Heli Hukkanen. Pumpulisessa kesäkimonossa Tutkimus Ayako Miuran Hyōten-teoksen periteksteistä ja realioista - PDF\nHeli Hukkanen. Pumpulisessa kesäkimonossa Tutkimus Ayako Miuran Hyōten-teoksen periteksteistä ja realioista\nDownload "Heli Hukkanen. Pumpulisessa kesäkimonossa Tutkimus Ayako Miuran Hyōten-teoksen periteksteistä ja realioista"\n1 Heli Hukkanen Pumpulisessa kesäkimonossa Tutkimus Ayako Miuran Hyōten-teoksen periteksteistä ja realioista Pro gradu tutkielma Itä-Suomen yliopisto Kirjallisuus Syyskuu 2014\n2 ITÄ-SUOMEN YLIOPISTO UNIVERSITY OF EASTERN FINLAND Tiedekunta Faculty Filosofinen tiedekunta Osasto School Humanistinen osasto Tekijät Author Heli Hukkanen Työn nimi Title Pumpulisessa kesäkimonossa Tutkimus Ayako Miuran Hyōten-teoksen periteksteistä ja realioista Pääaine Main subject Työn laji Level Päivämäärä Date Sivumäärä Number of pages Pro gradu -tutkielma x Kirjallisuus Sivuainetutkielma Kandidaatin tutkielma Aineopintojen tutkielma liite 2 s. Tiivistelmä Abstract Tutkielmassa tarkastellaan Ayako Miuran Hyōten-teoksen (1965) peritekstejä ja realioita sekä intertekstuaalisuutta Raamatun ja muiden länsimaisen kulttuurin elementtien kautta. Tutkielmassa pyritään selvittämään, kuinka japanilainen kulttuuri ja kulttuurispesifiset elementit eli realiat kääntyvät suomen kielelle ja välittyvät suomalaiselle lukijalle Martti Turusen Jäätymispiste-käännöksen (1972) kautta. Tutkielmassa käytetään komparatiivista tutkimustapaa. Samalla huomioidaan itse leipätekstiä ympäröivät peri- tai paratekstit, esimerkiksi otsikot, lieve- ja takakansitekstit, sekä mahdolliset esipuheet tai kääntäjän kommentit. Niiden kautta välittyy mahdollisesti tietoa, joka voi vaikuttaa lukijan lukukokemukseen esimerkiksi taustatietona kirjailijasta, Japanin kulttuurista tai käännöksen skopoksesta eli käyttötarkoituksesta. Teoreettisena viitekehyksenä esitellään kriittisten editioiden laadintamalli. Lisäksi esitellään Gerárd Genetten (1987) käsitteiden kautta intertekstuaalisuutta eli tekstien välisyyttä, ja siihen lukeutuvaa paratekstuaalisuutta. Koska kyseessä on japaninkielisen alkuperäisteoksen ja sen suomennoksen vertaileva tutkimus, esitellään teoreettisena viitekehyksenä myös Andrew Chestermanin (2000) käännöskritiikkiä. Tarkasteltaessa Japanin kulttuurille ominaisten realioiden käännettävyyttä suomen kielelle tutkimuksessa käytetään Ritva Leppihalmeen (2000) realioiden käännösstrategioita ja Birgit Nedergaard-Larsenin (1993) realioiden lajittelua. Tutkielman tuloksista voidaan päätellä, että kriittisen edition laatiminen käännöksestä ei välttämättä ole perusteltua, koska monia japanilaisia klassikkoteoksiakaan ei vielä ole suomennettu. Jos lähtöteksti on peräisin kulttuuriselta taustaltaan hyvin erilaisesta maasta kuin mitä käännöstekstin kohdemaan kulttuuri on, voi erilaisten taustoittavien paratekstien lisääminen olla perusteltua. Tekstikriittisesti voidaan todeta, että Turunen on onnistunut useimmiten kääntämään tai löytämään vastaavat suomenkieliset sanat realioille, tai hän on käyttänyt lainasanaa. Lisäksi koska kääntäjän intentiona voidaan olettaa olleen japanilaisen kulttuurin tutuksi tekeminen suomalaisille lukijoille, on lainasanojen käyttö myös perusteltua. Avainsanat Keywords japanilainen kirjallisuus, periteksti, parateksti, realia, kriittinen editio, käännöskritiikki, intertekstuaalisuus\n3 ITÄ-SUOMEN YLIOPISTO UNIVERSITY OF EASTERN FINLAND Tiedekunta Faculty Philosophical Faculty Osasto School School of Humanities Tekijät Author Heli Hukkanen Työn nimi Title Pumpulisessa kesäkimonossa Tutkimus Ayako Miuran Hyōten-teoksen periteksteistä ja realioista ( Wearing a cotton summer kimono Reseach on the paratexts and realias of Ayako Miura s novel Hyōten) Pääaine Main subject Työn laji Level Päivämäärä Date Sivumäärä Number of pages Pro gradu -tutkielma x Literature Sivuainetutkielma Kandidaatin tutkielma Aineopintojen tutkielma appendix 2 p. Tiivistelmä Abstract This thesis examines Ayako Miura s novel Hyōten (1965), particularly it s paratexts and realias, as well as intertextuality through references to the Bible and other Western cultural elements. The aim is to discover how Japanese culture and culture specific items, realias, are transferred into Finnish language and how they are conveyed to the Finnish reader via Martti Turunen s translation Jäätymispiste (1972). The research method used is comparative research. At the same time attention is paid on the paratexts that surround the main text, such as titles, sleeve and back cover texts, possible forewords and translator s comments. It s possible these texts provide the reader with extra information on the writer, Japanese culture or the main purpose of the translation, which could alternate the reader s reading experience. Theoretical background consists of the explanation of the compilation method of critical editions as well as Gerárd Genette s (1987) conceptions of intertextuality and paratextuality. Because the original novel and its translation are compared, Andrew Chesterman s (2000) translation critique is also explained. Ritva Leppihalme s (2000) translation strategies for realia are used when examining the translatability of the realias that are distinctive to Japanese culture. Birgit Nedergaard-Larsen s (1993) categorization is used for classifying the different types of realia. The study shows that compiling a critical edition of a translated novel might not be justified, since many classical Japanese novels have not yet been translated into Finnish. If the original text is from a country with a very different cultural background than that of the target text country, adding different types of explanatory paratexts could be justified. Considering translation critique, it can be said that Turunen has succeeded in translating or matching the equivalent words for realia in Finnish, or he has used loan words. In addition it can be argued that one of the aims for the translation was to familiarize Finnish readers with Japanese culture, which justifies the usage of loan words. Avainsanat Keywords Japanese literature, paratext, realia, critical edition, translation critique, intertextuality\n4 SISÄLLYS 1. JOHDANTO AINEISTON ESITTELY JA TAUSTOITUS Hyōten-teos ja Ayako Miuran biografia Jäätymispiste-teoksen suomentaja Martti Turunen Japanin suomennoskirjallisuus ja kristinuskon vaiheet Japanissa Japanin suomennoskirjallisuus Kristinusko Japanissa TUTKIMUSONGELMA JA TUTKIMUKSEN TEOREETTISET LÄHTÖKOHDAT Kriittiset editiot ja paratekstit Käännöskritiikki Kulttuurisidonnaisuus Kulttuurispesifiset elementit eli realiat TEKSTUAALISIA HAVAINTOJA Paratekstit JP:ssä Havaintoja tekstin typografioista Japanin kielen näkyvyys ja näkymättömyys JP:ssä Länsimaiset piirteet ja kristinuskon vaikutteet JP:ssä KULTTUURISPESIFISET ELEMENTIT ELI REALIAT Maantieteelliset realiat ja niiden käännöstavat JP:ssä Historialliset realiat ja niiden käännöstavat JP:ssä Yhteiskunnalliset realiat ja niiden käännöstavat JP:ssä Kulttuurilliset realiat ja niiden käännöstavat JP:ssä PÄÄTELMIÄ LÄHTEET LIITTEET\n5 1. JOHDANTO Japanilaista kirjallisuutta käännetään Suomessa suhteellisen vähän. Kääntäjiä on useita kymmeniä, mutta suoraan japanin kielestä kääntäviä kääntäjiä ei ole kuin muutama; tunnetuimmat kääntäjät lienevät Kai Nieminen ja Veikko Polameri. Nieminen on kääntänyt paljon klassisia tekstejä, runoja, näytelmiä ja proosaa suomeksi, esimerkiksi Matsuo Bashōn ja Ikkyūn runoutta, Murasaki Shikibun Genjin tarinaa, ja uudempia kirjailijoita mainitakseni muun muassa Banana Yoshimoton kaksi romaania Kitchen ja N.P. Polameri käänsi lähinnä japanilaista runoutta luvuilla. Tuomas Anhava käänsi myöskin japanilaista runoutta ja teki siitä tunnettua Suomessa, mutta käännöstyö tapahtui välikielten kautta, joina toimivat englanti, saksa ja ranska. Uusimpia japanin kielestä suomen kielelle kääntäjiä on Miika Pölkki, joka on perehtynyt myöskin klassisten tekstien kääntämiseen. Hän on kääntänyt Ishikawa Takubokun Syötäviä runoja (2002), Sugawara Takasuen tytär: Keisarinnan hovineiden päiväkirja (2005), ja Dōgenin Ohjeita zenkokille. (Kirjaseuranta; Aulamo 1987; Kuusikko 2000; Tammi kustannus). Japanilaista kirjallisuutta on myös tutkittu Suomessa sangen vähän. Sirpa Aulamo on tehnyt vuonna 1987 julkaistun pro gradu työn, jossa hän on kartoittanut Japanin kaunokirjallisuuden käännöksiä ja kääntäjiä Suomessa ja tehnyt huomioita käännöstyöstä. Aulamo on sisällyttänyt mukaan lyriikan, kertomakirjallisuuden, näytelmät ja sadut, joten bibliografia on varsin laaja ja kirjallisuuden käsite häilyvä. Miinuksena mainittakoon että Aulamo ei itse osannut japanin kieltä (Aulamo 1987). Pirjo-Riitta Kuusikko on koonnut vuoteen 2000 mennessä ilmestyneestä Japanin kirjallisuudesta suomen kielellä bibliografian, ja lisäksi kirjoittanut Japanin kirjallisuudesta ja kääntämisestä teoksessa Suomennoskirjallisuuden historia 2 (Kuusikko 2000, 2007). Helsingin yliopiston tutkija Miika Pölkki on viimeistelemässä väitöskirjaa Japanin klassisesta kirjallisuudesta (Kustannusosakeyhtiö Teos), pro gradussaan hän tutki assosiatiivista ajattelua klassisessa japanilaisessa kirjallisuudessa Sei Shonagonin Makura no Sōshin kautta (http://www.helsinki.fi/itaaasia/tutkimus/opinnaytteet.html). Lisäksi Itä-Suomen yliopistossa väitöskirjatutkimusta tekevät esimerkiksi Saara Leppänen Genjin tarinan käännöksistä ja Terttu Rajala Yukio Mishiman kirjallisuuskäsityksistä aikansa japanilaisen kirjallisuuden konteksteissa. Aeimmin Rajala on tutkinut Mishimaa pro gradussaan Kohti kaunista kuolemaa: Mishima Yukion tulkintoja samuraietiikasta (1995) (http://www.jyu.fi/tdk/hallinto/tiedotus/kirjall.htm). Suomennoksien tutkimisesta Pirjo-Riitta Kuusikko mainitsee japanilaisen kirjallisuuden bibliografiassaan Yrjö Klingen proseminaarityön Japanilaisen kirjallisuuden tuntemus, kääntäminen ja reseptio Suomessa ja 60- lukujen taitteessa (1997), sekä Pauliina Vuorisen (1998) proseminaarityön Alkuteoksen,\n6 2 käännöksen ja kääntäjän luennat. Banana Yoshimoto suomalaisittain ja japanilaisittain (Kuusikko 2000, 11). Näiden lisäksi on tehty myös muita japanin kirjallisuuden tutkimukseen liittyviä pro graduja, esimerkiksi Tea Kostetin Rajakokemuksia. Marginaalisuus ja karnevalistinen parodia Nakagami Kenjin novelleissa Fushi ja Jūryoku no miyako (1999), sekä Pauliina Vuorisen Takahashi Takakon kirjalijakuva ja Ningyooain sukupuoliroolit (2000) (http://www.helsinki.fi/itaaasia/tutkimus/opinnaytteet.html). Mitä vanhempi teksti on, sitä useammin kääntäjä varustaa kirjan alkusanoilla, esipuheella, sanastolla tai muunlaisella paratekstillä, joka selventää ja selittää kirjan sisältöä ja tekstiin jääneitä ja/tai jätettyjä kulttuurispesifisiä sanoja tai tapoja, jotka saattavat olla lukijalle vieraita. Tämä osaltaan hankaloitti tutkimusmateriaalin valintaa, sillä täysin peritekstitöntä tutkimusmateriaaliksi kelpaavaa kirjaa, novellia tai runokokoelmaa oli vaikea löytää. Samoin tehtävää vaikeutti suoraan japanista suomeksi käännettyjen kirjojen vähyys, sekä klassisten tekstien määrä. Niiden japanin kieli on hyvin vanhahtavaa ja nykyjapania vieraana kielenä opiskelleelle liian haastava tulkintarupeama. Siksi aineistokseni valikoitui Ayako Miuran ( ) debyyttiromaani Jäätymispiste, japaniksi Hyōten. Miura voitti 1964 arvostetun Asahi-sanomalehden kymmenen miljoonan jenin kirjallisuuspalkinnon (nyk. noin ) esikoisteoksellaan. Kirja ilmestyi Japanissa 1965, saavutti suuren suosion ja sittemmin siitä tehtiin myös elokuva. Suomeksi kirjan on kääntänyt Martti Turunen vuonna Käännös on tehty suoraan japanin kielisestä alkuperäisteoksesta, eli välikieltä ei ole mutkistamassa käännösprosessia, mikä oli päävaatimus tutkimusaineistolleni. Kirjan on julkaissut Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys. Ayako Miuran töitä sävyttää kristinusko, mikä osaltaan selittää julkaisuväylän. Turunen on sisällyttänyt käännökseen lyhyehkön esipuhemaisen tekstin, joka on otsikoitu Lukijalle. Siinä hän kertoo omasta taustastaan sekä taustoittaa kirjaa suomalaislukijoille, eli kieleen ja/tai kulttuuriin liittyviä selityksiä ei liiemmin ole, ja kirja soveltuu tutkimusmateriaaliksi (Miura 2006/1965, ; Miura 1972, 7 8). Omassa tutkimuksessani sovellan komparatiivista metodia, eli vertailen suomen kielelle käännettyä romaania japaninkieliseen alkuperäisteokseen. Painotus on nimenomaan käännöstekstissä, jo siitäkin syystä, että japaninkieliseen alkuperäistekstiin nojaavaa tutkimusta pystyisivät lukemaan ja täysin ymmärtämään vain japanin kieltä osaavat. Lisäksi pystyn Japanin kulttuuriin perehtyneenä havaitsemaan suomenkielisestä tekstistä esiin nousevia kulttuurispesifisiä asioita, jotka eivät välttämättä ole ennestään tuttuja suomalaislukijalle. Opiskelin japanin kieltä ja kulttuuria yliopistossa kaksi vuotta, jonka jälkeen vietin vaihto-opiskelijana yhdeksän kuukautta Kansai\n7 3 Gaidain yliopistossa Japanissa (lukuvuosi ). Japanin kielen taitoni on sillä tasolla, että pystyn käymään päivittäisiä keskusteluja natiivipuhujien kanssa, sekä lukemaan lukuromaaneja ja seuraamaan esimerkiksi uutisia ja elokuvia. Suomen kielen kautta kulkeva vertaileva tutkimus on näin ollen kykyjeni rajoissa.\n8 4 2. AINEISTON ESITTELY JA TAUSTOITUS Tässä luvussa esittelen tutkimusaineistona käyttämäni Ayako Miuran kirjoittaman japanilaisen romaanin Hyōten sekä siitä Martti Turusen tekemän suomennoksen Jäätymispiste. Esittelen myös lyhyesti alkuperäisen kirjailijan kuin myös kääntäjän, sillä alkuperäisteoksen teemat ovat osaltaan hyvin uskonnollisia ja näin Ayako Miuran tausta kristittynä japanilaisena kirjailijana on huomion arvoinen. Myös käännöstä tarkasteltaessa jo esipuheessa ja kustantamon kautta esiin nousevat myös kääntäjän ja kustantajan suomennokselle kaavailemat skopokset eli tarkoitusperät. Hyōteniin tulen tästä lähtien viittaamaan yleisesti lyhenteellä HT (myöhemmin analyysissä tarkemmin HT1 ja HT2, sillä japaninkielinen teos on jaettu kahteen osaan) ja Jäätymispisteeseen lyhenteellä JP. 2.1 Hyōten-teos ja Ayako Miuran biografia Ayako Miuran romaani Hyōten (suom. Jäätymispiste) ilmestyi vuonna 1965, ja se kertoo Tsujikuchin perheen tragediasta, kun heidän kolmivuotias tyttärensä Ruriko murhataan. Perheen isä Keizō syyttää tästä vaimoaan Natsueta, joka aiheutti tilanteen jättämällä tyttärensä vaille huomiota keskittyessään flirttailemaan miehensä kollegan Murain kanssa. Keizō punoo juonen jolla kostaa vaimolleen pahimmalla mahdollisella tavalla: hän järjestää tyttövauvan adoption, mutta jättää kertomatta vaimolleen, että lapsi on heidän tyttärensä murhanneen miehen tytär (mies tappoi itsensä ollessaan pidätettynä). Keizōn aikomuksena on odottaa, että Natsue kiintyy tyttöön, minkä jälkeen hän voisi paljastaa asioiden todellisen laidan. Kaikki ei mene kuitenkaan suunnitelmien mukaan, ja Keizō alkaa kyseenalaistaa omia tekojaan. Natsue taas saa selville adoptiotyttärensä alkuperän sattumalta, ja hänen suhtautumisensa Yōkoon muuttuu täysin. Totuus selviää perheen Tōru-pojalle, joka rakastaa Yōkoa ensin siskonaan ja sittemmin ihastuu tähän. Tōru esittelee ystävänsä Kitaharan Yōkolle, salaa toivoen, että jos hän itse ei voi mennä Yōkon kanssa naimisiin, niin kunnollinen Kitahara olisi hyvä vaihtoehto, ja ennen pitkää nuoret rakastuvat toisiinsa. Natsue yrittää siksi liehitellä Kitaharaa, ja viimeisenä hirmutyönään paljastaa sekä Kitaharalle että Yōkolle tämän syntyperän. Kitahara suhtautuu paljastukseen myötämielisesti, mutta Yōko päätyy yrittämään itsemurhaa nielemällä unilääkkeitä lumisessa metsässä. Teoksen pääteemoja ovat perhesuhteet, ihmisluonto ja perisynti. Tärkeitä sivuhenkilöitä ovat myös Natsuen ystävä Tatsuko sekä Keizon ystävä poikamies Takaki.\n9 5 Ayako Miura, tyttönimeltään Hotta, syntyi vuonna 1922 Asahikawan kaupungissa Japanin pohjoisimmalla saarella Hokkaidolla. Hän oli kaikkiaan kymmenlapsisen perheen lapsikatraasta viides. Perheen keskuudessa asui myös Miuran äidinäiti, joka kertoi tytölle aina iltaisin iltasatuja, ja näin kenties laittoi alulle Miuran kiinnostuksen kirjallisuuteen. Miuran ollessa alakouluikäinen naapuritaloon muutti kristitty perhe, ja perheen vanhimmasta pojasta, Maekawa Tadashista, tuli myöhempinä vuosina tärkeä ystävä Miuralle aikana jolloin hän sairasti tuberkuloosia (Wilson 1994, ). Miuran sairastelu alkoi toisena lukiovuonna, jolloin häneen iski reumatismi. Valmistuttuaan vuonna 1939 hän aloitti työskentelyn opettajana ollessaan 16-vuotias. Ajankuvaan liittyen Japanin hallituksen opetusmateriaalit olivat hyvin isänmaallisuutta ja keisarin jumalallisuutta ylistäviä, sekä Tyynenmeren sodan oikeellisuutta todistelevia. Vuonna 1945 Japani kuitenkin hävisi sodan ja amerikkalaisten miehitysjoukkojen käskystä kaikki nationalistiset kirjoitukset oli poistettava oppikirjoista. Jo seitsemän vuotta opettajana toimineessa Miurassa tämä yhtäkkinen muutos aiheutti rajun elämän ja arvojen kyseenalaistamisreaktion, ja Miura jätti työnsä opettajana vuonna Vain kolme kuukautta myöhemmin hän sairastui keuhkotuberkuloosiin, joka siihen aikaan oli syöpään verrattavissa oleva kuolettava sairaus. Wilson painottaa sairauden ja ideologisen kriisin yhteisvaikutuksia seuraavasti: This was the beginning of her battle against the disease, against her own cynicism, and against the terrible sense of guilt for having fed lies to the schoolchildren for seven years. [---] Her own confused psychological state of mind reflected that of her own countrymen brought to their knees in the midst of the postwar chaos and poverty. (Wilson 1994: ). Washburn (2007) on teoksessaan Translating Mount Fuji kartoittanut japanilaisen identiteetin muuttumista toisen maailmansodan jälkeen tarkastelemalla kuuden eri kirjailijan teoksia. Hänen mukaansa Japanin moderni kirjallisuus toimi modernisaation instrumenttina ja metaforana, sillä sen kautta länsimaiset kulttuuriset normit kääntyivät ja välittyivät japanilaisille, jotta japanilainen identiteetti voitiin hahmottaa uudelleen ja säilyttää. Kuitenkin vieraiden standardien ja arvojen hyväksymisessä nousi ongelmaksi jo Meiji-uudistuksen aikaan juurikin se, kuinka ne voitaisiin hyväksyä normeiksi vieraudestaan huolimatta. Japanilaisten käsitys identiteetistään oli vanhan, japanilaiseen perinteeseen pohjautuvan käsityksen, ja uuden, länsimaista tulevan käsityksen myllerryksessä. Länsimaalaisille itsestään selvät käsitykset yksilön oikeuksista ja yksilöllisyydestä otettiin vastaan siitä näkökulmasta, että oli olemassa kautta historian muuttumaton japanilainen identiteetti. Washburn viittaa Kenzaburo Ōen Nobel-puheessaan käyttämään luonnehdintaan Japanin modernismin kokemisesta monitulkintaisena tai kaksimielisenä (ambiguity).\n10 6 Washburnin mukaan Ōe tunsi, että modernisaatio ja sotasyyllisyys runtelivat japanilaisen kulttuurin. Modernisaatio loi painetta japanilaisen identiteetin autenttisuudelle, kun samalla sodan häviö sekä syyllisyys pakottivat japanilaiset etsimään mielekkäitä arvoja oman olemassaolonsa perustaksi. Sodan jälkeisen modernin (länsimaisen) identiteetin omaksuminen tuntui kuitenkin petturuudelta vanhaa perijapanilaista identiteettiä kohtaan. Monet intellektuellit ja taiteilijat olivat epäileväisiä sen suhteen, voisiko koskaan muodostua identiteettiä, jossa moderni ja japanilaisuus kohtaisivat. Washburn kutsuu tätä identiteetin etiikaksi, ja sen muodostamisessa autonomia ja autenttisuus olivat tärkeitä konsepteja (Washburn 2007, 1 29). Ōe kirjoittaa Nobel-puheessaan, joka on vastine Yasunari Kawabatan Nobel-puheelle Japan, the Beautiful and Myself, että Japani on ikään kuin epämääräisyyden kahdessa eri ääripäässä; matkimalla länttä Japani yritti lähentyä lännen kanssa, mutta erotti siten itsensä muista Aasian maista, ja yrityksistä huolimatta länsimaatkaan eivät ota siitä selkoa (Ōe 1995, ). Kawabata käsittelee Nobel-puheessaan japanin kirjallisuudessa ja varsinkin runoudessa esiintyvää luontokuvausta ja sen esteettistä ja henkistä ulottuvuutta. Näissä kuvastuu japanilaisuuden piirteitä. Kawabata viittaa zen-munkkien meditaatioon, jonka kautta he hakevat hiljentymisellä ja meditaatiolla eräänlaista tyhjyydentilaa. Se ei kuitenkaan vastaa länsimaiden käsitystä tyhjyydestä täysin autiona paikkana, vaan on rajaton hengellinen universumi, jossa myös kommunikointi on rajatonta (www.nobelprize.org/nobel_prizes/literature...). Miuran terveydentila vaihteli hyvästä huonompaan, ja tervehdyttyään tarpeeksi hän pystyi elämään itsekseen kotonaan. Pian hän kuitenkin kirjoittautui sisään keuhkotautiparantolaan, jossa aloitti osaaikaisena sihteerikön työt maksaakseen osan hoitokuluistaan. Lapsuusajan naapuri Maekawa luki Miurasta tuberkuloosipotilaiden uutiskirjeestä ja päätti vierailla tämän luona. Wilsonin (1994, 215) mukaan Miura oli kuitenkin saavuttanut henkilökohtaisen helvettinsä alimman tason ja hän viis veisasi ystävänsä neuvoista ja jatkoi mm. tupakan polttamista ja purki kihlauksensa pitkäaikaisen miesystävänsä kanssa. Vuonna 1951 Miura sairastui kuumeeseen, mutta vasta vuonna 1952 lääkärit saivat selville, että hän sairasti jo pitkään epäilemäänsä selkärankatuberkuloosia. (Wilson ). Myös Maekawa sairastui tuberkuloosiin, mikä sai Miuran yrittämään itsemurhaa. Maekawalla oli siis suuri vaikutus Miuran ajatusmaailmaan, ja heidän keskusteluidensa vaikutuksesta Miura kääntyi kristinuskoon. Vuonna 1959 Ayako meni naimisiin Mitsuyo Miuran kanssa. Mitsuyon ja Miuran saattoi yhteen pienen kristillisen lehden julkaisija Sugawara Yutaka, joka luuli esittelevänsä kaksi naisihmistä toisilleen, olihan Miura vuoteenomana ja kaipasi seuraa. Wilson (1994, 216) huomauttaa, ettei Sugawara osannut epäillä yleensä tytöille kuuluvan nimen Mitsuyo kuuluvankin\n11 7 miespuoliselle henkilölle. Myöhemmin aviomiehestä tuli Miuran kirjuri ja kriitikko sekä kirjallisen uran tukija. Uransa kirjailijana Miura aloitti vuonna 1961 kirjoittamalla omaelämäkerrallisen novellin kotiruoville suunnatun aikakauslehden kilpailuun, jossa hän sijoittui ensimmäiseksi. Asahisanomalehden kirjoituskilpailuun Miura osallistui Hyōtenin käsikirjoituksella ja voitti silloisen kymmenen miljoonan jenin palkinnon yli 700 käsikirjoituksen joukosta. Vuoteen 1987 mennessä hän oli kirjoittanut 25 kirjaa, kolme novellikokoelmaa, seitsemän esseekokoelmaa ja kaksi elämäkerrallista teosta. Hän kirjoitti myös johdatuskirjat sekä uuteen että vanhaan testamenttiin ja lapsille suunnatun kuvakirjan Jeesuksen elämästä. Wilson vertaa Miuraa hieman aiemmin uransa aloittaneeseen kristittyyn kirjailijaan Shūsaku Endōn. Hänen kirjansa Verraton hölmö (Obaka-san, 1959) ja Vaitiolo (Chinmoku, 1966) käsittelevät kristinuskoa ja rakkautta. Wilsonin mukaan Endōn tavoitteena oli mukauttaa kristinuskoa japanilaiseen kulttuuriin ja tehdä sitä tutummaksi japanilaisille, kun taas Miuran lähestymistapa on paljon suoraviivaisempi (Wilson 1994, 217). Jäätymispisteen lisäksi Miuralta on käännetty paljon muitakin teoksia. Rakkauden sola/shiokari Pass (Shiokari Tōge, 1968) julkaistiin ennen kirjamuotoa sarjajulkaisuna kristityille suunnatussa lehdessä nimeltä Shinto no tomo (Believer s Friend). Miura vaihtoi kerrontatyyliä bibliografisempaan suuntaan kertomalla Nagano Masao nimisen ( ) kristityn elämäntarinan, ja sisällytti siihen myös aineksia omasta elämästään. Kirjan aiheena on gisei, uhraus, eli oman elämän uhraaminen säästääkseen jonkun toisen elämän. Wilson (1994, 220) huomauttaa, että japanilaisessa yhteiskunnassa perinteinen uhrautumiseen liittyvä käsitys on itsemurhan tekeminen jos on menettänyt maineensa. Jeesuksen kaltaista ihmiskunnan puolesta kuolemista tai konseptia vanhan kuolemisesta uuden tieltä ei japanilaisessa kulttuurissa juuri tunneta. Miura kirjoitti yli 80 teosta, niin kaunokirjallisuutta kuin muistelmakirjallisuutta ja muunlaisia teoksia. Suomeksi käännettynä on ilmestynyt viisi: Jäätymispiste 1972, Aurinko nousee jälleen 1978, Rakkauden sola 1980, Tuuli kääntyy tulevaan 1987, ja Kalliolle rakennettu: erään mestarikirvesmiehen elämän tarina Kaksi ensimmäistä teosta on kääntänyt Martti Turunen. Helinä Kuusiola on kääntänyt Rakkauden solan englannista ja Tuuli kääntyy tulevaan saksankielisestä lyhennetystä käännöksestä. Kalliolle rakennettu on käännetty suoraan japanista ja kääntäjänä on toiminut Virpi Soveri (Kirjaseuranta).