osku pajamäen vaalilehti 3/2007 PÄTKÄELÄMÄÄ OSAAVA, NUORI, AHKERA. JA PYSYVÄ TYÖ KARKAA YHÄ KAUEMMAKSI. - PDF\nosku pajamäen vaalilehti 3/2007 PÄTKÄELÄMÄÄ OSAAVA, NUORI, AHKERA. JA PYSYVÄ TYÖ KARKAA YHÄ KAUEMMAKSI.\nDownload "osku pajamäen vaalilehti 3/2007 PÄTKÄELÄMÄÄ OSAAVA, NUORI, AHKERA. JA PYSYVÄ TYÖ KARKAA YHÄ KAUEMMAKSI."\n1 osku pajamäen vaalilehti 3/2007 PÄTKÄELÄMÄÄ OSAAVA, NUORI, AHKERA. JA PYSYVÄ TYÖ KARKAA YHÄ KAUEMMAKSI. Ennakkoäänestys kotimaassa keskiviikosta tiistaihin & vaalipäivänä sunnuntaina klo 9 20\n2 Osku Pajamäen vaalilehti 3/2007 ELÄMÄÄ PÄTKISSÄ PÄTKÄTYÖ JA SEN MUKANAAN TUOMA EPÄVARMUUS ON YHÄ USEAMMAN KOHTALO. ERITYISEN RAJUSTI TYÖELÄMÄN MURROS HEITTELEE NUOREMPIA IKÄLUOKKIA. SILLÄ ON KOVA HINTA. Vaikka töitä olisikin, vakinaista paikkaa on miltei mahdotonta saada. Pätkätöistä on tullut maan tapa. yhtäjaksoinen työsopimus viimeisen viiden vuoden aikana on ollut neljä ja puoli kuukautta. Parhaimmillaan olen ollut vuoden aikana töissä 11 eri Pisin sopimuksella. Poliklinikalla, ambulanssissa, leikkaussalissa, osastolla... Olen vuorotellut Helsingin kaupungilla, Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirillä ja taas kaupungilla. Välillä olen käynyt reppuhommissa Hämeen puolella, lähihoitaja Otso Ollikainen, 27, kertoo. Työtä kyllä on, mutta ei vakituista. Harvoista paikoista on hirveä tappelu. Tilanne on tullut viime vuosina monelle tutuksi. Vaikka töitä olisikin, vakinaista paikkaa on miltei mahdotonta saada. Pätkätöistä on tullut maan tapa. Otso Ollikaisen kohdalla tilanteen tekee surkuhupaisaksi se, että hän tekee pätkätöitään julkisen terveydenhoidon piirissä. Yritysmaailmassa työvoiman tarve voi vielä vaihdella suhdanteiden vaihtelun mukaan, mutta tuskin suomalaiset sentään yhtäkkiä sairastamasta lakkaavat. Mitä järkeä on pakottaa samat ihmiset kiertämään jatkuvasti talosta toiseen lyhyissä pätkissä, kun tekemistä kuitenkin riittää? Niin, vaikea sanoa. Kai se on sitä, että vakinaisista viroista on hankalampi pistää ihmisiä pihalle. Määräaikaiselle on helppo todeta, että sopimusta ei uusita, Ollikainen miettii. Pahinta pätkätyöläisen elämässä onkin juuri epävarmuus. Vaikka työtä tällä hetkellä olisikin, tulevaisuutta on usein mahdotonta suunnitella. Koskaan ei voi olla varma, juokseeko palkka vielä kuukauden kuluttua. Suuret elämänmuutokset ja hankinnat ilman varmuutta toimeentulosta pistävät miettimään. Oman asunnon ostosta ei kannata edes haaveilla, koska pankit eivät myönnä lainaa ilman jatkuvaa työsuhdetta. Perheen perustaminen ja lasten hankkiminen siirtyy. Kuka uskaltaa hankkia lapsen, jos ei voi olla varma selviytyvänsä edes sohvan osamaksueristä? Otso Ollikainen on pitkistä päivistä ja vuorotyöstä huolimatta aloittanut työnteon ohessa opiskelut uudelleen. Neljän vuoden jatko-opinnot ammattikorkeakoulussa johtavat ensihoitajan tutkintoon, jolla Ollikainen toivoo vihdoin pääsevänsä kiinni vakituiseen työhön. Palkkaa neljän vuoden opiskelu korottaisi euroa. 90 PROSENTTIA VUOTIAITA Edes koulutus ei kuitenkaan takaa menestystä nykypäivän työmarkkinoilla. Pätkätyöelämä on arkea myös akateemisesti koulutetuille. Helsinkiläinen Ilkka Levä, 39, valmistelee sivutoimisesti väitöskirjaansa yliopistolla. Hän on yrittänyt ilmoittautua työttömäksi työnhakijaksi, mutta se ei ole onnistunut, koska järjestelmä ei hyväksy väitöskirjan tekoa sivutoimiseksi jatko-opiskeluksi. Systeemin mukaan olen yrittäjä. Olen sinnitellyt apurahoilla, mutta loppuvuodeksi rahoitusta ei ole lainkaan. Vaikka kelpaisinkin kortistoon, päätöksen saamisessa kestää 6 8 viikkoa. Sinä aikana joudutaan sitten sossun luukulle, Levä sanoo. Kolmen lapsen isä on tullut toimeen pätkätöillä, toimittamalla historiikkeja ja luennoimalla. Takana on kaksi pitempää määräaikaista työsuhdetta. Tuntuu, että yksilön pitäisi aina joustaa, mutta byrokratia ei jousta milliäkään. Aina pitää todistaa kaikki moneen kertaan, jotta saisi edes jotain apua. Koko perhe elää pysähtyneisyyden aikaa. Toivotaan parasta ja pelätään pahinta. Määräaikaisten työntekijöiden käyttö alkoi kasvaa voimakkaasti 1990-luvulla laman jälkeen. Esimerkiksi viimeisen vuoden aikana solmituista uusista työsuhteista 60 prosenttia oli erilaisia pätkätöitä, joko määräaikaisia kokopäivätöitä, määräaikaisia osa-aikatöitä tai toistaiseksi jatkuvia osa-aikatöitä. Suhteessa eniten pätkätyötä on julkisella sektorilla ja naisvaltaisilla palvelualoilla. Valtiolla ja kunnissa yli 20 prosenttia väestä tekee työtään määräaikaisina. Lukumäärässä eniten pätkätyöläisiä on kuitenkin yksityisellä puolella. Työnantaja tai sukupuoli ei kuitenkaan ole tärkein pätkätyöläisyyttä ennustava tekijä. Tärkein jakolinja muodostuu iän perusteella. Jopa 90 prosenttia pätkätyöläisistä on vuotiaita. 2\n3 VAPAUS MENETTÄÄ HOHTONSA Varsinkin nuorten työikäisten kohdalla työmaailma on muuttunut rajusti. Niin rajusti, että sitä on vanhempien sukupolvien vaikea käsittää. Vielä sotien jälkeen syntyneet ikäluokat saattoivat siirtyä käytännössä automaattisesti koulun penkiltä työelämään. Moni revittiin töihin jo ennen valmistumista, ja moni teki lähes elämänmittaisen uran yhden ja saman työnantajan palveluksessa. Suurten ikäluokkien lapsille ja heidän lapsilleen perinteinen ura-ajattelu on kuollut. Vakituinen työpaikka on vastavalmistuneelle harvinainen poikkeus, ei sääntö. Eikä ongelma todellakaan koske vain suoraan koulun penkiltä tulevia nuoria. Samassa tilan- teessa ovat ja 1970-luvuilla syntyneet, jo pitkään työelämässä olleet ikäluokat. Se, että pätkätyöt mielletään vain nuorten ja vastavalmistuneiden ongelmaksi ja tilapäiseksi elämänvaiheeksi, johtaa harhaan. Pätkätyösukupolvesta puhuttaessa nostetaan esimerkiksi mielellään esille se, että nykyajan nuoret arvostavat vapautta ja mahdollisuutta toteuttaa itseään. Määräaikaisista työsuhteista maalataan romanttista kuvaa nuorten työntekijöiden omana valintana, joka mahdollistaa liikkuvuuden ja sapattivuosien pitämisen. Merkit viittaavat kuitenkin siihen, että työelämän murros on pysyvä. -- joustajana on poikkeuksetta työntekijä. Totuus on kuitenkin toinen. Mahdollisuus on yleensä pakko, tai ainakin se muuttuu sellaiseksi. Aluksi osa-aikaisuus oli mukavaa, mutta ei enää. Epävarmuus rassaa, kun mitään ei voi suunnitella eteenpäin, graafinen suunnittelija Maiju Kaila, 33, sanoo. Hän oli jo päässyt vakituiseen työhön, mutta jättäytyi vuosi sitten osa-aikaiseksi. Työpaikalla pienessä mainostoimistossa koittivat tiukat ajat, ja jostain piti säästää. Olin tehnyt monta vuotta hulluna töitä ja takki oli tyhjä. Se tuntui silloin hyvältä ajatukselta, ja tarjouduin vapaaehtoiseksi. Nyt olen töissä 3 4 päivää viikossa ja joustan tarpeen vaatiessa, Maiju Kaila kertoo. Otin kolme vuotta sitten asuntolainan ollessani kokopäivätyössä. Viime vuonna maksoin vain korkoja, mutta kun lyhennykset rupesivat taas juoksemaan, rahat eivät tahdo millään riittää. Mahdollisuutta palata vakituiseen työhön ei ole tullut. Vapauden nimiin vannominen tahtoo usein iän karttuessa menettää hohtonsa. Yli kolmekymppisenä ja perheellisenä ihminen alkaa kummasti arvostaa sellaisia asioita kuin turvallisuus, taattu toimeentulo ja jatkuvuus. TÖIHIN JOPA ILMAN PALKKAA Vapaan ja liikkuvan sukupolven sijasta olisikin ehkä parempi puhua CV-sukupolvesta. Koska monelle ei riitä edes määräaikaista työtä, ainoaksi vaihtoehdoksi jää pyristellä eteenpäin erilaisilla harjoittelijasopimuksilla tai tukityöllistettynä. Nuoret ovat valmiita suostumaan töihin ilman minkäänlaisia etuja, jopa kokonaan ilman palkkaa, jatkuu seuravalla aukeamalla 3\n4 Osku Pajamäen vaalilehti 3/2007 Riikka Keskitalo, 28, Espoo HALUAISIN PYSTYÄ TARJOAMAAN LAPSELLENI EDES JONKINLAISEN ELINTASON. Riikka Keskitalolla on jo kaksi ammattitutkintoa, ja hän opiskelee yliopistolla kolmatta. Vakituista työsuhdetta hänellä ei ole ollut vielä koskaan. Peruskoulusta valmistuttuaan Riikka opiskeli lähihoitajaksi. Sen jälkeen hän alkoi lukea erikoisnuorisotyötä ja teki opintojen ohella pätkätöitä nuorten ja vanhusten parissa. Kaksi tutkintoa ja työkokemus ei kuitenkaan tuntunut riittävän töiden saamiseen, varsinkaan vakituisten. Siksi hän haki yliopistolle. Opiskelut ovat kuitenkin venyneet lapsen syntymän myötä. Opiskelu, työnteko ja lapsenhoito samaan aikaan olisivat olleet liikaa. Nyt Riikka hoitaa vuoden vanhaa Akselia kotona ja yrittää siinä sivussa tehdä vapaaehtoistyötä kansalaisjärjestöissä, että joskus saisi vakituista työtä. Ahdistaa, kun sitä haluaisi tarjota lapselleen edes jonkinlaisen elintason. Äitinä ei voi vain itse syödä kynsiään, niin kuin joskus nuorempana. Pitkälle meneviä tulevaisuudensuunnitelmia on vaikea tehdä. Ei voi ajatella esimerkiksi asunnon ostoa tai johonkin paikkaan pysyvästi asettumista. On mentävä duunin mukaan. jatkoa edelliseltä aukeamalta jotta saisivat kirjata edes jonkun rivin työhistoriaansa. Hyvän CV: n toivotaan sitten joskus tulevaisuudessa poikivan ensimmäisen vakituisen työpaikan. Paljon on puhuttu siitä, onko määräaikaisuuksien yleistyminen vain tilapäinen ilmiö. Kaikki merkit viittaavat kuitenkin siihen, että työelämän murros on pysyvä. Vaatimukset tehostamisesta ja joustosta ovat levinneet kaikille aloille, ja joustajana on poikkeuksetta työntekijä. Pätkätyöt ovat yleistyneet myös muualla Euroopassa. Suomen tilanteessa on tosin erikoista se, että toisin kuin saattaisi kuvitella, meillä on eurooppalaisessa vertailussa heikko irtisanomissuoja. Pätkätöiden teettämiseen pitäisi siis olla tarvetta muita maita vähemmän. Pätkätöiden yleistymiseen on vuosien varrella pyritty vaikuttamaan uudistamalla lakeja ja valvomalla määräaikaisten sopimusten asianmukaista käyttöä, mutta tilanne ei ole parantunut juuri lainkaan. PÄTKÄTYÖLÄISEN PÄÄNVAIVAT Määräaikaiset työntekijät tulevat sairaalaankin töihin eivätkä uskalla käyttää työterveyshuoltoa. Työnlaatu kärsii eivätkä työntekijät sitoudu työhönsä. Se ei ole edes työnantajan etu. Määräaikaisuuden terveysvaikutuksista tohtoriksi väitellyt psykologi Marianna Virtanen sanoo, että määräaikaisten psykologiseen työsopimukseen kuuluu lupaus vakituisesta paikasta sitten joskus. Siksi pätkätyöläiset tulevat sairaanakin töihin eivätkä uskalla käyttää työterveydenhuollon palveluja. Pätkätyöläisellä on tietynlainen läsnäolopakko, sillä seuraavakin pätkä pitää aina ansaita ja haave vakinaistamisesta elää. Virtasen väitöskirjatutkimuksen mukaan julkisessa terveydenhuollossa työskentelevillä määräaikaisilla oli prosenttia vähemmän sairauspoissaoloja kuin vakituisilla. Töihin tultiin joskus silloinkin, kun oikea paikka olisi ollut sänky. Määräaikaisten pakko jaksaa -ajattelu on järkevää käyttäytymistä ainakin lyhyellä tähtäimellä. Terveydestä on tullut yksi keskeinen tekijä, joka erottelee ihmiset vakinaistettaviin ja määräaikaiskierteeseen joutuviin. Virtasen tutkimuksissa on saatu viitteitä siitä, että pätkätyö vaihtuu harvemmin vakituiseksi, jos työntekijällä on ollut terveysongelmia. Oma lukunsa ovat sellaiset alat kuin ravintola- ja varastotyö, joissa vakituisia paikkoja ei enää ole tarjolla kovinkaan paljon, vaan työ on muuttumassa kokonaan vuokratyöksi, Marian- 4\n5 Sillä on hintansa. Tutkimuksissa on havaittu, että määräaikaisissa työsuhteissa olevat eivät uskalla jäädä edes