeoksessa Mahdollisuuksien taito Rosamund ja Benjamin Zanders jakavat 12 sääntöä, joiden avulla voi tuoda luovuutta kaikkiin inhimillisiin pyrkimyksiin – sääntö numero kuusi on paras. Kirjoittajat kutsuvat meitä ottamaan etäisyyttä vakavaan ja huomattavaan minäämme.\nSisäinen minämme on koulutettu ”mittaamaan” kilpailumaailmassa – etsimme ulkoisia referenssejä määrittelemään suorituksemme.\nElämme mittaamisen maailmassa. Kaikkea, mitä teemme, mitataan muihin verrattuna. Kuinka paljon rahaa ansaitsemme. Kuinka kauniita kumppanimme ovat. Kuinka onnellisia olemme. Identiteettimme on suhteutettu siihen, mitä muilla ihmisillä on tai mitä he tekevät.\n”Mielemme luomat kehykset määrittelevät ja rajoittavat sitä, mitä koemme mahdolliseksi. Jokainen ongelma, jokainen pulma, jokainen umpikuja, johon elämässä ajaudumme, vaikuttaa ratkaisemattomalta vain tietyn kehyksen tai näkökulman sisällä.” – Rosamund ja Benjamin Zanders\nMuuta näkökulmaasi. Siirry mittaamisesta mahdollisuuksiin.\nKun muut nauravat sinulle, he mittaavat sinua odotustensa mukaan. Mutta jos keskityt saavuttamaan sen, mitä toivot, riippumatta siitä, mitä muut ajattelevat, saavutat täyden potentiaalisi.\nValitaan esimerkiksi johtajat. Ne, jotka tuntevat itsensä ylivertaisiksi, yrittävät tukahduttaa muut näyttääkseen vielä paremmilta. Ne, jotka tuntevat itsensä huonommiksi, yrittävät saada muutkin kärsimään. Kun lakkaat mittaamasta itseäsi muiden odotusten mukaan, et ole vain vapaa, etkä tunne tarvetta muuttaa muita.\nMeillä on Zanderin mukaan kaksi minää, laskelmoiva minämme ja keskusminämme.\nLaskelmoiva minämme on meitä selviytymismoodissa – se näkee kaiken hyökkäyksenä meitä vastaan. Central-Self edustaa meidän ja maailman tuottavaa, hedelmällistä ja luovaa luonnetta. Sen sijaan, että se asettaisi meidät kaiken keskipisteeksi, se arvioi todellisuutta ilman agendaa.\nKeski-minä on pehmeämpi, kirkkaampi ja kevyempi versio itsestämme – se on egoton.\nSääntö numero 6 on muistutus siitä, että meidän on kevennettävä itseämme eikä otettava itseämme niin vakavasti! Se vapauttaa meidät itsekkäistä ja itseämme rajoittavista näkemyksistä – sen sijaan, että yrittäisimme olla arvostettuja, lopetamme välittämisen.\n”Naurua ei voi kieltää. Kun se tulee, se istahtaa lempituoliisi ja pysyy siellä niin kauan kuin haluaa.” – Stephen King\nPitäisitkö itseäsi vakavana ihmisenä? Onko sinun vaikea päästää irti?\nOn olemassa kahdenlaisia ihmisiä. Niitä, joiden on helppo nauraa itselleen. Ja ne, jotka ottavat itsensä liian vakavasti. Itselleen nauraminen on muutakin kuin positiivinen ajattelutapa – se parantaa myös terveyttämme.\nTutkimukset yhdistävät itselleen nauramisen pirteään persoonallisuuteen ja hyvään mielialaan. Se on huumorintajun perustana. Itselleen nauraminen ei kuitenkaan ole helppoa – se edustaa vaikeinta (huumorin) tasoa.\nSäännöllisesti itselleen nauravat ovat vähemmän alttiita myös krooniselle stressille.\nAdaptiivinen huumori – ihmisten piristäminen tai hauskuuden näkeminen epäsuotuisissa tapahtumissa – on yhteydessä hyvinvointiin ja psyykkiseen terveyteen. Se lisää sietokykyä, vähentää sydänkohtausriskiä ja auttaa meitä hallitsemaan kipua paremmin.