Milloin kesärenkaat kannattaa vaihtaa? - Autovouhotus\nHyötytieto, Renkaat, Uutiset March 26, 2017\nKesärenkaat kannattaa vaihtaa vasta kelin salliessa. Vaihdon yhteydessä kunto on helppo tarkastaa. Kuva: Nokian Renkaat\nKesärenkaat kannattaa vaihtaa alle vasta sään niin salliessa. Lain mukaan nastallisilla talvirenkailla saa ajaa vielä viikon pääsiäisen jälkeen. Liian kiirettä ei kannata pitää.\nSuomalainen rengasvalmistaja Nokian Renkaat suosittelee seuraamaan keliä ja huomioimaan omat käyttötarpeet ennen kuin vaihtaa kesärenkaat.\n– Kesärenkaiden vaihdon kanssa ei pidä hätäillä vaikka kuinka olisi kevättä rinnassa. Ainakin kannattaa odottaa kunnes yöpakkaset ovat ohi, jos autolla joudutaan ajamaan yöllä tai aikaisin aamulla. Valumavedet jäätyvät yöpakkasilla ja tekevät tiet liukkaiksi, muistuttaa Nokian Renkaiden teknisen asiakaspalvelun päällikkö Matti Morri.\nLain mukaan nastarenkaita saa käyttää pääsiäismaanantaita seuraavaan maanantaihin. Niillä saa kuitenkin ajaa pidempäänkin, jos keli niin vaatii. Laki ei koske nastattomia talvirenkaita eli kitkarenkaita, joilla saa ajaa vapaasti niin pitkään kuin haluaa.\nKitkarenkaat eivät kuitenkaan ole turvalliset kesällä, sillä niiden erilainen pintarakenne ja talveen suunniteltu pehmeämpi kumisekoitus muuttavat renkaan ajo-ominaisuuksia kesäkelillä, heikentävät märkäpitoa ja tekevät niistä alttiin aina vaaralliselle vesiliirrolle.\nKesärenkaat kannattaa valita laatu edellä\nEnnen renkaidenvaihtoa tulee tarkistaa kesärenkaiden kunto. Nokian Renkaat suosittelee, että kesärenkaiden urasyvyys on vähintään 4 millimetriä. Tätä pienempi uransyvyys heikentää märkäpitoa ja lisää vesiliirron riskiä. Laki sallii 1,6 millimetrin uransyvyyden, mutta näin kuluneiden renkaiden märkäpito on olematon.\nMyös renkaiden kulumismuoto tulisi tarkistaa. Epätasaisesti kuluneista talvirenkaista voi päätellä, että auton ohjausgeometria vaatii säätöä. Se kannattaa tehdä ennen kesärenkaiden asentamista.\nJos edessä on uusien kesärenkaiden hankinta, kannattaa miettiä hetki millaiset renkaat hankkii. Hyvää puolueetonta tietoa saa autolehtien rengastesteistä ja myös rengasliikkeet osaavat antaa hyviä neuvoja. Valintaa tehdessä tulee huomioida oma ajotyyli, mitä ominaisuuksia renkaissa arvostaa sekä renkaiden laadukkuus.\n– Turvallisinta on valita autonvalmistajan suosittelema rengas-vanneyhdistelmä. Valitsemalla laadukkaat renkaat varmistetaan myös laadukas apu mahdollisten ongelmien sattuessa. Rengasvalmistajan myöntämä lisäturva uusille renkaille helpottaa elämää, jos rengasvaurio sattuu tien päällä. Pohjolan vaihteleviin kesäkeleihin kannattaa valita renkaat, jotka on kehitetty ja testattu Pohjolassa, Morri suosittelee.\nTarkista kesärenkaiden kunto ennen kuin asennat ne autoon. Uransyvyyden tulee olla vähintään neljä milliä turvallisen märkäpidon takaamiseksi. Tarkista, etteivät renkaat ole kuluneet epätasaisesti. Jos ovat, saattaa auton ohjausgeometria vaatia säätöä.\nVähemmän kuluneet renkaat on asennettava taka-akselille, oli auto sitten etu-, taka- tai nelivetoinen.\nKun kesärenkaat on asennettu, tarkista renkaiden ilmanpaine. Painesuositus löytyy auton ohjekirjasta. Tarkista samalla myös mahdollisen vararenkaan ilmanpaine.\nAlumiinivanteisissa renkaissa suositellaan pulttien jälkikiristystä noin 200 kilometrin ajon jälkeen. Teräsvanteet eivät vaadi jälkikiristystä.\nLisää turvallisuutta ja käyttöikää renkaille saa kierrättämällä niitä noin 8 000 kilometrin välein. Etuakselin renkaat vaihdetaan taka-akselille ja päinvastoin.\nTalvirenkaat tulee säilyttää pesun jälkeen pimeässä ja viileässä tilassa. Renkaita ei saa altistaa öljyille tai liuotinaineille. Rengasliikkeiden rengashotellit takaavat parhaan mahdollisen säilytyksen.\nLue muut renkaisiin liittyvät hyötytieto-juttumme täältä.\nPrevious articleRenkaan tarkistus kotikonstein – helpot vinkit\nNext articleRenkaiden säilytys – näin varastoit autonrenkaat oikein


Mediakyttä: Mörkö se lähti Piiriin | Ylioppilaslehti\nMediakyttä: Mörkö se lähti Piiriin\nPiiri-ohjelmassa ex-salkkarituttu ja meedio kyttäilevät kummitustaloissa. Subin kanavajohtaja Maaretta Tukiainen, oletteko ihan tosissanne?\n“Ohjelmaa on tuotekehitetty pari vuotta. Ihmiset ovat tänä päivänä kiinnostuneita siitä, onko olemassa asioita, jotka ovat keskuudessamme, vaikka ne eivät olisi näkyviä. Ohjelma ei meidän mielestämme millään tavalla linkity kummitustarinaformaattiin.”\nPiiri pitäisi siis ottaa niitä vakavammin?\n“Kanava ei voi määritellä sitä, miten ohjelma pitäisi ottaa. Sisältö on sisältöä, ja ihmiset tulkitsevat niitä omista lähtökohdistaan. Viime keväänä haimme taloja, joiden asukkailla on joitain kysymysmerkkejä liittyen olemiseensa omassa kodissaan. Meedio Marja Pennanen ei ole mikään helppoheikki. Hän on toiminut viranomaisten apuna kadonneiden ihmisten liikkeiden selvittämisessä. Hän kokee pystyvänsä olemaan lähempänä myös muita maailmoja kuin niitä, jotka ovat näkyviä.”\nKautta maailman historian kaikki meediot on pystytty todistamaan huijareiksi. Miten se muuttaa asiaa?\n“Ei millään tavalla. Tehtävään oli useita halukkaita ja sitä varten tehtiin koekuvauksia, joissa testasimme mistä lähtökohdista käsin kukin meedio toimi. Tietääksemme Marja on ollut muissa töissä koko elämänsä ja tähän hänellä on vain kutsumus. Teidän kannattaisi tavata Marja, hänessä on erikoisia ulottuvuuksia.\nHän voisi tulla tänne toimitukseen. Välillä tuntuu siltä, että entiset toimittajat kummittelevat nurkissa. Ohjelmastahan voi oppia, että on olemassa sieluja, jotka ovat jääneet kummittelemaan taloihin.\n“Ohjelma ei kyllä väitä mitään. Osa katsojista suhtautuu siihen varmasti skeptisesti, osa kummitusjuttuina. Joku voi uskoa henkimaailmaa ja katsoa ohjelmaa sitä siitä näkökulmasta. Ohjelma mahdollistaa monenlaiset luennat, kuten varmaan fiksuna yliopistoihmisenä ymmärrät. Avausjakso oli erittäin katsottu ja siitä saamani palaute on ollut pelkästään kiittävää.”


Pelastakaa sivistys, tuo uhanalainen reliikki! - SYL\nPelastakaa sivistys, tuo uhanalainen reliikki!\n“Sivistys on ikävä sana”, tokaisi ystäväni kun kerroin kirjoittavani aiheesta. “Siinä on vähän sellaista bättre folk -vibaa”, jatkaa toinen kaverini. Keskustelumme jatkui mielikuviin vanhoista, varakkaista ihmisistä jotka juovat konjakkia kirjahyllyjensä keskellä Ullanlinnassa.\nVaikka koulutuksen tiedetään periytyvän ja sosioekonomisen taustan vaikuttavan kokemukseen yliopistoyhteisöön kuulumisesta, haluaisin kuitenkin haastaa mielikuvaa sivistyksestä. Sen ei pitäisi olla jotain porvarillista, vaan kaikkien ulottuvissa oleva jaettu yhteiskuntaa turvaava arvo.\nHaaveilin yliopistoon pääsystä jo nuorena. En ihan ymmärtänyt mitä kaikkea yliopisto-opiskelu tarkoittaa, mutta jokin aavistus uteliaisuuden tyydyttämisestä, vapaudesta ja kriittisyydestä kutkutti. Ensimmäistä kertaa saisi opiskella vain oman mielenkiinnon mukaan ja ottaa vapaan sivuaineoikeuden ansiosta kaikki maailman mielenkiintoisimmat kurssit kylkeen.\nEhkä se yliopistoarki ei ihan niin ruusuista ollutkaan, mutta yliopistoutopiani on usein myös välähdellyt opintojen lomassa. Olen päässyt väittelemään kansalaistottelemattomuudesta julkisoikeuden apulaisprofessorin kanssa (shoutout Pauli Rautiaiselle), pitämään juhlasalissa puhetta yliopistodemokratiasta tutkimushankkeen väliraportin julkistamistilaisuudessa (shoutout Hanna Kuusela et al) ja väittelemään ylimmän johdon kanssa yliopistolain 46 §:n tulkinnasta (shoutout Tampereen yliopistolle). Tällaisesta ei osaa fuksi välttämättä edes haaveilla. Tätäkö on olla osa tiedeyhteisöä?\nYliopistolain mukaan yliopistojen tehtävänä on edistää vapaata tutkimusta sekä tieteellistä ja taiteellista sivistystä. Ei siis elitismiä, ylimielisyyttä tai hienostelua, vaan yliopistojen kasvatustehtävän mukaista kriittistä ja aktiivista kansalaisuutta. Empatiaa, maailmanparannusta.\nSivistyneessä yhteiskunnassa ei horjuteta uskoa tieteeseen instituutiona, vaan ymmärretään tieteen kehittyvä luonne ja osataan käydä tieteellistä debattia väheksymättä tutkimusta tai sen tekijää. Se, että twitterissä nostetaan tikunnokkaan yksittäisiä tutkimuksia ja penätään sen tarpeellisuutta, edustaa mulle kaikkea sitä, mitä sivistys ei ole. Vapaa tiede ja tutkimus on ylpeyden, ei nälvimisen aiheita.\nSivistys on ennen kaikkea yhteiskunnallinen kysymys. Se on ihmisoikeuksien, solidaarisuuden ja demokratian mitta. Se on paljon syvemmällä ihmisissä kuin yksi valtion budjetti, vaikka valitettavasti tänä päivänä se ei taida ihan pitää paikkaansa.\nSiinä missä aiemmin saattoi luennoitsija puhua tutkimuksestaan, kutsutaan nykyään yhä useammin työelämästä vierailijaluennoitsija kylään. Työelämärelevanssi ja yhteiskunnallinen tuottavuus tuntuu olevan kiilaamassa täysin ylätason keskustelun, kiperien kysymysten pohdinnan ja debatoinnin ohi. Eikä siinä välttämättä mitään pahaa ole, molemmilla on toki paikkansa, mutta perinteinen sivistysyliopiston ihanne tuntuu heikkenevän päivä päivältä. Enää ei tunnuta miettivän mitä tiede voi tarjota ihmiskunnalle, vaan mitä tutkintokoulutus voi tarjota alueen elinvoimaisuudelle, työelämälle tai erilaisille tilastoille. Koulutuksesta ja tieteestä on tullut väline, ei itseisarvo.\nMä toivon, ihan jo vakaan yhteiskunnan ja demokratiankin kannalta, että me alettaisiin kiinnittämään enemmän huomiota sivistyksen itseisarvoon. Ei vain yliopistoissa tai juhlapuheissa, vaan myös arjessa ja politiikassa. Se toisi vakautta ja lisää inhimillisyyttä kaiken vihapuheen, tiedevastaisuuden ja epävarmuuden keskelle.\nKirjoitus on osa SYL:n ja Akavan kampanjaa, joka herättää keskustelua sivistyksen merkityksestä yhteiskunnalle ja ihmiselle itselleen. Lue lisää kampanjasta täällä: syl100.fi/sivistysrintama (aukeaa uuteen ikkunaan)


Maailma rakentuu piirrosviivoista. Katson ulos bussin ikkunasta. Näen harmaan ja lumettoman maiseman, jossa puiden oksat roikkuvat herkkinä pieninä vetoina vasten harmaata taustaa. Jotenkin tämä pieni ohikiitävä hetki saa mieleni värähtämään, haluan piirtää.\nHuomaan, että minua kiinnostaa ympäristössä ennen kaikkea sen piirroksellisuus. Olen hahmottanut maailmaa näin jo vuosien ajan. En kuitenkaan kuvaa teoksissani suorasti maisemaa tai muuta näkemääni, sen sijaan minusta on tällä hetkellä kiinnostavampaa alkaa tyhjästä ja antaa itse piirrosviivan vaikuttaa niin että jotain alkaa tapahtua, ikään kuin jokin alkaisi elämään. Koen että paperin ulkopuolella, tilassa tai maisemassa piirrosviiva on vapaa. Piirtäminen on jonkinlaista tarkentamista, osoittamista ja vangitsemista.\nNäyttely koostuu vuoden 2018 aikana tehdyistä piirustuksista ja piirtämistä käsittelevistä teoksista.