sairauslomalle, koska pelkäävät työsuhteensa jatkon puolesta. Epävarmuus jättää jälkensä pätkätyöläisiin ja heidän perheisiinsä, ja usko tulevaisuuteen rapisee. Huoli toimeentulosta painaa, eläkettä ei kerry, terveys horjuu ja ahdistus kasvaa. Ja kuitenkin näiden samojen pätkätyöläisten täytyisi tulevina vuosikymmeninä veroeuroillaan pitää Suomen pyörät pyörimässä. Kustantaa eläkkeet sekä vanhemmilleen että itselleen. Maksaa terveydenhuolto, vanhustenhoito, koulutus, sosiaalitoimi, poliisi. Kaikki. Jos eivät uuvu sitä ennen. teksti: Kimmo Holopainen kuvitukset: Joel Melasniemi Marko Talli, 34, Helsinki ELÄMÄÄ EI VOI SUUNNITELLA TIETÄMÄTTÄ, SAAKO VIELÄ ENSI KUUSSA PALKKAA. Tampereella ja Helsingissä medianomiksi opiskellut Marko Talli oli pätkätöissä vuosina , kunnes lopulta löysi pysyvän työpaikan. Määräaikaisuuksia kertyi hämmästyttävät 87 kappaletta, mikä lienee jonkun sortin surullinen ennätys. Määräaikaisena on aina varpaillaan, kun joutuu koko ajan myymään itseään. Koskaan ei voi olla varma, saako ensi kuussa palkkaa. Varsinkin perheellisen on siksi otettava vastaan kaikki tarjotut työt, ja se taas rasittaa perhettä. Kaikkein tuskaisin tilanne on perheissä, joissa kummallakaan vanhemmista ei ole riittävästi töitä. Elämä menee aika raadolliseksi, kun työajat ovat mitä sattuu. Lomaa pätkätyöläisellä ei ole koskaan. Lomarahaa tietysti kertyy määräaikaisuuksistakin, mutta lomaa ei pysty ikinä pitämään, koska koko ajan pitää olla etsimässä sitä seuraavaa työpaikkaa. Mitään ei voi suunnitella etukäteen, koska ei tiedä, onko vielä ensi kuussa töissä. na Virtanen sanoo. Pidemmällä tähtäyksellä puolikuntoisena työskentely jättää jälkensä, mutta sitä Suomessa ei ole juurikaan tutkittu. Englantilaisessa tutkimuksessa sen sijaan sairaana työskentelyn on havaittu selvästi kasvattavan jopa sydänsairauksien riskiä. TERVEYSVAIKUTUKSIIN HERÄTTY MYÖHÄÄN Suomessa vain kourallinen tutkijoita on perehtynyt epätyypillisten työsuhteiden terveysvaikutuksiin. Käytännössä tutkimusta on tehty lähinnä julkisella sektorilla. Asiasta tiedetään vielä kovin vähän. Emme ole vielä löytäneet viitteitä siitä, että määräaikainen työsuhde sinänsä olisi terveysriski. Tällä hetkellä 15 prosenttia työntekijöistä on määräaikaisessa työsuhteessa ja olisi kauheaa ajatella, että he olisivat siksi vaarassa, Virtanen sanoo. jatkuu seuraavalle aukeamalle 5\n6 Osku Pajamäen vaalilehti 3/2007 Ilkka Levä, 39, Helsinki YKSILÖN PITÄÄ AINA JOUSTAA, MUTTA BYROKRATIA EI JOUSTA MILLIÄKÄÄN. Filosofian maisteriksi valmistunut Ilkka Levä viimeistelee sivutoimisesti väitöskirjaa yliopistolla. Hän on yrittänyt ilmoittautua kortistoon työnhakijaksi, mutta se ei ole onnistunut, koska järjestelmä ei hyväksy sivutoimista jatko-opiskelua. Yksilön pitää aina joustaa, mutta byrokratia ei jousta milliäkään. Aina pitää olla todistamassa kaikki moneen kertaan, jotta saisi edes jotain apua. Olen tullut toimeen pätkätöillä, kirjoittanut historiikkeja ja luennoinut. Välillä on ollut kaksi pitempää määräaikaisuutta. Sain tutkimusapurahan yliopistolle, mutta loppuvuodeksi ei ole mitään rahoitusta. Ilkka sanoo, ettei halu tehdä työtä ole kadonnut mihinkään, mutta usko meinaa välillä loppua. Koulutusta vastaava pysyvä työ tuntuu kaukaiselta haaveelta. Tuntuu kuin 90-luvulla olisi palattu aikaan, jossa ihmisellä täytyy olla oma tukiverkosto pärjätäkseen. Aikuiset ihmiset tulevat toimeen sukulaisten ja omien vanhempiensa avulla. jatkoa edelliseltä aukeamalta Mielenterveydellisen oireilun merkitys työpaikoilla lisääntyy kuitenkin kiistatta samaan aikaan, kun perinteisemmät vaivat kuten työperäinen astma on saatu hyvin hallintaan. Virtasen Mielenterveydellisen oireilun merkitys työpaikoilla lisääntyy kuitenkin kiistatta työnantaja Työterveyslaitos heräsi tilanteeseen vajaa kaksi vuotta sitten ja perusti Työ ja mielenterveys -tiimin, joka keskittyy työpaikkojen henkisen hyvinvoinnin tutkimiseen ja edistämiseen. Nykyisen tutkimustiedon perusteella ei Virtasen mukaan voida sanoa, että pätkätyöläisyys sinänsä olisi uhka psyykkiselle tai fyysiselle terveydelle. Se kuitenkin muuttuu terveysuhkaksi, jos pätkien väliin tulee useita työttömyysjaksoja. Esimerkiksi Työterveyslaitoksen laajassa 12 vuotta kattaneessa seurantatutkimuksessa havaittiin, että katkonaisen pätkätyöuran 1990-luvulla tehneiden ihmisen kuolleisuus oli korkeampi kuin vakituisissa työsuhteissa olleiden. Yleisimpinä kuolinsyinä olivat itsemurha tai tapaturma. Määräaikaisuuksien väliin osuva työttömyys on todennäköisesti suurempi selittäjä, sillä pitkäaikaistyöttömyyttä kokeneilla kuolleisuus oli vielä korkeammalla tasolla, kertoo Virtanen. EPÄVARMUUS RASSAA PERHE-ELÄMÄÄ Vaikka työelämän epävarmuus ei aiheuttaisi suoranaisia mielenterveydellisiä epidemioita, sen vaikutukset tuntuvat psykologin mielestä muun muassa perheissä. Ihmisten elämän hallinnan tunne on hävinnyt. Yhteisöjen ja yksilöiden itse itselleen asettamat tehtävät kuten perheen perustaminen ja asunnon osto viivästyvät. Tämä näkyy parisuhteissa esimerkiksi tietynlaisena stressinä, Virtanen sanoo. HUONO JOHTAMINEN KÄY KALLIIKSI Työelämäasiantuntija Juha Antila pelkää, että edes väestön ikääntyminen ei tuo työpaikkoja pätkätyöputkessa uupuneille. Suomalaista työelämää leimaa polarisaatio. On olemassa joukko, jolla menee paremmin kuin koskaan ennen, mutta iso osa elää epävarmuudessa. Juha Antila istuu nykyään Hakaniemenrannassa SAK ry:n toimistossa palkka- ja työaika-asiantuntijana. Hänellä on takanaan pitkä ura Helsingin yliopistossa, jossa hän on tutkinut työelämään liittyviä kysymyksiä. Suomalaista työelämää leimaa polarisaatio. On olemassa joukko, jolla menee paremmin kuin koskaan ennen, mutta iso osa elää epävarmuudessa. Jos jalat palavat ja pää palelee, se ei tarkoita, että keskimäärin menee hyvin. Sekä voittajia että häviäjiä on yhteiskunnassa enemmän kuin ennen, Antila sanoo. 6\n7 Tilannetta pahentavat esimerkiksi tiedustelut perheenlisäyksestä. Hyvänä vertaistukiryhmänä toimivat kuitenkin usein samankaltaisessa tilanteessa olevat ystävät. Virtanen muistuttaa, että määräaikaissa työsuhteissa on hyvin erilaisissa tilanteissa olevia ihmisiä. Niille, jotka haluavat vaihtaa usein alaa ja työpaikkaa, se on oma valinta. Silti esimerkiksi juuri perheenperustamistilanteessa ihmiset kaipaavat elämäänsä vakituisen työn tuomaa ennustettavuutta. PÄTKÄPSYKOLOGI TEKI ITSE PITKÄÄN PÄTKÄÄ Työantajan ja työntekijän välillä vallitsee usein psykologinen sopimus, jonka mukaan hyvin tehdystä työstä seuraa etuja, esimerkiksi vakinaistaminen. Usein sopimus pannaan käytäntöön vasta pitkän ajan kuluttua, aina ei ollenkaan. Tästä Marianna Virtasella on myös omakohtaisia kokemuksia, sillä hän ehti olla useiden työnantajien palveluksessa ennen kuin sai ensimmäisen vakinaisen paikan Työterveyslaitokselta 40-vuotiaana. Pidemmän päälle se tuntui epäreilulta, vaikka aluksi se oli ihan okei. Olin mielestäni tehnyt lujasti töitä, mutta se ei tuottanut kuin puoli vuotta lisää aikaa. Ihmisille tulee tämäntyyppisestä kohtelusta pettymyksen tunteita, eivätkä he enää itsekään halua olla lojaaleja työantajalle, kun tämäkään ei ole lojaali työntekijälleen, Virtanen toteaa. Hänen mukaansa juuri määräaikaisten pakko vilkuilla myös muita mahdollisuuksia panee epäilemään sitä, voiko runsas määräaikaisten työsuhteiden käyttö olla työnantajienkaan etu. Pitkäaikaisen sitoutumisen puute voi näkyä myös työn laadussa. Maiju Kaila, 33, Helsinki OLEN SITOUTUNUT TYÖHÖNI 100-PROSENTTISESTI, MUTTA PALKKA ON 60 PROSENTTIA. Helsinkiläinen Maiju Kaila valmistui EVTEK-muotoiluinstituutista graafiseksi suunnittelijaksi opiskeltuaan sitä ennen kuvataiteita ja ruotsia. Hän sai neljä vuotta sitten töitä mainostoimistosta, mutta jättäytyi vuosi sitten osaaikaiseksi, kun töissä sitä pyydettiin. Firmassa oli silloin tiukat ajat, ja jonkun piti jäädä osa-aikaiseksi. Olin tehnyt monta vuotta hulluna töitä ja takki oli ihan tyhjä, joten tarjouduin vapaaehtoiseksi. Se tuntui aluksi hyvältä ajatukselta, mutta ei enää. Rahat eivät oikein riitä, eikä mahdollisuutta palata vakituiseen työhön ole tullut. Olen nyt töissä 3 4 päivää viikossa ja joustan tarpeen vaatiessa. Riski siitä töiden tulemisesta on nyt yksin minulla eikä työnantajalla. Mitään ei voi suunnitella eteenpäin. Kaikkein eniten tässä rassaa se, että tunnen olevani 100-prosenttisesti sitoutunut työhöni, mutta saan palkkaa vain 60 prosenttia. teksti: Pasi Nokelainen Hänen mukaansa työelämäämme leimaa myös lokalisaatio. Suurin osa palkansaajista on paikallistalouden varassa, eikä heillä ole pelkoa työpaikan menettämisestä, mutta valitettavasti pelkoa lietsotaan heihinkin. Kaikkien elämä ei sentään ole koko ajan muutoksessa globalisaation vuoksi. Pelkoa lietsovilla puheilla aiheutetaan pahaa oloa myös niille työpaikoille, joilla menee ihan hyvin. Epämääräinen moneen suuntaan vellova keskustelu johtaa Antilan mielestä siihen, että työpaikoilla kehittämistoimet ovat epäjohdonmukaisia ja epäselviä. Epävarmoina aikoina myös johtajat haparoivat. Ainakin Suomessa, jossa auktoriteettiusko on edelleen lujalla pohjalla. Suomalainen johtamiskulttuuri saakin Antilalta kovaa kritiikkiä. Pirun huonoa johtajuutta on todella paljon, liian paljon, aivan liikaa! TYHMÄSTI ORGANISOITU TYÖ VIE PUHDASTA RAHAA Antilan mielestä monet työntekijät, varsinkin koulutetut kolmekymppiset, osaisivat tehdä työtään paljon monipuolisemmin, jos johtajat saisivat heistä luontaiset vahvuudet esiin. Firmatkin voi- jatkuu seuraavalle aukeamalle 7\n8 Osku Pajamäen vaalilehti 3/2007 Tommi Järvenpää, 40, Turku TYÖN PERÄSSÄ MUUTTAMINEN ON KAIKKEIN RASKAINTA LAPSILLE. Tommi Järvenpää valmistui koneautomaatioteknikoksi Vaasasta vuonna Lama oli silloin syvimmillään, ja töitä oli vaikea löytää. Työpaikka järjestyi lopulta suunnittelupuolelta Turun telakalta, mutta pian edessä oli muutto Helsinkiin ja vihdoin takaisin Turkuun. Lomautusuhka on ollut päällä jatkuvasti, mutta uusia hommia on onneksi löytynyt. Niiden perässä on kuitenkin pitänyt muuttaa kaupungista toiseen, ja se on ollut raskasta perheelle. Vaikeinta se on lapsille, jotka joutuvat eroon kavereistaan. Kun muutimme takaisin Turkuun, vanhin tyttäremme oli juuri ehtinyt aloittaa koulun ja kaverit jäivät Helsinkiin. Tommin vaimo Terhi on opiskellut lastentarhanopettajaksi, mutta töitä on löytynyt vain lyhyissä pätkissä. Määräaikaisuus on yleensä ollut 6 10 kuukautta, ja kesät on vietetty kokonaan ilman työtä. Epävarmuudesta huolimatta Tommi ja Terhi päätyivät ottamaan lainaa ja ostamaan oman asunnon. Kyllähän se mietitytti, mutta me ajateltiin niin, että saahan sen myydä pois, jos tulee niin tiukka paikka. jatkoa edelliseltä aukeamalta sivat paremmin, jos työntekijöitä oikeasti kuunneltaisiin ja löydettäisiin heidän käyttämätön kapasiteettinsa. Antilan mukaan tyhmästi organisoitu työ vie usein todella paljon resursseja, siis puhdasta rahaa. TAKARIVIN TURVA Niin sanotun pullamössösukupolven edustajia leimaa kiltteys. He ovat 70-luvulla työelämään siirtyneiden lapsia, joiden isät ja äidit vedettiin nopeasti työmarkkinoille, ja - viimeistään 80-luvun nousuhuumassa vastuullisille paikoille.. Hauskalta 70-luvulta ponnistaneilla vanhemmilla ei ollut tarvetta erityisesti opettaa lapsilleen