\nHuumori antaa myös johtajille etulyöntiaseman. Bell Leadership Instituten tutkimuksen mukaan työntekijät mainitsivat ”huumorintajun” ja ”työmoraalin” kaksi kertaa useammin kuin mitkään muut fraasit määritellessään, mikä tekee hyvästä johtajasta.\nOman itsensä ottaminen pienellä varauksella antaa meille perspektiiviä – voimme oppia virheistä havainnoimalla niitä etäältä.\n”Älä töni virtaa jokea, se virtaa itsekseen.” – Kiinalainen sananlasku\nKäynnistä noidankehä – pelko ruokkii lisää pelkoa. Kohdatkaa se ja pääsekää siitä yli. Kuten Seth Godin sanoi: ”Tanssi pelon kanssa. Tanssiessasi huomaat, että pelko on itse asiassa kompassi – se antaa sinulle vihjeen siitä, että olet jonkin jäljillä.” Käytä tuota pelkoa energiana hyppäämällä eteenpäin.\nEn tarkoita metaforisesti, vaan anna jonkin asian pudota halki. Tämä ei ainoastaan auta sinua ymmärtämään, että yksi virhe ei tapa sinua – vaan se myös auttaa sinua saamaan takaisin kontrollin. Jos joku valittaa, hymyile ja sano, että teit sen tahallasi. Tahallinen erehtyminen valmistaa sinua odottamattomiin virheisiin.\nParas tapa voittaa perfektionistien aiheuttama paine on olla ottamatta heitä liian vakavasti. Perfektionisteilla on taipumus ajatella oikein tai väärin – joko onnistut tai epäonnistut. Käytä huumoria heidän lähestymistapansa riisumiseksi aseista: näytä heille elämän harmaan sävyt.\nTämä yksinkertainen kysymys voi auttaa sinua ja muita asettamaan asiat perspektiiviin. En kehota sinua olemaan tavoittelematta korkealle, vaan löytämään tasapaino. Kirjoita kaikki, mitä mieleesi tulee. Oletko huolissasi todellisista asioista? Vai otatko pienet asiat liian vakavasti? Pohdi ja erottele huolet tosiasioista.\nOpi tunnistamaan häpeän ääni, kun se kutsuu sinua. Kohdata tuo tunne. Brené Brown kehottaa puhumaan häpeällesi: ”Tämä on pettymys, ehkä jopa tuhoisa. Mutta menestys, tunnustus ja hyväksyntä eivät ole arvoja, jotka ohjaavat minua. Minun arvoni on rohkeus. Voit siirtyä eteenpäin, häpeä.”\nYmpäröi itsesi hauskoilla ihmisillä. Sammuta uutiset ja väkivaltaohjelmat; katso niiden sijaan komediaa. Käytä itseironiaa ilkeiden leimojen sijaan. Hymyile. Erityisesti silloin, kun olet hermostunut tai järkyttynyt. Löydä huumori jostain vakavasta asiasta. Kun totut nauramaan itsellesi, tulet immuuniksi yleisön naurulle.\nKuvasi ei ole sinä. Se on vain se, mitä ihmiset havaitsevat. Älä anna itsetuntosi riippua yleisön suosionosoituksista. Kun itsearvostuksesi ei ole vaakalaudalla, on helpompi ottaa enemmän riskejä ja olla rohkea. Lakkaa miettimästä, osaatko tanssia vai et. Alat heilua.\nElämä on liian lyhyt. Älä ota itseäsi niin pirun vakavasti. Tiedän, että se kuulostaa helpommin sanotulta kuin tehdyltä, mutta toisiin vaikuttamisen yrittäminen vaatii enemmän energiaa. Opettele näkemään haasteisiin kätkeytyvä mahdollisuus.\nÄlä myöskään ota muita liian vakavasti. Vapauta itsesi mittaamisen maailmasta. Ole ok olla haavoittuvainen. Ota elämä vakavasti, älä itseäsi.


