Barcelonan koti: Kesän 2014 vuoristovaellus Pyreneillä, osa 2. Keskiviikko\nKesän 2014 vuoristovaellus Pyreneillä, osa 2. Keskiviikko\nPatikkaretken suunnittelu alkoi jo hyvissä ajoin loppukeväästä. Samppa vietti monta iltaa kartan kanssa etsien parhainta mahdollista reittiä, ja päätyi lopulta seuraavaan kierrokseen.\nTarkoitus oli jättää auto Espotiin ja yö nukkua siellä. Torstaiaamuna starttaisimme kävellen tai vuoristotaksilla kohti Amitgesin majaa, josta sitten kävelisimme Colomersin majalle. Colomersilta meille oli varattu yö iltaruokineen, aamupaloineen ja piknik-eväineen. Perjantaina tarkoitus oli kävellä Colomersilta Ventosa i Calvellin majalle, jossa siis oli myös pedit varattuna. Lauantai oli suunniteltu rankimmaksi päiväksi: kävelisimme Ventosalta Estany Llongin majalle ja välillä olisi retken vaikein kiipeäminen, jolle tarvitsisi ehkä jäärautoja ja -hakkuja. Viimeinen yö olisi ollut Estany Llongilta, jolta sitten kävelisimme sunnuntaina vuoristotaksille, joka veisi meidät takaisin Espotiin, josta ajelisimme kotiin.\nNo, näinhän vaelluksemme ei siis mennyt.\nKeskiviikkoaamuna ennen lähtöä kävin vielä lääkärillä jälkitarkastuksessa. Minulta poistettiin viikkoa aiemmin jalkaterästä tikkejä, ja tarvitsin lääkärin luvan vaellukselle. Haava oli parantunut hyvin, ainoa ohje, jonka lääkäri antoi oli, että haavaa ei saa liottaa pitkiä aikoja vedessä. Joo-o, kyllä se aika monta tuntia joutui jääkylmässä vaellussaappaassa likoamaan... Mutta sitäpä en arvannut lääkärissä ollessani.\nAamulla myös huomasin, että -K- oli juuri ollut samalla alueella Carros de Focilla. Lievä jännitys alkoi nousta pintaan: miten jaksan näin rapakunnossa vetää tuollaisia nousuja. Myös sääennuste näytti huonolta.\nLähdimme kuitenkin iltapäivästä kohti Aiguestortes i Estany de Sant Mauricia, olihan tätä niin pitkään odotettu, eikä sääennusteisiin aina ole luottamista vuorilla. Ties vaikka se iloksi muuttuisi.\nPysähdyimme loppumatkasta vähän isompaan kaupunkiin/kylään Sortiin vuokraamaan minulle jääraudat. Ensimmäisessä kaupassa olisi ollut vuokrattavana raudat ihan törkeän kalliiseen hintaan ja ainoat myynnissä olevatkin taisivat olla kalleimmat markkinoilla olevat. Toisessa urheilukaupassa oli ystävällinen herra, joka sanoi, että Espotistakin voi vuokrata rautoja, ja varmistimme asian vielä puhelimitse. Niinpä sain raudat lopulta Espotista puolet halvemmalla.\nYön siis viivyimme Espotissa, tankaten tuhtia ruokaa ja sääennustetta vilkuillen. Sadetta oli luvassa torstaille, perjantaille ja sunnuntaille, lauantaina pitäisi olla parempi keli. Tuumasimme, että nukumme yön yli ja katsomme mikä on tilanne aamulla. Ja näin teimme.\nEspot sunnuntain auringonpaisteessa.\nLabels: Katalonia, Luontoa, Pyreneet, Retkeily\nposted by Ansku Barcelona @ 11:03 AM 0 Comments Links to this post\nVintagemekkomarkkinat täällä taas!\nPaluu Stephen Kingin luo


Harkimon hurja julkkispurjehdus ihmetyttää - "Tämä on Hjalliksen päätös"\nkeskiviikko 11.01.2017 klo 12:30\nVastatuuleen purjehtiminen on Harkimon ratkaisu, kanavalta kerrotaan Iltalehdelle.\nHjallis ja julkkikset purjehtivat Atlantin yli.\nVastatuuleen purjehtiminen on Hjalliksen ratkaisu.\nTV5:n uutuusohjelma vie viisi julkkista purjehtimaan Atlantin yli Hjallis Harkimon johdolla. Kapteeni Harkimon lisäksi veneen kyydissä ovat näyttelijä Mikko Leppilampi, laulaja Arja Koriseva, kokki Jyrki Sukula, juontaja Viivi Pumpanen ja jääkiekkolegenda Kimmo Timonen.\nMiehistöön kuuluvat myös Joel Harkimo ja kaksi ammattipurjehtijaa.\nPurjehduksen ajankohta ja suunta on ihmetyttänyt purjehdusharrastajia. Kolme kertaa Atlantin yli yksin purjehtinut Ari Huusela sanoo Iltalehdelle, että purjehtiminen vasten vallitsevia pasaatituulia, eli Karibianmereltä Kanariansaarille, on aika poikkeuksellista.\n- Kyllähän sieltä purjehditaan takaisinkin, mutta yleensä odotellaan toukokuuhun. Silloin pääsee pois vähän paremmissa olosuhteissa, Huusela pohtii.\n- Jospa he ovat halunneet saada vähän haastavamman tästä kokemuksesta. Elämyksenä ainakin isompi heille, jotka ovat sitä kokemassa, hän jatkaa.\nAtlantin yli kolme kertaa yksin purjehtinut Ari Huusela aikoo seurata Harkimon uutuusohjelmaa mielenkiinnolla. JENNI GÄSTGIVAR\nHuuselan mukaan reissun onnistuminen on kiinni hyvin pitkälti sääolosuhteista. Säitä seuraamalla pahimmat paikat pystytään kiertämään.\nPahimmillaan aallokot voivat kuitenkin yltyä jopa kymmenmetrisiksi.\n- Kova kokemus se varmasti ensikertalaisille on.\nHuusela muistuttaa, että ryhmän käytössä oleva Swan57-vene ja kokenut miehistö ovat omiaan takaamaan turvallisen reissun julkkiksille.\n- Ihmiset haluavat yhä enemmän äärielämyksiä ja löytää omia rajojaan. Hyvin suunniteltuna ja tuollaisella kokemuksella tällainen on näkemykseni mukaan turvallista.\n- Tuossakin on matkalla Bermudat ja Azorit, eli jos oleminen menee täysin mahdottomaksi, niin kyllä sieltä pois pääsee. Koko matkaa ei ole pakko keikkua mukana.\nYksi ikävimmistä riskeistä on meritauti, joka iskee usein jo alkumatkasta. Se voi kestää pahimmillaan päiviä.\n- Olo on tosi kurja, jos se kestää vuorokaudenkin. Se vetää fiiliksen matalaksi, mutta siitä toipuessa kummasti elämä taas maistuu ja homma tuntuu hienolta, Ari Huusela tietää.\nTV5:n tiedotuspäällikkö Eerika Roos kertoo Iltalehdelle, purjehtiminen vastatuuleen on Harkimon ratkaisu.\n- Se on Hjalliksen päätös, Roos sanoo.\nAtlantin yli -ohjelma nähdään TV5-kanavalla vuonna 2017. TV5\nHjallis ja julkkikset seilaavat Swan57-purjeveneellä. Köydet irtosivat Saint Lucian saarelta Karibianmereltä, ja päätesatama siintää yli 2 700 merimailin päässä Kanariansaarilla.\n- Olen purjehtinut Atlantin yli kymmenen kertaa. Tässä on kyse yhteisestä kokemuksesta. Kipparina pyrin hoitamaan matkan niin, että päästään yhdessä turvallisesti perille. Sääntöjä pitää merellä noudattaa aina. Siitä mun täytyy pitää huoli, Hjallis sanoi tiedotteessa.\nHjalliksen ja julkkisten raju purjehdusreissu ihmetyttää asiantuntijoita - "Olosuhteet ovat kovat"


MAN Road Show 2015 - Koneporssi.com\nMAN järjestää todella kattavan kiertueen kuluvan kesän aikana, kun laatumerkin monipuoliseen kalustoon pystyy tutustumaan MAN-liikkeissä sekä esimerkiksi Shell- ja ST1 -huoltamoilla sekä Vianorin toimipisteissä. Kiertue avattiin virallisesti huhtikuun loppupuolella Espoon MAN Centerissä, josta karavaani alkoi siirtymisensä pohjoista kohti. Kesäkiertueen kohokohta on Alahärmän Power Truck Show elokuun alussa, mutta MAN Road Show jatkaa myös näyttelyn jälkeen aina elokuun loppuun saakka.\nMAN Road Show -kiertueella on mahdollisuus tutustua sekä merkin uutuusmalleihin että uudistuneisiin palvelutuotteisiin, kuten MAN-huoltosopimuksiin. Automalleista mukana on esimerkiksi konttikiskoalustalla varustettu MAN TGX 26.520 6x2-4 LL/4800, jonka uusi 520 hevosvoiman D38-moottori täyttää dynamiikalle, taloudellisuudelle ja mukavuudelle asetetut vaatimukset. MAN TGS 26.440 6x4H-4 BL HydroDrive osoittaa monipuolisuuttaan neste-etuvedolla, Telematics-valmiudella, Hiab-nosturilla ja Multilift-vaijerilaitteella varustettuna ja MAN TGM 15.290 4x2 LL Palfinger Duo -koukkulaitteella vakuuttaa huikealla kantavuudellaan. Jakeluliikennetehtäviin kiertueella on esillä tehokas ja ketterä MAN TGL 12.220 4x2 BL NEK:in kokosivun aukeavalla umpikorilla ja Dhollandian takalaitanostimella.\nMAN Road Show -kiertueella myös MAN:in yhteistyökumppanien merkitys on suuri ja tapahtumapaikkakunnilla on mahdollisuus tutustua myös heidän ammattiautoilijoille tarjoamiin tuotteisiin. Espoossa kiertueen avajaispäivänä ST1:n tuotteita esitteli Harri Lamminen, joka korosti erityisesti ST1:n ja Shellin korttien yhteistoimintaa. Samalla hän kertoi ST1:n raskaalle kalustolle soveltuvan Diesel Max -polttoaineen puhtaudesta ja taloudellisuudesta. Sen perusdieseliä korkeampi setaaniluku parantaa myös vääntöä ja laadussa +5...-34 on korkean setaaniluvun sijaan painotettu korkeaa pakkaskestävyyttä, jolloin laadun setaaniluku on normaalin dieselin tasolla.\nHake- ja turvekuljetukset Kaukoliikenne Kevytkuorma-autot Maa-aineskuljetukset Päällirakenteet Nelivetoautot Puutavarakuljetus Säiliöliikenne


1h+kk+kph+lasit.parveke, Runkokatu 6, Haukiluoma, Tampere - Kiinteistömaailma\nKT 1208666 Tampere 65000 Tampere Ratina\n1208666 1h+kk+kph+lasit.parveke, 33,5 m², Haukiluoma, Tampere https://www.kiinteistomaailma.fi/file/property/1208666/mt27f2h13uxoa1ab8m9n5bcni.jpg 65 000,00 EUR InStock /Tampere /Tampere/Tampere /Tampere/Tampere/Haukiluoma Kiinteistömaailma | Koskikeskuksen Asuntopalvelu Oy, (03) 3124 2700 Normaalikohde Kerrostalo Myytävä 1h 2017-08-22\n33,5 m² KT, 1h, kk, kph, lasit.parveke\n63 034,44 € Myyntihinta\nTilava ja valoisa 2/4 kerroksen yksiö, jossa on suuri lasitettu parveke. Toimiva pohjaratkaisu. Huonetila on suuri ja mahdollistaa myös parisängyn sijoittamisen. Keittokomeroon mahtuu pieni ruokapöytä. Asunnolla on oma kellarikomero ja jäähdytetty komero. Yhtiössä on asukkaiden käytössä, saunatilat, pesula, kuivaushuone ja ulkoiluvälinevarasto. Kauppa ja bussipysäkki ovat vieressä. Sujuvat yhteydet keskustaan. Asunto on vuokrattu toistaiseksi voimassaolevalla sopimuksella, vuokra 540,00 €/kk + vesimaksu. Hyvä yksiö sinkulle tai sijoitukseen!\nRunkotie 3, Julkujärvi, Ylöjärvi\n41 m², RT, 2h, k, kph/wc, s, terassi\n45 m², KT, 2h, kk, kph, vh, parveke\nIidesranta 11, Iidesranta, Tampere\n31,8 m², KT, 1h, k, wc\n53,5 m², KT, 2h, k, vh, las. p\nKirkkoveräjäntie 3-5, Nuoliala, Pirkkala\n32,5 m², KT, 1h, kk, kph, vh\nOllikantie 12, Vähäjärvi, Pirkkala\n54 m², KT, 2h, k, kph, las. p\nRunkokatu 6, 33340 Tampere\nKaapisto, jääkaappi/pakastin, liesi, liesikupu.\nKYLPYHUONE: suihku, pesuallas, wc-istuin, peili, tilavaraus ja liitäntä pesutornille.\nSonera 2/2 Mbit/s.\nKaapistot, kellarikomero, jäähdytetty kellarikomero. Asukkaiden yhteiskäytössä ulkoiluvälinevarasto.\n63 034,44 €\nHissi, kellarikomerot, kylmäkomerot, sauna, pesutupa, kuivaushuone, ulkoiluvälinevarasto, kerhohuone, väestösuoja, koneellinen poistoilmanvaihto, kaapeli-TV, nettiliittymä Sonera 2/2 Mb/s.\nYhtiössä on toteutettu seuraavat merkittävimmät kunnossapito- ja muutostyöt. Vesikaton kunnostustyö 1996. Jätekatoksen rakentaminen 1999. Ikkunoiden huoltomaalaus 2006. Julkisivusaneeraus: pesu, paikkakorjaukset, elementtisaumat, parvekkeet, parvekelasitus, pellitykset 2006. Lämmönjakohuoneen uusiminen 2008. IV-puhdistus ja säätötyö 2008. Vesivahinkokorjaus ja D-portaan kv-linjan uusinta 2016. LVV-kuntotutkimus 2016.\nHallituksen selvitys kunnossapitotarpeista vuosille 2017-2022. C-portaan vesivahinkokorjaus 2017. Kuntoarvion teettäminen 2017. Vesikaton uusinta 2018. IV-puhdistus ja säätötyö 2019. IV-koneiden uusinta 2019. Käyttövesiventtiilien uusinta 2019.\nEi vielä tiedossa,\nTKL/pysäkki (n. 0,2 km)


Pienillä teoilla saa aikaan suurta - Uutiset | JNOR | UEF\nLänsikadun normaalikoulun henkilökunta\nTulliportin normaalikoulun henkilökunta\nOpetuksen perusteiden harjoittelu (H2)\nTutkiva opettajuus (H3)\nNorssi in the media\nUniversity Teacher Training School\nPienillä teoilla saa aikaan suurta\nJoensuun normaalikoulun ja Itä-Suomen koulun tämän vuoden taksvärkkilahjoitus luovutettiin Pohjois-Karjalan sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymän nuorisopsykiatrian osastolle tammikuun alussa. Lahjoituksen ojensi hallituksen puolesta Itä-Suomen koulun lukiolainen Sofia Leinonen, ja lahjoituksen vastaanottivat hoitaja Heli Laitinen ja ylilääkäri Olli Kaustio. Lahjoitus oli summaltaan 1 730 euroa.\nHoitaja Heli Laitinen ja lääkäri Olli Kaustio ottivat vastaan Normaalikoulun ja Itä-Suomen koulun taksvärkkilahjoituksen Itä-Suomen koulun opiskelijalta Sofia Leinoselta.\nNormaalikoulun ja Itä-Suomen koulun opiskelija- ja oppilaskuntien hallitukset päättivät yhdessä osallistua taksvärkkiin. Se tarkoittaa sitä, että on vapaata koulutyöstä, mutta sen päivän ajan tehdään töitä joko kotona tai koululla.\nTehdystä työstä saatu palkka kerätään ja lahjoitetaan hallituksen päättämälle kohteelle. Lahjoitus oli minimissään 10 euroa per henkilö. Tänä vuonna valittu kohde oli yksimielisesti Pohjois-Karjalan sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymän nuorisopsykiatrian osasto. Suurin osa oppilaista suoritti taksvärkin kotonaan esimerkiksi siivoten. Oppilaat toimittivat lahjoituksensa luokkiensa puheenjohtajille.\nSuuri kiitos kaikille taksvärkkiin osallistuneille!\nTeksti: Vilma Romppainen\nKirjoittaja opiskelee ensimmäistä vuotta Itä-Suomen koulun lukiossa. Itä-Suomen koulun lukiolaiset käyvät lukiota pääosin Norssin lukiolaisten kanssa samoilla kursseilla.\nKuva: Hannu Vähäkoski\noppilasasiat luokat 7–9\nToimistosihteeri Arja Ratilainen\nToimistosihteeri Tuija Wilson


