Kielenhuollon juhla syntyy arjesta - Kielikello\nnull Kielenhuollon juhla syntyy arjesta\nPoikkeuksellisena vuonna 2020 on koronapandemiasta huolimatta vietetty hyvässä hengessä Suomen virallisen kielenhuollon 75-vuotisjuhlavuotta tunnuksella Kielen juhlaa 75 vuotta. Vuoden aikana kielenhuollon historiaa ja nykyistä toimintaa on tuotu esiin monin tavoin mm. Kielikellossa, Kotimaisten kielten keskuksen verkkosivuilla ja sosiaalisessa mediassa. Juhlinnan huipensi verkossa välitetty kielenhuoltoseminaari, jota seurasi suoraan tai myöhemmin tallenteena yli 600 kielenhuollon ystävää.\nKielenhuollon ja Kielitoimiston tasavuosia on juhlittu näkyvästi muutaman kerran ennenkin. Voikin olla, että tällaiset merkkivuodet ovat lopulta tärkeämpiä itse juhlijalle kuin juhlien vieraille. Juhlavuodet ovat luontevia tilaisuuksia pysähtyä perustyön keskellä katsomaan hetkeksi taaksepäin: tuolta on lähdetty liikkeelle, tätä kaikkea on vuosien mittaan tehty, välillä on onnistuttu, joskus taas epäonnistuttu, ja tästä tilanteesta katsotaan eteenpäin. On myös motivoivaa huomata, että työtä on tehty ja tuloksia on saavutettu. Siitä on mukavaa kertoa muillekin.\nPitää kuitenkin muistaa, että kielenhuoltoa on harjoitettu Suomessa jo kauan ennen virallisen kielenhuollon organisaation perustamista. Se ei suinkaan syntynyt tyhjästä. Professorien ja muiden 1900-luvun alkupuolen ajan kielimiesten lisäksi kielikysymyksistä keskustelivat myös tavalliset kielestä kiinnostuneet kansalaiset. Tässä Kielikellon numerossa sanojen historian tutkija Kalevi Koukkunen tuo lehtiarkistoista päivänvaloon eräästä uudissanasta käydyn keskustelun ja sen herättämän kritiikin. Ongelmaksi oli havaittu oikean puhuttelusanan valinta silloin, kun puhuteltavan siviilisääty ei ole tiedossa: rouva vai neiti? Sanakilpailun jälkeen asia luultiin ratkaistuksi: sopiva uusi naisen puhuttelusana olisi arvotar.\nHyvästä yrityksestä huolimatta tämä aikanaan perusteellisesti harkittu uudissana on hiljaa kadonnut historian hämärään. Myös myöhemmiltä ajoilta on paljon vastaavia esimerkkejä siitä, miten periaatteessa sovelias sana ei ahkerasta kampanjoinnistakaan huolimatta saa kielenkäyttäjien hyväksyntää. Joskus jälkeenpäin – menneiden vuosien toimintaa tarkastellessa – voi sitten myöntää, että ehdotus ei tainnutkaan olla aivan niin hyvä kuin luultiin.\nMenneiden muistelu tekee näkyväksi myös suuren muutoksen, joka kielenhuollon työtavoissa on tapahtunut vain parissa vuosikymmenessä. Toimintaympäristön ja työvälineiden sähköistyminen on tuonut kielenhuollolle ja sen asiakkaille paljon hyvää. Kielenkäyttäjille on tarjolla nykyisin paljon sellaista tietoa, joka aiemmin oli hajallaan hakuteoksissa tai jota ei mahdollisesti ollut mistään helposti saatavissa. Kotuksen sanakirjat (Kielitoimiston sanakirja, Suomen murteiden sanakirja, Vanhan kirjasuomen sanakirja) ja Kielikello ovat nykyisin verkossa maksutta käytettävissä, ja Kotuksen verkkosivuille on koottu monenlaista informaatiota kielestä ja kielipolitiikasta.\nErikseen mainittakoon Kotuksessa koostetut aineistot, kuten Kielitoimiston ohjepankki sekä nimistöaiheiset julkaisut, joiden avulla ratkeavat monet henkilön-, paikan- ja maidennimiin liittyvät kysymykset. Yksi kirjoittajille tarpeellinen lähde on Asutusnimihakemisto, joka sisältää tietoa mm. kuntien ja kylien nimien taivutuksesta: se kertoo, että esimerkiksi nimen Kempele oikea taivutus on Kempeleessä, ei ”Kempeleellä”. Vuosien mittaan taivutuksessa voi tapahtua muutoksia, joista saadaan tietoa parhaiten vain suoraan nimien käyttäjiltä kysymällä. Erityyppisten muutosten suuntaa ja määrää käsitellään tässä ja vielä seuraavassakin Kielikellossa.\nOhjeet ja sanakirjat eivät tietenkään ole siirtyneet verkkoon itsestään, vaan nykyisten palvelujen rakentaminen on vaatinut ja vaatii jatkuvasti paljon työtä ja aikaa. Käytetyn työmäärän vastineeksi on toivottavasti onnistuttu parantamaan tiedon saavutettavuutta ja vaikuttavuutta. Se nähdään selvemmin tulevaisuudessa, kun jälleen pysähdytään katsomaan taaksepäin vaikkapa jonkin sopivan tasavuosiluvun kohdalla.


Lue teksti ja tee sen jälkeen tehtävät, jotka löytyvät tekstin lopusta.\nSadonkorjuun juhlinta on maanviljelyskulttuureiden vanhinta kalendaariperinnettä. Maatalouteen liittyvä vuodenkierto ja maailmankuva on yhdistänyt aikoinaan koko Eurooppaa. Sadonkorjuun ja vuoden vaihteen juhlaa on vietty syksyisin eri puolilla Eurooppaa oletettavasti jo vasarakirveskulttuurin aikaan. Amerikkaan irlantilaisten siirtolaisten mukana kulkeutuneella halloweenillä ja suomalaisella kekrillä on siten samat, yhteiseurooppalaiset juuret. Nimi halloween (All Hallows Eve) kertoo siitä, kuinka syksyinen sadonkorjuujuhla usein sulautui kristillisellä ajalla yhteen pyhäinmiestenpäivän kanssa. Halloweenin varhaisin kerrostuma on kelttiläinen sadonkorjuu- ja uuden vuoden juhla, samhain. Halloweenista tutut kurpitsalyhty, ”karkkia tai kepponen”, naamioituminen ja kummitukset liittyvät niinikään samaan vuosituhansia vanhaan syysjuhlaperinteeseen, ja niillä on vastineensa myös kekrinvietossa.\nSuomessa kasvukausi on lyhyt. Omavaraistaloudessa elettäessä oli tärkeää, että maan antimet osattiin säilöä oikein, jotta tulevasta talvesta selvittiin. Kun sato oli korjattu ja varastoitu, jyvät laarissa, nauriit kuopassa, karja tuotu laitumilta kotiin ja syysteurastukset tehty, koitti viimein kekri. Alueesta riippuen juhlaa kutsuttiin myös nimillä köyri, köyry ja keyri. Kekrillä ei alkuun ollut vakituista päivämäärää, vaan kukin maatalo juhli sitä sen mukaan, miten työt saatiin valmiiksi. Monilla paikkakunnilla kekriä vietettiin monta päivää peräkkäin, aina talo kerrallaan.\nKekrinä juhlitaan siis sadonkorjuun ja siihen liittyvien töiden päätökseen saamista. Juhlassa on ollut tapana syödä ja juoda ylenpalttisesti. Niin pyrittiin ennen vanhaan takaamaan, että seuraavasta satovuodesta tuli runsas. ”Seitsemän kertaa kekrinä syödään ja iltasetta maahan pannaan.” Kenellekään ei saanut jäädä nälkä, sillä se olisi merkinnyt laihaa satovuotta. Syötiin monia hyviä ruokia kuten lammaspaistia, kotitekoisia makkaroita, juureksia, puuroja ja tuoretta leipää. Paikoin oli tapana, että uudisviljasta leivottu ensimmäinen leipä asetettiin kekrinä paraatipaikalle tuvassa ja pidettiin siinä kevättöihin asti.\nKekrinä syötiin esimerkiksi paljon lihaa, jotta karja kasvaisi, ja juotiin paljon olutta, jotta ohra kasvaisi. Lampaanpaistin luut saatettiin viedä aterian jälkeen lammaskarsinaan koko vuodeksi onnea tuomaan. Tällaisista ”uuden vuoden taioista” nähdään, että kekri oli ennen vanhaan myös vuoden vaihtumisen juhla.\nEnnen nykyisiä kalentereita oli luontevaa aloittaa uusi vuosi siitä, mihin edellinen satovuosi päättyi. Kekrinä juhlittiin yhden vuodenkierron päätöstä ja seuraavan alkamista. Sana 'kekri' onkin johdannainen pyörää ja kiertoa koskevasta kantasuomalaisugrilaisesta sanasta kekra, kekraj. Koska kekri oli elinkeinovuoden taitteen juhla, se oli luonnollisesti vuoden suurin juhla. Kekrinä leikittiin, laulettiin, pyörittiin piiriä ja kerrottiin tarinoita. Vuodentaitteen ja sadonkorjuun hedelmällisyyttä korostava juhla oli myös oivallista kosioaikaa.\nKekrinä oli tapana, että nuoret pukeutuivat kekripukiksi ja kekrittäriksi. Kekripukilla oli yllään nurinpäin käännetty turkki ja tuohinamari. Turkkiin oli saatettu ripustaa erilaisia kapistuksia, ja sarvina pukilla oli lusikat, kapustat tai keritsimet. Kekrittäret puolestaan olivat päästä varpaisiin valkoisiin pukeutuneita naisia, saattoivatpa kasvotkin olla peitetyt valkoisella harsolla tai paperilla. Kekrinä saattoi myös mies pukeutua naisen vaatteisiin ja päinvastoin.\nKekripukki ja kekrittäret kiersivät talosta taloon pyytäen kestitystä. Koska kenellekään ei saanut kekrinä jäädä nälkä, kestittiin kekripukkia ja kekrittäriä taloissa yleensä hyvin. Jos ei talo meinannut tarjota herkkuja, saattoivat vieraat uhata esimerkiksi uunin rikkomisella. Siis: kestitystä tai kepponen. Kekripukki saattoi myös kysellä talon väeltä, onko sadonkorjuuhun liittyvät työt tehty ajallaan. Esimerkiksi: ”Onko jo pellavat kehrätty?” Kekripukki varmisteli näin, että talossa oli tehty kaikki työt tavan mukaan, jotta juhlaa voitiin viettää hyvillä mielin ja tulevasta talvesta selvittäisiin.\nKekripukin ja kekrittärien lisäksi ihmiset uskoivat kekrinä liikkeellä olevan myös näkymättömiä hahmoja, nimittäin esi-isiä. Maanviljely ja maatilanhoito on ylisukupolvinen projekti. Ihmiset ajattelivat, että maa jota he viljelevät ja tila, jolla he asuvat, kuuluvat esi-isille. Uskottiin, että kekrinä suvun vainajat tulevat katsomaan, onko paikat pidetty kunnossa. Eräs selitys kekripukiksi ja kekrittäreksi pukeutumiselle on juuri esi-isien liikkeellä olo. Ei ollut soveliasta henkien vierailuhetkinä ihmisten lähteä liikkeelle muuta kuin ”hengiksi pukeutuneina”.\nEsi-isien uskottiin suojelevan maitaan, jos heidät pidettiin tyytyväisinä. Siksi kekrinä esi-isille katettiin ruuat pöytään ja heille lämmitettiin sauna. Kristillisessä Suomessa pyhäinpäivä ja kekriin liittyvä esi-isien muistaminen sulautuivat luontevasti yhteen. Kekrin vietto alkoi yhdistyä kaikkien pyhien päivään (Festum omnium sanctorum) jo katolisella ajalla, ja käytäntö vakiintui lopullisesti 1800-luvulla. Vuonna 1955 pyhäinpäivä siirrettiin lauantaille, jolloin vielä sankoin joukoin tuona syksyn ainoana pitkänä viikonloppuna otettiin kaupungeista suunta maaseudulle kekrin viettoon.\nKekrinä liikuskelevien esi-isien joukossa saattoi olla myös levottomia, kenties pahantahtoisiakin vainajia. Ei-tervetulleiden vieraiden pitämiseksi loitolla oli tärkeää polttaa tulia. Ennen vanhaan valoja olivat päreet ja soihdut. Kekrinä on myös tavattu polttaa lyhtyä, joka tehtiin kovertamalla nauris. Sen sisään astetettiin lampaanrasvaan kastettu tikku palamaan. Lyhtyä kutsuttiin kitupiikiksi johtuen siitä, että se oli valonlähteenä melko heikko.\nKekri oli merkittävää aikaa vielä yhdestä syystä, nimittäin kuun -ja auringonkierron kannalta. Kekriin kuuluu niin sanottu jakoaika, joka liittyy ajanlaskuun ennen nykyisiä kalentereita. Kuten kekrin, myös jakoajan tarkka ajoitus vaihteli, mutta se sijoittui loka-marraskuun vaihteeseen ja useimmiten alkoi kekristä. Jakoaika tarvittiin, sillä yksi aurinkovuosi ja 12 kuun kierrosta, kuuvuosi, eivät mene tasan. Väliin jää noin 12 vuorokauden mittainen jakso, jota on kutsuttu jakoajaksi.\nJakoaikana elettiin siis tavallaan kahden vuoden välissä, se oli erilaista ja merkittävää aikaa. Erityisesti silloin voitiin tulkita enteitä, joiden uskottiin kertovan tulevan vuoden säästä ja ihmiskohtaloista. Jakoaika oli ikäänkuin pian alkavan vuoden mikrokosmos, pienoisvuosi. Rajat näkyvän ja näkymättömän maailman välillä olivat ohuimmillaan, ajateltiin haltioiden ja esi-isien olevan liikkeellä. Jakoaikana oli siksi tärkeää viettää hiljaiseloa ja pidättäytyä tekemästä työtä. Näin ollen se oli luonteva aika myös maatalouden työntekijöiden vuosilomalle. Piiat ja rengit saattoivat vuosilomalla vierailla kotipaikallaan, ja viedä palveluspaikkansa sadon tuoreita tuliaisia mukanaan.\nKekrin tienoilla oli tapana myös järjestää pestuumarkkinoita eli eräänlaisia työnhakumessuja. Lomansa aikana piiat ja rengit tekivät päätöksen, jatkavatko samassa palveluspaikassa vai ottavatko uuden pestin. Kekri siis merkitsi sadonkorjuu- ja vuodenvaihdejuhlan lisäksi työntekijöille myös lomaa, joka ennestään nostatti juhlatunnelmaa. Vapaaviikkoa kutsuttiin eri puolilla Suomea esimerkiksi kekriviikoksi, väliviikoksi, riiviikoksi, irtoviikoksi, römppäviikoksi, runtuviikoksi, kissaviikoksi ja saviviikoksi. Vapaaviikolla palvelusväki järjesti keskenään omia juhliaan ja tanssejaan.\nKekri viittaa satovuoden päätösjuhlaan, mutta sillä on ollut murteissa muitakin merkityksiä. Kansan parissa kekri on merkinnyt myös viimeisenä olemista. Esimerkiksi se paimen, joka viimeisenä toi karjansa pihaan, sai lisänimen köyri. Sitä elonkorjaajaa, joka viimeisenä pui lyhteensä, nimitettiin köyryksi. Kuka köyriaamuna viimeisenä pääsi ylös sängystä, sai lisänimien köyriporsas. Nämä nimitykset kertovat siitä, kuinka talonpoikaisyhteisössä arvostettiin ripeää työntekoa.\nSuomalaisessa syksyssä on kekrin mentävä aukko\nMonet kekrinvieton tavat siirtyivät Suomessa ajan myötä jouluun sen kasvattaessa merkitystään. Kekripukista tuli joulupukki (kekripukin 'onko työt tehty' vaihtui joulupukin 'onko täällä kilttejä lapsia' kysymykseen), olkien levittäminen lattialle, olkipukit ja himmelit eli hedelmällisyyden symbolit siirtyivät niinikään jouluun. Kekriin liittynyt hiljainen aika, kekrirauha, tunnetaan nykyisin joulurauhana. Ylenpalttinen herkuttelu jouluna on niinikään kekrin peruja, ja jouluporsas on alkujaan ollut kekriporsas.\nKekrin vuodenvaihteen luonteeseen liittyneet perinteet ovat puolestaan siirtyneet uuden vuoden viettoon, kekristä on peräisin tinan valaminenkin. Uutta vuotta on Suomessa alettu laajemmin juhlia nykyisellä paikallaan vasta virallisten kalentereitten kasvatettua merkitystään kaupungistumisen ja teollistumisen myötä. Vielä 1800-luvulla aika oli pitkälti paikallista, ja joka kylässä elettiin omaa aikaa.\nKekriä kuitenkin juhlitaan tänäkin päivänä eri puolilla Suomea. On kekrimarkkinoita, kekrirokkia ja Kajaanissa esimerkiksi koko kaupungin yhteinen kekrijuhla. Vanhoissa kekrinviettotavoissa tiivistyy olennaisesti ruoan merkitys, vuodenkierto, ylisukupolvinen yhteisöllisyys sekä työn ja levon vuorotteleminen. Teemat ovat ajankohtaiset. Sato on edelleen parhaimmillaan tuoreena korjuun jälkeen. Keväälla vuodenkulkua rytimittää joulun ja juhannuksen välissä pääsiäinen. Juhannuksen ja joulun välillä suomalaisessa syksyssä iltojen pimetessä on hyvinkin tilausta yhteiselle juhlalle.\n1) Kekri oli merkittävä juhla monesta syystä. Mitä eri merkityksiä kekrillä on? Anna esimerkki uskomuksesta tai juhlatavasta, jossa kukin merkitys näkyy.\n2) Mitä tapoja ja käytänteitä liittyi jakoaikaan? Mihin ne perustuivat?\n3) Listaa kekriin ja halloweeniin liittyviä juhlanviettotapoja. Mitä samankaltaisia perinteitä löydät? Mihin uskomuksiin ne perustuvat?\n4) Luonnonuskonnoilla ympäri maailmaa on monia yhteisiä piirteitä. Palauta mieleesi näitä piirteitä. Miten ne näkyvät kekrissä? Mitä ne kertovat kekrin alkuperästä?\n5) Tutustu oman asuin- tai synnyinalueesi kekriperinteisiin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran sivuilla. Valitse oma alueesi sivun vasemmassa laidassa olevasta valikosta. Etsi ainakin yksi katkelma liittyen:\n- ruokaan tai juomaan\n- enteiden ottoon\n- kekriin liittyviin uskomuksiin\nKirjaa katkelmat omin sanoin vihkoosi. Millaisia ajatuksia perinnekatkelmat sinussa herättävät?\n6) Kekriin liittyvän jakoajan tarkoitus oli tasata kuuvuosi (12 kuun kiertoa eli taivaallista kuukautta) ja aurinkovuosi. Minkä suuren maailmanuskonnon ajanlasku perustuu kuukalenteriin? Mitä tästä seuraa vuotuisten juhlapäivien suhteen? Vastausta voit etsiä oppikirjasta tai internetistä.\n7) Katso ympäristökirjailija Juha Kuisman haastattelusta alla oleva osa ”Kekriin liittyvä vuodenkierto”. Mitä hän ajattelee kekrin tulevaisuudesta? Miten sinä juhlisit kekriä? Miksi?