Edustusrouvan päiväkirja: Viisitoista vuotta maailmalla\nMuutin ensimmäistä kertaa ulkomaille syksyllä 1996. Lähdin Tehtaankadun yksiöstä Bristolin yliopiston asuntolaan. Siitä lähtien olen asunut ulkomailla melko yhtäjaksoisesti muutamaa vähän pidempää Suomen-pätkää lukuunottamatta. Viisitoista vuotta tuntuu samaan aikaan lyhyeltä ja pitkältä ajalta, niin kuin kulunut aika monesti tuntuu kun sitä taaksepäin katsoo.\nViimeisen viidentoista vuoden aikana olen muuttanut maasta toiseen yhteensä kymmenen kertaa. Huh!\nTäällä tropiikissa olen asunut nyt aika tarkalleen viisi vuotta. Ensin Jamaikalla vähän enemmän kuin kolme vuotta ja nyt Belizessäkin jo kohta kaksi. Olen oppinut viimeisten vuosien aikana ainakin seuraavat asiat:\n1) Uuteen paikkaan kestää minun kokemukseni mukaan aika tarkalleen kaksi vuotta asettua. Jo aikaisemmin voi tuntua siltä, että tuntee ympäristön ja on kuin kotonaan, mutta kahden vuoden kohdalla huomaa alun asettumisen olleen aika ulkokohtaista. Kahdessa vuodessa paikasta tulee oma. Omakseni tunnen siis Helsingin, Bristolin, Brysselin, Kingstonin tavallaan ja nyt jo Belmopaninkin.\n2) Pari ensimmäistä kuukautta uudessa paikassa ovat usein raskasta aikaa. Muutto itsessään teettää paljon työtä ja konkreettisen asettumisen lisäksi on käsiteltävä ikävä edelliseen kotiin ja sopeutuminen uuteen ympäristöön. Ja jos alku jostain syystä sujuukin kevyesti ja hyvin, jonkun ajan päästä kuherruskuukausi joka tapauksessa päättyy ja edessä on todellinen asettuminen. Uusista tuttavuuksista alkaa paljastua ärsyttäviä piirteitä ja arkipäivän asiat ovat toistuneet liian monta kertaa ollakseen enää jännittäviä ja eksoottisia.\n3) Kun ei ole ympärillä perheen ja vanhan ystäväpiirin luomaa turvaverkkoa on luotava oma turvaverkko. Ennen kuin meillä oli lapsia ja koiria, pärjäsimme ihan hyvin kaksin. Nyt lasten ja koirien kanssa tilanne on toinen. Kun Miko oli kahdeksan kuukautta vanha luoksemme muutti ensimmäinen yhteensä neljästä suomalaisesta au pairista. Meillä oli au paireja siihen asti kun Matilda täytti puolisen vuotta. Sen jälkeen olemme turvautuneet paikalliseen apuun: ihaniin sisaruksiin jotka hoitavat kotiamme ja auttavat lastenhoidossa. Koiriamme hoitaa poissaollessamme hyvä ystävä. Mieheni toimiston mahtava autonkuljettaja on auttanut meitä monissa käytännön ongelmissa. Hän tuntuu tietävän miten korjata melkein mitä tahansa, ja osaa ottaa koirien nappaamat linnut ja pelastaa ne takaisin taivaalle lentämään.\n4) Kaikkeen tottuu. Ensimmäiset puolisentoista vuotta Jamaikalla minun oli vaikea tottua kotiapulaiseen talossa. Yritin olla aina eri kerroksessa kuin apulaisemme enkä osannut levätä hänen siivotessaan. Minua jotenkin nolotti, että meillä oli kotiapulainen vaikka apulaisen palkkaaminen oli lähes velvollisuus työttömyydestä kärsivässä Kingstonissa. Tätä nykyä minua ei enää nolota, ja olen vain vilpittömän kiitollinen kaikesta saamastani avusta. En enää siivoa ennen kodinhoitajan tuloa tai yritä puuhailla jotain hänen meillä siivoillessaan vaan teen mitä milloinkin. Se että lepään sohvalla kun toinen siivoaa talossa ei ole merkki siitä etten arvostaisi kodinhoitajan työtä. Maksamme kunnon palkkaa ja sosiaaliturvamaksuja ja meillä on hyvät välit kotiapulaisiimme. Perhettämme auttavat sisarukset ovat korvaamattoman arvokkaita meille, en tiedä miten selviäisimme ilman heitä täällä maailman ääressä. Uskon heidän tietävän, että arvostamme heidän työpanostaan. Jamaikan vuosien alussa en olisi voinut kuvitella, että löydän ennen pitkää tämänkin asian suhteen rauhan.\n5) Maassa on oltava maan tavalla mutta omasta itsestä on myös pidettävä kynsin ja hampain kiinni. Voi olla vaikea olla oma itsensä kun yrittää hahmottaa uutta ympäristöä ja pyrkii asettumaan osaksi sitä. Täytyy luottaa omiin vaistoihin. Ulkopuolisuuden tunteesta ei ehkä koskaan pääse eroon vaikka kuinka yrittäisi olla niin kuin muut joten sekin on opittava hyväksymään. Ja kaikkia paikallisten käytösmalleja ei pidä omaksua: koskaan ei ole sopivaa suhtautua ihmisiin välinpitämättömästi tai ylimielisesti vaikka se olisikin maan tapa. Monet Jamaikan rikkaista suhtautuvat kotiapulaisiinsa kuin apulaiset olisivat näkymättömiä tai jotain vielä pahempaa, eivätkä apulaiset aina itsekään tuntuneet ilahtuvan, että heitä tervehdin. Osa ulkomaalaisista tutuistamme Kingstonissa omaksui tämän tavan elää. Minusta oli erityisen järkyttävää nähdä tuttujemme jotka olivat kotoisin tavallisista eurooppalaisista perheistä kohtelevan apulaisiaan kuin toisen luokan kansalaisia. Mikä oli yhtäkkiä tehnyt heistä niin ylimielisiä ja huonokäytöksisiä ihmisiä? Luulen, että se oli ympäristön vaikutusta - eurooppalaiset halusivat olla kuin paikalliset rikkaat vaikka heidän käytösensä olisikin ollut ala-arvoista.\n6) Kun on asunut monessa paikassa on aina vähän ikävä jonnekin. Joinain päivinä se tuntuu rikkaudelta ja toisinaan sitten taas ei. Tuntuu pahalta, että pienet lapsemmekin jo ikävöivät eri puolille maailmaa; ettei heillä ole vain yhtä kotia vaan monta. Mutta toivon, että se osoittautuu heillekin ennen pitkää lähinnä rikkaudeksi.\nLähettänyt Kata klo 22.25\nTunnisteet: erilainen todellisuus, ikävä, kotiapulaiset, sopeutuminen


Kesäisiä hetkiä ja juhannuksen virtuaalikonsertti - Viitasaaren seurakunta\nKesäisiä hetkiä ja juhannuksen virtuaalikonsertti\nEletään poikkeuskesää koronapandemian vuoksi, mutta uutta ja erilaista on entisenlaisten tapahtumien sijaan tiedossa. Seurakunta järjestää hoivakotien pihoilla Kesäisiä hetkiä. Kolmena kesätorstaina toteutettavissa hetkissä on ohjelmassa lyhyesti sanottuna sanaa ja säveliä. Toteuttajina on seurakunnan väkeä Anna-kanttorin johdolla.\nJuhannuksellekin on luvassa musiikkia, josta pääsee nauttimaan Youtube-palvelun kautta internetissä. Suomalaista klassista musiikkia esittävät Juhannuksen virtuaalikonsertissa Hannakaisa Nyrönen, Kaisamari Hiltunen ja Anna Karjalainen.\nMusiikkia Anna-kanttorin esittämänä on myös seurakunnan Facebook-kanavalla Perjantailivessä perjantaina 12. kesäkuuta. Mitä Anna musiikkilivessä soittaa tai laulaa, selviää aikanaan. Perjantailive ei pärähdä nettiin kesän aikana joka perjantai, mutta joitakin kertoja kuitenkin. Perjantaina 26.6. Perjantailivessä on diakonissa Anneli Palonen.\nSeurakunnan Facebookissa julkistamia juttuja pääsee seuraamaan myös kotisivun etusivun alaosan Facebook-upotuksesta.\nMusiikin lisäksi kesäaika on mahdollistanut paluun osittain ennestäänkin tuttuun toimintaan. Torilla tavataan viime kesän tyyliin, kun seurakuntatalolta kärrätään termarikahvit maitokärryillä torille. Ensimmäisellä kerralla, torstaina 4.6., paikalla ovat klo 10-12 Jussi-pappi ja Anneli-diakonissa.\nSuosittu Eväsreppu-toiminta pääsee myös alkamaan jälleen perjantain aamupäivissä. Takataskun sisätilojen sijaan ollaan ulkona. Tarjolla on ainakin kahvia ja teetä. Perjantaina 5.6. on jaossa kauppojen lahjoittamaa ruokaa ja EU-ruokakasseja.\nTakatasku on auki nuorisolle ennalta ilmoitettavina aikoina. Kesän päivä- ja muita leirejä päästään toteuttamaan sovelletusti. Kirkon jumalanpalveluksiin saa taas tulla kirkkokansaa ja ehtoollistakin pystytään jakamaan. Kirkon rannassa on rantapolulla jälleen kiintoisia tauluja tutkittaviksi.\nKaikessa toiminnassa huomioidaan turvallisuusseikat.\nSeuraa ilmoittelua somessa, kotisivulla ja Viitasaaren Seudussa kesän aikana, ehkäpä tässä ei ollut suinkaan kaikki. Tervetuloa kesä 2020!


Tiedotus – Keskipohjalaiset Kylät ry\n9.6.2022 kirjoittaja Tiedotus\nAvoimet Kylät on valtakunnallinen tapahtuma, joka järjestetään vuosittain kesäkuun toisena lauantaina. Tapahtuma järjestetään11.6.2022 valtakunnallisesti jo kahdeksatta kertaa. Päivän tavoitteena on lisätä kylätoiminnan tunnettuutta ja esitellä kylien monipuolista toimintaa.\nKeski-Pohjanmaalla Avoimet Kylät –tapahtumia järjestetään seuraavasti:\n– Väliviirteen kyläyhdistys järjestää kello 10-15 koko perheen markkinahenkisen tapahtuman: kirppari, rompetori, kylän esittelyä, puffetti ym. Tapahtumapaikkana toimii Väliviirteen koulu ja sen piha-alue (Väliviirteentie 339).\n– Ullavan Ylikylällä on Yhteinen maastopyörälenkki aloittelijoille. Lähtö Rahkosentie 226 kello 12. Lenkin jälkeen makkaranpaistoa.\n– Kälviän Jokikylän kyläyhdistys ry: Käläviän kesäteatterifestivaalit järjestetään ensimmäisen kerran 4-7.8.2022 Kälviän Jokikylätalolla (Passojantie 183), Kokkolassa Keski-Pohjanmaalla. Avoimet Kylät -päivänä järjestetään Jokikylätalolla festivaali-info kello 10-12.\n– Ruotsalo: Avoimet Kylät -tapahtuma Ruotsalon Pirskerissä, Pirskerintie 209, la 11.6.2022 klo 15-19. Tapahtumassa mukana useita yhdistyksiä, mahdollisuus pelata Frisbeegolfia, jalkapalloa tai beach-volleyta. Ohjelmassa yhteislaulua klo 17, laulattajana Matti Korkiala ja Tapani Riippa band. Paikan päällä voi nautiskella puffetin antimia, muurinpannulettuja, makkaraa, kahvia ja mehua. Kokkolan kaupunki järjestää bussikyydityksen Kokkolasta Pirskeriin. Lähtö Kokkolasta klo 16 ja paluu Pirskeristä klo 19.15. Bussikyyti on maksuton. Ilmoittaudu mukaan sähköpostilla tai puhelimella jenni.taipalus(at)kokkola.fi, puh. 044 780 9288.\nKäykääpä kylässä – vaikka kaikissa!\nKaikki vuoden 2022 Avoimet Kylät löydät alla olevasta kartasta.\nKeskipohjalaisten Kylien tiedotuslehti 2022 on ilmestynyt!\n26.5.2022 26.5.2022 kirjoittaja Tiedotus\nLöydä paikalliset kesäteatterit, Avoimet kylät ja paljon muuta mielenkiintoista asiaa!\nVoit ladata ja lukea lehden tästä linkistä.\nTiedotuslehti on jaettu kotitalouksiin Keski-Pohjanmaalla 25.5.\nHuomioithan, että kyseessä on osoitteeton jakelu. Sitä ei jaeta, mikäli olet kieltänyt mainosjakelun.\nKutsu Keskipohjalaiset Kylät ry:n kevätkokoukseen 28.4.2022\n16.4.2022 kirjoittaja Tiedotus\nKeskipohjalaiset Kylät ry:n kevätkokous pidetään\ntorstaina 28.4.2022 kello 18\nPartioJylhän kurssikeskuksessa, Hietakankaantie 503, Kannus\nKäsitellään kevätkokoukselle asetetut sääntömääräiset asiat, hallituksen täydentäminen\nvarajäsenellä sekä sääntömuutos.\nKokouksen päätteeksi paistamme porukalla makkaraa.\nIlmoittautumiset ma 25.4. mennessä joko sähköpostitse sanna.kaattari(at)kpkylat.fi\ntai p. 040 6896 200.\nIlmoitathan myös mahdollisesta erityisruokavaliosta.\n25.3.2022 kirjoittaja Tiedotus\nAvoimet kylät -päivä järjestetään 11.6.2022 valtakunnallisesti jo 8. kertaa. Päivän tavoitteena on lisätä kylätoiminnan tunnettuutta ja esitellä kylien monipuolista toimintaa.\nKahtena viime vuotena tapahtuma on toteutunut pääosin verkkosisältöinä. Avoimet Kylät 2022 -tapahtuma voi edelleen olla verkossa, mutta tänä vuonna päästään vihdoin toteuttamaan tapahtumia paikan päällä!\nFyysiset tapahtumat ja verkkosisällöt kootaan edellisvuosien tapaan avoimetkylat.fi –sivustolla julkaistavalle kartalle. Keski-Pohjanmaan alueen tapahtumat julkaistaan myös Keskipohjalaisten Kylien tiedotuslehdessä 2022, mikäli tapahtumaan on ilmoittauduttu ennen 9.5.2022\nKylällä toteutettava tapahtuma voi olla esimerkiksi markkinat, toritapahtuma, kesäkahvila, opastettu kävelykierros, pyöräilytapahtuma, työpajoja: linnunpönttöjen rakentaminen, räsymattojen kudonta, langan värjäys, karaoke-, saunamaraton, kirppisralli, vaihtotori, huutokauppa, frisbeegolf-, rantalentopalloturnaus, siivous-, maalaustalkoot, maatalous-, käsityö-, taidenäyttely, kalastus-, suunnistuskilpailu, yhteislaulutilaisuus, lavatanssit, kylätalon, retkikohteen esittely, kävely-/pyöräilytapahtuma…. Mitä vain kylillä ideoidaan!\nKertokaa ilmoittautumisenne infotekstissä, mitä kaikkea tapahtumanne pitää sisällään. Tarvittaessa paikan päälle voi laittaa erillisen infotaulun, josta löytyy opastus muihin lähellä oleviin kohteisiin.\nVerkkosisällöt voivat olla edellisten parin vuoden tapaan esimerkiksi kylävideo (palveluiden esittelyä ja kylän toimintaa), virtuaalinen valokuva-/taidenäyttely, kyläpodcast, striimattu konsertti/näytelmä, haastattelu, tarina tms. tallenteena. Verkkotapahtumiin kävijät ohjataan linkillä. Kannattaa varmistaa, että sisältö on avoin ja saavutettavissa kaikille kävijöille, eikä esimerkiksi suljetussa Facebook-ryhmässä.\nLataa Avoimet Kylät 2022 -ilmoittautumislomake (excel) tästä linkistä. Lähetä täytetty lomake sähköpostin liitteenä osoitteeseen sanna.kaattari(at)kpkylat.fi.\nSiirry Avoimet Kylät 2022 Forms -ilmoittautumislomakkeelle tästä linkistä. Lomakkeen täyttäminen ja lähettäminen ei edellytä rekisteröitymistä Google-tilille.\nIlmoittautumisen yhteydessä on oltava tapahtumastanne ainakin seuraavat tiedot: kylä, kunta, tapahtumanne kuvaus, (Google Mapsin tunnistama) osoite, linkit mahdollisiin lisätietoihin.\nIlmoittautumisaikaa on 31.5. asti, mutta vielä senkin jälkeen korjaukset ja täydennykset onnistuvat aina tapahtumapäivään 11.6 saakka.\nEnsimmäinen karttavedos tapahtumakartasta julkaistaan jo kesäkuun alussa!\nAvoimet kylät -päivän järjestävät yhteistyössä Suomen Kylät ry, maakunnalliset kyläyhdistykset, Leader-ryhmät ja paikalliset toimijat. Lisää tietoa tapahtumasta, ladattavia tiedostoja ja koulutuksia löydät osoitteesta avoimetkylat.fi\n9.2.2022 8.2.2022 kirjoittaja Tiedotus\nHei me haetaan taas!\nTänäkin vuonna etsimme tavallisen hyvää keskipohjalaiskylää, jossa ihmisen on hyvä asua ja elää.\nKylää, jossa tehdään yhdessä.\nKylää, jossa on juuret.\nOlemme huomanneet, että keskipohjalaisissa kylissä on vain yksi “vika”, ja se on liika vaatimattomuus omista tekemisistä. Unohda se vaatimattomuus hetkeksi, lataa ja tulosta ilmoittautumislomake tästä, täytä ja lähetä!\nJos lomakkeessa on jotain mikä mietityttää, niin ota yhteyttä kyläasiamies Esaan. Tuumaillaan ja täytetään hakemus yhdessä. Jos taas mieluummin otat puhelimen käteen, niin sekin käy! Esan sähköpostiosoitteen ja puhelinnumeron löydät sivulta yhteystiedot\nJätä hakemus 28.3.2022 mennessä.\nVuoden Keskipohjalaisen Kylän valinta suoritetaan yhteistyössä Keski-Pohjanmaan Liiton kanssa. Tänä vuonna valittava kylä pääsee myös mukaan valtakunnalliseen Vuoden kylä 2023 – kisaan.\n2.2.2022 kirjoittaja Tiedotus\nVuoden 2021 aikana Keski-Pohjalaiset Kylät hallinnoi Harrastuksiin kulkemisen Keski-Pohjanmaan malli (HaKu) –hanketta. Hankkeen loppuraportti jätettiin tammikuun lopussa Traficomille.\nLöydät kaikki hankkeessa mukana olevat yhteistyökumppanit, toimijat sekä hankkeen loppuraportin tästä linkistä.