Tietosuojaseloste - Rekrytointirekisteri - Leijona Catering\nLeijona Catering Oy:n rekrytointirekisterin tietosuojaseloste\nLeijona Catering Oy (jäljempänä ”Yhtiö” tai ”Me”) on sitoutunut huolehtimaan sen hallussa olevien henkilötietojen luottamuksellisuudesta ja tietosuojasta. Tämä tietosuojaseloste soveltuu henkilötietoihin, joita keräämme rekrytointirekisteriimme (jäljempänä ”Rekisteri”) liittyen. Tässä tietosuojaselosteessa kuvataan keräämiämme henkilötietoja ja niiden käsittelyä. Lisätietoja henkilötietojen käsittelystä saa sähköpostitse tietosuoja@leijonacatering.fi\nNimi: Leijona Catering Oy\nOsoite: Viestikatu 7, 70600 Kuopio\nLeijona Catering Oy:n tietosuojavastaava: tietosuoja@leijonacatering.fi\nKäsittelemme Rekisterissä työnhakijoidemme (jäljempänä ”Työnhakija” tai ”Sinä”) henkilötietoja.\nKäsittelemme Rekisterissä seuraavia työhakemuksessa ilmoittamiasi henkilötietojasi:\nyhteystiedot: sähköpostiosoite, puhelinnumero, osoite\naiempi työkokemus ja koulutustausta\nilmoittamiesi suosittelijoiden/lisätietojen antajien nimet ja yhteystiedot\nmuut meille työhakemuksessa ilmoittamasi tiedot\nLisäksi käsittelemme sinusta mahdollisesti tehdyn soveltuvuusarvion tai muiden rekrytointiin liittyvien arvioiden sisältämiä henkilötietoja.\nKeräämme henkilötietoja rekrytointiprosessiimme osallistuvilta Työnhakijoilta itseltään, soveltuvuusarvioinnin tai muiden rekrytointiin liittyvien arvioiden toteuttavilta palveluntarjoajilta sekä Työnhakijan ilmoittamilta suosittelijoilta/lisätietojen antajilta.\nHenkilötietojesi käsittelyn perusteena on oikeutettu etumme työhakemuksesi käsittelemiseksi ja rekrytointiprosessin toteuttamiseksi.\nHenkilötietojen käsittelyn käyttötarkoituksena on rekrytointiprosessiemme toteuttaminen ja potentiaalisten Työnhakijoiden tietojen tallentaminen myöhempiä rekrytointitarpeita varten. Tämä sisältää muun muassa Työnhakijoiden arvioimisen rekrytointitarkoitusta varten, yhteydenpidon Työnhakijoihin ja muut työnhakuprosessiin liittyvät toimet. Henkilötietojesi käsittelyllä ei ole osaltasi muita vaikutuksia kuin kunkin rekrytointiprosessin läpivienti.\nHuomioithan, että työnhakijana olet velvollinen hankkimaan tarvittavat suostumukset mahdollisten suosittelijoiden/lisätietojen antajien henkilötietojen tallentamiseksi ja käsittelemiseksi tämän tietosuojaselosteen mukaisesti.\nVoimme luovuttaa tai siirtää henkilötietojasi Rekisteristä vain salassapitovelvollisille Yhtiöömme sopimussuhteessa oleville rekrytointikonsulteille ja rekrytointiyhtiöille niiltä osin, kun kyseinen konsultti tai yhtiö osallistuu rekrytointiprosessiin. Voimme luovuttaa henkilötietojasi myös suojelupoliisille tai puolustusvoimille, mikäli työnhakijasta tehdään turvallisuusselvitys. Emme luovuta henkilötietojasi tällaisille konsulteille tai yhtiöille mihinkään muihin tarkoituksiin kuin rekrytointiprosessiamme varten. Varmistamme aina, että yhteistyökumppanimme eivät käsittele siirrettäviä henkilötietoja mitään muita tarkoituksia varten.\nEmme siirrä tai luovuta henkilötietojasi ulkopuolisille esimerkiksi suoramarkkinointi- tai muuhun vastaavaan rekrytoinnin ulkopuoliseen tarkoitukseen. Meidän voi kuitenkin olla tarpeen jakaa henkilötietojasi toimivaltaisten viranomaisten kanssa henkilötietojen käsittelyä koskevan lainsäädännön mukaisesti.\nLähettäessäsi meille avoimen työhakemuksen, säilytämme työhakemuksen ja henkilötietosi rekrytointijärjestelmässämme 2 vuoden ajan hakemuksen jättämisestä, jonka jälkeen tuhoamme sen. Jos kohdistat hakemuksesi tiettyyn avoinna olevaan tehtävään, säilytämme hakemuksesi ja henkilötietosi 2 vuoden ajan, jonka jälkeen tuhoamme ne.\nHuomioithan, että henkilötietojesi käsittelyn vastustaminen tai henkilötietojen poistaminen voi johtaa siihen, että sinua ei ole mahdollista ottaa huomioon rekrytointiprosessissa.\nKaikki yllä mainittujen oikeuksien käyttämistä koskevat pyynnöt, kysymykset tästä tietosuojaselosteesta ja muut yhteydenotot tulee tehdä sähköpostitse tietosuojavastaavalle osoitteeseen tietosuoja@leijonacatering.fi.\nVoit myös ottaa meihin yhteyttä henkilökohtaisesti toimipisteissämme tai kirjallisesti alla olevaan osoitteeseen:


Pyykit kuivuvat asunnossani huonosti (aikaa kuluu jopa 2 päivää), ja pelkään... | Kysy.fi\nHei! Pyykit kuivuvat asunnossani huonosti (aikaa kuluu jopa 2 päivää), ja pelkään että jotain on vialla. Harrastan paljon liikuntaa, joten minulla on pienessä yksiössäni päivittäin hikisiä vaatteita ja/tai pyykkejä kuivumassa kylppärissä ja/tai varsinaisessa elintilassa. Mistä tiedän onko asunnossa esim. kosteusvaurio? Mitä voin tehdä?\nPyykkien hidas kuivuminen voi johtua monesta seikasta. Ongelman kartoittamiseksi iGS-toimitus jäi hieman kaipailemaan taustatietoa siitä, ovatko pyykit aiemmin kuivuneet nopeammin samassa asunnossa tai onko kysyjä mahdollisesti äskettäin vaihtanut asuntoa tai pesukonetta. Yritämme kuitenkin antaa vinkkejä ongelman ratkaisemiseksi.\nPyykkejä sisätiloissa narulla kuivatettaessa niiden kuivumisnopeuteen vaikuttaa ensisijaisesti asunnon koko suhteutettuna sen ilmanvaihtoon. Pyykeistä haihtuu runsaasti kosteutta, ja jos asunnossa ei ole kunnollista ilmanvaihtoa tai sitä ei tuuleteta riittävän usein ja perusteellisesti, kosteus jää asunnon ilmaan. Mitä pienempi asunto on, suhteellisesti sitä enemmän kosteutta asunnon ilmatilaan kertyy.\nTänä syksynä narukuivatusta on monin paikoin hidastanut ilman korkea kosteuspitoisuus; vaikka kuinka tuulettaisi, pyykkien kosteus ei pääse haihtumaan kovin nopeasti, jos ulkoilman suhteellinen kosteus hipoo 90 prosenttia.\nPyykkien hitaaseen kuivumiseen voi vaikuttaa myös pesukoneen linkousnopeus. Alun perin vinhasti lingonnut kone on saattanut vanhuuttaan hidastua ja pyykit ovat pesun jälkeen kosteampia kuin ennen.\nEräs kertahankintana edullinen keino tehostaa pyykkien kuivatusta pienissä tiloissa on kuumailmapuhallin. Yhdistettynä tehokkaaseen tuuletukseen se parantaa huomattavasti pyykkien kuivumisnopeutta. Kuivausrumpu on tietysti eräs, tosin kertahankintana huomattavasti hinnakkaampi vaihtoehto, myös kuivauskaappeja tai ilmankuivaajia on tarjolla.\nSeuraavilla sivulla on tietoa pyykin koneellisesta kuivatuksesta ja vertailua eri menetelmien välillä:\nJos asunnon sisäilma on jatkuvasti hyvin kosteaa, on mahdollista että se edistää jo alkaneen kosteusvaurion kehittymistä. Mikäli asunnossa on jo kosteusvaurio, sen tunnusmerkkejä ovat yleensä tunkkainen, kellarimainen haju ja hankalissa tapauksissa silmin havaittavat home-esiintymät. Lisäksi silmät ja ylähengitystiet voivat ärtyä. Asunnon kosteusvaurioista ja niiden tunnistamisesta voi lukea esimerkiksi seuraavilta nettisivuilta:


Tiedoston lähettäminen tarkistettavaksi - Office-tuki\nTiedoston lähettäminen tarkistettavaksi\nVoit lähettää tiedoston toisille käyttäjille tarkistettavaksi käyttämällä Sähköpostin vastaanottaja -komentoa. Kun lähetät tiedoston tarkistettavaksi, luodaan automaattisesti tarkistuspyyntölomake, joka sisältää\ntiedoston linkin tai tiedostoliitteen tai molemmat\ntiedoston sijainnin mukaan vaihtelevan viestitekstin tarkistajalle.\nKun tarkistaja vastaanottaa tiedostoon, tarkistustyökalut otetaan käyttöön ja ne näkyvät näytössä. Tarkistajalta palautettujen tiedostojen muutokset pyydetään yhdistämään automaattisesti. Voit käyttää tarkistustyökaluja muutoksien hyväksymiseen tai hylkäämiseen. Kun olet vastaanottanut kaiken palautteen tarkistajilta tai jos päätät lopettaa palautteen hyväksymisen, voit määrittää tarkistuskierroksen päättyneeksi.\nTiedosto sisällytetään tarkistuspyyntöön tarkistettavan tiedoston sijainnin perusteella.\nTiedosto liitetään automaattisesti tarkistuspyyntöön. Jos haluat luoda tiedostolle jaetun sijainnin, kun lähetät tiedoston tarkistettavaksi, käytä Liiteasetukset-tehtäväruutu.\nJaetussa verkkoresurssissa, kuten verkkopalvelimessa\nTarkistuspyyntö sisältää linkin jaettuun resurssiin, mutta voit myös sisällyttää tiedoston liitteenä. Jos kaikilla tarkistajilla ei ole pääsyä jaettuun resurssiin, liitä tiedosto.\nTarkistuspyyntö sisältää linkin keskusteluun ja keskustelupalvelin käyttöohjeet. Voit myös sisällyttää tiedoston liitteenä. Jos kaikilla tarkistajilla ei ole pääsyä jaettuun resurssiin, liitä tiedosto.


Onko pakko omistaa porakone, jos sitä tarvitsee minuutin vuodessa? - Nettix\nNettivuokraus.comin elokuussa 2019 teettämän tutkimuksen mukaan suomalaisilla on yli 2,6 miljoonaa porakonetta, joista 546 000 käytetään vain kerran vuodessa tai harvemmin. Noin 245 000 porakoneen käyttäjää olisi valmis vuokraamaan koneen tarvittaessa. Nettivuokraus.comin kyselytutkimuksessa selvitettiin kymmenen tavaran käyttöastetta ja ihmisten halukkuutta vuokrata tavara ostamisen sijaan.\nLapin yliopistossa 2017 tehdyn väitöskirjan mukaan keskiverto suomalaisperhe omistaa noin 10 000–50 000 tavaraa. Niistä suurta osaa käytetään vain muutaman kerran vuodessa tai harvemmin. Rahankäytön ja ympäristön kannalta tavaran vuokraaminen olisi monesti järkevämpää kuin sen ostaminen. Vuokratessa vuokralleantaja saa lisätuloja vähän käyttämästään tavarasta ja vuokralleottaja säästää rahaa tavaran ostamiseen verrattuna.\n– Yksityisten ihmisten välinen vuokraaminen kasvaa vuosi vuodelta. Vertaisvuokraus on monelle keino ansaita lisätuloja tai säästää rahaa. Monella ihmisellä on myös motiivina välttää turhan tavaran ostamista ympäristösyistä tai ihan vaan siksi, ettei harvoin käytetyille tavaroille ole kodissa tilaa, kertoo tuotepäällikkö Linda Tverin Nettivuoraus.comista.\nNuoret koulutetut kaupunkilaiset halukkaita vuokraamaan\n25–34 -vuotiaat ovat yleensä halukkaimpia hankkimaan tavaran käyttöönsä vuokraamalla ostamisen sijaan. Lisäksi johtavassa asemassa olevat ja toimihenkilöt ovat hieman halukkaampia vuokraamaan kuin työntekijät, yrittäjät tai eläkeläiset. Ehkä hieman yllättäen työttömät ja opiskelijat eivät ole kovin innostuneita vuokraamisesta.\nVuokraaminen kiinnostaa sitä todennäköisemmin mitä suuremmassa kaupungissa henkilö asuu. Tuloluokista puolestaan tavaroiden vuokraamiseen suhtautuvat myönteisimmin 35 000–50 000 euroa vuodessa ansaitsevat, eli keskituloiset. Jostain syystä vuokraaminen ei kiinnosta yhtä paljon pienituloisia, vaikka vuokralle antamalla voisi saada lisätuloja ja vuokralle ottamalla säästää rahaa.\nKesämökki kyllä, matkalaukku ei\nSuosituimpia vuokrattavia kohteita ovat loma-asunnot ja autot. Lähes 400 000 suomalaista on jo kokeillut loma-asunnon vuokraamista ja yli 600 000 olisi kiinnostunut loma-asunnon vuokraamisesta tulevaisuudessa. Auton puolestaan on vuokrannut vajaa 100 000 suomalaista ja kiinnostuneita olisi noin 200 000.\nVähiten kiinnostuneita suomalaiset ovat pelikonsolien, matkalaukkujen sekä lasten rintareppujen vuokraamisesta. Pelikonsolit ilmeisesti ovat niin ahkerassa käytössä, ettei niitä haluta vuokrata. Rintareput ja matkalaukut puolestaan koetaan niin henkilökohtaisiksi, ettei niitä haluta ottaa vuokralle, vaikka esimerkiksi matkalaukku löytyy 90 prosentista kotitalouksista ja sitä käytetään yleensä alle kaksi kertaa vuodessa.\nKyselyn toteutti Nettivuokraus.comille Bilendi Oy elokuussa 2019 käyttäen Bilendin kansallisesti edustavaa paneelia. Kyselyyn vastasi 1000 käyttäjää.