Shadow Life: Zombiewalk Kemi\nLähettänyt ShaDow klo 14.40\nnetteraven 12. kesäkuuta 2013 klo 19.37\nAaaaaa, ihania zombeja! ♥\nShaDow 12. kesäkuuta 2013 klo 21.59\nKiitos :D oli kyllä mukavaa tälläytyä zombieksi, sai sotkea ihan kunnolla :D\nWerewolf 12. kesäkuuta 2013 klo 22.24\nAivan mahtava zombie asu!!! Ja toi naama maskit!! En ite kuuna päivänäkään osaisi tehä yhtä hienoa!!:D\nShaDow 13. kesäkuuta 2013 klo 12.03\nKiitos kiitos :) aika helpot nuo oli tehdä, sotkea vaan menemään nin hyvä tulee :D\nNebula 13. kesäkuuta 2013 klo 20.01\nHahaa, näyttää hauskalta :D Hienoa, että sielläkin päin järjestetään tällaisia tapahtumia. Täytyy joskus itsekin tälläytyä zombiksi ja mennä haahuilemaan zombiewalkiin. :)\nShaDow 13. kesäkuuta 2013 klo 20.47\nolin kyllä lievästi sanottuna yllättynyt kun tästä kuulin :D eikä tää ollu täällä kyllä mitenkään iso juttu, kutsu pyöri vain naamakirjassa, missää muualla ei ollu infoa.\nKannattaa ehdottomasti osallistua, aiheuttaa paheennusta taviksissa ;)\nMilla // Moon shaped little box 14. kesäkuuta 2013 klo 0.51\nHienot asut! :) Sie oot kyllä ihan erinäkönen zombina, ei meinanna tunnistaa muuten kun hiuksista. ;)♥\nShaDow 14. kesäkuuta 2013 klo 20.38\njoo, vähän oli erillaiset pakkelit naamasa :D


Käy tutustumassa raikkaan ilman koteihin Mikkelin asuntomessuilla!\nMikkelin asuntomessut ovat avoinna 14.7.–13.8.2017. Tänäkin vuonna useat asuntomessurakentajat ovat valinneet etäohjattavat MyVallox-ilmanvaihtokoneet.\nNäissä kohteissa on Vallox ilmanvaihtokone:\nKohde 2 – Design-Talo Pala\nKohde 8 – Villa Saimaanhelmi\nKohde 16 – Asunto Oy Saimaan Ateljee I\nKohde 17 – Ainoa Villa HelKa Kohde 19 – Muuramen Helmi\nKohde 21 – Rauhan ja Onnin Jukkatalo\nKohde 22 – Ainoa Villa Elisa\nKohde 24 – MinunVALO\nKohde 25 – Ankkuriranta\nKohde 26 – Kotikontti\nKohde 27 – Villa Kuusikko\nKohde 29 – FortumKoti (rak. Ahopelto Group)\nKohde 31 – Samitalo Villa 143\nEsittelyssä kolme kohdetta Mikkelin asuntomessuilta\nAsunto Oy Saimaan Ateljee I\nSaimaan Ateljee I (kohde 16) on puurakenteinen, maalämmöllä lämpiävä paritalo, jonka suunnittelussa on otettu huomioon luonnonläheisyys. Talo sijaitsee asuntomessualueen korkeimmalla kohdalla ja talon molempien asuntojen terasseilta avautuu rauhallinen järvinäkymä Saimaalle.\nHuoneistot ovat kooltaan 82 m² ja 95 m², ja niissä on Vallox 096 MV -ilmanvaihtokoneet, jotka huolehtivat paritalon raikkaasta ilmasta huoneistokohtaisesti.\nParitalon on rakennuttanut Rakennusliike Avikainen ja se tulee rakentamaan viereen vielä lisää vastaavanlaisia paritaloja.\nVas. Asunto Oy Saimaan Ateljee I on paritalo, jossa luonto tulee vahvasti esille.\nOik. Kotikontti on suunniteltu ja rakennettu kahden aikuisen ihmisen tarpeisiin.\nOmakotitalo Kotikontti (kohde 26) on 108 m²:n skandinaavinen moderni puutalo, joka on rakennettu kestävillä ja laadukkailla materiaaleilla. Kotikontin rakentajat Johanna ja Pasi Tiusanen ovat varmasti saaneet tulevaan kotiinsa inspiraatiota myös metsäisestä tontista, joka avautuu suojeltuun aarniometsään. Mammuttikodin toimittamat ulkoseinät ovat tummat ja puuverhoillut ja ne sopivatkin hyvin maisemaan sekä selkeään ja linjakkaaseen arkkitehtuuriin. Pihassa on erillinen, myös vieraiden majoittamiseen sopiva saunarakennus, joka yhdistyy päärakennukseen suuren terassin ja kävelysiltojen avulla.\nKotikonttiin on valittu ilmanvaihtokoneeksi energiatehokas Vallox 110 MV. MyVallox-ilmanvaihtokoneen käyttö on vaivatonta. Konetta ohjataan MyVallox Control-ohjaimella neljän tilavalinnan mukaan: Kotona, Poissa, Tehostus tai Takkatoiminto. MyVallox Cloud -pilvipalvelun avulla ilmanvaihtokonetta voi ohjata mistä tahansa, esimerkiksi älypuhelimella.\nAnkkuriranta (kohde 25) on kahden rivitalon asunto-osakeyhtiö,jonka jokaisesta kymmenestä asunnosta avautuu näköala järvelle. Kyseessä on vuokratalokohde, jonka on rakennuttanut Mikalo Oy (Mikkelin kaupungin omistama vuokrataloyhtiö). Asunnoissa hyödynnetään viimeisintä teknologiaa energiatehokkuudet huomioiden.\nAsunnot ovat kooltaan 54–71 m² ja niissä on pieniin asuntoihin sopivat Valloxin huoneistokohtaiset 096 MV -ilmanvaihtokoneet sekä maalämpöjärjestelmiin suunnitellut MLV-Multi patteriyksiköt. Ilmanvaihtokoneen sisäänrakennettu kosteusanturi säätää ilmanvaihdon tehoa automaattisesti. Patteriyksikköä käytetään lämmityskaudella ilmanvaihtokoneen etulämmitysyksikkönä ja kesällä viilennykseen. Ankkurirannan huoneistoissa ilmanvaihtokone on asennettu kylpyhuoneen kattoon, joka onkin luonteva paikka ilmanvaihtokoneelle. Sen alapuolelle mahtuu hyvin esimerkiksi pesutorni.\nAnkkuriranta on vuokrataloyhtiö, johon kuuluu kaksi rivitalotyyppistä asuinrakennusta.\nAnkkurirannan huoneistoissa on Vallox 096 MV -ilmanvaihtokoneet.\nOsta suodattimet ja ilmanvaihtokone verkkokaupasta


48 m² Albertinkatu 31, 00180 Helsinki Kerrostalo 3h vuokrattavana - Oikotie 16050398\n2 303 € / kk48 m²\nAlbertinkatu 31, Kamppi, Helsinki3h+k+kph+p\nViehättävä kolmio Helsingin sykkeessä. Asunto on kalustettu neljälle majoittujalle. Keittiöstä löytyy mm. astianpesukone, jääkaappi, mikroaaltouuni sekä kahvin- ja vedenkeitin. Kaakeloidussa kylpyhuoneessa on pyykinpesukone. WiFi ja liinavaatteet kuuluvat majoituksen hintaan. Tämä asunto sopii myös työmatkalaiselle. Asunnon lukkojärjestelmä toimii koodilla, joten avainta ei tarvita. Helsingin ydinkeskustan palvelut ravintoloineen, kahviloineen, museoineen sekä lukuisine viehättävine erikoisliikkeineen ovat lyhyen kävelymatkan päässä. Kampin metroasemalle on asunnolta 400 metrin kävelymatka. Hyvät kulkuyhteydet myös bussilla sekä raitiovaunulla.


Lainaa 1500 € edullisesti ja nopeasti - Vippinurkka\nVaihtoehtoja on paljon jos haluat saada 1500e luoton\nEnää ei lainaa hakeva henkilö ole perinteisten pankkien armoilla, vaan lainaa 1500 euroa voi hakea todella monesta eri paikasta nettiä apuna käyttäen. Se helpottaa ihmisten elämää huomattavasti, koska monella saattaa olla pankkiin todella pitkä matka ja aukioloaikojen takia saattaa konttorissa vierailu olla hankalaa.\nNyt hakemuksen voi helposti ja nopeasti täyttää ja palauttaa netissä. Eli vaikka kotikoneelta, töistä, kirjastosta tai vaikka nettikahvilasta voi hakemuksen lähettää. Hakemuksia myös käsitellään aamusta iltaan ja usein käsittely on todella nopeaa. Parhaimillaan voi hyväksytyn hakemuksen jälkeen rahat saada tililleen muutamassa minuutissa. Se jos mikä on todella suuri etu verrattuna periteisiin pankkeihin, koska niiden kanssa asioidessa toiminta on aina huomattavasti hitaampaa.\nLainaa voi saada todella edullisesti\nNetissä on paljon yrityksiä, joilla on erilaisia lainatuotteita. Osa on erikoistunut vain pikavippeihin ja osa kulutusluottoihin ja osa taas pitää paljon erilaisia lainatuotteita valikoimissaan. Sitten kun on tarkasti punninnut omat tarpeensa ja tietää tarkalleen, että mikä on se itselle sopivin lainatuote, niin sitten kannattaa alkaa tutustumaan erilaisiin yrityksiin. Niissä nimittäin on eroja.\nToki alkuun kannattaa kiinnittää huomiota lainan korkoon. Kuitenkin lähes aina koron mukaan määräytyvät lainan kokonaiskustannukset. Osa tosin veloittaa esimerkiksi tilinhoitomaksuja tai avausmaksun tai jotakin muita kuluja, joista saattaa lopulta koostua melko suurikin menoerä. Sen vuoksi ei kannatta kiinnittää huomiota pelkkään korkoon, koska alhaisinta korkoa tarjoava yritys ei aina ole se edullisin.\nMaksuaika ja maksuehdot ovat myös sellaisia asioita, joihin on hyvä kiinnittää huomiota. Toki pitkä maksuaika aina pienentää kuukausittain maksettavan lyhennyksen määrää, mutta myöskin samalla usein kasvattaa lainan kokonaiskustannuksia. Kannattaa siis välttää ylipitkiä maksuaikoja. Muut maksuehdot on myös hyvä käydä huolella läpi, koska kaikki yritykset eivät tarjoa osamaksua, vaan haluavat, että lainattu summa maksetaan takaisin kerralla korkoineen ja kuluineen.\nSaattaa myös yrityksestä riippuen olla mahdollista pitää maksuvapaita tai lyhennysvapaita kuukausia. Osa myös tarjoaa mahdollisuuden siirtää eräpäivää, vaikka kuukaudella eteenpäin. Myöskin eräpäivän muuttaminen vaikka kuun alusta kuun loppuun saattaa olla mahdollista. Eräpäivän muuttaminen tulee kuitenkin aina tehdä hyvissä ajoin ennen laskun erääntymistä. Kannattaa ottaa asioista aina huolellisesti etukäteen selvää, jotta tarvittaessa voi sitten hyödyntää mahdollisia etuja


Bikiniparaatiennätys siirtyi Floridaan 450 naisen voimin - Viihde - Ilta-Sanomat\nBikiniparaatiennätys siirtyi Floridaan 450 naisen voimin\nJulkaistu: 9.3.2012 11:22\nFloridan Panama Cityn rannalla tehtiin silmähivelevä maailmanennätys\nTiistaina upean rannan sannalle ryhmittäytyi jonoon 450 kuvankaunista bikiniasuista naista. Tällä muodostelmalla lyötiin viimevuotinen 357 bikiniasuisen ennätys joka tehtiin Australian Gold Coastilla.\nSäännöt olivat tiukat. Ryhmään osallistuvilla naisilla tuli olla yllään vain kaksiosaiset bikinit. Sääntöjen noudattamista valvottiin antamalla hyväksytylle osanottajalle vaaleanpunainen lippahattu. Bikiniparaatin tuli kulkea yhden mailin (1,6 km) matka.\nVirallinen Guinness World Record -järjestön edustaja julisti klo. 13:30 ennätyksen rikkoutuneen.\nJännityksellä jäämme odottamaan kuinka australialaiset vastaavat tähän kisaan.