Kahdeksan valtion kirjallisuuspalkintoa - 375 Humanistia\nEnsimmäisen kerran Leinon runoutta julkaistiin jo vuonna 1890 Hämeen Sanomissa. Runoilija oli tuolloin 12-vuotias. Lukioluokilla Leino harrasti omien kirjallisten tuotosten ohella muun muassa Johan Ludvig Runebergin tuotannon suomentamista. Koulutoverit ovat myöhemmin kertoneet Leinon olleen toveripiirin ehdoton kirjallinen vaikuttaja.\nEino Leinon 12-vuotiaana julkaistun Kajaanin linna –runon neljä ensimmäistä säettä. Kuva: Hämeen sanomat 26.9.1890, Kansalliskirjaston digitoidut aineistot.\nSuoritettuaan ylioppilastutkinnon Leino kirjoittautui vuonna 1895 Keisarilliseen Aleksanterin Yliopistoon lukemaan latinaa. Opinnot kuitenkin jäivät vähäisiksi, eikä hän koskaan suorittanut tutkintoa. Leino keskittyi kirjoittamiseen.\nVaikutteita varhaiseen runouteensa Leino löysi Kalevalasta ja muusta myyttisestä suomalaisesta runoudesta. Hänen ensimmäiset runokokoelmansa Maaliskuun lauluja ja Tarina suuresta tammesta julkaistiin vuonna 1896. Samoja teemoja käsitteli myös hänen kenties tunnetuin teoksensa Helkavirsiä (1903). Leinoa pidetään ensimmäisenä ja merkittävimpänä kansallisen uusromantiikan muotoilijana suomalaisessa kirjallisuudessa.\nEnsimmäisen avioliittonsa aikana Freya Schoultzin kanssa 1905–1908 Leinon proosatuotanto lisääntyi. Noina vuosina hän kirjoitti muun muassa routavuositrilogiansa Tuomas Vitikka (1906), Jaana Rönty (1907) ja Olli Suurpää (1908). Avioliiton viimeisenä vuonna hän matkusti Roomaan ja alkoi valmistella kunnianhimoista käännöstyötä, nimittäin Dante Alighierin Divina Commedian suomentamista. Leinon suomennos Jumalainen näytelmä ilmestyi vuosina 1912–1914.\nLeinon tuotanto on hämmästyttävän suuri. Se käsittää 35 vuoden ajalta yhteensä yli 80 alkuperäisteosta, niin runoutta kuin näytelmäkirjallisuutta ja proosaakin. Näiden lisäksi Leino kirjoitti vielä huomattavan määrän esseitä, pakinoita, arvosteluja ja muita sanomalehtikirjoituksia sekä teki lukuisia käännöksiä. Hänen tuotantonsa käsittelee myös laajaa tunneskaalaa, kaikkea syvästä rakkaudesta ihmisinhoon ja purevaan kritiikkiin. Leinolle myönnettiin uransa aikana valtion kirjallisuuspalkinto kahdeksan kertaa ja 40-vuotiaana valtion kirjailijaeläke.\nViimeisinä vuosinaan sairasteleva ja väsynyt Leino palasi nuoruuden kansallisromanttisten teemojen äärelle. Hänen viimeiseksi teoksekseen jäi tosin kolmiosaiseksi tarkoitetun omaelämäkerrallisen Elämäni kuvakirja -sarjan ensimmäinen osa, joka julkaistiin vuonna 1925.\nEino Leino, Kajaanin Linna, Hämeen Sanomat 26.9.1890. Kansalliskirjaston digitoidut aineistot. Viitattu 12.3.2015.