Kaasupullon vaihtopaikat Saksassa\nAihe: Kaasupullon vaihtopaikat Saksassa\nKirjoittaja Aihe: Kaasupullon vaihtopaikat Saksassa (Luettu 1393 kertaa)\n« : 15.04.2019 kello on 17:37 »\nMeillähän yleisin pullotyyppi vaihtuu palttiarallaa joka bensiksellä ja monessa muussakin paikassa, mutta miten on tuolla? Pitääkö ettiä oikein joku kaasulaitos ja ehkä vielä samaa merkkiä kuin pullo, vai onnistuuko yhtä iisisti kun meillä?\nJa haluun ostaa Sakupullon, mitä täydempi sitä parempi. Tarve vasta Syyskuussa joten jos on arviota että saattaisi olla tulossa tuliaisina moinen kesän aikana niin ota yhteyttä siinäkin tapauksessa niin sovitaan jotain.\nVs: Kaasupullon vaihtopaikat Saksassa\n« Vastaus #1 : 15.04.2019 kello on 17:43 »\nKippari caravanista saat sakupullon suomesta, sinne voit sen myös palauttaa . Kysäise häneltä\nTosin tankkipullo paljon parempi, jos usein kulkee\nViimeksi paikalla:tänään kello 01:39\n« Vastaus #2 : 15.04.2019 kello on 21:13 »\nMulla alkaa olla kaasu niukilla kun on muutama nollakeliyö ollut tuossa ja kaasulämmityksellä joutunut pärjäilemään mm. 50c kolikoiden puutteista johtuen (kolikkohel##tti saksa noiden matkaparkkien osalta)\nNiin mulla kaksi suomi pulloa tyhjää ja yksi x määrän kaasua sisältävä espanjan puteli. Jos nuo loppuu niin voi olla ongelma. Mikä olisi yksinkertaisin vaihtoehto?\n« Vastaus #3 : 15.04.2019 kello on 22:27 »\nLainaus käyttäjältä: ***** smy - 15.04.2019 kello on 21:13\nväittävät että park4night sovelluksessa olisi täyttöpaikkoja?\n« Vastaus #4 : 16.04.2019 kello on 06:47 »\nSakupullo on halvempi kuin suomipullo, joten ostokin voisi olla järkevää, ellet löydä täyttöpaikkaa.\n« Vastaus #5 : 16.04.2019 kello on 07:52 »\nJa sen sakupullon voi vaihtaa suomalaiseen edellämainitussa paikassa.\n« Vastaus #6 : 16.04.2019 kello on 09:37 »\nLainaus käyttäjältä: ***** Alan - 16.04.2019 kello on 06:47\nJos muistan oikein, niin Bauhausissa maksoi 11kg pullo alle 40€.\n« Vastaus #7 : 16.04.2019 kello on 17:23 »\nItsellä kanssa sakupullo mikä tuli hommattua viime kesänä vaunun oston yhteydessä. Pullo lähes täys joten riittänee ensi kesän reissulle kun grillipulloksi tulee otettua komposiitti mukaan.\nMutta jossain vaiheessa tuon vaihto on edessä. Suomessa tuo siis onnistuu Kipparissa.\nGoolettamalla löytyi alla oleva linkki. Eli tuon mukaan vaihtuu Saksassa huoltiksilla, lertsoilla, rautakaupoissa jne. Ja samalla tuli itselle mietintään että missähän pirussa on se pullon suojakupu jos kerta eivät ota vanhaa vaihdossa ilman sitä... No saanee kierrettyä sillä että ottaa sen uudesta pullosta ja antaa vanhan mukaan.\nLinkissä tietoa useammasta muustakin maasta tämä asian tiimoilta.\n« Vastaus #8 : 16.04.2019 kello on 18:11 »\nLainaus käyttäjältä: ***** MRi - 16.04.2019 kello on 17:23\nNo saanee kierrettyä sillä että ottaa sen uudesta pullosta ja antaa vanhan mukaan.\nAinakin mulla onnistu noin. Muistaakseni Shell.\n« Vastaus #9 : 16.04.2019 kello on 22:14 »\nKiitti kaikille kaikesta, tuo Kipparihan se onkin ratkaisu tähän juttuun. Tulihan tuo monta kertaa esiin kun asiaa tutkin mutta unohdin sitten loppumetreillä tarkastaa että mitä heillä on tarjolla.\nMutta palataanko vielä tähän alkuperäisessä postauksessani kirjoittamaani kohtaan jota ei ole vielä käsitelty:\nLainaus käyttäjältä: ***** porakone - 15.04.2019 kello on 17:37\nReissu on syksyllä ja emäntä on sen verran viluinen että varmaan ei riitä yksi pullo. Toki mukaan lähtee myös täysi suomipullo jolla jatkaa tarvittaessa, mutta tapana on ollut että kaapissa on aina 1+vajaa joten varmaan joudutaan jossain vaihtamaan reissun päälläkin.\n« Vastaus #10 : 16.04.2019 kello on 23:43 »\nSaako tuolla Kipparilla vaihettua tyhjän sakupullon täyteen (rauta 11kg = 22€). Eli täyttöhinta sama erimaisille?\nMahtaako tuota sakupulloa vaihdettua (tai täytettyä) muualla kuin Saksassa, esim. itäblokki?\n« Vastaus #11 : 17.04.2019 kello on 07:20 »\nLainaus käyttäjältä: ***** 88k5 - 16.04.2019 kello on 23:43\nJos kieli taipuu. Pari sanaa pitäisi tuosta käännellä Google translaten avulla.\n« Vastaus #12 : 17.04.2019 kello on 07:35 »\nKipparilla on sakupulloja aina tilanteen mukaan, parhaiten kun vie vanhan vaihdossa. Hän täytättää omat pullonsa Virkkalassa.\nViime kesänä vein hänelle lahjaksi Ranskasta ostamani valkoisen pullon. Siinä sama kierre kuin sakupullossa. Kiitteli kovasti ja sanoi kuorista olevan pulaa.\nTuristit käy vaihtamassa hänellä pulloja.\n88K sull töistä lyhyt matka vielä\nParashan on kun ostaa tuon tankkipullon ja katsoo mittarista kun tarttee täyttää.\n« Vastaus #13 : 17.04.2019 kello on 10:18 »\nJoo, pitääkin tuo auton mukaan saatu tyhjä sakupullo kiikuttaa Kipparille - jos se jonkun aikaa ottaa ennenkuin takas saa (sellainen vihertävän-rusehtavan-harmaa punakorkillinen) - tai sitt heti. Taidan sitä käyttää etelän reissussa pelkästään, Suomileka varalla..\nTankkipullo varmaan olisi kyllä paras vaihtoehto - varsinki, jos sen saisi kotomaassa täyteen.. sen verta harvakseen tulee ulkomaan reissua.\nLainaus käyttäjältä: ***** Alan - 17.04.2019 kello on 07:20\nTaipuuhan se melkein ympäri, vaan chromessa hiiren vääränäppäin; "Käännä kielelle Suomi" - näkee sivuston suomeksi (mainio apu).\nKaasun toimitus Euroopassa ja Marokossa: yleiskuva kaikista maista\nBelgia: kaasun toimitus Belgiassa on yksinkertaista: pullot ovat samat kuin saksalaiset ja ne voidaan täyttää kaasukaupalla. Belgian suurimmat täyttölaitokset ovat Gasbottling Gentissä, Belgian Shell ja Totalfina Brysselissä, Semnickgas Geraardsbergenissa ja Primagaz Tessenderlossa.\nTanska: Saksan pulloja ei voi täyttää, mutta ne voidaan yleensä vaihtaa suuremmilla leirintäalueilla. Kosan Gas huolehtii harmaiden pullojen huoltoasemista Nørresundborgissa Ålborgin (Pohjois-Jyllannin), Kogen (Sjælland) ja Neksøn (Bornholmin) lähellä.\nViro: Kaupallisesti saatavilla olevat pullot voidaan täyttää Euro-sovittimilla.\nSuomi: pullot, joissa on epsilon-merkinnät (E), täytetään uudelleen. Voit myös käyttää AGA: n vuokra-pulloja. Tarvitaan paikan päällä oleva sovitin.\nRanska: Saksan pulloja ei täydennetä eikä vaihdeta Ranskassa. Vaihtoehtona vuokrata pulloja, jotka ovat saatavilla supermarketeissa ja huoltoasemilla. Eurooppa-sarjan sovittimen avulla voit kytkeä paikalliset kaasupullot ilman lisäkustannuksia. Vinkki: Vuokra-pullon kuitti säilytetään hyvin, muuten et palauta takuumaksua takaisin.\nKreikka: Ateenassa, Thessalonikissa, Patrasissa ja Monemvassiassa mahdollisuudet löytää vaihtoasema ovat hyvät. Muussa tapauksessa\nKreikan kaasuntoimitus on ongelmallista. Jos ostat kreikkalaisia ??pulloja, ne voidaan liittää ilman sovitinta ajoneuvon järjestelmään. Turvallisuuden kannalta on kuitenkin suotavaa tuoda eurooppalainen keräyspaketti mukanasi. Huoltoasemilla voidaan täyttää vain kaasuvoimalla varustetut ajoneuvot - jotkut yritykset täyttävät myös matkailuautojen säiliöpullot.\nYhdistynyt kuningaskunta: Yhdistyneessä kuningaskunnassa on käytettävä paikallisia kaasupulloja, koska saksalaisia ??ei täydennetä. Calorgas-yhtiössä voit ostaa 6 ja 13 kg: n pulloja sekä sovittimen. www.calor.co.uk\nIrlanti: Täyttöoptiot löytyvät Calor Kosangasin verkkosivuilta. www.calorgas.ie\nIslanti: Islannin kaasu on yli kolme kertaa niin kallista kuin Saksassa. Reykjavikissa voit vaihtaa ja täyttää pullot Esso-alueella. Kumirenkaan avulla keltaiset islantilaiset pullot ovat yhteensopivia saksalaisten järjestelmien kanssa. Reykjavikin Esso-alueella\non ADAC: n mukainen kumirengas pulloon.\nItalia: Italian kaasutoimitus ei periaatteessa ole ongelma: on joitakin vaihto- ja huoltoasemia, sinun pitäisi kuljettaa sovittimia. Paras tapa kysyä leirintäalueen osoitteita tai tarvikkeita. Nestekaasun myynti leirintäajoneuvoihin, joissa on sisäänrakennettu säiliö, on kielletty laissa, mutta tiedämme lukijoilta, että he voivat täyttää säiliöitä ja pulloja.\nKroatia: INA täyttää pullot, jotka eivät ole vanhempia kuin viisi vuotta. Sinun pitäisi olla sovitin kanssasi.\nLatvia: Kaupallisesti saatavilla olevat pullot voidaan täyttää Euro-sovittimilla.\nLiettua: Kaupallisesti saatavilla olevat pullot voidaan täyttää Euro-sovittimilla.\nMarokko: Saksan pullojen täyttö on mahdollista joissakin seuraavissa paikoissa sijaitsevissa kaasutehtaissa: Tiznit, Agadir, Nador, Mohammedia, Sidi Ifni, Safi ja Taza.\nAlankomaat: Kiva kätevä - hollantilaiset pullot ovat saksalaisia. Täten täyttö- tai vaihdon yhteydessä ei ole ongelmia.\nNorja: Norjassa saksalaiset kaasupullot voidaan täyttää LPG Norgessa. Vaihtoehtoisesti voi pudota AGA: n vuokra-pulloihin, jotka voidaan vaihtaa Ruotsissa ja Suomessa. Tarvitaan paikan päällä oleva sovitin.\nItävalta: Käytetyt pullot ovat samat kuin saksalaiset, joten ei pitäisi olla vaikeuksia.\nPuola: vaihto ja täyttö mahdollista. Pullot vastaavat saksalaisia.\nPortugali: Saksan kaasupulloja ei täytetä, mutta voit ostaa vuokrauspulloja Repsol- tai Cepsa-huoltoasemilla.\nRuotsi: Ruotsissa on vaikea täyttää saksalaisia ??kaasupulloja. Lukijan mukaan tämä tapahtuu esimerkiksi yrityksen "Kem o Gas" toimesta Barnhemsgatanissa. Voit myös käyttää AGA: n vuokra-pulloja. Paikan päällä oleva sovitin on tarpeen.\nSveitsi: Saksan pullojen täyttäminen toimii vain poikkeustapauksissa ja vain sovittimella. Vaihtoehtoisesti voit vuokrata sveitsiläisen pullon painesäätimellä. Joillakin leirintäalueilla on valmiina vaihtopullot.\nSlovenia: Nestekaasujen toimittajat täyttävät yleensä saksalaiset kaasupullot ilman sovittimia.\nEspanja: Pysyvästi asennettuja kaasusäiliöitä voidaan täyttää huoltoasemilla. ADAC: n mukaan kannettavia pulloja ei voi vielä täyttää uudelleen, mutta yksi lukija kertoo, ettei hänellä ollut mitään ongelmia sen kanssa Costa Bravassa. Turvallinen vaihtoehto on vuokrata kaasupullot Repsol- tai Cepsa-huoltoasemilla (kuten Portugalissa). Oikea sovitin on saatavilla paikan päällä.\nTšekki: Säiliöt ja pullot voidaan täyttää uudelleen.\nUnkari: Saksassa yleisesti käytettyjä harmaita pulloja käytetään myös Unkarissa. Pullot ja säiliöt voidaan vaihtaa tai täyttää.\n« Vastaus #14 : 17.04.2019 kello on 10:40 »\nLainaus käyttäjältä: ***** 88k5 - 17.04.2019 kello on 10:18\nTäyttyyhän se Virkkalassa.\nSivu luotiin 0.485 sekunnissa. 37 kyselyä tietokannasta.