Viitteet 21-40 / 87204\nNimeke: Maanviljelyskemiallisen ja suoviljelyosaston kokeet kesällä v. 1913 Tekijät: Rindell, A. Päiväys: 1913 Julkaisu- sarja: Suomen maanviljelys-taloudellinen koelaitos. Tiedonantoja maamiehille\nNimeke: Maanviljelys-taloudellisen koelaitoksen kasvinviljelyosaston koekentät kesällä v. 1913. (jatk.) Päiväys: 1913 Julkaisu- sarja: Suomen maanviljelys-taloudellinen koelaitos. Tiedonantoja maamiehille\nNimeke: Kavahtakaa kaalirevennäistä! Tekijät: Liro, J.I. Päiväys: 1913 Julkaisu- sarja: Suomen maanviljelys-taloudellinen koelaitos. Tiedonantoja maamiehille\nNimeke: Muutamia tuloksia kauralaatututkimuksista Tekijät: Relander, L.Ke. Päiväys: 1913 Julkaisu- sarja: Suomen maanviljelys-taloudellinen koelaitos. Tiedonantoja maamiehille\nNimeke: Lyhyitä ohjeita sokerijuurikkaan viljelijöille Tekijät: Grotenfelt, G. Päiväys: 1913 Julkaisu- sarja: Suomen maanviljelys-taloudellinen koelaitos. Tiedonantoja maamiehille\nNimeke: Kauran kylvöaika- ja kylvömääräkokeet Ånäsissä vuosina 1910-1912 Tekijät: Relander, L. Kr. Päiväys: 1913 Julkaisu- sarja: Suomen maanviljelys-taloudellinen koelaitos. Tiedonantoja maamiehille


Suomen ja Viron ammatillinen koulutus Kuvauksia ja vertailuja - PDF\nSuomen ja Viron ammatillinen koulutus Kuvauksia ja vertailuja\nDownload "Suomen ja Viron ammatillinen koulutus Kuvauksia ja vertailuja"\n1 Suomen ja Viron ammatillinen koulutus Kuvauksia ja vertailuja\n2 SUOMEN JA VIRON AMMATILLINEN KOULUTUS KUVAUKSIA JA VERTAILUJA HETA- HANKKEEN POHJALTA\n3 ISBN (nid.) ISBN (pdf) Edita Prima Oy, Helsinki\n4 SISÄLTÖ I JOHDANTO...5 II SUOMEN JA VIRON AMMATILLISEN KOULUTUKSEN VERTAILU...7 III AMMATILLINEN KOULUTUS VIROSSA Viron koulutusjärjestelmän yleiskuvaus Peruskoulutus Peruskoulun päättäneiden jatkokoulutusvalinnat Ammattikoulutuksen järjestämistavat Ammattikoulutuksen lainsäädännöllinen ja hallinnollinen viitekehys Yhteistyö koulutuksen ja tutkintojen kehittämisessä Ammattioppilaitokset Opetussuunnitelmajärjestelmä Valtakunnalliset opetussuunnitelmat Koulukohtaiset opetussuunnitelmat Koulutuksen loppuun suorittaminen Koulutusalat ja opetussuunnitelmaryhmät Viron näyttötutkintojärjestelmä Ohjausjärjestelmä Tutkintotasot Ammattistandardit Näyttötutkintojen suorittaminen Näyttötutkintojen järjestämiseen osallistuvat tahot Ammattirekisteri Kehitysnäkymiä Tutkintojen tunnustaminen ja ISCED-luokitus IV AMMATILLINEN KOULUTUS SUOMESSA Koulutusjärjestelmän pääpiirteet Ammatillinen koulutus Ammattikoulutuksen hallinnollinen ja lainsäädännöllinen viitekehys Koulutuksen järjestäjät ja oppilaitokset Koulutusalat, tutkinnot ja opintojen rakenne Koulutusalat, tutkinnot ja opintojen rakenne ammatillisessa peruskoulutuksessa Näyttötutkintoina suoritettava ammatillinen peruskoulutus Ammatti- ja erikoisammattitutkinnot\n5 5.4 Pääsyvaatimukset ja tutkintojen tuottama jatko-opintokelpoisuus Suomalaisten tutkintojen sijoittuminen tasoluokituksiin Tasojen määräytyminen kansallisesti Tutkintojen sijoittuminen ISCED-luokitukseen Tutkintojen sijoittuminen ammattipätevyysdirektiivin 2005/36/EY luokituksiin Eurooppalainen tutkintojen viitekehys Tutkintojärjestelmän kehittäminen ja muutokset lähivuosina LIITE V AMMATILLISTEN TUTKINTOJEN VERTAILU PILOTTIALOILLA Mitä vertailtiin? Autoala: autonasentajan tutkinto/ajoneuvoasentajan tutkinto Kaupan ala: Liiketalouden perustutkinto ja myyjän tutkinto (Müüja) Puuala: puusepän ja puuartesaanin tutkinnon osan vertailu Hotelli- ja ravintola-alan perustutkinto, ravintolan ruokatuotannon koulutusohjelma/ravintolakokki Yhteenveto VI KOULUTUSALAN SANASTO\n6 I JOHDANTO Suomen ja Viron opetusviranomaiset ja koulutuksen järjestäjät käynnistivät keväällä 2007 HETA- hankkeen, jonka tarkoituksena on tiivistää ammatillisen koulutuksen yhteistyötä Helsingin ja Tallinnan alueella. HETA on lyhenne sanoista Helsinki-Tallinna. Tarkoituksena on helpottaa kummassakin maassa suoritettujen ammatillisten tutkintojen vertailua ja tunnustamista sekä parantaa mahdollisuuksia suorittaa tutkintoja asuinpaikasta riippumatta. Tavoitteena on edistää väestön ja työvoiman vapaata liikkuvuuden Tallinnan ja Helsingin alueilla. Hankkeen aikana on luotu ja laajennettu yhteistyöverkostoa viranomaisten, ammatillisen koulutuksen järjestäjien ja oppilaitosten välille. Sivutuotteena on syntynyt koulutusalan sanasto suomeksi ja viroksi, myöhemmin englanniksi. Tässä raportissa esitellään hankkeen tuloksia, joita ovat: Suomen ja Viron ammatillisten koulutusjärjestelmien vertailu Siinä on nostettu esille keskeisiä yhtäläisyyksiä ja eroja maiden koulutusjärjestelmissä. Pääpaino on peruskoulun jälkeisessä ammatillisessa koulutuksessa. Vertailu on luvussa 2. Ammatillisten koulutusjärjestelmien kuvaukset Kuvaukset on tehty kummastakin maasta mahdollisimman samansisältöisenä. Koulutusjärjestelmät kuitenkin poikkeavat niin paljon toisistaan ja ovat erilaisella kehitysasteella, joten kuvauksissa painottuvat hieman erilaiset asiat. Kuvaukset ovat luvuissa 3 ja 4. Ammatillisten tutkintojen vertailu pilottialoilla Hankkeen käynnistysvaiheessa valittiin neljä koulutusalaa, joilla vertailtiin koulutusta, tutkintoja ja niissä vaadittavaa osaamista tarkemmin. Valitut alat ja tutkinnot ovat - autoala ja erityisesti ajoneuvoasentajan koulutus - kaupan ala, merkonomin perustutkinto ja myyjän ammattitutkinto - hotelli- ja ravintola-ala, erityisesti ravintolakokin tutkinto sekä - puuala ja puusepän koulutus. Pilottialoilta saatuja kokemuksia ja tuloksia on esitelty lyhyesti tämän raportin luvussa 5. Lisäksi on kultakin alalta erilliset raportit. Koulutusalan sanasto suomeksi ja viroksi Sanasto on julkaisun lopussa. Yhteistyöverkosto Suomesta hankkeen toteuttamiseen ovat osallistuneet Opetushallitus, Espoon seudun koulutuskuntayhtymä Omnia (Suomen partneri) ja aikuiskoulutuskeskus Adulta Oy. 5\n7 Virossa hankkeen toteuttajia ovat olleet Viron opetusministeriö sekä Riiklik Eksami ja Kvalifikatsoonikeskus (REKK pääpartneri) ja Kutsekvalifikatsooni Sihtasutus (Kutsekoda). Nämä tahot vastaavat Virossa ammatillisen koulutuksen ja tutkintojen kehittämisestä. Hankkeen aikana on yhteistyö laajentunut Helsingin ja Tallinnan seudun oppilaitosten ja tutkintojen suorituksia vastaanottavien tahojen välille. Yhteistyöverkostoa on kuvattu tarkemmin alakohtaisissa raporteissa. Hankkeen aikana pidettiin useita seminaareja Suomessa ja Virossa. HETA -hanke on saanut rahoitusta Euroopan aluekehitysrahastosta ja se on toteuttanut Etelä-Suomen ja Viron INTERREG IIIA ohjelmaa. Tämän raportin kirjoittamisesta Suomessa ovat vastanneet kouluneuvos Heli Kuusi ja opetusneuvos Marketta Saarinen Opetushallituksesta. Projektipäällikkö Sirje Hassinen Omniasta on avustanut käännöksissä. Sanaston tekemiseen on lisäksi osallistunut Maaja-Katrin Kerem Viron Kutsekodasta. Vastaava raportti on laadittu viroksi. Siinä on mainittu vastuutahot ja tekijät Virosta. 6\n8 II SUOMEN JA VIRON AMMATILLISEN KOULUTUKSEN VERTAILU Koulutusjärjestelmien vertailua vaikeuttaa se, että eri maissa käytetään samoja tai samalta kuulostavia käsitteitä, mutta tarkoitetaan eri asioita. Suomen ja Viron järjestelmävertailussa ongelmallinen käsite on ollut esimerkiksi näyttö ja sen vironkieliset vastineet. Suomessa on aikuisilla näyttötutkintoja ja nuorten koulutuksessa ammattiosaamisen näyttöjä, Virossa taas on kompetentsipõhine kutseeksam. Käsitemäärittelyä on syytä vielä jatkaa, jotta varmistetaan ymmärrettävyys. Koulutusjärjestelmien yleisiä piirteitä Molemmissa maissa, Suomessa ja Virossa, on 9-vuotinen perusopetus ja sama oppivelvollisuusikä, 7-17 vuotta. Lähes kaikki suorittavat peruskoulun, Virossa on keskeyttäneitä hieman enemmän kuin Suomessa. Virossa lähes 90% ja Suomessa yli 95 % jatkaa peruskoulun jälkeen opintojaan toisen asteen koulutuksessa. Suomessa peruskoulun jälkeen noin 54 % jatkaa toisella asteella yleissivistävässä lukiossa ja lähes 40 % ammatillisessa koulutuksessa. Virossa tilanne on samansuuntainen, mutta lukioon menevien osuus on vieläkin suurempi, 64 % pyrkii lukioon ja 30 % ammatilliseen koulutukseen. Sekä Suomessa että Virossa voi suorittaa samanaikaisesti sekä ammatillisia että lukio-opintoja. Virossa ammatillisen tutkinnon suorittanut voi jatkaa yleissivistäviä opintojaan 35 opintoviikon ajan ja saada näin lisävalmennusta ylioppilastutkintoa vastaavien kansallisten kokeiden suorittamiseen. Virossa sekä perusopetukseen että lukiokoulutukseen voi sisältyä ammatilliseen koulutukseen valmentavaa koulutusta. Suomessa tällaista koulutusta ei ole. Suomessa voi peruskoulun jälkeen osallistua perusopetuksen lisäopetukseen, jossa suunnitellaan jatko-opintoja sekä parannetaan opiskeluvalmiuksia. Ammatillisissa oppilaitoksissa on Suomessakin ohjaavaa ja valmistavaa opetusta. Ammatillisen koulutuksen järjestelmät Koulumuotoisen opiskelun traditio on vallitseva molemmissa maissa. Toisen asteen ammatillinen koulutus on järjestetty pääpiirteittäin samalla tavalla kolmivuotisena koulutuksena, johon sisältyy sekä yleissivistäviä että ammatillisia opintoja, työssäoppimista ja käytännön opiskelua. Suomen ammatillisen peruskoulutuksen järjestelmä on yhtenäinen. Virossa on erilaisia koulutusvaihtoehtoja, kuten - ammatillista koulutusta, joka ei sisällä yleissivistäviä opintoja - ammattiin valmentavaa koulutusta niille, joiden peruskoulu on jäänyt kesken - lukio-opintoihin perustuvaa ammatillista koulutusta 7\n9 Suomessa oppisopimuskoulutuksella on pitkät perinteet. Virossa oppisopimuskoulutus sisällytettiin ammatillisen koulutuksen lainsäädäntöön vuonna Suomessa nuorten osallistuminen oppisopimuskoulutukseen on suhteellisen vähäistä, Virossa vieläkin vähäisempää. Kolmivuotiset ammatilliset perustutkinnot tuottavat Suomessa yleisen korkeakoulukelpoisuuden. Virossa sen saavuttamiseksi vaaditaan pääsääntöisesti ylioppilastutkintoa vastaavien kansallisten kokeiden suorittamista. Ammatillisen perustutkinnon suorittaneet voivat Virossa kuitenkin päästä saman alan ammattikorkeakouluopintoihin ja myös yliopistoihin on mahdollista päästä ilman kansallisten kokeiden suorittamista yliopistojen itse asettamisen valintakriteereiden mukaisesti. Molemmissa maissa on mahdollista suorittaa ammatillisia tutkintoja sekä kouluopetukseen perustuvina että näyttötutkintoina. Näyttötutkinnoissa tutkinnon suorittaja, jolla on tutkintovaatimuksissa määritelty ammattitaito, voi osoittaa osaamisensa näytöillä ilman osallistumista valmistavaan koulutukseen. Viron näyttötutkintojärjestelmässä (Kutsekoda) on viisi tasoa, joista kaksi ylintä ovat korkeakoulutasoisia. Suomessa näyttötutkintoja on kolmentyyppisiä (perustutkinnot, ammattitutkinnot ja erikoisammattitutkinnot). Lainsäädännössä ei selkeästi määritellä näyttötutkintojen tasojen keskinäisiä suhteita. Suomessa koulumuotoinen koulutus ja näyttötutkintojärjestelmä liittyvät yhteen niin, että ammatillinen perustutkinto voidaan suorittaa joko koulumuotoisesti tai näyttötutkintona. Ammattitaitovaatimukset ovat niissä samanlaiset. Virossa on erillinen näyttötutkintojärjestelmä, mutta vuodesta 2004 lähtien kouluopiskeluna ja näyttötutkintoina suoritettavia I tason tutkintoja pyritään integroimaan siten, että yhä suurempi osa suorittaisi koulun loppukokeen lisäksi myös ammattitutkinnon. Korkean asteen koulutus Korkea-asteella molemmissa maissa on samanlainen ns. Bolognan prosessin mukainen tutkintorakenne (ensimmäisen syklin, toisen syklin ja kolmannen syklin tutkinnot) Molemmissa maissa on duaalijärjestelmä, niin että on olemassa sekä yliopistoja että ammattikorkeakouluja (Virossa rakenduskõrgkool). Säädösperusta ja hallinto Säädösrakenne on molemmissa maissa samanlainen. Opetusministeriöllä on keskeinen ohjaustehtävä. Ammatillisen koulutuksen kehittäminen tapahtuu sen johdolla. Hallintorakenteissa on eroa. Suomessa opetusministeriön alainen Opetushallitus vastaa sekä koulumuotoisen koulutuksen valtakunnallisten opetussuunnitelman perusteiden että näyttötutkintojen tutkintojen perusteiden laatimisesta yhteistyössä koulutustoimikuntien ja työelämän edustajien kanssa. Virossa vastaavia tehtäviä hoitaa kaksi eri opetusministeriön alaista organisaatiota: Riiklik- Eksami- ja Kvalifikatsionikeskus (REKK) ja Kutsekvalifikatsioni Sihtastus (Kutsekoda). REKK vastaa ammatillisen koulutuksen opetussuunnitelmien kehittämisestä yhteistyössä oppilaitosten kanssa. Kutsekoda määrittelee eri alojen 8\n10 ammattitaitovaatimukset (-standardit) yhteistyössä työelämäosapuolten kanssa ja vastaa aikuisten näyttötutkintojärjestelmän hallinnoinnista. Ammatillisen koulutuksen järjestäjät ja oppilaitokset Suomessa koulutuksen järjestäjät ovat kuntayhtymiä, yksittäisiä kuntia tai yksityisiä yrityksiä ja säätiöitä, poikkeuksellisesti valtio. Virossa ammatilliset oppilaitokset ovat pääosin valtion omistamia, mutta myös yksityisillä oppilaitoksilla