Su Syys 07, 2014 9:08 pm\nRe: Useamman rodun pentueita - lb x3, basset, bc\nBassettien synttärit huomasin, mutta ehdin sitten jo unohtaa. Multa tulee sivuja vähän myöhemmin, kun tuo webs ei tahdo toimia.\nSu Syys 07, 2014 8:36 am\nRe: Kickbluen loppuvuoden suunnitelmat (skn & kn)\nMulle tosiaan Furenzaan Slaytor x Vicka & Nemo x Posh yhdistelmistä pennut, kiitos. Kiinnostaisi tietenkin toi toinenkin tuontivanhemmista tuleva pentue, mutta ehkä en uskalla ottaa, kun noita noutajia on muutenkin mulle tulossa varmaan tässä loppuvuoden aikana. Kisataan tosiaan monipuolisesti, taht...\nLa Syys 06, 2014 1:32 pm\nAihe: Haukkukokeita Pohjoismaihin?\nKyllä mä ainakin omasta puolestani voin sanoa, että pyrkimys olisi lisätä kisojen määrää liiton puolesta. Varsinkin nyt, (jos)/kun siirrytään yksiluokkaiseen systeemiin jossain vaiheessa luultavasti Kuninkuushaukun jälkeen niin eihän se oo temppu eikä mikään järkätä kisat sitten kerralla aina kaikis...\nTo Syys 04, 2014 5:18 pm\nNostellaanpa tätä topicia vähän. Kurriksen idea on nyt noteerattu ja me tossa Jacyan kanssa ollaan keskusteltu sekä tästä maa-asiasta, että sääntöuudistuksesta. Pohdittiin, että voitaisiin ottaa mukaan Suomen lisäksi ainakin Ruotsi ja Norja sekä vaihtaa tohon yksiluokkaiseen systeemiin kuten ajokoir...\nMa Syys 01, 2014 5:50 pm\nRe: Doradot - 2*sp, cpk, bpt, kn, saluki, parson - päiv. 21.8.\nBahiyya de la Dorado eli Hiya , valkovoittoinen niin kuin äitinsäkin. Alotetaan näytelmillä ja juoksukisoilla, agi ja toko mulla on tosi täynnä. Laita mulle sitten samantien myös kultsu. Voi olla, että jää pelkäksi harrastuskoiraksi, sillä ensisijaisesti jatkan linjaa sitten Missyn veljen pennulla, ...\nMa Syys 01, 2014 10:46 am\nSaisko vielä whippetin, vaikka tänään syntyivätkin?\nSu Elo 31, 2014 11:17 pm\nAihe: Kuninkuushaukku vm. 2014 ! /uusi yritys ;)\nRe: Kuninkuushaukku vm. 2014 !\nMä sain sen käsityksen, ettei sinne ollut tullut yhtään ilmoittautumista, että ehkä sun viesti ei sitten oo tullu perille. 8/ En osaa sanoa, kun en oo silloin ollu mukana. Mut jos nyt sitten paremmalla menestyksellä.\nSu Elo 31, 2014 6:07 pm\nUusi yritys, sillä viimeksi ei tullut osallistujia. Nyt pystykorvaihmiset hereille hei!\nTo Elo 28, 2014 3:12 pm\nRe: Furenza 2014 | nyt: LB & D kuvat mukaan, NIMIÄ\nSaatte noi, kiitoksia!\nKe Elo 27, 2014 9:39 pm\nEiku siinä tapauksessa mä kattelen itelleni jonkun toisen. 83 Liikaa vaihtoehtoja.. Jääkyyneleen Reggae voisi olla sopivan letkeä bassetille.\nKe Elo 27, 2014 9:15 pm\nJos vaikka tuo narttu, kun on vanhempiensa värinen. (: Otatko sä itelles kolmannen pennun vai tuleeko tästä sijoituksesta Ruokarosvo?\nKe Elo 27, 2014 8:52 pm\nKaipa mä voisin sen sijoitukseen ottaa. Nämä linkit ei varmaan vie albumiin.\nKe Elo 27, 2014 7:55 pm\nHitsi, kun Sigi ehti viemään tuon sijoitusnartun Riun pentueesta. Itselleni ajattelin ottaa Pipsan ja Eliaksen pennuista uroksen, jolle nimeksi Lasipisaran Pont du Gard. Vähän alkoivat kiinnostaa myös bassetit. Saisinko mä pennun tän junnunartun tai sitten tän uroksen kuvilla? Varmaankin vanhempien ...\nKe Elo 27, 2014 3:03 pm\nOnpas hän nätti tyttö, kiitoksia. (: Laitan nää kolme samantien rekisteriin. //Nyt olisi sitten nimiä tarjotta labradoreille ja dobermanneille. Näyttää siltä, että mennään molemmissa kahdella varauksella, mutta vielä ehtii kyllä pentuja kyselemään. Labrat 07.09. ja dobberit pahaenteisesti 11.09. mit...\nMa Elo 25, 2014 12:28 pm\nJesjesjes kultsutulokset tuli! Oon kytänny niitä varmaan sen pari viikkoa useampaan kertaan päivässä. Halusin myös tulla kiittelemään sua, niin kuin itsekin sanoit, tulokset on tullu tosi nopeasti ja näyttely pyöriny etiäpäin rivakasti tuomarivaihdoksista ja muista huolimatta.


Vastaa\tKea / Deep Red Blues 4.7.2015 at 17:03\nIhana suppaileva Milla! Mulla on vielä se Töölönrannan SUP-kokeilukerta käyttämättä jos ennätät joku päivä lähteä mukaan? 🙂\nVastaa\tPingviinimatkat 4.7.2015 at 21:39\nHeh, joo mennään vaan. Palataan aikatauluun tuonnempana tarkemmin 🙂 -Milla\nVastaa\tMatilda 5.7.2015 at 12:34\nAh, mä rakastan saimaata! Siellä on tullut vietettyä lapsuuden kesät 🙂 kauniimpaa paikkaa on suomesta vaikea löytää.\nVastaa\tPingviinimatkat 7.7.2015 at 10:41\nMahtavissa maisemissa olet Matilda lapsuutesi kesät viettänyt 🙂\nVastaa\tRimma-matkablogi 6.7.2015 at 12:45\nAika makea paikka testata suppailua tuo Saimaa! Mulla toi(kin) vesileikki vielä testaamatta. Ehkä pitäis ottaa must do-listalle! 🙂\nVastaa\tPingviinimatkat 7.7.2015 at 10:42\nJoo tuut katsos vaikka mun ja Kean kanssa kokeilemaan!\nVastaa\tArna / Cocoa etsimässä 10.7.2015 at 13:37\nAi vitsi mä kuolen nauruun kuvitellessani sut rämpimässä moottorin kanssa, olisin nimittäin ite varmaan just samassa tilanteessa .\nVastaa käyttäjälle Matilda Peruuta


Viimeiset tunnit ennen myrskyä | Historia Polski\nViimeiset tunnit ennen myrskyä\nElokuun viimeiset päivät 1939 vuotta leimasivat myrskyisät poliittiset neuvottelut, pääasiassa Englannin areenalla – Saksa – Puola. kuitenkin, diplomaattien kesken jaettu sisältö ei osoittanut heidän virallisia aikomuksiaan, ja todelliset tavoitteet olivat melko erilaiset, kuin ilmoitettu. Englanti halusi pysyä neutraalina hinnalla millä hyvänsä, ja sodan syttyessä se oli perusteltava aineellisilla syillä. Saksa puolestaan halusi ensinnäkin estää länsimaisia liittolaisia ottamasta mitään vihollisuuksia, mitä tapahtui joko yksinkertaisella suostuttelulla, tai vakuuttaa heille, että heidän puuttumisensa oli turhaa. myös, kaikkia esiintymisiä vastaan, Saksan uhka Puolaa vastaan oli vain poliittinen peli, koska niiden päätavoitteena oli ottaa haltuunsa Puolan alue (Hitler esitteli todelliset aikomuksensa keskustelussa Brauchitschin kanssa, kun hän sanoi sen, että hän haluaa vain asettaa Puolan vaikeaan poliittiseen tilanteeseen, sitten hyökätä).\nPuolan harjoittaminen kuitenkin, molemmat viralliset, ja todellinen, piti rauhaa, eikä se olisi huone “hinnalla millä hyvänsä”, eli suostumalla saksalaisten vaatimuksiin.\nKuten tiedät, Hitler suunnitteli alun perin hyökkäyksen Puolaan päivän alussa 26 elokuussa 1939 vuosi. Diplomaattisen toiminnan huippu on siis päivätty tämän päivän aattona, tai 25 elokuussa. Silloin saksalaiset toteuttivat voimakkaimmat poliittiset toimet Puolan eristämiseksi Länsi-Euroopan maista, kuten Englanti ja Ranska. Hitlerin päätavoitteena oli saada länsimaat tietämään liittoutumisesta Neuvostoliiton kanssa ja luoda vaikutelma, että se menee paljon pidemmälle, kuin he luulivat. Toinen työkalu hänen käsissään oli taittaminen “leveä, antelias tarjous” Iso-Britannia, mikä oli ehdotus taata Britannian imperiumin ylläpito, puolueettomuutensa takia tulevassa sodassa.\nEnsimmäisen tapauksen yhteydessä, jonka oli tarkoitus saada Englanti ja Ranska tietämään valtakunnan ja Neuvostoliiton veljeydestä, joitain komplikaatioita syntyi. Nimittäin, Hitlerin suunnitelma vastusti Stalinin suunnitelmia, kuka puolestaan halusi sen, ettei kukaan arvaa hänen yhteistyöstään Saksan kanssa. Tällä oli syvemmät tavoitteensa, Stalinille, ei ole varma armeijansa voimasta, hän pelkäsi mahdollista vastakkainasettelua Puolan armeijan kanssa. Varalta, jos puolalaiset varmistivat liittoutuman, he voisivat lähettää lisää joukkoja puolustamaan itärajaa, tai jopa puolustuksen vahvistamiseksi. myös, hyökkää yllätyksellä, Puna-armeija saavuttaisi paljon suurempia tuloksia, kuin jos hyökkäys olisi helppo ennustaa.\nToinen asia, liittyvä “leveä, antelias tarjous” tapasi brittien suuren kiinnostuksen. Englannin ja saksalaiset poliitikot alkoivat tavata, keskustelemaan tästä asiasta. Ensiksi, Ison-Britannian suurlähettiläs, Sir Neville Henderson, joka otti välittäjän roolin Puolan ja Saksan välillä, vihjasi, että hän harkitsisi tätä tarjousta vasta silloin, milloin se tarkoittaa sovittelua Puolan tasavallan kanssa neuvottelujen avulla, johon Hitler vastasi, että “jotkut puolalaiset provokaatiot voivat milloin tahansa tehdä Saksan väliintulon väistämättömäksi suojellakseen saksalaisia” (luultavasti pitäen mielessä suunnitellun puolalaisen hyökkäyksen simuloinnin radioasemalle Gliwicessa).\nHuomattavan arvoinen, että Hitler ei ottanut vielä suurempia askelia kohti Iso-Britanniaa, laskenta, että kaikki selitetään tapahtumien jatkokehityksellä. Kun ensimmäinen keskustelu Hendersonin kanssa on ohi, antoi lopullisen käskyn hyökätä Puolaan seuraavan päivän aamunkoitteessa. Tuntia myöhemmin saksalainen taistelulaiva saapui Gdańskin vapaakaupunkiin “Schleswig-Holstein”, virallisena tarkoituksena osoittaa kunnioitusta Gdańskiin haudatulle risteilijämiehelle “Magdeburg”, joka upposi ennen 25 laastarit. Alus ankkuroitui Puolan armeijan etuvartion eteen, Westerplatte. Itse asiassa, lakko-ryhmä oli piilotettu taistelulaivaan “Hennigsen”, tehtävänä hyökätä seuraavana päivänä Puolan yksikköön.\nPaitsi Englantia, Hitler otti myös diplomaattiset toimet voittaakseen Ranskan, jonka liitto sitoutui Puolaan. Iltapäiväkeskustelun aikana hän kävi Ranskan suurlähettilään kanssa, Robert Coulondre?nuo, vakuutus, Saksalla ei ole vihamielisiä aikomuksia Ranskaa kohtaan ja luopuu Alsacesta ja Lorrainen rauhan ylläpitämisen hyväksi. kuitenkin, huolimatta haluttomuudesta taistella ranskalaisia vastaan, Hitler varasi itsensä, että siitä tulee välttämättömyys, varalta, jos Ranska liittyisi sotaan Puolan puolella. Ranskalaiset jättivät sen miettimään.\nSamaan aikaan, Puolan ja Ison-Britannian neuvottelut liittosopimuksen allekirjoittamisesta sodan sattuessa päättyivät Lontoossa (katso kappale. 1.1.), joka lopulta allekirjoitettiin 17:35. Se oli erittäin tärkeä tapahtuma, sillä se asetti Saksan hyvin vihamieliseen tilanteeseen. Hitler kohtasi vaikean päätöksen, kun hän tajusi sen, että hänen ei olisi helppoa päästä sopimukseen pakollisten liittojen Englannin ja Ranskan kanssa, Italian tukeen ei voida luottaa. Stalinin todellisista aikomuksista epäiltiin myös. Niin helppo nähdä, tilanne ei ollut suotuisa, tosiasia huomioon ottaen, että Wehrmachtin oli tarkoitus hyökätä Puolaan seuraavan päivän aamunkoitteessa. O 18:30 Hitler tuli johtopäätökseen, että hän tarvitsee aikaa neuvotteluihin – keskustelussa Ribbentropin ja yl. Keitlem määrää keskeyttää kaikki aggressioiden valmistelut, väittäen tämän tarpeella käydä laajempia neuvotteluja.\nOn syytä muistuttaa, että tästä huolimatta, Puolaan kohdistuva hyökkäys on peruutettu toistaiseksi, määräys ei saapunut kaikkiin saksalaisiin yksiköihin. Puolalaiset sotilaat vangittiin Jabłonowskan solalla, ja Itä-Preussin rajalla tapahtui lukuisia ampumisia. Puolan hallitus piti sitä provokaationa.\nPrevious PostSaksan suunnitelmatNext PostWalther von Brauchitsch