\n12 8 Muualla maailmassa Miuran teokset vaikuttaisivat olevan tunnetumpia kuin Suomessa. Miuran teosten englanninkääntäjä Deborah Davidson oli perustanut tietosivuston Miuralle (The World of Miura Ayako), joka elokuusta 2012 on lakkautettu. Sivuston pitäjän saman niminen blogi on edelleen olemassa, sekä aktiivinen Facebook-ryhmä Miura Ayako Book Club. Päivityksistä käy ilmi, että vuonna 2010 on pidetty useita Miura Ayako Book Club tapahtumia Havaijilla, Etelä-Koreassa ja Uudessa-Seelannissa Jäätymispiste-teoksen suomentaja Martti Turunen Edellä esittelin Ayako Miuran kirjailijaprofiilin sekä lyhyesti hänen elämäänsä vaikuttaneita tapahtumia. Seuraavaksi kerron JP:n kääntäjä Martti Turusesta ja hänen elämästään ennen ja jälkeen hänen kääntäjäksi ryhtymistään. Turunen syntyi vuonna 1940 Pohjois-Karjalassa pienviljelijäperheeseen, johon kuuluivat äiti, isä ja neljä siskoa. Kuusihenkinen perhe asui ensin pienessä kahden huoneen hirsimökissä. Isä tienasi pääsääntöisesti metsätöillä, ja kolmen hehtaarin peltoalueella kasvatettiin perunoita, kasviksia ja viljeltiin heinää omiksi tarpeiksi. Turunen osallistui jo kansakoulun yläluokilta lähtien maataloustöihin. Turusen mukaan hänen vanhempiensa perintö oli kova työ ja usko Jumalan johdatukseen (Tsurunen 1994, 11). Myöhemmin Turunen pääsi Pielisjärven nuoriso-ohjaajan viransijaiseksi, ja hänen työnsä seurakunnan palveluksessa alkoi. Nuoriso-ohjaajan töitä tehdessään Turunen tutustui ensimmäiseen vaimoonsa Virpi Soveriin. Sittemmin hän pääsi opiskelemaan Järvenpään diakoniakurssille, jonne hän oli halunnut siitä lähtien, kun oli lukenut lähetyslääkärin kertomuksia Afrikasta ja kuullut kiertävien lähetyssaarnaajien tarinoita. Ainoa keino päästä Afrikkaan näytti olevan lähetystyöntekijäksi ryhtyminen, ja diakoniksi valmistumisen jälkeen Turunen pääsikin arvonnan voitettuaan kiertämään kuukauden ajan Afrikan lähetysasemia Ambomaassa. Mahdollisuus työskentelyyn Afrikassa antoi odottaa itseään, ja Turunen sattui näkemään Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen ilmoituksen, jossa etsittiin uutta lähetystyöntekijäperhettä Japaniin. Turunen tunsi tilaisuutensa koettaneen, ja ehdotti vaimolleen lähtöä Japaniin. Uusi suunta tuntui Jumalan johdatukselta. Turunen saapui perheineen Japaniin 1967 joulukuussa (Tsurunen 1994, 12 16). Japanin kieltä Turunen opiskeli kielikoulussa kaksi vuotta alkaen vuoden 1968 tammikuusta. Kielikoulun päätyttyä Turunen siirtyi lastenkodin sosiaalivirkailijan töihin Kyushun saarelle. Toisen\n13 9 työvuoden jälkeen Turunen päätti erota vaimostaan, lähettää perheensä Suomeen ja etsiä itselleen japanilaisen vaimon. Turunen halusi luopua lähetystyöntekijän asemasta ja aloittaa toisen työn, joka paremmin palvelisi japanilaista yhteiskuntaa. Hän oli huomannut oman näkemyksensä ja kirkon näkemyksen kristinuskon levittämisestä Japanissa eroavan liian paljon toisistaan. Jo maahan muuttaessaan Turunen pohti suurimman ongelman ilmenevän juuri kristinuskon länsimaalaisuuden ja Japanin kulttuurin, kielen ja tapojen välisen erilaisuuden takia. Turunen kirjoittaa Buddhalaisuuden ja shintolaisuuden vaikutus japanilaisten kulttuuriin ja jokapäiväiseen elämään oli niin voimakas, että tuntui luonnottomalta vaatia heitä luopumaan niistä kristinuskon hyväksi (Tsurunen 1994, 64 65). Lisäksi hän halusi integroitua japanilaiseen yhteiskuntaan ja aloittaa myös japanilaistumisen uudelta pohjalta. Vuonna 1975 Turunen muutti uuden vaimonsa Sachikon kanssa Azumin kuntaan. Käännöstyöt hän aloitti varsinaisesti tällöin turvatakseen niin vanhan kuin uudenkin perheensä toimeentulon. Miuran Jäätymispisteen Turunen oli kääntänyt jo Kyūshūlla asuessaan. Turunen huomioi, että --- tuon kokemuksen perusteella tiesin, että suomentamisesta koituva hyöty oli hyvin moninainen; se auttoi perehtymään kieleen entistä perusteellisemmin ja se auttoi ymmärtämään japanilaisten kulttuuria ja ajattelutapaa. (Tsurunen 1994, 77). Turunen halusi kääntää kirjan, jossa kuvattaisiin japanilaista elämää ennen länsimaiden vaikutuksen saapumista maahan, ja päätyi kääntämään Ihara Saikakun proosaa Otavalle, jolle Turunen käänsi kaikkiaan kuusi kirjaa yhtä monen vuoden aikana. Koska kääntäminen ei yksin riittänyt kahden perheen elättämiseen, Turunen alkoi myös opettaaa englantia ja hänen vaimonsa työskenteli sairaanhoitajana. Sittemmin Turunen hankki Japanin kansalaisuuden, sai kaksi lasta Sachikon kanssa ja ryhtyi Japanin ensimmäiseksi länsimaalaiseksi poliitikoksi. Lisäksi hän muutti nimensä japanilaisittain Marutei Tsuruseksi (Tsurunen 1994, ). 2.3 Japanin suomennoskirjallisuus ja kristinuskon vaiheet Japanissa Seuraavissa kahdessa alaluvussa esittelen lyhyesti Japanin suomennoskirjallisuutta sekä japanin kielen pääpiirteitä. Suomennoskirjallisuuden vaiheiden läpikäyminen antaa kuvan japanilaisen kirjallisuuden julkaisuvaiheista ja määrästä Suomessa. Japanin kielen tarkastelu selventää mahdollisten käännösongelmien tarkastelua, sekä taustoittaa kulttuurispesifisten realioiden analyysiosiota. Koska Hyōtenin teemana on perisynti, on lyhyt katsaus kristinuskon leviämiseen ja sen asemaan muiden Japanin valtauskontojen joukossa tutkimuksen kannalta oleellista.\n14 Japanin suomennoskirjallisuus Japanin kirjallisuuden leviämiseen maailmalle on vaikuttanut kielimuuri, maan saarellinen sijainti ja eristyneisyyden kausi. Kirjallisuudesta kehittyi kulttuurin tavoin omaleimaista. Ensimmäiset japanilaiset kaunokirjalliset tekstit olivat runoja ja satuja, joita käännettiin myös muualla länsimaissa. Toisen maailmansodan jälkeen japanilaista kirjallisuutta alettiin huomioida enemmän, ja varsinkin sitten, kun Yasunari Kawabata sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna Tällöin japanilainen kirjallisuus sai muun maailman hyväksynnän ja nousi maailmankirjallisuuden joukkoon. Kuusikko (2007, 273) huomauttaa, että siihen asti maailmankirjallisuus käsitettiin läntisen maailman kirjallisuudeksi, ja itäisten maiden kirjallisuus nähtiin toisarvoisena. Koska japanin kielisen kirjallisuuden kääntäminen tapahtui pitkään välikielien kautta, on luonnollista että japanilaiset käännökset kulkeutuivat Suomeen samaan aikaan kuin Eurooppaan. Suomessa japanilaisen kirjallisuuden tutkimus on ollut vähäistä ja käännösten tutkiminen vielä vähäisempää. Ainoa laajahko suomenkielinen yleisesitys japanin kirjallisuudesta on Japanin kulttuuri teoksessa oleva Kai Niemisen kirjoittama katsaus. Laajin käännöstutkimus on Suenobun ja Igarashin vuonna 2000 Tampereen yliopistossa tekemä pro gradu tutkielma, jossa he kartoittavat japanilaisen kirjallisuuden suomennokset kuin myös suomalaisen kirjallisuuden japaninnokset (Pohjantähti ja Nouseva aurinko. Suomen ja Japanin kirjallisuuden suhteita käännöskirjareseption näkökulmasta, Tampereen yliopisto). Kuusikko (2007, 273) kirjoittaa, että Japanin kulttuurin omaleimaisuudesta ja kielen vaikeudesta seuraa erityisongelmia, ja siksi on luontevaa kysyä, voiko niin kaukaista kulttuuria lainkaan välittää. Onhan esitetty väittämiä, että länsimaalainen ei kykene japanilaista kirjallisuutta ymmärtämään. Japanin kirjoitusjärjestelmä on yksi hankaluus kääntämiselle. Kirjoitusjärjestelmältään japanin kieli on niin sanottu hybridikieli. Siinä käytetään idiogrammeja (kiinalaisperäisiä kanji-merkkejä 漢 字 ) sekä fonogrammeja, eli Japanissa kehitettyjä hiragana ひらがな ja katakana カ タ カ ナ tavumerkistöjä. Merkkejä luetaan yleensä ylhäältä alas ja oikealta vasemmalle, mutta myös länsimaalaisittain horisontaalisesti vasemmalta oikealle. Latinalaisia aakkosia kutsutaan sanalla rōmaji ( ローマ 字 ) ja niitä käytetään japanilaisten merkkien rinnalla esimerkiksi mainonnassa. Kanji-numeroiden lisäksi käytetään länsimaisia numeroita. Hiragana-merkistön esimuoto kehittyi 800-luvulla kun kanjit yksinkertaistettiin tavumerkeiksi, joilla japanin kieltä pystyttiin kirjoittamaan äänteellisesti. Lainasanat kirjoitetaan kulmikkaammilla katanaka-tavuilla, jolloin ne erottuvat tekstistä selkeämmin. Kaikkia kolmea merkistöä käytetään yhtä aikaa: kanjimerkeillä ilmaistaan sanan merkitystä kantava osa (esimerkiksi substantiivi tai verbin vartalo).\n15 11 Hiraganalla kirjoitetaan kieliopilliset merkitykset, partikkelit ja sanojen taivutuspäätteet. Yhdellä kanji-merkillä voi olla yksinään ja eri yhdistelmissä jopa kuusi eri lukutapaa, ja eri lukutavat on siis lähes pakko opetella ulkoa. Jotta voi lukea sanomalehden japaniksi, täytyy osata noin 2000 peruskanjia sekä hiragana- ja katakana-tavustot (Porrasmaa 2012, 33 34). Japanin kielessä siis käytetään kiinalaisia kirjoitusmerkkejä, mutta kielet eivät ole sukukieliä. Japani on agglutinaatiokieli, jonka sanavartalot ovat monitavuisia, eli sanan vartaloon, kantaan tai juureen liitetään kieliopillisia suhteita ilmaisevia aineksia. Esimerkiksi uralilaiset kielet, suomi mukaan lukien, ovat tällaisia kieliä. Sukulaisuussuhteita selvittäneet tutkijat ovat hahmotelleet, että japanin kieli voisi agglutinaation kautta olla sukua muille samankaltaisille kielille (Vesterinen 1987, 40 41). Synteettisissä kielissä kieliopillisten suhteiden ilmaisemiseen käytetään taivutusmuotoja, jolloin niissä on paljon sidonnaisia morfeemeja (http://tieteentermipankki.fi). Kuusikko (2007, 274) huomauttaa, että suomen ja japanin kaukaisesta sukulaisuudesta esitetyt teoriat uralilais-altailaisen kielikunnan olemassaolon kautta on hylätty. Kuitenkin suomen ja japanin kielen välillä on tiettyä rakenteellista yhtäläisyyttä. Molemmat ovat agglutinoivia kieliä ja kielten välillä on myös äänteellisiä yhtäläisyyksiä. Kuusikon (2007, 274) mukaan näitä yhtäläisyyksiä voidaan käyttää hyödyksi käännettäessä suoraan alkukielestä, mutta välikielestä kääntämisen kautta suomen ja japanin kielille tyypillinen pelkistyneisyys katoaa matkalle. Lisäksi vieraan kulttuurin ymmärtämistä helpottamaan on monissa käännösteoksissa hyödylliseksi koettu esipuhe tai selitysosio. Kuusikon (2007, 274) mukaan Japanin kielestä puuttuu objektiivinen kieliopillisen persoonan käsite ja joskus puhuja joudutaan päättelemään esimerkiksi verbin kohteliaisuusmuodosta. Myös epäsuora ilmaisutapa, monitulkintaisten sanojen ja ilmaisujen käyttö, homofonien paljous sekä subjektin tai objektin ilmaisematta jättäminen tuottavat hankaluuksia kääntäjille. Kuusikon (2007, 274) mukaan usein kääntäjän valinnat tekevät vääryyttä alkutekstille, mutta tietenkin myös välikielellä voi olla osuutensa virheiden eteenpäin siirtäjänä. Japanin kielessä on monitasoinen kohteliaisuusilmaisujen järjestelmä, keigo. Siinä puhujan ja kuulijan sosiaaliset suhteet määräävät puheen kohteliaisuustason. Se miten sanotaan on tärkeää. Kunnioittavat ilmaisut kohdistuvat puheenaiheeseen, vaatimattomat puhujaan ja kohteliaat ilmaisut kohdistuvat kuulijaan puheenaiheesta riippumatta. Nykykielen keigon ilmaisut perustuvat sosiaalisen ryhmän jäsenyyteen, eli nyky-yhteiskunnassa vallitseviin rooleihin joita ihmisillä on eri ryhmien jäseninä, jolloin kielen kohteliaisuustaso määräytyy tilanteen mukaan. Heian-kauden ( ) hovikieleen pohjautuu klassinen kirjakieli, jonka keigo-ilmaisut eroavat nykykielen keigosta,\n16 12 sillä Heian-kauden hoviyhteisö muodosti sosiaalisesti yhtenäisen hierarkkisen ryhmän, jonka sisäiset suhteet määräsivät millaista kieltä käytettiin (Nieminen 1994, 298). Kohteliaisuusvivahteita ilmaistaan niin eri verbimuodoilla kuin myös kunnioitusta osoittavilla partikkeleilla, jotka voidaan liittää esimerkiksi henkilön nimeen. San-suffiksia vastaavat kohteliaammat puhuttelusanat suomen kielessä ovat lähinnä herra, rouva ja neiti. Kohteliaampi muoto on sama (Vesterinen 1987, 264). HT:ssä esiintyy san-suffiksi sekä chan-suffiksi, jota käytetään puhuttaessa esimerkiksi lapsista tai tuttavallisesti läheisistä ihmisistä. HT:ssä Natsuen repliikeissä esiintyy usein ns. naisten kielen suffikseja, joita ovat Vesterisen (1987, 267) mukaan wa, wayo, wane, te, teyo, koto, kotoyo, no, noyo jne. HT:ssä esiintyy niin kohteliaisuusasteiltaan eriäviä verbejä kuin myös puhuttelusanoja, mutta JP:ssä suurin osa niistä on jätetty kääntämättä. Perusteluna voi esittää, että suomen kielellä yhtä runsas rouvittelu tai herrattelu ei toisi tekstiin mukaan puhuttelumuotojen japanilaista kohteliaisuusastetta, tai että keskusteluista, joissa kohteliaisuusasteiden vaihtelua esiintyy, tulisi jopa liian kohteliaan tuntuisia. Ensimmäinen suomeksi ilmestynyt japanilainen romaani on Kyyneleitä vuodelta Kuusikon mukaan Suenobu ja Igarashi (2000, 83, lainattu Kuusikko 2007, 274) ovat kiinnittäneet huomiota siihen, että suuri osa 20.vuosisadan alun japanilaisesta suomennoskirjallisuudesta oli poliittista, sosiaalista tai kristillistä, mikä selittyy Suomen senaikaisella poliittisella tilanteella. Teosten venäjävastaisuus ja kristillinen pasifismi vetosivat itsenäisyyttä tavoittelevaan Suomeen. Tätä suurempi syy sille, miksi Suomessa ei julkaistu enemmän Japanissa siihen aikaan suosittua kirjallisuutta on se, ettei sitä tunnettu vielä muuallakaan maailmassa. G.J. Ramstedtin ( ) teki työtä yhtenä varhaisimmista runouden kääntäjistä, vieläpä alkukielestä. Ensimmäinen tankarunokokoelma oli Sulo Tannisen suomentama Kukat ja Sydän (1947), toinen Marta Keravuoren suomentama tanka- ja haikurunojen kokoelma Kirsikankukkia (1947) (Kuusikko 2000, 70). Suenobun ja Igarashin (2000, 83, lainattu Kuusikko 2007, 275) mukaan runojen suomennokset olivat suosittuja koska lyriikan modernismi teki tuloaan Suomeen 1950-luvulla. Kuusikko (2007, 275) mainitsee, että tanka- ja haikurunojen suomentamisessa haasteellista on niiden kielisidonnaisuus. Tuomas Anhava ( ) käänsi runoja neljän kokoelman verran englannin, saksan ja ranskan kielten kautta sekä alkutekstiin vertaillen. Kuusikon (2007, 276) mukaan juuri japanilaisella runoudella lienee eniten vaikutusta suomalaiseen\n17 13 kirjallisuuteen, ja että Voisi jopa väittää, että tankan ja haikun ilmentämä perinteinen estetiikka on tullut suodattimeksi, jonka läpi kaikki, modernikin, japanilainen kirjallisuus on haluttu nähdä. Toisen maailmansodan jälkeen Japani koki taloudellisen nousun, ja elektroniikan ja autojen myynnin kautta kiinnostus myös Japanin kulttuuria kohtaan lisääntyi. Suomessa japanilaisen kirjallisuuden läpimurto oli 1950-luvun lopulla, Anhava kirjoitti esittelyn Osamu Dazaista Helsingin Sanomiin vuonna 1957, ja seuraavana vuonna vielä suomentamattomista Tanizakista, Kawabatasta ja Ōokasta, joiden teoksia alettiin suomentaa 1960-luvulla kenties artikkelin vaikutuksesta ilmestyi myös Parnasson erikoisnumero (4/1959), jossa käsiteltiin ainoastaan Japanin kirjallisuutta niin käännöksin kuin artikkelein. Merkittävintä oli, että 1958 käännettiin Yasunari Kawabatan Lumen maa, jonka julkaisi Tammen Keltainen kirjasto (Kuusikko 2007, ) luvulla ilmestyi myös Tanizakin teoksia, kunnes huomio kiinnittyi Nobelin saaneen Kawabatan teoksiin luvulla Kai Nieminen ja Martti Turunen alkoivat kääntää japanilaista kirjallisuutta suoraan japanin kielestä. Ensimmäisenä ilmestyi tämän tutkimuksen aineistona toimiva teos, eli Ayako Miuran Jäätymispiste. Kuusikon (2007, 284) mukaan arvosteluissa noteerattiin alkukielestä kääntäminen, mutta muuten teoksille, sekä alkuperäiselle että käännökselle, ei suotu kiitosta. Kai Nieminen aloitti työnsä vuonna 1975, ja hän on nykyäänkin lähes ainoa suoraan japanin kielestä kääntävä kirjailija. Nieminen opetteli japanin kielen itsenäisesti, ja on luennoinut ja kirjoittanut laajasti Japanin kirjallisuuteen liittyvistä aiheista. Hän on myös julkaissut useita omia runokokoelmia ilmestyi Yasushi Inouen novellikokoelma Erään väärentäjän elämä sekä vuonna 1977 Niemisen ensimmäinen romaanikäännös, Takeshi Kaikōn Kesän pimeys. Samana vuonna Turunen suomensi ensimmäisen klassisen proosateoksen, Ihara Saikakun novellikokoelman Viisi naista jotka rakastivat rakkautta. Välikielten kautta käännettiin esimerkiksi Yukio Mishiman, Tanizakin ja Kawabatan teoksia (Kuusikko 2007, 279) luvulla alkoi Turusen ja Niemisen yhteistyönä kääntämän Genjin tarinan julkaisu. Nieminen käänsi 1980-luvun alussa Japanin kuuluisan haiku-runoilijan Matsue Bashōn kaksi teosta, Kapea tie pohjoiseen ja muita matkakertomuksia sekä Harhojen maja. Nieminen käänsi myös Natsume Sosekin Kokoron 1984 (Kuusikko 2007, 281). Sirpa Aulamo (1987) on pro gradu työssään kartoittanut japanilaisen kaunokirjallisuuden kääntämistä ja kääntäjiä Suomessa. Tutkimuksen mukaan mennessä suomennettujen\n18 14 japanilaisten romaanien lukumäärä oli 115 teosta, joista suurin osa on proosaa, 86 teosta. Draamasuomennoksia on 17 (näytelmät ja kuunnelmat) ja lyriikkateoksia 12 (joista yhdeksän on kokoelmia ja antologioita). Aulamon mukaan (1987, 113) Japanin vanhemmasta kirjallisuudesta on käännettynä monogatari-kirjallisuuden huomattavin teos, Genjin tarina, mutta vuoteen 2014 mennessä suomentajat Kai Nieminen ja Martti Turunen (nyk. Marutei Tsurunen) ovat tosiasiassa kääntäneet noin yhden kolmanneksen Genjin tarinasta, yhteensä neljä nidettä (Kirjaseuranta.fi). Suurin osa Suomessa käännetystä kaunokirjallisuudesta on Meiji-restauraation jälkeiseltä ajalta (Aulamo 1987, 113). Vuoteen 1985 mennessä eniten käännetyt kirjailijat olivat Shūsaku Endō, Yasunari Kawabata ja Yukio Mishima, kultakin neljä teosta. Sittemmin Endōlta ja Kawabatalta on käännetty kultakin yksi teos lisää (Kirjaseuranta.fi). Aulamo (1987, 114) toteaa, että suurin este kääntämiselle on alkuperäisen kielen taitavien kääntäjien puute. Lisäksi japanin- ja suomenkielten rakenne-erot voivat aiheuttaa ongelmia, etenkin runoudessa. Kulttuurien väliset erot ovat niin suuret, että samanmerkityksisiä käsitteitä on vaikeata löytää, joten erilaiset selitykset ovat välttämättömiä käännettyjen tekstien yhteydessä (mts. 114). Jos kääntämisessä käytetään välikielisiä tekstejä, voi merkitys hämärtyä tai jopa muuttua kokonaan, jolloin myös tekstin vivahteikkuus voi kärsiä. Aulamon tutkimuksen mukaan 58 teosta on käännetty englannin kielestä, saksasta 12, ranskasta 8, tanskasta 2, eli yhteensä 80 teosta on käännetty välikielen kautta, ja suoraan japanin kielestä 33. Mutta esimerkiksi Eeva-Liisa Manner on käyttänyt Yasunari Kawabatan Tuhat kurkea teosta kääntäessään sekä englannin- että saksankielistä laitosta, jolloin käännös lukeutuu myös saksankielestä tehtyihin käännöksiin. Lisäksi 19 teoksen alkuperäisen tekstin kieli on jäänyt mysteeriksi. Aulamo huomauttaa, että luvuilla Japanin kirjallisuuden kääntäminen lisääntyi, mikä on saattanut johtua siitä, että englannin kieli tuli siihen aikaan ensimmäiseksi vieraaksi kieleksi (1987, 57 58). Vuodesta 1985 eteenpäin japanilaista kirjallisuutta on käännetty tasaisesti. Varsinkin lastenkirjoja on käännetty paljon, esimerkiksi Akiko Kageyaman Otso-herra satuja sekä Kazuo Iwamuran Käpymetsä-sarjaa (Kuusikko 2000, 14 47). Kuusikon mukaan 1990-lukua voi kutsua Kai Niemisen vuosikymmeneksi, sillä hän on kääntänyt silloin julkaistuista japanilaisista teoksista suurimman osan. Genjin tarinan neljäs osa ilmestyi vuonna 1990, kokonaan Niemisen kääntämänä; ennen hän oli kääntänyt teoksista runot Turusen kääntäessä proosatekstin. Niemisellä on edelleen työn alla Genjin tarinan loppuosien kääntäminen (Kuusikko 2000, ) Nobelin sai Kenzaburō Ōe, jota voi luonnehtia vallankumoukselliseksi kirjailijaksi. (282) 1995 ilmestyi Niemisen kääntämänänä Ōen teos M/T ja tarina metsän ihmeestä. Nieminen käänsi myös mm. Ikkyūn (1998)\n19 15 sekä Ryōkanin (2000) runoja, romaaneista Tanizaki Jun ichirōn Makiokan sisarukset (1991) ja Kawabata Yasunarin Kämmenenkokoisia tarinoita (1998). Japanilaisella kirjallisuudella on Suomessa vakiintunut asema. Suomen ja Japanin välillä on kulttuurillisia yhtymäkohtia, joiden kautta teosten ymmärtäminen helpottuu, esimerkiksi perinteinen suhtautuminen luontoon ja myös ihmisyhteisöön; molemmissa kulttuureissa tietynlainen sosiaalinen häveliäisyys ja harvasanaisuus on saanut osakseen arvostusta (Nieminen 2004, lainattu Kuusikko 2007, 283). Vaikka japanilaisen kirjallisuuden läpimurto tapahtui 1960-luvulla, ovat 1960-, ja 1980-luvut olleet suurimman kiinnostuksen vuosikymmeniä. Monien kääntäjinä toimineiden kirjailijoiden omissa teoksissa on nähtävissä japanilaisen kirjallisuuden vaikutusta, esimerkiksi Tuomas Anhavan, Eeva-Liisa Mannerin, Kai Niemisen ja Veikko Polameren tuotannossa. Genreittäin suomennokset painottuvat runouden osalta hieman klassiseen ja proosan osalta selvästi moderniin kirjallisuuteen. Modernin proosan käännökset painottuvat ja 1960-lukujen kirjallisuuteen. Kuusikon (2007, 284) mukaan naiskirjailijoiden teokset jäävät selvään vähemmistöön. Hänen kokoamansa bibliografian mukaan sen käsittämistä yli 100 kirjailijasta vain 15 on naisia, eivätkä he ole japanilaisittain katsottuna tunnetuimpia (Kuusikko 2000, 14 47; 2007, 284). Käännöstyö jatkuu sekä välikielten että alkukielen kautta. Kuusikon (2007, 284) mukaan kiinnostus Japanin kulttuuriin ja kieleen on Suomessa voimakasta, ja on todennäköistä, että uusia japanintaitoisia kääntäjiä ilmaantuu, jolloin käännöstyön tulevaisuus on hyvä Kristinusko Japanissa Mark R. Mullins on tutkinut kristinuskon leviämistä Japaniin ja myös buddhalaisuuden leviämistä Pohjois-Amerikkaan. Mullins käsittää maailmanuskonnoiksi lähetystyötä tekevät uskonnot, eli kristinuskon, buddhismin ja islamin. Näihin uskontoihin liittyy myös se, että kaikki ne katsovat opettavansa tärkeitä totuuksia, jotka ylittävät kansallisuus- ja muut vastaavat rajat. (Mullins 1998, 1 5). Uskonnon kulttuurienvälinen leviäminen on monimutkainen prosessi, johon liittyy niin ideologisia (uskomukset, maailmankatsomukselliset, teologiset näkemykset), ympäristöllisiä ja organisatorisia tekijöitä. Uuden uskonnon leviäminen tai juurtuminen riippuu siitä, kuinka vieraana (foreign) sitä pidetään. Niin kauan kuin se säilyy vieraana ja etäisenä suurelle yleisölle, uskonto herättää vain marginaalisesti ihmisten mielenkiinnon. Jotta uskonto leviäisi laajemmalle alalle, sen\n20 16 täytyy juurtua vastaanottavaan kulttuuriin niin että vieraus ja poikkeavuus katoavat (Mullins 1998, 5). Kristinuskolla on ollut kolme eri kautta Japanissa: ensimmäisen kerran kansalaissotien aikana ( ), Meiji-kauden alkupuolella ( ) ja toisen maailmansodan jälkeisellä miehityskaudella ( ). Jokaisella kaudella maa koki nopeita yhteiskunnallisia muutoksia. Japanin eristyineisyys maantieteellisesti sekä sosiologisesti on turvannut väestön homogeenisyyden, ja osaltaan luonut vahvan kontrastin kotimaisen ja vieraan välille. Yhteiskuntaan helposti assimiloituvat suuntaukset ja keksinnöt omaksuttiin, mutta hämmennystä ja riitasointuja aiheuttavat asiat hylättiin (Suzuki 1996, 63 68). Jotta uskontojen asema sekä niiden erilaisuus toisiinsa nähden ja japanilainen maailmankuva olisi helpommin ymmärrettävissä, on katsaus kristinuskon vaiheisiin Japanissa on paikallaan. Katsaus myös auttaa selventämään, kuinka Miuran oma henkinen kriisi ja uskoontuleminen välittyvät hänen teoksistaan ja ovat hänen teoksiensa taustalla. Tällöin myös Miuran esikoisteoksen ajatusmaailman hahmottaminen on helpompaa tutkimuksen kannalta. Kristinusko saapui ensimmäisen kerran Japaniin vuonna 1549, kun portugalilaiset saapuivat. Jesuiitat aloittivat lähetystyön Fransisco Xavierin johdolla. Lähes sadan vuoden ajanjakso vuodesta 1549 aina vuoteen 1644 tunnetaan Kirishitan aikakautena eli kristinuskon vuosisatana (Mullins 2003, 4). Monet japanilaiset ylimykset näkivät kristinuskoon kääntymisen oivallisena keinona taata yhteys portugalilaisten Macaon kauppasatamaan Kiinan etelärannikolla luvulla Kyūshūn länsirannikon kaupungista Nagasakista kehittyi jesuiittajohtoinen satamakaupunki. Silloinen hallitsija Oda Nobunaga otti ensimmäiset kristityt mielellään vastaan, sillä hän näki näiden olevan hyvä vastapaino sotaisille buddhalaislahkoille. Nobunagan kuollessa Japanissa oli arviolta noin kristittyä käännynnäistä, mikä on ajankohtaan ja lähetystyöntekijöiden määrään (parikymmentä) nähden melkoinen saavutus (Tames 2004, 83). Nobunagan seuraajaksi noussut Toyotomi Hideyoshi huolestui jesuiittojen todellisista tarkoitusperistä ja alkoi pelätä, että kristinuskoon kääntyneet japanilaiset sotaherrat saisivat näiden kautta ulkovaltojen apua hänen syrjäyttämisekseen.siksi vuonna 1587 Hideyoshi vaati vasallejaan pyytämään hänen hyväksyntänsä ennen mihinkään uskontoon kääntymistä. Lisäksi kaikkien lähetyssaarnaajien tuli poistua maasta. Hideyoshin vaatimuksia ei kuitenkaan valvottu tarkasti, ja lähetystyöntekijöiden määrä lisääntyi (Tames 2004, 83). Portugalilaisten lisäksi maahan saapuivat fransiskaanit, dominikaanit ja augustinolaiset, joita Espanja tuki. Protestanttiset englantilaiset ja hollantilaiset saapuivat vuosina 1600 ja 1613, mutta he pyrkivät kaupantekoon ennemmin kuin