on merkittävä tehtävä koulutuksen järjestäjinä. Samat oppilaitokset järjestävät Suomessa sekä nuorten että aikuisten ammatillista koulutusta. Lisäksi on aikuiskoulutuskeskuksia. Virossa aikuiskoulutus on toistaiseksi vähäistä, mutta vahvasti kehitteillä oleva koulutusmuoto. Molemmissa maissa ammatillinen koulutus on perinteisesti järjestetty pääosin koulumuotoisena opetuksena. Työpaikoilla tapahtuva opiskelu ja työelämän kanssa tehtävä yhteistyö on molemmissa maissa lisääntymässä ja kehittämisen painopisteenä. Opetussuunnitelmajärjestelmät ja tutkintorakenteet Koulutusalaluokitus, jonka mukaan ammatilliset tutkinnot ryhmitellään eri koulutusaloille, on Suomessa ja Virossa erilainen. Tutkintojen sääntely poikkeaa toisistaan. Suomessa tutkintojen ja koulutusohjelmien lukumäärästä, nimistä ja niiden sijoittumisesta koulutusaloille säädetään valtakunnallisesti (Opetusministeriö). Kutakin tutkintoa varten laaditaan kansalliset opetussuunnitelman ja tutkinnon perusteet (Opetushallitus). Koulutuksen järjestäjien ja oppilaitosten tulee noudattaa valtakunnallisia perusteita laatiessaan niiden pohjalta omat opetussuunnitelmansa. Virossa on kehitteillä vastaava tutkinto- ja opetussuunnitelmajärjestelmä ammatillista peruskoulutusta varten. Viron opetusministeriö on vahvistanut kansalliset opetussuunnitelman perusteet viittä tutkintoa varten. Suunnitelmissa on noin 35 valtakunnallisen opetussuunnitelman perusteen laatiminen, johon tavoitteeseen päästäneen muutamassa vuodessa. Opetussuunnitelman perusteet perustuvat kansallisiin ammattitaitovaatimuksiin eli ammattistandardeihin, joista Kutsekoda vastaa. Muutoin Viron oppilaitokset päättävät opetussuunnitelmista itsenäisesti ammattitaitovaatimusten (Kutsekoda) pohjalta ja opetusviranomaisten (REKK) ohjauksessa. Ammattiopintojen rakenteessa on paljon yhtäläisyyksiä, kuten valinnaisuus, joustavat opintojen suorittamismahdollisuudet, työssäoppiminen, käytännön opiskelu oppilaitoksissa ja niin edelleen. Virossa kolmivuotiseen koulutukseen kuuluu Suomen tapaan yleissivistäviä opintoja, mutta sen ohella on Virossa myös työvaltaista opetusta. Yleissivistävien opintojen laajuus on Virossa 40 opintoviikkoa ja Suomessa 20 opintoviikkoa. Tutkintojen suorittaminen ja ammattiosaamisen näytöt Suomessa nuorten koulutuksessa oppilaitos antaa tutkintotodistuksen sen jälkeen, kun opiskelija on suorittanut hyväksytysti tutkintoon kuuluvat opinnot ja ammattiosaamisen näytöt. Ammattiosaamisen näytöt ovat osa koulutusta ja arviointia ja niistä saatu todistus on tutkintotodistuksen liitteenä Myös päättötyö kuuluu opintoihin, mutta se ei ole sama kuin päättökoe. 9\n11 Virossa ammatillinen koulutus katsotaan suoritetuksi sen jälkeen kun opiskelija on suorittanut siihen kuuluvat opinnot ja loppukokeen. Kouluopiskelussa loppukokeen järjestää oppilaitos, joka myös antaa koulutodistuksen. Sen lisäksi opiskelija voi osallistua kansalliseen ammattitutkintoon, jonka järjestämisestä vastaa Kutsekoda. Silloin opiskelija saa kaksi todistusta, koulutodistuksen ja ammattitutkintotodistuksen. Virossa on säädösten mukaan vuodesta 2004 lähtien ollut myös mahdollista yhdistää koulussa suoritettava tutkinto ja näyttötutkintona suoritettava ammattitutkinto. Ammattitutkinto voi korvata oppilaitoksen loppukokeen. Aikuiskoulutuksessa osaaminen osoitetaan Suomessa näyttötutkinnoissa, joita valvovat tutkintotoimikunnat. Tutkintotodistuksen myöntämisestä vastaavat tutkintotoimikunnat. Virossa on pääosin samalla tavalla organisoitu näyttökokeisiin perustuva tutkintojen suorittamisjärjestelmä. Molemmissa maissa koulumuotoisessa koulutuksessa arviointiasteikko on 1-5. Virossa arvosanat 1 ja 2 tarkoittavat että suoritus on hylätty, Suomessa ne tarkoittavat hyväksyttyä suoritusta. Näyttötutkinnoissa molemmissa maissa arvioinnissa on kaksi vaihtoehtoa hyväksytty - hylätty. Ammatillisten tutkintojen tasoluokitukset ja tutkintojen viitekehys Molempien maiden toisen asteen kolmivuotiset ammatilliset perustutkinnot sijoittuvat ISCED-järjestelmässä tasolle 3. Virossa toisen asteen yleissivistävään koulutukseen pohjautuva ammatillinen koulutus on ISCED-järjestelmässä tasolla 4 B. Suomen järjestelmässä ei tällaista koulutusta ole. Viron yleissivistävän koulutuksen yhteydessä annettava ammatillinen koulutus ja oppivelvollisuusiän ylittäneille ilman peruskoulutodistusta oleville annettava ammatillinen koulutus sijoittuu ISCED-tasolle 2. Suomessa ei tällaisia koulutuksia ole. Suomen näyttötutkinnoista ammattitutkinnot ovat ISCED-järjestelmässä tasolla 3 ja erikoisammattitutkinnot tasolla 4 C. Viron näyttötutkintoja ei ole sijoitettu ISCED-järjestelmään. Suomessa uusi hallitus on antanut luonnoksen koulutuksen ja tutkimuksen kehittämissuunnitelmasta vuosille Sen mukaan vuoteen 2010 mennessä valmistellaan tutkintojen tuottaman ja muun osaamisen kuvaamiseen perustuva kansallinen tutkintojen viitekehys. Virossa viisiportainen tutkintojärjestelmä korvataan tutkintojen Eurooppalaisen viitekehysjärjestelmän mukaisella järjestelmällä lähivuosien aikana. 10\n12 III AMMATILLINEN KOULUTUS VIROSSA 1 VIRON KOULUTUSJÄRJESTELMÄN YLEISKUVAUS Viron lainsäädännössä koulutus jaotellaan tavoitteiden perusteella yleiskoulutukseen, ammattikoulutukseen ja harrastustavoitteiseen koulutukseen. Koulutuksen tasot ovat esikoulutus, peruskoulutus (I taso), keskiasteen koulutus (II taso) ja korkeakoulutus (III taso). 1.1 Peruskoulutus Peruskoulun tavoitteena on itsenäinen opiskelija, joka kykenee tekemään tulevan koulutustiensä suhteen tietoisia valintoja ja joka on päättäväinen, vastuuntuntoinen, yhteistyöhaluinen ja arvokas kansalainen. Peruskoulun aloittamisen edellytyksenä on oppivelvollisuusiän saavuttaminen. Oppivelvollinen on sellainen lapsi, joka täyttää kyseisen vuoden lokakuun alkuun mennessä seitsemän vuotta. Oppivelvollisuus jatkuu 17-vuoden ikäiseksi. Tavoitteena on, että jokaisen oppilaan tulisi saada peruskoulun päättötodistus. Tästä huolimatta noin prosentti peruskoulun ylimpien luokkien (7.-9. luokkien) oppilaista keskeyttää opintonsa. Peruskoulu on yhtenäiskoulu, jossa jokainen seuraava oppivuosi perustuu tiiviisti edelliseen, mikä mahdollistaa esteettömän siirtymisen koulusta toiseen. Peruskoulussa on yhdeksän luokkaa (1.-9. luokka). Peruskoulu jakautuu luokka-asteiden mukaan seuraavasti: I kouluaste (1.-3. luokat), II kouluaste (4.-6. luokat) ja III kouluaste (7.-9. luokat). Peruskoulun III asteella voi osallistua myös ammatilliseen esikoulutukseen tai peruskoulussa ja lukiossa järjestettävään ammattikoulutukseen. 1.2 Peruskoulun päättäneiden jatkokoulutusvalinnat Peruskoulun suorittaminen antaa oikeuden jatkaa opintoja lukiossa tavoitteena yleissivistävän keskiasteen koulutuksen suorittaminen tai ammattioppilaitoksessa ammatillisen peruskoulutuksen suorittaminen tai pelkästään ammatin oppiminen. Peruskoulun jälkeistä koulutusta nimitetään Virossa yhteisellä nimikkeellä keskharidus (keskikoulutus), joka vastaa Suomen toisen asteen (upper secondary) koulutusta. Lukiota vastaavan koulutuksen vironkielinen nimitys on gümnaasium. Viron kolmivuotisen ammatillisen peruskoulutuksen nimen suora käännös olisi ammattikeskikoulutus. Keskikoulutus-termin käyttöä on suomenkielisessä kuvauksessa kuitenkin vältetty, koska sanojen merkityserot voivat aiheuttaa sekaannusta. Peruskoulun päättäneistä suuri enemmistö, 67 prosenttia vuonna 2006, siirtyi jatkamaan opintojaan lukion päiväopetukseen ja kaksi prosenttia siirtyi iltalukioon. Ammattikoulutukseen siirtyi lähes 29 prosenttia samana vuonna peruskoulunsa päättäneistä. Vuoteen 2000 verrattuna on lukioon siirtyvien opiskelijoiden osuus pienentynyt ja ammattikouluun siirtyvien nuorten osuus kasvanut (vuonna 2000 suhde oli 72 % ja 26 % ja vuonna 1993 vastaavasti 60 % ja 30 %). 11\n13 VIRON KOULUTUSJÄRJESTELMÄ Ikä Koulutusaika 4 6A 3 6A 2 Tohtorinopetus 1 (Yliopisto) 2 Maisterinkoulutus 5A A 1 (Ammattikorkeakoulu*) 5A A 5 5A kätilöopetus 5A 22 4 Kandidaatin- ja maisterinkoulutus 4 5A 4 Ammattikorkeakoulu- 5A 21 3 yhdistetty 3 Kandidaatin- 5A 3 ja korkeakouluopetus 5A 20 2 opetussuunnitelma 2 ja maisterinkoulutus 2 (Ammattikorkeakoulu, 19 1 (Yliopisto) 1 (Yliopisto) 1 ammattioppilaitos, yliopisto) 2 Ammatillinen koulutus keskikoulutuksen pohjalta 1 (Ammattioppilaitos) 4B 4B 1 Lisävuosi (yleissiv.) Yleiskeskikoulutus 3A 3 Ammattikeskikoulutus 3B 2 Ammattikoulutus 2C Ammattikoulutus 3C 1 ilman peruskoulutusta, 17v (Lukio) 1 (Ammattioppilaitos) 1 peruskoulupohjalta A Peruskoulutus 10 4 (Peruskoulu) Esiopetus 0 5 (Koulua edeltävä lastentarha) 1.3 Ammattikoulutuksen järjestämistavat Ammattikoulutuksen järjestämisestä säädetään ammattioppilaitoksia koskevassa laissa (kutseõppeasutuse seadus). Ammattioppilaitoslaki säätelee valtion ja kuntien omistamien koulujen toimintaa ja myös yksityiskoulujen toimintaa siltä osin, kun yksityiskoululaissa ei ole toisin säädetty. Ammattioppilaitoksissa voidaan antaa seuraavanlaista opetusta: 1. ammatinvalintaan johdattavat kurssit (kutsealane eelkoolitus); 2. peruskoulun ja lukion ammatilliset kurssit (kutseõpe põhikoolis ja gümnaasiumis); 3. ammatillinen koulutus ilman vaatimusta peruskoulun suorittamisesta (põhihariduseta nõudeta kutseõpe 4. ammattikoulutus ilman yleissivistäviä opintoja (kutseõpe põhihariduse baasil); 5. ammatillinen peruskoulutus (ammattikeskikoulutus, kutsekeskharidusõpe); 6. ammatillinen peruskoulutus lukion pohjalta (kutseõpe keskhariduse baasil); 7. ammattikorkeakouluopetus (rakenduskõrgharidusõpe); 8. aikuisten ammatillinen täydennyskoulutus (täiskasvanute tööalane koolitus) Seuraavassa on tarkempi kuvaus edellisistä: Ammatinvalintaan johdattavat kurssit ovat peruskoulussa ja lukiossa valinnaisaineena järjestettyä ammattiin ohjaavaa pienimuotoista ammattien tai ammattialojen esittelyä. Kurssien laajuus on korkeintaan 15 opintoviikkoa eikä niitä varten laadita erillistä opetussuunnitelmaa. 12\n14 Peruskoulun ja lukion ammatilliset kurssit ovat ammatillisen koulutuksen opetussuunnitelman perusteella tapahtuvaa opetusta, jota antaa ammattioppilaitos. Suorittamalla näitä kursseja peruskoulussa tai toisen asteen yleissivistävässä koulutuksessa opiskelevat saavat tietyn ammatin tai erikoisalan perustietoja ja -taitoja. Opetuksen laajuus on vähintään 15 opintoviikkoa. Kursseja suorittaneille annetaan todistus, jonka perusteella opinnot voidaan ottaa huomioon, mikäli opiskelija jatkaa saman alan opiskelua ammattioppilaitoksessa. Opetukseen voivat osallistua myös etä- ja iltaopiskelijat. Ilman peruskoulun suorittamista olevien ammatillinen koulutus on tarkoitettu pääasiassa niille, joiden peruskouluopinnot ovat jääneet kesken ja jotka eivät iän perusteella ole enää oppivelvollisia. Koulutuksessa opitaan ammatissa tai erikoistumisalalla tarvittavia tietoja, taitoja ja asenteita. Opetuksen laajuus vaihtelee 20 ja 100 opintoviikon välillä. Opetuksesta on käytännön työtä 1 vähintään 25 prosenttia ja käytännön harjoittelua 2 samoin 25 prosenttia Yhdessä nämä muodostavat puolet opetussuunnitelman koko laajuudesta. Ammattikoulutus ilman yleissivistäviä opintoja on tarkoitettu niille, jotka mahdollisesti epäonnistuisivat ammatilliseen peruskoulutukseen kuuluvissa yleissivistävissä aineissa, mutta jotka pystyvät saavuttamaan ammatti- tai erikoisalan ammattityössä tarpeelliset tiedot, taidot ja asenteet. Pääsyvaatimuksena on peruskoulun suorittaminen. Opintojen laajuus vaihtelee 20 ja 100 opintoviikon välillä, mutta opiskeluaika voi olla pitempikin opiskeltaessa musiikkia ja esittäviä taiteita. Käytännön työn ja käytännön harjoittelun osuus on yhteensä puolet ammatillisen opetuksen kokonaislaajuudesta. Opiskelun lopussa voi suorittaa joko koulukokeen tai näyttötutkinnon. Koulutuksen suorittamisesta annetaan todistus, jossa on arvosanat. Oppilaan anomuksen perusteella hänet voidaan ensimmäisen oppivuoden jälkeen siirtää ammatillisen peruskoulutuksen opinnoista suorittamaan ammattikoulutusta, johon ei kuulu yleissivistäviä opintoja. Ammatillinen peruskoulutus (ammattikeskikoulutus, kutsekeskharidusõppe) on pääasiallinen ammattikoulutuksen suorittamistapa ja se vastaa Suomen ammatillista peruskoulutusta. Siinä opitaan ammatissa ja erikoistumisalalla tarvittavat tiedot, taidot ja asenteet sekä opetussuunnitelmassa määritelty yleissivistävä osaaminen. Ammatilliseen peruskoulutukseen pääsemiseksi vaaditaan peruskoulun suorittaminen. Opintojen laajuus on vähintään 120 opintoviikkoa (3 vuotta). Yleissivistäviä aineita opiskellaan vähintään 40 oppiviikkoa. Ammatillisia opintoja tulee olla vähintään puolet opinnoista. Ammatillisista opinnoista käytännön harjoittelua on 25 prosenttia ja käytännön työtä 25 prosenttia. Tutkinto on suoritettu, kun opiskelija on hyväksyttävästi suorittanut kaikki opetussuunnitelman mukaiset opinnot ja ammatti- tai erikoistumisalakohtaisen loppukokeen. Koulussa suoritettavan loppukokeen lisäksi on mahdollista suorittaa myös näyttötutkinto. Oppilaitos antaa ammatillisen peruskoulutuksen suorittaneelle päättötodistuksen, jossa on koulutuksesta annetut arvosanat. Ammatillisen peruskoulutuksen suorittaneet voivat jatkaa yleissivistäviä opintojaan enintään 35 oppiviikon verran joko ilta- tai etäopiskeluna tai yksityisoppilaana. Ammatillisen oppilaitoksen tulee kertoa oppilaille lisävuosimahdollisuudesta. Tämän ns. lisävuoden tavoite on antaa parempi valmius suomalaisia ylioppilaskokeita vastaavien kansallisten kokeiden suorittamiseen. 