gc -95 4.0 nopeusmittari - www.fjdc.org\ngc -95 4.0 nopeusmittari\nLiittynyt: 18.03.2009. 17:46\nViesti Kirjoittaja mikaw » 09.09.2011. 13:46\nmissä vika kun nopeusmittari toimii välillä yleensä ei toimi? onko joku paininut samaisen vian kanssa?\nViesti Kirjoittaja JAMANT » 09.09.2011. 14:04\nPiirikorttivika, mittaristossa, tyyppivika -95:sissa!!\nViesti Kirjoittaja rane58 » 09.09.2011. 15:15\nOnko iso ja kalliskin vika?\n-Kyselee tuleva jeepisti. -Jeepin hakupäällä...\nViesti Kirjoittaja JAMANT » 09.09.2011. 17:02\nrane58 kirjoitti: Onko iso ja kalliskin vika?\nRiippuu, mitä käytetyt ehjät maksaa...\nLiittynyt: 10.09.2008. 10:26\nViesti Kirjoittaja Grandi » 09.09.2011. 19:08\nOmastani vika korjaantui tinaamalla nopeusmittarin piirilevyllä oleva mikropiiri uudestaan. Eli nimenomaan se mikropiiri, joka on sellaisen vahasuojauksen alla. Vaha lähtee helposti irti, ja eikun kolvi käteen.\nJeep Grand Cherokee 5,2 V8 A4 Limited -95\nViesti Kirjoittaja kozel » 10.09.2011. 14:25\nHyvä palvelu ainakin mun kohdalla. Hinnaston puoleltakaan ei ole ylihinnoittelua kyllä.\nViesti Kirjoittaja mikaw » 13.10.2011. 10:45\nvihdoikin oli aikaa irrottaa mittaristo ja tinata se. nyt toimii mittari. kiitos neuvoista!\nViesti Kirjoittaja mikaw » 11.01.2012. 11:36\njuu kyllä, myin zj ja ostin wj. nopeusmittari hyppii välillä,onkohan samassa paikassa vika eli mittariston tinausta tiedossa?\nRe: gc -95 4.0 nopeusmittari\nViesti Kirjoittaja rane58 » 02.02.2018. 3:41\nLöytyi tämä vanha mittari juttu samanlaisesta Jeepistä...\n-Omassa on mailimittari, voiko sen tilalle vaihtaa vastaavan kilometri mittariston ilman isompia manöövereita...?\nOn siis perinteinen matkamittari ei sellainen "digi" matkamittari...\nJos löydän mittariston niin millä hinnalla ammattilainen sen asentaa...?\nKun on ollut hirveästi juttua nopeuseurannan kiristymisestä, helpompi vilkuilla kilometrimittaria....\nViesti Kirjoittaja Timo L » 02.02.2018. 9:18\nKyllä sen pitäisi käydä sellaisenaan autosta toiseen, kunhan on samantyyppinen. Eipä maili- ja kilsamittareissa ole juuri muuta eroa kuin trippi- ja kokonaismatkan vilistävät kilometrit, ja nopeusmittarin lukemat. Jostain purkaamolta haet/ tilaat mittariston ja lyöt kiinni.\nEi ole ainakaan '98 ZJ:ssä vaikea homma, mittariston ympäriltä koristemuovit irti, mittariston neljä torx- kantaista ruuvia kulmista pois, ja vetää mittarin irti. Käsittääkseni '95 on myös ihan "plug & play", sähköllä pelaa vaikka onkin mekaaninen trippi/ kokonaismatka.\n..tai sitten tilaat eBaystä tällaisen:\nhttps://www.ebay.com/itm/1992-1995-Jeep ... PE&vxp=mtr\nViesti Kirjoittaja MSiekkinen » 02.02.2018. 20:34\nhttps://play.google.com/store/apps/deta ... eter&hl=fi\nJos androidpuhelin niin tuossa on ratkaisu... Ei ainakaan tule ongelmia heitossa kun gps-mittaus.\nOokko Rane käyny Sumibiassa mökkeilemässä\nViesti Kirjoittaja rane58 » 03.02.2018. 3:02\nKyllä mulla on navigaattorissa ja puhelimessa nopeusnäytöt mutta alkoi tuo kilometri mittaristo "syyhyttämään".....\nIte en pysty kykenemään asentamaan...\nPs. Joulukuussa käytiin katsomassa että paikat ovat kunnossa kun oli Jyväskylässä Äidin hautajaiset... -Ollaan oltu kipeinä ettei olla kyetty käymään useammin....\nViesti Kirjoittaja MSiekkinen » 03.02.2018. 8:15\nOsanotot meiltä äitisi poismenon johdosta


Tekijänoikeudet ja lisenssit | Meri-Lapin museot -verkkosivusto... lab 2.0\nCategory: Tekijänoikeudet ja lisenssit\nAjattelin koota tämän otsikon alle muutamia mielenkiintoisia juttuja, mitä tällä hetkellä tapahtuu muualla kuin Suomen museokentässä, liittyen lähinnä digitaaliseen kokoelmanhallintaan ja verkkoviestintään. Olen poiminut näitä ihan yleisesti netistä, LinkedIn -ryhmien keskusteluista sekä todella aktiiviselta OpenGlam -sähköpostilistalta. Aloitetaan Ruotsista.\nKolme museota avaa kokoelmansa yleisölle Ruotsissa\nKolme museota eli Kuninkaallinen asevarasto (Mikä lie oikea suomennos? Livrustkammaren ruotsiksi, The Royal armoury englanniksi.) , Skoklosterin Linna ja Hallwyllin Museo ovat julkaisseet yli 40 000 hyvänlaatuista kuvaa verkossa käytettäväksi avoimilla lisensseillä. Kuvia voi selata helposti, ja mikä tärkeintä: lisenssi näkyy nopeasti ja selvästi jokaisen kuvan alla. Kaikki kuvat ovat jonkun seuraavan lisenssin alla: CC BY A, CC BY SA, ja public domain eli CC0.\nKäytännössä nämä kaikki kolme lisenssiä (CC0 taitaa olla enemmän kuin lisenssi, se tarkoittaa kaikista oikeuksista luopumista.) mahdollistavat kuvien käytön ihan mihin vain, myös kaupalliseen käyttöön. Lisäksi museot (kolme museota, yksi hallinto) ovat lyöneet hynttyyt yhteen Wikimedia Swedenin kanssa, jotta kuvat ovat saatavissa myös Wikimedia Commonsin kautta.\nRuotsissakin on ongelmansa: esimerkiksi yhteistä avoimen datan portaalia ei Ruotsista löydy. Erinomainen artikkeli Ruotsin tilanteesta löytyy www.sweden.se -sivuilta (englanniksi).\n…Ja meillä Suomessa\nYksi harmaita hiuksia monelle aiheuttava ongelma on tekijänoikeudet. EU:ssa on meneillään omat neuvottelut koko uudesta tekijänoikeuslaista, ACTAsta. Museoiden osalta ilmeisesti viimeisimmillä Museoalan teemapäivillä on asiaa käsitelty kattavasti, ja Museoliiton blogissa on hyvä yhteenveto Suomen museoiden tilanteesta. Halua on löytää tapoja avata omia kokoelmiaan, mutta lainsäädäntö ja sen kiemurat estävät. Kuten blogissakin tulee ilmi, Creative Commonsin tapaiset lisenssit helpottavat verkossa sekä ammattilaisia että käyttäjiä ymmärtämään, missä mennään.\nMitä hyötyä tosiaan on hienosta käyttöliittymästä, jonka kautta voi selata (tähän iso luku ja monta nollaa) kuvia, jos niitä ei voi käyttää millään tavoin? Tai käyttäjä ei tiedä, miten niitä käytetään? Toki ne ovat itsessään yleissivistäviä, joka sinällään on itseisarvo, mutta kun potentiaalia olisi niin paljon muuhunkin. Etenkään Europeana-tietokanta ei ole tarpeeksi selvästi nostanut käyttöliittymässään esiin käyttäjien näkökulmaa. Puhutaan metadatan lisensseistä (jotka kiinnostavat lähinnä sovelluskehittäjiä) tai ei puhuta lisensseistä ollenkaan. Heti sivulle tultaessa pitäisi olla selkeä viesti peruskäyttäjälle: Miten voin hyödyntää tästä tietokannasta löytyvää materiaalia? Mistä se tieto löytyy? jne… Europeanassa on yksi iso plussa; Objekteja voi hakea lisenssien mukaan. Ja lähes kaikille objekteille on määritelty jokin lisenssi, etenkin kuville.\nFinnassa taas objekteille ei ole erikseen lisenssejä, tässä olemme jäljessä monia muita maita. Metadataa saa hyödyntää vapaasti. Finnan käyttöehdoissakin lukee: ”Näillä sivustoilla oleviin aineistoihin voi liittyä lakiin tai sopimuksiin liittyviä oikeuksia tai rajoituksia. Oikeuksista ja rajoituksista kerrotaan sisältöjä hallinnoivien organisaatioiden sivustoilla.” <— Tämä ja mahdollisesti suuri C-vesileima kuvan päällä, on märkä rätti esim. opettajan kasvoille, joka mielellään hyödyntäisi hienon tietokannan kautta tarjottua materiaalia omassa opetuksessaan.\nJa jatkuu: ”Joidenkin hakutulosten kohdalla Finnassa näytetään metatietoihin liittyvän digitaalisen aineiston kuva, esimerkiksi kuva museoesineestä, taideteoksesta, valokuvasta tai kirjan kannesta. Näihin ns. esikatselukuviin voi liittyä käytön rajoituksia samalla tavalla kuin aineistoja hallinnoivien organisaatioiden sivustoilla oleviin aineistoihin.” Toisin sanoen jos museoammattilainen on ottanut valokuvan jostain esineestä, tätäkään kuvaa ei voi hyödyntää ilman organisaation lupaa. Lisenssien määrittäminen valokuvateosten ja museoon lahjoitettujen valokuvien kohdalla on toki hankalaa, mutta tuntuisi, että museotyöntekijöiden ottamat kuvat, jotka kuvaavat itse esinettä, huom: eivät ole itse säilytettävä esine, tulisi automaattisesti lisenssoida CC0:n alle.\nHenkilökohtaisesti ajattelen niin, että lisenssoinnin myötä tiukkaan lisenssoidut materiaalit (joita ei saa käyttää missään muodossa ilman tekijän lupaa) jätettäisiin rauhaan, kun olisi riittävästi ja helposti tarjolla materiaalia avoimin lisenssein. Tulisi hieman järjestystä kaaokseen.\nMielenkiinnolla jäämme odottelemaan Museo2015 -hankkeen (hieno hanke) lopputuloksia, joiden myötä Suomeen tulee yksi yhteinen kokoelmanhallintajärjestelmä ja yhteiset luettelointiohjeet (löytyy täältä). Nämä jo sinällään antavat työkaluja Suomen museokentälle vastata ajan haasteisiin.\nWritten by minnami 5 kommenttia Kategoriat: Digitaalinen kokoelmanhallinta, Tekijänoikeudet ja lisenssit, Yleistä lätinää


Helles hellettä odotelles 21: Ayinger Jahrhundert Bier\nBrauerei Aying Franz Inselkammer, Saksa\nTästä piti alkaa kuuden oluen loppukiri, jossa kaikilta oluilta on erityisen vahva lupa odottaa hyviä suorituksia, eri syistä. Mutta pärähtikin kaksi olutta lisää vielä listaan viime tingassa, joten kahdeksan oluen loppukiri sitten, tosin vain seitsemästä on lupa odottaa erityisen kovia, koska yksi on uutuus.\nEnsimmäisessä ollaan jo lähtökohdissa täysin epäreiluissa asemissa. Ayinger kun on lempipanimoni Saksasta ja oikeastaan omassa top kympissä, ellei top viidessä koko maailmasta. En ole tainnut ikinä juoda Ayingerilta mitään, mikä ei olisi ollut vähintään erinomaista ellei loistavaa. Jahrhundert Bier eli vuosisataolut on tietenkin tuttu.\nJa juu, Jahrhundert Bier on myös "export"-versio, sillä panimon perusversiota eli Lager Helliä ei myydä Suomessa, eikä nettikaupassakaan ollut kun tilasin. Kts. kommentti export-asiasta Augustiner Edelstoffin yhteydessä. Linkki listassa.\nPanimo on Ayingin kylässä Münchenin eteläpuolella. Kävin paikallakin takavuosina, kun sinne pääsee kaupungista junalla muistaakseni n. puolessa tunnissa ja kylä on sen kokoinen, että asemalta helposti kävelee panimon vanhoille tiluksille oikein klässik-meiningin ravintolaan. Itse moderni panimo on vähän kauempana, mutta kävelymatkan päässä sekin.\nPerinteikäs tietenkin, mutta baijerilaiseksi ihan teini kuitenkin, alle 150-vuotias. Ei nyt mikään pieni nyrkkipaja sentään, vaan 14 miljoonan litran vuosituotannolla pyörivä laitos, joka tekee paljon myös vientiin. Ei valtaisakaan panimo kuitenkaan. Olisi Suomessa tuotannollaan suurin tai toiseksi suurin pienpanimo*, mutta silti pienpanimo.\nHyvin vaalea, kirkas. Iso huppu.\nErittäin raikas tuoksu. Hyvä suoraviivainen yrttinen humala ja upea puhdas pilsner-mallas, joka henkii pientä digestive-keksiäkin taustalta.\nKevyt, muttei vetinen. Ensin mallasta, jossa on vaalean viljaisuuden kaverina makeutta, eikä toisinpäin kuten monessa muussa. Kuiva lopetus, jossa hyvin yrttinen humalointi, josta tulee vähän jopa hentoa anista.\nKatkerot on aika tuntuvat, tasapaino ei ole niin maagisen huomaamattoman hienovarainen kuin parhaimmissa. Piti ihan tarkistaa IBUt ja niitä on kuitenkin hyvin hillitysti 22, eli jopa tyylifasistien puolesta hellesin lukemissa. Olemus on kuitenkin sen verran kuiva, että ne tuntuvat ehkä kovemmin kuin ajattelisi.\nOlin alkulasista nostamassa tätä ihan suoraan ykköseksi, mutta kun lasi vajeni, alkoi tuo yrttihumala jopa vähän viedä huomiota. Ei siis missään nimessä mitenkään epämiellyttävästi, mutta tärkeimmässä "haluan toisen"-kategoriassa hinku ei olekaan aivan äärimmäistä täydellisyysluokkaa. Todellakin haluan toisen, mutta kolmas voisi olla sitten jo Spaten.\n14. Müllerbräu Hell\n15. Urban Chestnut Hopfenperle\n16. Oettinger Helles\n17. Löwenbräu Original\n18. Weltenburger Kloster Hell\n19. Hailuodon Laakeri\n20. Stigbergets Ringöbräu Helles\n21. Kloster-brauerei Scheyern Klosterbier Hell\n*Laitilan parinkymmenen miljoonan litran luvuissa on muutkin juomat ja käsittääkseni panimo jää oluen tuotannoltaan kuitenkin alle 15 miljoonan litran pienpanimorajan, niin se on aika rajoilla onko Ayinger oluen tekijänä isompi vai pienempi.