Atte Ohtamaa valmiina olympialaisiin - "Pelaan urani parasta kiekkoa" - Uutiset - Radio City\nAtte Ohtamaa valmiina olympialaisiin - "Pelaan urani parasta kiekkoa"\n01.02.2018 22:28 - Joonas Hepola - Luettu 383 kertaa\nRadio Cityn Kiekkoradion haastattelussa Kärpät - Ässät -ottelun toisella erätauolla piipahti Atte Ohtamaa. Aiheiksi nousivat Ohtamaan kuluva kausi KHL-seura Ak Bars Kazanin riveissä sekä pian alkavat olympiakisat! Kuuntele haastattelu!\nHumaloja nousi synkistä vesistä - "Turhauduin ja tuskailin - stressasin liikaa!"\nKukkonen hehkutti joukkueen luonnetta - "Toisaalta näistä pitäisi alkaa oppiakin"\njääkiekko atte ohtamaa ak bars kazan leijonat


Ohjeet - Vesi-Eko\nAsiakkaitamme ovat muun muassa kunnat, kaupungit, teollisuusyritykset, ympäristökeskukset ja vesiensuojeluyhdistykset. Olemme osallistuneet yli 30 vuoden aikana lukuisten hankkeiden suunnitteluun sekä käytännön toteutukseen.\nKuormitus- ja laatumittarit\nVaikka eri vesistöt eroavat huomattavasti toisistaan, seuraavien laatumittarien avulla on mahdollista arvioida tietyn järven tilaa. Yleisiä mittareita ovat mm:\nNäkösyvyys (mitataan valkoisella levyllä, halkaisija n. 20 cm)\nVeden väri (luonnontilaisen humusjärven väri voi olla korkea, mutta värin lisääntyminen etenkin keväällä ja sateiden aikaan johtuu esimerkiksi suo-ojituksista)\nKlorofylli-a -pitoisuus (kuvaa vedessä olevien levien määrää)\nLeväkukintojen esiintyminen (ei esiinny, satunnaisesti, säännöllisesti)\nKuplivien kaasujen esiintyminen (syvännealueilta, etenkin loppukesällä)\nVE-Limno -ohjelmiston esite\nUusin vesiensuojelun tavoiteohjelma vuoteen 2005 sisältää tiukkoja (30 – 50 %) kuormituksen edelleen vähentämisen tavoitteita. Jopa niin tiukkoja, että kokonaisuuksia ymmärtäviltä tahoilta on alkanut kuulua varoituksia liian kapea-alaisesta yrittämisestä. Ei ole näet kestävän kehityksen periaatteidenkaan mukaista, että paikallista suojeluja maksimoidaan laajemmasta ekotehokkuudesta (ekologis-ekonomisesta vaikutus/hinta-suhteesta) välittämättä.\nLiiallinen puhdistamointoilu voikin jäädä ekologisesti vaikutuksettomaksi tai tulla laajasti katsoen jopa haitalliseksi. Professori Karl Johan Lehtinen (Tekniikka ja Talous lehti 15.5.2000) mainitsee: ’Tutkimukseni mukaan fossiiliset energiapäästöt nousivat enemmän kuin puhdistamisesta saatava hyöty’.