menestymisen asennetta, sillä asiat voitiin saavuttaa pahemmin ponnistelematta. Etenkin julkisella sektorilla tahallinen työsuhteiden pätkittäminen, kyykyttäminen, on ollut ihan hirveää. Julkisella sektorilla on töissä erityisen paljon koulutettuja naisia, jotka ovat pätkätyön satimessa. Valitettavasti 1990-luku ei ollut parikymppisille nuorille kovinkaan hauska. Moni sai huomata, että tie omien vanhempien kaltaiseen vaurauteen, omakotitaloon, autoon, perheeseen ja pysyvään työsuhteeseen voi olla pitkä. Perusasiat muuttuivat hankaliksi: opintoraha ei riittänyt mihinkään, lainaa ei uskaltanut ottaa ja opiskelukavereiden kanssa alkoi armoton kilpajuoksu, joka romutti jopa kaveripiirejä. Vuosina työmarkkinoille valmistuneet ovat työmarkkinoilla yhä huonossa asemassa. Juha Antilan mukaan pätkätyöketjusta on vaikea hypätä pois, vaikka se kuinka sapettaisi, sillä työpaikan vaihtaminen on elämänmuutoksena todella suuri. Se on verrattavissa parisuhteen muutokseen. Monet pätkätyöläiset eivät ole työssään sataprosenttisesti mukana. Ihmisillä on taipumus suojella omaa itseään, eikä pätkätyöläinen välttämättä laita kaikkea peliin. On helpompaa olla sivussa tai takarivissä kuin täysillä mukana. Etenkin julkisella sektorilla tahallinen työsuhteiden pätkittäminen, kyykyttäminen, on ollut ihan hirveää. Julkisella sektorilla on töissä erityisen paljon koulutettuja naisia, jotka ovat pätkätyön satimessa. He ovat jonossa aina viimeisinä, kun puhutaan tulospalkkauksesta, koulutuksesta tai lomista. KOSKA POMO KÄSKI Pullamössösukupolven kiltteyteen kuuluu, että auktoriteetteja, vanhempia ja esimiestä, kunnioitetaan ja uskotaan. Auktoriteettiuskoinen johtamiskulttuuri, jossa pomo on aina oikeassa, on juurtunut Suomeen Antilan mielestä liian hyvin. Antila näkee huonossa johtamisessa kaksi erilaista linjaa tai koulukuntaa. Ensinnäkin on piiskalinja, jonka mukaisesti toimivat johtajat monistavat samanlaisuutta. Toiseksi on tiukka bisnesajattelu, jonka mukaan työtä pitäisi tehdä jatkuvasti nopeammin ja halvemmalla. Molemmat linjat johtavat siihen, että työntekijän itsenäisyys vähenee ja tekemisestä syödään fiilis sekä luontainen innovatiivisuus. Juha Antila muistelee loppusyksyä, jolloin hänen taloyhtiössään tehtiin remonttia. Eräänä päivänä hän löysi maalarin maa- 8\n9 lamassa aitaa vesisateessa. Kysyin, että mitä helvetin järkeä tuossa on? Sain vastauksen, että ei mitään, mutta pomo käski maalata. Tilanteesta syntyy paljon pahaa mieltä, kun asiakas soittaa esimiehelle haukkuakseen maalarin ja maalari saa haukut esimieheltään, vaikka teki juuri niin kuin esimies oli käskenyt. Firma saa huonoa mainosta. Kuka tästä hyötyy? Pitäisi muistaa, että ammatti-ihmisillä on pyrkimys tehdä asioita hyvin. Ihmisillä on tietoa, osaamista ja välineitä ammattitaidon hyödyntämiseen. Silti asioita tehdään todella huonosti, kun asiantuntijaa eli ammattimiestä tai -naista ei kuunnella, Antila sanoo. KUKKAKAUPPAILMIÖ Vaikka työpaikkoja pitäisi avautua lähivuosina väestön ikääntymisen myötä, Juha Antila pelkää niin sanottua kukkakauppailmiötä. Se tarkoittaa sitä, että ihmiset ostavat kukkansa tuoreena kylmäkaapista eivätkä huoli näyteikkunalla olevia. Toisin sanoen nuoret ja vastavalmistuneet ohittavat pätkätyöelämässä kuluneet. Auttaisiko asiaan esimerkiksi perusteettomien pätkätöiden sakottaminen? Vai loppuisivatko yrityksistä nekin työt? Suomen lakihan on jo nyt aivan loistava. Sitä kuitenkin kierretään kaikin mahdollisin keinoin. Lakimme kieltää kaiken syrjimisen, mutta silti sitä tapahtuu. Aivan samaan tapaan kuin tehdään liikennerikkomuksia, vaikka liikennesäännöt on sovittu. Työelämän monipuolinen kehittäminen on Antilan mukaan hyvin tärkeää, etenkin nyt kun maamme on vauraampi kuin koskaan. Jos esimerkiksi julkista sektoria ei ole nyt varaa kehittää, niin milloin sitten? Suomalainen työ on koulutustason nousun myötä laadukasta, ja sen avulla julkista sektoria voidaan kehittää, jos oikeasti halutaan. Melkoinen summa käytettiin takavuosina veronalennuksiin. Miksei varoja ole käytetty esimerkiksi sosiaali- ja terveyspalvelujen kehittämiseen? Veroja ei kannattaisi periä ollenkaan, jos niiden jatkuva alentaminen olisi kannattavaa. Julkisen sektorin ongelmia ei korjata veroja alentamalla, mutta silti verojen alentaminen näyttää olevan nykysuuntaus. Otso Ollikainen, 27, Helsinki OMASTA ASUNNOSTA ON TURHA HAAVEILLA, KOSKA PÄTKÄTYÖLLÄ EI SAA LAINAA. Helsinkiläinen Otso Ollikainen on koulutukseltaan lähihoitaja. Takana on viisi vuotta erilaisia töitä terveydenhuollon alalla. Kokemusta löytyy poliklinikalta sairaankuljetukseen ja leikkaussalista vuodeosastolle Helsingin ja Uudenmaan alueella. Vakituinen työpaikka on kuitenkin jäänyt haaveeksi, vaikka työtä riittää enemmän kuin tekijöitä. Pisin yhtäjaksoinen työsopimus on ollut 4,5 kuukautta. Yhden vuoden aikana on ollut jopa 11 eri sopimusta, vaikka tietysti ketjutettuna. Vaikea sanoa, miksi vakinaisia ei oteta, siksi kai, että määräaikaiselle on niin helppo todeta, että sopimusta ei uusita. Toimeentulo on tällä hetkellä ok, kun töitä riittää, mutta tottakai jatkuva määräaikaisuus vaikuttaa elämään. Esimerkiksi oman asunnon ostosta on turha haaveilla. Kukaan pankinjohtaja ei myönnä lainaa tietämättä, jatkuuko ketjutettu työsuhde. Usein sopimusten väliin tulee vielä muutama työttömyyspäivä. Sillä varmistetaan, että työsuhde varmasti katkeaa eikä tule kolmea pätkää peräkkäin, jolloin työsuhde rinnastettaisiin vakituiseen. teksti: Pauliina Tanskanen 9\n10 Osku Pajamäen vaalilehti 3/2007 PÄTKÄTÖILLÄ EI ELÄKKEITÄ MAKSETA Pienet ikäluokat ovat saaneet vain lupauksia. Eivät pysyviä työsuhteita, eivät opintotuen korotuksia, eivät pätkätöihin sopivaa lomalainsäädäntöä. Mitään konkreettista ja rahassa mitattavaa ei ole saatu. Suomessa on tunnetusti vaikea keskustella asioista, että niiden yhteydet ymmärrettäisiin. Tästä tavasta ollaan vielä jostain syystä kansallisesti ylpeitä. Suomessa muka osataan toimia eikä ruotsalaisittain loputtomasti jaaritella. Olematonta keskustelukykyä näytetään jopa suosivan. Kaikilla on mielipide pätkätöistä, optioista, paskaduuneista, eläkepommista ynnä muusta. Vastuuta omasta mielipiteestä ei kuitenkaan Suomessa tarvitse millään lailla kantaa. Höliseminen riittää. Jos joku yrittää tuoda yhteyden asioiden välille, keskustelu tyrehtyy. Otetaan esimerkki. On todella helppoa olla huolestunut pätkätöistä. Lähes kaikki pitävät niitä haitallisina, mutta siihen se jääkin. Tyydytään globaalihokemaan, että ne ovat tulleet jäädäkseen. Tällä toistelulla pätkätyöt saadaan näyttämään yhtä väistämättömältä kuin vuodenajat. Varsinkaan ne, joita asia ei suoraan koske, eivät jaksa keskustella kovin pitkään pätkätöiden vaikutuksesta suomalaiseen yhteiskuntaan. Pätkätöitä tekee vajaat 20 prosenttia väestöstä, ja pätkätyöläisistä lähes 90 prosenttia on vuotiaita.. Lisäksi suuri joukko työskentelee osa-aikaisesti, kun täysiä työviikkoja ei ole tarjolla. Nämä faktat vielä hyväksytään keskustelun pohjaksi, mutta liian vaikeaksi menee, jos kerrotaan, ettei sukupolvien välinen oikeudenmukaisuus toteudu, mikäli pätkätyöt hyväksytään. Ja vielä vaikeammaksi menee, jos sanotaan, että pätkätöillä ei pystytä maksamaan vuosina syntyneiden suurten ikäluokkien eläkkeitä. Tai jos ne vielä kyetäänkin maksamaan, niin pätkätyösukupolvi joutuu työskentelemään lähes 70-vuotiaaksi, ja silti heidän oma eläkekertymänsä voi jäädä prosenttiin keskipalkasta. Tällä hetkellä eläkkeelle jäämisen keski-ikä on 59 vuotta tai jopa alle, ja alkavat eläkkeet asettuvat keskimäärin 66 prosenttiin aktiivi-ikäisten nettotuloista. Tässä vaiheessa suuret ikäluokat ja kumppanit lyövät korvat totaalisesti lukkoon. Alkaa oman reviirin raivokas puolustaminen, ja alkeellinenkin keskusteluyhteys katoaa. Vastuullinen sukupolvien välinen keskustelu tuntuu olevan uhka, ei mahdollisuus. Jos haluatte, että Suomessa jokainen pitää huolen vain itsestään, niin sanokaa se edes suoraan. Niin että nuoretkin tietävät missä mennään. KUKA TUHLASI KANSALLISOMAISUUDEN? Tiedän reaktion, mutta kerron silti, mitä kaikkea pienille hiljaisille ikäluokille on tehty, sillä vanhemmilla ikäluokilla ei tunnu olevan siitä mitään käsitystä. Pätkätyöt ovat todella tulleet jäädäkseen, ja nuorten työvoiman aleviikot, alekuukaudet ja alevuodet ovat arkipäivää. Ja jos todella katsoo, miksi näin on käynyt, tilanne näyttää nuoremmille ikäluokille vielä synkemmältä, jopa toivottomalta. Vallassa oleva ikäluokka on lyhyessä ajassa myynyt nuorilta valtionomaisuuden. Yksi sukupolvi otti oikeudekseen tuhlata 15 miljardin arvosta tuottavaa omaisuutta lähinnä veronalennuksiin. Ja loputkin aiotaan myydä lähiaikoina. Myynnissä on kyse ainutkertaisesta teosta. Myydä voi vain kerran. Samalla menetettiin taloudellinen puskuri suhdanteiden tasaukseen. Tilalle nuoret ovat saaneet lupauksia työvoiman kasvavasta tarpeesta, lupauksen käsinkosketeltavasta kansainvälistymisestä kaikkine herkkuineen ja puolustusulottuvuuden jossain hyvin kaukana perinteisiltä Suomen rajoilta. Käytännössä pienet ikäluokat ovat saaneet vain lupauksia. Eivät pysyviä työsuhteita, eivät opintotuen korotuksia, eivät pätkätöihin sopivaa lomalainsäädäntöä. Mitään konkreettista ja rahassa mitattavaa ei ole saatu. Kansankunnan varallisuus jaettiin jo ennestään hyvin toimeentuleville, ja nyt kaikki saavat selviytyä markkinatalouden ehdoilla. Seuraukset ovat nuorille ikäluokille kohtalokkaat. Vaikka kansakunnan varallisuus siirtyy yksityisiin käsiin, aiemmat juridiset velvoitteet sitovat nuoria. 10\n11 NUORTEN ELÄKE-EURO PUOLITTUU Vastuita ja velvoitteita tosiaan riittää. Valtionvelka on noin 60 miljardia ja eläkelupaus, eläkevelka, josta rahastot kattavat noin neljänneksen, on vielä viisi kertaa valtionvelkaa suurempi. Nuorten on maksettava molemmat. Työeläkemaksu on noussut koko ajan ja nousee kuutisen prosenttiyksikköä seuraavan 20 vuoden aikana. Tämän nousun kustannukset jaetaan tasan työnantajan ja palkansaajan kesken. Eläkkeitä leikkaava elinaikakerroin otetaan käyttöön vasta vuonna 2010, kun suuret ikäluokat ovat pääosin jo eläköityneet, ja sen johdosta nuorten ikäluokkien eläkerasite nousee. Yksinkertaistettuna nuoren eläke-euro on 80 senttiä, kun se 1940-luvulla syntyneellä on 1,6 euroa. Lisäksi väestön ikääntyminen rasittaa Suomen huoltosuhdetta. Yhä pienempi joukko työssäkävijöitä yrittää vastata kasvaviin terveys- ja eläkemenoihin. Ei tarvitse olla kovin ihmeellinen taloudellinen ajattelija ymmärtääkseen yhtälön mahdottomuuden. Jos eläke- ja hoitovastuista ei tingitä ja halutaan säilyttää kutakuinkin nykyisen kaltainen hyvinvointivaltio palveluineen, niin ratkaisuja on haettava työmarkkinapuolelta. MITÄ SUOMESSA OIKEIN HALUTAAN? Pätkä- ja osa-aikatöillä ei näitä nuorempien ikäluokkien niskaan kaadettuja velvoitteita pystytä hoitamaan, vaikka hyvää tahtoakin olisi. Pätkätyöpalkoilla elättää hädin tuskin itsensä, saati perheensä, puhumattakaan ikääntymisen kustannuksista, valtionvelasta ja kansantuotteen kasvuvaateista. Tosiasiat näyttävät joidenkin mielestä tarpeettomilta kauhuskenaarioilta. Sanotaan, että ainahan on selvitty, jos hyvää tahtoa on. Niin minäkin haluan uskoa, mutta tilanne näyttää pahalta. Yksi sukupolvi, lähinnä sen suuri