1 n 4/ vuotta vähemmän yksinäisyyttä Olli Valtosen vuosikymmen Visiona rakentaa kaupunki, jossa ihmisten käy hyvin s. 4 Kirsti Mäkinen toi Topeliuksen arvot tähän päivään s. 10 Vapaaehtoistoiminnasta sisältöä elämään eläkeiässä s. 12\n2 PÄÄKIRJOITUS AINA VAAN PAREMPAA JOULUA! Asuimme siihen aikaan muutaman vuoden Ruokolahdella. Rauhallisessa maalaismaisemassa. Lomat vietimme kotinurkilla Helsingissä. Kun tyttäremme oli kaksi, veimme hänet Stockmannin jouluikkunaa katsomaan. Lelujen maailmassa vauhti ja liike olivat arvossaan. Hän katseli junaa, joka puksutti raiteillaan ympäri isoa näyteikkunaa. Siellä ja täällä nyökki tonttuja, joulupukit taputtivat hitaasti käsiään, luukkuja aukesi ja sulkeutui. Valot räpsivät. Joka puolella sattui ja tapahtui. Tyttö tahtoi syliin. Pieni suu toisti useaan kertaan yhtä ja samaa kysymystä: Kuinka meidän nyt käy? Isompienkin ihmisten maailmassa olen törmännyt samaan kysymykseen. Sen takana on kaiken menon keskellä huoli selviytymisestä pelko huomisesta, pärjäämisestä. Kuinka meidän käy? HelsinkiMission tehtävää voi sanoittaa eri tavoilla. Itse pidän seuraavasta: Haluamme rakentaa kaupunkia, jossa ihmisten käy hyvin. Tosiasia on, että ihmislajin menestystekijä on ollut kyky liittoutua ja etsiä turvaa yhteisöstä. Yksin emme olisi pärjänneet petojen ja nälän puristuksessa. Mutta me opimme yhteisölliseksi. Siksi meidän kävi hyvin. Kehityksen tie on ollut pitkä. Ihmislaji lähti omille teilleen simpanssien sukulinjasta jo seitsemän miljoonaa vuotta sitten. Mutta ihmisen muotoutuminen nykyisenkaltaiseksi vei kauan. Teorian mukaan nykyihminen kehittyi Afrikassa noin vuotta sitten. Yhteisöllisyyden kehittyminen oli alussa hidasta. Oli opittava vuorovaikuttamaan. Näin tulivat tanssi, laulaminen ja maalaaminen puheen esiasteet. Opittiin metsästämään porukalla. Tekemään työkaluja, kirjoittamaan ja viljelemään maata. Vaeltelun jälkeen alettiin asua paikoillaan, yhteisöissä. Alettiin liittoutua etäisempienkin naapuriheimojen kanssa. Lopulta rakennettiin jo kaupunkeja. Miten tämä kaikki liittyy jouluun? Ja miten sopii Helsinki- Mission joululehden pääkirjoitukseen? Luontevasti. Sillä joulu kuuluttaa hyvää tahtoa. Joulu puhuu koko maailman rauhasta. Eikä vain ihmisten välillä. Joulurauha sulkee yhteyteensä kaiken maassa ja taivaassa. Eikö ole merkittävää, että hyvä tahto ei ole ihmislajin kehityksen varrella koskaan kadonnut. Päinvastoin. Se on kaiken aikaa lisääntynyt ja laajentunut. Sodista ja hirmuhallinnoista huolimatta. Pysäyttämättömästi. Vääjäämättömästi. Ihmisen kohtalo on sidottu siihen. Ihmiskunnan ja sen kulttuurien tulevaisuus on kiinni sitoutumisesta hyvään tahtoon. Suopeuteen kaikkia elollisia kohtaan. Suomi vapisee tänä jouluna valtavan rakenneuudistuksen pelossa. Kuinka meidän käy? Meidän käy hyvin, jos emme hylkää toisiamme. Meidän käy hyvin jos pysymme yhdessä ja rakennamme yhteiskuntaa, jonka keskeinen eetos on suopeus ja kaikista huolehtiminen. Ajattelen erittäin suurella myötätunnolla tänä jouluna omaishoitajia. Ihailen seniorikansalaisia, jotka haluavat ja jollain ihmeen lailla jaksavat hoitaa sairastunutta kumppaniaan. Ajattelen kunnioituksella kaikkia teitä, jotka oman elämänne ohella olette sitoutuneet tekemään hyvää sitoutumalla vapaaehtoiseksi lasten, nuorten ja vanhusten tueksi. Tässäkin maailma menee hyvään suuntaan. Jos onkin niin, että julkinen Suomi joutuu etsimään uusia rakenteita hyvinvointi-suomen säilyttämiseksi, kansalaisten halu puhaltaa yhteen hiileen on vain kasvanut. Joka kolmas tekee vapaaehtoistyötä. Puolet heistä, jotka eivät vielä tee, harkitsevat liittyvänsä joukkoon. Tai puhutaanko rahasta? Lahjoitusten määrä erilaisiin hyviin tarkoituksiin on kasvanut. Kansalaisista kaksi kolmasosaa antaa omastaan lähimmäisille eri kanavien kautta. Vaikka maksavat siis veronsakin. Kansainvälinen World Giving Index mittaa Gallupin toteuttamien kyselyiden pohjalta vuosittain ihmisten halukkuutta antamiseen kolmella tasolla: Rahan antaminen hyväntekeväisyyteen. Ajan antaminen organisoituun vapaaehtoistyöhön. Hyvän tekeminen tuntemattomalle. Suomalaisten sijoitus World Giving Indexissä on vahvassa nousussa. Vuonna 2010 olimme sijalla 45. Vuonna 2011 sijalla 21. Vuonna 2012 sijalla 17. Eli suunta on listalla päinvastaiseen suuntaan kuin Pisa-tutkimuksessa, josta muuten kohkataan enemmän kuin paikastamme kansainvälisessä Hyvyyden-tutkimuksessa. On todellakin syytä uskoa hyvään jouluun. Ja on aika kiittää kaikkia teitä HelsinkiMission lahjoittajat ja vapaaehtoiset työstänne yhteiseksi hyväksi, jotta ihmisten tässä kaupungissa käy hyvin. Entistä parempaa joulua teille ja tälle kaupungille! Olli Valtonen toiminnanjohtaja 2\n3 Töpinätöppöset tapaavat Albertin olohuoneessa s. 22 n 4/2013 Olli Valtosen vuosikymmen...4 Topeliuksen sadut ovat edelleen ajankohtaisia...10 Eläkkeellä enkelin hommiin...12 Glädjen är ömsesidig...14 Neuvostoliiton ilmahyökkäys tappoi lähes sata helsinkiläistä s. 6 Pisa-tutkimuksesta viis, sillä Suomi nousee Hyvyys-tutkimuksessa s. 2 Juhla aloittaa joulun...16 Tukihenkilöstä tuli ystävä...17 Aha-upplevelser och verktyg...18 Yhteistyöllä koulukiusaamista vastaan...20 Energiaa Amerikasta Henrietta Grönlundin kolumni...23 Kaksi erilaista oppijaa Resonaarista...24 Kymmenen lukua välittämisestä...26 Joulutarina...27 Ajankohtaista...28 Aikalahjalla autat vähentämään yksinäisyyttä\n4 HelsinkiMissio nousi kukoistukseen Kaupunkilähetyksen raunioilta. Kiitos kuuluu innovatiivisille työntekijöille, tuhansille hyvää tekeville vapaaehtoisille ja tukijoille, huipputason hallitukselle ja valtuuskunnalle. Olli Valtosellakin oli vähän tekemistä hämmästyttävän menestystarinan luomisessa. Kaupunkilähetyksen heikentynyttä brändiä oli parannettava. Vuonna 2005 lanseerasimme nimen HelsinkiMissio. Sen alle myös kristillisesti motivoitunutta työtä vierastavien oli helppo liittyä, kertoo Olli Valtonen valinnasta, joka osoittautui onnistuneeksi. HelsinkiMissio löysi kantavan teeman Helsingin Kaupunkilähetys oli henkitoreissaan. Se teki syventyvää tappiota. Omaisuus oli pantattu, työaloja lopetettu. Toimistossa ahersivat vain toimitusjohtaja ja sihteeri. Lahjoittajia ei ollut. Jäsenrekisteri oli koottu kenkälaatikkoon, mutta jäsenet olivat kuolleet enimmälti ennen toista maailmansotaa. Terveitä ja liikkuvia osiakin oli onneksi yhä. Nuorten Kriisipiste oli tunnettu brändi. Myös musiikkiterapiaan keskittynyttä Resonaaria arvostettiin. Kolmas toimiva työmuoto oli Kotivuoren lastenkoti. YHDESSÄ MEIDÄN KÄY HYVIN 4\n5 Hengennostatus katastrofin partaalla Kaupunkilähetys kutsui vuonna 1999 hätiin erään Tuomasyhteisössä vaikuttavan mediapapin. Olli Valtonen laati raportin, jossa hän arvioi, mitä kriisitilanteessa kannattaisi tehdä ja tuli valituksi toiminnanjohtajaksi. Johtajalla ei ollut mistä saneerata, työntekijöitä oli niin vähän. Hän laati katastrofiskenaarion siitä, miten toiminta ajetaan hallitusti alas, jos tulee konkurssi. Kun toimintamme alkoi piristyä, meihin otti yhteyttä Kaupunkilähetystä aikanaan tukenut vanha rouva. Hän oli lukenut hallituksen puheenjohtajan Ahti Hirvosen haastattelun. Rouvasta näytti, että järjestössämme on taas virtaa. Sitten hän lahjoitti meille kolme miljoonaa markkaa. Se oli melkoinen hengennostatus. Tajusimme, ettemme ole tässä työssä yksin, vaan kaupunkilaisia on hengessä mukana, Valtonen muistelee. Kutsu tehdä hyvää! Olli Valtoselle oli tullut jo Tuomasyhteisössä ajatus, että arvoyhteisön pitäisi tehdä auttamistyötä järjestäytyneesti. Resurssimme Tuomasmessussa eivät kuitenkaan riittäneet. Aloimme miettiä, voisiko vanha sosiaalialan toimija Kaupunkilähetys yhdistää voimansa Tuomasyhteisön kanssa. Kaupunkilähetyksen, sittemmin HelsinkiMission vuosikertomukset löytyvät netistä vuodesta 2001 lähtien. Toiminnanjohtaja kiteyttää ensimmäisessä niistä missionsa otsikolla Kutsu tehdä hyvää!. Kaupunki on parhaimmillaan hyvä paikka elää. Julmimmillaan se voi kuitenkin merkitä yksinäisyyttä, masennusta, syrjäytymistä, köyhyyttä. Kaupunki on sitä, mitä sen asukkaat ovat. Yhdessä meillä on mahdollisuus rakentaa siitä entistä parempi asuinsija myös heille, jotka tarvitsevat apua. Siihen ei tarvita kuin tahtoa. Hyvää tahtoa. Tule tekemään Helsingistä entistä parempaa. Kutsu kuultiin. Järjestökentässä kilpailu vapaaehtoisista ja tukijoista on kovaa, mutta HelsinkiMissio voitti ne puolelleen vain vuosikymmenessä. Häkellyttävän nopea nousu huipulle Jo vuosituhannen vaihteessa alkoi tapahtua, ja nopeasti. Aamukorvan päivystävä puhelin, Senioripysäkin uudet mallit vanhustyöhön, Nuorten Kriisipisteen laajeneminen ruotsinkieliseksi ja Aggredin perustaminen. Resonaarissa kehitetään määrätietoisesti kuvionuottimenetelmää kehitysvammaisille. Siitä tulee kansainvälinen innovaatio. Vapaaehtoistyöntekijöiden määrä kasvaa eksponentiaalisesti, nykyiseen 1600 hyväntekijään. Vuosaaren palvelutalo Cecilia rakennetaan luvun järjestökentässä HelsinkiMission menestys ja kasvu hakee vertaistaan. Mikä oli räjähdysmäisen nousun salaisuus? Olli toi taloon valtavan verkoston eri alojen vaikuttajia. Hänellä oli ideoita jopa enemmän kuin pystyttiin toteuttamaan. Koko systeemi siirtyi ihan uudelle planeetalle, arvioi silloinen apulaistoiminnanjohtaja Ari Marjovuo. Vanhusten unohdettu hätä tehdään näkyväksi Olli Valtonen aavisteli, että Kaupunkilähetyksen kannattaisi laajentua vanhustyön saralle. Kuulin psykoterapeutti Ari Marjovuosta, joka rakastaa vanhuksia ja tietää, millaista tukea he tarvitsevat. Pyysin häntä tekemään vanhustyön suunnitelman. Kaupunkilaisten moninaista hätää 1800-luvulta lähtien lievittänyt järjestö iski jälleen kerran ongelmien ytimeen ymmärtäessään, miten traagisesti vanhat ihmiset on unohdettu. Joka toinen päivä yli 65-vuotias suomalainen tekee itsemurhan. Masennuksen takana on monesti hyytävä yksinäisyys. Vitaliteetin parhaina päivinä sudet on dumpattu kellariin. Mutta yksinäisellä suden hetkellä ne nousevat olohuoneeseen, Valtonen kuvailee. Järjestö puki sanoiksi, mainosnainen Jaana Haapalan johtamien ammattilaistiimien avulla, kaupunkilaisten kokemuksen heitteille jätetyistä vanhuksista. Vanhuus tulee yksin. Voiko yksinäisyyteen kuolla? Vanhuskampanjat merkitsivät lopullista läpimurtoa. Vapaaehtoisia auttajia alkoi virrata viriiliin ja aikamme hädän hermolle osuneeseen organisaatioon. Hillitön draivi ei tule ilmaiseksi Minä edustin luovaa kaaosta ja Arin kaltaiset tyypit järjestystä. Elämän virta on siinä välissä. Liika järjestys voi olla järjestössä paikallaan pysymistä ja pelkkä kaaoskin on huono asia, velattoman talon johtaja Valtonen kuittaa oman roolinsa. Hän kiittää Ahti Hirvosen kehittämää hallitustyöskentelyä ja viittaa hyvään onneen muidenkin johtajien, kuten Mauri Niemen, Jussi Laitisen ja nyt Hannu Tonterin suhteen. Hallitus on investoinut rohkeasti uusiin avauksiin. Idealinko Valtosen vauhdissa ei ole ollut aina helppo pysyä. Kun työtä on tehty hirveällä draivilla, yhdellä jos toisella on tullut toisinaan