1 Käytännön työ on opittujen tietojen ja taitojen soveltamista oppilaitosympäristössä. Käytännön työ tapahtuu harjoitustyönä, harjoitustunnilla, laboratoriotyönä tai muulla koulun päättämällä tavalla. 2 Käytännön harjoittelu on työpaikalla tehtävää työtä, joka on opetussuunnitelmaan kuuluvaa ja tapahtuu ohjaajan johdolla. 13\n15 Lukiopohjaisen ammatillisen koulutuksen kesto vaihtelee puolesta vuodesta kahteen ja puoleen vuoteen. Musiikin ja esittävien taiteiden opintojen kesto on enintään kolme vuotta. Koulutuksessa opitaan itsenäisessä ammattityössä tarvittavat tiedot, taidot ja asenteet. Lopuksi suoritetaan joko koulukoe tai näyttötutkinto. Koulutuksen ja kokeen hyväksytysti suorittaneille annetaan todistus arvosanoineen lukiopohjaisen ammatillisen koulutuksen suorittamisesta. Ammattikorkeakouluopetusta voidaan antaa myös ammattioppilaitoksessa. Tällöin opetuksen toteuttamista, rahoitusta yms. koskevat ammattikorkeakouluopetuksesta annetut säädökset. Mikäli vähintään kaksi kolmasosaa ammattioppilaitoksen oppilaista ja ylioppilaista opiskelee ammattikorkeakoulun opetussuunnitelman mukaan, saa koulu ammattikorkeakoulun aseman. Aikuisten ammatillisen täydennyskoulutuksen avulla voi hankkia ja täydentää tietoja ja taitoja tai kouluttautua uudelleen joko työpaikalla tai oppilaitoksessa. Koulutus muodostuu eripituisista kursseista, joiden suorittaminen ei sinänsä johda korkeammalle koulutustasolle. Sen sijaan koulutus voi nostaa ammattitaitotasoa, jos henkilö suorittaa ammattitutkinnon joko omasta halustaan tai sen vuoksi, että kyseinen ammatti on säännelty tai jos työntekijältä muusta syystä vaaditaan tutkinto. Täydennyskoulutusta tarjoavat ammattioppilaitokset, ammattikorkeakoulut, yliopistot sekä yksityiset oppilaitokset. Koulutus voi tapahtua myös yrityksissä ja työpaikalla. Tietyillä aloilla (esim. opettajat ja lääkärit) koulutusta tarjoavat lähinnä korkeakoulut. Koulutusmarkkinoilla on tarjolla paljon yksityisten yritysten järjestämää koulutusta. Ammattioppilaitokset järjestävät täydennyskoulutusta aloilla, joilla ne yleensäkin antavat koulutusta. Ne järjestävät opetusta kokopäiväisenä tai osa-aikaisena sekä erilliskursseina. Valtion oppilaitokset ja yksityiset ammatilliset oppilaitokset tarjoavat ammatillista perus- ja täydennyskoulutusta 16 koulutusalalla. Kokopäiväinen ja osa-aikainen opiskelu. Vuonna 2006 tehty lainmuutos antoi mahdollisuuden järjestään opetusta entistä joustavammin koulussa tai työpaikoilla. Kokoaikaisessa opiskelussa suoritetaan lukuvuoden aikana vähintään 75 prosenttia ja osa-aikaisessa opiskelussa alle 75 prosenttia siitä, mitä opetussuunnitelmassa on säädetty suoritettavaksi. Koulun johtajalla (rehtorilla) on kuitenkin mahdollisuus päättää siitä, mitkä koulutukset voidaan opiskella ainoastaan kokoaikaisesti. Johtaja voi myös määritellä osa-aikaisessa opiskelussa opetuksen laajuuden minimirajan. Opiskelu koulussa ja työpaikoilla. Koulumuotoisessa opiskelussa ei työpaikalla tapahtuva käytännön harjoittelu saa ylittää puolta opintojen kokonaislaajuudesta. Työpaikoilla tapahtuvassa opiskelussa työpaikalla opiskellaan vähintään kaksi kolmannesta ammattikoulutuksen kokonaisajasta. Tämä järjestely vastaa Suomen oppisopimuskoulutusta. Harjoittelupaikasta tehdään etukäteen kirjallinen asiantuntija-arvio ja opiskelijalla tulee olla ohjaaja sekä koulusta että harjoittelupaikasta. Opiskelijalle laaditaan koulun ja harjoittelupaikan yhteistyönä henkilökohtainen opiskelusuunnitelma, jossa otetaan huomioon harjoittelupaikan erityispiirteet, opiskelijan koulutustaso, aikaisemmat tiedot ja taidot sekä erityistarpeet. Samoin määritellään, mitä eroja on verrattuna koulumuotoisen koulutuksen opiskelujärjestelyihin, valinnaisopintojen opetuskokonaisuuksiin (moduuleihin) ja arvosteluun. 14\n16 2 AMMATTIKOULUTUKSEN LAINSÄÄDÄNNÖLLINEN JA HALLINNOLLINEN VIITEKEHYS Ammattikoulutusta säätelevät seuraavat lait ja asetukset: Ammattioppilaitoslaki (Kutseõppeasutuse seadus, 1998) säätelee ammattikoulutuksen järjestämistä sekä ammattioppilaitoksen perustamista, uudelleenjärjestelyä, toiminnan lopettamista ja hallinnointia. Lakia sovelletaan yksityisiin ammattioppilaitoksiin siltä osin, kuin yksityiskoululaissa (Erakooliseadus) ei ole toisin säädetty. Yksityiskoululaki (Erakooliseadus, 1998) säätelee yli 120 tuntia kestävän koulutuksen tarjoamista, jonka tarjoajana on yksityinen liikkeenharjoittaja tai valtiosta tai kunnasta riippumaton oikeushenkilö. Ammattikorkeakoululaki (Rakenduskõrgkooli seadus, 1998) säätelee ammattikorkeakoulujen perustamista ja toimintaa sekä määrittää ammattikorkeakoulutuksen tarjoamisen periaatteet. Lakia sovelletaan myös ammattioppilaitoksiin siltä osin, kun ne tarjoavat ammattikorkeakoulutusta. Aikuiskoulutuslaki (Täiskasvanute koolituse seadus, 1993) säätelee aikuisopintojen järjestämistä. Ammattitaitolaki (Kutseseadus, 2000) säätelee ammatillisten näyttötutkintojen tutkintovaatimusten laatimista, ammattitaiton osoittamista sekä tutkinnon myöntämisen perusteita ja ammattineuvostojen työjärjestystä. Ulkomailla suoritettujen tutkintojen tunnustamislaki (Välisriigis omandatud kutsekvalifikatsiooni tunnustamise seadus, 2000) säätää ulkomailla suoritettujen tutkintojen tunnustamisen perusteet ja perusteet ulkomaisia tutkintoja suorittaneiden toimimiselle säännellyssä ammatissa. Viron koulutuspolitiikkaa ohjaa parlamentti (Riigikogu). Se säätää lait ja päättää valtion talousarviosta. Maan hallitus hyväksyy opetustoimen valtakunnalliset kehityssuunnitelmat ja luo edellytykset niiden toteutumiselle. Se päättää julkisten oppilaitosten perustamisesta, uudelleenjärjestelystä ja toiminnan lopettamisesta, oppilasmaksuista sekä julkisten oppilaitosten työntekijöiden palkkausperusteista. Opetus- ja tiedeministeriö (Haridus- ja Teadusministeerium) koordinoi koulutuspolitiikan toteuttamista. Se hallinnoi valtion oppilaitosten toimintaa ja valtion varojen käyttöä opetustoimessa. Ammatillinen koulutus kuuluu opetus- ja tiedeministeriön toimialalle, mutta se käyttää apunaan paikallishallintoa ja muita sellaisia ministeriöitä, joilla on koulutukseen liittyviä tehtäviä. Tällaisia ovat sosiaaliministeriö, puolustusministeriö, kulttuuriministeriö ja sisäministeriö. Opetus- ja tiedeministeriöllä on politiikan linjausten valmistelussa apuna useita neuvoa-antavia elimiä: opettajien liitto, opetustoimen neuvottelukunta, koulutusfoorumi, työnantajien keskusliitto, ammattiliittojen keskusjärjestö, Viron tasavallan tiede- ja kehitysneuvosto, aikuiskouluttajien järjestö, elinaikaisen opiskelun säätiö ja monia muita. Paikallistasolla hallinnollista tehtävää hoitavat maakuntahallitus ja kunnat. Maakuntahallitusten opetusosastojen tehtävänä on kyseistä maakuntaa koskevien opetustoimen kehityssuunnitelmien laatiminen ja toteuttaminen sekä lastentarhojen ja koulujen opetus- ja kasvatustoiminnan ja johtamisen tuloksellisuuden valvonta. 15\n17 Ammattioppilaitokset kuuluvat valtion, kunnan tai yksityisen hallinnon alaisuuteen. Ammattioppilaitosta johtaa johtaja (rehtori) yhteistyössä opetusneuvoston ja ammattioppilaitoksen neuvoston kanssa. Johtaja on vastuussa ammattioppilaitoksen toiminnan laillisuudesta ja hänen tehtävänsä on taata laitoksen toiminnan tuloksellisuus. Johtajan tehtävä on määräaikainen. Toimikauden pituus on kerrallaan enintään viisi vuotta. 3 YHTEISTYÖ KOULUTUKSEN JA TUTKINTOJEN KEHITTÄMISESSÄ Vuoden 1998 lainsäädännön mukaan Virossa erotetaan opetussuunnitelmaperusteinen ammatillinen koulutus ja ammattitaidon osoittamisen perustuvat ammatilliset näyttötutkinnot, joissa opiskelu ja tutkinnon suorittaminen on eriytetty. Kumpienkin järjestelmien suunnittelua ja todistuksien myöntämistä koordinoi Opetus- ja tiedeministeriö käyttäen apunaan alaisuuteensa kuuluvia virastoja Viron Kansallista Tutkintokeskusta (REKK) ja Viron Ammattitutkintosäätiötä (Kutsekoda). Opetussuunnitelmaperustaisen ammatillisen koulutuksen suorittaminen tarkoittaa Virossa sitä, että henkilö on suorittanut menestyksellisesti viralliseen koulutusjärjestelmään kuuluvan opetussuunnitelman mukaiset opinnot ja saanut niistä todistuksen. Ammatillisissa näyttötutkinnoissa vaadittava pätevyys osoitetaan ammattikokeessa. Pätevyyden tunnustamisesta annetaan tutkintotodistus. Työnjako koulutuksen ja tutkintojen kehittämisessä on seuraava: Opetus- ja tiedeministeriö (Haridus- ja Teadusministeerium) koordinoi ammattikoulutuksen ja tutkintojen suunnittelua ja kehittämistä vahvistaa valtakunnalliset opetussuunnitelmien perusteet Viron Kansallisen Tutkintokeskuksen (REKK) tehtävänä on opetussuunnitelmien valtakunnallisten perusteiden valmistelu ja kehittäminen opetussuunnitelmien käytön tukeminen oppilaitoksissa oppimistulosten arviointijärjestelmän ja opettajien koulutuksen kehittäminen metodologisen tukiaineiston laatiminen. Viron Ammattitutkintosäätiön (Kutsekoda) tehtävänä on yhtenäisen ja vertailukelpoisen näyttötutkintojärjestelmän kehittäminen edellytysten luominen tutkintojen tunnustamiselle ammattineuvostojen työn koordinointi ammattistandardien suunnittelun, täydentämisen ja tarkistamisen sekä arviointiperusteiden suunnittelun koordinointi, näyttötutkintojen arviointijärjestelmän metodiikan kehittäminen valtakunnallisen tutkintorekisterin ylläpitäminen 16\n18 4 AMMATTIOPPILAITOKSET Lukuvuonna 2006/07 Virossa toimii yhteensä 48 ammattioppilaitosta. Niistä 11 on yksityisessä, kolme kuntien ja 34 valtion omistuksessa. Valtion oppilaitoksista yksi on puolustusministeriön hallinnonalalla. Muut 33 valtion oppilaitosta kuuluvat opetus- ja tiedeministeriön hallinnonalalle. Ammattioppilaitosten määrä on vuodesta 2000 vähentynyt 31:llä. Kouluverkostoa on järjestetty uudelleen tavoitteena verkoston toiminnan tehostaminen. Opetusta on koottu suurempiin aluekeskuksiin. Niukassa enemmistössä ammattioppilaitoksia (25 oppilaitosta, 52 %) on opetuskielenä viro. Pelkästään venäjänkielistä opetusta antaa 7 oppilaitosta (15 %) ja viron ja venäjän kielillä opetetaan 16 oppilaitoksessa (33 %) Lukuvuonna 2006/7 ammattikoulutuksessa oli opiskelijaa. Enemmistö ammattikoulutuksessa opiskelevista on miehiä (yhteensä 55 % miehiä, naisia 45 %) Ammatillisessa peruskoulutuksessa on peräti 66 % miehiä. Sen sijaan lukiopohjaisessa ammatillisessa koulutuksessa on tilanne päinvastainen (67 % naisia, 33 % miehiä) Tällainen jakautuma on ollut monen vuoden ajan suhteellisen pysyvä. Opiskelualojen valinnat eroavat selvästi sukupuolen mukaan. Miehet ovat enemmistönä tekniikan, tuotannon ja rakentamisen aloilla, naiset palvelun ja sosiaalialan, liiketoiminnan ja oikeuden aloilla. Terveys- ja hyvinvointialan opiskelupaikat ovat käytännössä naisten valtaamia. Tilanne on Suomessa samankaltainen. Tallinnassa toimivat ammattioppilaitokset: Arvutikutsekool INTER (tiekoneala) Eesti Hotelli- ja Turismimajanduse Erakool (hotelli- ja matkailuala) Eesti Mereakadeemia (merenkulkuala) G.Otsa nim. Tallinna Muusikakool (musiikki) Erakool Jusven (kauneudenhoitoala) Informaatika ja Arvutustehnika Kool (tietokoneala) M.I.Massaažikool (hieronta) Tallinna Balletikool (balettikoulu) Tallinna Ehituskool (rakennusala) Tallinna Erateeninduskool (palveluala) Tallinna Kopli Ametikool (erilaiset palveluala ja teknilliset alat) Tallinna Lasnamäe Mehaanikakool (tekniikan ala) Tallinna Majanduskool (talousala) Tallinna Transpordikool (kuljetusala) Tallinna Polütehnikum (tekniikka-ala) Tallinna Teeninduskool (palveluala) Tallinna Tööstushariduskeskus (teollisuusala) 17\n19 5 OPETUSSUUNNITELMAJÄRJESTELMÄ 5.1 Valtakunnalliset opetussuunnitelmat Ammattistandardissa on kuvattuna työmarkkinaosapuolten keskinäinen sopimus kyseisellä alalla tarvittavista tiedoista, taidoista ja pätevyyksistä. Standardeja käytetään pohjana, kun laaditaan opetussuunnitelmia ja ammatillisten näyttötutkintojen tutkintovaatimuksia. Valtakunnallisella opetussuunnitelmalla määritellään ammatillisen koulutuksen tavoitteet ja sisällöt sekä opintojen aloittamiselle ja lopettamiselle asetetut vaatimukset. Siinä määritellään opintokokonaisuudet (moduulit), sekä niiden laajuus sekä annetaan lyhyt kuvaus sisällöstä. Samoin määritellään opintokokonaisuuksien valintamahdollisuudet ja valintaedellytykset sekä erikoistumismahdollisuudet. Valtakunnallista opetussuunnitelmaa tarkistetaan sen jälkeen, kun valtakunnallisen opetussuunnitelman perusteena oleva ammattistandardi on todettu vanhentuneeksi, ammattistandardin nimikettä on muutettu tai standardissa määrättyjä ammattitaitovaatimuksia on muutettu. Viisi ensimmäistä valtakunnallista opetussuunnitelmaa valmistuivat vuoden 2006 loppuun mennessä. Vuoden 2008 loppuun mennessä on tarkoitus saada vahvistetuiksi kaikki suunnitellut 35 valtakunnallista opetussuunnitelmaa. REKK koordinoi valtakunnallisten opetussuunnitelmien laatimista. 