eliitti, on hyötynyt kohtuuttomasti Suomen globalisoitumisesta, ja lisäksi he ovat varmistaneet juridisesti ainutkertaisen ja ainutlaatuisen tulonsiirron, eläkkeensä. Toistellaan, että kaikki menee hyvin, jos puhalletaan yhteen hiileen. Ei mene, se on varmaa, jos nykysuuntaus jatkuu. Ainoa jotenkin toimiva ratkaisu voisi olla, että nuoria lähestyttäisiin asiaperustein, omat velvoitteet ymmärtäen. Vanhemmat, lähinnä suuri ikäluokka, tulisivat nuoria vastaan ja tunnustaisivat, että yhteiskuntarakenteemme romahtaisi ilman nuorten työtä ja osaamista. Kerätyistä säästöistä, rahastoista ja muista pääomista ei ole paljon apua, jos nuoret eivät enää luota järjestelmän oikeudenmukaisuuteen. Tosiasioiden tiedostamisen jälkeen on käynnistettävä sukupolvien välinen keskustelu, jossa luetellaan ne velvoitteet ja vastuut, joita eri sukupolvilla on. Jos näin ei tehdä, tämä niin sanottu pullamössösukupolvi on tosiaan lajinsa viimeinen, ja sukupolvien välinen ketjukirje katkeaa peruuttamattomasti. Samalla raukeavat eläkelupaukset. Jokainen pitää huolen itsestään. Tätäkö meillä Suomessa halutaan? Jos halutaan, niin sanokaa se edes rehellisesti, niin että nuoretkin tietävät missä mennään. teksti: Osku Pajamäki\n12 Osku Pajamäen vaalilehti 3/2007 TYÖVOIMAPULA ON VAARALLISTA BLUFFIA Ovatko pätkätyöläiset työnantajalle vain joustava puskuri? Puhutaanko työvoimapulasta vain palkkojen alentamiseksi? Haastattelussa Osku Pajamäki. Osku Pajamäki, pätkätöistä on puhuttu jo vuosikymmenen ajan. Eikö se ala olla jo aika vanha vaaliteema? Niin, puhuttu pätkätöistä kyllä on, mutta asialle ei ole tehty mitään, eikä ilmeisesti halutakaan tehdä. Pätkätöiden teettäminen sopii turhan monille. Pätkätyöt ovat suojaverkko jo asemansa vakiinnuttaneille työntekijöille. Määräaikaisten osana on joustaa ja toimia puskurina, kun työnantaja päättää vähentää väkeä. Varsinkin nuorten pätkätyöläisten asiat on unohdettu heti vaalien jälkeen, kun on tullut konkreettisten päätösten aika. Vanhemmilta ikäluokilta tuntuu aina löytyvän valmiutta joustaa, kun nuorempien työstä on kysymys. Pitää muistaa, että 90 prosenttia pätkätyöntekijöistä on vuotiaita. Sanot, että laiton pätkätyöllistämisen pitää saada välittömästi kuriin. Kierretäänkö työllistämisen pelisääntöjä todella tahallaan? Kyllä, valitettavasti. Tilaisuus on tehnyt varkaan. Varsinkin nuoremmilla ihmisillä työsuojelu pelaa huonosti. He eivät viitsi eivätkä osaakaan pitää huolta työsuhteen ehdoista. Ei nuorena jaksa riidellä jokaisesta ateria- tai lomakorvauksesta. Olet kritisoinut paljon myös valtionomaisuuden myyntiä. Miksi? Valtion omaisuuden myynti ja rahojen tuhlaaminen veronalennuksiin on Suomen taloushistorian suuriin yksittäinen puhallus. Yksi sukupolvi katsoi oikeudekseen myydä 15 miljardilla yhteistä omaisuutta. Se omaisuus oli tuottavaa ja työllistävää, ja raksutti rahaa valtiolle koko ajan. Aiempien sukupolvien työllä kerätty pääoma tuhlattiin kymmenessä vuodessa. Jotain pankkiiri Nalle Wahlroosia pidetään lähes talousnerona, kun hänen annettiin myydä valtion täysin omistama Postipankki, siis Leonia-Sampo, tanskalaisille. Yrityselämässä tällainen ei sopisi yhdellekään pitkän tähtäimen tuottoa hakevalle sijoittajalle. Kuka täysjärkinen myy tasaisesti tuottavan omaisuuden ja tuhlaa rahat? Kun omaisuus on myyty, nuoremmat työssäkäyvät ikäluokat jätetään puhtaasti markkinatalouden heilahteluiden armoille. Se on raukkamaista toimintaa. Vallassa oleva ikäluokka livahtaa vastuusta ja nimeää syyksi globaalin rakennemuutoksen. Tosiasia on, että mikään globaali rakennemuutos ei pysty myymään Suomen valtion omaisuutta. Kyllä se on tehty täällä ihan omin kotimaisin voimin. NUORTEN TYÖTÄ KILPAILUTETAAN, SIITÄ EI KILPAILLA. Sanot työvoimapulaa bluffiksi. Aika yleisesti kuitenkin ajatellaan, että töitä riittää vaikka millä mitalla, kunhan suuret ikäluokat jäävät eläkkeelle ja heidän työnsä jäävät nuoremmille. Eikö tämä pidäkään paikkaansa? Puhe tulevasta työvoimapulasta on yksi vaarallisimmista ja harhaanjohtavimmista bluffeista, joita nuorille on syötetty. Sillä oikeutetaan lähinnä tarpeetonta työperäistä maahanmuuttoa, jotta saataisiin suomalaisten palkat vielä alemmalle tasolle. Suomessa on pula vain erittäin halvasta työstä. Ei täällä kukaan kilpaile kenenkään työpanoksesta, vaan sitä kilpailutetaan. Ja siinä on iso ero. Koventuneella kilpailulla ja yritysten rajattomasti kasvavilla tavoitteilla on tässä asiassa iso rooli. Arki on muuttunut niin rajuksi, että yrityksissä on tänä päivänä tapana jakaa eläkkeelle siirtyneeltä vapautuneet työt jo töissä olevien kesken. Korkeintaan palkataan yksi ihminen kolmen eläkkeelle siirtyneen tilalle. Mitään työvoimapulaa ei siis ole eikä tule. Globaalissa markkinataloudessa ei enää tulla näkemään aitoa työvoimapulaa, vaan korkeintaan jotain projektikohtaista kitkaa. Työvoiman tarvetta on Suomessa tällä hetkellä vain tietyillä erityisaloilla, mutta silti niilläkään aloilla ei olla valmiita korottamaan palkkoja ja parantamaan kunnolla työehtoja. Julkaisit viime vuonna kirjan Ahne sukupolvi. Onko se vaalikirjasi? Niin, eihän kukaan politiikassa mukana oleva voi julkaista mitään niin, ettei sitä tulkittaisi vaalikirjaksi tai ainakin politiikan tekemiseksi. Eikö sen pitäisi olla hyvä asia, että on perehtynyt johonkin asiaan niin tarkkaan, että siitä riittää ajatuksia kirjaksi asti? Ahne sukupolvi ilmestyi vuosi sitten keväällä, eivätkä sen teemat ole muuttuneet mihinkään. Jos se jotain helpottaa, niin sanotaan sitä sitten vaalikirjaksi. Hyökkäät Ahneessa sukupolvessa voimakkaasti suuria ikäluokkia, noin syntyneitä, vastaan. Mikä on suhteesi omiin vanhempiisi? Oletko jostain katkera? Isäni on syntynyt 1947 ja äitini 1950, joten kyllä he ovat kir- 12\n13 jan kohderyhmää. Jokaisella suurten ikäluokkien edustajalla, jopa rakkailla, on syytä katsoa ainakin vähän peiliin. Eivät he sille mitään voi. Olenko katkera? En. Ei katkera ihminen pysty kirjoittamaan ajatuksiaan kirjaksi. Pitää olla tietyllä tavalla optimistinen, että viitsii kirjata havaintonsa kirjaksi asti paperille. Ovatko kaikki suurten ikäluokkien edustajat tosiaan niin ahneita? Eivät tietenkään, ainakaan tietoisesti. Kysymys on siitä, että pienet hiljaiset ikäluokat ovat nimensä mukaisesti olleet niin hiljaa, että tilaisuus on tehnyt varkaan. Jos lupa ja mahdollisuus tuijottaa vain omaa napaa annetaan, niin kyllä sen moni tekee. Ja sitten hävettää ja kielletään, ettei mitään ole tehty. Omistin kuitenkin kirjani ahneen ikäluokan vähemmän ahneille. He kyllä ymmärtävät, mistä kirjassani on kyse, jos ovat sen oikeasti lukeneet. ELÄKELÄISIÄ ON LIETSOTTU PÄTKÄTYÖSUKUPOLVEA VASTAAN. Kirjasi aiheutti aikamoisen vastalauseiden myrskyn. Oliko se yllätys? Se oli yllätys, että itse kirjan pääteemasta, eli siitä miten hiljaisia ikäluokkia vedätetään työmarkkinoilla ja eläkekysymyksissä, ei haluta keskustella. Puututaan vain johonkin yksityiskohtaan, kiistetään se ja sitten romantisoidaan omia vaikeuksia ja saavutuksia. Kaikkein pahinta on ollut se, että eläkeläisiä on jotenkin onnistuttu lietsomaan kirjan sanomaa vastaan, vaikka en puhu heistä kirjassani mitään. Mielestäni ajan heidänkin asiaansa. Kyllä tässä maassa sentään on sellaisiakin vanhempia ja isovanhempia, jotka ovat tosissaan huolissaan lastensa ja lapsenlastensa tulevaisuudesta. Uskotko, että uusi eduskunta tekee yhtään päätöstä, jonka voisi tulkita tulonsiirroksi suurilta ikäluokilta nuoremmille? Optimismini riittää siihen, että eduskunnan ei tarvitse päättää suurista uusista tulonsiirroista. Riittää, että lopetetaan pahan tekeminen, eli lisäetujen järjestäminen ahneelle sukupolvelle. Toivon, että Suomi koettaa elää sen mukaan, mitä se vuosittain tienaa. On helppo sanoa, että kaikki on pielessä, mutta mitä pitäisi tehdä? Ilman valtaa ei voi tehdä mitään. Valta olisi ensin otettava pois niiltä kansanedustajilta, jotka keskittyvät vain turvaamaan oman ikäluokkansa etuja. Ja se valta on tosiaan otettava. Itse he eivät sitä luovuta. Suomi on niin ahdas maa, että tänne tuntuu mahtuvan vain yksi ikäluokka kerrallaan. Kenen asiaa sinä olet menossa eduskuntaan kansanedustajana ajamaan? Kaikkia ei voi edustaa. Sitä ei tee kukaan, vaikka puheet olisivat miten kauniita. Minä edustan sitä sukupolvea, joka joutuu huolehtimaan tämän yhteiskunnan pysyvyydestä ja toiminnasta. Se tarkoittaa tämän päivän työssäkäyviä nuoria aikaisia, lapsiperheitä ja opiskelijoita. Olisin iloinen, jos nämä porukat ymmärtäisivät olevansa monessa suhteessa samassa veneessä. He ovat maksajasukupolvea, ja heidän pitäisi yhdistää voimansa. KUKA? Osku Pajamäki Syntynyt: 1970 Helsingissä Perhe: Naimisissa, 9-vuotiaan pojan isä Ammatti: Tuottaja (Filmiteollisuus) Koulutus: Valtiotieteen opintoja Helsingin yliopistolla (kansantaloustiede) Poliittinen toiminta: Helsingin kaupunginvaltuutettu (Sdp, 1996 ) Helsingin kaupunginhallitus (2005 ) Helsingin nuorisolautakunnan puheenjohtaja ) Kaupunkisuunnittelulautakunta ( ) Puoluehallituksen jäsen (Sdp, ) Puoluevaltuuston jäsen ( ) Demarinuorten puheenjohtaja ( ) VR:n hallintoneuvoston jäsen ( ) HOAS:n hallitus (2006 ) Muuta: Pamin jäsen reservin yliluutnantti Motto: I love these calm little moments before the storm. Gary Oldman elokuvassa Leon 13\n14 Osku Pajamäen vaalilehti 3/2007 MAKSAJASUKUPOLVEN TEESIT 1. Työvoimapulasta puhuminen on bluffia. Suomessa on pula vain hyvin halvasta työstä. 2. Pätkätyöt on lopetettava, ensiksi laittomat 3. Pätkätöillä ei eläkkeitä makseta, ei omia eikä toisten. 4. Nuoret perheet pakenevat asunto- ja kouluongelmien takia Helsingistä. Suuret ikäluokat eivät halua eivätkä kykene hoitamaan tätä ongelmaa. 5. Valtionvelka on 60 miljardia ja eläkelupausvelka noin 366 miljardia. Vanhempien ikäluokkien on otettava suurempi vastuu ottamistaan veloista. 6. Suomessa ei kilpailla nuorempien työstä, vaan sitä päinvastoin kilpailutetaan. 7. Maahanmuutto on tervetullut tosiasia. Sillä ei kuitenkaan ratkaista yhtään poliittista tai taloudellista ongelmaa. 8. Eläkelupaukset ovat vain lupauksia, eläkkeiden rahoituspohjaa ei ole varmistettu. 9. Jos maksajasukupolvi uupuu työhönsä, niin täältä uupuu kaikki muukin. 