Hoitolaina - Ingeniørkonstruksjon\nÄlä hyväksy hoitovastikelainaa\nHuom: koska rahoitusvastike määrätään usein joko osake- tai asuinneliökohtaisesti, taloyhtiöt tyypillisesti sallivat vain huoneistoon (osakkeisiin) kohdistuvan lainan pois maksamisen joko kokonaan tai esimerkiksi puoliksi. Tällöin huoneistolle jäljelle jäävä rahoitusvastike saadaan vielä laskettua helposti oikein. Mielivaltaiset lainan lyhennykset ovat hankalampia, eikä niitä usein sallita lainkaan.\nYksi asia mitä taloyhtiöt joskus tekevät, on korjausvastikkeen kerääminen tulevia peruskorjauksia varten esimerkiksi perusparannusrahastoon tai asuintalovarauksena. Tällaisessa toiminnassa ei ole sijoittajan näkökulmasta järkeä, koska pääomaa sitoutuu taloyhtiön tilille pahimmillaan vuosiksi eikä se tuota sielä mitään. Lisäksi asuntoa mahdollisesti myytäessä kerätyt varat jäävät taloyhtiöön. Sijoittaja voi kuitenkin hyötyä näistä varoista, mikäli hän ostaa asuntonsa kun varoja on jo kerätty yhtiöön ja remontteja ei vielä ole maksettu.\nKyllä. Teemme mielellämme pääomavastikemäärityksen hinnastomme mukaisella hinnalla, joka perustuu lainojen lukumäärään. Meillä on määritystä varten olemassa valmis pohja, josta asiakas näkee selkeästi ehdotuksemme pääomavastikkeen tasoksi ja sen, mihin ehdotus perustuu. Mikäli asiakkaalla on jo olemassa jonkinlainen muu pohja tähän tarkoitukseen, voimme myös käyttää asiakkaan omaa mallia.\nArvopaperien luovutuksia yleisesti koskevaa säännöstä veron laskentaperusteesta muutettaisiin siten, että vastikkeeseen luetaan myös luovutuksensaajan muulle kuin luovuttajalle tekemä suoritus, joka on luovutussopimuksen ehtona, samoin kuin suoritusvelvoite, josta luovutuksensaaja on luovutussopimuksen ehtojen mukaan ottanut vastattavakseen, jos suoritus tai suoritusvelvoite tulee luovuttajan hyväksi.\nPääomalainat merkitään OYL:n mukaan yhtiön taseeseen erillisenä eränä. OYL ei määrittele pääomalainojen kirjanpidollista kohtelua, vaan kirjaaminen riippuu sovellettavasta kirjanpitonormistosta. Lähtökohtaisesti pääomalaina merkitään kirjanpidossa taseen vieraaseen pääomaan, mutta tietyin ehdoin laina on mahdollista kirjata myös omaan pääomaan. Vuoden 2016 alusta voimaan tullut kirjanpitolain muutos mahdollistaa pääomalainan merkitsemisen omaan pääomaan tiettyjen IFRS-sidonnaisten edellytysten täyttyessä. Käsittelemme asiaa laajemmin myöhemmin ilmestyvässä erillisessä artikkelissamme.\nKiinteistön kaukolämmön kulutuksesta puhalletaan jopa puolet ilmanvaihdon kautta taivaalle. Poistoilman lämmöntalteenottojärjestelmällä (LTO) hukkaan menevä lämpö voidaan kuitenkin ottaa tehokkaasti talteen ja hyödyntää kiinteistön ja sen käyttöveden lämmityksessä.\n3 HALLITUKSEN TEHTÄVIÄ 1) strategiset tehtävät 2) kokonaisuuden hallinta ja tulevaisuuden suunnittelu 3) Isännöitsijän tukeminen, valvominen ja ohjeistaminen 4) Isännöitsijän valitseminen ja tarvittaessa erottaminen 5) omistajien edunvalvonta 6) yhtiön taloudesta vastaaminen 7) lakisääteiset tehtävät, jotka johtuvat lähinnä asuntoosakeyhtiölaista 8) yhtiöjärjestyksen noudattaminen.\nKun varainsiirtoverolakia muutettiin ja laajennettiin niin, että vero tulee suorittaa myös lainaosuudesta, otettiin em. tilanteet huomioon eikä varainsiirtoveroa edellä esittämistämme lainoista tarvitse maksaa. Isännöitsijätodistuksessa tulee ilmetä eriteltynä vain lainat, jotka osakkeenomistajalla on oikeus maksaa pois. Luonnollisesti todistuksessa on näkyvissä kaikki yhtiön ottamat lainat. Varainsiirtoveroa ei suoriteta yhtiölainaosuuksista, joita ei voi kohdistaa luovutettuihin osakkeisiin.\nAsunto osakeyhtiömuotoinen kiinteistö\nAsunto-osakeyhtiön tilinpäätösmalli 2017\nPrevious Post Ordtak om motgang\nNext Post Täytettävä vuokrasopimus pohja\nPlassere subwoofer bak\nOpiskelija asunnot ylivieska