5.2 Koulukohtaiset opetussuunnitelmat Koulussa perusasiakirja on koulun opetussuunnitelma. Koulu laatii opetussuunnitelman jokaista siellä opetettavaa ammatti- tai erikoistumisalaa ja ammattikoulutusmuotoa varten. Koulun opetussuunnitelma perustuu ammattistandardiin ja valtakunnalliseen opetussuunnitelmaan ja siinä otetaan huomioon erilaiset opetuksen järjestämistavat. Koulun opetussuunnitelmassa on yleinen osa, valtakunnallisen opetussuunnitelman mukaiset yleisten ja perustaitojen opintokokonaisuudet sekä valinnaisten opintojen opintokokonaisuudet. Opintokokonaisuus on oppimistuloksiin perustuva sisällöllinen kokonaisuus, jossa määritellään ammattitaitovaatimuksia vastaavat tiedot, taidot ja asenteet. Opintokokonaisuus koostuu yhdestä tai useammasta oppiaineesta tai aiheesta ja sen laajuus muodostuu asetettujen tavoitteiden mukaan. Opintokokonaisuudet jakautuvat yleis-, perus- ja valinnaisopintojen opintokokonaisuuksiksi. Koulun opetussuunnitelmassa opetuksen laajuus määritellään opintoviikkoina, jolloin yhden lukuvuoden laajuus on vähintään 40 opintoviikkoa. Tarvittaessa koulu laatii oppilaalle henkilökohtaisen opetussuunnitelman, joka pohjautuu koulun kyseisen ammatti- tai erikoistumisalan opetussuunnitelmaan. Kansainvälisesti säänneltyjen ammatti- tai erikoistumisalojen opetussuunnitelmissa tietyn opetuksen laajuus määräytyy kansainvälisten vaatimuksien mukaisesti. Mikäli usean erikoistumisalan yleisten ja perusopintojen opintokokonaisuudet ovat yhdessä opetussuunnitelmaryhmässä vähintään neljänneksen (25 %) osalta samanlaiset, voidaan näiden erikoistumisalojen opintojen sisältöä kuvata yhdessä valtakunnallisessa opetussuunnitelmassa. Yleisten opintojen opintokokonaisuuksissa määritellään opintoaloja läpäisevät, usealle erikoistumisalalle yhteiset tiedot ja taidot. Perusopintojen opintokokonaisuuksissa määritellään ammatti- tai erikoistumisalalla työskenneltäessä tarvittavat tiedot ja taidot. Yleisiin opintoihin ja perusopintoihin on kytketty yleissivistäviä aineita sellaisessa laajuudessa ja si- 18\n20 ten valittuina, kun kyseisellä ammatti- tai erikoistumisalalla on tarpeen. Valinnaisten opintojen opintokokonaisuuksissa määritetään ammattitaitoa tukevia tietoja ja taitoja tai muita lisävaatimuksia. Valinnaisia opintokokonaisuuksia saa olla 5 30 prosenttia opintosuunnitelman kokonaislaajuudesta. Kouluopiskelussa on luokkatyöskentelyä, käytännön työtä, käytännön harjoittelua ja itsenäistä työskentelyä. Itsenäistä työskentelyä on vähintään 10 prosenttia opintojen kokonaislaajuudesta. Käytännön työtä on ja harjoittelua on vähintään puolet opintojen kokonaislaajuudesta. 5.3 Koulutuksen loppuun suorittaminen Koulutus katsotaan suoritetuksi, kun kaikki opetussuunnitelman mukaiset opinnot sekä ammatti- tai erikoistumisalan loppukoe on suoritettu. Opiskelija saa oppilaitoksesta koulutodistuksen. Ammatti- tai erikoistumisalan loppukokeen sijasta koulun voi päättää myös Kutsekodan alaisuudessa järjestetyllä näyttötutkinnolla. Sen suoritus on vapaaehtoinen. Ammattikoulutuksen vuosien kehittämissuunnitelmassa on asetettu tavoitteeksi, että vuonna 2008 noin 80 % koulun päättäjistä on suorittanut myös näyttötutkinnon. 5.4 Koulutusalat ja opetussuunnitelmaryhmät Ammatillinen koulutus ryhmitellään seuraavassa lueteltuihin koulutusaloihin. Sulkeissa opetussuunnitelmaryhmien määrä: Humanistinen ja taideala (7) Yhteiskunta, liiketalous ja lakiala (5) Tietokoneala (2) Tekniikka, tuotanto ja rakennusala (13) Maatalousala (5) Terveys ja hyvinvointiala (4) Palveluala (11) 6 VIRON NÄYTTÖTUTKINTOJÄRJESTELMÄ 6.1 Ohjausjärjestelmä Viron näyttötutkintojärjestelmän tavoitteena on vastata työmarkkinoiden vaatimuksiin sekä kehittää työntekijöiden ammattitaitoa, ammattitaidon arviointia ja pätevyyksien tunnustamista. Opetus- ja tiedeministeriö, Kauppa- ja Teollisuuskamari, Työnantajien Keskusliitto, Ammattiyhdistysten Keskusliitto ja Sosiaaliministeriö valvovat tutkintojärjestelmän toimivuutta Kutsekodan välityksellä. 19\n21 Opetus- ja tiedeministeriö Kauppa- ja teollisuuskamari työmarkkinat Viron ammattitutkintosäätiö Viron Kansallinen Tutkintokeskus ammattistandardit valtakunnalliset opetussuunnitelmat ammattineuvostot näyttötutkintoja myöntävät elimet tutkintotoimikunnat koulujen opetussuunnitelmat ammattioppilaitoksen päättötodistus tutkintotodistus Kaubandus- ja Tööstuskoda Kauppa- ja teollisuuskamari Haridus- ja teadusministeerium Opetus- ja tiedeministeriö Tööturg työmarkkinat Kutsekoda Viron ammattitutkintosäätiö REKK Viron Kansallinen Tutkintokeskus Kutsestandardid ammattistandardit Riiklikud õppekavad valtakunnalliset opetussuunnitelmat Kutsenõukogud ammattineuvostot (16) Koolide õppekavad koulujen opetussuunnitelmat Kutse omistavad organid näyttötutkintoja myöntävät elimet Kutsekomisjonid tutkintotoimikunnat Kutseõppeasutuse lõputunnistus ammattioppilaitoksen päättötodistus Kutsetunnistus - tutkintotodistus Hallituksen päätöksellä Kutsekodan yhteyteen on perustettu 16 alakohtaista ammattineuvostoa. Niissä on otettu huomioon kolmikantaperiaate ja mukana ovat kaikkien työmarkkinaosapuolten edustajat. Ammattineuvosto päättää ammattistandardien laatimistarpeesta, hyväksyy ammattistandardit ja hyväksyttyään tarvittavat asiakirjat antaa näyttötutkintoja myöntäville elimille oikeuden tutkintojen järjestämiseen ja tutkintotodistusten antamiseen. Ammattineuvosto myös valvoo näyttötutkintojen järjestämistä. 6.2 Tutkintotasot Viron näyttötutkintojärjestelmässä on viisi tasoa. Tasojen määrittely perustuu työn vaativuuteen, taitojen ja tietojen osuuteen sekä itsenäisyyden ja vastuun määrään. Kaikissa ammateissa ei ole viidentasoisia tutkintoja. Alan asiantuntijat ja ammattineuvosto päättävät siitä, kuinka monentasoisia tutkintoja tietyssä ammatissa on. 20\n22 6.3 Ammattistandardit Ammattistandardi on ammattineuvoston hyväksymä asiakirja, jossa kuvataan kyseistä ammattityötä ja määritellään siinä tarvittavat tiedot, taidot ja asenteet. Esityksiä ammattistandardin laatimisesta saavat tehdä yritykset, muut tahot ja myös yksityishenkilöt. Ammattistandardit ovat säännönmukaisesti voimassa neljä vuotta. Ammattistandardit ovat ammatillisen koulutuksen opetussuunnitelmien ja koulutusohjelmien laatimisen pohjana näyttötutkintojen tutkintovaatimusten laatimisen pohjana auttavat työnantajia antamaan työtekoa koskevia ohjeita, laatimaan ammatinkuvauksia, määrittelemään työntekijöidensä ammattitaitovaatimuksia ja suunnittelemaan heille koulutusta auttavat työntekijää selvittämään itsellään jo olevia taitoja ja puuttuvia taitoja sekä antavat madollisuuksia oman kehityksen ja ammatillisen uran suunnitteluun sekä luovat pohjaa elinikäiselle opiskelulle. toimivat tutkintojen kansainvälisen vertailun pohjana ovat tukena ammattialoja systematisoitaessa ja urasuunnittelussa. 6.4 Näyttötutkintojen suorittaminen Näyttötutkinnon suorittaminen on prosessi, jossa tutkinnon järjestäjä arvioi tutkinnon suorittajan tietoja ja taitoja käyttäen vertailukohtana ammattistandardissa määriteltyjä vaatimuksia. Jos suoritus hyväksytään, myönnetään tutkintotodistus. Prosessi alkaa niin, että tutkinnon suorittajaksi haluava jättää hakemuksen. Tutkinnon suorittaminen on vapaaehtoista, ellei kyseisellä alalla toimivalta vaadita säädöksissä tutkintoa. Tutkinnon suorittaminen voi tapahtua näytön perusteella tai se voi perustua asiakirjojen perusteella tehtävän osaamisen tunnustamiseen. Näyttöjä voidaan järjestää monella eri tavalla; suullisena, kirjallisena näyttönä, harjoitustyönä, työpaikalla työskentelyä seuraamalla, haastatteluna yms. Tutkintotodistus on asiakirja, jolla todistetaan tutkinnon suorittaneen osoittaneen ammattistandardeissa määritellyn osaamisen. Tutkintotodistuksen antaa näyttötutkintoja myöntävä elin. 6.5 Näyttötutkintojen järjestämiseen osallistuvat tahot Ammattineuvosto antaa oikeuden tietyn tutkinnon myöntämiseen ja valvoo tutkintojen järjestämistä. Tutkintoja saavat siis myöntää sellaiset, joilla on siihen ammattineuvoston lupa. Lupa koskee tiettyjä ammattialoja ja tasoja. Näyttötutkintojen myöntäjissä suurin ryhmä ovat työnantajaliitot ja ammattialakohtaiset järjestöt ja liitot. Tutkintojen myöntäjissä on myös valtionhallintoon kuuluvia tahoja. Kukin näyttötutkinnon myöntämisoikeuden saanut kokoaa tutkintotoimikunnan, johon kuuluu kyseisen ammattialan kehittämisestä kiinnostunet tahot: alan arvostetut asiantuntijat, työnantajat, kouluttajat jne. Tutkintotoimikuntaan kuuluu myös Kutsekodan tai ammattineuvoston edustaja. 21\n23 Tutkintotoimikunta voi perustaa tutkintojen järjestämisestä ja vastaanottamisesta huolehtivia lautakuntia. 6.6 Ammattirekisteri Valtakunnallisessa ammattirekisterissä on tiedot seuraavista asioista: ammattineuvostot ammattistandardit näyttötutkintojen myöntäjät voimassa olevat tutkintotodistukset Vuonna 2007 ammattineuvostoja on 16 vahvistettuja ammattistandardeja on 625 näyttötutkintojen myöntämisoikeus on annettu 85:lle taholle tutkintotodistuksia on annettu lähes Ammattirekisteristä vastaa Kutsekoda (www.kutsekoda.ee) 6.7 Kehitysnäkymiä Näyttötutkintojärjestelmää on analysoitu ja sitä aiotaan kehittää. Säädöksiä on tarkoitus muuttaa vuoden 2007 loppuun mennessä. Pyritään määrittelemään oikeudellisesti mahdollisuus siirtyä 8-tasoiseen kansalliseen tutkintojen viitekehykseen, johon sisältyisivät sekä opetussuunnitelmaperusteiset tutkinnot että näyttötutkinnot. 7 TUTKINTOJEN TUNNUSTAMINEN JA ISCED-LUOKITUS Kun ulkomaisen tutkinnon suorittanut haluaa työskennellä säännellyssä ammatissa, on hänen tutkintonsa tunnustettava. Tutkintojen tunnustamista koskevat seuraavat säädökset: Euroopan Unionin tutkintojen tunnustamisen yleisen järjestelmän direktiivien piiriin kuuluvien tutkintojen tunnustaminen https://www.riigiteataja.ee/ert/act.jsp?id=764829; Ulkomailla hankitun ammattipätevyyden tunnustamislaki Alakohtaisin direktiivein säädeltyjen ammattialojen tunnustamista säätelevät alakohtaiset lait (terveydenhoitopalvelujen järjestelylaki, lääkelaki, eläinlääkintälaki, rakennuslaki, suunnittelulaki). Tutkinnon tunnustamista hakeva kääntyy suoraan alan toimivaltaisen viranomaisen puoleen, joka vertailee laissa säädetyssä järjestyksessä hakijan ammattipätevyyttä Virossa säädellyssä ammatissa toimimiseksi vaadittaviin ammattitaitovaatimuksiin ja tekee päätöksen siitä, vastaako kyseinen ammattipätevyys ammatin vaatimuksia Virossa. Lähteitä: Viron koulutusjärjestelmää käsitteleviä tietoja on koottu verkkopohjaiseen tietojärjestelmään Eesti Hariduse Infosüsteem EHIS. 22\n24 Viron muodollinen koulutus ISCED ISCO Esikoulutus (Koulua edeltävä lastenlaitos) Aste 0 esiasteen koulutus (Pre-primary education) Peruskoulutus Peruskoulun luokat Aste 1 alemman perusasteen koulutus (Primary education) Viron opetussuunnitelmaperustaisen koulutuksen tasojen yhteys ISCED ja ISCO -luokituksiin. Ensimmäinen taitotaso Peruskoulutus 2A Peruskoulun luokat A peruskoulun ammatillinen opetus 2C ammatillinen koulutus yli 17-vuotiaille, joilla ei ole peruskoulutusta 2B ammatillinen koulutus peruskoulupohjalta Aste 2 ylemmän perusasteen koulutus (Lower secondary education) Toinen taitotaso 3A Yleiskeskikoulutus Ammatillinen esikoulutus 3A ammatillinen opetus lukiossa 3B ammatillinen peruskoulutus Aste 3 keskiasteen koulutus (Upper secondary education) Toinen taitotaso 4B ammatillinen koulutus lukiopohjalta Aste 4 keskiasteen jälkeinen koulutus, joka ei ole korkea-asteen koulutusta (Post-secondary non-tertiary education) Aste 5 -Korkea-asteen koulutus 5A Kandidaatin ja maisterin yhd. Koulutus 5A Kandidaatinja maisterin koulutus 5A Maisteri (ammattikorkeakoulu) 5A Ammattikorkeakoulutus Aste 6 Tutkijakoulutusasteen koulutus (Second stage of tertiary education) Kolmas taitotaso Keskiasteen koulutusta seuraava ammattikeskikoulutus 5A Maisterinkoulutus 6A Tohtorinkoulutus; lääkäreiden työharjoittelu Aste 6 kolmannen tason koulutuksen ylempi aste Neljäs taitotaso 23\n25 IV AMMATILLINEN KOULUTUS SUOMESSA 1 KOULUTUSJÄRJESTELMÄN PÄÄPIIRTEET Suomessa on yhtenäinen 9-vuotinen perusopetus, joka ei sisällä ammatillisesti suuntautuneita opintoja. Sen jälkeen nuori voi valita joko yleissivistävän lukion tai ammatillisen peruskoulutuksen. Lukio- ja ammattiopintoja on mahdollista yhdistää ja ylioppilastutkinnon ja ammatillisen tutkinnon voi suorittaa rinnakkain. Korkea-asteen opetuksesta huolehtivat yliopistot ja ammattikorkeakoulut. Korkea-asteella järjestettyä perus-, jatko- ja täydennyskoulutusta ei lasketa ammatilliseksi koulutukseksi, vaikka se olisi ammattiin johtavaa. Aikuiskoulutus on monipuolinen kokonaisuus. Siinä ammatillista koulutusta edustavat ammatti- ja erikoisammattitutkinnot. (Kuva: Suomen koulutusjärjestelmä) 24