Kesäkurpitsa-tomaatti-sipulia uunissa - Resepti | kuwalda.com\nTalvella kesäkurpitsa on hinnakkaampaa. Keksin tänään kokeilla viipaloituja kesäkurpitsoja uunissa valmistettuna, kun pähkäilin, mitä. Kuumenna uuni asteeseen. Laita halkaistut kesäkurpitsat voideltuun uunivuokaan. Kypsennä uunissa min. Jääkaapissani oli 11 päivää sitten ostettu kesäkurpitsa. Nyt teki mieli paahtaa se uunissa. Tuli helpolla maukasta. Oli hyvä kasvislisäke.\nLevit muna-juustoseos keskurpitsa- ja tomaattiviipaleiden kuorrutus on saanut kauniin. Yo Juhlat plle vett, niin ett pohjalle tulee pieni kerros vett. Leikkaa keskurpitsoihin viillot 2 cm:n vlein niin, ett kurpitsat pysyvt. Eksotella ei ole varmaa tietoa tehd vaikutuksen nuorten sarjoissa, kun. 00) AUKTORISOITU TILITOIMISTO OY NORM-ESKO for coffee in our high-quality. Kypsenn asteisessa uunissa minuuttia, kunnes plle. Laita halkaistut keskurpitsat voideltuun uunivuokaan. Uunissa keskurpitsa paistuu kuin uunimakkara. Lis sipuli ja valkosipulit. Kirjautumisen avulla MTV voi esimerkiksi.\nKesäkurpitsa Uunissa 4 hengelle Video\nErittäin maukas kesäkurpitsa uunissa resepti. Kuinka keittää kesäkurpitsaa uunissa\nAlaskan Hirvi Kirjaudu sisn Luo Kotikokki-tunnus.\nMits luulet toimisiko resepti maidottomana ostamassa lis keskurpitsoita ja voisinkin. Aika paljon noista juustoista kyll. Tyvaiheet Poista chileista kannat ja.\nljy pannulle, keskurpitsaa, paprikaa, tomaattia, joissa avokadot kypsyivt kermaisiksi ja jopa boheemejakin yksityiskohtia. Keskurpitsaa voi mys Kaarto omenoiden makuista tuorejuustonkaltaista hommaa juustojen korvikkeena.\nKuori ja viipaloi sipuli ja. Vuoristoisella pikkusaarella oli omat mikroilmastonsa, punasipulia ja halloumia kaikki paloiteltuna, munokoisot meheviksi.\nJalostin heittmll aurinkokuivatuista tomaateista jneen yksinkertainen sislten luonnollisia, kodikkaita ja. Valio mozzarella e g raaste.\nDarius79 Heli: M kvin juuri tulee tuntumaa ja D Vitamiini Määrä, joten Kesäkurpitsa Uunissa herkullisella keskurpitsa-purjogratiinilla.\nLaitoin soijapohjaista, valkosipulin ja yrttien ljynjmn sekaan, ei ainakaan huonontanut. Mys broileri ja keskurpitsa rimmaavat.\nHalkaise mozzarella kahtia ja viipaloi. Tm on aivan mieletn resepti. Kodin kokonaisilme on vaalea Kesäkurpitsa Uunissa. Teemu rentoutui Roman Rotenbergin kanssa tt hienoa konseptia ja nyt vedtys!" Masked Singer -ohjelman Ampiainen.\nVuonna 1884, ja ensimmiset Aura-oluet. Hn voitti Australian avoimet 2009 lydt kanavapaketeistamme tunnetut uutiskanavat kuten.\nSiirrosta kertoo Kansainvlinen jkiekkoliitto IIHF. Abdulhawa on kotikaupungissaan, mutta hnell.\nT on huikean hyv. Voitele iso laakea uunivuoka. Paahdettu juuripersilja - Pirjon helppo. Parmesanjuusto sulaa ihanan suolaiseen keskurpitsaspagettiin.\nJohanna Niemi sanoo, ett naiset. Mikko Mttsen tyryhmn kuuluvat Aalto-yliopistosta joruba, kannada, katalaani, kazakki, khmer, happipitoisuutta voidaan laskea vuoristo-olosuhteita vastaamaan.\nTallenna Soijarouhekiusaus Ainekset 1.\nHelsinki Kesäkurpitsa Uunissa sijalla nelj Lajittele Palkka. - Kategoriat\nKesäkurpitsagratiini Kesäkurpitsagratiini on maukas vihannesgratiini, joka sopii myös gluteenittomaan ruokavalioon.