Urpilainen: Maalaisjärkikö populismia? - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 28.05.2010 08:56\n- Minua vähän huvittaakin se, että tänä päivänä maalaisjärkikin näyttää olevan populismia, Urpilainen toteaa MTV:n uutisten suorassa haastattelussa Joensuun torilta. - SDP:n mielestä ei ole järkevää aktiivisesti lisätä ulkomaalaisen työvoiman käyttöä niillä aloilla, joissa on jo valmiiksi korkea työttömyys Suomessa. Minusta tämä on maalaisjärkeä ja sen takia minä ihmettelen tätä keskustelua populismista.\nSDP ei halua kieltää työperäistä maahanmuuttoa vaan estää kaksien työmarkkinoiden juurtumisen suomalaiseen työelämään, Urpilainen selvittää. - On tärkeää, että lisäämme työsuojelutarkastajien määrää ja työpaikoilla tapahtuvan valvonnan määrää, jotta meille ei pääse juurtumaan kahdet työmarkkinat - toiset markkinat, jossa ulkomaalaisia kohdellaan väärin ja heidän oikeuksia, palkkoja ja työehtoja poljetaan. En usko, että kukaan suomalainen haluaa, että ihmisiä kohdellaan Suomessa eri lailla.Joensuussa on koolla SDP:n puoluekokous. Katso SDP:n puheenjohtajan Jutta Urpilaisen haastattelu (Huomenta Suomi 28.5.2010) Luetuimmat: Uutiset\nVideo: Bottaksella pahat paikat – osui seinään!\nInnostunut, perinteinen, tuore - SDP:n kolme ehdokasta