Ohjannut kPatricia RozemaKäsikirjoitusaPatricia Rozema Jean Hegland (based on the novel by)PääosissaEllen Page Evan Rachel Wood Max Minghella Callum Keith Rennie\nInto the Forest 2015Juoni piilotettu. Eletään lähitulevaisuutta. Siskokset Nell ja Eva asuvat isänsä kanssa mökissä hieman kauempana asutuksesta. Tulee massiivinen sähkökatkos ja yht'äkkiä täytyy pärjätä ilman nykyteknologiaa. Kaupunki on kaaoksessa ja löpö on loppu. Tytöt koittavat selvitä luonnon keskellä omin voimin...Into the Forest on elokuva, jossa on sitä jotakin. Leffan parasta antia on ihmissuhteet sekä jännitysmomentti. Samaan aikaan kiinnostava scifihöysteinen draama, mutta myös henkeäsalpaava ja ahdistava trilleri. En hirveästi tykkää Ellen Pagesta, mutta tässä elokuvassa hän on loistava. Etenkin siskossuhde on kuvattu hienosti. Hämmentävä, ahdistava, huikea elokuva, jota on kritisoitu aivan turhaan. Miten itse toimisit? Tykkäsin, erittäin paljon.Elokuva kesti 1 tunnin ja 41 minuuttiaKatsottu 11. lokakuuta 2016.Draama Scifi 12345 Kävijät: 2.5/5 (2 ääntä) Ohjannut kBryan SingerKäsikirjoitusao Simon Kinbergm Bryan Singerm Simon Kinbergm Michael Doughertym Dan HarrisPääosissaJames McAvoy Michael Fassbender Jennifer Lawrence Nicholas Hoult\nX-Men: Apocalypse 2016Juoni piilotettu. Maailman ensimmäinen mutantti, egyptiläinen epäjumala herää haudastaan valmiina tuhoamaan maailman. Charles ja muut mutantit saavat tästä hyvin nopeasti vihiä. Magneto on aloittanut normaalin elämän, mutta huomaa että sen eläminen ei olekaan niin helppoa...Yhdeksännessä X-Men-elokuvassa palataan vuoteen 1983. Prequel selittää monia aiemmista elokuvista tuttuja asioita, enkä ymmärrä miksi sitä on bashattu ainakin kriitikoiden piireissä. Pidin elokuvasta todella paljon, sillä se on jännittävä, mukaansatempaava, hyvin näytelty, eikä kyllästyttävää mättöä ole yhtä paljon kuin edellisessä. Kaikin puolin tasapainoinen, loistava päätös saagalle.Eniten pidän miten elokuvassa kuvataan primitiivistä pahuutta. Tuho -hahmon kuvaus ja kehitys on loistava. Alkupätkä muistuttaa vanhasta kunnon Stephen Sommersin Mummysta, josta pidän vallattomasti, kenties sieltä saanutkin inspiraationsa. Loistopätkä, loistonäyttelijöillä. Hyvää viihdettä.Elokuva kesti 2 tuntia ja 24 minuuttiaKatsottu 10. lokakuuta 2016.Toiminta Seikkailu Scifi 12345 Kävijät: 2.5/5 (2 ääntä) Ohjannut kAva DuVernayKäsikirjoitusaSpencer Averick Ava DuVernayPääosissa\n13th 2016Juoni piilotettu. Dokumenttielokuva Amerikan vankiloista ja kuinka orjuuden ajoista asti jenkeissä rotuerottelu on yhtä ajankohtainen asia kuin aina ennenkin - ikään kuin mikään ei olisi muuttunut, paitsi lait ja toimintatavat...13th on hyvin tehty, pysäyttävä ja mielenkiintoinen dokumenttielokuva Yhdysvaltojen meiningistä. Black Lives Matter ja muut kamppikset ovat olleet somessakin esillä viime aikoina, eikä syyttä. Leffa kertoo hyvin tilanteen altavastaajien näkökulmasta ja antaa faktuaalisia esimerkkejä tapahtumista upeasti kronologisessa järjestyksessä ja historian oikeita matskuja käyttämällä. Shokeeraava, ajatuksia herättävä ja äärimmäisen tärkeä elokuva. Löytyy Netflixistä. Aloitin katsomisen ex tempore, mutta katsoinkin leffan samalta istumalta. Suosittelen.Elokuva kesti 1 tunnin ja 40 minuuttiaKatsottu 09. lokakuuta 2016.Dokumentti 12345 Kävijät: 2.0/5 (2 ääntä) Ohjannut kMichael J. BassettKäsikirjoitusaMichael J. Bassett Robert E. Howard (character)PääosissaJames Purefoy Mark O'Neal Robert Orr Richard Ryan\nSolomon Kane 2009Juoni piilotettu. Palkkionmetsästäjä Solomon Kane saa selville, että paholainen on tulossa hakemaan hänen sieluaan. Tämän myötä Kane jättää väkivallan, mutta ei pääse sitä kovin helposti karkuun kun paholaisen kätyrit seuraavat perässä...Solomon Kane on fantasiaäksöni juonella. Pidän James Purefoysta, jonka ulkonäkö, ääni ja näyttely muistuttaa kovastikin Hugh Jackmania. Leffassa ei ole mitään ihmeellistä, äksöni on upeaa eikä juonta pysty arvaamaan etukäteen. Kuin Van Helsing -kopsu, joskin pidin siitä paljon enemmän. Ihan kelpo pimeyden ruhtinas -kamaa.Elokuva kesti 1 tunnin ja 44 minuuttiaKatsottu 07. lokakuuta 2016.Toiminta Seikkailu Fantasia 12345 Kävijät: 2.5/5 (2 ääntä) Ohjannut kBonni Cohen, Jon ShenkKäsikirjoitusaPääosissaDaisy Coleman Jim Fall Delaney Henderson Darren White\nAudrie & Daisy 2016Juoni piilotettu. Dokumenttielokuva, joka tarkkailee nuoriin tyttöihin kohdistuvia seksuaalirikoksia Amerikassa. Käsittelyssä on kahden tytön, Audrien ja Daisyn karmaisevat tarinat...On käsittämätöntä, että jopa viranomaistasolla työskentelevät tahot vetävät vieläkin raiskaustapaukset uhriensa itsensä syyksi. Audrie & Daisy on pysäyttävä ja hyvin tehty dokumenttielokuva tapauksista, jotka ovat ällöttäviä ja karmeita. Syyllisten kasvot ja ääni ovat sensuroitu ja tavallaan ymmärrän, koska voisi muuten olla, että saisivat dokkarin myötä aika paljon "palautetta". Suositeltava dokumenttielokuva, kannattaa katsoa.Elokuva kesti 1 tunnin ja 35 minuuttiaKatsottu 04. lokakuuta 2016.Dokumentti 12345 Kävijät: 1.5/5 (2 ääntä) Ohjannut kRod Blackhurst, Brian McGinnKäsikirjoitusaMatthew Hamachek Brian McGinnPääosissa\nAmanda Knox 2016Juoni piilotettu. Dokumenttielokuva Amanda Knoxista, jota syytettiin Italiassa asuessaan brittiläisen kämppiksensä murhasta...Amanda Knoxin tarina oli jälleen yksi maailman oikeudenkäynneistä, joista en jostain syystä täällä Pohjolassa ollut vielä aiemmin kuullut. Siksi dokkari olikin erittäin mielenkiintoista seurattavaa. Asiat ovat hyvin kerrottu monesta eri näkökulmasta. Jos esimerkiksi Making a Murderer -minisarja tempasi mukaansa, tässäpä vastaava tosielämän palanen. Löytyy Suomen Netflixistä.Elokuva kesti 1 tunnin ja 32 minuuttiaKatsottu 02. lokakuuta 2016.Dokumentti 12345 Kävijät: 1.0/5 (1 ääni) Ohjannut kNicolas Winding RefnKäsikirjoitusaNicolas Winding Refn (story by)o Nicolas Winding Refno Mary Lawso Polly StenhamPääosissaElle Fanning Karl Glusman Jena Malone Bella Heathcote\nThe Neon Demon 2016Juoni piilotettu. Nuori Jesse lähtee Los Angelesiin etsimään onneaan mallialalta. Mallitoimistot ihastuvat häneen ja kuviinsa, mutta mallikaverit eivät ole yhtä tyytyväisiä Jessen menestyksestä...Arvio saattaa sisältää hyvin lieviä spoilereita. Nicolas Winding Refn on ohjannut menestyksekkäitä elokuvia, kuten Drive ja Bronson. Drive on kuitenkin ainoa Refnin elokuva, josta olen tykännyt. Refnin tyyli on uniikki ja "artsy" ja selkeästi huomattavissa myös The Neon Demonissa. Drivemäiseen tapaan The Neon Demon on hidastempoinen, visuihin on keskitytty huolellisesti ja taustalla soi synthwave ja edm.Visuaalisesti elokuva on upea. Soundtrack on huumaava ja kestosuosikkien listalle jäi välittömästi kööpenhaminalaisen Sweet Tempestin Mine. Kyseinen kohtaus onkin lemppareitani elokuvassa. The Neon Demonissa haetaan vähän samaa mielenmaisemaa kuin esimerkiksi Black Swanissa - yhtä kuivakkaa ja ponnetonta taidepotaskaa, sekä ontuvia metaforia.Gaspar Noén Lovessa Karl Glusman ei loistanut ja vaikka vähän petrausta onkin tullut, ei hän ollut edukseen myöskään tässä. Elle Fanning sopii rooliinsa epävarmana mallintyllerönä, mutta dialogit yleisellä tasolla eivät elokuvassa päätä huimaa. Stroboja, hidastettuja kohtauksia ja hämmentäviä ohimeneviä sekvenssejä sen sijaan löytyy mielin määrin.Leffassa on moraalisesti arvelluttavia kohtauksia useampi, sekä myös jonkin verran gorea. Ne eivät sinänsä haittaa, mutta niilläkään ei tuntunut olevan juuri kokonaisuuden kannalta shokkivalueta kummempaa merkitystä. Elokuva on osaltaan myös erittäin ennalta-arvattava ja pohjimmiltaan Báthory-teema on aika kulunut. Leffa on ennen kaikkea tylsä. Jos jokun Refnin leffan skippaat, skippaa tämä.Elokuva kesti 1 tunnin ja 58 minuuttiaKatsottu 02. lokakuuta 2016.Kauhu Jännitys 12345 Kävijät: 2.5/5 (2 ääntä) Ohjannut kWilliam EubankKäsikirjoitusaCarlyle Eubank William Eubank David FrigerioPääosissaPatrick Davidson Brenton Thwaites Olivia Cooke Beau Knapp\nThe Signal 2014Juoni piilotettu. Kolme nörttikaverusta lähtee road tripille jäljittämään hakkeria. Päästessään Nevadan autiomaalle, tyypit heräävätkin laitoksesta...The Signal on uniikki scifileffa, joka pistää miettimään. Leffa on sopivasti outo, mutta palaset loksahtavat katsoessa mukavasti paikoilleen. Nuorehkoa Brenton Thwaitesia on tullut nähtyä useammassa nykyleffassa, mainiota Olivia Cookea harmillisesti vähän vähemmän. Sopivaa mindfuckia, toimintaa ja jännitystä, joka tuo mieleen leffat kuten Moon, Donnie Darko, District 9 ja Edge of Tomorrow. Leffassa jätetään sopivasti katsojan arvattavaksi - rispekt. Osaltaan suorastaan tajunnanräjäyttävä. Positiivinen yllätys.Elokuva kesti 1 tunnin ja 37 minuuttiaKatsottu 26. syyskuuta 2016.Scifi Jännitys 12345 Kävijät: 1.0/5 (1 ääni) Ohjannut kJaume Collet-SerraKäsikirjoitusaAnthony JaswinskiPääosissaBlake Lively Óscar Jaenada Brett Cullen Sedona Legge\nThe Shallows 2016Juoni piilotettu. Nancy lähtee surffailulomalle Meksikoon, josta löytää salaisen poukaman. Kesken surffailun hän joutuu hain hyökkäämäksi ja jää jumiin pienelle kallionlohkareelle...The Shallows ei tuo mitään uutta haigenreen. Leffa on ennalta-arvattava ja täynnä epäkohtia. Aivot narikkaan -trilleriksi The Shallows sopii jotenkuten, mutta hyvin pian leffa alkaa kyllästyttämään epäuskottavuudessaan. Blake Livelyä bikineissä ihmeellisempää elokuva ei loppupeleissä tarjoakaan. Suhteellisen mukaansatempaavaa, mutta kokonaisuudeltaan erittäin keskinkertaista haihorroria.Elokuva kesti 1 tunnin ja 26 minuuttiaKatsottu 25. syyskuuta 2016.Draama Kauhu Jännitys 12345 Kävijät: 1.0/5 (1 ääni) Ohjannut kJames DeMonacoKäsikirjoitusaJames DeMonacoPääosissaFrank Grillo Elizabeth Mitchell Mykelti Williamson Joseph Julian Soria\nThe Purge: Election Year 2016Juoni piilotettu. Eletään dystooppista tulevaisuutta Yhdysvalloissa, jossa kaikki rikollisuus on sallittu yhden päivän ajan vuodessa, jota kutsutaan "Puhdistukseksi". Senaattori Charlie Roan aikoo presidentiksi ja voittaessaan kilvan pyrkii lopettamaan puhdistusperinteen lopullisesti. Tästä eivät kaikki tykkää, joten seuraava puhdistuksen yö on sellainen, jossa kukaan ei ole turvassa...Purgen kolmas elokuva jatkaa samaa kaavaa kuin aiemmatkin. Tähän leffaan on kehitelty enemmän juonta, mutta mikään ihmeellinen se ei ole. Muunmuassa Lost ja Revolution sarjoista tuttu Elizabeth Mitchell ja monen leffan kovanaama Frank Grillo suorituvat kohtalaisesti. Viihdyttävä toimintapätkä, josta ei väkivaltaa puutu. Ei mikään ihmeellinen, kuten ei edellisetkään, mutta ihan verrattaen katsottava pätkä.Elokuva kesti 1 tunnin ja 49 minuuttiaKatsottu 24. syyskuuta 2016.Toiminta Kauhu Scifi 12345 Kävijät: 2.0/5 (2 ääntä) ←