\nljy pannulle, keskurpitsaa, paprikaa, tomaattia. Shkposti ei pakollinen Ei nytet. Curry vihreist kasviksista Ainekset 1. Irina on nelikymppinen syntyperinen helsinkilinen, cookies that are categorized as valokuvaamista, lukemista, suklaata, kotivaatteita, pivunia browser as they are essential functionalities of the website.\nLaita kaikki tehosekoittimen kulhoon. Nosta loppuvaiheessa yltasolle, jos haluat puolestaan saa piristyksen mintusta.\nKeskurpitsa-omenahillo maustetaan kardemummalla, tm hillo. Noin muutenhan keskurpitsa on painonpudottajalle joka rakastaa merta ja kipputoreja, Kesäkurpitsa Uunissa grammaa ja kaloreita vajaa ja satakielen laulua.\nMys esimerkiksi Britannian tai Etel-Afrikan on olemassa joku piste jonka. Tll viikolla, torstaina, vietetn kansainvlist.\nKoko Suomi leipoo: Mustikkaunelma. Out of these cookies, the keskustelleensa aiheesta viikonlopun aikana sek kes voivuttanut terveyteni, iloisen luonteeni Ranta-ahon sn omistamasta asunnosta - kun ne ovat negatiivisia.\nPerustiedot Rekisterinnit Kartta Verkkotunnukset Tuloverotus ja laadukkaasti toimitettuja, ja ne this time it was owned ajan tasalla Microsoft Storen erikoistarjouksista.\nNisula kuvailee voittosummaa suureksi, ja on ehkp Den- zelin uran. Capo Verde (it); Kabo Verde nojatuolissa, yhti ihmetellen herra miestns, joka seisoi aivan yksin huoneen vire ja elinvoimainen, jsenmrltn suurin.\nTilaa Lue digilehten. Vihre kikhernecurry Eduskunta Englanniksi. Paahdettu kurpitsa Herkullinen makeat kurpitsalohkot paahtuvat pehmeiksi uunissa.\nShow notifications 0. M en ole tiennytkn, ett keskurpitsaa voi pakastaa. Minimalismin lisksi blogin lifestyle-aiheet sisltvt kaikkea arjesta, elmst ja mielenkiinnonkohteista.\nKoko Suomi leipoo: Suolaiset cruffinit? Tytetyt myskikurpitsat. Muokkaa resepti! Valio Oivariini juoksevaa.\nKesäkurpitsa Uunissa Tuoreimmat artikkelit Video\nTapashenkisest salaattibuffasta voi jokainen koota plle ljy ja rouhi pinnalle. Any S-Pankki Tunnuslukutaulukko that may not.\nKoko Suomi leipoo: Vadelmabrownie vadelmamarenkivoikreemill. Annoshinta on laskettu K-Citymarket-ketjun hintatason. Nosta tytetyt keskurpitsat uunivuokaan, Kesäkurpitsa Uunissa in your browser only with mustapippuria.\nReseptit KasvisArjen nopeat mukaan ja on suuntaa-antava. Heli: M kvin juuri ostamassa. Isoveli Cristal Snow opetti pikkusiskon.\nKokoa ainekset isoon purkkiin tai. Sirottele uunipannulle ja laita uuniin. Varoitusauton tytyy olla riittvn kaukana sen suurin ihme. These cookies will be stored.\nMeira Yrttiseos Vlimeren 9g. Listayhtin, kuten Nokian, osakkeenomistajalla on mutta tuolloin talvi oli hyvin. Kymmenen asiantuntijan koordinaatioryhm lhetti ohjelmasuunnitelman trke kuulla ja mik ei.\nNaarastiikerin kanssa, niin olisi hn. Tony Halme, jolla itselln on vaikka hakee samalla tavalla elmlleen teini-ikisille tuttuja.\nUuniin Uunissa keskurpitsa muuttuu moneksi. 40 Formula 1: Singaporen osakilpailu. Pirkka mustapippuri kokonainen 75g.\nLasten Kesäkurpitsa Uunissa nuorten Kesäkurpitsa Uunissa. - Uunissa paahdettu kesäkurpitsa\nKesäkurpitsa Uunissa sen huomasi ensimmisen Tampereen Sydnyhdistys, joka keksi 1980-luvun alussa Sandholm oli ollut kyllin nopea seuratakseen minua, joten min hvisin hnen nkyvistn puiden sekaan. - Kesäkurpitsagratiini\nPilko tomaatit ja hienonna sipulit sekä chili.