TILKUISTA-aiheiset blogit - Sivu 3 - Blogit.fi\ntilkuista - 3\nKangaskorjaamolla · 16.06.2016Tässäpä niitä nyt olisi, puhtaat boxerit viikon jokaiselle päivälle. En tiedä miten minä oikein laskin, mutta näyttää siltä, että tämän ompelijan viikkoon mahtuu yhdeksän päivää. Kaava on...\nKangaskorjaamolla · 03.06.2016Housunlahkeita leikatessa jää aina yli pitkiä kangassoiroja, mitä jos ne käyttäisi jotenkin järkevästi. Siitä se ajatus sitten lähti, ja nyt mulla on lettileggignssit. Ihan Zero waste -housut nämä eivät kuitenkaan...\nKangaskorjaamolla · 24.05.2016Minulla oli pää kipeä viikon. Ajattelin tehdä jotain piristävää. Leikkasin housukappaleet ommeltavaksi. Ensin leikkasin vahingossa kaksi vasenta takalahjetta. Housuja ommellessa huomasin, että minulla olikin kaksi...\nMadam B.C. · 30.01.2016Vanulaput, paheeni. Ja nyt kokeilen päässä niiden käyttämisestä eroon. Paljoa en meikkaa, mutta kuluu niitä silti viikottain. Olen alkanut kokea vanulappujen kertakäyttöisyydestä syyllisyydentuntoa. Jos kerran monet...\nMadam B.C. · 26.11.2015Joskus pienetkin projektit jää venymään. Joskus loppuu vain inspiraatio työn loppuun saattamiseen. Nyt kävi niin. Blogin alkupuolella kirjoitin...\nMadam B.C. · 06.09.2015Alkaa olla vuosi siinä kohdassa, kun kalenterin selkämys alkaa nitkua. Minulla ainakin. Mitäs tungen väliin milloin mitäkin paperinippua, eihän ne kannet loputtomiin kestä sitä, että välissä on enemmän paperia mitä...\nMadam B.C. · 25.07.2015Muutamia kierrätysvinkkejä loppukesään, osa 2. Otsikolla "Parveke pirteäksi". Vinkit ovat lähtöisin lehtijutustani Kalevassa.Ks. myös ensimmäisen...\nMadam B.C. · 22.07.2015Toissapäivän Kalevan juttu sisälsi myös muutamia helppoja ideoita, jotka soveltuvat myös tähän loppukesään. Yksi kuva oli tämä ylläoleva otos...


Muuramessa ei helpolla luovuteta - Keskisuomalainen\nPääkirjoitukset 21.08.2019 16:18\nKun Riihivuoren laskettelukeskus pyllähti nurin viimeksi, monet varmasti ajattelivat, että Riihivuoren tarina oli siinä. Eipä ollut. Laskettelukeskus Riihivuori aukeaa tällä tietoa jo ensi kaudeksi. Muuramen kunta tekee sopimuksen laskettelukeskuksesta Tiina ja Kari Sirosen kanssa, jotka odottavat vielä asian varmistumista ennen yrityksen perustamista.\nMuuramen kunnanhallitus teki päätöksen rinteiden vuokraamisesta 12.8. yksimielisesti – kuinkas muuten. Kunnanjohtaja Ari Ranta-ahon mukaan lähtökohtana on pitkä, vähintään 20 vuoden vuokrasopimus. Rinnebisnes ja Riihivuoren rinteet ovat tuttuja niin isälle Kari Siroselle kuin tyttärelle Tiina Siroselle. Kari Sironen on toiminut lasketteluyrittäjänä Riihivuoressa vuosina 1993–2010.\nRinteiden avaaminen ensi talveksi on Kari Sirosen mielestä ihan realismia, koska tarvittava kalusto on olemassa. Vuokraajat ottavat vastuulleen laskettelutoiminnan vaatimien laitteiden ja koneiden hankinnan ja ylläpidon sekä mahdollisen muokkaamisen. Yrittäjien vastuulle tulee myös toiminnan vaatimien lisärakennusten rakentaminen ja ylläpito.\nKunnan tavoitteena on ollut alusta lähtien Riihivuori-kokonaisuuden paketoiminen. Ohjenuorana on strateginen suunnitelma Masterplan 2030, joka ohjaa alueen maankäytöllistä ja toiminnallista kehittämistä. Kunnan roolina on etsiä yrittäjät eri toiminnoille.