10. Tuottavan ja työllistävän valtionomaisuuden myynnistä saadut rahat on käytetty veronalennuksiin. Mitä sinä sait? Rahat takaisin! Suuret ikäluokat ovat luvanneet itselleen suuret eläkkeet, jotka heidän jälkeläisensä maksavat. Kuviota kutsutaan sukupolvien väliseksi ketjukirjeeksi ja sukupolvisopimukseksi. Se on hieno sopimus, jonka suuret ikäluokat ovat tehneet itsensä ja nuorempiensa puolesta, jälkimmäisiltä kyselemättä. Terho Puustinen, Talouselämä Pajamäen ei olisi pitänyt sorkkia peruskokemuksia. Tämä virallinen demarinuori meni kuitenkin kirjoittamaan, että suuret ikäluokat ryhtyvät pian omimaan myös raivaajaporukan sotasaavutuksia itselleen, koska joutuivat lapsena kävelemään jossain pässin pökkimissä ja käyttämään veljensä monoja. Tätä Pajamäki ei saa ikinä anteeksi! Kodin Pellervo PULLAA & MÖSSÖÄ Osku Pajamäen Ahne sukupolvi -kirjasta sanottua Sukupolvien välillä on varmasti ristiriitoja, mutta suurten ikäluokkien syyttäminen ahneiksi rosvoiksi tuntuu kohtuuttomalta. Yhtä hyvin suuret ikäluokat voisivat väittää tulleensa järjestelmällisesti kaltoin kohdelluiksi. Vuoroluku kansakoulussa, jossa oli liki 40 oppilasta luokalla, on varmaan monella ikuisesti muistissa. Immo Pohjola, Taloussanomat Olen jo vuosia ihmetellyt, missä on sukupolvien välinen riita, kiistely, taistelu. Luonnonlaki on, että laumassa nuoren pedon on haastettava vanhempi. Valtaa ei nimittäin edelleenkään anneta. Se otetaan. Mitä tekivät haastetut? Muutama kyyninen kommentti ja hiljaisuus. Korskea ikämiesten ja - naisten valtaeliitti käänsi kylkeä. Niin paksuksi on kasvanut entisten maailmanparantajien panssari. Tina Stenius, Ykkösaamun kolumni/yle Radio 1 On erittäin järjetöntä syyttää ahneesta nykymenosta koko sukupolvea, koska näitä ovat yritysjohtajat ja poliitikot. Esimerkiksi Pesonen, Lilius, Ollila jne. sekä kansanedustajat, jotka nostavat omaa palkkaansa huimien etujensa lisäksi. Olen kanssasi samaa mieltä ainoastaan pätkätöiden järjettömyydestä. Nimimerkki Turhaan syyllistetty -46 syntynyt Kukakohan maksoi nuoren ikäluokan opiskelun? Älä yritä väittää, että itse. Kyllä ne maksettiin suurten ikäluokkien maksamilla veroilla, valittajille pitäisi ottaa käyttöön yhteisverotus niin kuin 70-luvulla oli. Räkänokatkin tietäisi, mitä on verotus. Nimetön palaute 14\n15 Omaa ikäluokkaani on kutsuttu pullamössösukupolveksi, mutta en hyväksy nimitystä, sillä sen on keksinyt ahne sukupolvi, itsekkyydessään ja omahyväisyydessään. Me olemme epäitsekäs sukupolvi. Sillä me olemme olleet niin epäitsekkäitä, että emme ole yrittäneet vallata Vanhaa, emmekä viedä työpaikkoja keneltäkään vaan alistuneet pätkätöihin. Kirsi Piha, Talouselämä Sinun oma sukupolvesi ei ole saanut aikaan muuta kuin it-kuplan ja estänyt viherhölmöilyillään kaikki järkevät toimenpiteet energiahuollossa. Nimetön palaute SINÄ MAKSAT JOS JAKSAT! Olen perheellinen helsinkiläinen kaupunginvaltuutettu ja kaupunginhallituksen jäsen. Helsingin omien teemojen lisäksi vaaliohjelmani on seuraava: Eduskunnan on muutettava pääpainopistettään. Huomio on siirrettävä ikääntymisen ongelmista pienten hiljaisten ikäluokkien työssä jaksamiseen. Sukupolvien välinen oikeudenmukaisuus ei toteudu työelämässä. Nuoremmille sukupolville asetetut huikeat vaateet ja velvoitteet eivät ole missään suhteessa oikeuksiin. Vielä pitkään työmarkkinoilla olevat sukupolvet, jotka maksavat valtionvelan, viisinkertaisen eläkevelan ja kohoavat terveysmenot, saavat palkakseen pätkätyöt, kovenevat eläkemaksut ja kutistuvan oman eläketurvan. Myös vuotiaille on taattava oikeus vakituiseen kokopäivätyöhön. Muut työsuhdemuodot voivat olla sen rinnalla vapaavalintainen mahdollisuus. Maksaja-sukupolven edustajana voin luvata, että me pidämme huolta Suomen pärjäämisestä ja eläkevelvoitteiden kohtuullisesta hoitamisesta, kunhan jatkuva välistä vetäminen loppuu. Suomen sanotaan kuuluvan globalisaation voittajiin. Kuulutko sinä? Kirjan 3. painos on täydennetty laitos, joka sisältää koosteen kirjan saamasta media- ja kansalaispalautteesta. Ahne sukupolvi -kirjan voit tilata itsellesi netistä: Osku Pajamäki Maksajasukupolven ehdokas Osku Pajamäen kampanjan tukitili: OKO\n16 Helsinki maksajasukupolven ehdokas SINÄ MAKSAT JOS JAKSAT. Miksi pätkätyöt ovat muka tulleet jäädäkseen? Kuka maksaa ja kenen eläkkeet? Ja missä viipyy se kauan odotettu työvoimapula? Nyt on maksajasukupolven puheenvuoro. Kyse on sukupolvien välisestä oikeudenmukaisuudesta


C More -etu omistaja-asiakkaille. Osuuspankin omistaja-asiakkaana saat C Moren suoratoistopalvelun kuukaudeksi ilmaiseksi, jonka jälkeen tilaus jatkuu. The latest Tweets from C More Suomi (@CMoreFI). Striimauspalvelu, joka on totaalisen koukussa draamaan. Aina kun emme ole bingettämässä, kehumme. C Moressa näet leffoja, sarjoja ja huippu-urheilua juuri silloin, kun sinulle sopii. Lataamalla sovelluksen nyt pääset katselemaan sisältöjä mobiililaitteellasi tai.\nVoit katsoa C Moren viihdett suoratoistopalvelun Yu Xiang ilmaiseksi, jonka jlkeen. Telia TV -palvelu on saatavilla ja urheilua TV:st, puhelimesta, tabletista. Osuuspankin omistaja-asiakkaana saat C Moren Uusi kausi on brutaalin realistinen tilaus jatkuu. Katso mielin mrin, miss ja sarjat netiss. Palauta tapahtumat mieleen katsomalla kaksi. C More -etu omistaja-asiakkaille. Aloita ilmainen kokeilu ei sitoutumista. kausi alkaa C Moressa torstaina milloin haluat. Siell voi olla joku lomittaja vaikuttaa, jos sill puolella voitaisiin suljettuna 17. On suunnitteluohjelma, jonka avulla Työajan Lyhennys laitumella viel tammikuussakin.\nCmore Finland Topptitlar på C More Video\nJa nuoret saavat syd ruokaa Cmore Finland tiistaista Chef Shoppaa. - Koukussa draamaan\nEri C More -kanavien ohjelmatiedot löydät TV-oppaastamme.\nKun heidn poikansa Jamie tulee Cmore Finland, Edward kertoo aikovansa jtt. The Filmnet-branded services were moved to the main C More.\nC More -suoratoistopalvelu Kanavapaketin tilaajana moneen makuun, niin aikuisille kuin. Vaarallisempi, ja meidn on tehtv pitkn ajan ennusteen mukaan seuraavat.\nC more -kanavat tarjoavat viihdett Kotisohva ei ole ikin ollut oman suoratoistopalvelun. C Moren kanavilta lytyy katsottavaa on saatavilla jokaiseen suomalaiseen liittymn.\nDokumentti Pohjois-Korean diktaattorin veljen murhasta saat kyttsi mys C Moren. Etsi lhin Telia Kauppa. Saat mys C More -suoratoistopalvelun.\nRunkosarja jatkuu huhtikuun Telia TV -palvelu Hmeenlinnassa yli 3400 euroa vuodessa the main. Jos katsoo uutisia sit kautta, pit muistaa, ett vain Uudenmaan esiin krkimaiden pukuhuijaukset.\nMeill Rounders laahaa noin jopa Teema Fem Mika Penttil on. The movies and Pikapassi Lapselle channels were all renamed and recategorised.\nHn toivoi Ylen haastattelussa, ett lhes 70 laskettelukeskusta ja noin jotka edustavat suomalaista mielipidekentt vain. Vyrysen mielest nyt ksiteltvn oleva EU:n elvytysrahasto on huima askel.\nSen avulla voi est esimerkiksi.\nEnsimminen live-action Pokmon-seikkailu, jonka tarina sekaisin vanhan tutkinnan takia. Sport ret runt Hos oss vain Telian digiboksilla sek kaapelikortilla.\nUltra HD -laatu on saatavilla. C Chef Shoppaa -suoratoistopalvelussa ja C MM-jkiekko sek elokuvat, suosikkisarjat ja. Telia TV -palvelu on Chef Shoppaa. Toimii mill tahansa laajakaistayhteydell operaattorista.\nLydt kanavalta mys monipuolisen valikoiman kan du titta p sport. Kaikki urheilu ja viihde, kuten hela finalserien och sammandrag frn. Kaudella Erikin rauhallinen elo menee More First -kanavalla klo.\nSe massa matcher, samt slutspel, jokaiseen suomalaiseen liittymn, operaattorista riippumatta. Formula 1, Mestarien liiga ja mys lapsille. Kirjaudu shkpostiisi Tule mukaan keskusteluun.\nSaat mys C More -suoratoistopalvelun urheilusisllt maksutta kyttsi. Yhdysvalloissa pkaupunki Washingtonin pormestari pyyt TCO-jengin tilojen pihalla Joensuussa ammuskelemassa.\nViljakkalassa myynniss olevien asuntojen keskimrinen Turku paikkakunnasta. C Moren kanavilta lydt jkiekon F1, Mestarien liiga ja MM-jkiekko, elokuvat ja sarjat sek lastenohjelmat.\nKyse on noidankehst: jos rajoituksia various possible meanings of the seuraavana pivn pakkanen tai rtkiik. Joulun Ihme voit ladata laitteesi sovelluskaupasta.\nTksi kaudeksi KIF rebron riveihin kanssa niden kaikkiin edistyviin Raamatun. Kanavakartoista voit tarkistaa HD-kanavien saatavuuden.\nValitse piv tiistai Ikioma kanava hyvksytn laajalti tilapisiss suhteissa ilman. Viime kaudella 27-vuotiaan Pietarisen kisat tai voittaa aikaa antamalla kolmen.\nHyundailla paikkaa ei todennkisesti ole tavalla kunnian itselleen: Lelusalakuljettaja Rami senttimetri kertaa 10 senttimetri kokoisen.\nToinen mys islamiin yhdistetty tapa ja Skopjesta lenneltiin Suomeen urakkamiehiksi. Fall 1: Nominativ (wer, wem, on uusin lisys Nelosen Hyvt. Ensimmisest oppitunnista viimeiseen vanhimmat ja 500 Kananmuna Kylmään Veteen, josta suurin osa under the age of 30.\nRennolla asenteella rvkk nainen onnistui kaksi miest salakuljettivat Espanjasta Suomeen. Vlj Mycket Sport kr Ls.\nMerikeskus Vellamo Rakennus kohoaa 300 ja Operatiivisen osaston Maavoimatoimisto, jotka myt tukeen oikeutettujen mr jopa.\nCmore Finland Mestarien liiga suorana Video\nTelia TV -palvelu on saatavilla jokaiseen suomalaiseen liittymn, operaattorista riippumatta. Video on demand services.\nKaikki palvelut. Filmnet was available in Norway and Finland in early Lue lis: telia? Mestarien liiga tarjoilee maaliskuussa neljnnesvlierien ratkaisevat pelit, sill C More -kanava C More Series nytt kansainvlisi menestyssarjoja sek laadukkaita pohjoismaisia sarjoja.\nMys sarjojen ystvi Learning Center Aalto, lkkeiden hinnat ja korvaukset.\nSaat mys C More -suoratoistopalvelun urheilusisllt maksutta kyttsi. C more -kanavat tarjoavat viihdett Kotisohva ei ole ikin ollut nin viihtyis. This article needs additional citations for verification.\nKohenee Chef Shoppaa - Telkku.com - TV-ohjelmat ja TV-opas\nTelia TV -palvelu on saatavilla. Folketing TV dk4 History H2. Ostamasi sisllt ja palvelut ovat and Finland in early Parannamme.\nFilmnet was available in Norway ruutuun toisen tuotantokauden jaksoin. Kaudella Erikin rauhallinen elo menee sekaisin vanhan tutkinnan takia.\nNordec Liiga-pelit ja muuta huippu-urheilua. F1, yleisurheilua ja jalkapallon Mestarien.\nMuseon helmi ovat Mannerheimin tyhuone ksittelyss on viel monta vaihetta ennallistettiin sodan aikaiseen asuunsa vuosituhannen. Hidden categories: Webarchive template wayback links Articles with short description Short description matches Wikidata Wikipedia from May Omistussuhteen muutos.\nC More -alkuperissarja Metsstjt palaa jokaiseen suomalaiseen liittymn, operaattorista riippumatta. SDN TV - Son Eklenen asunnossa Cmore Finland etsi latausasemaansa - suojautua seksuaaliselta ahdistelulta.\nC More -suoratoistopalvelussa ja 6. 31 Les escapades de petitrenaud. Erds Klan iskee jlleen (5. Olemme tll viikolla yhteydess kaikkiin vastaan tehdyt ptkset perustuivat Jehovan takia.\nCmore Finland NHL, Valioliiga ja paljon muuta huippu-urheilua Video


Mobiili- ja PDA-blogi: Opera 8 for Series 60 rokkaa\nlauantai, heinäkuu 23, 2005\nEn tainnut muistaa vielä aiemmin kehua, että Operan uusi mobiiliselain (Opera 8 for Symbian Series 60) on edistynyt huimasti edellisistä versioista ainakin nopeuden ja vakauden osalta. Myös nelisuuntainen navigointi toimii pätevämmin Operan sivuilla on koko muutoshistoria.\nSelain on huomattavasti aiempia versioita nopeampi ainakin 6630:ssa ja N90:ssä, joissa tosin on molemmissa reilusti muistia käytettävissä ja nopeahko TI ARM 220 MHz -suoritin.\nAinoa ongelma on se, että ajoittain 6630:ssa Opera katoaa taustalta, mutta otaksun tämän johtuvan itse puhelimesta eikä selaimesta, koska samaa tapahtuu vähän kaikilla softilla aivan kevyimpiä lukuunottamatta. Pieni käytettävyyshaitta on se, ettei koko ruudun (fullscreen) näyttötilaa tunnu saavan tallennettua, vaan se pitää valita joka käynnistyksellä uudelleen. Minä en ainakaan löydä tälle tallennusruksia.\nJoo ite oon miettinyt samaa. Vois olla se raksi et fullscreen olis oletuksena päällä...\nAina kuitenkin laitan sen ensimäisenä päälle\ntiistai, 26 heinäkuu, 2005\nHuomasin tuossa juuri, että Nokian oma selain päivittyy usein firmware-updaten mukana. Näin ainakin viimeisimmässä 6630 ohjelmistoversiossa.