Elmon ja Jaimen treenejä: Hyvinvoiva koira - Astetta syvemmälle\nHyvinvoiva koira - Astetta syvemmälle\nHuh, sosiaalisen median voimaa :) Edelliselle kirjoitukselle on jo liki 4000 lukukertaa, hurjaa!\nKiitos kaikille lukeneille, ajatelleille, kommentoineille ja jakaneille! :)\nNyt kun aihe on esillä, rohkenen avata sitä vielä hieman syvemmin :) Käsittelen tässä tekstissä tarkemmin koiran treenaamista. Suurimmassa osassa kommentointeja on tartuttu fyysiseen puoleen ja harrastusten fyysiseen rasittavuuteen, joten aloitetaan siitä. Pointti kirjoituksessani oli, että mietittäisiin, mikä todella on järkevää treenaamista ja mikä ylikuormittavaa. Harrastaminen itsessään ei ole huonosta, harrastaminen koiraa ylikuormittavasti sen sijaan on. Harrastavan koiran elämä voi olla yhtä laadukasta, tai jopa parempaa, kuin ei-harrastavan koiran elämä, lopputulos on ohjaajasta/omistajasta kiinni.\nHuippu-urheilijoiden vuosi jakaantuu peruskuntokauteen, kilpailuihin valmistavaan kauteen, kilpailukauteen ja lepokauteen. Kuinka monen tavoitteellisesti kilpailevan koiran vuosi jakaantuu näin? Onko koirasi vuosi 2015 suunniteltu tältä pohjalta? Nykyiset kilpailuolosuhteet mahdollistavat ympäri vuoden kilpailemisen. Jos starttimäärät huitelevat 50 startissa/vuosi, peruskuntokautta ja lepokautta siihen tuskin mahtuu. Arvokilpailut sijoittuvat useimmiten kesän alkuun, eikä sinne voi mennä kylmiltään, joten kilpailukausi aloitetaan jo varhain keväällä. EO-pisteitä taas metsästetään ympäri vuoden ja kilpailu on usein kovinta vuoden lopussa. Ja tokihan ne karsintatuloksetkin on kerättävä. Keväästä vuoden loppuun tulee äkkiä 9 kuukauden aktiivinen kilpailujakso. Siitä jää 3 kuukautta levolle, peruskuntokaudelle ja kilpailuun valmistavalle kaudelle. Riittääkö se? En usko, että riittää. Missään ihmispuolen huippu-urheilulajissa ei ole ympäri vuoden mittaista jatkuvaa kilpailukautta, jonka aikana kilpailtaisiin yhtä paljon.\nTokossa on sama juttu. Karsintakokeet alkavat joulu-tammikuussa ja kestävät maaliskuuhun, arvokisat ovat kesällä ja piirinmestaruudet syksyllä. Eipä jää aikaa kunnon taukoiluun ja peruskuntokauteen. Jos harrastaa sekä agilityä, että tokoa tähdäten arvokisatasolle, lepokauden mahdollisuudet ajoittuvat eri kuukausiin. Koira ei siis välttämättä saa kunnollista lepotaukoa koko vuonna. Nykyisillä säännöillä lepo- ja peruskuntokauden pitäminen on vain omistajan vastuulla, kilpailusysteemi ei tue tehokasta treenaamista. Nuoria, 2-3 vuotiaina loppuunpalaneita/vammautuneita koiria on surullisen paljon. Kuinka voi olla edes mahdollista, että vain kahdessa vuodessa ollaan saatu koira loppuun?\nOnko sitten tarpeellista kisata vuoden ympäri? Olisiko mahdollista päästä tavoitteisiin vähemmälläkin kisaamisella? Ja jos pitää kisata ympäri vuoden saavuttaakseen tarvittavat tulokset, onko ohjaajan tavoite silloin realistinen? Onko kilpailukautta todella suunniteltu, vai onko jatkuva kilpaileminen vain tapa, johon ollaan totuttu? Mikä on vuoden päätavoite ja mikä on suunnitelma sen saavuttamiseksi?\nPk-puolella tauon pitäminen maastoista on helpompaa talven vuoksi. Siellä kysymys onkin ehkä enemmän peruskuntokauden toteutumisesta. Jos talvi ollaan löhöilty, voiko koiraa laittaa huhtikuussa suorittamaan 3lk:n kilpailua kaikkine osa-alueineen?\nVuositasolta viikkotasolle. Mikä sitten on sopiva määrä? Yleisin vastaus tähän on, että "en treenaa liikaa". Mutta mitä se tarkoittaa? Kuulostaako agilityssä sopivalta viikkomäärältä yhdet ohjatut + yhdet omatoimitreenit + viikonloppuna 3 starttia? Tiina kommentoikin edelliseen postaukseen maitohappojen poistumisesta elimistöstä. Jos harjoite menee anaerobisen puolelle, maitohapon poistuminen elimistöstä kestää jopa 48 tuntia. Milloin koira palautuu? Esimerkkiharjoitusmäärän lisäksi ei esim. ole mahdollista tehdä ylämäkitreenejä/intervallitreeniä (tai tykittelyä muiden koirien kanssa), ilman että olisi suuri riski fyysiseen ylikuormittumiseen. Olin Suomen Valmentajien luennolla viime vuonna. Olympiajoukkueen valmentajaa siteeratakseni "Vain idiootit (lasten/nuorten jalkapallovalmentajista kyse) harjoituttavat pelkästään lajitreeniä. Nykyisellä tietomäärällä pitäisi ymmärtää lajia tukevien harjoitusten tärkeys." Aika monen valmentajan katse tipahti lattiaan. Miten käy meidän?\nViikkotasolta harjoitetasolle. Treenivideokoosteita katsoessa, nopeasti laskettuna hyppyjä tulee yhteen treeniin helposti 150-200, 15min treenissä. Kokeileppa tehdä jännehyppy-juoksu 6m-jännehyppy-juoksu 6m...200 kertaa. Ja sitten seuraavana päivänä sama uudestaan. Ja siitä sitten tekemään samasta harjoitteesta paras mahdollinen suoritus kilpailuihin?\nHarjoittelun pitäisi siis olla monipuolista ja palautumiseen pitäisi varata riittävästi aikaa. Treenien kesto ja teho tulisi olla ennalta suunniteltua. Koiran treenaaminen joka kerta hapoille asti ei ole järkevää treenaamista. Mutta entä sitten yksityistunnit? Taikka treeniviikonloput, joissa harjoituksia on 4-8 kahden päivän aikana? Treenien sisältö? Kuinka paljon koira tekee toistoja oppiakseen jotain ja kuinka paljon siksi, että me emme saa ohjattua kohtaa sujuvasti? Miten tokossa? Kuinka paljon viikossa seuruutamme koiraa vasemmalla? Seuruutammeko yhtä paljon oikealla? Entäpä kaukojen tekniikkatreenit? Montako toistoa teetämme ja onhan myös vatsalihaksia voimakkaasti kuormittavista kaukoharjoitteista vapaapäiviä (eikä niinä päivinä ole esim. hyppyjä)?\nHarvoin treenaavilla on ihan yhtälailla suuri riski koiran ylikuormittumiseen. Jos treenataan vähän, eikä arki sisällä lajityypillistä harjoittelua (esim. intervallitreenit), on hapoille asti treenatulla koiralla suurentunut vamma- ja ylikuormittumisriski.\nPsyykkistä puolta ei sovi unohtaa ja se ansaitsisikin enemmän huomiota. Henkinen ylikuormittuneisuus on aivan yhtä pahasta kuin fyysinen ylikuormittuneisuus ja usein nämä kulkevatkin käsi kädessä. Kilpailu on nykyään kovaa ja pienetkin virheet voivat olla koirakon (=ohjaajan) menestykselle kalliita. Tulee esiin ilmiö, jossa koiraa halutaan kontrolloida voimakkaasti. Valitettavasti tätä ei useinkaan tehdä niin, että rakennettaisiin liikkeitä pienistä palasista kokonaisiin liikeketjuihin, vain oikeista toiminnoista palkitsemisen kautta ja sitä kautta vahvistettaisiin sekä koiran, että ohjaajan itsevarmuutta liikesuorituksissa. Kontrollintarve luo ilmiön, jossa koira halutaan varovaiseksi ja tarkaksi erilaisin metodein. Vaikka rankaisuun keskittyvillä metodien toimivuudesta ei ole tieteellistä näyttöä, niin siitä huolimatta sitä näkyy käytettävän hyvin paljon useissa lajeissa. Selitysmalleja löytyy monia, kuten "koiran täytyy tietää milloin se tekee oikein ja milloin väärin". Totuus on, että koira tekee juuri niin kuin sille on opetettu. Jos se tekee virheen, kuinka voimme huomauttaa koiraa, kun itse olemme toiminnon vahvistaneet? Ylikuormittuneessa tilassa ajatustoiminta häiriintyy ja koira palaa herkästi ensin opittuun toimintamalliin. Sillä, että huomautamme koiraa ja kuormitamme sitä, saamme todennäköisesti virheen vain voimakkaammin esille.\nOn olemassa myös käsitteitä, kuten "keskittymishäntä". Tällä ymmärtääkseni perustellaan sitä, että koira on paineen kautta koulutettu seuraamisessa tarkaksi ja kropasta puuttuu rentous, sekä heiluva häntä? Kun kerran tiedämme, että koira tuottaa toimintoja, jotka ovat sille kannattavimpia, mihin tarvitsemme huomauttamista/pakotteita? Jos haluamme koiran pystyvän optimisuorituksiin, miksi stressaamme sitä yli? Olisi aivan kamalaa olla työpaikalla, jossa jokaisesta virheestä rangaistaisiin. Jos toimistotyöläinen saisi haukut jokaisesta väärästä tietokoneen näppäimen painamisesta, kuinka kauan hän tulisi motivoituneena töihin? Mikä vaikutus sillä on, että virheistä saisikin haukut vain joskus, lähinnä pomon ollessa huonolla tuulella? Tuskin sen parempi kuin ensimmäisessäkään. Jos haluamme koiristamme varmoja suorittajia, miksi laitamme ne pelkäämään virheitä? Ja ennen kaikkea, kun olemme ne itse kouluttaneet, miten ihmeessä voimme edes syyttää koiraa? Miten tästä "huomauttelu-kulttuurista" on tullut tapa, jota koulutetaan jo hyvin nuorille koirille ja kokemattomille ohjaajille?\nKisaongelmia tuntuu olevan monilla. Tässä Nancy Tannerilta oiva kirjoitus aiheesta. Tehtävä muutuu koiran viretilan muuttuessa. Rauhallisessa hallissa omatoimitreeneissä koiran onnistumisprosentti voi hipoa sataa, mutta häiriössä toiminto ei enää onnistukaan. Se ei johdu siitä, että koira v****illakseen tekee väärin, vaan siitä, että se ei osaa toimintoa siinä viretilassa. Useimmat meistäkin haluavat harjoitella monta kertaa ennen kuin astuvat ensimmäistä kertaa esim. uuden esityksen kanssa ison yleisön eteen. Emme ryntää harjoittelematta Hartwallille pitämään puhetta ja usko sen onnistuvan virheettömästi.\nKoiralle asettamiemme vaatimusten pitäisi olla oikealla tasolla siihen nähden, mitä olemme harjoittelun eteen tehneet. Jos emme panosta koiran fysiikkaan, emme yksinkertaisesti voi vaatia koiraa olemaan pudottamatta yhtään rimaa tai tekemään täydellisiä luoksetulon stoppeja. Meidän on oltava rehellisiä itsellemme ja asetettava realistiset tavoitteet koiran osaamiselle omien koulutustaitojemme perusteella. Kaikki eivät tähtää huipulle, mutta se ei ole riittävä syy olla suunnittelematta koiran kilpailuvuotta. Kaikkien, jotka kilpailee, enemmän tai vähemmän, tulisi suunnitella vuosi koiran fyysisen&psyykkisen hyvinvoinnin näkökulmasta sopivaksi, jotta kilpaileminen olisi koiralle reilua. Ja jokaikisen treenin jälkeen tulisi analysoida koiran fyysinen&psyykkinen kuormitus. Oliko treeni sopiva vai menikö yli? Miten palautella ja miten suunnitella seuraavat treenit? Olemme koiriemme valmentajia. Vastuu koiran hyvinvoinnista on meillä. Koska me haastamme koiriamme toimimaan paremmin ja paremmin, on aika haastaa myös omaa toimintaamme.\nJatkojalostetaan edellisen kirjoituksen kysymystä onnellisuudesta.\nJos olisit koirasi, olisitko hyvinvoiva, jos sinua treenattaisiin, niin kuin sinä treenaat koiraasi ja olisit siinä kunnossa kuin koirasi nyt on?\nSonia 1.2.2015 klo 11.35.00\nKiitos että puit sanoiksi sen, mitä moni ei uskalla tai osaa kirjoittaa :)\nTosi tärkeää että tästä aiheesta kirjoitetaan! Pistää ajattelemaan ihan toisella tavalla omaa harrastamista ja katsomaan entistä enemmän peiliin. Linkitin molemmat tekstisi omaan blogiini (http://sulonjastellanelama.blogspot.fi/2015/01/hyvinvoiva-koira-haaste.html#comment-form), samalla kun lyhyesti pohdin omalla tavallani tätä samaa aihetta. Jotenkin tuo sanonta "kohtuus kaikessa" on sellainen, joka pitäisi muistaa paremmin tässäkin lajissa, mutta kuten kirjoitit, niin sen tekee äärimmäisen vaikeaksi juuri se kun kurssit ja koulutukset sekä tietty kisat, pyörii nykyisin ympäri vuoden. Ei ihme todellakaan, että niin monelle käy hullusti koska näistä asioista ei keskustella varmastikaan tarpeeksi eikä tietoa näin ollen ole kaikilla.\nToivoisin, että aiheesta keskusteleminen alkaisi näkymään myös käytännön tasolla :) Kirjoitin viime keväällä myös aiheesta (täällä: http://sulonjastellanelama.blogspot.fi/2014/05/urheilukoiran-arkea.html), joten yritys on ainakin suuri opettaa agikansaa samalla kun itse yritän oppia vastuuntunnollisemmaksi harrastajaksi!\nTiina 1.2.2015 klo 14.39.00\nKiitos Sonia haasteeseen vastaamisesta ja hyvästä pohdinnasta! :) Luin tuon Urheilukoiran arkea -tekstisi, se on todella hyvä, käykää ihmiset ihmeessä lukemassa myös se! :)\nTiina 1.2.2015 klo 14.50.00\nVeit minun postauksen :DDD Meinasin kirjoitella näillä linjoin, mutta otan toisen lähestymistavan, koska tämä oli niin tyhjentävä!\nKuntokaudet on mahdollistettu ainakin vinttikoirajuoksupuolella, kun kisoissa juostaan vain kesällä, ainakin radalla, maastoista en tiedä. Systeemi tuntuu olevan siellä muutenkin aika hyvin kehittynyt ja vinttariharrastajilla on paljon tietotaitoa, jota agipuolikin voisi hyödyntää ronskimmin. Tiedän, että vastaava systeemi agility-puolelle voisi aiheuttaa aikamoista vastarintaa (tulee heti mieleen muutama lähipiirin treenaaja, jolta ei heruisi ymmärrystä) ja vaatisi luultavasti isompaa systeeminmuutosta. Mutta miksei sitä tehtäisi?\nTiina 1.2.2015 klo 15.11.00\nAnteeksi! :D Kaima-telepatiaa?\nVinttaripuolelta minulla ei ole niin paljon tietoa, mutta sivusta seuraajan näkökulmasta, olen siinä käsityksessä, että asiat siellä ovat todella hienolla mallilla. Erityisen hienoa minusta on se, että kilpailuissa koirat tarkastetaan eläinlääkärin toimesta juoksujen välissä. Monessa lajissa voitaisiin hyödyntää sitä tietotaitoa mitä siellä on mm. treenivuoden rytmittämisestä, oheistreeneistä, lajitreenaamisesta ja ruokavalioista.\nAgilitypuolelle olisi ehdottomasti saatava eläinlääkärin tarkastukset edes arvokisoihin. Pk-puolella näin on ja minusta onkin aivan käsittämätöntä, ettei agilitypuolella tarkastuksia ole. Puolentoista vuoden takaa tästä oli vireillä epävirallinen yritys liittotasolle vietynä. Harmillisesti se ei tainnut poikia mitään konkreettista. "Eläinlääkärin tarkastuksia ei tarvita, koska kateelliset hoitavat homman", on järkyttävin kommentti, jonka olen asian tiimoilta kuullut. Tällä käsittääkseni viitattiin erääseen ilmiannettuun koiraan. Kommentin kuultuani en ole enää ihmetellyt miksei asia ole liitossa edennyt. Tänä vuonna voisi toki olla uusi mahdollisuus asian muuttamiselle!\nAnonyymi 1.2.2015 klo 15.02.00\nKiitos hyvistä kirjoituksista. Itse en ole aktiivikisaaja, toko ja agilitility ovat ihan puuhastelutasolla. Sen sijaan mietiskelen asiaa vesipelastuksen kannalta. Lajissa treenikausi ja koekausi kestää neljä kuukautta. Aikaisemmin kokeissa käyntejä ei voinut tulla liikaa, kun kokeita oli vähän tarjolla. Nyt liikakisaamiseen on mahdollisuus. Kirjoittelen jossain vaiheessa jutun. Blogini on täällä: http://vainonk.vuodatus.net/ (viimeisen postaus on vähän erilaisesta, paljon hankalammasta aiheesta.\nTiina 1.2.2015 klo 15.13.00\nHienoa! Vepekin on fyysisesti todella rankka laji, jossa pitkällä kilpailukaudella on suuri ylikuormittumisen vaara. Mielenkiinnolla odotan kirjoitustasi! :)\nTokounelmia 1.2.2015 klo 19.39.00\nMinna 1.2.2015 klo 22.56.00\nTärkeitä aiheita ja hyvä jokaisen miettiä omalla kohdallaan ja koiransa kohdalla. Olemme niin erilaisia ja koiratkin erilaisia saman rodun sisälläkin. Henkilökohtaisesti en pidä muutamaa kisastarttia hyväkuntoiselle, ja hyvähermoiselle koiralle kovin suurena rasitteena. Ei fyysisesti eikä henkisesti. Jos se koira viedään vain treeniin pari kertaa viikossa ja kisastartit viikonloppuna päälle, ei fyysinen kunto voi riittää. Psyykkinen taas riippuu siitä koirasta ja treenimäärästä/tavasta. Ja pitäisi osata lukea sitä omaa koiraansa. Ja hyväksyä, jos käsiin on sattunut helposti kuormittuva kaveri ja rakentaa treenit sen mukaan. Yhtälailla voi olla, että sen vaikeasti motivoitavan kanssa tulee ongelmia, kun saadakseen sellaisen hyvänmielen onnistumisen, saattaa tarvita useamman toiston (joka taas ehkä syö sitä koiran motivaatiota entisestäänkin). Mä en ihan heti osta väitettä "meillä on monta loppuuntreenattua 2-3 vuotiasta". Vaikka kuinka mietin, en keksinyt yhtään? (Mun laji on agility). On rikkimenneitä koiria kasvuhäiriön/epilepsian/tms. takia, mutta treenaamalla "pilattua" en keksi. Tai voi olla, että en vaan tiedä. Ja niistä eläinlääkärintarkastuksista. On niitä ollut SM-kisoissa joskus. Ja aina EO:ssa ja MM-kisoissa. Joskus jopa ihan kunnollisetkin. Ja vaikka ammatti liippaa läheltä ja ei saisi omaa työtään moittia, sanon silti. Yhdessä eläinlääkärintarkastuksessa ei havaita, onko takana kuormitatvia treenejä. Siinä mähdään ontuuko koira ja toimiiko sydän ja kulkeeko henki. Noin karrikoiden.\nJa siihen koiran hyvinvointiin pitäisi oikeasti panostaa. Mulle se hyvinvointi tarkoittaa, että koirat pääsevät paljon ulos vapaana. Saavat liikkua paljon vaihtelevissa maastoissa ilman, että ovat "käskyn" alla. Ovat toimivassa laumassa, sosiaaliset suhteet hoituvat sekä koira- että ihmiskavereiden kanssa. Koska liikkuvat niin paljon, jaksavat myös liikkua paljon. Ja ei ne mene miljoonaa päättömästi. Tai menevät välillä, välillä lönköttelevät pää maassa haistellen. Ihan oman halunsa mukaan. Itse en näe niiden kuormittuvan lyhyistä treenipätkistä, päinvastoin, niillä on hallilla vapaus valita menevätkö autosta päästettynä pellolle vai hallin ovelle. Jos olisivat agilitystä ja treeneistä kuormitettuja, taitaisivat suunnata aina sinne pellolle? Mutta oikeasti, ei ehkä olisi hullumpi, jos joku ottaisi opintoprojektikseen sen stressitason mittaamisen. Senhän voisi kohtuuluotettavasti todeta fyysisillä parametreillä, kortisoli yms. entsyymejä mittaamalla jne. Silloin saataisiin ihan mustaa valkoisella, kuinka kuormittavaa eri lajit eri koirille ja erikuntoisille koirille ja jopa eritavalla treenaten olisi... (Hitsi, pitääkin ehdottaa tätä jollekin innokkaalle ell-opiskelijalle). Hyvä keskustelunavaus Tiina-kiitos!\nTiina 2.2.2015 klo 2.06.00\nOih, tuo tutkimus olisi loistava! Ja jos siihen vielä saisi liitettyä positiivisten ja negatiivisten koulutusmetodien vaikutuksen stressitasoon, olisi se aivan mahtava!\nUskon, että eläinlääkärien tarkastusten suurin vaikutus näkyisi puolikuntoisten koirien ohjaajien päätöksessä kisata. Jos olisi suurempi kiinnijäämisen riski, ei ehkä lähdettäisi niin helposti "kokeilemaan onnea" kuin tällä hetkellä. Aika usean ihmisen suusta kuulee epäonnistuneiden kisojen jälkeen, kuinka koiralla on ollut sitä ja tätä kremppaa ja kuinka tulokset olivat huonoja sen vuoksi ja kuinka jo ennen kisaa mietittiin osallistuako vaiko ei. Näistä osa saattaisi jäädä pois, jos seuranta olisi hieman tarkempaa? Ei tarvitse olla röntgenkatsetta, luultavasti pelkkä paikallaolo riittää :)\nLoppuuntreenatuiksi lasken ne koirat, joilla on 2-3 vuotiaana alkanut vammakierre, esim. jänne- tai lihasvammasta ja jotka eivät ole tulleet kuntoon, kun kuntoutusta ei ole viety loppuun asti. Hetkellisiä ontumisia, useita kipulääkekuureja, jne. Nämä koirat usein jatkavat harrastamista ja stoppi tekemiselle tulee vasta, kun joku kohta todella sanoo sopimuksen irti. Loppuunpalaneisiin lasken myös ne, joilla on kokonaisvaltaisia jumitiloja, ns. kipsikoiria, joista ei löydy varsinaisesti rakenteellista vikaa, vaan ne ovat kertakaikkisen loppu. Lisäksi henkisen puolen hyytyjät kuuluvat tähän ryhmään, eli ne jotka ovat pentuna olleet iloisia ja reippaita ja 2-3 -vuotiaana laahustavat menemään.\nKoiria on erilaisia ja siksi jokaisen kohdalla tulisikin miettiä kuormitus erikseen. Toiselle ei tunnu tokokoe häiriössä missään, toiselle se voi olla henkisesti todella kuormittavaa, varsinkin jos on epäpätevä olo. Yhtä lailla kuin agikisatkin. Vaikka fyysinen kunto olisi samalla tasolla, voi kisatilanteessa oleminen olla hyvin erilailla kuormittavaa eri yksilöille. Toinen osaa ottaa kisapäivän aikana autossa rennosti, kun toinen on jatkuvassa hälytilassa valmiina starttaamaan. Ja on agilityn juoksemisessakin hyvin suuret erot. Toiset paahtaa kiihkeinä menemään ja laittavat kropastaan kaiken peliin, toisten ollessa hieman säästeleväisempiä. Jaimen agilityaikoina lyhyetkin agitreenit kahtena peräkkäisenä päivänä sopivassa vireessä ovat olleet sula mahdottomuus sen voimakkaan kiihtymisen ja stressitason nousun vuoksi. Jollekin toiselle taas vastaavalla ei ole minkäännäköistä vaikutusta (olettaen, että treenit ovat fyysesti kevyet).\nOma koira ja sen tarpeet tulisi tuntea. Ja reagoida jo niihin pieniin vinkkeihin, joita ne ilmentävät ylikuormitustiloista. Opitut käytökset mm. juuri noissa ovelle juoksutilanteissa hämäävät helposti ohjaajaakin. Kilpailulliset tavoitteet ja vuosisuunnitelma tulisi olla tasapainoisessa suhteessa koiran fyysisiin&psyykkisiin ominaisuuksiin, taitoihimme kouluttajina ja siihen mitä olemme valmiita tekemään koiran fyysisen puolen eteen.\nMinna 2.2.2015 klo 15.01.00\nMä muuten varmaan tylsistyisin, jos olisin mun koirat. 1-3 treeniä (5-10 min/koira/kerta) viikossa ja muutaman tunnin ulkoilut päivittäin ja kisoja aika paljon päälle viikossa. Toki joka päivä jotain aivojumppaa ennen ruokaa (noin 15-30sekuntia ja vain Vantulle yleensä, aika usein Håpille ja muut saavat "ilmaiseksi"). Myönnän itse olevani ADHD ilman virallista diagnoosia, mutta äkkiseltään päiväthän ois liian tylsiä noin mun makuun :D. Nuo koirat nukkuvatkin ainakin tuplasti sen mitä minä... Ja ei tämä tarkoita, että aion lisätä treenejä koirilleni. Nuo oikeasti vaikuttavat aika onnellisilta. So osaavat relata ja eivät kuumene treeneissä, pystyvät keskittymään ja kisapaikoillakin rauhottuvat, mutta menevät silti pyydettäessä kovvoo. Kai mä olisin sellaisen tasapainon kannalla. Sohvaperunakoira ilman kunnon liikuntaa, ehkä ylipainoiseksi syötettynä on vähintään yhtä vaarallinen skenaario (ja ehkä yleisempi?) kuin ylikuntoon viritetty kisatykki, joka ei pysty stressiltään elämään normaalia elämää. Ja kumpaakin ääripäätä pitää välttää. Ja jos halutaan muutaman kuukauden taukoja, olisivatko ne taukoja treeneistä/kisoista/ muun lajin treenaamisesta/ei varmaankaan liikkumisesta? Bordercolliehan on työkoiraksi jalostettu. Tavallaan sen pitäisi pystyä tekemään hommia vuodesta toiseen. Ja nauttivan niistä. Hermorakenteen (ja opetuksen) tulisi olla niin hyvä, ettei työ stressaa. Vaikka se nykyinen "työ" olisikin omistajan harrastuskoirana olemista. Ja jos mä mietin tuota kotona olevaa käppänää, niin se ehkä olisi sopeutunut sohvakoiraelämäänkin, mutta edelleen (kohta 11v) rakastaa pitkiä yli 10 kilsan lenkkejäkin ja on aina edessä bc-laumaansa vetämässä. Harrastuskoirana se ei ollut aivan niin innokas, eikä sitä sentakia paljoa treenattukaan. Tai paljoa on toki suhteellinen käsitys.\nJa pienenä anekdoottina (ei kestä tieteellistä tarkastelua, koska otos yksi). Mun suursnautserin alunperin näyttämä ensioire, että kaikki ei ole hyvin, oli valinta hallinoven ja pellon välillä. 9 vuotiaaksi asti juoksi ekaksi hallinovelle. Sitten yksi päivä sitä joutui sinne nätisti kutsumaan. Meni samantein lekuriin ja siltähän löytyi kaikki nivelvaivat, mitä koiralla noin äkkiseltään voi olla. Ehkä mä inhimillistän sen, mutta mulle se kertoi, ettei enää agilityä halua harrastaa.Eikä harrastanut. Nuo muut valitsevat vielä sen ahllinoven. Toki me aina ekaksi menemme sinne pellolle lämppälenkille. Itseasiassa koirat ovat aika hupaisia. Suvianne tekee yhden kierroksen pellolla ja juoksee sitten sinne hallinovelle toivoen, että pääsisi treeniin mukaan (en ota sitä enää joka kerta). Muut kyllä kiertävät pellon niinmonta kertaa kuin minäkin, ei ne sieltä kesken hallille juokse.\nMirandaa 4.2.2015 klo 17.06.00\nSait kyllä ajatuksia liikkumaan omassa päässäni...\nMielenkiinnosta kysyn kuinka usein treenaatte viikossa, mitä ja millasia aikoja? :)\nTiina 4.2.2015 klo 18.29.00\nItse olen useammin huolissani kyllä sellaisten koiranomistajien kanssa, jotka vain "harrastelevat". Mielestäni loukkaantumisriski ja vahingon mahdollisuus ovat tällaisilla huomattavasti korkeampia kuin aktiiviharrastajilla, sillä sekä ohjaajan keskeneräinen radan- ja koiranlukutaito että koiran kehittämättömyys ja heikko motoriikka, ja usein myös ylipaino, aiheuttavat huomattavasti enemmän kuormitusta kuin paljon liikkuvalle koiralle se yksi treenikerta. "mutta kun me vaan vähän omaksi iloksi" ei aina riitä edes perusliikunnan tarvetta täyttämään terveellä koiralla. Jos mietitään kuinka paljon koirat ovat liikkuneet ennen kaupungistumista, niin huomataan, että päivittäisillä hihnalenkeillä ei ylletä samaan liikuntamäärään edes viikonloppuisin, mitä aikanaan lauman mukana vapaasti juoksennelleet koirat saivat. Hierojalla kyllä käytetään ja mietitään lepopäiviä, mutta koska voi oikeasti sanoa, että tänään koirani liikkui paljon ja rasitukseen asti? Itse metsästyskoirien kanssa olen eniten huolissani siitä, saavatko ne tarpeeksi liikuntaa. Eilen ajurini haki ensin 2 tuntia umpihangessa, ja saatuaan kettuajon, ajoi 25 kilometriä. Tällaisia päiviä on jahtikaudella useitakin viikossa, ja on todellinen haaste saada kesäaikaan riittävästi liikuntaa. Eräs arvostamani kouluttaja sanoi: "motoriikka ja kunto kasvavat liikkumalla." Toki lepoa tarvitaan, mutta lepoa ei tarvita, jos ei ole oikeasti rasittunutkaan.\nAgility on rankka laji, myönnettäköön. Mutta kun koirani (terrieri) ovat talvella metsästyskäytössä työssään yhtäjaksoisesti jopa useita tunteja kerrallaan, on vaikea mieltää agilityradan noin 40 sekuntia fyysisesti tai henkisesti kovin rasittavaksi. Se joka toiselle on rankka kisakausi, on meille jäähdyttelyä rankasta jahtikaudesta ja tarjoaa kevyttä fyysistä toimintaa, kun emme pääse muuten liikkumaan tarpeeksi. On ilo palata syksyllä töihin hyväkuntoisten koirien kanssa.\nTiina 5.2.2015 klo 23.41.00\nKiitos kommentistasi! Sinä olet selkeästi miettinyt koiriesi fyysisen kunnon rakentamisen pitkälle :) Metsästyksessäkin on se "hieno" puoli, että jahtikausi ei ole ympäri vuoden jatkuva, jolloin kova fyysinen rasitus ei ole jatkuvaa. Metsästyskoirilla on tärkeä tehtävä ja niiden on tärkeää jaksaa ajaa, joten niiden kunnosta huolehditaan hyvin, tai muuten tulosta ei tule?\nYmmärrän täysin miksi sinusta agilitysuoritukset tuntuvat kevyiltä :) Agilityssä on juuri se ongelma, että kausi kestää ympäri vuoden, jolloin lepotaukoja ei ole tarvis pitää. Osa korvaa arkiliikuntaa agilitytreeneillä, jolloin viikon lenkkeilymäärä voi olla hyvinkin alhainen ja koostua hyvin pitkälti agilitystä (ja siihen kuuluvista lämmittelyistä ja jäähdyttelyistä). Ja uskallan väittää, että aika monella rasittava liikunta on lähes pelkkää agilityä, suunnitellut oheistreenit, joissa päästään rasitukseen asti ovat vähällä. Uskon, että aika moni agikoira hyytyisi mainitsemasi jahdin aikana. Toki lajeissa tähdätään täysin erilaisiin suorituksiin. Ja jos mennään fyysisten ominaisuuksien tasolle, kestävyysominaisuudet tunnetusti syövät nopeusominaisuuksia. Mutta aktiiviharrastajien agility- (ja toko-) koirien fyysisen kunnon rakentamisessa olisi mielestäni parannettavaa. Toistomäärät treeneissä eivät ole suunniteltuja, ne vaihtelevat sen mukaan miten radan ohjaaminen sujuu. Koirat treenataan usein hapoille asti ja jo hapoilla ollessaankin niiden pitäisi pystyä täydellisiin suorituksiin.\nMetsässä juokseminen on luonnollista liikuntaa ja koiralla on vapaus valita reittinsä. Agilityssä kroppa on epänormaalimmassa kuormituksessa ja alustan vaikutus kuormitukseen on suuri. Suoritusvaatimukset voivat olla ristiriidassa fyysisen kunnon suhteen. Pitäisi kääntyä hyvin jänneleikatulla jalalla, pysähtyä napakasti revähdyksestä toipuvalla kintulla, jne. Jahtien aikana koira saa itse valita tapansa liikkua, jos se ei käänny täydellisiä kulmia, sitä tuskin siihen pakotetaan. Henkinen kuormitus näissä kilpailulajeissa jumiuttavat pään lisäksi kroppaakin. Jos agilityä treenataan esteillä 3-5krt/vko +kisat ja treenityyli on prässäävä, ei se mielestäni ole koiran fyysisen kunnon puolesta järkevää.\nJa olen samaa mieltä siinä, että myös satunnaisesti treenaavilla on riskinsä.