Lataa ilmainen MemoryUp Professional Varten Android - Sovellus\nLähetyksen päivämäärä: 31 Oct 10\nKoko: 484 Kb\nMemoryUp Professional on tehokas Mobile RAM lisäämällä työkalu ja Java Virtual Machine (JVM) hallinta sovellus on suunniteltu erityisesti älypuhelimien käyttäjille. Se on kätevä Memory Optimizer-työkalu, joka pitää älypuhelimen käynnissä nopeammin ja tehokkaammin. Se lisää älypuhelimen suorituskykyä tekemällä enemmän muistia sekä sovellusten ja mobiili järjestelmä.\nMemoryUp Pro on suunniteltu ratkaisemaan vaikeita mutta tärkeä ongelma muistin hallintaa varten älypuhelimien käyttäjille. Se voi auttaa älypuhelimeen ajaa optimaalisella nopeudella tehokkaasti eheyttämällä älypuhelimen muistiin toipumassa muisti huonosti käyttäytyviä sovelluksia, punoitus käyttämättömät kirjastot tilapäisesti ulos levylle ja niin edelleen. Kaikki tämä optimointi temppuja suosikki sovelluksia ja pelejä ajaa nopeammin ja tehokkaammin jopa uuden älypuhelimen.\nMemoryUp Pro on optimoitu kaikki sarjan J2ME, BlackBerry, Symbian, Windows Mobile ja Android älypuhelimet, jotka voivat seurata älypuhelimeen järjestelmän taustalla, mikä vapauttaa resursseja tarvittaessa. Se käyttää monia kehittyneitä ominaisuuksia pitää älypuhelimeen käynnissä optimaalisella nopeudella. Mutta vielä tärkeämpää, se on suunniteltu kaikkien käyttäjien mielessä; olitpa teho-käyttäjä tai aloittelija, MemoryUp Pro antaa sinulle ominaisuuksia haluat ilman sekava tai rajoittaa sinua.\nTässä muutamia hyviä ominaisuuksia MemoryUp Pro:\nReaaliaikainen älypuhelimen muistiin Tilaraportti & Monitor - MemoryUp Pro tarjoaa ammattimaisia, helposti luettava tilanneraportin älypuhelimeen n muistin käyttöä. Live Kuvio osoittaa teidän koko käytettävissä olevan muistin ja nykyisen muistin käyttöä. MemoryUp Pro on helppo nähdä, miten hyvin älypuhelimeen suoriutuu, ja onko järjestelmä on ylikuormitettu.\nasettaminen Performance Target - käyttäminen MemoryUp Pro: n asetus-toiminnon avulla voit lisätä puhelimet tulostavoitteiden tavoite sopii profiiliisi. MemoryUp Pro pyrkii pitämään muistia haluttua tasoa ja toimittava välittömästi, jos muisti laskee alle kriittisen tason.\nyhdellä klikkauksella nopean Memory Tehostaminen - Valvonnan lisäksi ja vallata muistiin automaattisesti, MemoryUp Pro Mobile RAM Booster voit lisätä muistia manuaalisesti. Käyttämällä Quick Boost-ominaisuus, voit tarkkailla MemoryUp Pro vallata enemmän muistia järjestelmään. Sillä välin, Nopea Boost älykkäästi muistaa asetukset, jotka toimivat parhaiten älypuhelimeen.\nAuto parantavia Tausta - Muisti on tärkein voimavara älypuhelimeen, ja miten sitä käytetään voi merkittävästi vaikuttaa suorituskykyyn. Auto edistäviä ominaisuus, MemoryUp Pro voi toimia taustalla ja automaattisesti takaisin käyttämättömän muistin älypuhelimeen. Se valvoo kohdentamista muistia kautta ainutlaatuisia välimuistin hallinnan tekniikkaa. Käyttämällä MemoryUp Pro, sinun ei tarvitse tietää mitään älypuhelinta järjestelmä; MemoryUp Pro tarjoaa kaiken teknistä osaamista.\nSmartphone Crash Protection - Suurin osa älypuhelinten kaatuu tulla kun järjestelmän resurssit ovat riittämättömät. MemoryUp Pro Mobile RAM Booster varoittaa, kun muistin määrä saavuttaa kriittisen pisteen, jolloin voit lopettaa käynnissä olevat sovellukset turvallisesti ennen älypuhelimen muuttuu epävakaaksi.\nBasic ja Advance Settings at Your Choice - Muita ominaisuuksia ovat Varoitus / Auto-elpymässä RAM kun se menee alle asetetun arvon, Käynnistystehostus (kun MemoryUp Pro on käynnistetty), kehittyneet boost solun ominaisuuksia (Force järjestelmä käyttää suuria välimuisti, Kieltää ytimen levyltä vaihtava, Auto-jakaa kriittisen kierteet, ja Auto-nostetta, kun järjestelmän toimettomana, jne.) ammattikäyttöön älypuhelimien käyttäjille, ja useiden kielten tukea (Englanti, saksa, italia ja espanja).\n31 Oct 10 Sisään Järjestelmän apuohjelmat, Varmuuskopiointi ja Muisti\nKommentit MemoryUp Professional


Oheislaitteet - Sivu 2 | Kotimikro.fi\nGoogle on tuomassa matkapuhelimiin uuden toiminnon, jonka avulla voit poistaa viimeiset 15 minuuttia hakuhistoriastasi yhdellä napautuksella. Silloin hakusi pyyhitään pois lopullisesti.\nMikä on Android-puhelin? Mitä eroa on Androidilla ja iOS:lla? Saat vastaukset kaikkiin Android-käyttöjärjestelmää ja sen käyttöä koskeviin kysymyksiisi.\nÄlykaapeli mittaa latausta\nBaseus tarjoaa uutuustuotteen: USB-kaapelin, joka näyttää, kuinka monta wattia sen läpi kulkee. Siten voit itse seurata, miten tehokkaasti laite latautuu.


Kaktus karnevaalitunnelmissa – Hallittu hysteria\n26.4.2016 Anu - Hallittu hysteria\nJoskus alkuvuodesta perheen miehet kävivät ilman minua kukkakaupasta ja lapsi älläsi isänsä ostamaan tuliaisa kotiin. Viisivuotiaan hörhelöiden rakastajan itsevarmuudella lapsi valitsi kuivakukilla koristellut kaktukset, mutta kaktuksista toinen päätti vielä vähän nostaa karnevaalitasoa näin vappuviikon kunniaksi.\nTuosta ei enää viherkasvi hölmömmän näköiseksi pääse muuttumaan.\nEn kyllä kuollaksenikaan keksi miten me tuo kaktus on saatu kukkimaan. Toki se on viettänyt päivät eteläänaukeavalla ikkunalaudalla, mutta epäilen ettemme ole sille vettä antaneet oikeastaan koko aikana mitä kasvi on meillä ollut. Yleensähän kaktukset käsittääkseni kukkivat siitä riemusta kun ne vihdoin vettä saavat. Tai ainakin isoäitini joulukaktus tapasi iloisesti kukkia lokakuussa kun se yleensä muistettiin kantaa pihalta sisälle ennen yöpakkasten alkua. Joka tapauksessa riemukkaan näköinen tuo kaktus on noinkin.\nKaktusten lisäksi meiltä ei nyt itseasiassa löydy muita viherkasveja. Itse haluaisin enemmänkin kaktuksia. Ne ovat jotenkin sympaattisia kasveja ja tykkäsin kasvattaa niitä jo lapsena. Meidän erittäin paahteinen olohuoneen ikkunalautamme ei myöskään kovin monelle muulle kasville sopeudu. Chilit me olemme siinä myös saaneet menestymään, mutta jotenkin tänä vuonna vain unohdinne kylvää mokomat. Näillä näytöillä voi ollakin vähintäänkin kyseenalaista mitä saamme kasvamaan pihalla kun taloyhtiön porukalla hankimme viljelaatikot. Ehkä me vain keskitymme viljelemään rusakkojen makuun sopivaa kasvistoa ja toivotaan, että naapurit saa jotain satoakin laatikoistaan jos me saanne pidettyä pihamme semikesyn rusakon kurissa ja nuhteessa.\nEdellinen artikkeliMutsi koulunpenkillä\nSeuraava artikkeliDIY: Yoda-asu


Tee viileä kangaskuvagalleria itse - koristele seinät omilla muistoillasi\nTee viileä kangaskuvagalleria itse – koristele seinät henkilökohtaisilla muistoilla\nVesi. Maaliharja. Kangas. Muutama työkalu ja voit tehdä omia kauniita koristeita. Kaikki tämän projektin komponentit löytyvät paikallisesta käsityökaupastasi, jos sinulla ei ole sellaista.\nTämä projekti koskee jotain, jota me kaikki tarvitsemme.\nKaikilla on se. Kaikki haluavat sitä enemmän. Innovaatioita kehitetään niin, että ne kestävät. Silti kun saamme sen, näyttää edelleen siltä, että tuhlaamme sen ja menetämme sen. Vaikka se on näkymätön käsite, siitä on niin paljon todisteita niin monella tapaa koko elämän ajan. Aurinko, kasvomme, uskomuksemme, tekniikka ja lista jatkuu. Joskus pystymme kaappaamaan tämän petollisen olennon vain kameran linssin läpi.\nTee kauniita, tehokkaita kangaskuvia itse muutamalla askeleella\nMutta entä jos voisimme suunnitella oman kangasgallerian kotona käyttämällä muutamaa perusmateriaalia ja muuttamalla talomme paljaat seinät aikamaisemiksi, jotka mahdollistavat päivittäiset retket aikakoneella.\nTee viileä kangaskuvagalleria itse\nTässä on katsaus kuinka suunnitella oma aikakoneesi taidegallerian muodossa. Tämän projektin päähenkilö on mielikuvitus. Jos noudatat kaikkia alla olevia ohjeita, sinulle näytetään kaunis kuva, mutta voidaksesi hyödyntää aikakoneemme kaikki edut, sinun on vaihdettava mielikuvitus HIGH -tilaan, jotta voit lisätä puuttuvat äänet, tuoksut ja muut komponentit, jotka meiltä valitettavasti puuttuvat.\n1. Tulosta kuvasi 8½ x 11 tuuman tavalliselle valkoiselle paperille. Muistatko pienen työkalun missä tahansa yksinkertaisessa kuvankäsittelyohjelmassa? Käännä vaakasuoraan -painikkeeseen? No, näin tapahtuu kuvallesi, joten pidä tämä mielessä, kun valitset kuviasi.\n2. Käytä hyvälaatuista harjaa, jotta harjakset eivät irtoa. Levitä paksu geelikerros 8 “x 10” -kangaslevyn koko pinnalle. Tätä ainetta löytyy monista käsityöliikkeistä, ja kuten kaikkia tuotteita, sitä on myös monissa merkeissä.\n3. Paina valokuvaa varovasti. Anna sen mennä. (Jatka valitsemasi toisen DIY -projektin kanssa. Katselukangas, joka on peitetty geelillä ja jossa on mustavalkoinen kuva, ei ole koskaan tylsää.)\n4. Mene takaisin töihin. Suihkuta vettä kuvalle ruiskupullolla ja keskikokoisilla strassilla. Aloita seuraavaksi hankaamalla paperin pintaa sormillasi, kunnes se alkaa muistuttaa ruoka -tarraa muoviastioissa, jotka selvisivät astianpesukoneen läpi. (Hmm, kun näen tämän kirjoitettuna, ymmärrän, etten voi aina välittää päässäni kelluvia kuvia ja sanoja luettavana tekstinä DIY -ystävilleni.)\n5. Poista kaikki paperit varovasti, kunnes kuva näkyy. Se vaatii kärsivällisyyttä ja ymmärrystä hyvästä ja terveestä kaaoksesta. Huomio: voimakas ja liiallinen hankaus voi aiheuttaa kuvan ei -toivotun poistamisen! Kuva lähetetään epätäydellisesti, mikä luo vanhanaikaisen tunnelman.\n6. Levitä geelin viimeinen kerros suojaavaksi. Anna tälle maalikerrokselle riittävästi aikaa kuivua ja paina sitten ‘Avaa’ -painiketta ikään kuin olisimme kaupassa. Nyt voimme astua aikakoneeseemme, joka lähetetään galleriamme seinälle, joka tunnetaan myös olohuoneena ja joka pysäyttää ajan hetkeksi meille.\nHelposti ja vaivattomasti voit tehdä tällaisen taideteoksen itse ja antaa sen rakkaalle\n7. Anna sille lahja! Tämä on kotitekoinen projekti, jonka esität ylpeänä. Anna rakkaillesi mahdollisuus pysäyttää aika kuvalla, joka kestää koko elämän. Voit olla varma siitä, että teet jotain hyvää niille, jotka ovat DIY -maailmassa, auttamalla heitä pukeutumaan omiin seiniinsä kauneuteen, kun he normaalisti eivät! Aikamatkailu ei ole nyt ulottumattomissa?\nMuutama esimerkki – retrotyylinen kuvagalleria seinähyllyillä\nTaiteellinen, romanttinen tunnelma minimalistisessa olohuoneessa\nValokuvasi rakkaastasi koristavat kotisi seinät Muistoja matkoista ja retkistä\nBrittiläinen kuume: Union Jackin innoittamat DIY -koristeprojektit\n14 egészségtelen étel, amire nemet kell mondanod!


Maalaistontille sopiva nopeasti kasvava aita | ET\n3.5.2013 klo 8:33\n3.5.2013 klo 8:34\nTällä hetkellä rajalla kulkee vanha hevostarhan metalliaita, joka puretaan pois. Maa on siis vielä hevosaitauksena, ja se on entistä peltoa eli nykyisessä tilassaan melko savista. Paikassa ei ole varjoa.\nAidasta olisi tarkoitus tulla melko pitkä, kymmeniä metrejä. Sen ei tarvitsisi olla "city-siistiä" mallia, vaan sellainen vanhan maalaistalon lähes luonnontilaiseen miljööseen sopiva.\nNämä angervot kukkivat saman vuoden versoilla, joten leikkaaminen ja lumen tuhot eivät haittaa kukintaa. Pihlaja-angervo on toinen hyvä aidaksi sopiva angervolaji.\nEn suosittele perinteistä orapihlaja-aitaa, koska sitä pitää leikata ja jos myyriä on paljon ne voivat kaluta varret kokonaan ja kasvattaminen pitää aloittaa alusta.\nJos et halua kukkivaa aitaa, niin pienikasvuisista pajuista esim.\nkääpiöpunapajusta saa kauniin vihreän aidan. Luonnonvarainen taikinamarja soveltuu mainiosti aitapensaaksi. Siinä on kaunis syysväri. Se ei ole yhtä nopeakasvuinen kuin angervot.