stressiä ja väsymystä. Menestys ei ole tullut ilmaiseksi. Koko porukka on ollut välillä aika kovilla, Ari Marjovuo myöntää. Olimme menehtymässä mutta saimme apua Järjestöllä on nyt noin sata työntekijää. Vuosi 2014 on julistettu tarinankertomisen vuodeksi. Tarinan ytimessä on ajatus, ettei hyvyys ole Helsingistä mihinkään kadonnut. Hyvyys on kuin peili. Kun katsot siihen, kuvastimeen heijastuu jotain myös omasta hyvyydestäsi. Ihmiset haluavat kaivaa itsestään esiin hyvyyttä ja harjoittaa sitä, kun he vain löytävät sen lähteille. HelsinkiMissio auttaa heitä siinä. Yhdessä meidän käy hyvin, uskoo Olli Valtonen. Ensi vuonna HelsinkiMissio kerää selviytymiskertomuksia ja auttaa ihmisiä kirjoittamaan tarinansa uudelleen. Valoisammasta näkökulmasta. Kaupunkilaiset antavat kasvot sille, että olin menehtymässä mutta sain apua. Teksti: Janne Villa Kuvat: Jani Laukkanen 5\n6 Sodan ja rauha Pienokaisen katse on paljonpuhuva, vaikka äidin syli antaa turvaa sekasorron keskellä. Pommitusten jälkeen Helsingin Kalliossa\n7 n aikana helsinkiläisten tukena SA-kuva Helsinki ja sota Tämän päivän Helsingissä enää harva asiaa muistuttaa sodasta. Tarkkasilmäinen kulkija voi kuitenkin yhä nähdä merkkejä pommitusten sirpalevaurioista vanhoissa rakennuksissa ja patsaissa. Pommitusten jälkiä on jätetty muistuttamaan jälkipolville niistä viidestä vuodesta, jotka Helsinki eli sodan varjossa. HelsinkiMission toiminnan alkamisesta marraskuussa 1883 tuli juuri kuluneeksi 130 vuotta. Tässä lehtemme juhlavuoden juttusarjan viimeisessä osassa tarkastelemme järjestön (vuoteen 2005 Helsingin Kaupunkilähetys) toimintaa toisen maailmansodan aikana. Seitsemänkymmentäneljä vuotta sitten marraskuun 30. päivänä 1939 kello 9.15 Helsingissä soivat ilmahälytyssireenit. Kyse ei ollut harjoituksesta. Viisi minuuttia myöhemmin neuvostoliittolaisten pommikoneiden muodostelma lensi kaupungin päälle kohteenaan Malmin lentoasema. Pian näkyi lisää koneita matkalla kohteisiinsa eri puolilla kaupunkia. Pommit räjähtivät ja taustalla kuuluivat suomalaisten ilmatorjuntapatterien tykkien jysähdykset. Päivän aikana pommituksissa sai surmansa lähes sata kaupunkilaista. Myös hyökkääjät kärsivät menetyksiä. Toinen maailmansota kaupunkeihin suunnattuine lentohyökkäyksineen oli saapunut Helsinkiin. Talvisodan alla Suomessa vallitsi hyvä taloudellinen suhdanne. Työllisyyden kohentuminen ja köyhyyden vähentyminen näkyivät Helsingissä vuonna 1939 siten, että entistä harvempi haki huoltovirastosta apua. Hitlerin Saksan Puolaan tekemä hyökkäys kuitenkin aloitti toisen maailmansodan syyskuussa 1939 ja toi tummia pilviä myös Suomen taivaalle. Syksyllä Helsingissä alettiin varautua siihen, että myös Suomi joutuisi sotaan. Kaupunkilähetys auttoi erityisesti reserviläisten omaisia. Yhdistyksen työntekijät vierailivat liikekannallepanon jälkeen heidän kodeissaan tarjoamassa sekä henkistä että aineellista tukea. Avustusyhdistykset yhteistyöhön Kaupunkilähetys liittyi mukaan sodan alla perustetun Helsingin Vapaan huollon keskuksen toimintaan. Kyse oli eri puolille maata perustettujen auttamistyötä tekevien yhdistysten yhteistyöelimestä. Erityisesti talvisodan aikana kun pienen Suomen taistelu Neuvostoliiton hyökkäystä vastaan herätti myötätuntoa maailmalla huomattava osa Vapaan huollon välittämästä avusta oli peräisin ulkomailta. Sodan aikana koko yhteiskunnan eli poikkeusoloissa, mikä näkyi monella tavoin Kaupunkilähetyksen kaltaisten avustusjärjestöjen toiminnassa. Samalla kun osa aiemmista sosiaalisista ongelmista katosi, tilalle tuli uusia. Työttömyyttä ei sodan aikana käytännössä tunnettu, vaan työvoimasta oli monilla aloilla huutava pula, olihan suuri osa miesväestöstä rintamalla. Sodan aikana oli myös käytössä työvelvollisuus ja sotakuukausipalkat. Yli 1200 helsinkiläistä kaatui talvisodassa Talvisodan alkaminen vaikutti Kaupunkilähetyksen toimintaan myös henkilöstöresurssien osalta, sillä papit ja myös osa muista työntekijöistä kutsuttiin armeijan palvelukseen. Sodan aikana Kaupunkilähetyksen maaseudulla sijaitsevat työsiirtolat ja lastenkodit ottivat entisten asukkaidensa lisäksi vastaan kaupungista evakuoituja ihmisiä. Sota osui lähes kirjaimellisesti Kaupunkilähetykseen tammikuun puolessavälissä 1940, kun Betania-kirkko kärsi pommitusvaurioita viereisiin rakennuksiin tulleiden täysosumien takia. Vähäisempiä pommitusvaurioita jouduttiin korjaamaan myös Sörnäisten toimipisteessä. Vaikka talvisodan aikaiset pommitusvauriot Helsingissä yleisesti ottaen jäivät kohtuullisen pieniksi, moni rintamalle lähtenyt mies oli joukosta poissa sodan päättyessä. Talvisodan kaatuneesta helsinkiläisiä oli hieman yli Välirauhasta uuteen sotaan Sodan päättymisen jälkeen Suomen tehtäväksi tuli Neuvostoliitolle maaliskuussa 1940 luovutettujen alueiden asukkaiden uudelleen asuttaminen. Merkittävä osa heistä sijoitettiin Helsinkiin. Vuoden 1940 aikana Kaupunkilähetys avusti lähes kahtatuhatta sodasta kärsinyttä perhettä Vapaan huollon keskukselta saadulla markan (noin euron) tuella. Vuosi 1941 alkoi Helsingissä ulkoisesti rauhan oloissa. Maailmalla sota kuitenkin jatkui ja moni aavisti, että se osuisi vielä Suomenkin kohdalle. Uusi sota sortajan karkottamiseksi maasta, kuten asia Kaupunkilähetyksen vuoden 1941 vuosikertomuksessa ilmaistiin, alkoi kesäkuun lopussa 1941, kun suomalaiset joukot hyökkäsivät Saksan mukana Neuvostoliittoon. Osa Kaupunkilähetyksen henkilökunnasta joutui jälleen rintamapalvelukseen. Jumalan apuun turvaten yhdistyksen työmuodot pystyttiin kuitenkin pääpiirteittäin pitämään käynnissä sodan alkuvaiheessa tapahtuneen lyhyen keskeytyksen jälkeen. Aineellista ja henkistä apua Sodasta kärsineiden avustustoiminta aloitettiin talvisodan ajalta opittujen rutiinien mukaan yhteistyössä Helsingin Vapaan huollon keskuksen kanssa, jolta 7\n8 Ei niin pahaa, ettei jotain hyvääkin, tässä tapauksessa kelpo kalansaalis! Miehiä noukkimassa kuolleita kaloja mereltä heti pommitusten jälkeen Pommituksen jälkeen katukuva näyttää lohduttomalta. Kuva Helsingin keskustasta, tarkemmat tiedot puuttuvat. SA-kuva SA-kuva 8\n9 saatiin vuonna 1941 avustustyötä varten käyttöön markkaa (noin euroa). Niin Kaupunkilähetyksen lastenkodit, miesten työsiirtola, naissiirtola kuin kaupungissa toiminut siveellisesti suojattomia naisia varten tarkoitettu vastaanottokoti jatkoivat toimintaansa sodan aikana. Sodan yhä jatkuessa syksyllä 1942 Sörnäisissä Hämeentie 62:ssa vihittiin käyttöön Kaupunkilähetyksen uusi työkeskus. Sen rakentaminen oli aloitettu välirauhan aikana vuonna 1940 ja sodan poikkeusoloissa työn loppuun saattaminen osoittautui alkua vaikeammaksi. Asemasotavuonna 1943 Kaupunkilähetys pyrki lujittamaan pääkaupungin henkistä rintamaa lisäämällä tervehdyskäyntejä rintamamiesten omaisten kodeissa. Erityistä tukea tarvitsivat myös ne perheet, joissa isä oli jäänyt palaamatta rintamalta. Syksyllä 1943 Helsingissä oli lähes 1200 sotaleskeä, joista hieman yli puolella oli lapsia. Suurpommitukset Helsinkiin 1944 Helmikuussa 1944 Neuvostoliiton kaukopommitusilmavoimat kohdistivat kymmenen päivän välein Helsinkiin kolme massiivista suurhyökkäystä, joiden tarkoituksena oli tuhota Suomen pääkaupunki ja pakottaa maa irtautumaan sodasta. Helsingin ilmapuolustus oli kuitenkin valmiina, ja tykistön tehokas sulkutuli sai suurimman osan pommittajista pudottamaan tappavat lastinsa mereen. Henkilötappiot ja rakennusten tuhot jäivät huomattavasti pelättyä pienemmiksi. Länsiliittoutuneiden saksalaisiin kaupunkeihin kohdistamien suurhyökkäysten tavoin Neuvostoliiton tavoite oli ollut Helsingin tuhoaminen maan tasalle. Paikoin vauriot olivat kuitenkin huomattavia. Esimerkiksi Helsingin yliopiston päärakennus sai täysosuman. Kirkoista pahiten vaurioitui Kaupunkilähetyksen toiminnassaan käyttämä Johanneksen kirkko. Osumia tuli jälleen myös Kaupunkilähetyksen varsinaisiin toimitiloihin. Sörnäisissä kaksi vuotta aiemmin toimintansa aloittanut uusi Harjun toimintakeskus vaurioitui ja Betania kärsi pienempiä vaurioita. Ilmahälytys on ohi, mutta sodan uhkaava tunnelma heijastuu lasten kasvoilta. Lastentarha Alppimajan lapsia tulossa pommisuojasta todennäköisesti vuonna Suurpommitukset pelästyttivät monia helsinkiläisiä, ja kaupungista poistui vapaaehtoisesti helmi-maaliskuussa hieman yli asukasta. Hyökkäysten jäljiltä moni rakennus oli enemmän tai vähemmän vaurioitunut. Jo pelkästään paine-aallon rikkomat ikkunat saattoivat ajaa asukkaat tilapäismajoitukseen. Helsingin ympäristöön perustettiin huhtikuuhun mennessä viisitoista ilmasuojeluhuoltolaa eli väestön evakuointikeskusta, joista yksi sijaitsi Rajamäellä Kaupunkilähetyksen työsiirtolassa. Sinne järjestettiin väliaikaismajoitus viidellekymmenelle helsinkiläisvanhukselle. Toimintaa varten saatiin varoja sekä seurakuntien diakoniatyöltä että Helsingin kaupungilta. Sodasta rauhaan Suomen ja Neuvostoliiton välinen sota päättyi syksyllä 1944 ja alkoi hidas paluu kohti normaalimpia oloja. Vaikka Neuvostoliiton johtama Liittoutuneiden valvontakomissio perusti tukikohtansa Helsingin hotelli Torniin, Suomi välttyi miehitykseltä. Pulaa kuitenkin oli lähes kaikesta, niin asunnoista kuin monista päivittäistavaroistakin. Monet sotaa varten rakennetut pommisuojat jouduttiin avaamaan uudelleen hätämajoituksen käyttöön ja esimerkiksi Agricolan kirkon krypta toimi kodittomien asuntolana. Vaikka monet elintarvikkeet olivat kirjaimellisesti kortilla, suoranaista nälänhätää ei ollut. Kaupunkilähetyksellä oli toisen maailmansodan jälkeisinä pulavuosina yhä merkittävä rooli yhdessä kirkon ja muiden avustusjärjestöjen kanssa tukea kaupungin ja valtion viranomaisia Helsingin jälleenrakennuksessa. Teksti: Ville Jalovaara Kirjoittaja on teologian tohtori ja Helsingin yliopiston kirkkohistorian tutkija, joka valmistelee parhaillaan Helsinki- Mission historiaa. Helsingin kaupunginmuseon kuva-arkisto 9\n10 Topeliuksen arvoille on aina tarvetta Topeliuksen saduissa mielikuvitus ja huumori ovat ajaton yhdistelmä. Huumorintaju pelastaa hänen satunsa opettavaiselta sormen heristämiseltä, Kirsti Mäkinen ihastelee. Toivon, että kirjamme tukee vanhempia kullanarvoisen iltasatutradition ylläpitämisessä. Sillä on suuri merkitys, jääkö lapsen mieleen ennen nukahtamista väkivaltainen räiskintäpeli vai Tähtisilmän tarina, sanoo Sakari Topeliuksen ( ) sadut aikamme kielelle muokannut Kirsti Mäkinen. Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun (SYK) legendaarinen äidinkielen opettaja Kirsti Mäkinen ei ole jäänyt lepäämään laakereilleen eläkkeellä. Hän on kirjoittanut lukuisia kirjoja, joista tunnetuin on Suomen lasten Kalevala. Myös tuoretta teosta Topeliuksen lukemisia lapsille (WSOY) voi pitää merkittävänä kulttuuritekona. Kouluneuvos kertoo uudelleen nykykielellä Sakari Topeliuksen 30 klassikkosatua. Topelius oli 1800-luvun ihmemies, kirjallinen moniottelija, jonka kädestä syntyi runoja, romaaneja, satuja, näytelmiä, lehtikirjoituksia, tietoteoksia ja tutkimuksia, Topeliuksen sihteeri Mäkinen luonnehtii innoittajaansa. Suurmies sovitteli joka suuntaan Topeliuksella oli enemmän sosiaalista oikeudentuntoa ja myötätuntoa kovaosaisia kohtaan kuin kenelläkään kansallisista suurmiehistämme. Hän kantoi huolta köyhien aseman parantamisesta ja ymmärsi köyhyyden kauhistuttavat seuraukset. Saduissaan hän kertoo tytöistä ja pojista, jotka ovat köyhinäkin rehellisiä ja auttavaisia, eivätkä suostu juonittelemaan toisten päänmenoksi. Aikansa edelläkävijä ymmärsi tyttöjen ja poikien samanarvoisuuden. Hän perusti naisopiston ja tuki Suomen ensimmäistä naispuolista maisteria. Topelius perusti myös taideyhdistyksen. Hän oli eläin- ja luonnonsuojelija. Hän on ilman muuta suurmiehistämme modernein ja monipuolisin, Kirsti Mäkinen arvioi. Kansallisen herättäjän isänmaallisuus ei ollut nurkkakuntaista nationalismia. Sovinnollinen mies ymmärsi suomen ja ruotsin kielen kulttuurisen merkityksen ja kannatti hyviä välejä venäläisten kanssa. Tästä syystä moni haukkui hänet pataluhaksi. 10\n11 Onnelliset loput alkavat alusta Sivistyssuvun vesa oli 1800-luvun suurmiehistämme ainoa, jolla oli tasapainoinen ja tavattoman onnellinen lapsuus. Lääkäri-isän uskonnollisuus ja kasvatusperiaatteet olivat hyvin avarakatseisia. Vanhemmat kohtelivat arvostavasti pikku Sakaria. Kasvatus ei ollut ankaraa ja päällekäyvää, vaan se perustui hyvän esimerkin voimaan ja lapsen oman kokemuksen kunnioittamiseen. Isä korosti, että kunnon mies kirjoittaa joka päivä. Sakari oppi pitämään päiväkirjaa pienestä pitäen, Kirsti Mäkinen kertoo. Onnellinen lähtökohta elämään heijastui Topeliuksen tuotantoon ja toimintaan myönteisenä perusvireenä. Hänen satunsa eivät pääty sattumalta onnellisesti. Satujen yllä säteilee hyväntuulinen ilo ja luottamus tulevaisuuteen. Hänen valoisa tulevaisuuden uskonsa on tarttuvaa. Hyvä kyllä voittaa, Topelius sanoo meille hymyillen. Olisivatpa kristityt yhtä avarakatseisia Topeliaaniseen eetokseen ja arvopohjaan kuuluu kristillisyys. Hänen lempeä jumalakuvansa vaikutti käsitykseen kristinuskosta aikana, jolloin asenteet olivat usein ankaria ja kirkossa kiivailtiin oikeaoppisuudesta. Topelius on harras kristitty, hänen Jumalansa rakastaa kaikkia, erityisesti lapsia. Hänen sisarensa liittyi Pohjanmaan ankarimpiin körttipiireihin. Sakari oli kauhuissaan tästä. Hänen kristillisyytensä oli vapaamielistä ja maltillista. Olisi kovin mukavaa, jos kaikki kristityt olisivat yhtä avarakatseisia ja rakastavia kuin Topelius. Hän on antiikin ja kristinuskon perinnön täysiverinen edustaja, moderni eurooppalainen, Kirsti Mäkinen määrittelee. Usko Jumalaan on mukana myös klassikkosatujen laitoksessa. Sen häivyttäminen pois olisi ollut loukkaus Topeliuksen ajattelua kohtaan luvun teksteissä monet asiat selitetään alleviivaten. Enää asioita ei osoiteta sormella. Pyrin siihen, että kristillinen aines istuisi kokonaisuuteen. Monien vanhempien on vaikea puhua lasten kanssa Jumalasta, varjeluksesta ja siunauksesta. Eivätkö Topeliuksen sadut voi auttaa myös tässä? Uskonnolliset ainekset ovat saduissa mukana luontevasti. Upean uutuuskirjan on kuvittanut taiteilija Risto Suomi. Sadut laajentavat tajuntaamme Rakastettu satusetä ja sanataiteilija on yhä viisas kumppani ja virikkeiden antaja lapsille, Kirsti Mäkinen uskoo. Vanhempien ja lasten satuhetket viitoittavat myös tietokoneisiin kiinni kasvaneelle Angry Birds -sukupolvelle tietä arvokkaaseen elämään. Olen kiteyttänyt Topeliuksen kasvatuskäsityksen seuraavasti: auta hädänalaisia, ole rohkea, rehellinen ja uskollinen. Emmekö kaipaakin tällaisia sisältöjä myös nykyajan lastenhuoneeseen? Samaa viestiä tuovat hänen rakastetut laulunsa ja virtensä, kuten Totuuden henki, En etsi valtaa, loistoa ja Sylvian joululaulu. Henkisesti tyhjien räiskintäpelien asenteet ja arvot voivat olla jopa vaarallisia. Niiden vastapainoksi kunnon saduissa on taiteen ajatonta kauneutta. Satujen klassikkohahmojen opetukset vaikuttavat meissä tiedostamattamme. Lapsuuden sadut muistetaan vielä vanhanakin. Miten ne ovatkaan muokanneet ajatteluamme ja mielikuvitustamme! Entä millaisen perinnön me haluamme jättää satujen kautta lapsillemme? Valoisa luottamus voittaa ihmisvihan Kirsti Mäkinen on miettinyt Topeliuksen ja H. C. Andersenin mielenmaisemien eroa. Andersen purki saduissaan elämänpettymystään ja ihmisvihaansa. Topeliuksella taas näkyy kaikessa valoisa luottamus sitä tarvitaan tänään. Lasten mieltä ei tarvitse täyttää tulevaisuuden uhkilla ja kauhukuvilla. Se, joka vie lapsilta toivon, on pahan asialla, opettajakonkari napauttaa. Nykylapsia uhataan koko ihmiskunnan tuhoavalla ilmastonmuutoksella, samaan tapaan kuin ydinsodalla sukupolvi sitten. Pelottelun sijaan lapsille tulisi osoittaa rakkautta ja kiitollisuutta. Perusturvallisuus antaa rohkeutta uudistaa niitä asioita, jotka uudistamista vaativat, Mäkinen näkee. En ymmärrä, miten tämä valittajien kuoro on oikein syntynyt, vaikka meillä on loputtoman paljon kiitollisuuden aiheita. Nykysuomalaiset ovat enimmäkseen uskomattoman hyviä, luotettavia, hauskoja, mukavia ja avuliaita. Lapsillamme ja nuorillamme on sydän paikallaan. Topeliuksen ihanteet ovat siirtyneet ehdottomasti eteenpäin! Teksti: Janne Villa Kuva: Jani Laukkanen 11\n12 Eläkkeellä enkelin hommiin Vapaaehtoistoiminta sopii myös hyväkuntoiselle eläkeläiselle, todistavat Charl Stavén, Vesa Saari ja Maija Nupponen. Charl Stavénista on kiinnostavaa kuulla seniorien elämäntarinoita. Charl Saije Stavén, 65, Leppävaara Näin HelsinkiMission mainoksen bussipysäkillä nelisen vuotta sitten. Olin ajatellut, että tekisin mielelläni jotakin vapaaehtoistyötä, koska olin jäänyt eläkkeelle ja aikaa oli. Mielessä oli äänikirjojen lukeminen, mutta kun lähetin sähköpostia kysyäkseni vapaaehtoistyömahdollisuuksista, HelsinkiMissio oli ainoa järjestö, joka vastasi. Nykyään vastaan puhelimeen Aamukorvassa kello 5 9 kerran kuukaudessa. Lisäksi autan keikkaluontoisesti vanhoja ihmisiä teknisissä asioissa yleensä noin kerran kuussa. Opastan tietokoneen käytössä, päivitän ja asennan ohjelmia ja auttelen kännykän ja television kanssa. Yhteen keikkaan on varattava aikaa pari tuntia, sillä juttelu kuuluu asiaan. HelsinkiMission vapaaehtoistyössä on erityisen hyvää se, että siihen käyttämänsä ajan voi itse määritellä. Me asumme noin viisi kuukautta vuodesta Jämsässä, joten sinä aikana vapaaehtoistoiminta on minun osaltani jäissä. Keikkatarjouksia voi käydä katsomassa yhteisestä intrasta ja päättää, mitä haluaa ottaa vastaan. Kaikki yhteydenpito sujuu järjestön kautta, joten kukaan ei voi ruveta soittelemaan minulle illalla. Lisäksi HelsinkiMissio kouluttaa meitä jatkuvasti, ja joka kuukausi on Aamukorvan työnohjaus. On ollut hyödyllistä kuulla, miten muut hoitavat erilaisia tilanteita. Aamukorvassa puhelin alkaa yleensä soida jo ennen viittä. Useimmiten jutut ovat arkisia, kysellään mitä kuuluu. Joskus tulee haastavampia tilanteita, kun soittajalta on esimerkiksi kuollut läheinen. Kerran yksi rouva soitti ja kysyi, haluaisinko ostaa museon, jonka hän oli saanut perintönä. Ohjasin soittamaan kuntaan. Yleensä en neuvo, vaan kuuntelen. Eniten nautin tässä työssä elämäntarinoiden kuulemisesta ja ihmisten kohtaamisesta. Se on aina kiinnostavaa. Yhdeksältä Aamukorvan päivystyksestä kotiin lähtiessä on sellainen olo, että on tehnyt jotakin hyödyllistä. Myös keikoista saa paljon hyvää palautetta. Kerrankin, kun soitin erään talon ovisummeria, rouva huusi jo ovipuhelimeen ilahtuneena: Saijeko siellä? Olen odottanut sinua! 12\n13 Vesa Saari, 70, Viikki Lähdin ensimmäistä kertaa vapaaehtoiseksi, kun digiboksit tulivat ja HelsinkiMissio järjesti kampanjan, jossa niitä asennettiin vanhuksille. Olin silloin jäänyt eläkkeelle ja tulin ottamaan vastaan asennustilauksia. Jäin mukaan toimintaan, koska järjestön työ on tärkeää. Päivystän Aamukorvassa kerran tai pari kuussa. Kesälläkin matkaan päivystämään kesäpaikastamme Salosta. Keikka-apuna toimin silloin, kun olen Helsingissä ja aikaa on. Meillä on kymmenen lastenlasta, joiden hoitamisessa ja harrastuksiin viennissä olemme myös apuna. Lisäksi hoidamme vaimon äidin asioita Vaasassa aika ajoin. Siksi en voi sitoutua mihinkään joka viikko toistuvaan. Keikoilla käyn pääasiassa auttamassa remonttihommissa: tiivistämässä ikkunoita ja korjaamassa rikkimenneitä tavaroita. Yhtä kalliolaista rouvaa olen käynyt auttamassa monesti, ja sain esimerkiksi hänen pari vuotta aiemmin ostamansa palohälyttimen kiinnitettyä kattoon. Samalla sovimme jo uudesta työstä, kun rouvan kaapinovesta olivat kahvat irtoamassa. Samalla tulee yleensä kerrottua sukutarinat ja vähän muutkin tarinat. Aamukorvassa meillä on yhteisiä periaatteita. Yksi on, että emme puhu paljon, vaan kuuntelemme. Minun pitää muistuttaa siitä itseäni joka kerta, koska olen puhelias. Joskus vastaan on tullut ihmisiä, joilla on itsetuhoisia ajatuksia, mutta se on hyvin harvinaista. Enemmän päivystäjät pelkäävät sitä. Työnohjaus auttaa hoitamaan tällaisia tilanteita. Parasta vapaaehtoistyössä on se, että voi auttaa toisia. On selvää, että yksinäisiä vanhuksia on paljon, ja minä olen vielä hyväkuntoinen. Tietenkin on myös niin, että tällaisen työn kautta voin tuntea itseni tärkeäksi. Lisäksi saan päivään mukavaa vaihtelua. Vesa Saari auttaa senioreja muun muassa remonttihommissa. Maija Nupponen toimii keikka-auttajana. Maija Nupponen, 75, Käpylä Kolme vuotta sitten huomasin, että minulla on elämässä paljon aikaa, jonka voisin käyttää jonkun apua tarvitsevan hyväksi. Puolisoni nukkuu aamuisin pitkään, joten ehdin aamupäivisin tehdä monenlaista. Olin siskojeni kanssa hoitanut vuosia äitiäni, joka kuoli vain hiukan vaille 92-vuotiaana. Sen jälkeen olin siskoni omaishoitajan sijainen, kunnes sisko kuoli. Olin tottunut kävelemään äitini luo Aleksis Kiven kadulle, ja HelsinkiMission toimisto oli silloin siinä lähellä. Jalat veivät sinne automaattisesti. Aluksi olin vuoden verran tukihenkilönä eräälle rouvalle. Kävin hänen luonaan joka viikko, vaikka harvempikin tahti olisi riittänyt. Useimmiten menimme kauppakeskukseen. Reissuun saattoi mennä viisikin tuntia, koska invataksia oli aina odotettava. Meillä meni lopulta sukset vähän ristiin, kuten elämässä joskus käy. Silloin sain hyvää tukea HelsinkiMission koordinaattorilta ja työnohjauksesta. Tukihenkilöpestin jälkeen olen ollut keikka-auttajana ja saattanut ihmisiä esimerkiksi lääkärikäynnille. Yhtenä kesänä kävin aurinkoisina päivinä ulkoiluttamassa muistisairaita palvelutalossa, kun keikkalistalta huomasin siellä tarvittavan apua. Minusta on mukava kuulla ihmisten taustoista. Kyselen aina paljon, joten joku voi ajatella, että miten utelias muija tuo on. Moni kuitenkin tykkää kertoa asioistaan. Muistisairaatkin muistavat usein vanhoja juttuja. Käyn mielelläni saman ihmisen luona useamman kerran, jos tulemme hyvin toimeen. Nyt olen käynyt erään rouvan luona laittamassa ruokaa. Silloin keikka-auttaminen muistuttaa vähän tukihenkilösuhdetta. Käyn lähinnä sellaisten ihmisten luona, jotka asuvat kävelymatkan tai kätevän bussimatkan päässä kotoani. Pyörätuolia käyttäviä en enää uskalla ottaa autettaviksi, sillä voimani eivät riitä hallitsemaan tuolia, jos ihminen on painava. Onneksi keikkailmoituksessa kerrotaan, käyttääkö avunpyytäjä rollaattoria tai pyörätuolia. Tämän työn huippuhetkiä on ollut se, kun autettavani kerran totesi: Sinä olet todellinen pelastava enkeli. Teksti: Laura Pörsti Kuvat: Sari Tammikari 13\n14 Glädjen är ömsesidig Mona Martin har varit stödperson via Helsingforsmissionen i ett halvt år och rekommenderar det varmt. Glädjen som uppstår ur arrangemanget är inte enbart senioren förunnad; den är ömsesidig. 