Valtion taideteostoimikunnan vuoden 2019 teoshankinnat numeroina - valtiontaideteostoimikunta.fi\nValtion taideteostoimikunnan vuoden 2019 teoshankinnat numeroina\nby Valtion taideteostoimikunta | 28/02/2020 | Uutinen\nValtion taideteostoimikunnan toimintakertomus vuodelta 2019 on julkaistu. Se esittelee toimikunnan ydintoiminnan: teosostot, kilpailut, tilausteokset sekä kertoo, mihin kokoelman teoksia on vuoden aikana sijoitettu. Valtion taideteostoimikunnan viime vuosi näyttää numeroiksi muutettuina tältä.\n14 222 teosta kokoelmassa\nKansallisgallerian yhteydessä toimivan valtion taideteostoimikunnan kokoelmaan kuuluu yhteensä 14 222 teosta, ja se on yksi Suomen laajimpia taidekokoelmia. Merkittävän osan tuosta kokoelmasta muodostavat eri tekniikoin toteutetut tilausteokset ja julkiset taideteokset.\n214 uutta teosta 124 eri taiteilijalta\nValtion taideteostoimikunnan kokoelmaan hankitaan teoksia laaja-alaisesti kuvataiteen eri aloilta. Tarkoituksena on ensisijaisesti kerätä kiinnostavaa, korkealaatuista ja ajankohtaista kotimaista nykytaidetta mahdollisimman monipuolisesti. Tänä vuonna kokoelmaan hankittiin runsaasti uusia taideteoksia, yhteensä 214 teosta:\n48 grafiikan teosta,\n27 taideteollista teosta,\n124 taiteilijasta naisia on 86 ja miehiä 35 sekä 3 taiteilijaparia.\n516 sijoitettua teosta, 31 virastoa tai laitosta\nValtion taideteostoimikunnan tehtävänä on hankkia taideteoksia sijoitettavaksi valtion virastoihin ja laitoksiin. Julkisiin tiloihin talletettuina teokset ovat nähtävillä myös sellaiselle yleisölle, joka ei välttämättä muuten ole taiteen kanssa tekemisissä. Yksilöllisesti kuratoiduilla teoskokonaisuuksilla pyritään luomaan keskustelua herättäviä, virkistäviä työympäristöjä. Vuoden 2019 aikana sijoitettiin yhteensä 516 teosta kolmeenkymmeneenyhteen valtion virastoon tai laitokseen sekä kotimaassa että ulkomailla.\n2 valmistunutta verkkotaiteen teosta\nValtion taideteostoimikunta on yli 60 vuotta kestäneen toimintakautensa aikana hankkinut taidetta sijoitettavaksi valtion virastoihin ja laitoksiin. Viime aikoina uudet työnteontavat, monitilat, liikkuvuus ja monipaikkaisuus ovat kuitenkin haastaneet taidehankinnan ja -sijoittamisen perinteitä. Digitaalisuudesta on tullut yhä merkittävämpi osa työnteon arkea.\nValtion tieto- ja viestintätekniikkakeskus Valtori ja toimikunta järjestivät ideakilpailun yhteistyössä. Kahden verkkotaiteen teoksen pilotointi käynnistyi tämän pohjalta. Tomi Paijon teos Valtion tunnetila sekä Pink Twinsin Puutarhaportaali valmistuivat joulukuun alussa. Valtionhallinnon työntekijät voivat kokea nyt teokset käyttämillään Valtti-koneilla kahden vuoden ajan.\n8 123 inventoitua teosta\nKokoelman inventointiprojekti käynnistettiin syksyllä 2018. Sen tarkoituksena on varmistaa ja saattaa ajan tasalle kaikkien kokoelmateosten sijaintipaikka- ja kuntotiedot. Tähän mennessä on käyty läpi yhteensä 8 123 teosta.\n3 taidekilpailua, 9 tilausteosta\nTaidekilpailuja oli toimintavuoden aikana käynnissä kolme: Yleinen taidekilpailu ulkoteoksesta Kilpisjärven tullitoimipaikalle, Yleinen taidekilpailu Åbo Akademin ja Turun yliopiston AURUM-uudisrakennukseen ja Taidekutsukilpailu uuteen Suomalais-venäläiseen kouluun Helsingissä.\nNämä kilpailuteokset mukaan lukien vuoden 2019 aikana tekeillä oli yhteensä yhdeksän tilausteosta:\n– Heini Ahon teos Uuteen Suomalais-venäläiseen kouluun Helsingissä (valmistuu 2021),\n– Elin&Keino -taiteilijaparin (Heini Nieminen ja Sandra Nyberg) teos Keravan avovankilaan (valmistuu 2020),\n– Pekka ja Teija Isorättyän teos Villimiehenkadulle Lappeenrantaan (valmistuu 2020),\n– Ilja Karsikkaan teos Vuorelan koulukotiin Opistolaan Vihtiin (valmistuu 2020),\n– Juhana Moisanderin teos Lappeenrannan uuteen oikeustaloon (valmistuu 2020),\n– Tomi Paijon verkkotaiteen teos valtionhallinnon työntekijöiden Valtti-koneille (valmistui 2019)\n– Pink Twinsin verkkotaiteen teos valtionhallinnon työntekijöiden Valtti-koneille (valmistui 2019)\n– Anssi Pulkkisen ja Nestori Syrjälän teos Kilpisjärven tullitoimipaikkaan (valmistuu 2020) sekä\n– Noora Schroderuksen teos Åbo Akademin ja Turun yliopiston AURUM-uudisrakennukseen Turkuun (valmistuu 2021).\nTaidehankintoihin ja valtion taideteostoimikunnan kokoelman hoitoon myönnetään vuosittain veikkausvoittovaroista määräraha, joka on viime vuosien ajan ollut 1 044 000 euroa. Tästä kaksi kolmannesta käytetään teosten hankintaan ja loput kokoelman hoitoon ja talletustoimintaan sekä kilpailujen järjestämiseen ja toimikunnan jäsenten palkkioihin.\nVuonna 2019 taideteoksia ostettiin 388 476 eurolla ja tilaustöihin käytettiin 222 210 euroa.\nTaideteostoimikunnan toimintakertomus 2019\nVerkkosivulta löytyvät myös toimintakertomukset 2017 ja 2018.\nKuva: Jenni Tieaho Päätäpahkaa, 2019 | Museokuva.


Yksityisen tilaisuuden järjestäminen Oodissa - Oodi\nTilat / Järjestä tapahtuma / Yksityisen tilaisuuden järjestäminen Oodissa\nYksityisen tilaisuuden järjestäminen Oodissa\nOodissa voi järjestää yksityisiä tilaisuuksia, kuten yritysten kokouksia tai suljettuja seminaareja. Tällaisia tilaisuuksia varten sopivat erityisesti Oodin ensimmäisessä kerroksessa sijaitsevat Maijansali sekä Kino Regina. Jos haluat järjestää Oodissa suljetun tilaisuuden, on tapahtumatilojen käyttö maksullista.\nJos tilaisuuteen on ennakkoilmoittautuminen, pääsymaksu tai tilaisuus on tarkoitettu vain hyvin rajatulle ryhmälle, perimme tilan käytöstä vuokraa.\nHaluamme, että mahdollisimman monella toimijalla, niin pienellä kuin suurella, on mahdollisuus järjestää kokous tai koulutustilaisuus Oodissa. Tämän takia meillä on Oodissa käytössä kaksi hintakategoriaa – alennettu hinta sekä täysi hinta.\nMikäli tilaisuus sisältää kaupallista toimintaa tai järjestäjä on kaupallinen taho, perimme aina täyden tilavuokran tilan käytöstä. Samoin jos järjestät poliittisen, uskonnollisen tai valtiollisen tapahtuman, perimme tilan käytöstä täyden tilavuokran.\nKirjastona haluamme tukea yleishyödyllisiä toimijoita ja pyrimme tarjoamaan tilojamme alennetulla hinnalla näille toimijoille. Otamme aina huomioon jokaisen tilaisuuden ominaispiirteet, kun teemme päätöksen lopullisesta hinnasta.\nKaikki tilamme ovat varattavissa Varaamo-verkkopalvelussa ja voit varata sieltä tilaisuudellesi sopivan tilan. Sinulla voi olla kerrallaan kaksi varausta ja tapahtumatilojamme voi varata noin vuoden päähän. Huomioithan, että kaikki varaukset ovat aina alustavia ja otamme sinuun yhteyttä 10 arkipäivän kuluessa varauksen tekemisestä.\nKun varaat tilan, kerro meille mahdollisimman paljon tilaisuudestasi ja sen sisällöstä. Näin meidän on helppo määrittää tilavuokra. Lisäksi toivomme, että listaat varaukseen kaluste- ja tekniikkatoiveesi, mikäli tiedät ne jo. Jos tarvitsemme lisätietoja tilaisuudestasi, olemme sinuun yhteydessä sähköpostitse.\nMikäli tarvitset tilaisuuttasi varten Oodin toisen kerroksen ryhmätiloja, voit varata niitä yhden tapahtumaasi varten. Ryhmätilamme ovat hyvin suosittuja ja haluamme, että ne ovat mahdollisimman monen asiakkaan saatavilla. Huomioithan, että ryhmätiloja ei voi varata koko päiväksi. Ryhmätilan voit varata käyttöösi Varaamosta.\nVarausta tehdessäsi täytäthän laskutustietosi huolellisesti, jotta saat mahdollisen laskun ajallaan ja oikeaan osoitteeseen. Jos, sinulla on kysymyksiä tapahtuman järjestämisestä, voit laittaa meille sähköpostia osoitteeseen oodi.tilat@hel.fi\nTekniikka ja kalusteet\nMonipuolisin tilamme on ensimmäisen kerroksen Maijansali, joka on mahdollista kalustaa usealla eri tavalla pöytäryhmistä nousevaan katsomoon. Maijansalissa on myös kattava esitystekniikka.\nKino Reginassa on tyylikäs nouseva katsomo, johon mahtuu jopa 250 henkilöä. Tilassa on puheäänentoisto sekä iso valkokangas. Kino Reginaan on mahdollista saada muutamia lisäkalusteita.\nKuutio on 90 neliön lasiseinäinen tila. Tila toimii tällä hetkellä pääosin kokous- ja koulutuskäytössä. Tilassa on kaksi valkokangasta ja projektoria.\nLue lisää Kuutiosta\nLähetäthän tekniikka- ja kalustetoiveesi meille viimeistään kaksi viikkoa ennen tilaisuutta. Huomioithan, että tällä hetkellä emme tarjoa teknikkoa koko tilaisuuden ajaksi käyttöönne.\nOodin ravintola vastaa yksinoikeudella catering-palveluista Oodissa. Voit tilata ravintolasta sekä isot että pienet tarjoilut tapahtumaasi. Catering on mahdollista järjestää joko tapahtumatilan sisällä tai ensimmäisen kerroksen pohjoispäädyssä. Otathan huomioon, että Kino Reginassa ruokailu on täysin kielletty, joten catering järjestetään aina tilan ulkopuolella. Tarjoilujen tilaaminen edellyttää tilavarausta.\nOodi ei osallistu suljettujen tapahtumien markkinointiin. Tapahtumapäivänä voi tilan eteen laittaa ilmoituksen tilaisuudesta, esimerkiksi roll upin tai julisteen sermiin. Muualle kirjastotilaan ei voi laittaa tilaisuuden mainoksia tai kulkuohjeita. Tarvittaessa henkilökuntamme ohjeistaa asiakaspalvelutiskeiltä tapahtumakävijät oikeaan tilaan.\nLaskutamme tilaisuuden jälkikäteen ja saat laskun tilavuokrasta aina seuraavan kuukauden alkupuolella. Täytäthän laskutustiedot huolellisesti tilavarausta tehdessäsi. Jos laskutustietoihin tulee muutoksia, teemme muutokset maksutta ennen kuin lasku on ehtinyt lähteä. Jos olet jo saanut laskun ja huomaat siinä virheen, veloitamme laskun mitätöinnistä sekä uudelleen lähettämisestä 10 euron käsittelymaksun.\nAvoimen tilaisuuden järjestäminen\nOletko järjestämässä kaikille avointa tilaisuutta Oodissa? Lue lisää maksuttoman ja avoimen tilaisuuden järjestämisestä.


Haluatko vaihtaa vuokra-asuntoa? Älä odota kesään – nyt on siihen paras hetki - MTVuutiset.fi\nHaluatko vaihtaa vuokra-asuntoa? Älä odota kesään – nyt on siihen paras hetki\nJulkaistu 28.03.2014 13:27 (Päivitetty 28.03.2014 13:28 )\nHuhtikuussa kannattaa vaihtaa asuntoja, sillä silloin tarjontaa on hetkellisesti kysyntää enemmän. Lue miksi!\nHuhtikuu hellii asuntoa vaihtavaa vuokralaista, kirjoittaa Vuokraturvan hallituksen puheenjohtaja Timo Metsolablogissaan.\nKun kesällä ja syksyllä vuokra-asuntojen kysyntä on kovina ja pula asunnoista on paha, niin juuri nyt vuokrakämpän löytäminen on Metsolan mukaan kuitenkin huomattavasti helpompaa kuin myöhemmin keväällä, kesällä tai syksyllä.\n– Selitys on yksinkertainen. Irtisanomisaikojen päättyminen ja uusien vuokrasopimusten alkaminen ajoittuvat kuukauden vaihteeseen, ja suurin osa ihmisistä ei halua ajoittaa muuttoaan vappuun. Siksi toukokuun ensimmäisestä päivästä vapautuville vuokra-asunnoille ei ole sellaista ylikysyntää, joka vuokra-asuntoihin normaalisti kohdistuu. Vuokrapyynnötkin ovat tavallista kohtuullisempia. Jos vuokralainen haluaa tätä hyödyntää, nykyinen vuokra-asunto on irtisanottava viimeistään maanantaina, Metsola kirjoittaa.\nHuhtikuu päättyy vapun aattoon ja toukokuu alkaa vapun päivällä, jolloin monikaan ei jaksa vaivata päätään muuttorumballa. Kannattaakin olla ovela ja ajoittaa oma muuttonsa vappuun. Näin saa valita uuden asuntonsa vapaammin kuin kesään muuttonsa ajoittavat.\n– Sellainen vuokralainen, joka irtisanoo nykyisen vuokra-asuntonsa nyt maaliskuun lopussa ja on valmis muuttamaan uuteen asuntoon kuukauden irtisanomisajan kuluttua loppuun, eli vappuna, pääsee valitsemaan uuden vuokra-asuntonsa lähes vapaasti, Metsola kirjoittaa blogissaan.\nToukokuu tuo muutoksen – ja kalliimmat vuokrat\nToukokuussa vuokra-asuntojen kysynnässä näkyy Metsolan mukaan piikki joka vuosi. Kesällä muuttamista kannattaa kuitenkin välttää jo sen takia, että siinä saattaa hävitä rahaa koventuneiden vuokrapyyntöjen vuoksi.\n– Kovimman kesäsesongin aikana vuokranantajat pyytävät keskimäärin noin 10 prosenttia tavallista korkeampia vuokria, eli vuokrissa on sesonkilisää. Vuokralaiselle tällä on oleellista rahallista merkitystä, koska kesäsesongin aikana vuokrasopimukseen kirjattua sesonkivuokraa sitten kuitenkin maksetaan ympäri vuoden kuukaudesta toiseen.\nVaikka kesä on siis huonoin aika vaihtaa vuokra-asuntoa, vuokra-asuntojen ylikysyntä on silloin suurinta. Metsola kirjoittaa, että tämä johtuu muun muassa siitä, että uudelle paikkakunnalle syksyä vasten muuttavat opiskelijat säntäävät vuokramarkkinoille ja kiireiset, työssäkäyvät ihmiset haluavat luonnollisesti ajoittaa muuttoruljanssinsa kesälomaan. Lapsiperheet haluavat puolestaan muuttaa niin, että koululaisten ei tarvitse vaihtaa koulua kesken lukuvuoden.