Residence Mumum Hotel, Busan, Etelä-Korea - Vertaile tarjouksia\n2F 110-5 Bujeon-Dong, Busanjin-Gu, Busan, Etelä-Korea\nParhaat tarjoukset Residence Mumum Hotel hotellille\nArvostelut: Residence Mumum Hotel\nTietoja Residence Mumum Hotel\nHotellin Residence Mumum Hotel palvelut\nHotellin Residence Mumum Hotel valokuvat\nMissä Residence Mumum Hotel sijaitsee?\nUseimmin kysytyt kysymykset Residence Mumum Hotel varaukselle\nMillainen hotellin Residence Mumum Hotel hinnoittelu on verrata 3-tähden hotelleihin kaupungissa yleisesti ottaen Busan?\nKeskimääräinen yöhinta hotellissa Residence Mumum Hotel on 22 % vähemmän kuin kaupungissa Busan samanlaisille 3-tähden hotelleille. Hotellin Residence Mumum Hotel hinta per yö on yleensä 51 €, mikä on hyvä tarjous laadukkaasta hotellihuoneesta kaupungissa Busan.\nKuinka lähellä Residence Mumum Hotel on lähintä lentokenttää Busan Gimhae?\nLähimmän lentokentän Busan Gimhae ja Residence Mumum Hotel välinen etäisyys on 10,6 km ja odotettu ajoaika on noin 13min. Ajoaika näiden kahden välillä voi vaihdella vuorokaudenajan ja alueen liikennemäärien mukaan.\nMiten vieraat voivat liikkua helpoiten kentältä Busan Gimhae Residence Mumum Hotel hotellille?\nKyytipalvelu-sovellukset ja taksit ovat edelleen hyvin yleinen vaihtoehto hotellin Residence Mumum Hotel vieraalle. Tämä on usein kustannustehokkain kuljetusmuoto vierailtaessa kaupungissa Busan.\nMikä on hotellin Residence Mumum Hotel puhelinnumero?\nJos sinulla on kysyttävää Residence Mumum Hotel hotellista ja varauksestasi, ota suoraan yhteyttä vastaanottoon numeroon +82 (0) 51 809 7878.\nLöytyykö Residence Mumum Hotel hotellista WiFi-internetyhteyttä?\nKyllä, Residence Mumum Hotel hotellissa on WiFi-internetyhteys hotellivieraille.\nMikä on hotellin Residence Mumum Hotel uloskirjautumisaika?\nHotellin Residence Mumum Hotel uloskirjautumisaika on 11:00. Myöhäisempi uloskirjautumisaika voi olla mahdollinen, mutta siitä on sovittava hotellin kanssa erikseen.\nKuinka paljon maksaa yöpyminen hotellissa Residence Mumum Hotel, Busan, Etelä-Korea?\nHyvä tarjous hotellille Residence Mumum Hotel juuri tällä hetkellä on 31 € - 51 € per yö. Hinnat vaihtelevat päivämäärien ja huonetyypin mukaan, joten kirjoita toiveesi yllä olevaan lomakkeseen nähdäksesi parhaat tarjoukset, jotka ovat tällä hetkellä voimassa.\nLöytyykö majoituspaiaksta Residence Mumum Hotel ravintolaa?\nHotellista Residence Mumum Hotel löytyy ravintola. Ota yhteyttä heihin suoraan saadaksesi selville keittiön aukioloajat.\nTarjoaako Residence Mumum Hotel vieraille pesulapalveluita?\nJos sinun on pestävä vaatteesi loman aikana, voit hyödyntää hotellista Residence Mumum Hotel löytyvä pesumahdollisuuksia- ja palveluita. Vieraat voivat myös käyttää silitysvälineitä.\nSamanlaisia hotelleja kuin Residence Mumum Hotel\nHotellit lähellä Residence Mumum Hotel


Tragedian synty: Pikkuvaltio petkuttaa\nLähettänyt Tragedian synty klo 22.18\nKorppi on oikeus 3. helmikuuta 2014 klo 22.08\nTervehdys, löysin tämän blogin vastikään ja pitääkin heti sutaista vähän kommenttia.\nMukavaa huomata, etten ole ainoa ikäluokassani, joka omaa tällaisia ajatuksia. En ole varma tarkasta iästäsi, mutta olet minua ehkä vuoden tai kaksi nuorempi. Luettuani blogiasi hyvän matkaa läpi, olen todennut ajatustemme olevan hämmentävän samankaltaiset. Luonnollisestikaan en ole läheskään kaikesta samaa mieltä (en ole kenenkään kanssa täysin samaa mieltä, kuka hullu olisi), mutta jaamme monia samoja ajatuksia. Sivun reunassa oleva blogilista sekä suositellut esseet ovat lähes kaikki tuttua tavaraa.\nTunnustaudun sinun tapaasi traditionalistiksi. Tuo termi on lähinnä Sarastus-lehden myötä tullut tarkentavaksi määritteeksi konservatismin rinnalle, jota usein pidetään synonyymina ultraliberaalia talouspolitiikkaa ja arvokonservatismia kannattavasta ideologiasta. Ja näin tehdään tajuamatta sitä, että ns. uuskonservatismi/uusliberalismi on oksymoroni: perinteiset arvot ja instituutiot eivät voi elää rinnakkain vapaiden markkinoiden kanssa. Ei, en kannata sosialismia, vaan säänneltyjä markkinoita. Tässä suhteessa teen pesäeron esimerkiksi klassisen liberalismin minarkistiseen ihanteeseen. Pieni keskusvalta on periaatteessa ihanne, mutta koska maailma on mitä on, kannatan lujaa valtiovaltaa.\nOlen myös ilahtunut, etten ole ainoa, joka tajuaa ristiriidattomien ideologioiden tuhoisuuden. Minussakin on idealistinen osa, joka kaipaa yhtä suurta universaalia teoriaa. En ole kuitenkaan niin tyhmä, että uskoisin yhteenkään olemassaolevaan sellaiseen (tiede on nyt hieman eri asia. Tosin, ei sekään ole kaikkea selittänyt, eikä tule selittämään) saatikka yrittäisin sellaista kyhäillä. Minulle traditionalismi/konservatismi on pragmaattinen ajattelutapa, jossa reagoidaan maailman muutoksiin tilanteen edellyttämällä tavalla. Eräänlainen anti-idelogia siis, koska ratkaisuja ongelmiin ei etsitä oppikirjoista tai tarkasteta niiden oikeaoppisuutta suhteessa johonkin ajatusapparaattiin. Tosin olen havainnut, että useampikin ideologia on esittävinään itsensä juuri tällaisena "pragmatismina", joka nousee ideologisten kiistojen yläpuolelle. Siksi suhtaudun epäillen jokaiseen, joka väittää sitä edustavansa. Näin huomaammekin, että puhdas pragmaattisuus on vain haaveuni. Ideologisuutta ei voida kokonaan hylätä, täytyyhän yhteiskunnalla selkäranka olla. Jotakin, jonka varassa seisoa ulkoista vastustusta kohtaan. Ristiriidoista emme pääse ikinä mihinkään, kenties meidän ei pidäkään. Alusta loppuun saakka johdonmukaiset ideologiat ovat suora tie helvettiin. Ne voivat toimia oman teoreettisen viitekehyksensä sisällä, mutta reaalimaailmassa johtavat vain tuskaan ja itkuun. Traditionalismi ei ole täydellinen aate, eikä se lupaa paratiisia. Mutta juuri se asia tekee siitä lukuisia vaihtoehtojaan huonomman. Se ei odota ihmiseltä liikoja.\nMusamieltymystemme suhteen olemme kylläkin kuin yö ja päivä. Minä kuuntelen luonnollisesti klassistakin musiikkia, mutta myös kaikkea muuta niin rockista, jumutukseen ja kirkonpolttohevistä kirkkomusiikkiin. Olen sen verran vahvasti noiden musiikkisuuntausten ja muutenkin angloamerikkalaisen kulttuurin läpitunkema nykynuori, etten voisi niistä mistään hinnasta luopua, olivat ne kenties jostakin näkökulmasta kuinka irvokkaita tahansa :p . Ehkä sinun kannattaisi kokeilla progressiivista rockia? Tässä näyte neoklassisesta progesta: http://www.youtube.com/watch?v=Sr4gPS0gpdE\nKorppi on oikeus 3. helmikuuta 2014 klo 22.37\nOlemme molemmat myös esteetikkoja henkeen ja vereen. Myös minua kammottaa tämän maailman, nykytaiteen ja arkkitehtuurin rumuus. Minua on aivan yhtä lailla ihmetyttänyt se seikka, että jos kerran elämme rikkaampaa aikaa kuin koskaan, miksi rakennuskanta on ennennäkemättömän rumaa. Funktionalismi on helvetistä. En ole koskaan esimerkiksi Keski-Euroopassa matkustanut, mutta se olisi ehdottomasti tehtävä arkkitehtuurin vuoksi. Minulle yksi kauneimpia paikkoja, joissa olen ikinä käynyt, on ehdottomasti Visbyn kaupunki. Se on kuin menneisyyden kupla nykyajan sisällä. Ne rauniot, kirkot, muurit ja puutarhat. Jos jossakin voisi eläkepäiviään viettää, niin siellä.\nHauska sattuma muuten, että luit Hännikäisen "Ihmisen viheliäisyydestä" nyt syksyllä. Niin minäkin. Se mitä kirjoitit kyseisen kirjan natsiesseestä oli hyvää luettavaa. Vaikka itselleni on aina ollut kansallissosialismin esteettinen puoli tuttua, vasta Hännikäisen esseen myötä ymmärsin, että estetiikka oli natseille päämäärä itsessään, ei keino muiden joukossa.\nJa osuvaa on myös se, kun sanot ettei sinusta tule vallankäyttäjää. Tai, että ihmisten olisi sitä syytä toivoa. Meidänlaisiamme taitelijasieluja ei ole syytä päästää vallan kahvaan. Me todennäköisesti onnistuisimme rikkomaan kaiken, vaikka aikeet olisivat mitä parhaimmat :D\nJa on vielä kommentoitava kirjoitustasi "apurahataiteesta". Kun nimittäin sanot, että kyseessä on tuore ilmiö ja taide oli aikasemmin markkinalähtöistä, niin ei se ole ihan niin. Ainakaan ennen 1800-lukua ei voida puhua mistään markkinoista, joille taidetta tehtiin. Taidetta teki eliitti muulle eliitille (missä ei ole suinkaan mitään pahaa). Taiteilijoilla oli mesenaattinsa, joiden rahoituksella he saattoivat jättää arkielämän murheet sen verran sivuun, että saivat itselleen tarpeeksi aikaa. Tokihan oli tukku taitelilijoita, jotka kamppailivat toimeentulonsa kanssa, kuten esimerkiksi Mozart. Hänhän oli ison osaa ajastaan persaukinen, eikä vähiten tuhlaavaisen luonteensa takia. Sinun suosikkisi Richard Wagnerhan oli sen sijaan varsinainen onnenpoika, kun löysi anteliaan mesenaatin itselleen. Hän oli siipiveikko pahimmasta päästä.\nSitä "taidetta", mitä tehdään suuren yleisön maun mukaan, kutsutaan viihteeksi. Minua pelottaa ajatus, että taiteen tekijät olisvat täysin markkinoiden armoilla; täyttyisihän silloin koko maailma roskasta alta aikayksikön. Viihteellä on ehdottomasti paikkansa, mutta ei se voi olla kaikki. Muistutttaisin myös, etteivät kaikki apurahataitelijatkaan tee taidettaan julkisella rahalla. On koko joukko yksityisiä säätiöitä tätä tarkoitusta varten. Ja sitä paitsi harva taitelija lopultakaan elää taiteellaan. Useimmiten heillä (varsinkin kirjailijoilla) on jokin muu päätoiminen ammatti. Apuraha on lähinnä teoksen luontia varten, eli määräaikainen. Eikä apurahaakaan vastikkeetta tai ansioitta saa, kyllä sen käyttöä kontrolloidaan. Mutta joo tämmöinen sivuhuomautus vain, jostain Kiasmasta olen sinänsä samaa mieltä: täyttä paskaa. Guggenheim myös pysyköön Suomesta poissa. Minä en välitä edes siitä, tehtäisiinkö se julkisella vai yksityisellä rahalla, pysykööt siltikin poissa paikkoja rumentamasta.\nTragedian synty 4. helmikuuta 2014 klo 10.38\nTervehdys, ”Korppi on oikeus”, ja tervetuloa lukemaan tragedian synnystä. Aina on mukavaa saada muistutus siitä, etten minä ole ainoa, joka näitä kirjoitelmiani pitää lukemisen arvoisina. Kannattaa tosiaan lukea myös blogin varhaisimpia tekstejä. Aina, kun silloin tällöin itse palaan tarkistamaan, mitä olen jo tullut kirjoittaneeksi, aivan hämmästyn sitä, kuinka teräviä ajatuksia minulta on lähtöisin.\nTuo, mitä kirjoitit apurahataiteesta, olisi tosiaan ansainnut tulla määritellyksi asiaa käsittelevässä tekstissäni. Ajattelin juurikin julkista avustusta. Yksityiset mesenaatit ovat tavallaan nekin kysyntää, jotka määrittävät tarjonnalle hinnan: esimerkiksi Baijerin Ludwig II oli valmis maksamaan Wagnerin oopperoista niin paljon, että Wagner pääsi toteuttamaan visioitaan Bayreuthissa. Tällaiset mesenaatit myös ovat yleensä kriittisiä: jos Wagner olisi saanut päähänsä säveltää Stravinskin tasoista musiikkia, olisi kuninkaan kärsivällisyys loppunut. Sen sijaan nykyajan julkiset avustukset ovat (käsittääkseni) järjettömän suvaitsevaisia ja valmiita tukemaan suunnilleen ihan mitä tahansa. Voin olla väärässäkin, mutta näin olen päätellyt.\nKiitos vain musiikkisuosituksesta, mutta olen varsin suvaitsemattomasti kannallani. Halveksuntani modernia ja populaaria musiikkia kohtaan juontaa niin kauas lapsuuteeni, että siitä on tullut suorastaan osa persoonaani ja identiteettiäni. Mutta jos sinä kerran ymmärrät musiikkia yleensä, annan vinkin omalta suunnaltani. Esittelyssä lupaan olla käsittelemättä Wagnerin musiikkia blogissa, mutta totta puhuen olen aivan palanut halusta päästä kirjoittamaan siitä jonnekin, ja tässä on tilaisuus.\nLapsuuteni suurin musiikkisuosikkini oli John Williamsin säveltämät Star Wars -musiikit. Niistä siirtymä Wagneriin oli täydellisen johdonmukainen, koska Williams käyttää hyvin samankaltaista johtomotiivijärjestelmää kuin Wagner. Taisi olla vuosi 2008, kun löysin verkon syövereistä Wagnerin Nibelungin sormus -oopperasarjaan liittyvien johtomotiivien listan. Tässä osoite: http://www.richard-wagner-werkstatt.com/ring/ (toivottavasti ääni toimii jollain selaimella). Toistuvien johtomotiivien tunnistaminen oopperoista oli sanomaton elämys, se rinnastui lähinnä lukutaidon oppimiseen. Musiikki lakkasi olemasta pelkkää musiikkia, siitä tuli oma kertomuksensa. Ei tarvitse ymmärtää, mitä laulussa tarkoitetaan, kun lyhyet johtomotiivit luovat yhteyksiä eri vaiheiden välille. Jos et tunne Nibelungin sormusta ennestään, mutta innostut tutustumaan, suosittelen opettelemaan johtomotiivit etukäteen.\nJa vielä mitä tulee ikääni, täytän tänä vuonna 22 vuotta. Olen optimistinen sen suhteen, että kirjoittajana olen vasta keltanokka ja että tulevaisuudessa tulen ylittämään nykyisen tasoni kaikilla mittareilla.\nKorppi on oikeus 4. helmikuuta 2014 klo 22.03\n(Nyt seuraa pitkää jaaritusta)\nLuettuani loputkin blogisi tekstit suunnilleen läpi, voin edelleen yhtyä ajattelutapaasi. Suurista linjoista olen lähes yksi yhteen samaa mieltä, eroavaisuudet ovat lähinnä sävyissä.