14\n15 För ett drygt halvår sedan kollapsade en anonym åldring på gatan. Förbipasserande såg till att åldringen fick sjukhusvård, men på sjukhuset uppdagades det hur ensam hon faktiskt var: vännerna är döda och det enda egna barnet bor på andra sidan jordklotet. Detta satte myndigheternas hjul i rullning och Helsingforsmissionen kontaktades, i hopp om att finna en stödperson som kunde titta till åldringen med jämna mellanrum. Samtidigt hade Mona Martin sett en artikel om stödpersonsverksamheten, tagit kontakt med Helsingforsmissionen och gått en utbildning. Min man var invalid och kunde inte bo hemma under sin sista tid, så jag besökte honom ofta, säger Martin. Efter att han dog uppstod ett hål i mitt liv. Jag har inga problem med att fylla dagarna, men jag saknade en fortlöpande dialog med en annan människa. Att fungera som stödperson skulle ge mig dem tillbaka, hade jag tänkt. Martin och åldringen, som hade blivit hemförlovad från sjukhuset, träffades för första gången efter att ha förts samman av Helsingforsmissionen och tycke uppstod genast. Båda tjänade en vän på arrangemanget, åldringen är inte längre lika ensam och Martin fick tillbaka de återkommande diskussionerna. Jag upplever våra diskussioner som viktiga för mig. Jag får mycket ut av dem. Ofta handlar de om svunna tider: min vän är 20 år äldre och var med om kriget. Jag har själv minnesbilder från kriget och tillsammans med min mors minnen, som hon har återberättat för mig, har vi en massa att tala om, säger Martin. Många av diskussionerna är existentiella: de handlar om döden och om canceroperationerna båda har gått igenom. Det betyder inte att dysterheten ständigt är närvarande, snarare tvärtom. Jag blir glad av att gå till min vän och hon blir glad när jag kommer. Ansvaret känns viktigt, för hon har ingen annan. Jag ser till att krama min vän då vi skiljs åt: beröring är betydelsefullt, säger Martin. Hon har absolut blivit en del av mitt liv och jag gör gärna så mycket jag kan för henne. Vi har mycket gemensamt och vi kan tala om vad som helst. Mona Martin kan varmt rekommendera stödpersonskapet. Det ger så mycket att jag hoppas att fler hittar till verksamheten. Vi lever allt längre och är pigga efter pensioneringen, så stödpersonerna behövs allt mer samtidigt som allt fler är kapabla att bli stödpersoner, säger Martin. Kursen som Helsingforsmissionen erbjuder får också goda betyg. Kursen är väldigt viktig. Vi fick information om ansvaret och gränserna för vårt ansvar, vad vi förväntas göra och att hjälp med praktiska bestyr egentligen inte hör till oss. En av sakerna som lärdes ut under kursen för stödpersonerna har Martin dock valt att strunta i: rekommendationen om att hålla träffarna med den egna vännen högst varannan vecka, för att garantera att stödpersonerna orkar. Det är löjligt, tycker jag. Vi träffas varje måndag, det fungerar bättre för oss båda, säger Martin. Text och bild: Viktor Grandell 15\n16 Jouluherkkuihin liittyy muistoja Joulujuhlan menu on perinteinen: laatikot, rosolli, lohi, kinkku sekä kahvi ja joulutorttu Jouluruuat on haluttu pitää perinteisinä, jotta ne muistuttaisivat niin lapsuuden jouluista kuin myöhemmistäkin jouluista. Kaikesta on tarkka käsikirjoitus. Kun vieraat tulevat sisään, vapaaehtoiset herrasmiehet auttavat päällysvaatteet naulakkoon. Jokainen vieras johdatetaan plaseeratulle paikalleen ja heille tarjoillaan aluksi glögi ja pipari. Laulut virittävä joulun tunnelmaan, ja vapaaehtoiset tarjoilevat ruuat pöytiin kuin ravintolassa ainakin. Sirpa Helin toivoo joulujuhlan lievittävän jouluun liittyvää yksinäisyyden tunnetta. Joulua pidetään leimallisesti yhteisöllisenä perhepiirin ja läheisten juhlana. Silloin muistot tulevat tavallista herkemmin mieleen, myös asiat, joita ei enää ole. Silloin yksinäisyys saattaa tuntua riipaisevammin kuin muulloin. Joulu avaa portteja menneeseen ja herkistää ajattelemaan elettyä elämää. Omaan matkaan kuuluu se, että joulut muuttuvat vuosien varrella. Sirpa Helinin jouluun kuuluu ennen kaikkea toisista välittäminen. Juhla aloittaa joulun Sirpa Helin on jo lähes kymmenen vuoden ajan ollut vapaaehtoisena järjestelemässä HelsinkiMission perinteistä joulujuhlaa senioreille. Juhla järjestetään mahdollisimman lähellä joulua, jotta sen tunnelma kantaisi vielä joulunpyhien ylikin. Sirpa Helin tuli HelsinkiMission vapaaehtoiseksi jäätyään eläkkeelle ja käytyään sen jälkeen vapaaehtoistoiminnan koulutuksen. Sen jälkeen tulivat aamukorvapäivystykset ja niiden myötä avustaminen joulujuhlassa. Vastuullani on hengen keittiötiimi, joka viimeistelee pitopalvelun toimittamat ruuat vietäviksi seisovaan pöytään, josta ne tarjoillaan jokaiselle vieraalle hänen omaan pöytäänsä. Keittiössä käy vilske, kun jopa 200 hengen ruuat laitetaan tarjoiluvalmiiksi, kuvailee Sirpa Helin. Keittiötiimi ei suinkaan ole ainoa, joka valmistelee ja toteuttaa joulujuhlaa. Yksi tiimi huolehtii salin koristelusta jouluiseksi kuusineen kaikkineen, toinen tiimi huolehtii ruokien tarjoilusta pöytiin ja seurustelusta vieraiden kanssa. Joulu herkistää hyviin tekoihin Joulun luonteeseen kuuluu, että lähimmäisiä muistetaan, ja lähimmäisiähän ovat muutkin kuin tutut ihmiset. Arjen pieniä tekoja voi jokainen tehdä omassa ympäristössään, niihin ei tarvita suurta koneistoa eikä niistä tarvitse tehdä numeroa. Mielestäni jouluun kuuluu ennen kaikkea toisista ihmisistä välittäminen. Joulu saa aikaan hyviä tekoja. Sirpa Helin ei aio omalta osaltaan panna pistettä vapaaehtoistoiminnalle joulujuhlan järjestämisessä, vaikka kymmenen vuotta onkin kohta takana. Tämä on vastavuoroinen tehtävä. Me vapaaehtoiset saamme vanhuksilta niin paljon elämäniloa ja kiitosta ja voimme tuntea itsemme tarpeellisiksi. Se on tärkeä tunne. Emme me tule tekemään joulujuhlaa, ellemme saisi siitä myös itse sisältöä elämäämme. Se on varmasti jokaisen mukana olevan tärkein motiivi. Juhlasta lähdetään eri tunnelmissa kuin missä sinne on menty. Se vaikuttaa myös kaikkien meidän jouluun. Meidänkin joulumme alkaa tästä juhlasta. Teksti ja kuva: Harri Markkula 16\n17 Tukihenkilöstä tuli ystävä Marraskuisena sunnuntaina kuusikymppinen Markku Gröndahl ajaa Vantaalta Munkkiniemeen Helsinkiin tapaamaan 88-vuotiasta Elma Oksasta. Näin hän on tehnyt lähes joka viikko jo kuuden vuoden ajan. Palvelutalo Sagassa pienessä viihtyisässä yksiössä asuva Elma Oksanen istuu pyörätuolissa. Kävelykyvyn vei neuropatia, joka aiheutui autonmoottorien pesussa käytetyistä myrkyistä. Moottoreita rouva Oksanen pesi työkseen kymmenkunta vuotta. Kodin seinille on ripustettu hänen itsensä maalaamia tauluja, muiden muassa viehättävät maisemat Pariisista ja Helsingistä, sekä kaksi kunniakirjaa Sotainvalidien Veljesliitolta. Toinen on Kotirintamanaisen mitaliin liittyvä kunniakirja ja toinen edesmenneen aviomiehen saama kunnianosoitus sotaveteraanille. Mies haavoittui niskaan talvisodassa 25 vuoden iässä ja sai pysyvän vamman myötä 50 prosentin invaliditeetin. Paljon yhteisiä jutunaiheita Alussa vähän jännitettiin, että miten tässä käy, mutta hyvin meillä on mennyt. Elma on välillä vähän itsepäinen, eikä me aina olla yhtä mieltä asioista, mutta puhutaan suoraan, mitä ajatellaan, Markku nauraa. Hyvin meillä synkkaa. Käydään yhdessä asioilla, pankissa ja apteekissa ja välillä ravintolassa syömässä, jos siltä tuntuu, Elma täydentää. Kuukausi sitten käytiin katsomassa Tohtori Zivago -musikaalia Kaupunginteatterissa, mutta musiikki ei purrut, joten lähdettiin väliajalla pois. Stockalla tai Sokoksella käydään ostoksilla ja ensi viikolla ollaan menossa Karjalatalolle sotainvalidien ja leskien juhlaan. Elman itsenäistä liikkumista helpottaa pitkällisen hakemusprosessin jälkeen Kelan myöntämä sähkömopo, jolla hän pääsee ulkoilemaan lähipiiriin. Vaikka Markulla on perhe, vaimo, kaksi lasta ja lapsenlapsi, on Elman tapaamispäivästä muodostunut hänelle viikon tärkeä päivä, jota oikein odottaa etukäteen. Pitkän linjan tukihenkilö on ehtinyt olla myös teini-ikäisen pojan tukena kolme vuotta ja hiljattain hän on ryhtynyt tukihenkilöksi toiselle nuorelle. Elma kertoo eläneensä niin pitkään, että siskot ja veljet ovat kuolleet jo aikoja sitten. Oma poika, lapsenlapset ja näiden lapset ehtivät harvoin kyläilemään. Senkin takia Markun vierailut ovat Elmalle tärkeä henkireikä. Olen kiitollinen Markulle ja toivon, että hän jaksaisi olla kanssani niin kauan kuin elän, Elma toteaa. Elma ei vielä osaa sanoa, missä tulevan joulun viettää, mutta ainakin yksi jouluperinne jatkuu tänäkin vuonna: HelsinkiMission järjestämää seniorien joulujuhlaa vietetään jälleen Agricolan kirkolla. Siellä tämä parivaljakko on käynyt yhdessä jo neljänä jouluna. Teksti: Jaana Kiuru Kuva: Mikko Kauppinen Selviytyjiä molemmat Sairaudestaan ja sodan aiheuttamista traagisista elämänvaiheista huolimatta Elma Oksanen vaikuttaa pirteältä ja huumorintajuiselta. Hänellä on hymy herkässä ja hauskoja juttuja kerrottavana, vaikka väliin mahtuu surullisiakin. Mieheni kuoli aivokasvaimeen vuonna Sen jälkeen aloin käydä ystäväni Raunin kanssa leskille tarkoitetussa Ella-ryhmässä. Kun Ella-projekti päättyi, aloimme Raunin kanssa käydä HelsinkiMission tiistaikerhossa. Sitä kautta sain ensin tukihenkilöksi Sinikan pariksi vuodeksi, Oksanen muistelee. Mainostoimiston projektipäällikkönä työskennellyt Markku Gröndahl puolestaan hakeutui HelsinkiMission vapaaehtoistoimintaan jäätyään työttömäksi muutama vuosi sitten. Yli viisikymppisenä uuden työpaikan löytäminen mainosalalta osoittautui mahdottomaksi tehtäväksi. Vapaaehtoiskoulutuksen vetäjä Irene Tummavuori sanoi eräässä yhteisessä tapaamisessa, että ota sä toi Elma ja siitä se lähti. Elma Oksanen on harrastanut aiemmin öljyvärimaalausta. Nykyisin hän kirjoittaa runoja ja osallistuu palvelutalon runopiiriin. Markku Gröndahl toimii Elman tukihenkilönä ja lähtee seuraksi asioille, ostoksille ja kulttuuriharrastuksiin. 