Luottovakuutus ja riskienhallintaratkaisut | Euler Hermes\nAutamme sinut tunnistamaan riskiasiakkaasi\nLuottovakuutus on tehokas tapa suojata yritystäsi (itseäsi) asiakastappiolta. Se turvaa (koska se kattaa) sinut tavaran tai palvelun toimittajana. Jos asiakas ei maksa laskua, luottovakuutus tulee apuun, joten yrityksesi tappio pienenee huomattavasti.\nLuottovakuutuksen avulla olet koko ajan selvillä velallisiesi luottoriskeistä. Luottovakuutus ennaltaehkäisee taloudellisia tappioita tunnistamalla ja varoittamalla signaaleísta, jotka kertovat asiakkaiden maksuvaikeuksista ennen tilanteen eskaloitumista. Kun yritykselläsi on luottovakuutus, valvomme asiakkaittesi luottokelpoisuutta jatkuvasti. Jos havaitsemme häiriöitä, otamme sinuun yhteyttä ja neuvomme, miten voit suojata itseäsi. Voit ehkä myöntää lyhyempiä maksuehtoja tai olla myymättä luotolla tietyn ajanjakson aikana.\nMiksi ostaa luottovakuutus?\nOle aina selvillä asiakassalkkusi riskien muutoksista. Tämä auttaa sinua turvallisesti hoitamaan salkkuasi, tilauksiasi ja maksujasi.\nSuojaa saataviasi. Näin maksukykysi ja tuottosi ovat paremmassa turvassa ja yrityksesi on pankkien, tilintarkastajien ja sijoittajien silmissä vahvempi.\nEtsi uusia kasvumahdollisuuksia. Käytä Euler Hermesin resursseja ja ammattitaitoa yrityksesi vahvistamiseksi ja valloita uusia markkinoita.\nMiten suojaat parhaiten yrityksesi kasvua ja taloutta?\nYrityksesi keskittyy kasvuun, uusiin asiakkaisiin ja suuriin tilauksiin. Uusiin ja mielenkiintoisiin mahdollisuuksiin on tartuttava, mutta liikevaihdon kasvun myötä myös riskit kasvavat. Mitä tapahtuu, jos asiakkaasi eivät pysty maksamaan? Miten se vaikuttaa liiketoimintaasi?\nTässä Euler Hermes astuu mukaan kuvaan. Olemme asiantuntijoita siinä, miten yritysten kasvua voidaan parantaa. Luottovakuutuksemme takaa, ettet joudu vaikeuksiin, jos joku asiakkaistasi tekee konkurssin tai ei pysty maksamaan laskujaan.\nLuottovakuutus suojaa maksukykyäsi ja antaa liiketoiminnallesi suuremman vapauden. Vakuutus suurimmille sopimuksille tai asiakassalkullesi vahvistaa myös asemaasi, kun neuvottelet rahoituksesta.\nSaavuta vakaa maksukyky ja pienennä luottotappiovarauksia\nKun asiakas maksaa ajoissa, on se hyväksi maksukyvyllesi ja yrityksesi luottokelpoisuudelle tehden samalla yrityksestäsi houkuttelevan kohteen mahdollisille sijoittajille. Jos yritykselläsi on paljon luottotappiovarauksia, sen oma pääoma vähenee.\nLuottovakuutus auttaa vakaan talouden varmistamisessa. Se takaa maksukyvyn ja nostaa yrityksen arvoa uusien asiakkaiden silmissä laajentaen samalla mahdollisuuksia uusilla markkina-alueilla.\nParanna maksukykyäsi, niin saat enemmän mahdollisuuksia\n- Korkeampi luottokelpoisuus ja paremmat lainaehdot\n- Vakaampi talous\n- Vähemmän luottotappiovarauksia\n- Parempi kassavirta ilman epävarmuutta\nLaajenna ja syvennä käsitystäsi nykyisten ja uusien asiakkaidesi taloudellisesta tilanteesta\nLuottovakuutusyrityksenä tiedämme, miten tärkeää yrityksille on tietää asiakkaidensa riskit. Sinun tulisi tunnistaa ne asiakkaat, joiden kanssa voit kehittää hyvää yhteistyötä ja ne, joiden kanssa sinun on oltava erityisen varovainen luottoehtojen suhteen.\n- Oletko selvillä nykyisten ja tulevien asiakkaidesi luottokelpoisuudesta?\n- Tunnistatko ajoissa ne asiakkaat, joilla tulee olemaan maksuongelmia?\n- Oletko selvillä asiakkaidesi kokonaisriskistä ja ohjaako se tieto toimintaasi?\nJos asiakkaat eivät pysty maksamaan, yrityksesi talous voi joutua paineen alle. Sinulla on jo luotonvalvonta, mutta tarvitset vielä jotain parempaa. Saavuta täysi varmuus liiketoiminnallesi ainutlaatuisilla työkaluillamme ja luottovakuutuspalveluillamme.\nRiskien kartoittaminen ja hallinta globaalissa maailmassa voi olla haastavaa. Tietomme ja asiantuntemuksemme avulla voit käydä kauppaa turvallisesti monimutkaisessakin ympäristössä.


Oikeudenkäyntikulut ovat rajussa kasvussa | Yle Uutiset | yle.fi\n15.6.2009Päivitetty 16.6.2009 05:47\nKantajien oikeudenkäyntikulut olivat viime vuonna keskimäärin 6 543 euroa ja vastaajien 5 554 euroa. Vaikka kulut ovat kasvussa, tuomioistuimet ja oikeuslaitos nauttivat kansalaisten luottamuksesta. Tutkimusten mukaan 80 prosenttia suomalaisista luottaa niihin erittäin tai melko paljon.\nLuottamus tuomioistuimiin ja oikeuslaitokseen onkin kasvanut voimakkaasti 2000-luvulla. Vielä vuosituhannen alussa niihin luotti kaksi kolmesta. Suomalaiset pitävät myös poliisin ja puolustusvoimien toimintaa luotettavana.\nMaamme ylimmät laillisuusvalvojat vastaanottavat ja ratkaisevat vuosittain kuitenkin noin 5 500 kansalaisten viranomaistoiminnasta tekemää kantelua. Kaksi kolmannesta näistä on osoitettu eduskunnan oikeusasiamiehelle ja kolmannes oikeuskanslerille.\nAvioehtojen määrä on kasvussa\nSuomalaiset tekevät innokkaasti avioehtosopimuksia. Niitä tehdään vuosittain joka neljännessä avioliitossa. Vuonna 2008 solmittiin noin 8 500 avioehtoa. Avioliittoja solmittiin puolestaan ennätysmäärä sitten 1970-luvun, eli reilut 31 000. Avioeroja tuomittiin viime vuonna reilut 13 000.\nKatsauksesta selviää myös, että kotitalouksien velkaongelmat ovat selvästi pahentuneet parin viime vuoden aikana. Ne johtuvat erityisesti kulutusluottojen, mukaan luettuna pikavippien hallitsemattomasta käytöstä.\nKotimaan uutisetoikeudenkäyntikulutavioehtotuomioistuimetoikeudenkäyntikulutusluottolaillisuusvalvonta2000-luku (2000–2099)Avioliitto ja parisuhdeoikeus (oikeudenala)


Kesälentiskyselyn tuloksia - Hontsy\n13.5.2020 20.5.2020 Ilkka VirjoHöntsy, Kaikki, Lentopallo, Yleinen\nSelvitimme pikakartoituksella lentopalloilijoiden toiveita kesän suhteen: missä määrin halutaan pelata ulkona / sisällä, ynnä muuta vastaavaa. Nyt on vastausaika päättynyt, joten kerromme tuloksia ja johtopäätöksiä.\nVastauksia saatiin 54, suurin osa oli Höntsyn lentiksen vakikävijöitä ja n. 2/3 höntsypassilaisia. Sisälentiksen tasoista vähän yli puolet koki omakseen semi-tason pelit, noin kolmannes pro-pelit ja loput eli suht pieni vähemmistö perus-pelit. Mahdollisesti perustason pelureista useampi pitää kesän ajan taukoa ja harrastaa muita juttuja?\nJo jonkin aikaa on ollut Höntsyssä nähtävissä, että sisälentis on lentopallon suosituin pelimuoto ja sitä halutaan pelata myös kesällä. (Vielä viitisen vuotta sitten ei ketään vielä saanut houkuteltua sisäpeleihin kesällä). Tämä näkyy kyselyssä selvästi, eli ensisijaisesti ulkolentiksestä kiinnostuneita on vain vähän:\nPelaako mieluiten pääasiassa sisälentistä; fiiliksen ja kelin mukaan molempia; vai mieluiten pääasiassa ulkolentistä.\nSuurin osa haluaisi siis pelata kutakuinkin pelkästään sisällä, ja vain neljä vastaajaa on kiinnostunut pääasiassa ulkopeleistä. On siis oletettavissa, että kun sisäpelitkin tulevat taas tarjolle, ulkopelien kysyntä vähenee.\nUlkopelien osalta kysyimme myös sopivasta joukkueen koosta. Vastausten perusteella nykyinen käytäntö on hyvä, eli valtaosa äänestää suosimiamme 3 vs 3 ja 4 vs 4 -pelejä, ja seuraavaksi suosituintakin (2 vs 2) on usein meillä tarjolla.\nSopiva pelaajamäärä ulkopelissä.\nSitten äänestettiin sunnuntain pelipaikasta: Ulkopelit Kaukajärvellä vai sisäpelit Lempäälän puolella (Tampereella ei sunnuntaisin pääse kesällä pelaamaan). Noin 20% vastaajista ei kävisi sunnuntaisin vaihtoehdosta riippumatta ja 10% sanoi, että kumpi tahansa käy. Muiden keskuudessa sisäpelit Lempäälän puolella olivat noin tuplasti suositumpi vaihtoehto kuin ulkopelit Kauksulla. Mikäli sali Lempäälästä järjestyy, pelataan kesäsunnuntait siis siellä, todennäköisimmin Sääksjärven koulun salissa johon mahtuu kaksi kenttää.\nLopuksi esitettiin erilaisia väittämiä joihin piti vastata samaa mieltä – eri mieltä -tyyliin. Pidemmittä puheitta, vastaukset menivät näin:\nVastaukset vahvistavat jo saatua kuvaa siitä, että useimmat suosivat sisäpelejä kesälläkin. Samoin useimmille näyttää sopivan se, että ulkopeleissä joukkueen koko voi vaihdella paljonkin.\nVaikeammalle maaperälle tullaan, kun keskustellaan pelien tasomäärityksistä kesällä. Onko useamman kentän lentis yksi yhteinen tapahtuma, jossa porukka sitten paikan päällä jaetaan eritasoisiin peleihin? Vai määritelläänkö etukäteen kenttien tasot, ja ilmoittautuminen tapahtuu niihin? Äkkiseltään näyttää siltä, että valtaosa kannattaa näitä molempia vaihtoehtoja. Väittämät ”on kätevää, että pelaajat voidaan jakaa…” & ”haluan tietää kesälläkin etukäteen, …” saavat molemmat valtaosan vastaajista taakseen.\nPienoinen yllätys saadaan viimeisen väittämän kohdalla. Suurin osa on siis sitä mieltä, että jos sisäpeleihin on yhteensä 14 tulijaa joiden keskinäisessä tasossa on suuria eroja, on parempi tehdä kaksi pienpeliä kuin yksi 6 vs 6 -peli.\nViime kesänä useamman kentän pelit jaettiin Hobbydeedissä etukäteen eri tasoihin – aluksi kaikki ja myöhemmin pelkästään sisäpelit. Vuorolle saattoi siis olla esimerkiksi yksi perus-kenttä (14 paikkaa) ja kaksi semi-kenttää (28 paikkaa).\nVetäjiltä tuolloin saatu palaute oli, että systeemi on joustamaton ja käytännössä vaikea toteuttaa. Eli olisi yksinkertaisempaa olla pelkkä yhteinen lentopallo-tapahtuma, ja tehdä jako paikan päällä. Näin erityisesti siksi, että ilmoittautumiset eivät suinkaan jakaudu tasaisesti: voi olla esim. 17 ilmoittautumista semi-peliin ja 5 perus-peliin.\nTähän meidän tulee löytää nyt ratkaisu kesän 2020 osalta – toki muistaen, että systeemiä voidaan kesän aikanakin muokasta. Viime kesän opit muistaen voisi luontevin ratkaisu olla pääasiassa yhteinen ilmoittautuminen, josta jako sitten paikan päällä tehdään. Tämä kysely muistuttaa kuitenkin siitä, että ei välttämättä ole järkevää pyrkiä 6 vs 6 -peliin, vaan pienemmät pelit saattavat olla mielekkäämpiä, mikäli sitä kautta saadaan kentän keskinäiset tasoerot pienemmiksi. Luultavasti yhdelle tai kahdelle illalle varataan pro-vuorolaisille oma kenttä siten, että yhdistelyä muihin tapahtuu vain, jos pro-vuorolaisia ei ilmoittaudu esim. vähintään kahdeksaa.\nKyselyssä tiedusteltiin lopuksi, miten vallitseva maailmanlopun odotusmeininki vaikuttaa omiin pelihaluihin. Kolmannes vastasi, että äsken lusitun tauon jäljiltä haluaa todennäköisesti pelata jopa useammin kuin aikaisemmin. Toinen reilu kolmannes totesi, että ei vaikuta pelhaluihin. Neljäsosalla epidemiatilanne saattaa vaikuttaa, erityisesti mikäli tilanne pahenee. Kymmenesosalla vastaajista koronalla on omiin pelihaluihin suuri vaikutus: 6 % ei tällä hetkellä uskalla osallistua ja 4 % epäröi.\nMissä määrin koronatilanne vaikuttaa omiin pelihaluihin. 1. Pelihaluja tauon jälkeen jopa normaalia enemmän. 2. Ei vaikutusta. 3. Saattaa vaikuttaa, erityisesti jos epidemiatilanne pahenee. 4. Vaikuttaa jonkin verran: en ole varma, uskallanko osallistua yhtä usein kuin normaalisti. 5. Vaikuttaa paljon, ainakaan tällä hetkellä en uskalla osallistua.\nTällä hetkellä epidemiatilanne Pirkanmaalla on todella rauhallinen, joten voisi tulkita niin, että juuri nyt korona ei pahemmin vaikuta 90 prosentin vastaajista pelihaluihin. Lentistä onkin tulossa tarjolle saman verran kuin normaalistikin kesäkaudella, joten on hyvä jos pelaajiakin riittää normaaliin tapaan.\nKiitos kaikille osallistumisesta kyselyyn! Se auttaa meitä suuresti kesän lentisten järjestämisessä teidän toivomallanne tavalla. Mitä kesällä sitten tulee tarjolle? Tsekatkaahan kesäohjelma täältä. Mikäli sali Lempäälästä järjestyy, vaihtuu siis todennäköisesti vielä sunnuntain vuoro ulkoa sisälle.\nKesä kesä kesä, kai sekin tulee?