Tavaratalo- ja hypermarketketjujen liikevaihto kasvoi lokakuussa 10,4 prosenttia\nPäivittäistavarakauppa ry:n jäsenyritysten tavaratalo- ja hypermarketketjujen* liikevaihto kasvoi vuoden 2020 lokakuussa 10,4 prosenttia edellisvuodesta ja liikevaihdon arvoksi kirjattiin 666,3 miljoonaa euroa.\nLiikevaihto kasvoi lokakuussa eniten elintarvikkeet-tuoteryhmässä, yhteensä 15,6 prosenttia. Kodin ja vapaa-ajan tuoteryhmän liikevaihto niin ikään kasvoi lokakuussa 11,1 prosenttia. Pukeutumisen tuoteryhmän liikevaihto puolestaan laski 19,9 prosenttia vuoden 2019 lokakuusta. Käyttötavarat yhteensä -tuoteryhmän liikevaihto kasvoi kaikkiaan 1,3 prosenttia vuoden 2019 lokakuuhun verrattuna.\n- Tavaratalo- ja hypermarketketjujen liikevaihdon veturi oli elintarvikkeiden kauppa, jossa myynti kasvoi 15,6 prosenttia vuoden takaisesta. Käyttötavaramyynti tasaantui lokakuussa lähes viimevuotiselle tasolle, mutta pukeutumisen tuoteryhmän liikevaihdon lasku jatkuu jyrkkänä, kertoo Päivittäistavarakauppa ry:n toimitusjohtaja Kari Luoto.\nTavaratalo- ja hypermarketketjujen liikevaihto kasvoi tammi-lokakuussa 7,8 prosenttia\nLiikevaihto kasvoi vuoden 2020 tammi-lokakuussa elintarvikkeiden tuoteryhmässä yhteensä 11,5 prosenttia vuoden 2019 tammi-lokakuusta. Samaan aikaan käyttötavaroiden tuoteryhmän liikevaihto yhteensä nousi 0,6 prosenttia. Kodin ja vapaa-ajan tuoteryhmän liikevaihto kohosi vastaavana aikana yhteensä 7,6 prosenttia. Pukeutumisen tuoteryhmän liikevaihto sen sijaan supistui tammi-lokakuussa 18,0 prosenttia.\nTavaratalokaupan liikevaihdon kehitys tuoteryhmittäin lokakuussa 2020 ja 2019 kuvioina ja taulukkoina (pdf)


Viisi syytä miksi Jethro Tull on tuomittu elämään menneisyydessä / Nuorgam\n29.09.2011 Tero-Petri Suovanen\nMä olen Ian ja tässä on mirrini Bhaj.\nMusiikkibisneksessä on mahdoton arvioida, mikä musiikin tyylisuunta tulee kiertokulussa uudestaan muotiin. Seuraavassa silti viisi perustetta, miksi Jethro Tull ei tulevaisuudessa tule olemaan trendien määrittäjä, vaikka risuparta on ”in” vuonna 2011.\n1. Poukkoilevat melodiat ja katkonainen laulutyyli\nRakastan Ian Andersonin polveilevia ja kekseliäitä melodioita. Monille Andersonin arvaamaton, katkonainen ja kujeileva laulutyyli kuulostaa kuitenkin tunkeilevalta ja näsäviisaalta.\nKannattaa kuitenkin yrittää päästä ennakkovaikutelman ohitse ja tutustua yhtyeen musiikkiin. Hullu huilumies on säveltänyt mielettömän määrän nerokasta musiikkia. Parhaimmillaan Jethro Tull on akustisissa balladeissa, joissa on herkkä tunnelma.\nJos minun pitäisi valita yksi ainoa laulu Jethro Tullin uralta esiteltäväksi, se olisi Aqualung-levyn hiipivä ja melodialtaan sujuvasti etenevä Wond’rin Aloud.\n2. Rytmillinen nyrjähtäneisyys\nLähdin kesän päätyessä lenkille. Valitsin temmon ryhdittäjäksi Thick as a Brick -albumin. Meinaisin kaatua pöpelikköön jo ensimmäisen viiden minuutin aikana. Tahtilajista toiseen hyppivä Thick as a Brick ei todellakaan ole luotettavaa hölkkämusiikkia, vaan 40 minuutin polveileva progeteos.\nSen sävellykset on paahdettu täyteen hankalia rytmilajeja, poukkoilevia ja huomiota hakevia korostuksia. Ideani keski-ikäisten miesten proge-aerobicista pitääkin vihdoin toteuttaa, tästä liikkeet!\nTässä todella synkkää lunastusta, baby. Sikermässä 40 minuuttia on ahdettu 11 minuuttiin. Thick as a brick!\n3. Seksistiset videot\nKaikki tyttöystäväni ovat vihanneet Jethro Tullin musiikkia. Keikoilla yleisö on miesvoittoista. Syynä eivät ole pelkästään yhtyeen soittotaidon ylitsevuotava esillepano tai heavy rockiin kallellaan olevat kaksiääniset kitarariffit. Jethro Tullin syntilistalle laskettakoon myös myhäilevän seksistiset videot, jotka saavat Benny Hill Shown vaikuttamaan feministin sukupuolineutraalilta päiväunelta.\nTämä on parempi biisi ilman videota: Too Old To Rock And Roll And Too Young To Die.\n4. Naavan peittämät laulujen aiheet\nKun yhtye ottaa nimensä hevosen kengityslaitteen kehittäjästä ja esiintyy harmaissa parroissa jo esikoisalbuminsa kannessa, se ei tule koskaan olemaan muodin huipulla. Yhtyeen sanoitukset viljelevät haikeutta entiseen maailmaan. Miettikääpä biisin nimiä: New Day Yesterday, Living in The Past, Cross-Eyed Mary, Minstrel In The Gallery, Songs From The Wood, Jack-In-The-Green. Oh, mitä agraariankeutta!\nLieventävä asianhaara maaseuturomantiikalle voisi löytyä hippeilystä, mutta nuorena poliisiksi halunneen Andersonin sanoitukset kritisoivat vapaata hippiaatetta ja sosiaalihuoltoa. Jossain vaiheessa Andersonin huhuttiin jopa sympatisoivan konservatiiveja. Onneksi 9/11-iskujen jälkimainingeissa on selvinnyt, että Ian Andersonilla on sydän paikallaan ja mies on ottanut kantaa Britannian maahanmuuttopolitiikkaan. Roger Whittakeria muistuttavista silmänmuljautteluista huolimatta Anderson on aika karismaattinen hahmo.\nJos maaseutu tuoksuu lannalle, niin minkälaisia odööreja levittääkään Aqualung-albumin kannessa pälyilevä luotaantyöntävä synkkä kulkuri?\n5. Epätoivoinen pyrkimys ajan hermolla olemiseen\nMonelle 1970-luvun dinosaurukselle kävi kurjasti 1980-luvulla. Moni pyrki modernisoimaan sointiaan syntetisaattoreilla ja sähkörummuilla. Mahtavan musiikin teko koneilla ei kuitenkaan ole läpihuutojuttu. Siinä missä musiikin muutos 1970-luvulta 1980-luvulle sopi Van Halenille, ZZ Topille ja Yesille, Jethro Tullin 1980-luku oli kankean musiikin aikaa. Synkeimpänä todisteena siitä on ehkä Under Wraps -albumi.\nYhtye on parhaimmillaan polveilevassa naavanpeittämässä progessaan. Uusia levyjä ei kaivata! Let’s go living in the past?\nAinakin yksi poikkeus yhtyeen 1980-luvulla kuitenkin on. Dire Straits -pastissilta kuulostava Budapest on hieno. Onko tuo soinnutus Dire Straitsin Romeo & Julietista?\nOlin laiturin pätkällä Ruisrockin jatkoilla. Paikalla oli myös Elbow-yhtyeen laulaja Guy Garvey. Juttelimme puolisen tuntia progressiivisesta rockista. Jossain vaiheessa minun oli pakko tunnustaa, että yksi kaikkien aikojen progesuosikeistani on Jethro Tull. Guy Garvey totesi siihen äkkiä, että nyt hänen onkin jo pakko lähteä nukkumaan…\nTätä juttua kirjoittaessa Aqualung-biisin clippiä oli katsottu YouTubessa 6 160 543 kertaa. 13 957 katsojaa oli ilmoittanut pitävänsä kappaleesta ja 355 ei. Moni tykkää ja moni vihaa.\nIan Anderson plays orchestral Jethro Tull. Maanantai\n10.10. Logomo, Turku\n, tiistai 11.10. Finlandiatalo, Helsinki


Quagmiren perhe – Wikipedia\nQuagmiren perhe on yksi pääperheistä lasten- ja nuortenkirjasarjassa Surkeiden sattumusten sarja, jonka on kirjoittanut "Lemony Snicket" -nimen alla toiminut Daniel Handler. Nimeämättömät Quagmiren vanhemmat olivat salaisen VPK-järjestön jäseniä siihen asti, kunnes he kuolivat tulipalossa, joka tuhosi heidän kartanonsa ja orpoutti heidän lapsensa, kolmoset Duncanin, Isadoran ja Quigleyn.\nKun Violet, Klaus ja Sunny Baudelaire, sarjan protagonistit, tapaavat Duncanin ja Isadoran ensi kerran Vaaksavaaran valmistavassa koulussa, heistä tulee heti hyvät ystävät ja he uskovat Quigleyn kuolleen kolmosten vanhempien tavoin tulipalossa. Sarjan antagonisti kreivi Olaf kidnappaa Quagmiret ja yrittää viedä heidän omaisuutensa, safiirit. Duncan ja Isadora pakenevat VPK-jäsen Hectorin kanssa tämän kotitekoisella kuumailmapallolla.\nBaudelairet tapaavat Quigleyn myöhemmin Mortmain-vuorilla etsiessään vanhempiaan. He joutuvat kuitenkin eroamaan, kun Baudelairet lähtevät etsimään sokerikkoa, ja Quigley liittyy VPK:hon ja lähtee etsimään sisaruksiaan Kit Snicketin avulla. Lopussa Suuri tuntematon nielaisee Duncanin, Isadoran ja Quigleyn.\n1.1 Herra ja rouva Quagmire\n1.2 Duncan ja Isadora Quagmire\n1.3 Quigley Quagmire\nHerra ja rouva Quagmire[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nHerra Quagmire on Duncanin, Isadoran ja Quigleyn isä, rouva Quagmiren mies sekä VPK-järjestön jäsen. Herra Quagmire vaimoineen kuoli tulipalossa pian Baudelairen vanhempien Bertrandin ja Beatricen kuoltua samantapaisessa onnettomuudessa ja pian Monty-sedän kuoleman jälkeen.\nRouva Quagmire on kolmosten äiti, herra Quagmiren vaimo ja myös VPK:n jäsen. Kun Quagmirien kartano paloi, rouva Quagmire pelasti Quigleyn hengen näyttämällä hänelle salaisen tunnelin Monty-sedän taloon, mutta kuoli yrittäessään pelastaa Duncania ja Isadoraa.\nDuncan ja Isadora Quagmire[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nDuncan ja Isadora esitellään ensimmäisen kerran kirjassa Omituinen opinahjo. Heidät on nimetty tanssija Isadora Duncanin mukaan. Heidän kykynsä ja kiinnostuksen kohteensa paljastetaan nopeasti: Isadora kirjoittaa mielellän runoja, erityisesti säepareja, ja Duncan on aloitteleva toimittaja, joka yrittää tehdä muistiinpanoja kaikesta mahdollisesta. Kirjan lopussa Olaf sieppaa kolmoset Vaaksavaaran valmistavasta koulusta kätyreidensä avulla. Ennen autoon joutumistaan Duncan huutaa "VPK!" Klausille sanoen, että se on jotain kamalaa, mitä hän ja Isadora saivat selville tutkiessaan Olafin historiaa.\nHaamuhississä kolmoset ovat häkissä käyttämättömän hissikuilun pohjalla Pimeä puistotie 667:ssä. Vaikka Baudelairet löytävätkin Quagmiret, he eivät onnistu vapauttamaan heitä. Haamuhissin lopussa Olaf, Esmé Kurjimo ja koukkukätinen mies onnistuvat pakenemaan Quagmirejen kanssa.\nDuncan ja Isadora esiintyvät viimeisen kerran Kelvoton kylä -kirjassa, vaikka heihin viitataankin monesti lopun kirjasarjan aikana. Heidät on piilotettu varissuihkulähteeseen keskelle Variksenpalvojien kylään, ja he onnistuvat kertomaan siitä Baudelaireille Isadoran säeparien avulla. Baudelairet onnistuvatkin lopulta vapauttamaan kolmoset. Kun kyläläiset huomaavat nyt valheellisesti murhasta syytettyjen Baudelairien olevan vapaalla jalalla, he lähtevät ajamaan näitä takaa. Kylän korjausmies Hector onnistuu pelastamaan Quagmiret mukaansa, muttei Baudelaireja.\nVPK:n kotkat hyökkäsivät Isadoran ja Quagmiren kimppuun myöhemmin, ja he putosivat kapteeni Vastakarvan Queequeg-sukellusveneeseen. Suuri tuntematon vie heidät pian pois. On mahdollista, että kaikki kolme kolmosta ovat kuolleet.\nQuigley Quagmire[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nQuigley Quagmiren uskottiin kuolleen tulipalossa vanhempiensa kanssa, kunnes Violet ja Klaus Baudelaire tapasivat hänet luolassa lumipartiolaisiksi naamioituneina kirjassa Luikurin liuku. Kirjan lopussa Baudelairet ja Quigley pakenevat Olafia, mutta jäinen virta sulaa, ja Quigley huuhtoutuu pois. Hän kuitenkin ilmeisesti selviää, sillä kirjassa Synkkä syöveri hän lähettää Baudelaireille sähkeen, jossa ehdottaa tapaamista Brinyn rannalla. Quigley on VPK:n skisman hyvien puolella.\nKirjassa Ratkaisun rajoilla Kit Snicket kertoo Baudelaireille, että Quigley ja Kit suunnittelivat taapavansa lapset yhdessä, mutta he saivat sanoman Duncanilta ja Isadoralta, että heitä kohden hyökättiin taivaalla. Kit sanoo, että Quigley varasti helikopterin ja meni auttamaan Hectoria ja sisaruksiaan.\nSarjan lopussa Kit kertoo, että Quigleyn onnistui tavata sisaruksensa, mutta VPK:n kotkat puhkaisivat pallot, jotka pitelivät heitä ilmassa. Kaikki kuumailmapallotalossa mukana olleet putosivat suoraan heidän allaan olevaan Queequegiin, joka tuhoutui. Duncan, Isadora, Kit Snicket, kapteeni Vastakarva, Fernald, Fiona, Phil, Hector, Hirmumyrkyllinen kyy ja Quigley olivat kaikki vedessä hetken, kunnes suuri kysymysmerkin muotoinen objekti, suuri tuntematon tuli paikalle ja nielaisi heidät.\nOmaisuus[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nQuagmiren kartano on talo, jossa Duncan, Isadora ja Quigley asuivat vanhempiensa kanssa. Se kuitenkin paloi maan tasalle tuhopoltossa.\nQuagmiren safiirit ovat erittäin harvinaisia ja arvokkaita jalokiviä. Ne jäivät vahingoittumattomiksi palossa, joka tuhosi kaiken muun. Koska Quagmiren sisarukset katosivat "suuren tuntemattoman" mukaan, safiirit luultavasti joko myytiin tai tuhottiin.\n↑ s. 159, The Slippery Slope\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Quagmiren_perhe&oldid=16228758”\nSivua on viimeksi muutettu 30. tammikuuta 2017 kello 15.39.