17\n18 Aha-upplevelser och verktyg Människorelationer är inga lätta saker att hantera; många av oss kunde tjäna på att gå en kurs i ämnet. Eller åtminstone ha möjlighet att diskutera relationer i en grupp. Den insikten ledde till ett samarbete mellan Barnavårdsföreningen i Finland och Krisjouren för unga: en stödgrupp för unga vuxna med temat parförhållande och relationer. En diskussionsgrupp om parförhållanden och relationer behöver inte ha klara mål eller ambitioner: meningen är inte att resultatet ska vara en regeluppsättning över hur man ska bete sig i en människorelation eller hur man reparerar ett trasigt förhållande. Syftet är att lära känna sig själv bättre, att få en insikt i vad man behöver. Det handlar om känslor, tankar, värderingar och behov samt om att lära sig vilka egenskaper som kan ha kommit i arv från föräldrarna eller utifrån: det är bra att vara medveten om sådant, säger Maria Ostrow, gruppledare för diskussionsgruppen och sakkunnig inom barnoch familjearbete vid Barnavårdsföreningen i Finlands enhet Familjelinjen. Enligt Ostrow är referensstödet också en viktig del av stödgruppens funktion: att få höra om hur andra har det, vare sig de är i en liknande situation som åhöraren eller har helt andra erfarenheter. Att deltagarna har olika erfarenheter gör inget. Medverkandet i stödgruppen blir lika givande ändå, säger Ostrow. Marika Kamotskin, till vänster, har blivit mer medveten om vad hon vill ha av livet genom att delta i stödgruppen som dras av Maria Ostrow. Samarbetet mellan Krisjouren för unga och Barnavårdsföreningen i Finland påbörjades tidigare i år i form av en diskussionsgrupp för ungdomar vars föräldrar har gått igenom en skilsmässa. Det gav mersmak och den aktuella gruppen med temat relationer och parförhållanden blev en naturlig fortsättning. I gruppen deltar åtta unga vuxna, ett antal som enligt Ostrow är ungefär det maximala för att den ska fungera som önskat. Gruppen har en god sammansättning, säger Marika Kamotskin, som har deltagit i stödgruppen. Det gör mycket. Det hjälper att tala med andra om de här sakerna, diskussionerna väcker i sin tur tankar och hjälper mig att identifiera beteendemönster och lära känna mig själv bättre. Gruppen är inte menad att fungera som en medicin mot dåliga parförhållanden och man behöver inte ens befinna sig i ett parförhållande för att delta. Stödgruppen är ett sätt att bli medveten om vad som gör mig lycklig och vad jag vill ha av livet, vilket har fungerat bra. Deltagandet i stödgruppen har gett mig en mängd aha-upplevelser och verktyg för svåra situationer som kan uppkomma, säger Kamotskin. Hittills har stödgruppen hanterat ämnen som huruvida något är en småsak eller någonting som är värt att lämna ett förhållande för, vad det innebär att lyssna till sig själv, att identifiera hur man mår och vad det beror på samt den egna bakgrundens betydelse: positiva eller negativa egenskaper som kan ha följt med från föräldrarnas eller andras sätt att hantera relationer på. Diskussionerna om kommunikation är också en viktig del av stödgruppens innehåll. Som till exempel hur man grälar om saker och hur man blir sams igen. Alla har rätt till människoförhållanden där man mår bra. Genom diskussionsgruppsverksamheten försöker vi ge deltagarna de behövliga verktygen för att kunna upprätthålla bra relationer, säger Ostrow. Text och bild: Viktor Grandell 18\n19 HelsinkiMission ja Tuomasmessun (ratikka 3 sekä bussit 14 ja 18) Tu u re Mikael Agricolan kirkko, Tehtaankatu 23, Helsinki en & Su läin or a e p il ys het Lä Sunnuntaina klo 18 K Jouluinen Kynttiläkonsertti M aria Ylipää R ee ta Vestman Isäntänä Olli Valtonen Tuure Kilpeläinen, Jiri Kuronen ja lauluyhtye Suora Lähetys Reeta Vestman Maria Ylipää Inna Vintturi yhtyeineen säestää yhteislauluja Tuomaskuoro Hilkka Kangasniemen johdolla Joulusiunaus Pirjo Kantala Klo joulumyyjäiset ja glögitarjoilu kirkon kryptassa. Konsertin ohessa kolehti yksinäisyyttä vastaan. Varmista paikkasi ja osta liput ennakkoon. Liput Lippupalvelusta 15 + toimitusmaksu 2,50. Puhelinpalvelu (1,96 /min+pvm) tai (6,79 /puhelu+pvm). Auki ma la 8 21, su ja pyhäisin La Tervetuloa laulamaan ja nauttimaan yhdessä! u k i s u Mällskaffet till kv Vid grammofonen: Ann-Kristin Schevelew KOm SOm du är njut Av musiken! Kom och lyssna till musiken som lever! Den serveras en gång i månaden av en rad musiker, en grammofon och Ann-Kristin Schevelew. Start onsdagen den 5 september kl. 18. Fritt inträde - vi bjuder på kaffe! Onsdagar 8.1, 5.2, 5.3, 2.4, 7.5 och 4.6. kl. 18. OBS! 5.2. kl 17. Tfn E-post Albertsgatan 33, Helsingfors MINUN KIRJANI -ILTAPÄIVÄ Seniori, tule kuuntelemaan ja keskustelemaan! Tutut kirjojen ystävät esittelevät itselleen merkityksellisen kirjan HelsinkiMission Minun kirjani -iltapäivissä. Tilaisuudet järjestetään kolmena keskiviikkona Albertinkatu 33:ssa. Kevään vierainamme: klo Esko Valtaoja klo Arvi Lind klo Peter Nyman - på svenska Tilaisuudessa kahvitarjoilu. Mukaan mahtuu 40 ensimmäistä, ennakkoilmoittautumista ei tarvita. Tervetuloa! Lisätietoja: Päivi Räikkönen, puh helsinkimissio.fi\n20 Yhteistyöllä kiusaamista va Kiusaamisen muuttuneet kasvot Munkkiniemen yhteiskoulun aulasta tulee mieleen rautatieasema. Meteli vain on huomattavasti kovempi. Nuoria ihmisiä menee joka suuntaan. Osa maleksii penkeillä ja räplää puhelinta. Rauha palaa käsityöluokassa, jossa istuvat Elli Huhta, Jasmine Dietz ja Ville Närhi. He ovat koulun yhdeksäsluokkalaisia. Kiusaamisesta tulee ensimmäisenä mieleen sosiaalinen media, Huhta aloittaa. Ala-asteella se oli enemmän tönimistä, eivätkä jutut olleet niin loukkaavia, kuin mitä nykyään kirjoitetaan nettiin. Kiusaaminen on syrjimistä. Ei päästetä piireihin mukaan, eikä edes anneta yrittää, Närhi täydentää. Kahelin kertoo, että työpajoissa netti- ja piilokiusaaminen herättävät keskustelua. Netissä kynnys osallistua kiusaamiseen on matala. Nimettömyys ja kasvottomuus saattavat houkuttaa ylilyönteihin. Sosiaalisessa mediassa pienen piirin huvitukseksi tarkoitettu pila voi levitä nopeasti huomattavasti laajemman joukon tietoon kuin kiusaaja alun perin tarkoitti, Kahelin lisää. Netti ei ole kuitenkaan pelkästään ase, vaan tarjoaa nuorille myös virtuaalitukea, neuvoja ja tietoa. Työpajoissa käydäänkin läpi netistä löytyviä keskustelualustoja sekä muita nuorille kohdennettuja auttavia tahoja ja rohkaistaan avun hakemiseen. Koulukiusaamisesta ei välttämättä vieläkään uskalleta puhua avoimesti. Kiusaamisen vakavuus ja siitä kertomisen tärkeys on viesti, jota Nuorten Kriisipisteen työntekijä Liina Kahelin nostaa koulukäynneillä esiin. Kaikki eivät saa koulussa olla turvassa omana itsenään. HelsinkiMission Nuorten Kriisipiste jalkautuu nuorten pariin kertomaan, mitä siitä voi seurata. Loputtomassa kulujen leikkauskierteessä valtion ja kuntien kyky huolehtia omistaan heikkenee. Samalla järjestöjen ja vapaaehtoisten merkitys ennalta ehkäisevän työn tekijöinä kasvaa. Nuorten Kriisipisteen liikkuva kriisityöntekijä Liina Kahelin on kouluille arvokas lisäresurssi. Kolme vuotta sitten Kahelinia pyydettiin Munkkiniemen yhteiskouluun pitämään työpajaa koulukiusaamisesta. Yhteistyöstä on muodostunut jokasyksyinen perinne. Vastaanotto on ollut hyvä, Kahelin kertoo. Eräs opettaja ihmetteli työpajan jälkeen, kuinka hiljaista porukka oli. Teemaan suhtaudutaan yllättävällä vakavuudella ja nuoret todella kuuntelevat. Paha olo pitkään Kahelinin mukaan koulukiusaaminen on harmittavan ikuinen aihe ja ilmiö. Nuoria, jotka kokevat jollain tavalla kiusaamista, loukkaamista tai eristämistä, löytyy tutkimusten mukaan jokaisesta koululuokasta. Yleisyyden ohella harmittaa myös asenne. Kiusaaminen on liian hyväksyttyä. Nuori voi tuntea, ettei hänen tunteitaan ja kokemuksiaan oteta vakavasti. Tilanteita vähätellään tai ne kuitataan vitsailuksi. Pahimmillaan kiusaaminen ja väkivalta aiheuttavat psyykkisiä ja fyysisiä vammoja, jotka näkyvät nuoren elämässä ahdistuneisuutena tai masentuneisuutena vielä aikuisenakin. Pitkään jatkunut pahoinvointi voi aiheuttaa myös psykosomaattisia oireita, kuten päänsärkyä, vatsakipuja ja keskittymisvaikeuksia. Pahimmillaan kiusaaminen voi johtaa itsetuhoisiin ajatuksiin tai tekoihin, Kahelin täsmentää. Työpajoissa näytetään, miltä kiusatusta tuntuu Munkkiniemen yhteiskoulussa kiusaamisen vastaiset työpajat pidetään kou- 20


Puoluetoverilta tiukat terveiset Jungnerille: "Kyllä työt tulee hoitaa"\nKeskiviikko 25.6.2014 klo 17.01\nKansalaisaloitteen puolesta äänestänyt kansanedustaja moittii poisjääneiden demarien toimintaa.\nJohanna Ojala-Niemelän mielestä hänen puoluetovereillaan on ollut asiassa huono käytäntö. (JOEL MAISALMI / AL)\nOletko pettynyt Jungneriin?\nJungner kertoo Iltalehdelle taksiepisodista: "V*tutti kuin pientä oravaa"\nJaana Pelkonen pettyi: "En ymmärrä"\nDemarien toiminta ihmetyttää: Missä olivat varajäsenet?\nEduskunnan lakivaliokunta hylkäsi tänään kansalaisaloitteen tasa-arvoisesta avioliittolaista äänin 10-6. Aloitetta vastaan äänestivät kaikki keskustan, perussuomalaisten, kristillisten ja Muutos2013-ryhmän edustajat sekä kolme kokoomuksen edustajaa.\nSDP:n neljästä edustajasta paikalla oli vain kaksi, sillä Mikael Jungner myöhästyi ja Suna Kymäläinen oli sairaana. SDP ei ehtinyt pyytämään omia varajäseniään paikalle, joten Jungnerin paikka jäi tyhjäksi ja Kymäläisen tilalla äänestyksessä oli keskustan Eeva-Mari Maijala. Maijala äänesti aloitetta vastaan.\nÄänestyksessä paikalla olleen ja aloitteen puolesta äänestäneen Johanna Ojala-Niemelän (sd) mielestä hänen puoluetovereillaan on ollut asiassa huono käytäntö.\n- Minullakin oli sellainen lähtökohta ja oletus, että he ovat paikalla ja silloin ei ole tarvetta kutsua varajäseniä. Kyllä työt tulee hoitaa, Ojala-Niemelä sanoo.\nPuoluetoveriensa poissaolojen syihin hän ei ota kantaa, mutta toteaa tapahtuman olleen harmillinen.\n- Äänestyksen päivämäärä on ollut pitkään tiedossa ja olemme pyrkineet siihen, että jokainen varsinainen jäsen olisi paikalla. Harmillinen tilanne, että näin pääsi tapahtumaan.\nJungner kertoi aiemmin Iltalehdelle olleensa eduskunnan ulkopuolella maksamassa taksia, kun äänestys käytiin. Tarkemmin hän ei halunnut myöhästymistään avata.\n- Se oli tyystin oma moka. En halua sitä tarkemmin sen takia avata, koska se olisi pelkkää selittelyä.\nmiikka.hujanen@Iltalehti.fi - Suomen suurin uutispalveluilmedia.fi