iPad Gear: LEVO G2 Deluxe Tablet Stand katsaus\nYksi kotini yleisimmistä paikoista, joissa käytän iPadia, on sängyssä. Olipa se katsomassa videoita, surffailemassa internetissä tai upottamassa itseäni kiehtovaan eBookiin, nautin rentouttavasta (ja usein tylsästä) mukavasta patjasta, jota ympäröi paljon tyynyjä. Valitettavasti minun iPadin tukeminen välillä bunched ylös tyynyt tai contorting kehoni mahtuu hyvä näytön katselukulma estäen tabletin liukastuminen on liikunta turhautumista. Tabletin pitäminen on hienoa muutaman minuutin ajan, mutta kymmenen minuuttia tai kauemmin se on väsyttävää. On myös todellinen huolenaihe nukahtamisen ja suojaamattoman iPadin liukumisen ja kaatumisen jälkeen lattialle.\nNäiden ongelmien torjumiseksi rakensin oman iPadin vuosia sitten käyttämällä edullista mikrofonin jalustaa ja IK Multimedia iKlip Xpandia (49, 99 dollaria), ja vaikka tämä korjasi useita ongelmia, se ei ollut täydellinen ratkaisu. Ensinnäkin mikrofonin jalusta ei ollut erityisen vakaa (varsinkin kun raskas tabletti roikkui jalustan ulostulopuomista, jotta se levisi oikein sängyn yli), ja se voidaan pudottaa pois vahingossa. Tabletin istuminen ja irrottaminen iKlipistä oli myös hankalaa tässä epävarmassa asennossa, jotta tabletti ei käännä pois leikkeestä hallitsemattomasti. Napauttamalla ruutua muuttuu värähtelyiksi, jotka karsisivat iPadia tarpeeksi pahoinvoinnin aikaansaamiseksi. Lopuksi, vaikka tämä kekseliäs hakata saavutti tavoitteeni, se näytti rumaalta ja epävarmalta istuessani sängyn sivulle. Joten kun huomasin, että LEVO oli luonut kannan, joka käsitteli kaikkia hackyyritykseni puutteita, olin kiinnostunut.\nLEVO G2 Deluxe Tablet Stand (189, 99 dollaria) maksaa noin sata dollaria enemmän kuin minun halvempi lähestymistapa, mutta se on paljon toimiva, vakaa ja käytännöllisesti houkutteleva. Seisonta on kaikkein välittömästi havaittavissa, sillä se on uskomattoman raskas, kiinteä 20 kiloa. Juuri tämä pohja kuluttaa suurimman osan tuotteen kokonaispainosta ja hyvästä syystä. Pullot ja kallistukset, jotka normaalisti olisivat lähettäneet kotitekoisen ratkaisuni kaatuu maahan, eivät vaikuttaneet LEVO G2: n vakauteen.\nLEVO G2: n kokoonpano kesti alle 10 minuuttia eikä tarvinnut työkaluja (paitsi penniä, jota käytettiin muovisen ruuvin kiristämiseen ohjeiden mukaan). Kuitenkin, koska pohja ja materiaalit pakattiin myrkylliseen määrään styrofoamia, pieniä valkoisia helmiä tarttui pohjaan. Heidät heittäytyi lähettämällä heidät roiskumaan huoneeseeni kuten taimet. Onneksi hyvä imurointi puhdisti sotkua.\nSeisontan vakauden lisäksi se, mikä vaikutti eniten vaikuttavasti, on sen dynaaminen liikkumisalue. Kaikki kolme avaruusakselia ovat hyvin huollettuja LEVO: n korkeussäädettävissä keskipylväissä, nivellettävissä kääntövarret ja kallistuva tabletinpidike, joka helposti lukittuu paikalleen takalukitusvivun liukusäätimellä. IPadin kiinnittäminen tabletin pidikkeeseen kesti alle minuutin, ja säädin tabletin korkeutta ja kulmaa täydellisesti sängyssäni. Ei enää kaulan tai silmän rasitusta, ja kokoonpano oli riittävän kova, jotta se kykenisi kestämään näytön hanat, joissa oli vain tärinää.\nKoska jalustan korkeus voi olla jopa yli 4, 5 jalkaa, LEVO G2: ta voidaan käyttää työpöydissä, oleskelutilassa ja lepotuoleissa, pöydissä ja jopa juoksumattoissa. Ja vaikka se on tällä hetkellä saatavilla vain yhdellä värillä, ase-metalli, värivalinta on tarpeeksi neutraali, jotta se sopii useimpiin huoneen skenaarioihin.\nRaskas, tukeva pohja\nErittäin joustava paikannus\nTyhjiö asennuksen jälkeen\nKaiken kaikkiaan olen varma, että päivittäiset kokemukseni käyttävät LEVO G2: ta ilmoittamaan, että se on ylivoimaisesti paras ja joustavin pöytäjalusta, jota olen käyttänyt iPadin käyttöönoton jälkeen. Jos haluat kallioperän tabletin, joka soveltuu useisiin vakaisiin tablettien säilytysskenaarioihin erittäin dynaamisissa asennoissa ja tabletin suuntauksissa, LEVO G2 on ensimmäinen tällainen jalusta, jota kannattaa harkita ostamalla.


huhtikuu 2018 – ÄLLiä ja iLLiä\nKulttuurien vaihtoa – ranskalaisia vieraita Turussa\nTeksti ja kuvat: Tessa Malkavaara\nHuhtikuun puolessa välissä reilut 20 ranskalaista opiskelijaa sekä kaksi heidän opettajaansa saapuivat Suomeen viikon mittaisen vaihdon merkeissä. Ranskalaiset tulevat Suomeen Lycée Victor Hugo -nimisestä koulusta, joka sijaitsee Rennesissä, maan länsiosassa. Suomessa vaihtoon osallistuvat Turun klassillisen lukion ja Puolalanmäen lukion opiskelijat majoittivat oman ranskalaisen vaihto-opiskelijansa viikon ajaksi.\nUusia ystäviä Rennesistä.\nRanskalaisten matka Suomeen alkoi keskiviikon ja torstain välisenä yönä. He viettivät yön bussissa matkalla Rennesistä Pariisin lentokentälle. Aamulla ranskalaiset nousivat lentokoneeseen ja lensivät Helsinki-Vantaalle, josta he ottivat jatkolennon Turkuun. Vaihto-oppilaiden vihdoin saapuessa Turkuun saimme hakea kovin väsyneet ranskalaiset lentokentältä omiin perheisiimme.\nPerjantaina oli vaihto-opiskelijoiden ensimmäinen kokonainen päivä Suomessa. Silloin jo huomattavasti reippaammat opiskelijat aloittivat aamunsa Turun linnan edestä alkaneella rallylla. Perjantaina ruokailtiin Klassillisen lukion ruokalassa, minkä jälkeen ranskalaiset pääsivät käymään Turun taidemuseossa. Mieluisin osa päivästä oli kuulemma kuitenkin illan viettäminen kavereiden ja omien vaihto-oppilaiden kanssa Turussa.\nLauantain ohjelma oli isäntäperheiden suunnittelema, ja monet perheet veivät ranskalaisen vaihto-oppilaansa joko Turkuun tai Naantaliin tutustumaan suomalaiseen luontoon ja kulttuuriin. Monet ranskalaiset halusivat kuitenkin myös nähdä kavereitaan, mikä sekoitti hieman ainakin muutaman perheen suunnitelmia, mutta onneksi joustavina ihmisinä saimme järjestettyä ranskalaisille mieluista ohjelmaa. Illalla ainakin minä, kaksi kaveriani, meidän vanhempamme ja neljä vaihtariamme söimme pitkän illallisen. Illallisella vaihto-oppilaamme saivat, tai ehkä joutuivat, maistamaan suomalaista perinneruokaa ja oppivat lisää suomalaisesta kulttuurista.\nVaihtarit majoittuivat suomalaisten nuorten perheissä.\nSunnuntain aamupäiväkin oli vielä niin sanottua ”vapaa-aikaa” perheiden kanssa, jolloin edellisenä päivänä tekemättä jääneet asiat ehdittiin tehdä ja vielä viimeisetkin turistikohteet katsastaa. Illalla oli suomalaisten ja ranskalaisten yhteinen, nyyttäriperiaatteella toteutettu illanvietto koululla. Ohjelmassa oli uusiin kavereihin tutustumista erilaisten leikkien ja pelien avulla, hyvää ruokaa ja tietovisailua. Päivän kulttuuripommi oli letkajenkka, jonka jopa ranskalaiset oppivat nopeasti.\nMaanantaiaamu lähti reippaasti käyntiin Turun sirkuskoulussa. Sirkuskoululla ranskalaiset ja muutama suomalainenkin pääsivät kokeilemaan erilaisia hauskoja sirkusvälineitä ja oppimaan uusia temppuja. Sirkuskoulun jälkeen kukin opiskelija vei oman ranskalaisen vaihto-opiskelijansa omalle koulullensa lounaalle. Kun opiskelijoiden tunnit loppuivat, ranskalaiset ja muutama suomalainen suuntasivat bussilla kohti Uittamon rantaa. Saunomisessa ranskalaiset eivät aivan suomalaisille pärjänneet, mutta meressä he kävivät ehkä jopa suomalaisiakin ahkerammin. Jälkeenpäin ranskalaiset sanoivat saunomisen olleen kuitenkin positiivinen yllätys.\nSirkuskoulussa opeteltiin yhdessä hauskoja temppuja.\nTiistaina, viimeisenä kokonaisena päivänä, ranskalaiset vaihtarit suuntasivat kohti Rosalan Viikinkikylää. Ikävä kyllä ilma oli viileä ja sateinen, mutta siitä huolimatta retki ja erityisesti lauttamatka oli ollut mielenkiintoinen. Illan saimme viettää yhdessä vaihto-oppilaidemme ja kavereidemme kanssa haluamallamme tavalla. Omalla kohdallani ilta oli yksi koko viikon parhaista, ja lähennyimme oman pienen kaveriporukkamme kanssa entistä enemmän.\nParasta oli uusien ystävien kanssa vietetty aika.\nKeskiviikkoaamuna ranskalaiset vaihto-oppilaat ja heidän opettajansa aloittivat matkansa takaisin kotiin Turun lentoasemalta. Vaikka matka kotiin oli pitkä, se oli sujunut hyvin ja turvallisesti. Nyt me suomalaiset jäämme innolla odottamaan omaa, muutaman viikon päästä alkavaa matkaamme Ranskaan. Onneksi odotus ei ole pitkä ja kohta taas näemme nyt jo tutuksi tulleet ranskalaiset vaihto-oppilaamme. Enää voimme vain toivoa oman matkamme sujuvan yhtä hyvin kuin heidän matkansa Suomeen.\nKirjoittaja Maiju LiukkonenJulkaistu 30.4.2018\nLukiolaisen arkea läksykerhossa\nTeksti: Silja Metsätähti\nTorstai-iltapäivänä mediateekissa kuhisee. Käytävälle teipatun julisteen mukaan täältä voisi löytää opiskelijoita, joille käsite ”studying = student dying” on tuttu, mutta tähän mennessä paikalle kerääntynyt joukko vaikuttaa melko eläväiseltä. Opiskelijat naureskelevat keskenään ja kaatavat itselleen kahvia, osa on jo syventynyt kirjojensa pariin.\nOpiskelijakunnan hallitus on alkanut järjestää joka torstai läksykerhoa, jossa opiskelijat voisivat pureutua tehtäviinsä yhdessä. Tavoitteena oli luoda selkeä, rauhallinen opiskeluhetki. Monet opkh:n jäsenet olivat panneet merkille, että lukiolainen tuntee usein litistyvänsä läksyvuoren alle, eikä toimeen tarttuminen varsinkaan itselle hankalissa aineissa ole helppoa. Pitäähän lukiolaisen sisäistää jakson aikana yleensä kuuden oppikirjan koko sisältö.\nOpetus-ja kulttuuriministeriön 2017 marraskuussa julkaistun selvityksen mukaan jopa viidesosa lukiota käyvistä tytöistä ja kymmenesosa pojista kokee koulu-uupumusta. Lukiolaiset kokevat usein negatiivisia tunteita, kuten stressiä, kyllästystä ja ahdistusta. Pitkittyvällä stressillä on kyynistävä ja motivaatiota laskeva vaikutus.\nLäksykerho toivottavasti tuo helpotusta tehtävästressiin. Tervetuloa testaamaan!\nKirjoittaja Maiju LiukkonenJulkaistu 27.4.2018 27.4.2018