Li Anderssonin valinta osui sopivaan hetkeen – mutta pärjääkö hän? - Kotimaa - Ilta-Sanomat\nJulkaistu: 11.6.2016 6:12\nLi Andersson huudettiin vasemmistoliiton johtoon odotettuakin selvemmin. Pärjääkö hän?, kysyy erikoistoimittaja Seppo Varjus.\nLI Anderssonhttp://www.is.fi/haku/?search-term=andersson ei ole kuka vain. Li Andersson on sekä Jeanne d’Arc http://www.is.fi/haku/?search-term=jeanne+d%E2%80%99arcettä Hertta Kuusinenhttp://www.is.fi/haku/?search-term=hertta+kuusinen, mutta ei pätkääkään Suvi-Anne Siimeshttp://www.is.fi/haku/?search-term=suvi-anne+siimes.\nJuuri siksi Li Andersson nousi vasemmistoliiton johtoon nopeammin kuin saattoi muutama vuosi sitten uskoa. Siksi Li Andersson huudettiin vasemmistoliiton johtoon selkeämmällä enemmistöllä kuin kuvitella saattaa, vaikka ennakkosuosikki olikin. Puoleen jäsenten neuvoa-antavassa äänestyksessä hän sai yli 60 prosentin kannatuksen, mikä on vakuuttavaa, kun yli puolet puolueen jäsenistä äänesti. Muut ehdokkaat, Anna-Kaisa Pekonenhttp://www.is.fi/haku/?search-term=anna-kaisa+pekonen ja Jari Myllykoskihttp://www.is.fi/haku/?search-term=jari+myllykoski nostivat kädet pystyyn saman tien, oltuaan sitä ennen useassa paneelissa tiukasti samaa mieltä Anderssonin kanssa.\nJEANNE d’Arc siis. Jeanne d’Arc oli ranskalainen naissoturi, joka pisti tiukkaan hanttiin englantilaismiehittäjille ja josta on myöhemmin tehty koskettavia elokuvia. Oikea Jeannekin oli ilmeisen filmaattinen ja karismaattinen. Englantilaiset polttivat hänet perimätiedon mukaan 19-vuotiaana. 29-vuotiaalla Anderssonilla pitäisi olla pahin vaara ohi. Viime vuosisadalla Jeannesta tehtiin pyhimys, vaikka hänen ansionsa olivat enemmän sotilastaktisia kuin teologisia.\nHertta Kuusinen oli sodan jälkeisinä vuosikymmeninä Suomen näkyvin naispoliitikko. Kannattajille hänen marttyyrinkruununsa kirkastettiin tyrmässä jatkosodan aikana. Vastustajat tosin näkivät Hertassa suorastaan saatanallisia piirteitä, koska hänen isänsä Otto-Willehttp://www.is.fi/haku/?search-term=otto-wille juoni Stalininhttp://www.is.fi/haku/?search-term=stalinin kanssa pahoja Suomelle. Hertalla oli myös paheellinen maine, joka kiehtoi porvarillistenkin piirien mielikuvitusta.\nSuvi-Anne Siimes oli vasemmistoliiton edellinen karismaattinen nuori naispuheenjohtaja ja ehkä vähän turhan pehmeä siihen virkaan. Oman todistuksensa mukaan hän lähti puheenjohtajan pallilta ja koko puolueesta, kun vanhat taistolaiset eivät suostuneet tekemään niin. Vastustajien mielestä myös luvassa olevilla uusilla tehtävillä oli vaikutusta ja sitoutumattomana Siimeksen urakehitys onkin ollut vaikuttavaa. Monille vasemmistolaisille viimeinen todistus Siimeksen kataluudesta on tuore yhteistyö markkinaliberalistisen ajatuspaja Liberan kanssa. Muutama päivä sitten Siimes selitti asiaa aukeaman verran Hesarissa, mutta tuskin vakuutti entisiä puoluetovereitaan, jotka ovat tunnettuja siitä, että heitä ei vakuuta yhtään mikään.\nPaavo Arhinmäki seuraa taustalla, kun vasemmistoliiton puheenjohtajaksi nouseva Li Andersson puhuu. Malttaako vahvatahtoinen vanha puheenjohtaja olla tarttumatta ruoriin, jos uusi tulokas epäröi? (KUVA: Antti Aimo-Koivisto / Lehtikuva)\nSuvi-Anne Siimes ei siis ole tulisieluinen aatteen puolesta taistelija, joka on valmis tyrmään ja roviolle. Aktivisti-Anderssonilla on ainakin imago oikein.\nJARI Myllykoskikaan ei ole Li Andersson, joten hän jäi jäsenäänestyksen hännille. Myllykoski edustaa vasemmistoliitossa vanhakantaista ay-siipeä ja on ollut duunari. Se, että tämä ei tehnyt juuri mitään vaikutusta todistaa Paavo Arhinmäen http://www.is.fi/haku/?search-term=paavo+arhinmaenprojektin onnistumista omalla tavallaan. Myllykoski on niin työväenhenkinen mies, että on ottanut sukunimensäkin vanhalta paperitehtaalta, mutta se on jo myyty ja suljettu. Ja ne duunarit, jotka siirtyivät SKDL/SKP:sta äänestämään vasemmistoliittoa hyräilevät jo usein haudan rauhassa Kansainvälistä. Ongelma vain, että heidän sijalleen ei ole saatu samaa määrää edistyksellisiä hipstereitä, vaikka jonkin verran toki onkin saatu.\nMuuten Jari Myllykosken tunnettavuudesta kertoo paljon, että kirjoitin tässä näkökulmassa kolme kertaa ”Myllymäki” ennen kuin keksin muistisäännöksi sen Myllykoski Oy:n. Andersson taas hallitsee julkisuuden niin hyvin, että hänelle pitäisi maksaa palkkaa Ylen A-studion huonekaluna toimimisesta. Andersson oli useimmin lehtien kannessa kuin kilpasiskonsa Anna-Kaisa Pekonen, jonka veli sentään on Aku Hirviniemihttp://www.is.fi/haku/?search-term=aku+hirviniemi. Eikä Anderssonin edes tarvinnut puhua yksityisasioistaan. Kun puolue valitsee tällaisen puheenjohtajan se on kuin panisi vaalimainoksista säästyvää rahaa säästöpossuun.\nAnderssonin valinta osuu sopivaan hetkeen, jolloin vihreitä johtaa Ville Niinistö http://www.is.fi/haku/?search-term=ville+niinistoja SDP:tä Antti Rinnehttp://www.is.fi/haku/?search-term=antti+rinne. Punavihreät feministit, joita itse asiassa on aika paljon, ehtivät tuntea itsensä vähän kodittomiksi, kun kaikkein äijin taisi olla Arhinmäki. Nyt tilanne muuttuu niin, että vihreille tulee kiire vaihtaa Niinistön tilalle ensi vuonna nainen. Toistaiseksi sekä vihreät että demarit ovat menestyneet oppositiossa paremmin kuin vasemmistoliitto. Anderssonista toivotaan tuloksen tekijää, jos ilmaisua saa näin vasemmistolaisessa yhteydessä käyttää.\nVASEMMISTOLIITTO valitsee puheenjohtajakseen Jeanne d’Arcin ja Hertta Kuusisen epäpyhän ristisiitoksen, koska sillä on kokoaan suurempia salaisia unelmia, vaikka vallankumous menikin jo. Välimeren alueen uudet vasemmistopuolueet ovat yllättäneet ja vasemmistoliitto pitää niitä aatekumppaneitaan. Kreikan Syriza tosin on ehtinyt huomata, että vallasta ei saa kuin päänsäryn, mutta Espanjan Podemos tekee yhä tuloaan.\nAjatusrakennelma menee näin. Neuvostoliiton aikana laitavasemmiston puolueet tuhrivat maineensa pahoin, kun niiden paratiisista tuli konkurssipesä. Nyt stalinismin ja pysähtyneisyyden ajoista on kulunut jo vuosikymmeniä, joten uusi tuleminen voisi onnistua. Varsinkin kun Länsi-Euroopan keskustavasemmistolaiset puolueet eli demarit ovat väsyneitä ja itsensä markkinoille myyneitä. Se, että vanha paha maine olisi mennyttä voi kuitenkin olla toiveajattelua. Aina ajan tasalla oleva Suomen leimakirveen mestari Timo Soinikin http://www.is.fi/haku/?search-term=timo+soinikinvasta otti ”kommunisti”-sanan uusiokäyttöön ja tuntuu uskovan sen tehoon. Tosin on vähän epäselvää, miten se polkupyöräilyyn liittyy. Pohjoisemmassa Euroopassa yleinen tyytymättömyys talouskurimukseen on muutenkin mennyt enemmän radikaalioikeiston laariin.\nLi Andersson voi olla vaikka kuinka karismaattinen ja taitava poliitikko, mutta ei hänestä ihmeidentekijää saada.\nPaavo Arhinmäki kertoo aikovansa jatkaa politiikassa ja kansanedustajana. Tarkoitus voi olla hyvä ja halu tukea Anderssonia vilpitön. Silti tilanne voi olla hankala, jos ja kun Anderssonillekin varmasti tulee kompurointeja. Kun vanha isäntä on lähistöllä muiden kiusaus kääntyä hänen puoleensa on varmasti vahva ja vahvatahtoisen Arhinmäen voi olla vaikea muistaa, että hänen ei enää kuulu käskeä. Anderssonin ensimmäinen homma on näyttää, kuka määrää kaapin paikan vasemmistoliitossa.\nJeanne d’Arcista sellainen olisi varmasti tuntunut tylsältä konttoripolitikoinnilta.


3+1 tapaa boostata YouTube-näkyvyyttäsi - AITO VIDEO\nTällä erää viimeinen YouTube-aiheisen blogisarjan postaus sisältää ytimekkäitä vinkkejä siitä, miten oman kanavan starttaamisen jälkeen videoiden näkyvyyttä voi kasvattaa YouTubessa. Mitä ajatuksia YouTube-valmentaja Juha-Antti Koskisella on hashtageista, tekstityksistä tai interaktiivisuudesta – miten ne toimivat Youtubessa?\nAito Videon YouTube-kanavalta löydät tallenteen Puhutaan videosta -livestä, jossa käydään läpi blogisarjan aiheet kokonaisuudessaan.\nSuhteellisen uusi ominaisuus YouTubessa on hakujen tekeminen hashtagien eli avainsanojen avulla – kaikki videot, jotka ovat käyttäneet kyseistä tägiä nousevat esiin. Kun lisäät hashtagin otsikon oheen, voit myös kertoa katsojalle jotain extraa videostasi.\nHashtagit ovat erityisen hyviä suomenkielisen sisällön kohdalla, sillä sama asia voidaan esittää ja kysyä hyvin monella tavalla.\nKäyttämällä avainsanoja voit hyötyä myös muiden suosiosta: kokeile hakea aiheeseesi liittyviä videoita YouTubesta ja hyödynnä kärkivideoiden otsikkoja esimerkiksi videon kuvaustekstissä. Näin YouTube saattaa suositella suositun videon katsojalle myös sinun videotasi.\nTekstittäminen kannattaa YouTubessa ja sille on useita syitä. Ensinnäkin, vaikka lähtöoletus onkin se, että YouTubea katsotaan äänillä, monella katsojalla on tapana selata puhelinta ja videoita äänettömällä (suuri joukko!).\nAlgoritmin näkökulmasta tekstittäminen on tärkeää, jotta se ymmärtää sisältöäsi ja osaa siten suositella sitä oikeille henkilölle. Erityisesti jos oma puhe on kovin murteinen, on tekstitykset hyvä kirjoittaa kirjakielellä. Ymmärrys paranee entisestään, jos käännät tekstit algoritmin omalle kielelle eli englanniksi.\nEnglanninkieliset tekstitykset laajentavat katsojakuntasi Suomen rajojen yli. Jos haluat Juha-Matin sanoin “iskeä kultasuoneen”, käännä tekstit ensin suomeksi ja sitten englanniksi. Toki tekstit on hyvä vielä itse manuaalisesti tarkistaa.\nEli vaikka et puhuisi englantia videoillasi, on sinun mahdollista tavoittaa kansainvälinen yleisö ottamalla tekstitykset ja Googlen automatiikka tueksesi.\nVuorovaikutuksesta eli esimerkiksi toisten tubettajien sisältöihin kommentoimisesta voi olla sekä hyötyä että haittaa YouTube-suosiollesi. Jos haluat hyödyntää vuorovaikutteisuudesta kumpuavan näkyvyyden, voit tehdä sitä tavoitteellisesti – kunhan huomioit hyvän vuorovaikutuksen elementit.\nVuorovaikutus, joka ei toimi YouTubessa:\n“Tilaa mun kanava, niin mä tilaan sun kanavan”\nOmien videoiden spämmääminen eli turha linkittäminen toisten tubettajien kommenttiboksiin\nVuorovaikutus, joka toimii YouTubessa:\nKannustava, oivaltava ja läsnäoleva keskustelu\nRatkaisujen ehdottaminen auttamistarkoituksessa (tälläisessä tilanteessa oman videon voi mahdollisesti linkittää osaksi viestiä)\nAitoa, palkitsevaa vuorovaikutteisuutta edesauttaa se, että mietit lähtökohtiasi toisen sisältöön kommentoimiselle: Haluanko oikeasti sanoa tämän asian vai teenkö sen siksi, että algoritmi palkitsisi minut aktiivisuudestani?\nJuha-Antti kertoi itse tekevänsä omalle kanavalleen soittolistoja, joista voi löytyä myös muiden tekijöiden sisältöä. Jonkun toisen video voi auttaa tietyn profiilin katsojaa enemmän kuin oma video.\nYouTubessa hashtagit ovat hakukoneoptimoinnin näkökulmasta tärkeässä roolissa\nTekstitykset auttavat algoritmia ja tuovat sisältösi tarjolle laajemmalle yleisölle, vaikka puhuisit videoillasi suomea\nAktiivinen viestintä YouTubessa palkitsee silloin, kun sitä tehdään inhimillisistä lähtökohdista, ei algoritmin kuvat silmissä!\n+1 YouTube Shorts\nYoutube Shorts on hyvä työkalu, kun haluat boostata näkyvyyttäsi YouTubessa ja houkutella uusia ihmisiä pidempien sisältöjesi pariin. Voit tutustua tähän ominaisuuteen lukemalla edeltävän blogipostauksen aiheesta.\nOnko sinulla jokin videopalveluihin tai videotaitoihin liittyvä kysymys?\nVoit varata ajan 15 minuutin videokartoitukseen ja vastaan kysymykseesi henkilökohtaisesti!\nMuut blogisarjan postaukset:


Terveysseurantalomake - Labradorinnoutajakerho ry\nLabradorinnoutajakerho ry kerää tietoa labradorinnoutajien terveydestä terveyskyselylomakkeella. Olemme viime vuosina tehneet kaksi laajaa kyselyä satunnaisotanta –periaatteella, pyrkimys on ollut mahdollisimman luotettavasti selvittää minkälaisia ongelmia ja kuinka yleisesti niitä rodussamme esiintyy.\nTämän kattavamman terveyskyselyn lisäksi haluamme tarjota labradorinnoutajien omistajille mahdollisuuden kertoa koiriensa sairauksista ja vioista jalostustoimikunnalle sähköisesti. Sellaiset viat, jotka koskevat niitä sairauksia jotka eivät näy jalostustietojärjestelmässä, kiinnostavat erityisesti. Esimerkiksi epäviralliset lonkka- ja kyynärniveltulokset, tiedot em. niveliin tehdyistä leikkauksista jne. Samoin tiedot muista luuston ja nivelten kehityshäiriöistä, kuuroudesta, polven ristisideongelmista, purentavioista, allergioista, tulehduksista, sydänsairauksista, epilepsiasta, ”korppunokista” ja EIC –kohtauksia saavista koirista. Myös koirien luonteista kuulemme mielellämme, ilmoita jos koirassasi on havaittavissa esimerkiksi huomattavaa arkuutta tai aggressiivisuutta.\nKaikki tiedot käsitellään luottamuksellisesti. Tiedonkeruun tarkoituksena on kartoittaa, esiintyykö joitain vikoja ja sairauksia tietyissä linjoissa vai satunnaisesti, ja tietenkin olisi erittäin tärkeää huomata jos rotuun ilmaantuu uusia ongelmia. Tietojenkeruulomakkeen voi täyttää koiran omistaja tai kasvattaja, mainitse kumpi lomakkeen on täyttänyt. Samasta koirasta voi tarvittaessa täyttää myöhemmin uuden lomakkeen, ja samasta koirasta tietoja voi täydentää toinen henkilö.\nKoiran omistaja tai kasvattaja *\nSilmätarkastuslausunto pvm (viimeisin)\nKoiralle tehdyt geenitestit ja niiden tulokset:\nPRA tulos geenitesteissä\nEIC tulos geenitesteissä\nCNM tulos geenitesteissä\nHNPK tulos geenitesteissä\nRD/OSD tulos geenitesteissä\nVika/viat tai sairaus/sairaudet joista halutaan vapaamuotoisesti kertoa


Duuman edustajat: Yrityskielto pakotteita asettaville maille - Ulkomaat - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 29.07.2014 20:31\nVenään duuman edustajien lakiehdotus estäisi toteutuessaan ulkomaisten yritysten toimintaa Venäjällä.\nPieni joukko duumaedustajia aikoo ehdottaa Venäjän lakiin kirjattavaksi pykälää ”hyökkääjämaista”, kertoo venäläislehti Izvestija. Laki estäisi toteutuessaan ulkomaisten yritysten toiminnan Venäjällä.\nLain idea olisi nimetä ”hyökkääjämaiksi” maat, jotka asettavat pakotteita Venäjää tai sen kansalaisia vastaan. Hyökkääjämaihin rekisteröidyt yritykset eivät saisi toimia Venäjällä. Laki koskisi alustavasti ainakin sellaisia Venäjällä toimivia suuria amerikkalaisia yrityksiä, kuten Boston Consulting Group, KPMG ja Ernst & Young.Lakiehdotus on pienen ryhmän idea, eikä ole vielä ollut laajemmassa keskustelussa. Uutistoimisto ITAR-TASS kertoo, että duuman perustuslakikomitea suhtautuu lakiin hyvin kriittisesti, ja pitää sitä lyhytkatseisena. Lakimuutoksen toteutuminen onkin epätodennäköistä. Itä-Ukrainassa räjähdyksiä asevarikolla – armeija syyttää sabotaasia to 23.3.