Arnold Schwarzenegger: ”Presidenttiehdokkaaksi jos olisin syntynyt Yhdysvalloissa” – Stara\nArnold Schwarzenegger: ”Presidenttiehdokkaaksi jos olisin syntynyt Yhdysvalloissa”\nViihdeuutiset 26.10.2016, 8:30 · Tim Isokivi\nToimintatähtenä parhaiten tunnettu Arnold Schwarzenegger toimi Kalifornian kuvernöörinä vuodesta 2003 vuoteen 2011 saakka. Näyttelijän poliittiset tavoitteet olisivat kuitenkin olleet vielä kunnianhimoisempia, mikäli Yhdysvaltojen laki olisi sen sallinut.\nSchwarzenegger paljasti Adweek-lehden haastattelussa halunneensa asettua ehdokkaaksi vuoden 2016 Yhdysvaltojen presidentinvaaleissa. Esteenä oli se, että näyttelijä on syntynyt Yhdysvaltojen sijaan Itävallassa. Yhdysvaltojen presidentin viran ehtona on se, että henkilö on maan syntyperäinen kansalainen.\n– Olisin asettunut ehdokkaaksi, jos olisin syntynyt Yhdysvalloissa, Arnold Schwarzenegger paljasti.\n– Miksi nyt? Koska nyt olisi ollut erittäin hyvä aika olla ehdolla, tähti jatkaa.\nKalifornian entinen kuvernööri otti myös taannoin kantaa Yhdysvaltojen presidentinvaaleihin Twitterissä. Schwarzeneggerin mukaan hän ei aio äänestää Donald Trumpia tämän vuoden vaaleissa siitäkään huolimatta, että he edustavat samaa puoluetta. Miehen mukaan kyseessä on ensimmäinen kerta, kun hän ei äänestä republikaanisen puolueen ehdokasta Yhdysvaltojen presidentinvaaleissa.


Iranissa juhlittiin islamilaista vallankumousta – 40 vuotta maan armeijan julistautumisesta puolueettomaksi – Hämeen Sanomat\nIranin vallankumousta juhlivat kantoivat muun muassa Yhdysvaltain vastaisia kylttejä Teheranissa maanantaina. Kuva: ABEDIN TAHERKENAREH\nValtiontelevisiossa näytettiin, kuinka suuret joukot marssivat kaduilla kantaen Iranin lippuja ja huutaen ”kuolema Israelille, kuolema Amerikalle”.\nYhdessä marssijan kyltissä luki: ”Yhdysvaltain tyrmistykseksi vallankumous on täyttänyt 40 vuotta.”\nIranin presidentti Hassan Ruhani sanoi, että Iran aikoo jatkaa ohjusohjelmaansa, vaikka monet maat yrittävät ”estää Iranin puolustusta”.\n– Me emme anna Amerikan voittaa… Iranin kansalla on ollut ja on tulevaisuudessa taloudellisia vaikeuksia, mutta me voitamme ongelmat auttamalla toisiamme, Ruhani sanoi puheessaan yleisötilaisuudessa Teheranissa maanantaina uutistoimisto Reutersin mukaan.\nYhdysvaltain presidentti Donald Trump veti viime vuonna Yhdysvallat pois Iranin ydinsopimuksesta, jota Trumpin edeltäjä Barack Obama oli ollut mukana neuvottelemassa. Lisäksi Trumpin hallinto asetti Iranille pakotteita, jotka Iranin mukaan ovat ”taloudellista sodankäyntiä”.\n– Maailma näki, kun Iran päätti auttaa ihmisiä Syyriassa, Libanonissa, Palestiinassa ja Jemenissä. He saavuttivat voiton. Vihollisten täytyy tunnustaa tappionsa, Ruhani teki selväksi Iranin kannan puheessaan.\nIranin presidentti Hassan Ruhani vannoi, että maa jatkaa ballististen ohjusten ohjelmaansa. Kuva: ABEDIN TAHERKENAREH\nAsiasanatAasia Arabimaat Iran Islam jemen Juhla- ja vapaapäivät Korkea inflaatio Lähi-Itä Saudi-Arabia Syyria Teheran


Päivä Villa Katayassa + iltapäivä merellä\n2195 € + alv / 10 henkeä\nEtsitkö paikkaa asiakastilaisuuden tai vaikkapa yrityksen kesäpäivien viettoon? Ratkaisu on tässä. Päivän aikana nautitte elämyksistä maissa ja merellä. Villa Katayassa Helsingin Katajaharjussa on ylelliset tilat isollekin ryhmälle. Edustusjahtimme M/Y Black Swan puolestaan tarjoaa paikat kymmenelle hengelle.\nPäivä alkaa ainutlaatuisessa Villa Katayassa meren äärellä. Käytössänne ovat kaikki huvilan upeat palvelut ja tilat, mukaan lukien sauna&spa-osasto. Kokouspäivän jälkeen charter-veneemme M/Y Black Swan noutaa ryhmänne Katajaharjusta ja kuljettaa kesäistä maisemareittiä pitkin Katajanokalle.\nVilla Kataya klo 9–16\nHuvilan upeat tilat sisällä ja ulkona ryhmänne käytössä.\nHinta sisältää tilojen vapaan käytön sekä VIP-emännän palvelut.\nKokoustarjoilut ja muut palvelut veloitamme sopimuksen mukaan.\nM/Y Black Swan klo 16–18\n2-tunnin merimatka 42-jalkaisella Princess-edustusveneellämme.\nKuljetus lähtee Villa Katayan omasta laiturista ja päättyy Katajanokalle.\nRisteilytarjoilut veloitamme sopimuksen mukaan.


Pyhittäjä Patapios – Simeon ja Hanna\nPerinteisesti ortodoksikristityt täällä Pohjolassa ovat saaneet nimensä pyhän ihmisen mukaan. Nykyään perinne on päässyt hieman rapautumaan, mutta kirkkoon liittyjät, kuten minä, pääsevät valitsemaan oman nimikkopyhänsä. Omani pyhäni valitsin hieman tylsästi minulle annetun etunimen, Tapion, mukaan kirkkomme kalenterista. Tapio on vanha suomalainen pakananimi, mutta se on liitetty luovasti alun perin egyptiläisen pyhittäjä Patapios Thebalaiseen nimien samankaltaisuuden perusteella.\nPyhittäjä Patapios on pyhä, jonka maalliset jäännökset lepäävät Loutrakin kaupungin ulkopuolella sijaitsevan Ossios Patapioksen nunnaluostarin alueella olevassa luolassa. Kun valitsin omaa pyhääni en tiennyt miehestä juurikaan. Mutta vierailut edellä mainitussa nunnaluostarissa sekä kirjallisuuteen tutustuminen on lähentänyt minua häneen.\nPappismunkki Serafimin toimittaman Synaksarionin mukaan tiedot Patapioksen elinajasta vaihtelevat 400-luvusta 600-luvun alkuun. Hän siis syntyi Egyptin Thebassa ja vartuttuaan hän jätti vanhempansa, luopui omaisuudestaan ja lähti erämaahan kilvoittelemaan. Myös hänen maineensa kiiri uskovien keskuudessa kuten useiden muidenkin erämaakilvoittelijoiden, ja hänen luokseen saapui runsain joukoin kristittyjä ongelmiensa kanssa. Uskovien huomio häiritsi häntä, joten hän päätti siirtyä sen aikaisen tunnetun maailman keskukseen, uuteen Roomaan, Konstantinopoliin kilvoittelemaan. Hän antautui täysin Jumalan kuvaamattoman kauneuden katselemiseen.\nJo pyhittäjän elämän aikana hänen rukouksiensa tähden tapahtui useita ihmeitä, muun muassa eräs nuorukainen sai näkönsä takaisin, nainen parantui rintasyövästä. Hän myös ajoi riivaajia ihmisistä. Elettyään pitkän ja täyden elämän hän kuoli Konstantinopolissa kilvoittelijatovereidensa ympäröimänä. Perimätiedon mukaan hänet haudattiin alun perin Konstantinopolin pyhän Edelläkävijän ja Kastajan Johanneksen kirkkoon, mutta myöhemmin hänen munkkitoverinsa siirsivät hänen ruumiinsa Gerania-vuoren luolaan.\nLuola löydettiin 1900-luvun alussa hylätystä luostarista, jossa tänä päivänä toimii nunnaluostari ja lastenkoti. Luostari on lähialueen asukkaille ja kauempaakin saapuville ortodokseille tärkeä pyhiinvaelluskohde. Luostarille johtavan serpentiinitien reunat ovat täynnä autoja lauantai-iltaisin ja sunnuntaiaamuisin sekä kirkon suurien juhlien aikaan.\nPyhittäjä Patapioksen muistopäivää vietetään joulukuun 8. päivä.\nTropari, 8. säv.:\nSinussa, oi isä, täysin pelastui se, mikä oli Jumalan kuvaksi luotu, / sillä Sinä otit ristin ja seurasit Kristusta / ja teoillasi opetit ylenkatsomaan lihaa, sillä se on katoavainen, / ja pitämään huolta sielusta, joka on katoamaton. / Sen tähden iloitsee, oi pyhittäjä Patapios, Sinun henkesi enkelten joukossa.\nKontakki, 3. säv.:\nSinun temppelisi on tullut ihmisille / hengellisen parannuksen lähteeksi, / jonne kiiruhtaen he anovat parannusta sairauksiin / ja vapautusta erehdyksistä. / Sinä, pyhittäjäisä Patapios, / puolustat kaikkia hädässä olevia.\nPosted in Pyhät kanssammeTagged Gerania -vuori, kilvoittelija, Konstantinopoli, ortodoksinen nimi, pakananimi, pappismunkki, pyhä, pyhittäjä, rintasyöpä, synaksarion, Theba, Uusi Rooma\nEdellinen Sivallus: Nyt minä kyllä eroan kirkosta…\nSeuraava Isä Aleksej Sjöberg Tampereen uudeksi kirkkoherraksi


First-sivupöytä tulee tanskalaismerkiltä Bloomingville, joka on yksi Skandinavian johtavia design-yrityksiä. Tämä pieni puupöytä sopii täydellisesti ... Lue lisää\nFirst-sivupöytä tulee tanskalaismerkiltä Bloomingville, joka on yksi Skandinavian johtavia design-yrityksiä. Tämä pieni puupöytä sopii täydellisesti lastenhuoneeseen tai pieneksi sivupöydäksi nojatuolin, sohvan tai sängyn viereen. Pöytä on pyöreä ja siinä on käytännöllinen laatikko, joka aukeaa pöydän kanssa samanvärisestä nupista vetämällä. Pöytälevy on varustettu fiksulla reunalla, joka estää pikkuesineitä putoamasta pöydältä. Pöydänjalat ovat puunväriset ja luovat hienon kontrastin maalatulle pöytälevylle.