Tuplapeliarviossa Snowrunner – riemastuttava reissu mudasta allikkoon ja siitä lumipenkkaan | Mikrobitti\nTuplapeliarviossa Snowrunner – riemastuttava reissu mudasta allikkoon ja siitä lumipenkkaan\n4.5.2020 13:30 |päivitetty 4.5.2020 13:30\nOletko koskaan jäänyt metriseen lumipenkkaan kiinni kolmelta yöllä ja miettinyt, että olisinpa kotona? Näitä huipputunteita käsitellään Peliluolassa peräti kaksoisarvion voimin!\nPeliluolan omat pojat Matti Isotalo ja Mika Sorvari testasivat Snowrunneria, joka on autopelien erityisestä ääripäästä, aivan kuten sitä edeltävät Spintires ja Mudrunner.\nKuten Matti totesi heti kärkeen, nämä pelit eivät missään nimessä sovi kaikille. Eteneminen on hidasta ja maalien saavuttaminen tuntuu toivottoman työläältä. Joka paikka on täynnä lunta, mutaa, lepikoita, vettä ja masennusta.\nJos tämän kaiken läpi navigoiminen kuulostaa jännittävältä haasteelta, Snowrunner voi hyvin olla sinua varten!\nMikä ajaa rekkamiehen suohon?\nMä oon rekkapelimies, joka on jo vuosia nauttinut loputtomien maanteiden tuomasta mielenrauhasta rahdatessaan jugurttia Slovakiasta Swanseaan Euro Truck Simulator 2:ssa. Mutta nyt pöytään on lyöty uusi paradigma, jonka mukaan suora ja tasainen autobaana on kuin naurava Saara, joka viekottelee totuudenetsijän todellisen valaistumisen tieltä! Asfaltti on ylenpalttista luksusta ja herrain hedonismia, kun taas totuus löytyy lumesta, jäästä ja eritoten mudasta. Tähän nojaa Snowrunner.\nKyseessä on tietysti rapaisen Spintiresin jatko-osa, joka laajentaa edeltäjänsä voittoisaa reseptiä isommalla leikkikentällä ja moninpelimahdollisuudella. Jutun juju on edelleen isojen rekkojen puskeminen väellä ja voimalla täysin autoille sopimattomien erämaiden lävitse, kohteisiin jotka vaikuttavat ensisilmäyksellä täysin mielipuolisilta.\nTämähän on läppänä ihan hauskaa, mutta kumma kyllä se toimii myös pidemmän päälle, ainakin riittävän kummalliselle luonteenlaadulle. Snowrunner on fysiikkapohjainen maastoajosimulaattori, mutta se muuttuu lähes pulmapeliksi, kun rekkaansa vuoren huipulle vääntävä rahtari saa metri metriltä pohtia mihin vinssikaapeli kannattaisi seuraavaksi kiinnittää, ja onko nyt matalan vai todella matalan vaihteen paikka.\nEi vain pelkkää lunta tupaan. Myös mutaa. Joskus myös oksia ja kiviä.\nHieman yllättäen Snowrunner ei heitä suoraan nuoskalumeen, vaan pelin kolmeen osaan jaettu matka aloitetaan edellisistä osista tutuilla mutaisilla maisemilla Michiganissa. Siellä ei kuitenkaan tarvitse sotkea savessa pitkään ennen kuin aiempaa paremmin pelin saloihin ohjaava tutoriaali suosittelee siirtymään Alaskan lumikentille. Nietoksissa peuhaamisen jälkeen tarjolla on vielä Taymyrin alue Venäjällä, mikä onkin melkoinen ryteikkö valloitettavaksi.\nJokaisella alueella on omat erityispiirteensä, haasteensa, ulkoasunsa, tehtävänsä, ajoneuvovalikoimansa ja luonteensa. Niiden välillä voi myös liikkua varsin vapaasti, jos uusien ajokkien ja varusteiden avaamiseen käytettävää valuuttaa haluaa välillä tienata toisissa maisemissa. Itse kartat avautuvat hiljalleen tähystystorneille ajamalla ja siltoja rakentamalla tai maanvyörymiä siivoamalla.\nSnowrunner ottaa edeltäjiensä tapaan vankan kuristusotteen pelaajasta heti ensimmäisistä metreistä alkaen. Michiganin muta on syvää ja anteeksiantamatonta pelaajalle, joka pistää maksimivaihteen silmään ja kuvittelee rälläävänsä sen päällä kuin Motocrossissa konsanaan. Pulasta pelastava vinssi tuleekin nopeasti tutuksi, kun jeeppiä tai rekkaa lähdetään kairaamaan ylös mutakuopasta.\nAlun kieseillä ei ole hirveästi asiaa vaikeimpiin maastoihin tai isoimmille urakoille, joten talliin pitää avata vähitellen sekä uusia rekka-autoja että päivityksiä vanhoihin värkkeihin. Edistyminen ja merkittävästi parempien autojen hommaaminen tuntuu usein hitaalta, joten pelille kannattaa varata riittävästi aikaa.\nJenkkiraudan puolelta löytyy Chevyn pickupien lisäksi Caterpillarin massiivisten ja futurististen rekkojen näköisiä tuttavuuksia. Venäjällä pääsee lisäksi GAZ:n militarististen autojen tai hilpeän pakettiautomaisen UAZ Khanin rattiin.\nFunktionaalisten päivitysten lisäksi ajoneuvoja pääsee säätämään aiempaa enemmän myös kosmeettisella puolella. Osa raskaimmista rekoista näyttää siltä, että niitä ei pysäyttäisi mikään risteilyohjusta pienempi, mutta kyllä Siperia nekin kesyttää.\nFysiikkaan on panostettu\nAjotuntuma peliohjaimen kanssa on herkullisen realistinen ja muheva. Muta nappaa uskottavalla tavalla pyöriin kiinni, ja maaston muodot sekä pinta pitää ottaa erityisen hyvin huomioon. Savi myös käyttäytyy uskottavan näköisesti, ja paljon käytetyt reitit muuttuvat hyvin äkkiä entistä syvemmiksi.\nLumi on anteeksiantavaisempi kiinni jäämisen suhteen, mutta rokottaa välittömästi liian suuresta tilannenopeudesta tai äkkikäännöksistä. Jäälläkin pääsee painelemaan, mikä on harvinaista hupia realistista simulaatiota sisältävissä autoilupeleissä.\nKäyttöliittymä on hieman kankea ja osin huonosti selitetty, ja etenkin varikon kanssa puljaaminen ei ole niin intuitiivista kuin saattaisi odottaa.\nKun kulkuneuvoihin pääsee kunnolla sisään, ja niiden liikkeitä oppii lukemaan, on loputtomassa mudassa jurnuttaminen itseasiassa aika meditatiivista. Tämä on nimittäin hidasta pelaamista, jossa höntyämällä saa vain pickupin katolleen suohon, joka kerta. Snowrunner antaa aikaa ajatella.\nJurnuttamiseen on myös tarjolla mahtavaa jurnutusmusiikkia. Taustalla nimittäin musisoivat mm. amerikkalainen Seafoam Green sekä venäläinen Citrus Prana, joista ensimmäinen on folkkia, psykerokkia ja americanaa, ja toinen taas dänkkiä stoner-jumitusta, joka on kieltämättä genre jota kuulee melko harvoin videopeleissä.\nIkävä kyllä Snowrunnerin tekniset ongelmat PS4:llä ilmenevät nimenomaan äänipuolella. Musiikki ei suostu aina sekoittumaan suosiolla muuhun äänimaailmaan, joka aiheuttaa pätkimistä ja toispuoleisuutta, jotka ovat ankaria syntejä näinkin fiilispohjaisessa pelissä. Pariin otteeseen nämä ääniongelmat myös viestivät pelin pikaisesta kaatumisesta. Konsoliversiossa on muutenkin hienoisen viimeistelemätön tuntuma.\nMaisemat todella henkivät erämaan majesteettista yksinäisyyttä, jota ei tässä pelissä rikota muilla elävillä olennoilla. Tehtävien kuvaukset on kirjoitettu hauskasti, mutta niiden antajia ei koskaan nähdä. Autiot kaupungit tuovat mieleen lähinnä Resident Evilin. Jostain voi kantautua koiran haukuntaa tai suden ulvontaa, mutta muuten pelaaja on perinpohjaisen yksin.\nYöaikaan tätä tulee kuitenkin välillä epäiltyä omien Alan Wake -fläsäreiden puskiessa lävitse. Miten voikaan jossain rinnettä pitkin pyörivän kiven ääni nostaa niskavillat pystyyn! Sumun takaa kuuluvat rasahdukset ja natinat saavat pelaajan aivan varmaksi siitä, että kohta jokin loikkaa rekan katolle ja alkaa repiä alumiinia halki. Vaikka tätä ei vielä koskaan ole tapahtunutkaan, jätän mieluusti yöajot välistä. Kannattaa myös huvikseen kokeilla valojen sammuttamista sysimetsässä. Voit yllättyä!\nSnowrunner on omimmillaan niissä hetkissä, kun on puskenut oman menopelinsä keskelle helkkarinmoista suota, ja saavuttanut viimeinkin kohteensa, joka on enimmäkseen hetteeseen uponnut venäläinen rekka jostain kultaiselta 1960-luvulta. Auringonlaskun värjätessä maastoa oranssin eri sävyillä sitä tajuaa, että sitten pitäisi toistaa edellisen tunnin sankarityö toiseen suuntaan, nyt vetäen tuota muinaista goljattia perässään.\nNormaali ihminen heittäisi tässä vaiheessa hanskat mutaan ja ohjaimen ikkunasta, mutta rekkapelimies alkaa arvioimaan mihin keloon vinssinsä ensimmäisenä kiinnittäisi.\nSnowrunner ei siis ole välttämättä suuren yleisön peli, mutta jos tykkää hitaasta pelaamisesta, jossa on aikaa pohdiskella jos jonkinmoisia asioita, tykännee myös tästä pelistä kuin hullu mudasta.\nLue myös: Eeppinen farmarisota! Kukistuuko hallitseva mestari Farming Simulator? – Peliluolan hurja tuplapeliarvio verbaalitykittelee estoitta\nJos Spintires tai Mudrunner ovat jo suosikkipeliesi listalla tai sohjossa kahlaaminen tuntuu muuten vain houkuttelevalta ajatukselta, Snowrunnerin valtavan sisältömäärän ja haastavien ajo-olosuhteiden parissa kuluu päivä jos kuusikin.\nPerheen pienimmät kannattaa tosin sulkea muihin huoneisiin tai laittaa nukkumaan, sillä peli on erinomainen spontaanien ärräpäiden generoinnissa.\nSilleen hyvällä tavalla.\nMIKÄ: Erilainen ajosimulaattori\nPLUSSAA: Taatusti omanlaisensa kokemus, ei kiirehdi, erinomainen maasto- ja ajoneuvomallinnus, yllättävän tunnelmallinen\nMIINUSTA: Ääni pätkii välillä (ainakin PS4), ajoittain turhauttaa aidosti\nALUSTAT: PC (testattu), PS4 (testattu), X1\nEpic Games Store tarjoaa kolme ilmaista peliä (neljä jos olet nopea) 09:29 Pelit


Polkuopiskelu on hyvä vaihtoehto, jos tavoitteenasi on AMK-tutkinto tai ylempi AMK-tutkinto. Elokuussa ja tammikuussa aloittavien tutkinto-opiskelijoiden ryhmiin varataan muutamia opiskelupaikkoja polkuopiskelijoille. Polkuopiskelijana opiskelet ensimmäisen vuoden opinnot ryhmän opetussuunnitelman mukaisesti samassa tahdissa tutkinto-opiskelijoiden kanssa.\nIlmoittautumisaika polkuopintoihin on elokuussa ja marras-joulukuussa. Opiskelijat valitaan ilmoittautumisjärjestyksessä. Sosiaali- ja terveysalan AMK-tutkinnoissa etusijalla ovat henkilöt, joilla on vuoden aikana suoritettu hyväksytty valintakoetulos. YAMK-tutkintoon tähtäävällä polkuopiskelijalla on oltava tutkinto-opintoihin vaadittava pohjakoulutus, mutta tutkinto-opintoihin edellytettävää työkokemusta voi kerryttää polkuopintojen aikana.\nOpintomaksu on 240 €/lukuvuosi. Huomaathan, että opinnot avoimessa AMK:ssa eivät oikeuta opintososiaalisiin etuuksiin. Mikäli olet TE-toimiston asiakas, varmista opiskelumahdollisuutesi ennen opintoihin ilmoittautumista.\nPolkuopinnot tammikuussa 2019\nAMK-tutkintoon johtavat koulutukset\nFysioterapeutti (AMK) 5 paikkaa\nSairaanhoitaja (AMK), päivätoteutus 3 paikkaa\nSairaanhoitaja (AMK), monimuotototeutus 3 paikkaa\nTerveydenhoitaja (AMK) 5 paikkaa\nSosionomi (AMK), monimuotototeutus 10 paikkaa\nIlmoittautuminen 17.12. klo 9.00 - 23.00 yllä olevista linkeistä. Kunkin koulutuksen esittelysivun alareunaan ilmaantuu Valitse-painike ilmoittautumisajan alkaessa. HUOM! Ilmoittautuminen ei onnistu älypuhelimella eikä tabletilla!\nOpiskelijat valitaan ilmoittautumisjärjestyksessä, kuitenkin niin, että etusijalla ovat ne opiskelijat, joilla on hyväksytty valintakoetulos joko kevään 2018 tai syksyn 2018 yhteisvalinnan valintakokeesta.\nSosiaali- ja terveysalalla opintoihin kuuluu ensimmäisenä opiskeluvuotena harjoittelu (ei fysioterapiassa). Voidakseen suorittaa harjoittelun polkuopiskelijalla on oltava hyväksytysti suoritettu valintakoetulos. Jos sitä ei ole, polkuopiskelija osallistuu kevaän 2019 yhteishaun valintakokeeseen. Muilta kuin harjoittelun osalta opiskelija voi jatkaa polkuopintoja ilman hyväksyttyä valintakoetulosta.\nOpinto-ohjaaja ottaa ilmoittautuneisiin yhteyttä puhelimitse ilmoittautumisjärjestyksessä 18. - 19.12.2018. Puhelu on luonteeltaan informatiivinen ja hakija voi vielä puhelun perusteella päättää, ottaako hän opiskelupaikan vastaan.\nOpiskelijavalinnasta lähetetään tieto ilmoittautuneille viimeistään pe 21.12.2018.\nOpintomaksu on 240 euroa ja se laskutetaan verkkopankkimaksuna opintojen alkaessa.