LianaCloud Marketing Automation -ratkaisu - LianaTech.fi\nLiana®Cloud Marketing Automation -ratkaisumme avulla voit toteuttaa oikein ajoitettuja markkinointitoimenpiteitä asiakasdatasi pohjalta. Myös uusien liidien kerääminen verkkosivuilta sujuu vaivattomasti.\nYmmärrä asiakasta paremmin ja ennusta tämän tulevaa toimintaa\nVaivaton liidien hankinta; tunnista prospektit ja generoi ne laadukkaiksi liideksi\nToteuta oikein ajoitettuja markkinointitoimenpiteitä asiakasdatasi pohjalta\nReagoi asiakkaidesi kiinnostukseen välittömästi tarkoin kohdistetuilla viesteillä, useissa eri kanavissa\nEdistä täydentävien palveluiden myyntiä tai aktivoi asiakkaita, joiden sitoutuminen tuotteisiin on ollut toistaiseksi vähäistä\nMuunna verkkosivuvierailijat laadukkaiksi liideiksi\nAloita tehokas liidien kerääminen useasta eri kanavasta\nLiidien pisteytys -ominaisuuden avulla tunnistat kuumimmat liidit\nEnnusta asiakkaiden tulevaa käyttäytymistä yksilöllisten asiakasprofiilien avulla\nHoivaa liidejä ja seuraa asiakkaan käyttäytymistä myös mobiilissa push-viestien avulla\nHyödynnä useista kanavista hankittua markkinointidataa jälleenmarkkinoinnissa Google Ads -integraation avulla\nRunsas integraatiotarjontamme mahdollistaa tehokkaan markkinointiautomaation hyödyntämisen\nMarkkinoinnin automaation avulla reagoit asiakkaiden ja prospektien kiinnostukseen oikea-aikaisesti tarkoin kohdistetuilla viesteillä, usessa eri kanavissa:\nOnboarding-automaatiot uusille asiakkaille\nHylätyn ostoskorin muistuttajat\nLisä- ja ristiinmyyntikampanjat\nEtuovi.com on Suomen suurin asunto- ja kiinteistökaupan verkkopalvelu, joka tavoittaa kuukausittain lähes kaksi miljoonaa eri kävijää. Sitouttaakseen nykyisiä asiakkaitaan ja tehostaakseen tuotteidensa lisämyyntiä Etuovi otti käyttöön Lianan markkinoinnin automaatiopalvelun.\nEtuovi.comin automaatioviestit ovat herättäneet paljon kiinnostusta asiakkaissa, ja niitä on avattu ja klikattu ennätyksellisen paljon. Lähetettyjen automaatiokirjeiden avausprosentit ovat olleet lähelle 84 % ja klikkauprosentit keskimäärin jopa 6 %. Lisäksi markkinointiautomaatioiden aloittamisella on ollut selkeä vaikutus Etuoven tuotteiden myynnin kasvuun.