Tykytoiminta | Riikan JoogaHetki\nYin joogaa / Yin&Äänimaljat / Kehomeditaatio Sointukylpy\nYin jooga 60min (max 10 hlö) 140€\nTai henkilömäärän mukaan 14€ / hlö (minimi 6 hlö mukaan)\nYin & Äänimaljat 90min (max 10 hlö) 200€\nTai henkilömäärän mukaan 20€ / hlö\n(minimi 6 hlö mukaan)\nKehomeditaatio Sointukylpy 45 min (max 10 hlö) 150€\nTai henkilömäärän mukaan15€ / hlö (minimi 6 hlö mukaan)\nTai sovitellen juuri teidän ryhmälle omanlainen Tyky Päivä!\nYhteistyössä Arotar Oy ja Riikan JoogaHetki\nTämän päivän työelämässä korostuvat työntekijän omat keinot ylläpitää\nhyvinvointiaan: palautuminen ja vireystilan säätely. Tähän tarvitsemme\nkokemuksellista ymmärrystä ja työkaluja oman itsen kuunteluun.\nHyvinvoiva ja kyvykäs työntekijä on yleensä tuottavampi sekä sitoutuneempi omaan työyhteisöönsä. Lisäksi hyvinvoivalla työntekijällä on resursseja innovoida sekä luoda työyhteisöönsä uusia ratkaisuja.\nItsetuntemus ja oman kehon kuuntelu ovat työkaluja ottaa vastuuta omasta\nMe Riikka Lauttaanaho (joogaohjaaja ja tiibetiläinen äänimaljahoitaja) Riikan JoogaHetkestä ja Minna Katajamäki (tunnetyöskentelyvalmentaha/kouluttaja, hengitysohjaaja, EFT-terapeutti, äänihoitaja) tarjoamme työhyvinvointipalveluna paketin,\njonka voit koota juuri sinun työyhteisösi tarpeista ja kiinnostuksen kohteista käsin. Valittavanasi on useampia sisältömoduuleita, joita yhdistämällä valmistamme juuri sinua ja teitä palvelevan\nTyöhyvinvointi-moduuleistamme voimme rakentaa yksittäisen tai pidemmän kokonaisuuden. Voimme liittää sen osaksi työyhteisönne muuta ohjelmaa, esim. tyky- tai tyhy-päivät, seminaarit ym.\nModuulit Arotar Oy\nHengitysohjaus (psykofyysinen hengitysterapia)\nkäytämme kehollisia menetelmiä, joilla autamme hengitystä opettelemme hellittämistä, läsnäoloa itselle ja sisäiselle todellisuudelle sekä itsen rauhoittamista mielikuvien ja sanojen avulla opettelemme tunnistamaan ajatusten, tunteiden ja asenteiden vaikutusta omaan hengitykseen ja kehon tuntemuksiin tulemme tietoiseksi hengityksestä sisäisenä rauhoittelijana, oman itsen kannattelijana tutkimme omaa tilakokemusta ja selkiytämme omia rajoja. Hengityksen parissa työskentely sopii kaikille, jotka haluavat syventää itsetuntemusta, löytää keinoja itsesäätelyyn tai jotka kamppailevat yli-/ aliviriämisen kanssa.\nVirittäydymme oman autenttisen äänemme äärelle. Et tarvitse aiempaa kokemusta äänityöskentelystä. Ääni soi kehossa ja sen voi tuntea kehossa. Äänellä on tutkitusti rentouttavia, rauhoittavia ja jännitystä laukaisevia vaikutuksia. Ääni laukaisee kehon ja mielen jännityksiä.\nTunnetaidot työhyvinvoinnin tukena -koulutusluento\nMiten tunteita ilmaistaan ja käsitellään työpaikalla –> yhteys hyvinvointiin\nEft-tapping arjen stressinpoisto\nEFT-Tapping, itsehoidollinen kehon tunnepisteiden naputtelu ohjatusti. EFT (Emotional Freedom Techniques) eli tunteiden vapautustekniikka auttaa vapautumaan jumittavasta tunteesta, joka liittyy sen hetkiseen olotilaamme.\nEdellisten lisäksi myös fyysisesti salilla onnistuvat;\nKristallimaljoilla toteutettu äänihoito on syvärentoutusmenetelmä, joka on puhtaasti terveyttä tukeva ja ylläpitävä sekä ennen kaikkea ennaltaehkäisevä hoitomuoto. Äänirentoutuksessa makoilet mukavasti ja annat soivien kristallikulhojen sointujen huuhdella kehoasi, mieltäsi ja sieluasi.\nMaljojen harmoniset äänet vaikuttavat tietoisuuden tasoon hidastamalla aivorytmejä alfa- ja theeta-taajuuksiin, mikä aktivoi kehon parantavia energioita Äänirentoutus tehdään ryhmässä. Äänihoito sopii kaikille, raskaudesta on hyvä kertoa ohjaajalle.\nKristalliäänimalja on terapeuttinen soitin, joka vaikuttaa hermostomme toimintaan. Äänellä on kyky auttaa kehoa parantumaan traumoista, kivuista ja stressistä.*esteenä osallistumiselle: syöpä, sydänsairaus, psyykkinen sairaus\nKaikki, mitä luomme itsestämme ulos, kertoo jotain meistä itsestämme. Luovuus avaa meitä sisäisyydellemme ja tuottaa näkyville sisintämme ilman sanojakin. Luovuus avaa meissä tietä alitajunnasta tietoisuuteen. Jokin sisällämme oleva pääsee näkyville käsiemme kautta. Maalaaminen on kuin väylä alitajunnallemme tulla näkyviin ja kuulluksi ja samalla maalaamalla voimme eheyttää kokemuksiamme. Värit hoitavat mieltämme ja liittyvät vahvasti tunteisiin. Väreistä saamme voimaa, rauhaa, lohtua ja voimme kohdata värien kautta sisintämme ja ulkomaailmaamme. Työskentelemme lattiatasossa, huomioithan tämän vaatetuksessasi. Tarvittaessa myös pöydän ääressä työskentely mahdollista.\nOhjaajana Minna Katajamäki\ntunnetyöskentelyvalmentaja/kouluttaja, hengitysohjaaja, EFT-terapeutti, äänihoitaja\nModuulit Riikan JoogaHetki\nYin joogalle ovat ominaista pitkäkestoiset passiiviset asanat, jotka avaavat lempeästi sidekudoksia kehossa ja rauhoittavat hermostoa. Jokainen tekee harjoituksen oman kehonsa rajojen mukaan, opettajan opastuksella. Käytämme myös apuvälineitä, jotta kehon on helpompi löytää rentouttavat asennot venytyksissä. Yin voi olla hyvinkin meditatiivinen kokemus ja se auttaa keskittymistä, rauhoittaa sekä lisää liikkuvuutta. Se sopii siis myös (ja erityisesti) myös sinulle joka koet että olet jäykkä tai sinulla on särkyjä. Tunti alkaa pienellä meditaatio hetkellä ja rauhallisten asana harjoitusten jälkeenpäädymme vielä loppurentoutukseen, joten tunnin jälkeen voit varmasti tuntea kehosi levollisuuden.\nYin & jooganidra\nYin&jooganidra sisältää pysähtelevän ja tuetun Yin rentoutuksen, lähes restoratiivisen.\nJokainen asana jo on oma pieni mindfulnes harjoitus eli hidasta ja rauhallista kehon availua ja antaen mielenkin rauhoittumiselle aikaa. Tunti päättyy pidempään sanalliseen loppurentoutukseen, jooganidraan.\nSaat kuulostella kehoasi kohta kohdalta kun käyn sitä läpi ja laajennamme tietoisuutta myös mieleen ja sen kuunteluun. Voit antaa kaiken olla sellaisena kuin se siinä hetkessä on!\nTaukojooga tuo rauhoittumisen hetken mihin kohtaan päivääsi vain, kun sitä kaipaat. Voit valita istuen tai seisten vaihtoehdon. Se on pääosin niska/hartia seudun availua ja vetreytystä. Saadaan veri kiertämään ja päätä nollailtua lempeän hengityksen mukana. Ei vaadi paljon tilaa, voit tehdä kesken työpäivän tai kotosalla tauoksi.\nLäsnäolo harjoitus istuen tai vaihteeksi makoillen, hetkeksi pysähtyen;\nKehon kuuntelua ja aistien pysähtymistä. Saat kuulostella kehoasi kohta kohdalta kun käyn sitä läpi ja laajennamme tietoisuutta myös mieleen ja sen kuunteluun. Voit antaa kaiken olla sellaisena kuin se siinä hetkessä on! Antaa sinulle keskelle päivää mukavan rauhoittumisen ja hengityksen vapautumisen harjoituksen.\nEdellisten lisäksi fyysisesti myös salilla onnistuvat;\nYin-jooga ja tiibetiläiset äänimaljat\nRauhallista yin -joogaa, pysähtelevissä asanoissa ja omaa kehoa kuunnellen.\nLisäksi loppu rentoutuiksena tiibetiläiset äänimaljat, joka perustuu myötävärähtelyyn ja ääniaaltoihin.\nÄäni resonoi kehossa ja etenee kehon nesteissä. Sointujen harmoniset äänet aktivoivat parasympaattista hermostoa. Kun keho on stressaantunut/kireä, maljojen hoitava ääni voi olla näissä avuksi mm. lihasten/hermoston rentoutumiseen, kipujen lievittymiseen ja unenlaadun paranemiseen.\nKehomeditaatio Sointukylpy on ohjattu oman kehon meditaatiomatka, yhdistettynä tiibetiläisten äänimaljojen sointuihin ja värähtelyyn.\nSisältää pienen rangan herättelyn ja availun, jonka jälkeen keho on vastaanottavaisempi kehomeditaatioon ja äänirentoutukseen matolla makoillen.\nSoinnut tulevat Tiibetiläisistä äänimaljoista, Koshi-kellosta, thingsoista ja sadekepistä. Sointukylpy on jokaiselle kokijalleen ainutlaatuinen matka omaan sisimpään.\nOhjaajana Riikka Lauttaanaho, Riikan JoogaHetki\nJooga ohjaaja ja tiibetiläinen äänimaljahoitaja\n2h 40,- hlö LIVE\n2h 40,- hlö VERKOSSA\n1h 25,- hlö VERKOSSA\nkaikissa minimi osallistujamäärä 10 hlö\nHyvinvointi paketteistamme voitte kysellä ja varata suoraan sähköpostitse, laita rohkeasti viestiä;\n050 325 3075\nJoogasali Alku – Ratakatu 8, 35800 Mänttä\n©2018 by JoogaHetki. Proudly created with Wix.com


Venäjä vaatii autonomiaa Kosovolle - MTVuutiset.fi\nVenäjä vaatii autonomiaa Kosovolle\nJulkaistu 17.03.1998 21:19\nVenäjä vaati tänään epäsuorasti autonomiaa Jugoslavian levottomalle Kosovon maakunnalle. Samalla se torjui ajatuksen itsenäisestä Kosovon valtiosta.\nVenäjän ulkoministeri Jevgeni Primakov neuvotteli Belgradissa tiistaina jugoslavialaisen virkaveljensä Zivadin Jovanovicin kanssa ja sanoi myöhemmin Venäjän ehdottavan kahta periaatetta Kosovon kriisin ratkaisemiseksi. Ne ovat Jugoslavian alueellisen eheyden säilyttäminen ja laajemmat itsehallinto-oikeudet Kosovolle.\nJugoslaviaan kuuluva Serbia riisti Kosovolta itsehallinnon vuonna 1989. Perusteluna oli mm., että Kosovon albaanit vaativat maakuntaa irtautumaan Serbiasta, joka taas on osa Jusgoslaviaa. Kosovon asukkaista yli 90 prosenttia on albaaneja.\nPrimakovin matkan tarkoituksena on taivuttaa Serbia aloittamaan neuvottelut Kosovon albaanijohtajien kanssa. Venäläisen uutistoimisto Interfaxin mukaan Primakovilla oli tuomisinaan kirje presidentti Boris Jeltsiniltä Jugoslavian presidentille Slobodan Milosevicille. Kirjeessä esitetään juuri mainitut kaksi periaatetta ratkaisun pohjaksi.\nViisi länsimaata Yhdysvallat, Britannia, Ranska, Saksa ja Italia määräsivät viime viikolla pakotteet Jugoslaviaa vastaan saadakseen sen luopumaan väkivallan käytöstä Kosovoa vastaan. Kuudes ns. yhteysryhmän jäsen Venäjä poikkesi kuitenkin rintamasta. Venäjällä on perinteisesti vahvat siteet serbeihin ja se on syyttänyt albanialaisia "terroristeja Kosovon väkivaltaisuuksien aloittamisesta.\nItse Kosovossa tilanne pysähtynyt\nKosovon pääkaupungissa Pristinassa albaanijohtajat boikotoivat neuvotteluja serbialaisen valtuuskunnan kanssa jo neljättä perättäistä päivää. Boikotin syynä on, ettei vastapuoli suostu keskustelemaan Kosovon itsenäistymisestä.\nUlkoministeri Jovanovic torjui pontevasti ajatuksen itsenäisestä Kosovosta.\n-Mitä tähän avainkysymykseen tulee, se ratkaistaan Serbian sisällä poliittisin keinoin ja ilman ulkopuolisten väliintuloa, hän sanoi.


Sidontavyön käyttö poliisissa: opetusvideo Bodycuff-käsirautavyön käytöstä - Theseus\nSidontavyön käyttö poliisissa: opetusvideo Bodycuff-käsirautavyön käytöstä\nKosonen, Taru; Leinonen, Teo (2021)\nTämä on toiminnallinen opinnäytetyö, joka koostuu kirjallisesta raportista ja opetusvideosta. Raportissa esitellään Bodycuff-sidontavyö, sen ominaisuudet sekä laillisuusperusta. Lisäksi raportissa käsitellään toiminnallisen opinnäytetyön teoriaperustaa ja yksilön erilaisia oppimismenetelmiä. Produktina olevassa opetusvideossa näytetään Bodycuff-sidontavyön oikeaoppinen käyttö. Videon käyttöä opetuksessa on analysoitu SWOT-menetelmän avulla.\nProduktin ensisijainen tarkoitus on mahdollistaa harvoin käytetyn voimankäyttövälineen itsenäinen kertaaminen. Tavoitteena on, että video on kaikkien poliisihallinnon alaisten saavutettavissa Tuve-Moodlessa.\nTheseuksessa julkaistavasta opinnäytetyömme versiosta on poistettu osioita Julkisuuslain perusteella, myös video on salassa pidettävä. Opinnäytetyön salassapito ja turvallisuusluokka perustuvat tutkimuslupapäätökseen 17.06.2021 (POL-2021-24773).