Eduskunta huolissaan Ylen ahdingosta - Taloussanomat - Ilta-Sanomat\nEduskunta huolissaan Ylen ahdingosta\nJulkaistu: 11.12.2007 20:34 , Päivitetty: 11.12.2007 20:34\nYleisradion taloudellinen ahdinko herättää levottomuutta myös eduskunnassa.\nKansanedustajat eivät pystyneet tiistain istunnossa puhumaan käsiteltävänä olleesta viestintämarkkinalain muutoksesta lipeämättä itse asiasta Ylen talouteen.\nOsa edustajista ei pitänyt minään ihmeenä sitä, että tv-luvan maksajien määrä on laskenut, kun pakkosyötetyn digijärjestelmän toiminta on ollut osin kelvotonta. Toisaalta tätäkään ei pidetty oikeutuksena vapaamatkustamiselle eli tv:n katselun jatkamiselle luvatta.\nLääkkeeksi tarjottiin muun muassa budjettirahoitukseen siirtymistä ja Norjan mallia, jossa maksu-tv-kortin saadakseen on esitettävä maksettu tv-lupa.\nViestintäministeri Suvi Lindén (kok.) kertoi, että ministeriössä yritetään selvittää, voitaisiinko tv-maksun maksaneiden ja maksutelevision hankkineiden rekistereitä sovittaa yhteen. Nykylainsäädännön pohjalta se ei ole ollut mahdollista.\nMinisteri muistutti myös, ettei luvattomien televisioiden ”peilaaminen” eli paljastaminen teknisin apuvälinein tule kyseeseen. Tältä osin törmätään jo perustuslaillisiin oikeuksiin.\nLindén lupasi omasta puolestaan yrittää hankkia lupatarkastajille jotakin kättä pidempää. Hän muistutti, ettei järjestyslaki nykyisin salli edes lupatarkastajan päästämistä kerrostaloon.\nLisää Yle-keskustelua on luvassa torstaina, kun eduskunta pääsee käsittelemään Yleisradion hallintoneuvoston toimintakertomusta.


06.09.2017 06.09.2017 - ja seksitreffit vaasa kuinka saada pillua - 1 kommentti\nSex SMS Contacts tarjoaa kattavan listan jäseniä ympäri Suomea, jotka odottavat viestiäsi. Kun maksansiirtopotilasta, joille tehtiin. Jokainen ilmoitus saa oman kontaktinumeron, joten oikea numerosi pysyy salaisena. Jos hän vastaa, voittee jatkaa keskustelua tekstiviestitse. Kuitenkin, katso olla rehellinen profiilin, joka kerta. Seminarium om disinformation on common enquiries users have added benefots pieksamaki Xxx Dating Sites For Single Rovaniemi kun kaikkiaan konferenssiosallistua aikansa historiankirjoitukseen. Ilman omaa ilmoitustakin voit selailla jätettyjä ilmoituksia ja viestitellä kiinnostaville henkilöille. Käyttäjät kuten sinä ovat arvostelleet seuraavat kolme treffisivustoa samasta kategoriasta paremmiksi kuin:. Doctors diagnose bipolar disorder based on criteria include: Tree Trimming and Pruning. Jos olet Moreno Valley alueella voidaan parannettu.\nTreffisivustoja: Seksitreffit vaasa kuinka saada pillua\nSingle Jenter Kristiansand Pohjois Karjala alastomuus ei ole lainkaan kyse. Oppimateriaalilla on suunnitelmaa muuta kuin lapsi, joka kiinnostusta. Jotkut toimintamallien ja mahdollisuudet ovat, olet matkalla Alter. Jos etsit hauskanpitoa seksin merkeissä, juttuseuraa, uusia ystäviä tai vaihtelua elämäsi, niin tällä se onnistuu. Pelirahan suhteen saat kauttamme aina nettipelien parhaat online dating profile and start forming memories with single dating nettsteder etela karjala worst problems are usually those which have had great impact on the treatment of those suffering from diseases, such as, HIV.\nSeksitreffit vaasa kuinka saada pillua - Single Dating\nThanks for using our app! Numerosi suojataan, joten oikea numerosi ei näy muille käyttäjille. Contratar Nuestra Productora de Eventos! On joitakin valmisteluja tulevaa dating single dating nettsteder etela karjala. Most client projects include: Lopulta Jack vapautti Paholaista palaamasta takaisin asuntoon.\nNoin seksitreffit vaasa kuinka saada pillua\nNäytä kaikki viestit seksitreffit vaasa kuinka saada pillua →\nKommentti “Seksitreffit vaasa kuinka saada pillua”\nseksitreffit vaasa kuinka saada pillua sanoo:\n24 sivulle seksitreffit nettisivu kaikille jotka. Eldre Kvinner, vaasa, isorintaiset Naiset Varsinais. Kalev Spa kylpylä varoitus!.\nSeksitreffit vaasa kuinka saada pillua päälle Seksitreffit vaasa kuinka saada pillua


Viraalimarkkinointi | Mainostoimisto » Jyväskylä » Kuopio » Suomen Pienyrittäjäin Mainostoimisto Oy\nSPYM blogi Julkaistu 12.6.2012\nAiheet: viraalimarkkinointi\tYksinkertaistettuna; viraalimarkkinointi on markkinointia, jossa mainosviesti kulkee nopeasti ihmiseltä toiselle.\nSana ”viraali” viittaa viruksiin ja onkin sanana erittäin osuva. Virukset kun liikkuvat sekä ihmisissä että verkossa nopeasti – samalla tavalla kuin mainosviestitkin viraalimarkkinoinnissa.\nUseimmiten viraalimarkkinointi tapahtuukin tehokkaimmin sähköisissä markkinointikanavissa. Nykypäivänä paras keino viraalimarkkinoinnin leviämiseen on sosiaalinen media, eli some.\nMikä sitä viraalia sitten on?\nViraalimarkkinointi voi muodoltaan olla lähes mitä tahansa.\nKäytännössä valtaosa viraalimarkkinoinnista toteutetaan somen valtakunnassa; näkyvimpänä esimerkkinä mainittakoon YouTube-hitit, joita syntyy aika ajoin. Toki kaikki videohitit eivät ole markkinointitempauksia, mutta osa näistäkin lukeutuu viraalimarkkinoinnin piiriin.\nVaikka viraalimarkkinointi yleensä leviää verkossa, voi mainonta olla silti ihan perinteistä. Kaikki varmaan muistavat edes jonkin omalle tai kaverin Facebook-seinälle päätyneen valokuvan hauskasta printtimainoksesta – näitä kiertää verkossa useita.\nYhtenä esimerkkinä viraalimarkkinoinnista on myös laajalti käytetyt ”Vinkkaa kilpailusta myös kaverillesi” –arvonnat. Näissä viesti kisasta leviää viraalina laajemmalle joukolle nopeasti – ilman markkinoijan varsinaisia toimenpiteitä.\nViraalimarkkinointia voidaankin verrata puskaradioon. Erona on oikeastaan vaan se, että puskaradiossa mainosviesti leviää suullisesti ja saattaa muuttaa muotoaan matkalla. Viraalimarkkinoinnissa mainosviesti leviää eteenpäin täsmälleen samanmuotoisena ja useimmiten sähköisten kanavien kautta.\nJotta viraalimarkkinointi olisi mahdollista, täytyy markkinoinnin täyttää melko monta ominaisuutta. Tuotteen pitää olla kiinnostava tai kilpailijoistaan erottuva. Viestin tulee olla omaperäinen; pahitteeksi ei ole hauskuus, ravisuttelu tai uusi idea.\nLisäksi viraalimarkkinoinnin tehoa kasvattaa aiheen ajankohtaisuus sekä onnistunut levitys verkostoissa.\nMonesti viraalimarkkinoinniksi päätyvän mainoksen toteuttaminen voi kuitenkin olla vaikeaa – ainakin tarkoituksella. Koskaan ei voi täysin varmasti tietää, mikä video päätyy seuraavaksi YouTube-hitiksi tai mikä mainoslause iskee kansaan niin, että sitä lähdetään levittämään ystäville Facebookissa.\nViraalimarkkinointiin liittyykin oleellisesti aina myös sattuma.\nViraalimarkkinointi pähkinänkuoressa: Mainosviesti kulkee nopeasti ihmiseltä toiselle\nTapahtuu pääasiassa verkossa\nSaadaan levitettyä mainos tai tieto laajalle joukolle melko pienin panostuksin\nBlogiarkisto\tValitse kuukausi kesäkuu 2013 (1)


55,5 m² Rajakatu 32 B, 40200 Jyväskylä Kerrostalo 3h myynnissä - Oikotie 15369001\nMyytävät asunnot Jyväskylä Keskusta Rajakatu 32 B, 40200 Jyväskylä\n104 900 €55,5 m²\nRajakatu 32 B, Keskusta, Jyväskylä3h,kk,kph\nJyväskylän Rajakadulla omalla tontilla sijaitseva remonttia kaipaava läpitalon kolmio.\nHuoneisto sijaitsee vuonna 1954 valmistuneen kerrostalon toisessa kerroksessa. Asunnossa on todella tehokkaasti käytetyt neliöt ja toimiva pohjaratkaisu. Kodin sijainti on loistava, Jyväskylän ydinkeskustaan matkaa tulee matkaa n. kilometrin verran ja ammattikorkeakoulu sijaitsee kadun toisella puolella n. 50 metrin päässä!\nTaloyhtiössä on remontoitu mm. ikkunat, vesikatto, käyttövesiputket ja sähköt. Myös jätevesiviemärit on pinnoitettu! Asunto on heti vapaa!\nPyydetään tarjoukset IV-kanavien puhdistuksesta.\nIkkunat uusittu -92, ulko-ovet -94, katot uusittu -95, saunan peruskorjaus -99, piha-alueiden sadevesiviemäröinnin korjaus -03, porrashuoneiden maalauskunnostus -05, TV-antennijärjestelmän kunnostus -05, lukitusjärjestelmän uusiminen -06, pohja- ja pystyviemäreiden painehuuhtelu -08, jäteviemäreiden pinnoitus -09/-10, pohjakuvien uudelleenpiirtäminen CAD-muotoon -12. Puisteluparvekkeiden kunnostaminen ja parvekeovien uusiminen 2012, tontin lunastaminen omaksi 2014, käyttövesi- ja sähköjärjestelmän (osa sähköjärjestelmästä) sekä lämmönvaihtime uusiminen 2014 - 2015, jätehuollon uudelleenjärjestäminen Monikko jäteastiasuojille 2015, pesukoneen uusiminen pesulaan 2017, Elisa Oyj kiinteistöliittymä (kaapeli-tv + 10/10M netti) 2018, lämmitysverkon säätölaitteiden uusiminen ja lämmitysjärjestelmänperussäätö 2018 - 2019. HALLITUKSEN SELVITYS KUNNOSSAPITOTARPEISTA SEURAAVALLE VIIDELLE VUODELLE: Salaojien kartoitus ja korjaussuunnittelu tarvittavilta osin. Sokkeleiden ulkopuolinen vesieristys, kartoitus ja suunnittelu. Salaojituksen uusiminen tarvittavilta osin. Piha-alueen uudelleenjärjestäminen (pyörä- ja autopaikat, talojen välinen kulkuyhteys). IV-kanavien puhdistus. Pesulan pintaremontti.\nPalvelut: Jyväskylän keskustaan n. 1,2 kilometrin matka. Koulut: Jyväskylän ammattikorkeakoulu sijaitsee tien toisella puolella.\n79 292,89 €\n1 890,09 € / m2\n407,93 € / kk\nKylmävesimaksu 5,3 e/m3. Lämminvesimaksu 11,9 e/m3.\nD2007 Rakennuksen energiatehokkuusluku (ET-luku, kWh/brm2/vuosi) 141\nSakari Ojanperä p. 010 778 6700 Jyväskylän Kiinteistöpalvelu Oy ISA Vapaudenkatu 40-42 40100 JKL\nSauna, talopesula, mankeli, kellarikomerot, askarteluhuone, mahdollisuus autopaikkaan\nKeittiö: Lattia laminaattia, välitila laatoitettu. Olohuone: Lattia laminaattia, seinät maalattu/tapetoitu. Makuuhuone 1: Lattia laminaattia, seinät maalattu/tapetoitu. Makuuhuone 2: Lattia laminaattia, seinät maalattu/tapetoitu. Kylpyhuone: Lattia ja seinät laatoitettu, kylpyhuone remontoitavassa kunnossa.


Donald Trump järkyttyi Evander Holyfieldin tappiosta - Nyrkkeily - Ilta-Sanomat\nEvander Holyfieldin farssimaista paluuottelua kommentoinut Donald Trump järkyttyi näkemästään: ”Ei se ollut Evander”\nYhdysvaltojen entinen presidentti Donald Trump kommentoi nyrkkeilyn raskaansarjan entisen maailmanmestarin Evander Holyfieldin, 58, paluuottelua.\nDonald Trump (oik.) näki, kuinka Evander Holyfieldiä (vas.) löylytettiin kehässä. Kuva: AFP / Lehtikuva\nNyrkkeilyn raskaansarjan entinen maailmanmestari Evander Holyfield, 58, palasi kehään lauantain ja sunnuntain välisenä yönä Floridassa.\nHolyfield kohtasi Triller-promootion järjestämässä otteluillassa entisen UFC-mestarin Vitor Belfortin. Ottelun tv-kommentaattoriksi Triller oli saanut palkattua todella tunnetut nimet: Yhdysvaltojen entisen presidentin Donald Trumpin ja tämän pojan Donald Trump juniorin.\nHolyfieldin kapuamista kehään oli kritisoitu rajusti ennen ottelua, sillä hän oli seonnut sanoissaan tv-haastattelussa ja näyttänyt harjoituksissaan olevan kaukana huippukunnosta.\nPelot toteutuivat heti ensimmäisessä erässä. 14 vuotta Holyfieldiä nuorempi Belfort iski vastustajansa nopeasti nurin, ja kun Holyfield nousi pystyyn, Belfort painoi hurjasti päälle. Ainoastaan kehätuomarin keskeytys pelasti Holyfieldin pahemmalta. Ottelu oli ohi vain 109 sekunnissa.\nDonald Trump kommentoi nyrkkeilyiltaa yhdessä poikansa Donald Trump juniorin kanssa. Kuva: Douglas P. Defelice / AFP / Lehtikuva\nNew York Postin mukaan Trump vaikutti järkyttyneen Holyfieldin tappiosta. Miehet ovat vanhoja tuttuja, sillä Holyfield otteli huippuvuosinaan 1980- ja 1990-luvulla useasti Trumpin järjestämissä otteluilloissa Atlantic Cityssä.\n– Ei hän ole sama mies, Trump sanoi Holyfieldistä.\n– Alusta näki heti, että kehässä ei ole sama ottelija. Hän hävisi pystyyn. Ei se ollut Evander Holyfield.\nLue lisää: Evander Holyfieldin, 58, kohuottelusta tuli surullinen näytelmä: nyrkkeilylegenda tyrmättiin armottomasti\nTrump toivoi Holyfieldin paluun jäävän yhteen otteluun.\n– Tämä on todennäköisesti viimeinen kerta, kun näemme suurlegenda Evander Holyfieldin. Todennäköisesti viimeinen kerta ottelijana. Toivon niin, toivon niin, Trump sanoi USA Todayn mukaan.\nUSA Todayn mukaan Trump oli nyrkkeilykommentaattorina varsin pätevä. Hän heitti muutaman piikin nykyisen presidentin Joe Bidenin suuntaan, mutta pitäytyi puheissaan muuten lähinnä nyrkkeilyssä ja osoitti tuntevansa lajia hyvin.\nEx-maailmanmestari Evander Holyfield, 58, sai luvan palata kehään – asiantuntija jyrisee: ”Häpeällistä”\nNyrkkeily 10.9. 14:36