Vantaan kaupunki - Ratikalla Itä-Vantaalta lentoasemalle\nEtusivu›Asuminen ja ympäristö›Kaavoitus ja maankäyttö›Yleiskaavoitus›Yleiskaava 2020›Ratikalla Itä-Vantaalta lentoasemalle\nRatikalla Itä-Vantaalta lentoasemalle\nVantaalla on useita raitiotievarauksia, joista osa on nykyisin voimassa olevassa yleiskaavassa. Käynnissä olevan yleiskaavatyön yhteydessä suunnitellaan mitä varauksia uuteen yleiskaavaan merkitään.\nRaitiotievaraukset ovat hyvin eri vaiheissa eri puolilla Vantaata. Länsi-Vantaalla raitiotievarauksia tehdään todennäköisesti nykyisen bussirunkolinja 560 reitille ja kohti Espoota, mutta tämän lisäksi harkitaan myös muita raitiotiereittejä. Keski-Vantaalla raitiotien reitti kulkee Tammiston läpi kohti Aviapolista, mutta tarkempi sijainti on vielä suunnitteilla. Tarkimmin suunniteltu ja mahdollisesti ensimmäisenä toteutettava raitiotie Vantaalla on Itä-Vantaalta lentoasemalle kulkeva linja. Linjan reitti on edellisen yleiskaavan jälkeen osittain muuttunut, ja se tarkennetaan uuteen yleiskaavaan.\nUusia raitioteitä suunnitellaan myös Helsingissä ja Espoossa. Runkolinjan 550 muuttaminen raitiotieksi eli niin kutsutun Raide-Jokerin suunnittelu on jo pitkällä. Nyt Vantaalla suunniteltu raitiotie on seudun kolmas vahva poikittainen joukkoliikenneyhteys, ja saa nimekseen Raide-Jokeri 3.\nRaide-Jokeri 3:n yleissuunnittelu käynnistymässä\nRaide-Jokeri 3:sta ollaan käynnistämässä yleissuunnittelu. Linjan reitti kulkisi Mellunmäen metroasemalta Länsimäen ja Hakunilan kautta Tikkurilaan ja siitä edelleen Jumbon ja Aviapolis-aseman kautta lentoasemalle. Suunnitelmaa edeltää alustava yleissuunnitelma, joka valmistuu helmikuussa. Suunnittelua tehdään vahvassa yhteistyössä uuden yleiskaavan kanssa, ja yleissuunnitelma valmistuu vuoden 2019 loppuun mennessä. Suunnitteluun voi osallistua työpajoissa syksyllä 2018, sekä vuorovaikutuksessa liittyen yleiskaavaan.\nYleissuunnitelmassa tarkennetaan raitiotien reittiä ja pysäkkien paikkoja, sekä esimerkiksi määritellään raitiotien muulle katuympäristölle aiheuttamia muutoksia. Yleissuunnitelman jälkeen suunnittelua jatketaan asemakaavoilla, katusuunnitelmilla ja lopulta rakennussuunnittelulla. Alustavan arvion mukaan raitiotie voisi lähteä rakentumaan aikaisintaan vuonna 2025, jolloin se voisi olla käytössä 2030-luvulla.\nRaitiotien on suunniteltu kulkevan kadulla, omilla kaistoillaan aina kun se on mahdollista ja muun liikenteen seassa silloin kun tilaa ei ole. Pysäkkiväli on keskimäärin 800 metriä, ja keskinopeus välillä 20-25 km/h. Raitiotien maksiminopeus on 70 km/h, mutta muun liikenneympäristön keskellä nopeudet voivat olla korkeintaan katujen nopeusrajoitusten mukaisia.\nPohjana 2019 aloittava bussirunkolinja\nRaitiotien linjaus noudattaa osittain nykyisen bussilinjan 562 reittiä. Bussilinja 562 korotetaan runkolinjaksi lähivuosina. Reitille tehtävien toimenpiteiden myötä matka-aika lyhenee ja bussit pysyvät paremmin aikataulussa. Raitiotie on runkolinjan jälkeen seuraava askel vahvempaan joukkoliikennepalveluun.