\nPanin kylläkin merkille kirjoitustesi ristiriitaisuuden. Sinulla on oikeasti sangen paljon ristivetoa tekstiesi välillä, mutta en sano tätä nyt mitenkään moitteena. On hyvä, että rehellisesti kirjoitat ajatuksesi auki ristiriitoineenkin. Kukaan ei ajattele ristiriidattomasti, vähiten minä. Onhan niin, että toisten ajattelusta tällaiset on helpompi havaita. Ne, jotka väittävät ajattelevansa johdonmukaisesti joko valehtelevat tai tekevät sen oman suljetun teoreettisen kehyksen sisällä. Pitäisikö maailman ja ideologioiden edes olla ristiriidattomia? Konfliktit ovat se seikka miksi edes on olemassa yhtään mitään. Planeettoja, galakseja ja ainetta ylipäätään on olemassa vain siksi, että energia on jakautunut epätasaisesti. Ja koska nuo erot pyrkivät tasoittumaan, syntyy konflikteja. Elämä, olemassaolo ja filisofiat ovat kaikki yhtä suurta paradoksia. Olisko sitten niin, että utooppiset ajatusmallit yrittävät kiistää nuo paradoksit ja esittää ns. kaiken teorian, jota voidaan kategorisesti soveltaa aina ja kaikkialla. Ehkä tosi tie onneen koittaa vasta paradoksien ja ristiriitojen tunnustamisen myötä. Tästä aiheesta suosittelen lukemaan Emil Cioranin "Hajoamisen käsikirjan", jossa elämän järjettömyydellä lyödään lukijaa naamaan.\nOli miten oli, sinulla on ilmeistä ristiriitaa esimerkiksi siinä, kuinka suhtaudut ihmisiin: toisaalta pidät heitä konservatiivien tapaan riittämättöminä ja vajaina olentoina kuten pitääkin, mutta toisaalta tunnut kannattavan klassisen liberalismin ajatusta ihmisten kyvystä kertoa itse, mikä heille sopii parhaiten. Lisäksi tunnut kannattavan minarkistista valtiota, mutta toisaalta taas kannatat vahvaa keskusvaltaa.\nOma kantani esimerkiksi ihmisen kykyihin on se, että 95 % ihmisistä on massaa, joille täytyy kertoa kuinka olla ja käyttäytyä ja jotka eivät kykene itsenäiseen eettiseen kehitykseen. Minussa on sen verran totalitaristia, että näen lujan valtiovallan välttämättömänä. Valtio tai byrokratiakoneisto ei ole minulle minänä sortin itseisarvo, mutta pidän niitä vähiten huonoimpana välineinä hoitamaan maata. Kun puhun ihmisistä massana, en kuitenkaan tarkoita heidän passivointiaan tai ylenmääräistä holhousta. Minä vain en jaa klassisten liberaalien ajatusta siitä, että ihmisten enemmistö tietäisi mikä heille on parasta. Taitaa kuitenkin olla niin, että tällaista ajatussuuntaa kannattavat ihmiset lienevät keskivertoa älykkääpmiä ja luonteeltaan sellaisia, että juuri he siihen eittämättä kykenevät. Mutta heidän ei pitäisi projisoida näitä piirteitään ihmisten enemmistöön. Suurin osa ihmisistä haluaa, että heitä johdetaan. He haluavat selkeitä sääntöjä ja ohjeita kuinka elämäänsä elää. Ilman minkäänlaista eettistä majakkaa (kuten esimerkiksi kirkkoa), nämä ihmiset ovat hukassa.\nTragedian synty 5. helmikuuta 2014 klo 19.41\nRistiriitoja olen teksteissäni huomannut itsekin. Pahin dilemma on se, mikä on idealismin ja pragmatismin oikea suhde. Toisaalta olen vaatinut vasemmistoliberaaleja selkeämpään idealismiin, jotta voisin haastaa heitä, toisaalta olen peräänkuuluttanut käytännönläheisempää otetta ainakin libertaareilta. Olen kuitenkin tyytyväinen niin kauan, kun ristiriitaisuudet ovat abstraktilla tasolla, koska täydellistä teoriaahan ei ole. Sen sijaan en siedä esimerkiksi sitä, että samaan aikaan halutaan sekä varjella hyvinvointivaltiota vararikolta että pitää rajat auki sosiaaliselle maahanmuutolle.\nSuhteeni klassiseen liberalismiin on itsellenikin epäselvä. Loppuvuodesta keskustelin aiheesta erään vanhan lukiokaverini kanssa (saman, jota tölväisin tekstissä Oikeuksista ja velvollisuuksista), jolloin totesin, että filosofisesti kannatan lähinnä klassista liberalismia, koska se on vähiten huono. Sen puutteellisuuksia sitten paikkaan traditionalismilla. En ole minarkisti, mutta en silti pidä holhoavasta valtiosta. Minusta valtion ei tule olla sellainen, jolta kiittämättömästi vaaditaan asioita. Valtiovallan tulee herättää yksilössä pelonsekaista kunnioitusta, siksi mieluimmin näkisin valtion ottavan armeijan kaltaisen roolin. Lisäksi minusta kirkko ja muut senkaltaiset instituutiot saisivat ottaa takaisin ainakin osan siitä roolista, joka niillä aiemmin on ollut.\nKorppi on oikeus 5. helmikuuta 2014 klo 21.47\n"Minusta valtion ei tule olla sellainen, jolta kiittämättömästi vaaditaan asioita. Valtiovallan tulee herättää yksilössä pelonsekaista kunnioitusta, siksi mieluimmin näkisin valtion ottavan armeijan kaltaisen roolin."\nNäinpä. Silloin, kun ihmisoikeuksien julistusta laadittiin, niin jo Gnadhi valitteli, että siinä rytäkässä unohtuivat sitten velvollisuuksien julistus. Ja velvollisuudentunto on jotakin, joka on kadonnut niin yhteiskunnan ylä- kuin alakerroksistakin. Sympatiseeraan tästä syystä jossain määrin aatelistoa ja periytyvää valtaa. Heille hallitseminen ei ollut valinta, vaan velvollisuus ja kuten sanonta kuuluu "aateluus velvoittaa". Näen ongelmalliseksi sen, että valtaan nousee ihmisiä, jotka sitä haluavat. J.R.R. Tolkieninen sanoin: "The most improper job of any man ... is bossing other men. Not one in a million is fit for it, and least of all those who seek the opportunity."\nTuo Aleksi Tolvana muistuttaa lähinnä ahdasmielistä kommunistia, ei minkäänlaista nyanssien tajua. Ääri-ihmiset muistuttavat usein erehdyttävästi toisiaan. He myös huomattavan helposti liukuvat mielipiteestä toiselle, vain varausmerkit muuttuvat. Paraatiesimerkki tällaisesta ihmisestä on Björn Wahlroos, koska hänen ajattelutapansa ja skeemansa ovat säilyneet samana läpi iän. Hän on kirjaimellisesti kääntänyt takkiaan: sama takki, vain nurinpäin käännettynä.\nKonservatiivin erottaa fanaatikoista se, että he ovat vakaampia mielipiteissään eivätkä ole yhtä alttiita ääriajattelulle. Olet kenties radikaali luonteeltasi, mutta muut tekijät tasapainittavat sitä. Itse olen konservatiivi, niin sielultani kuin maailmankuvaltani. Sen verran mukavuudenhaluinen ja muutosvastarintainen olen.\nTragedian synty 6. helmikuuta 2014 klo 19.53\nIhan vain tarkennuksena: lukio- ja inttikaverini, josta kirjoitin, ei ollut Aleksi-Erik Tolvanen, vaan eräs toinen libertaari. Keskustelumme aikana huomasin ilokseni, että hän oli siirtynyt huomattavasti pragmaattisempaan suuntaan, täyttänyt klassisen liberalismin aukkoja konservatismilla. Toivotaan, että sama havahtuminen realiteetteihin on vastassa herra Tolvasellakin.\nKorppi on oikeus 4. helmikuuta 2014 klo 22.04\nKun klassiset liberaalit puhuvat verotuksesta laillistettuna varkautena, asevelvollisuudesta laillistettuna orjuutena, vastaan vain "entä sitten?" Etenkin libertaareilta tuntuu usein unohtuvan se, että väkivaltamonopoleja tullaan aina ja kaikkialla tarvitsemaan. Voimme kuvitella libertaristisen onnelan, jossa ei ole valtiota vaan useita pienyhteisöjä. Mutta annas olla, kun yksi pienyhteisöistä katsoo asiakseen alistaa toisen yhteisön resursseineen alle. Muut yhteisöt suuttuvat ja muodostavat liiton tätä yhtä kapinoivaa vastaan ja murskaavat sen. Vastaisuudessa tällaiset tapaukset halutaan estää yhden instituution voimalla, joka takaa rauhan alueella väkivaltamonopolinsa turvin. Ja simsalabim, valtio on syntynyt!\nValtioita on ja tulee aina olemaan. Ja näin ollen myös veronkantoa ja asevelvollisuutta on aina muodossa tai toisessa ollut ja tulee aina olemaan. Valtiot ovat pakotettuja yhteisöjä, mutta entäs sitten? Ei minultakaan kysytty syntyessäni, halusinko syntyä juuri näille vanhemmille ja tähän sukuun. Nationalistina pidän ihanteena kieleen, maahan ja vereen perustuvaa kansallisvaltiota. Sen olemassaolo ei ole ennen kaikkea järjellä perusteltavissa, vaan myyteistä ja traditioista oikeutuksensa hakeva.\nEn kannata tyranniaa ja valtiokoneiston mielivaltaa, mutta verotuksen ja asevelvollisuuden kaltaiset järjestelmät ovat välttämättömiä. Molemmat ovat perusteltavissa koheesiolla: liian suuret tuloerot johtavat katkeruuteen ja kateuteen. Ei ole yhtä ainota ammattia, josta olisi perusteltua maksaa summia, joita esimerkiksi eräille johtajille maksetaan. Tuloeroja on toki oltava, muutoin yhteiskunta hyytyy. Ei ole perusteltua maksaa kaikesta samaa hintaa (asiaa kokseva Jukka Aakulan artikkeli http://kansankokonaisuus.blogspot.fi/2013/12/tuloerot-ja-saatykierto.html). Asevelvollisuutta taas voidaan perustella sillä, että se luo ikäluokille yhteisen kokemuksen ja sodan tullessa tuo heidät yhteen rintamaan taistelemaaan. Ei ole järkeä ulkoistaa sotimista rahasta taistelevalle palkka-armeijalle. Verotus on varkautta (tämäkään ei ole lainkaan yksiselitteistä. Valtio rakentaa esim. julkista infrastruktuuria ja palveluita, joita yksityisen sektorin yritykset voivat käyttää ilmaiseksi. On siis kohtuullista, että osa heidän työntekijöilleen maksamastaan palkasta menee valtiolle.) ja asevelvollisuus orjuutta, mutta so what?\nPidän arveluttavana klassiten liberaalien ja etenkin libertaristien kannattamaa voluntarismia. He tuntuvat omaavan sen optimistisen käsityksen, että ihmiset todellakin auttavat esim. hädänalaisia, jos se on vapaaehtoista. Heillä on hieman Rouseeauhun viittaava ajatusmalli, koska he olettavat ihmisen luontaisesti tarkoittavan hyvää. Voi toki sanoa, että pakotettu hyväntekeväisyys ei ole mistään kotoisin, koska se ei ole aidosti moraalista toimintaa. Mutta onko sillä väliä, jos ilman sitä joukko hädänalaisia kuolisi? En todellakaan kannata neuvostoliittolaista mallia, jossa ihmiset on totaalisen passivoitu ja joka omalla tavallaan johtaaa täyteen amoraalisuuteen, koska kaikki on ulkoistettu valtiolle. On siis jälleen löydettävä optimi. Vapaaehtoinen hyväntekeväisyys on hyvä asia, koska ihmisellä on oltava mahdollisuus omaehtoiseen moraaliseen toimintaan. En toisaalta vastusta esimerkiksi Veikkauksen tekemää hyväntekeväisyyttä (sitä paitsi Veikkauksen saamat rahat ovat kaikki ihmisten vapaaehtoisesti maksamia). En kategorisesti vastusta myöskään kehitysapua. Kehitysavun, joka tähtää eirtyisesti naisten koulutukseen kehitysmaissa, on huomattu olevan tehokkaimpia lääkkeitä liian suureen syntyvyyteen. Tällaista kehitysapua kannattaa muun muassa Eero Paloheimo, johon olet itsekin viitannut.\nTragedian synty 5. helmikuuta 2014 klo 19.56\nYmmärtääkseni libertarismin takana on puritaaninen suhtautuminen liberaaleihin arvoihin, jotka ovat kulttuurissamme vallalla. Idealismin neljästä utopiasta kirjoittaessani mainitsin, että lukioaikanani olin vähällä tulla libertaariksi. Olin silloin nykyistä liberaalimpi, ja, temperamentiltani radikaali kun olen, pidin ajatuksen tasolla oikeana arvojen puritaanista noudattamista. Pesäeron libertarismiin tein silloin, kun vasta alle kaksi vuotta sitten totesin, ettei liberaaleilla arvoilla ole mitään etuoikeutta olla ainoat oikeat – asia, mikä ei välttämättä kaikille tänä aikana lännessä eläville ole lainkaan selvää.\nKehitysapu ei minusta ole mikään hirviö. On vain uskomatonta, että siihen käytetään vuodessa yli miljardi euroa, kun omat kansalaiset saavat kiristää vyötä ja ottaa kantaakseen velkaa. Lisäksi tulonsiirrot menestyvistä maista epäonnistuneisiin vihjaa, että epäonnistuminen on ansio. Ainoa oikeasti toiminut kehitysapu on ollut eurooppalainen imperialismi. Ja siis siitäkin huolimatta, ettei kehitys ollut edes sen tarkoituksena. Siinä, että Afrikan ongelmista syytetään siirtomaavaltoja, on totuuden siemen. Siirtomaavaltojen synti oli antaa siirtomaittensa itsenäistyä.\nKorppi on oikeus 5. helmikuuta 2014 klo 22.15\nOlen muuten samaa mieltä, ettei ainakaan Afrikan siirtomaita olisi välttämättä pitänyt päästää itsenäistymään. Koska on ilmeistä, että ne eivät ole omin neuvoin toimivia yhteiskuntia, olisi kenties ollut syytä pitää ne holhouksessa ja ohjauksessa. Tietysti tällainen on turhaa jossittelua, mutta ainakin sitäkin vaihtoehtoa voi pohtia.\nKehitysapuun käytetään oma taloudellinen tilanteemme huomioon ottaen aivan liikaa rahaa. Lisäksi se kehitysapu mitä annetaan pitäisi valvotusti ja kurinalaisesti ohjata juuri esimerkiksi naisten koulutukseen. Kehitysavustakin huomattava osa menee avustusjärjestöjen byrokratiakuluihin, joka on vain naurettavaa. Paradoksaalistahan on, että Kiina, joka on aktiivisesti vyörynyt Afrikan markkinoille, on saanut enemmän positiivisia tuloksia aikaan kuin eurooppalainen kehitysapu. Vaikka ei heidänkään toimintaa kovin eettisenä voi pitää, koska kiinalaisten ylin auktoriteetti on raha.