Peten Santiago de Cuba - Global Music Centre\nEtusivu»Toiminta»Peten Santiago de Cuba\nSantiago de Cuban poikkeuksellisen rikas kulttuuriperinne houkuttelee lähemmin tarkastelemaan kaupungin kulttuuritaustoja ja kehitystä.\nKuuban asema musiikin suurvaltana perustuu osittain Orienten, eli mm. Santiago de Cuban, Guantanamon sekä Granman provinssien voimakkaaseen musiikkiperinteeseen. Espanjalaiset ja afrikkalaiset vaikutteet joutuivat siirtolaisuuden ja orjuuden alullepanemaan fuusioitumisprosessiin, joka 1800-luvun alussa synnytti ensimmäiset kuubalaisen creolikulttuurin, "cultura criolla"- manifestaatiot.\nSantiago de Cubassa 1800-luvun lopulla syntynyt "Trova"-musiikki, eli kuubalainen perinteellinen laulelmamusiikki, sisälsi romanttisten teemojen lisäksi voimakkaita isänmaallisia painotuksia. Kaupunki on kuubalaisen trovan kehto, jossa edelleen elinvoimainen trova-perinne elää ja voi hyvin.\nSon-musiikki syntyi Orienten syrjäseuduilla, Guantánamon provinssin vuoristoalueilla ja Cauto-joen halkoman tasangon viljelylueilla. Santiago de Cuban kaupunki oli Sonin ensimmäinen urbaani keskus, jossa triot ja Estudiantina-kokoonpanot tekivät sonia tunnetuksi; tanssimusiikkia, josta oli tuleva Kuuban kansan identiteetin osuvin kuvaaja. Santiagosta "Son"-musiikki aloitti Kuuban valloituksen ja Havannan kautta se levisi maailmalle, jossa se "Salsa"-nimikkeellä käännytti kansainvälistä tanssiyleisöä kuubalaisten rytmien suuntaan.\nHaitin orjakapinan jälkimainingit toivat Itä-Kuubaan ranskalais-haitilaiset vaikutteet, jotka musiikissa "Contradanzan" ja Afrohaitilaisten musiikkivaikutteiden myötä lisäsivät aineksia jo sakeaan kulttuurikeitokseen.\n1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa Kuuba oli edelleen merkittävä siirtolaisuuden kohdemaa. Ehkä johtuen kuubalaisen kulttuurin "sekarotuisista" geeneistä, saaren musiikki on tänäkin päivänä elinvoimaista ja omaperäistä, tutustumisen arvoista.\nMuusikko Peter 'Pete' Loman on vuodesta 1990 Kuubassa asunut trumpetisti, joka on soittanut mm. Conjunto Supremo-, Septeto Tipico de Tivoli-, Septeto la Luz- sekä Guitarras y Trovadores -yhtyeissä ja johtanut omaa Los Cumbancheros -orkesteriaan. Näillä sivuilla Pete kertoo kuubalaisesta, ja erityisesti kotikaupunkinsa, Kuuban Villissä Idässä sijaitsevan Santiago de Cuban musiikin piirteistä ja ajankohtaisista asioista.\n+358 45 804 12 25\n+53 52 70 13 09\nKuuba on ollut Maailman musiikin keskuksen tärkeimpiä kansainvälisen toiminnan kohdemaita instituutin perustamisesta lähtien. Vuosien varrella on tehty kenttä-äänityksiä, tuettu paikallista toimintaa lahjoittamalla musiikinäänityskalustoa ja instrumentteja, toteutettu asiantuntijavierailuja, tehty bändiyhteistyötä jne.\nKlikkaamalla karttaa saat auki Santiago de Cuban kartan, oransseja kohtia klikkaamalla saat lähinäkymän alueesta. Lähikuva sulkeutuu klikkaamalla sitä mihin tahansa.\nMusiikkikohteet Santiago de Cubassa (Klubit, konserttisalit, ravintolat, terassit, kabareet yms.\nKaavio kuubalaisen traditionaalisen ja populaarimusiikin kehityksestä


Fjällräven KAIPAK TROUSERS CURVED W - Partioaitta\nFjällräven KAIPAK TROUSERS CURVED W Naiset\nTyylikkään pelkistetyt, mutta teknisesti edistykselliset naisten korkeavyötäröiset retkeilyhousut, jotka sopivat sekä tunturivaellukseen että arkisempaan luonnossa liikkumiseen.\n4,5 / 5 tähteä\nVarasto: 2 kpl varastossa\nNaisten kestävät retkeilyhousut korkealla vyötäröllä\nKevyesti muotoon ommeltu leikkaus yhdessä joustavien-stretch osioiden kanssa antavat jaloille vapauden liikkua, sekä tekevät housuista miellyttävän joustavat ja hengittävät päällä kestävyydestä tinkimättä.\nHousujen päämateriaali on lujatekoista G-1000® Eco-kangasta, joka suojaa jalkoja tehokkaasti tuulelta sekä kevyeltä vesisateelta. Joustavat stretch-osiot haaroissa ja polvitaipeissa takaavat erinomaisen liikkuvuuden nopeatempoisemmassakin etenemisessä. Housujen lahkeissa on nepparikiristykset ja koukut, joiden avulla lahkeen saa tukevasti kiinni kengän nauhaan. Sivuilla on kaksi tilavaa reisitaskua, joista toisessa on vetoketju ja toisessa nepparillinen läppä.\nG-1000® Eco-kangas kierrätettyä polyesteria ja luomupuuvillaa\nJoustavat stretch-osiot haaravälissä, polvitaipeissa ja vyötäröllä\nMuotoon ommeltu leikkaus polvissa ja takapuolessa\nKaksi tilavaa reisitaskua\nLahkeissa nepparikiristykset ja kenkäkoukku\nKestävää, laadukasta materiaalia\nHousujen päämateriaalina toimii Fjällrävenin erityisen luja G-1000® Eco-kangas, joka on kierrätetyn polyesterin ja luomupuuvillan seosta. Tämä tiheäkuteinen kangas on tuulta ja vettä hylkivä, mutta samalla se on myös hyvin hengittävä ja nopeasti kuivuva. Sateelta ja tuulelta suojaamisen lisäksi G-1000® suojaa myös auringon haitallisilta säteiltä sekä hyönteisten puremilta ja pistoksilta. Se on täydellinen materiaali, kun haluat tutkia luontoa ilman rajoituksia.\nHousut ovat ostettaessa vahattu ohuella kerroksella Greenland Wax -vahaa. Vaha antaa materiaalille lisäsuojaa likaa, tuulta ja kosteutta vastaan, ja vahakerrosta voi helposti vahvistaa tai se voidaan pestä pois vaatteen käyttötarkoituksen mukaan. Greenland-vaha on puhdas luonnontuote, joka on valmistettu mehiläisvahasta ja parafiinistä. Katso tarkemmat ohjeet ja vinkit vahaukseen täältä.\nG-1000® Eco (65 % polyesteri, 35 % puuvilla)\nStretch (63 % polyamidi, 26 % polyesteri, 11 % elastaani)\nSäädettävät lahkeen suut, Kiinteä pituus\nCANVAS BELT Unisex\nSINGI BELT 2.5 CM Unisex\nKEB TREKKING BELT Unisex\nKEB TROUSERS W REG Naiset\nKEB TROUSERS CURVED W SHORT Naiset\nKEB TROUSERS CURVED W REG Naiset\nKEB TROUSERS W SHORT Naiset\nNIKKA TROUSERS CURVED W Naiset\nHIGH COAST HYDRATIC TROUSERS W Naiset\nL/R L/S M/R M/S S/R S/S XL/R XL/S XS/R XS/S XXS/R\nVIDDA PRO VENTILATED TRS W REG Naiset\nMEDEA TREKKING PANTS Naiset\nLITE TRACK PANT W Naiset\nKARLA PRO WINTER TROUSERS W Naiset\nVIDDA PRO TROUSERS W REG Naiset\nPACE PANT GEN.2 W Naiset\nACE PANT W Naiset\nOULU TROUSERS W Naiset\nBERGTAGEN TROUSERS W Naiset\nVIDDA PRO TROUSERS W SHORT Naiset\nVIDDA PRO VENTILATED TRS W SHORT Naiset\nVäri BLACK / Koko 34Väri BLACK / Koko 36Väri BLACK / Koko 38Väri BLACK / Koko 40Väri BLACK / Koko 42Väri BLACK / Koko 44Väri BLACK / Koko 46Väri BLACK / Koko 48Väri DARK GARNET-DARK GREY / Koko 34Väri DARK GARNET-DARK GREY / Koko 36Väri DARK GARNET-DARK GREY / Koko 38Väri DARK GARNET-DARK GREY / Koko 40Väri DARK GARNET-DARK GREY / Koko 42Väri DARK GARNET-DARK GREY / Koko 44Väri DARK GARNET-DARK GREY / Koko 46Väri DARK GARNET-DARK GREY / Koko 48Väri DARK GREY-BLACK / Koko 34Väri DARK GREY-BLACK / Koko 36Väri DARK GREY-BLACK / Koko 38Väri DARK GREY-BLACK / Koko 40Väri DARK GREY-BLACK / Koko 42Väri DARK GREY-BLACK / Koko 44Väri DARK GREY-BLACK / Koko 46Väri DARK GREY-BLACK / Koko 48Väri DARK NAVY / Koko 34Väri DARK NAVY / Koko 36Väri DARK NAVY / Koko 38Väri DARK NAVY / Koko 40Väri DARK NAVY / Koko 42Väri DARK NAVY / Koko 44Väri DARK NAVY / Koko 46Väri DARK NAVY / Koko 48Väri DARK OLIVE / Koko 34Väri DARK OLIVE / Koko 36Väri DARK OLIVE / Koko 38Väri DARK OLIVE / Koko 40Väri DARK OLIVE / Koko 42Väri DARK OLIVE / Koko 44Väri DARK OLIVE / Koko 46Väri DARK OLIVE / Koko 48Väri GREEN / Koko 34Väri GREEN / Koko 36Väri GREEN / Koko 38Väri GREEN / Koko 40Väri GREEN / Koko 42Väri GREEN / Koko 44Väri GREEN / Koko 46Väri GREEN / Koko 48Väri OCHRE-SUPER GREY / Koko 34Väri OCHRE-SUPER GREY / Koko 36Väri OCHRE-SUPER GREY / Koko 38Väri OCHRE-SUPER GREY / Koko 40Väri OCHRE-SUPER GREY / Koko 42Väri OCHRE-SUPER GREY / Koko 44Väri OCHRE-SUPER GREY / Koko 46Väri OCHRE-SUPER GREY / Koko 48Väri ROWAN RED / Koko 34Väri ROWAN RED / Koko 36Väri ROWAN RED / Koko 38Väri ROWAN RED / Koko 40Väri ROWAN RED / Koko 42Väri ROWAN RED / Koko 44Väri ROWAN RED / Koko 46Väri ROWAN RED / Koko 48\n27.05.2020 Täydellinen istuvuus\nArvostelun antaja: Elina H.\nOlen todella tyytyväinen housujen istuvuuteen ja siihen, miltä tuntuvat päällä. Minulla on curved malli koko 34 ja yleensä todella vaikeaa löytää vyötäröstä riittävän pieniä ja istuvia housuja (normaalisti koko 34 liian iso, farkuni ovat kokoa 25”)aina jää selän puolelle liikaa väljyyttä, että voisi käyttää ilman vyötä ja vyö taas painaa esim. kyykistyessä ja silti reisille ja lantiolle on tilaa. Myös tyttärellä samat housut ja sama koko ja on erittäin tyytyväinen, tuntuivat heti omilta.\nArvostelun antaja: Riitta M.\nNormaalisti koko 36/38, Kaipak koko kuitenkin 42. Pientä tekoa, jos haluaa että housujen alle mahtuu muutakin.\nNäytetään / 2


Ääni eduskuntapuolueelle on ääni uusille EU-ja euro-leikkauksille — Timo Sotikoff\nÄänestäjän on hyvä tiedostaa, miten kaikki nykyiset eduskuntapuolueet ovat jo 90-luvulta lähtien toteuttaneet leikkauspolitiikkaa ja kurjistaneet kuntien resursseja tuottaa lakisääteiset kunnalliset palvelut. Taustalla on EU-politiikan vaatimat valtionosuuksien leikkaukset ja valtiolle kuuluvien vastuiden siirtämiset kuntien hoidettaviksi. Ylikansallisten yksityispankkien hallinnoima euro-valuutta pakottaa Suomen kunnat kulukuuriin, joka oman ja itsenäisesti hallitun rahan taloudessa ei olisi tarpeen millään tavoin. Kuntalaisten julkinen omaisuus ja kunnalliset palvelut kuuluvat kuntalaisille, eivät ylikansallisten rahapiirien voitontekotarpeisiin. Muista tämä äänestyskopissa ja äänestä nykyisten eduskuntapuolueiden ulkopuolista voimaa eli itsenäisyyspuoluetta, joka taistelee sen puolesta, että Suomen kansalle kuuluvia varoja, palveluita ja omaisuuksia ei ulosmitata Suomen ulkopuolisille tahoille pelkästään EU:n ja euron rakenteiden pystyssäpitämisen vuoksi. Suomen kansa on tärkeämpi kuin nämä ylikansalliset harvainvaltaiset monumentit.\nTimo Sotikoff 9.4.2017 09:28\nKirjoitus valmistui juuri ennen äänestyspäivän alkamista. Nyt toivotan kaikille vaalirauhaa!\nMarkku Laitinen 9.4.2017 09:34\nPahin virhe jonka kansalainen voi tehdä, on äänestää nykyisiä eduskuntapuolueita tai istuvaa kansanedustajaa kunnallisvaaleissa. Jos nykyiset eduskuntapuolueet ja kansanedustajat ovat ajaneet valtion katastrofin partaalle, on turha kuvitella niiden pystyvät korjaamaan valtion tilannetta.\nTimo Sotikoff 9.4.2017 09:43\nJuuri näin Markku, ek-puolueisiin sitoutumaton tai ek-ulkopuolinen puolue ainoa viisas ratkaisu Tässä tilanteessa. Suoraa demokratiaa on nyt kehitettävä suurin harppauksin.\nMarkku Laitinen 9.4.2017 10:33\nSuora demokratia on ainoa keino jolla valtio voidaan vielä pelastaa, nykyinen edustuksellinen demokratia ja sen vaalijat ovat osoittautuneet täysin epäkelvoiksi.\nTimo Sotikoff 9.4.2017 10:37 Vastaus kommenttiin #4\nAinakin Mikko Vapa Mäntästä on perustamassa suorademokratia ry:tä ja kehitellyt tähän ideoita paljon, seurataan ja tuetaan.\nTimo Isosaari 9.4.2017 11:27\nTulevat valtuutetut eivät tarvitse juuri muuta varustusta kuin punakynän, jolla sutata menoeriä yli budjeteista.\nSilti suomalaiset halunnevat vieläkin äänestää itsensä Kreikan tielle ja ruoskia itseään hamaan loppuun saakka.\nKovin harmillista. Ehkä tilanne eskaloituu kuitenkin hyvin nopeasti sen jälkeen kun Marine Le Pen on voittanut Ranskan vaalit. Pidän sitä lähes varmana.\nTimo Sotikoff 9.4.2017 11:42\nJep, näin se eurossa meidän osaltamme menee. Kun leikkaukset sitten euron myötä taas vain jatkuvat, olisi nyt erittäin tärkeää putsata julkiselta sektorilta kuntalaisten tissiä imevät, nykyisiä valtapuolueita lähellä olevat turhat höpöhallintokerrokset ja varmistaa resurssit sille suorittavalle, kuntalaisten huollosta ja palveluista vastaavalle arvokkaalle henkilöstölle.


Lähimmät osumat haulle: piiri\n…enää aja virvatulta, ompa kadessäni onnen kulta*; pienentyy mun ympär' elon piiri, aika seisoo, nukkuu tuuliviiri, edessäni hämäräinen tie tuntemattomahan tupaan vie. * omani on Hiiden vuoren kulta,…\n…Meri peilin lailla taas välkkyy heijastustaan Luodoltani katselen nyt kirkkautta sen Piiri hiljaisuuden vain kohta silloin särkyy Ylitseni tiirat kun lentää kirkuen Mittaamaton aamu on sylissäni jälleen Ajatuksen…\n…että tein nii Ja tajusin et ois pitäny kattoo peilii En oo nähny teistä ketää vaik ollu ihmisii ympärillä Pitäny näit kusipää vauhtei enemmä ystävinä Muutama frendi, jotka pysyny tä piiri sisäl Meil o vahva side, sä et…\n…taitaapa olla liian myöhäistä siis. Ei lainkaan sanoi pupujussi mielissään vaan pannaampa piiri pieni pyörimään. Niinpä tanssivat kalkkuna ja kenguru, pupujussi apinat ja kävelevä puu ne tanssivat kunnes väsyivät nii, että nukahtivat tanssin pyörteisiin. Ja pikku Jenni nukkui sängyssään, valkoinen pupujussi vierellään.…\nLisää etsimäsi kappaleen: piiri sanoitukset\nMuut samankaltaiset hakusanat: piiri pieni pyörii Piiri pieni pyörii valkea, leiri, metsä, piiri, ilta, valkea, leiri, metsä, piiri, ilta, joukko, teltta leiri, metsä, piiri, ilta, joukko, teltta , leiri, metsä, piiri, ilta, joukko, teltta Nuotio valkea joukko piiri valkea teltta piiri valkea, leiri, metsä, piiri, ilta, joukko, teltta Teltta nuotio piiri