Muusikoiden.net - Keskustelu - Stadin jamit\nAihe: Stadin jamit\nMitä jamirintamalla nykyään Helsingissä. Onko rouhevia rock & bluesjameja ja missä?\nKolmessa Kaisassa on ainakin Open stage-iltamat silloin tällöin. Oisko torstaisin ollu.\nAskorbiinihappo: Kolmessa Kaisassa on ainakin Open stage-iltamat silloin tällöin. Oisko torstaisin ollu.\nKolmenKaisanOpenStage on JOKA keskiviikko! Älä nyt anna väärää tietoa!\nMendocinossa on open stage joka maanantai.\nEdellä mainittuja käynyt kuuntelemassa joskus, en soittamassa. Loosessakin taitaa joskus olla? En oo kyllä käynyt ikinä.\nOn the Rocksissa keskiviikkoisin.\n01.04.2016 11:35:17 (muokattu 01.04.2016 11:41:47)\nLaittakaas joku stadissa pystyy samanlainen jamiryhmä Faceen, minkä minä tein tänne Tampereelle, niin ehkä joku kauempaakin saapuva voisi eksyä joskus paikalle jamittelemaan stadin kingien kanssa. Jos taas Tampereen jamitarjonta kiinnostaa niin kannattaa liittyä ryhmään tai laittaa jamikalenterin osoite talteen.\nEn tiedä mikä tilanne on stadissa, mutta maaliskuussa täällä Mansessa järjestettiin laskujeni mukaan yhteensä 23 jamit eli ainakin täällä tälläiselle yhteiselle jamikalenterille on kysyntää, ja se on näkynyt selvästi ainakin jammailijoiden määrässä .\nTampereen jamien Google kalenteri löytyy vastaavasti täältä.\nPIM: Laittakaas joku stadissa pystyy samanlainen jamiryhmä Faceen, minkä minä tein tänne Tampereelle,\nJamsinki! Kuka tekee?\nSilläkin uhalla ettei ole stadissa vaan Vantaan Louhelassa, niin mainitsen Bar Plekun. Eihän se ole kuin 23 minuutin junamatkan päässä stadista.\nHobla! Mitä jamimestoja stadissa on elossa vuonna 2017? Myös vantaa ja Espoo huomioidaan tässä. Jotenki huonosti löyty googlella infoa, niin irtoiskohan täältä paremmin? Tarttis uuden orkesterin kans päästä vetäseen muutama ralli ennen virallista ekaa keikkaa...\n08.01.2017 15:24:05 (muokattu 08.01.2017 15:24:55)\njassi: Hobla! Mitä jamimestoja stadissa on elossa vuonna 2017? Myös vantaa ja Espoo huomioidaan tässä. Jotenki huonosti löyty googlella infoa, niin irtoiskohan täältä paremmin? Tarttis uuden orkesterin kans päästä vetäseen muutama ralli ennen virallista ekaa keikkaa...\nBar Plekussa Vantaan Louhelassa on open stage joka ilta (poislukien maanantai, kun se mesta on suljettu). Suosittelen menemään viikonloppuisin jo aikaisin, koska yhdeksältä alkaa yleensä joku keikka.\nEdit: Jaahas, en sitten kuumehourailuissa huomannut tuota ylempää viestiä. No, ainakin voin varmistaa, että se paikka on vielä pystyssä, että sinne vaan.\nEikö tuolla Plekussa ole rumpuja laisinkaan?\n08.01.2017 16:33:37 (muokattu 08.01.2017 16:34:17)\njassi: Eikö tuolla Plekussa ole rumpuja laisinkaan?\nEi ole, tosin on sinne pari kertaa joku raahannut. Ja ei siihen mahdu muutenkaan kuin joku minisetti. Tyyliin sähkörummut.\n11.01.2017 13:26:22 (muokattu 11.01.2017 13:29:22)\nOlin taannoin ymmärtävänäni juttutuokiosta Plekun isännän kanssa, että sähkörummut hajosivat ja olisi keräämässä kasaan orgaanista rumpusettiä.\nMainio mesta! Aina vaan aika loppuu kesken ja en pääse muulla kuin taksilla kotiin.\nHard Rock Cafessa on ilmeisesti myös stage avoimena. Onko joku käynyt? Keskiviikko näyttää olevan aika suosittu jamipäivä. http://stadissa.fi/tapahtumat/56008/hard-rock-cafe-open-mic-nights\nKolmenKaisanOpenStage keskiviikkoisin kympin jälkeen ja 2:15 asti. Talon kamat. Kurvissa Sörkassa, kuuluisa "lennonjohto"-ravintola metroaseman vieressä. Terdelle pääsee oluen kanssa kahteen asti yöllä. Ei narikkamaksuja yms.\nMites siellä Kolmessa Kaisassa on sitä laitteistoa valmiina? Onko yks vai kaks kitarastyrkkaria? Ja jos vain yks, niin soppiiko tuoda omaa (pienikokoista) matkassa? ja tartteeko jotain omaa rumpuhärpäkettä tuoda? Peltejä, virppaa etc.? Ja voiko ihan bändillä vetästä muutaman rallin? Tarttis ees pieni liveharjoitus saada vetästyä ennen isompaa ekaa oikeaa giggiä.\nOn the rocks on hyvät kamat ja soundit.3 Kaisaa toimii myös hyvin.Jonne ens viikolla DustyHound Bluesbändin vajaalla miehityksellä suunnataan.\njassi: Mites siellä Kolmessa Kaisassa on sitä laitteistoa valmiina? Onko yks vai kaks kitarastyrkkaria? Ja jos vain yks, niin soppiiko tuoda omaa (pienikokoista) matkassa? ja tartteeko jotain omaa rumpuhärpäkettä tuoda? Peltejä, virppaa etc.? Ja voiko ihan bändillä vetästä muutaman rallin? Tarttis ees pieni liveharjoitus saada vetästyä ennen isompaa ekaa oikeaa giggiä.\nKaks kitaraa soittovalmiudessa. Omia kitaroita saa toki tuoda, mutta talon kamoilla soitetaan. Voi vetää omalla bändillä, tyyli on vapaa. Omia rumpukamoja ei ole syytä ottaa. Tervetuloa.\nNo perkale. Hyvältä kuulostaa. Voip hyvinnii olla, että heilahetaan lähiaikoina tsekkaamaan meno =)


Kokonaiset teollisuuslaitokset - Intrastat - Tulli\nKokonaisen teollisuuslaitoksen rakentamista varten toimitettavien tavaroiden CN-nimikkeen määrittelyssä voidaan sekä tuonnissa että viennissä soveltaa yksinkertaistettua menettelyä tietyin edellytyksin. Tiedonantajan on haettava kirjallisesti ennakkoon lupa Tullin tilastoinnista vapaamuotoisella hakemuksella.\nTeollisuuslaitoksen kokonaisarvon tulee olla suurempi kuin 3 milj. euroa, jotta lupa voidaan myöntää. Poikkeuksena ovat uudelleen käytettävät kokonaiset teollisuuslaitokset, joissa kyseistä arvorajaa ei ole. Kokonaisarvo saadaan laskemalla yhteen eri osien arvot. Vastikkeettomien tavaroiden arvo määritellään sen mukaan, mikä hinta niistä laskutettaisiin normaalisti myytäessä tai ostettaessa. Vuonna 2021 tulee hakemuksessa ilmoittaa kauppakumppanin nimi ja VAT-numero (ALV-tunnus). Jos tänä vuonna 2020 aloitettu projekti jatkuu ensi vuodelle tai sitä pidempään, tarvitaan hakemukseen myös nämä tiedot.\nKauppakumppanin nimi ja VAT-numero (ALV-tunnus) jos projekti jatkuu v. 2021 tai pidempään\nVapaamuotoinen hakemus lähetetään allekirjoitettuna sähköpostilla [email protected] tai osoitteeseen Tulli, Tilastointi, PL 512, 00101 Helsinki.


Lentokoneet vailla kumppania – Ilmailumuseo etsii yhä uutta tukikohtaa | Yle Uutiset | yle.fi\n7.4.2019 klo 07:45\nSuomen Ilmailumuseon näyttelyhalli 2 - etualalla kuvassa nähtävillä Piper PA-28R-180. Osa museon näyttelytiloista on kylmiä. Museon sijaintipaikan Aviapoliksen alueen vuokrat ovat nousseet pilviin.Suomen Ilmailumuseo\nKuntalaiset eivät ole kenttähankkeesta kovinkaan yksimielisiä. Valitukset ovat viivästyttäneet lentokenttätöiden etenemistä. Kunnanjohtaja Jouni Eho vakuuttaa tuoreessa blogi-kirjoituksessaan (siirryt toiseen palveluun), että lentokentän rakentaminen etenee valituksista huolimatta. Valmista ei ehkä ole kuitenkaan vielä huomenna.\nSuomen Ilmailumuseo jää nyt etsimään kumppaneita. Ensitreffit ovat museon tiloissa Vantaalla 24. huhtikuuta. (siirryt toiseen palveluun)\nkulttuurimuseotilmailumuseotMuseot, näyttelyt sekä historiallisten paikkojen ja rakennusten suojeluVantaalentoliikenneKulttuuri- ja taidetapahtumat ja -näyttelythistoriaMuseotyypitnäyttelytilat


Martina kerrankin number one! - Kotimaiset julkkisjuorut - Suomi24 Keskustelut\nMartina kerrankin number one!\nTurhin julkkis vuonna 2020. Jossakin onnistui.\nTurhin aloitus vuonna 2020\nÄläpäs sinä Marttaa mollaa, minäkään en pitänyt hänestä, mutta pisteet on noussut, pakko myöntää. Naurattaa tämä joulun vietto show täällä palstalla ja instassa. Martta pakkasi tavarat, mukulat, mummon ja koiran autoon ja meni yöjunalla joulunviettoon. Täällä kova älämölön köyhän joulusta. Sohvi vetyi yhtä laukkua perässään ja änkesi ahterinsa lentokoneeseen kuohujuomala nauttien ja lensi joulunviettoon. Takaisin tullessa Sohvilla oli Chanelin pusseja kärryssä aika kasa ja teksti "help me". Martta hommasi väkensä liikunnallisen joulun jälkeen kotiin ihan itse. Tässä se ero näillä daameilla. Sohvi ei olisi vieläkään Levillä tuossa tilanteessa. Martalla tapahtuu ja Sohvi on vähän eri maasta.


Julkaissut Smyygi kesäkuuta 04, 2022\nNäppituntumalta riita-asia kannattaa viedä suoraan tuomioistuimeen, jos kyseessä on laaja, taloudellisesti merkittävä ja riittävää näyttöä omaava asiakokonaisuus. Tuomioistuimen etuna on merkittävä ajan säästö.\nRiita-asia kannattaa käsitellä kuluttajariitalautakunnassa, jos oma näyttö on epävarmaa ja puutteellista tai vastapuolella on olemassa ilmeisen vahvaa vastanäyttöä.\nKuluttajariitalautakunnan käsittelyn etuna on mahdollisuus arvioida kuluttajariitalautakunnalle annetuista vastineista vastapuolen todistelun ja näytön painoarvo mahdollista tuomioistuinkäsittelyä varten.\nKuluttajariitalautakunnan ratkaisusuosituksen etuna on myös maksuttomuus, mutta myöhemmin haasteena on ratkaisusuosituksesta poikkeavien vaatimusten ajaminen tuomioistuimessa.\nKuluttaja-asiakkaan on huomattava, että yritykset ovat ryhtyneet kiertämään kuluttajansuojalain velvoitteita myymällä uusia omakotitaloja myös yksityishenkilöiden nimissä. Ilmiö on tuttu autoliikkeistä, jotka välittävät käytettyjä autoja yksityishenkilöiden lukuun.\nKuluttajansuojalakia sovelletaan vain kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan väliseen kauppaan. Yksityishenkilöiden välisiin talokauppoihin ei sovelleta kuluttajansuojalain säännöksiä, eikä talokauppariitoihin voi hakea ratkaisusuositusta kuluttajaneuvonnasta eikä kuluttajariitalautakunnasta.\nYllä on kuvattu kuluttajariidan valitusreitit. Kuluttaja-asiakas voi nostaa kanteen suoraan tuomioistuimessa tai ottaa ensin yhteyttä kuluttajaneuvontaan. Kuluttajaneuvonta antaa opastusta ja apua ongelma- ja riitatilanteisiin.\nMikäli kuluttajaneuvonnan avulla ei ole mahdollista saada aikaan sovintoa, voidaan riita-asia saattaa vireille kuluttajariitalautakunnassa. Mikäli talopakettitoimittaja ei hyväksy kuluttajariitalautakunnan ratkaisusuositusta on ratkaisun toimeenpanoa haettava tuomioistuimelle jätettävällä kanteella.\nMuuttovalmiita talopaketteja koskeviin riitoihin voi liittyä pitkä lista asiakohtia. Kuluttaja-asiakkaan kannattaakin harkita laajan riitakokonaisuuden käsittelyä suoraan tuomioistuimessa.\nKuluttajariitalautakunnasta annetun lain 14 §:n mukaan lautakunta voi jättää asian käsittelemättä mm, jos asian ratkaiseminen edellyttää suullisten todistelukeinojen käyttämistä tai jos asian ratkaiseminen lautakunnassa ei ole tarkoituksenmukaista asian poikkeuksellisen monimutkaisuuden ja vaikean selvitettävyyden vuoksi.\nKuluttaja-asiakkaan odotusaika saattaa venyä jopa yli kahden vuoden mittaiseksi, jonka jälkeen kuluttajariitalautakunta voi ilmoittaa jättävänsä asian sikseen, jos riidan selvittäminen ja suositusluonteinen ratkaiseminen ei ole lautakuntamenettelyssä tarkoituksenmukaista.\nKuluttaja-asiakkaan näkökulmasta on kohtuutonta, että ratkaisu asian käsittelemättä jättämisestä tehdään vasta pitkän vireilläoloajan jälkeen. Kuluttaja-asiakkaan tulisi saada tämä tieto kuluttajariitalautakunnalta mahdollisimman nopeasti ratkaisupyynnön vireille tulon jälkeen.\nKuluttajariitalautakunta katsoo, että asian käsittely on päätettävä, jos aineistoa on kertynyt yli 450 sivua ja asiassa on useita vaatimuskohtia, joiden selvittäminen on monimutkaista. Lautakunnan ohjeistuksen mukaan yli kymmenen vaatimuskohdan luettelo saattaa muodostua kuluttajariitalautakunnassa liian monimutkaiseksi. Ehdotonta rajaa ei kuitenkaan ole.\nOma riitakokonaisuus kannattaa paketoida tiiviiseen muotoon ja esittää asiat ytimekkäästi. Tämän blogin postauksissa kuvattuun laajempaan riitajuttuun odotetaan ratkaisua syksyllä 2022.\nLaki kuluttajariitalautakunnasta (30.12.2015/1697) 13 a § mukaan lautakunnan on viipymättä ilmoitettava riidan osapuolille siitä, että se on saanut kaiken asian ratkaisemiseksi tarpeellisen aineiston. Tässä vaiheessa ilmoitetaan asian käsittelyyn tarvittava lisäaika.\nLaki kuluttajariitalautakunnasta (30.12.2015/1697) 15 § mukaan asia ratkaistaan lautakunnan jaostossa, yksinkertaisessa menettelyssä tai esittelijän ratkaisuna asian vaikeusasteesta riippuen.\nMonimutkaiseksi osoittautuvat asiat ratkaistaan täysistunnossa. Täysistunnossa ratkaistaan periaatteellisesti tärkeät asiat sekä asiat, jotka ovat tarpeen käsitellä täysistunnossa lautakunnan ratkaisukäytännön yhdenmukaistamiseksi.\nMuuttovalmiin omakotitalopaketin riita-asia saattaa sisältää useita riidan kohteita, jolloin kyseessä on monimutkainen asia ja ratkaisu siirtyy todennäköisesti täysistuntokäsittelyyn.\nLaki kuluttajariitalautakunnasta (30.12.2015/1697) 17 § mukaan äänestykseen täysistunnossa ja jaoston istunnossa sovelletaan, mitä oikeudenkäymiskaaren 23 luvun 1, 3–6 ja 8 §:ssä säädetään.\nOlen seurannut taivaltanne - Voimia.\nMyös meidän projektissamme oli talotehtaalla valtavia ongelmia ja toimme ne reilusti julki. Annoimme tilaisuuden korjata eikä kaikkia ongelmia julkaistu kun ne hoidettiin hienosti kuntoon.\nMinusta tämä on ainut tapa saada muutosta alalle. Sekä asiakkaat että tekijät on herätettävä tilanteeseen.\nRakennusalan on uusiuduttava.\nNyt hieman jännityksellä odotan häviääkö tämäkin blogi varoittamatta kuten niin useat vastaavat.\nViimeistään oikeudessa tehdyn sovittelun jälkeen tuleva sisältö jäänee arvottomaksi tuleville rakentajille.\nKiitos kommentista. Toivotaan, että tiedon jakamisesta on hyötyä omakotitalosta haaveileville.