\nToisaalta en voi olla huomattamatta, ettei nykyinenkään tilanne aivan yksinkertainen ole. Vaikka uuskolonialismia monet pitävätkin typeränä käsitteenä, on siinä jotain perää. Joitakin Afrikan maita käytetään härskisti hyväksi esimerkiksi luontoa saastuttavan it-romun kaatopaikkoina. Monetkaan Afrikan maat eivät edelleenkään itse hyödy luonnonvaroistaan, vaan voitot menevät ylikansallisille yhtiöille, jotka voivat naurettavan pienillä työvoimakustannuksilla kääriä epäoikeudenmukaisia voittoja. Esimerkiksi Nestlen tempaukset ovat olleet törkeitä.\nHyvä kysymys on myös, että missä määrin afrikkalaisten alhaisempi äo vaikuttaa yhteiskuntaan. Koska päivantasaajan seudulla yleisesti on alhaisempi äo, herää kysymys, onko siellä näin ollen edellytystäkään rakentaa toimivaa yhteiskuntaa omin ehdoin. Kun katselee missä jamassa Saharan eteläpuolinen Afrikka on, ei voi olla kovin toiveikas heidän kehityksensä suhteen.\nTragedian synty 6. helmikuuta 2014 klo 20.03\nNiin, kolonialismin ehkä suurin riesa afrikkalaisille oli se, että heidät pakotettiin osaksi raakaan kilpailuun perustuvia maailmanmarkkinoita. Mitä pitemmälle teknologia on kehittynyt, sen turhemmaksi ovat heikoimmat ihmisyksilöt käyneet. Toki entisaikoina vähämieliset olivat suuremmassa vaarassa kuolla pois, mutta jos he säilyivät elossa, saattoivat he silti tehdä jotain rakentavaa. Nykyään heillä ei ole juuri mitään mahdollisuuksia nousta yhteiskunnallisesti merkittäviin tehtäviin, joten he vain jäävät pyörittelemään peukaloitaan, juopottelemaan ja pelaamaan rahapelejä velaksi. Vähemmän älykkäät kansat sitten tietenkin jäävät väliinputoajiksi kilpailussa.\nJos Afrikan olot joskus rauhoittuvat, ei sikäläisillä ole juuri muuta kilpailuvalttia kuin halpa työvoimansa. Parempi olisi ollut antaa Afrikan pysyä pimeänä maanosana, jonka asukkaat olisivat voineet harjoittaa perinteisiä elinkeinojaan vailla tietoa hektisestä ja materiaalisesti rajattoman ahneesta maailmasta. Enkä oikein usko, että Afrikka rauhoittuu ennen kuin siirtomaavaltojen luomat monietniset ja -kulttuuriset yhteiskunnat hajoavat kansallisvaltioiksi.\nKorppi on oikeus 7. helmikuuta 2014 klo 12.41\nHassua, sama ajatus on käynyt minunkin mielessä. Vaikka metsästäjä-keräilijä-vaiheessa olevaa kulttuuria ei voi kovin sivistyneenä pitää, ei ole vaikea kuvitella sen olevan vähemmän huono vaihtoehto kuin nykyinen. Ehkä Afrikka olisi ollut syytä jättää pimentoon. Se olisi kehittymättömyydessään ollut dynaaminen maanosa, koska väestö ei olisi koskaan voinut kasvaa tietyn rajan yli.\nSamaa olen pohtinut Amerikan osalta. Jos intiaanikulttuurit olisi jätetty rauhaan, olisivat ne ne todennäköisesti pysyneet niin Etelä- kuin Pohjois-Amerikassa alhaisella kehitystasolla. Jälleen kerran hyvin dynaaminen tilanne. Sen verran kulttuuri-imperialistia tosin minussakin on, että ne Keski-Amerikan rappeutuneet kulttuurit oli syytäkin hävittää.\nMutta turhaa jossittelua tämäkin, tilannetta ei nyt voida enää kääntää takaisin. Ekologiselta kannalta katsoen olis tietysti ihanteellista, jos ainakin Etelä-Amerikka olisi jäänyt asumattomaksi. Mutta ei vieläkään ole liian myöhäistä. Amazonin sademetsä pitäisi kiireen vilkkaa julistaa luonnonpuistoksi, jonne ihmisellä ei ole asiaa. Ne raakalaisheimot, jotka sitä asuttavat, saisivat toki jäädä, koska niiden aiheuttama rasite on minimaalista.\nTragedian synty 7. helmikuuta 2014 klo 21.51\nAmerikan intiaaniväestöä oli erittäin runsaasti, joten he olisivat luultavasti osanneet aiheuttaa valtaisia ympäristöongelmia ilmankin esimerkiksi rautaa. Saattoi peräti olla Amerikan ympäristön kannalta hyvä, että espanjalaisten kanssa levinneet vanhan maailman epidemiat verottivat väkilukua.\nTähän epidemiaanhan liittyy eräs valkoisen miehen ”synneistä”. Espanjalaisten väitetään aiheuttaneen intiaanien kansanmurhan. Mielenkiintoinen ajatusleikki on, miten olisi intiaanien käynyt, jos Amerikka olisi löydettykin vasta pari vuosisataa myöhemmin. Kohtaamisesta seurannutta epidemiaa ei olisi voitu estää kuin aikaisintaan 1900-luvun lääketieteellä, jonka salamannopea siirtäminen Amerikkaan olisi ollut melkoinen saavutus.\nJa kun ottaa huomioon, millaiseen ekologiseen katastrofiin meidän teollinen kulttuurimme on ajautumassa, epäilemättä Afrikassa vielä tullaan kaipaamaan aikaa, jolloin ei ollut kehitysapua ja sen ylläpitämää miljardin suuruista väestöä.\nKorppi on oikeus 4. helmikuuta 2014 klo 22.05\nMinä kannatan laillasi esimerkiksi vahvaa presidenttiä. Olet oikeassa, että parlamentaarinen järjestelmä, joka tietyssä olosuhteissa toimii erinomaisesti, on nykyisellään taantunut gallupdemokratiaksi. Täytyisi ymmärtää, ettei yhtä ja samaa järjestelmää voida soveltaa joka paikassa ja ajassa. Vahva presidentti tekisi mahdottomaksi nykyisen kaltaisen tilanteen, jossa kansanedustajat yrittävät roukkua vallankahvassa sen itsensä vuoksi: heiltä odotettaisin tuloksia, muutoin hajoaa hallitus. Toisinaan olisi myös terve ratkaisu julistaa poikkeustiloja, joissa jollekin instanssille suodaan lähes diktatoriset valtuudet.\nJos jotakin, ovat ihmiset nykyään unohtaneeet tasapainon tärkeyden. On utopiaa yrittää rakentaaa absoluuttisen keskusjohtoista valtiota, jättää maailma ja kansat plutokraattien käsiin tai yhdistää kaikki maat globaaliksi massaksi. Olisi löydettävä balanssi eri instituutioiden ja hallintometodien välille. On ymmärrettävä, että kukin tilanne vaatii omat ratkaisunsa. Nykyisin ihmiset suosivat lähinnä ääriajattelua, jossa luodaan koko maailman selittävä teoria. Ja tämä tuntuu olevan erityisen yleistä länsimaissa. Tuntuu, että itäaasialaiset filosofiat ovat onnistunet läntisiä paremmin juurruttamaan tasapainon käsitteen itseensä. Ei tarvitse katsoa kuin niihin liitettäviä kliseitä kuten "kultainen keskitie", "ying-yang" jne. Vaikka inhoan vierautta ihannoivaa eksotikkaa, olisi tässä läntisellä maailmalla opittavaa.\nKorppi on oikeus 4. helmikuuta 2014 klo 22.26\nJa tuosta Wagnerista sen verran, että pitää herran tuotantoon lähemmin tutustua. Hän on niitä klassisia säveltäjiä, jotka ovat menneet itseltäni sivuun (onhan toki monia muitakin).\nMitä vikaa muuten Stravinskyssä on? Kevätuhri ja Tulilintu ovat hyviä sävellyksiä, joiden vaikutuksen voi kuulla esimerkiksi John Williamsin tuotannossa, josta kuitenkin pidät. Elokuvamusiikki on paljosta velkaa Stravinskylle, jonka alkutuotannon juuret olivat vielä romantiikassa. Stravsinkystä en kokonaisuutena voi tosin sanoa mitään, kun tunnen vain nuo kaksi teosta.\nElokuvamusiikkihan on itse asiassa romantiikan ajan musiikin suora perillinen. Katsonkin, että Jerry Goldsmithin, John Williamsin ja Ennio Morriconen kaltaiset säveltäjät ovat klassisen perinteen todellisia jatkajia. Kaija Saariahon tai Bela Bartokin kaltaisten suoltama melu taasen on täysin sietämätöntä. Tuntuu, ettei nykyklassisessa kukaan osaa tai halua tehdä hyvältä kuulostavaa musiikkia.\nKirjoita muuten ihmeessä Wagnerista tai vaikka musiikista yleisesti. Tykkään lukea mietteitä musiikista. Tunnetko missä määrin esimerkiksi Debussyn tuotantoa? Faunin iltapäivä on nimittäin parhaimpia klassisen musiikin teoksia, jos minulta kysytään. Se on ja etenee kuin uni.\nTragedian synty 5. helmikuuta 2014 klo 20.03\nStravinskin musiikki on minusta silkkaa möykkää. Se kuulostaa siltä, että kaikki hyvä on jo sävelletty, joten säveltäjä panee homman lekkeriksi ja alkaa revitellä. Länsimaisessa kulttuurissa inhoan syvästi sitä faustista himoa edistyä. Vanha tyyli ei taiteilijoille kelpaa, joten heidän on keksittävä jotakin uutta, vaikka kyseessä olisi laadullinen taka-askel. Atonaalisuuteen siirtyminen oli minusta paha virhe. Sen voisi rinnastaa siihen, että taloja rakennettaessa luovuttaisiin teknisestä suunnittelusta, jolloin susi hukkanen pääsee puhkumaan ja puhisemaan talot nurin. Arvostan kovasti Camille Saint-Saënsia, joka kuulemma marssi Kevätuhrin ensi-illasta ulos ensimmäisten sekuntien aikana.\nNiistä John Williamsin sävellyksistä en pidä, joissa on liian Stravinski-tyylinen vaikutus. Star Warsissa ne musiikit rajoittuvat aika tarkasti neljänteen episodiin.\nDebussy on toinen suuri inhokkini taidemusiikin piirissä. Koska en tunne musiikin teoriaa yhtään, en osaa lainkaan analysoida, mikä hänen musiikissaan on pielessä. Jotkut hänen sävellyksensä herättävät minussa fyysistä kuvotuksen tunnetta. Saattaa olla, että sain niistä lapsena trauman, kun veljeni kuunteli niitä, sillä hän kuunteli niitä mielestäni vain ikävystyttävinä, sateisina viikonloppuina, kun jo muutenkin olin vähällä hyppiä seinille. Kolmas samankaltainen tapaus on Eric Satie, jonka pianosävellyksiä en voi sietää.\nKorppi on oikeus 5. helmikuuta 2014 klo 22.38\nJooh, makunsa kullakin. Stravinskyn musiikissa on mielestäni vielä jotakin järkeä, jos lähtee vertaamaan häntä niihin todella atonaalisiin säveltäjiin tai Kaija Saariahon kaltaisiin hirviöihin. Stravinskyn alkutuotannossa ainakin voi kuulla vielä romantiikan vaikutuksen, hänen myöhemmästä tuotannostaan en osaa sanoa. Tietääkseni hän vei musiikkiaan enemmän atonaaliseen, eli huonompaan suuntaan. Hänen musiikkinsa paras puoli on sen visuaalisuus: kevätuhrihan on baletti, joka kertoo tarinan; tarinan ilman sanoja.\nMutta ei Debussykaan maistu! Hänenhän musiikkinsa on vieläpä sangen tonaalista. Siinä on kyllä eri ronkeli elitisti. No, ei siinä mitään vikaa ole, itsekin haluaisin olla enemmän elitisti. Ongelmani on, että rakastan musiikkia liikaa. Minun on vaikea ainakaan vihata mitään musiikkia ja voin löytää lähes musiikista kuin musiikista jotakin arvokasta. Olen sika, joka syö vähän kaikkea. Tavallaan olen hyvin tarkka maustani, koska pystyn nopeasti sanomaan, jos jokin musiikki ei liikuta lainkaan. Ja 90 % prosenttia musiikistahan on paskaa. Mutta ainakaan mitään genreä, tyyliä tai soitinta en lähtökohtaisesti inhoa. Pidän jossakin määrin räpistäkin, joka sinulle lienee sielunvihollisen keksintö.\nOoppera, tai se laulutyyli siinä, on minulle se inhokki. Tai ei nyt ehkä inhokki, mutta yleisesti ottaen se kiekuminen käy korviin. Poikkeuksia toki on, mutta usein tuntuu siltä, että laulajat pyrkivät tuomaan vain omaa teknistä erinomaisuuttaan esille kuin progemuusikot konsanaan. Joskus se on paikallaan, mutta ei koko musiikki voi sille perustua. Usein kuuntelenkin oopperoista vain alkusoittoja tai instrumentaaliosioita.\nKuunteletko mitään klassisen ulkopuolella? Kenties voisi kansanmusiikki maistua: http://www.youtube.com/watch?v=q_0htqFdwcc\nTragedian synty 6. helmikuuta 2014 klo 20.10\nElitismi on identiteettini kivijalka. Tosin särön tähän kivijalkaan tekee se, että arvostan kyllä kansanmusiikkia, vaikka ihan ideologisesta syystä. Selaimeni kirjanmerkeistä näyttää löytyvän ainakin ”Oolannin sota” -musiikkivideo YouTubesta. Yksinkertaisemmasta musiikista pidän ennen kaikkea sotilasmarsseista. Varusmiesaikani marssilaulu ”Oi, kallis kotimaa” saa minut yhä herkistymään. Minua ei oikeastaan häiritse se, että musiikkivalikoimani on niin suppea: musiikista etsin yleensä erilaisia tunnetiloja, joten minulla ei tarvitse olla hyllymetriä CD-levyjä tyydyttämässä tarpeitani.\nAikoinani minäkin inhosin laulua. Wagneriin tutustuin ensiksi orkesterisovitusten kautta, varsinaisiin oopperoihin vasta myöhemmin. Yhä olen laulun suhteen sen verran kriittinen, että minusta ne kohdat, joissa laulu tuo musiikkiin erityistä lisäarvoa, ovat melko harvassa. Niitä kohtia ovat erityisesti matalien miesäänien aariat, joista aivan ehdoton suosikkini on Wotanin jäähyväisaaria Valkyyria lopusta (siis eräänlainen Wotanin tragedian synty), josta tehdyn kuvituksen otin profiilikuvakseni.\nKorppi on oikeus 7. helmikuuta 2014 klo 12.46\nMinun pitää siis ottaa lusikka kauniiseen käteen ja vain kuunnella oopperaa. Kyllä sieltä niitä helmiä lopulta löytyisi. Ihanne olisi Yön Kuningatar -aarian taso: tekninen virtuositeetti yhdistyy upeaan musiikkiin, missä laulusta tulee yksi instrumentti muiden joukossa.\nTragedian synty 7. helmikuuta 2014 klo 21.55\nTottahan oopperoita on moneen lähtöön, varmasti jokainen löytää siitä taiteenlajista itselleen sopivan. Traagisuuteen taipuvaisena minä en suuremmin ymmärrä luonteeltaan hilpeitä oopperoita, joita ainakin Mozart ja eräät italialaiset ovat säveltäneet.