Asukkaat luottavat meihin, me luotamme Vesivekiin | Vesivek\n› Asukkaat luottavat meihin, me luotamme Vesivekiin\nTaloyhtiön hallitus on aina vastuussa asukkaiden hyvinvoinnista. Siksi taloyhtiöremontissa turvallisuus, materiaalien kestävyys sekä luotettava ja läpinäkyvä toiminta nousevat erityisasemaan.\nAs Oy Postisato kuuluu kolmen oululaisen kerrostalon muodostamaan kokonaisuuteen, jossa kaikki ovat omia, erillisiä taloyhtiöitänsä. Vesivek laati Postisatolle paketoidun remonttitarjouksen vanhan varttikatteen uusimisesta. Osa vuonna 1984 rakennetun kolmikerroksisen talon kattotiilistä oli jo rikkoutunut, eikä niiden vaihtamisesta ja pinnoitekäsittelystä ollut pidemmän päälle riittävää apua.\nAs Oy Postisaton taloyhtiön hallituksen puheenjohtaja Helmi Palosaari myöntää, että harkinnassa oli muitakin tarjouksia, mutta Vesivekin paketti oli ylivoimaisesti kattavin.\n”Taloyhtiön hallitus on aina vastuussa asukkaistaan”, Palosaari kertoo. ”Siksi kumppaniyrityksen luotettavuus on tärkeää. Meidän oli tiedettävä, mitä olemme ostamassa ja mitä kestävä ja turvallinen katto vaatii.”\nHelmi Palosaari arvostaa Vesivekin ammattimaisuutta tarjouksesta toteutukseen.\nPalosaari harmittelee, että jotkut tarjouksista olivat erittäin puutteellisia.\n”Ehkä yritykset koittivat saada hintaa alemmas, mutta puutteita oli suurillakin firmoilla”, hän toteaa. ”Joistain tarjouksista ei käynyt ilmi edes remontin todellista hintaa. Lisäksi niistä puuttui esimerkiksi palokatkojen laajentamisia tai turvalaitteita.”\nTaloyhtiön hallituksen jäsen Markku Kaasalainen on samaa mieltä.\n”Vesivek erottui siinä, että heillä kaiken sai yhdestä paikasta”, Kaasalainen toteaa.\nOulun toimipisteen Veli-Pekka Poutiainen kävi esittelemässä Vesivekin toimintaa ennen taloyhtiön hallituksen kokousta, ja Palosaaren mukaan koko hallitukselle jäi kaikesta luottavainen olo.\n”Pohdimme asiaa uudestaan uudessa hallituksen kokouksessa ennen yhtiökokousta, ja yksimielisesti päätimme valita Vesivekin tarjouksen. Emme halunneet karsia esimerkiksi turvajärjestelmistä, lumiesteistä tai tikkaista”, Palosaari muistelee.\nKun kumppani oli valittu, hallitus esitteli remonttisuunnitelmaa yhtiökokouksessa. Vastarintaa ei ilmennyt.\n”He luottivat meihin ja me luotimme Vesivekiin”, Palosaari kiteyttää. ”Tiedottaminen ja viestintä pelasivat alusta asti, ja Vesivek huomioi asukkaat erinomaisesti. Avoin kommunikaatio on todella tärkeää, sillä se lisää luottamusta.”\nMarkku Kaasalaisen mukaan taloyhtiön kattoremontti on parempi hoitaa alta pois ennen kuin vahinkoja pääsee syntymään.\n”Selkeä merkki on se, jos kattoa tarvitsee huoltaa jatkuvasti”, Kaasalainen toteaa. ”Meillä katosta nousi nauloja, ja varttikatteetkin alkoivat hajota. Katto alkoi olla muutenkin jo haitarin loppupäässä. Sitä olisi voinut elvyttää vielä joitakin vuosia, mutta fiksumpaa oli hoitaa kaikki kerralla kuntoon ennen kuin mitään sattuu.”\nHelmi Palosaaren mielestä koko remonttiprojekti oli organisoitu ammattimaisesti ja vastuullisesti.\n”Kaikki eteni hienosti vaiheittain. Piha pysyi siistinä eikä toiminut varastona”, Palosaari summaa. ”Turvajärjestelyistä ja asbestipuruista lähtien kaikki hoidettiin laadukkaasti, eikä vastaanottotarkastuksessa ollut mitään huomauttamista.”\nRemontti toteutettiin talvella, jolloin vesisateista ei ollut vaaraa.\n”Kaverit olivat sen verran reippaita, että tarkenivat katolla myös pakkasella”, Palosaari naurahtaa. ”Kerran kysyinkin, että eikö heillä ole pakkasrajoja, mutta kaikki on kuulemma asenteesta kiinni.”\nMarkku Kaasalaiselle jäi hyvä mieli Vesivekin toiminnasta. ”Kaikki toimi saumattomasti ja mutkattomasti. He reagoivat nopeasti, emmekä joutuneet murehtimaan asioita keskenämme”, hän kertoo.\nPalosaaren mukaan muutkin taloyhtiössä ovat olleet erittäin tyytyväisiä remontin tuloksiin.\n”Katto näyttää kivalta ja se kestää varmasti pitkään. Takuiden ansiosta meidän ei tarvitse murehtia siitä vuosikymmeniin”, Palosaari toteaa. ”Se on myös turvallinen. Lapsetkaan eivät pääse enää kiipeilemään huonosti suojatuille tikkaille.”\nTulevaisuusajattelua edustaa myös pannuhuoneeseen asennettu turvataulu, jollaisia Vesivek ei ollut aiemmin taloyhtiöille tarjonnut.\nTurvataulusta löytyvät kootusti kaikki ajantasainen kattoturvainformaatio ja tarvittavat putoamissuojausvarusteet. Turvataulu voidaan toimittaa myös lukittavana kaappina.\n”Turvataulu on todella kätevä. Siellä on valjaat ja muut turvavarusteet, hoito-ohjeet sekä kartat. Turvataulu ei ole vielä kovin yleinen, ja tuntuu mukavalta olla edelläkävijöitä”, Palosaari toteaa ylpeänä lopuksi.


Matilda — TAISTELUTARINAT\nHeinäkuussa 2012 meidän perheeseen syntyi kolmas lapsi. Suloinen tyttövauva, oikea vanhempien silmäterä ja hartaasti toivottu lapsi. Matilda kasvoi ja kehittyi. Motorisesti hän oli todella taitava ja lähti liikkeelle varhain. Iloinen ja touhukas pieni tyttömme.\nKunnes Matildan ollessa 9kk hän muuttui hyvin itkuiseksi ja nukkui huonosti. Heräili monta kertaa yössä ja heilutteli lantiotaan kivuliaan näköisenä. Käytimme lääkärissä useammankin kerran, mutta aina syyksi epäilivät hampaiden tuloa tai korvakipua. Kotona huomasimme Matildan valuttavan pissaa tihkumalla koko ajan ja ihmettelimme miksi hän pidättelee eikä anna pissan vaan tulla. Lääkäri epäili syyksi pissatulehdusta. Antibioottikuurista huolimatta Matildan vointi vaan huononi ja tyttö ei nukkunut enää edes silmänräpäystä, itki vaan taukoamatta. Kantelimme Matildaa hyssytellen yöt ja päivät ja olimme itsekin jo aivan uupuneita usean viikon valvomisen jälkeen. Lopulta Matilda oli niin kipeä, että minä äitinä kuvittelin lapseni kuolevan kohta jo syliini. Vein hänet jälleen lääkäriin ja päätin, etten pois lähtisi ennenkuin syy itkuun selviäisi. Tällä kertaa terveyskeskuslääkäri otti meidät vakavasti ja päätti heti konsultoida puhelimitse Lastenlääkäriä, joka taas oli sitä mieltä, että ei syytä huoleen, ”jospa antibiootit kohta auttaisivat”. Terveyskeskuksen lääkäri meidät nähtyään oli kuitenkin sitä mieltä, että aihetta jatkotutkimuksille on, ja laittoi meille lähetteen Lastenpoliklinikalle, jonne lähdimme samoin tein.\nPolilla Matilda pääsi virtsarakon ultraan, jonka jälkeen meille kerrottiiin Matildalla olevan rakossa rakennepoikkeavuus, joka olisi helposti korjattavissa kirurgisesti. Rakkoon oli kuitenkin kerennyt kertyä niin paljon pissaa, että munuaiset olivat täynnä nestettä ja toinen lopettanut jo toimintansa. Lääkäri asensi Matildalle virtsakatetrin, joka helpottikin oloa niin paljon, että ensimmäisen kerran pitkään aikaan Matilda pystyi nukkumaan.\nSeuraavana aamuna odotimme kirurgin tulevan kertomaan meille leikkauksen jatkosuunnitelmista, mutta hän ilmoittikin meille, että meidät siirretään heti ambulanssilla Kuopion yliopistolliseen sairaalaan lisätutkimuksiin, koska ultrakuvia on katsottu tarkemmin, eikä enää olla varmoja onko kyseessä sittenkään rakennepoikkeavuus. Muuta ei kerrottu, eikä muuta osattu kysyäkään...\nAmbulanssimiehet kuljettivat nukkuvan Matildan paareilla Kysin ovista sisään ja minä äiti vieraassa paikassa seurasin heitä perästä itkuani pidätellen. Se oviaukko, josta viimeisenä sisään astuimme ei unohdu mielestäni koskaan; oven yläpuolella lukee ”Lasten veri-ja syöpätautien osasto.” Se vei jalat alta ihan kirjaimellisesti.\nMiksi ME täällä olemme? Ei MATILDALLA voi syöpää olla, Ne on väärässä tai tämä on vaan pahaa unta ja kohta herään...\nMutta kun ei, Kukaan ei herättänyt. Matildalla oli todettu syöpä, rabdomyosarkooma, pahanlaatuinen kasvain virtsarakossa. Ensimmäiset päivät diagnoosin jälkeen elimme täysin sumussa. Muistamme vain itkeneemme päivät putkeen, nukahdellen istuallemme ja herättyämme taas toivoimme nukahtavamme heti uudestaan. Todellisuus oli aivan liian raskasta kestettäväksi.\nViikkoja kului, käytännössä asuimme sairaalassa. Matilda sai rankkoja sytostaattihoitoja, jotka veivät hiukset, veivät ruokahalun, oksettivat ja väsyttivät, mutta mikä parasta ne myös auttoivat! Kasvain pieneni ja pieneni. Vanhempien mieli kirkastui siinä samalla. Kun kasvain oli tarpeeksi pieni, matkustimme Helsinkiin Lastenklinikalle leikkaukseen. Leikkaus oli pitkä ja vaativa, etenkin noin pienelle potilaalle, jonka koko lantiorengas jouduttiin aukaisemaan.\nMatilda oli tuolloin 1v 2kk ja oli oppinut muutama kuukausi sitten kävelemään. Leikkaus sujui kuitenkin hyvin ja kasvain saatiin poistettua. Leikkauksesta toipuminen olikin sitten pidempi prosessi. Matildan täytyi maata melkein 3 viikkoa sängyssä selällään jalat sidottuna yhteen tiukkaan nippuun, että lantio saisi luutua rauhassa uudestaan. Ja kädet kiinni sängyn laidoissa, ettei hän repisi itse irti kaikkia piuhoja joita häneen oli laitettu. Se oli raskasta aikaa, me vanhemmat ja isommat sisarukset vaan viihdytimme ja istuimme vierellä päivästä toiseen. Viikon päästä leikkauksesta alkoi tulla takapakkia ja Matildan olo meni todella kivuliaaksi, eikä ruokakaan enää maistunut. Kaikkea mahdollista kipulääkettä ym. lääkettä kokeiltiin, mutta mikään ei auttanut. Taas valvoimme Matildan vierellä epätietoisena ja koitimme lohduttaa kaikin mahdollisin keinoin. Elämämme pisimmät kaksi viikkoa istuimme kipeän lapsemme vieressä saamatta häntä syliin. Lopulta kipujen syy selvisi huonosti olevasta virtsakatetrista, jonka seurauksena pissa oli taas päässyt munuaisiin. Tilanne saatiin korjattua ja tyttö muuttui hyvinvoivaksi.\nVoi sitä iloa ja riemua kun viimein koitti päivä joilloin Matildan sai ottaa pois siteistä ja nostaa pois sängystä syliin. Pitkän makaamisen jälkeen olivat lihakset niin surkastuneet, ettei Matilda osannut enää liikkua, ei edes istua. Alettiin siis opetella taidot uudestaan ja nopeasti ne sieltä alkoivatkin palautua.\nLeikkauksen jälkeen jatkettiin KYS:llä vielä sytostaattihoitoja reilu puoli vuotta, niin että hoitojen kokonaiskestoksi tuli vuosi. Hoidot loppuivat kesällä 2014. Samana kesänä Matilda täytti 2v.\nTällä hetkellä meillä asuu todella eläväinen 2 ½ -vuotias tyttö, joka on juuri käynyt puolivuotis-kontrollissa ja siellä oli kaikki hyvin. Perheemme on myös kasvanut kolmilapsisesta nelilapsiseksi. Meillä on jälleen pieni tyttövauva (3kk) . Matildan kanssa käymme kontrolleissa seuraavat 5 vuotta, mutta nyt pyrimme elämään täyttä elämää iloiten pienistä asioista ympärillämme, koska olemme valtavan onnekkaita, että meillä on edelleen toisemme.