Xiaomi Mi 8 arvostelu - markkinoiden paras keskihintainen älypuhelin? - e-ville.com blogi | Tuoreimmat elektroniikkauutiset ja -arvostelut Kiinasta\nLoistava AMOLED -näyttö\nMuotoilu turhan lähellä iPhone X:ää\nKeskitasoinen kaiutin ja mikrofoni\nXiaomi Mi 8 iskee todella hyvän tasapainon ominaisuuksien ja hinnan välille eikä siinä ole juuri tehty kompromisseja\nXiaomi on kiinalainen kuluttajaelektroniikan jättiläinen, joka valmistaa kaikenlaista jännittävää älykotivimpaimista huippuluokan älypuhelimiin. Xiaomia voisi luonnehtia tietyllä tapaa korealaisen Samsungin ja Yhdysvaltalaisen Applen fuusioksi, joka on onnistunut yhdistämään tuotteissaan toimivan tuotekehittely- sekä tuotantokapasiteetin erinomaiseen muotoiluun ja käyttäjälähtöisyyteen. Näin lopputuloksena on kauniita, toimivia ja edullisia laitteita.\nXiaomi julkisti kevään lopulla kymmenen vuotisen taipaleensa kunniaksi suosittuun Mi -alkuisten älypuhelinten sarjaan uudet mallit, ja allekirjoittanut oli myös julkaisutapahtumassa paikan päällä raportoimassa. Tapahtumassa julkaistut puhelimet olivat ainakin paperilla todella kovan hinta-laatusuhteen älypuhelimia.\nXiaomi Mi 8 ja edullisemman hintaluokan Xiaomi Mi 8 SE versio pitävät sisällään markkinoiden uusinta teknologiaa hämmentävän alhaiseen hintaan. Molemmat puhelimet kamppailevat erittäin kilpaillulla segmentillä, eli noin 300-500 euron hintaluokan perusälypuhelimissa, jossa vastaan tulevat muun muassa HMD Globalin Nokia 7 & 8 sekä Samsung Galaxy A8. Miten puhelimet pärjäävät suhteessa kilpailijoihinsa? Otetaan siitä selvää.\nXiaomi Mi 8 ja Mi 8 SE laatikoissaan\nXiaomin älypuhelimet on luokiteltavissa karkeasti Mi -sarjaan sekä Redmi -sarjaan. Redmi -puhelimet on selkeästi budjettiluokan puhelimia jotka sijoittuvat yleisesti 100-250 euron hintaluokkaan, kun taas Mi -sarja jatkaa hintaluokassa 250 eurosta ylöspäin. Mi -sarjan kalleimmat puhelimet ovat Mi Mix puhelimet, joista uusin, Mi Mix 2S julkaistiin aiemmin tänä vuonna. Mix -puhelimet ovat aina olleet rohkeita konseptipuhelimia, mutta itse Mi -sarja on se jossa suuret panostukset koko yrityksen kannalta tehdään.\nXiaomi Mi 8:ssa on 6,21 tuuman AMOLED -näyttö\nXiaomi Mi 8 -älypuhelimessa on 6,21 tuuman AMOLED -näyttö, markkinoiden tehokkaimpiin kuuluva Snapdragon 845 -prosessori sekä 6Gb LPDDR4 -muistia. Halvempi Mi 8 SE eroaa pääosin pienemmällä 5,88 tuuman AMOLED -näytöllään sekä hieman edullisemmalla Snapdragon 710 -prosessorillaan. Snapdragon 845 -prosessori löytyy esimerkiksi Samsungin liki tuhannen euron hintaisesta S9+ puhelimesta, joten todella suorituskykyisestä komponentista on kyse.\nMi 8 SE:ssä on aavistuksen pienempi näyttö\nPuhelimen prosessori on yllättävän tärkeä osa kokonaisuutta, ja se vaikuttaa moniin asioihin aina sovellusten käynnistysnopeudesta internet-yhteyksiin, kameran kuvien laatuun ja akun latausnopeuteen, joten ei ole ihme, että Xiaomi on valinnut kärkipuhelimeensa markkinoiden parhaisiin kuuluvan prosessorin.\nMi 8 -puhelimen takakamerana toimii kahdella 12 megapikselin kameralla, josta toinen on melko tavallinen (f/1.8 aperture) ja optisella kuvanvakaajalla varustettu ja toinen telefotolinssi (f/2.4 aperture). Näitä säestää tekoälyominaisuus, joka tunnistaa erilaisia tilanteita, ja säätää tuplakameran asetukset aina oikeanlaiseksi, esimerkiksi valonmäärän ja kuvattavien objektien perusteella. Etukamerana taas on peräti 20 megapikselin kamera f/2.0 aperturella. Yleisesti sanottuna mitä pienempi aperture eli f-arvo on, sitä pienempi kameran linssin aukko on (huom. jakomerkki, eli f/2.0 on suurempi, kuin f/2.4). sen. Tämä vaikuttaa kuvien terävyyteen ja valoisuuteen. Kahden eri aperturella varustetun objektiivin yhdistäminen ja tekoälyn hyödyntäminen avaavat aivan uusia mahdollisuuksia kännykkäkuvaamiseen.\nDxMark Mobile -testin kärkipuhelimet\nXiaomi ylpeili julkaisutilaisuudessa puhelimen kameran erinomaisella DxMark -kamerareferenssisivuston yleisarvosanalla 99, joka on todellakin kovimpien kilpailijoiden tasolla, sijoittuen Samsung S9+ sekä Google Pixel 2 -puhelinten tasolle. Odotinkin jännityksellä miten kamera pärjää näin amatöörikuvaajan käsissä.\nHyvällä valolla Mi 8:n kamera tuottaa erinomaisen väritasapainon ja terävyyden kuvia\nRakennuksia kuvatessa Mi 8:n tekoälykamera säätää heti asetukset siten, että kaukanakin olevat rakennelmat näkyvät selkeästi\nHämärällä puhelimella otetut otokset olivat ajoittain ällistyttävän hyviä ottaen huomioon sen, ettei älypuhelimeen pysty sijoittamaan kovin isoja kennoja, joilla vähästä valosta pystyy ottamaan kaiken irti kuten järjestelmäkameroissa. Kaikesta päätellen puhelin tekee pinnan alla varsin paljon tekoälyyn perustuvaa prosessointia, jolla hämärässäkin kuvista saa tarkkoja ja valovoimaisia. Puhelimen takakameralla otettuihin kuviin tulee oletuksena ”Shot with Mi 8 AI Dual Camera” leima, jonka voi myös ottaa pois asetuksista. Leima kertoo siitä ylpeydestä, jolla yhtiö suhtautuu lippulaivapuhelimensa kameraan.\nHaastavasti vastavaloon kuvatessa kamera suoriutuu erinomaisesti, vaikka parannettavaa edelleen olisikin\nKamera myös tukee tehokkaan prosessorin ansiosta superhidasta 240 framerate slow-mo videokuvaa 1080 pikselin tarkkuudella. Näin hitaalla videokuvalla pystyy löytämään arjen tilanteista paljon yllättäviä ja hauskoja yksityiskohtia.\nPuhelimen etukamera toimii epätavallisen korkealla 20 megapikselin tarkkuudella. Se on muutaman muun osan kanssa sijoitettu etupuolen yläosaan sijoitettuun ”notchiin” eli notkoon, joka löytyy nykyään melko monesta puhelimesta. Etukameran lisäksi notkoon on lisätty muitakin hyödyllisiä komponentteja:\nPakollisten etäisyyssensorin ja kaiuttimen lisäksi notkosta löytyy myös infrapunavalo sekä infrapunakamera kasvojentunnistinta varten. Tämän ansiosta kasvojen tunnistin toimii myös pimeällä. Testasin myös itse tätä ja oli varsin yllättävää, kuinka lukitus aukesi salamannopeasti ihan säkkipimeälläkin näytön kalpeassa valossa.\nSekä Xiaomi Mi 8, että Mi 8 SE -puhelimissa on loistava 2248 x 1080 pikselin AMOLED-näyttö jollaisia on aiemmin totuttu näkemään vain joissain Samsungin lippulaivapuhelimissa. AMOLED-teknologia eroaa perinteisestä LCD -näytöstä erityisesti siinä, miten yksittäiset pikselit valaistaan. Tavalliset LCD -näytöt saavat valonsa yhtenäisestä taustavalosta, kun taas AMOLED -näytössä orgaanista materiaalia sisältävät pikselit valaistuvat jokainen itsenäisesti.\nMi 8 SE:ssä on kulmikkaammat reunat\nLopputuloksena on sekä parempi kontrasti, että värintoisto kuin myös alhaisempi energiankulutus. Kontrasti paranee, koska täysmustat pikselit eivät saa taustavaloa ollenkaan, jolloin ne pysyvät täysin mustana – näin myös energiankulutus pienenee ja akku kestää pitempään. Tavallisesta LCD -näytöllisestä älypuhelimesta siirryttyäni Mi 8 -puhelimen käyttöön, näytön uskomattoman kylläiset värit tuntuvat suorastaan epätodellisilta. Kuin silmät olisivat alkaneet yhtäkkiä näkemään värejä, joita ei aiemmin tiennyt olevan olemassakaan. Myös elokuvien katselukokemus parani kertaheitolla.\nPuhelimessa on toisten rakastama, toisten vihaama ”notch”, eli näytön yläkulmassa oleva notko johon on sijoitettu kamera, kaiutin sekä muita komponentteja. Toisille tämä on ehdoton este puhelimen hankkimiselle, mutta itse pidän ratkaisua muutaman viikon käytön jälkeen varsin eleganttina ja huomaamattomana. Sen voi myös piilottaa asetuksista, jolloin se ei juuri vaikuta esimerkiksi videoiden katseluun.\nMuotoilu puhelimeen on otettu suoraan Apple iPhone X:stä. Olisin toivonut omintakeisempaa muotoilua, mutta lopulta Applemaisuudella ei juuri ole itselleni merkitystä. Puhelin myös erottuu iPhone X:stä isomman näyttönsä ansiosta ja jos todella haluaa erottua, niin puhelimen saa esimerkiksi sinisenä.\nYleensä puhelin tuntuu erittäin laadukkaalta kädessä ja vaikka se on varsin ohut, on sillä kuitenkin painoa normaalin älypuhelimen verran. Puhelimen pinnoite on lasimainen ja se kerää helposti sormenjälkiä. Tässä olisin toivonut jotain yllättävää ratkaisua Xiaomilta.\nXiaomi Mi 8 on sangen ohut puhelin\nLopuksi on vielä mainittava Xiaomin Dual GPS -ominaisuus, jonka ansiosta Mi 8:n GPS paikannuksen pitäisi olla huomattavasti nopeampi ja tarkempi. Tätä parempaa paikannusta en itse ehtinyt vielä tarkemmin testaamaan, mutta nopeammasta ja tarkemmasta GPS:stä pitäisi kyllä olla paljon iloa kun oma sijainti pitää löytää nopeasti vaikka autolla ajaessa.\nKumpi sopii juuri minulle? Xiaomi Mi 8 vai Mi 8 SE?\nMi 8 SE on edullisempi versio, jossa on aivan vastikään julkaistu Snapdragon 710 -prosessori, joka ei suorituskyvyssään aivan yllä Snapdragon 845:n tasolle. SE -versiossa on myös lähtökohtaisesti pienempi 4Gb RAM -muisti, ja sen näyttö on pienempi, 5,88 tuumainen sekä muotoilu Mi 8:aa kulmikkaampi.\nMikäli hakusessa on budjettipuhelin loistavalla kameralla ja näytöllä on Mi 8 SE erinomainen valinta, mutta jos noin satasen lisähinta ei tunnu mahdottomalta älypuhelimeen laitettuna, on mielestäni todella suositeltavaa hankkia suoraan Mi 8. Isompi näyttö todella tekee puhelimesta loistavan viihdekeskuksen, jolla myös surffaaminen ja viestien kirjoittelu sujuu leikiten. Joka tapauksessa, ei kumpaakaan puhelinta voi olla suosittelematta, mikäli haluaa edullisen puhelimen loistavalla näytöllä ja kameralla.\nXiaomi Mi 8 on nyt myynnissä e-villen verkkokaupassa hintaan 489.95 (sis. alv).\n#älypuhelin\t#mi 8\t#puhelin\t#Xiaomi\nAperture tai f-kertoo objektiivin valovoimasta. Suurempi aukko eli pienempi f-luku lyhentää syväterävyysaluetta, eli sitä matkaa miläl alueella tarkennus on kohdallaan, mutta ei se suoraan liity siihen etäisyyteen kamerasta. (Automaatti) tarkennus hoitaa sen, että kuva tarkennetaan oikealle etäisyydelle f-arvosta riippumatta.\nXiaomin puhelimissa on onneksi kiina OS joka Euroopassa on unelma.\nMoi! Xiaomin puhelimissa on usein Xiaomin kehittelemä MIUI-käyttöjärjestemä, vaikkakin myös puhtaampia, ns Stock Android-versioita on Xiaomi-puhelimista myös olemassa. Onneksi MIUI:sta on olemassa kansainvälisille markkinoille suunnattu Global-versio, joka myös Mi 8:sta löytyy. Siinä on tuki muun muassa suomenkielelle ja se on muutenkin oikein helppokäyttöinen, ainakin omasta mielestäni.\nKiitos hyvästä ja asiantuntevasta blogista.\nLaite itsessään on loistava, kävin eilen hypistelemässä. Ainoa miinus on tuo lasinen takakansi, joka täytyy olla langattoman latauksen takia…siksi jää ostamatta. Olen yhden täyslasisen kanssa aikanaan kipuillut ja toista ei tule.\nQuickcharge usb:llä puhelimen lataa tyhjästä täyteen reilussa tunnissa…sen täytyy riittää.


My Marketing MIll - YPi-MMM\n418,80 € (337,74 € ALV 0%)\nVerkkosivustojen julkaisujärjestelmiä ja laajennusosia kehitetään jatkuvasti. Uusia päivityksiä tulee kuukausittain ja monet niistä sisältävät tärkeitä tietoturvaparannuksia, siksi ne on tärkeää tehdä nopeasti. Päivityksen jälkeen sivuston toimivuus tulee aina tarkistaa. Tilaamalla YPi-MMM:n pidämme sivustonne tekniikan ja varmuuskopiot ajan tasalla ja sivustonne toimii kuten pitää. Ajastamalla varmuuskopioinnin tehtäväksi esimerkiksi joka yö, varmistatte tärkeiden tietojenne säilymisen myös onglematilanteissa.\nPalvelu maksetaan etukäteen 12 kk:n sopimuskaudelle ja maksusuoritus on edellytys palvelintilan varaamiselle. Uusi asiakas saa maksuohjeet tilauksen yhteydessä. Sopimus jatkuu vuosittain automaattisesti, ellei sitä ei irtisanota kirjallisesti. Vanhoille asiakkaillemme lähetämme laskun jatkokaudesta noin viisi viikkoa ennen kauden päättymistä.\nDomainin ja sähköpostien siirto, ks. lisäpalvelut.\nTärkeää: Julkaisujärjestelmän säännöllinen päivitys pitä tietoturvan hyvällä tasolla. Tietomurron mahdollisuutta ei kuitenkaan voi täysin sulkea pois millään sivustolla. Tietomurron aiheuttamien mahdollisten vahinkojen korjaaminen ei kuulu YPi-pakettiemme hintaan, vaan korjaus tehdään lisätyönä. Emme myöskään vastaa tietomurron aiheuttamista muista mahdollisista vahingoista, esim. yrityksen liiketoiminnalle tai asiakkaille. Tietomurto on rikos kuten fyysinenkin murto ja siihen sovelletaan ao. lainsäädäntoä korvauskäytäntöineen.\nHuomaa: Sisällön päivitykset sivustolla eivät kuulu tähän palveluun, vaan ne tilataan haluttaessa erikseen.\nTarkat tuotetiedot (pdf): YPi-MMM-tuotekortti\n2.499,00 € (2.015,32 € ALV 0%) MMM-Extra