destination unfamiliar: lokakuuta 2013\nIB-lukioaikoinani opin hallitsemaan stressiä, sillä työtahti oli kova. Sen jälkeen onkin opiskelutahti tasoittunut ja stressilevelit laskeneet. Tietysti aina välillä ahdistun hetkellisesti kouluhommista ja nyt loppukesästä stressasin opiskelujeni jatkoa enemmän kuin mitään ikinä ennen. Miten siis hoitaa stressiä? Vai voiko stressaaminen olla jollain tasolla hyväkin asia?\nOmasta mielestäni ultimaattisesti paras tekniikka hoitaa stressiä on käydä kiinni itse asiaan. Tällä hetkellä minua stressaa kouluhommat todella paljon ja sen takia vietänkin päiväni pääasiassa kirjastossa tekemässä esseitä ja opparia. Myös joululennot, joita ei meinannut löytyä alkoivat aiheuttaa harmaita hiuksia. Mitä sitten vaikka lentoaika onkin pitkä ja hinnat taivaissa, pakko ne on vaan ostaa. Oston jälkeen katosi sekunnissa huoli siitä, että mihin suuntaan hinnat lähtevät ja saanko enää edes lentoja tarvitsemalleni päivälle.\nToinen asia millä hoidan stressiä on mukavat asiat, niin kliseiseltä kuin se kuulostaakin. Nautin pienistä hetkistä, kuten aamupalan hitaasta syömisestä tai auringonnousun katsomisesta. Omasta mielestäni kuitenkin selkeästi parhaimpia keinoja unohtaa kurjat asiat on urheilu. Yksin lenkkipolulla juostessa saattaa kuitenkin vain ahdistua entistä enemmän, kun taas ryhmäliikuntatunneilla täysi keskittyminen opastukseen ja liikkumiseen vie huolet hien mukana hetkessä. Tietysti kaikki joukkuelajit ja yhdessä toteutetut urheilut vievät ajatuksia pois stressaavista asioista, kun omille suruille ei riitä aikaa.\nVaikka pyrinkin hengittelemään syvään ja poistamaan stressiä niin koen sen kuitenkin jossain määrin hyväksi asiaksi. Jos ottaisin liian lungisti, kouluhommani eivät etenisi ja tiedän hieman liiankin hyvin, mitä siitä seuraisi. Pieni stressi on siis itselleni hyväksi, kunhan se ei jää paalle!\nPakko vielä todeta tähän loppuun, että vuosisadan stressaavin asia on vihdoinkin pois päiväjärjestyksestäni. Tänään iltapäivällä sain sähköpostin, että harmaita hiuksia aiheuttanut kurssin uusinta meni läpi. Eikä pelkästään läpi, vaan sain kurssista toiseksi parhaan arvosanan. JES!\nLähettänyt Jenni klo 0.23 Ei kommentteja:\nOlen kerran aikaisemminkin, nelisen vuotta sitten, käynyt Glasgow'ssa. Siitä minilomasta en tosiaan muista muuta kuin loppumattoman sateen, kylmyyden ja yökerhot. Nyt oli siis korkea aika hypätä bussiin ja suunnata suomalaisen Annelin luokse viikonloppulomalle. Ja lomaa se todellakin oli, sillä heti saapuessani pöydässä odotti illallinen, aamupalaletut saapuivat samalla tehokkuudella aamupalapöytään ja edes petiänikään en pedannut itse.\nSaavuin perjantai-iltana vasta kahdeksan jälkeen, joten illallisen jälkeen ehdimme käydä enää ihanalla Ashton Lanella koktaileilla. Seuravaavana päivänä pyörimme aamupäivällä keskustassa, kunnes Vietnamissa tapaamani skottipariskunta haki meidät katsomaan rugbya noin 50 kilometrin päähän Glasgow'sta. Kokemus oli meille molemmille suomitytöille ihan uusi, joten puolet pelistä taisi mennä ohi. Pelin jälkeen meninne vielä burgereille Ashton Lanelle ja illalla suuntasin Annelin kanssa myöhäisnäytökseen katsomaan The Fifth Estaten, eli leffan Wikileaksista.Tänään sitten kävimme ennen lähtöäni Kelvingroven taidegalleriassa/museossa ja teellä todella tunnelmallisessa kahvilassa. Olin tosiaan varannut bussiliput heti aamuksi, mutta kun käsipallotreenit peruttiin niin vaihdoin liput iltapäivän bussiin.\nViikonloppu oli todella mukava! Tällä kertaa kaupungista jäi todella positiivinen olo, joten enköhän tämän viimeisen vuoden aikana suuntaa sinne vielä uudestaan. Vaikka ehdittiin tehdä paljon niin olo on nyt mukavan rentoutunut. Nyt onkin sitten aika aloittaa esseiden täyteinen kuukausi. Edessä on siis todella paljon kirjastossa istumista ja tuhansien sanojen kirjoitusta. Joululomaa odotellessa!\nLähettänyt Jenni klo 22.58 2 kommenttia:\nTunnisteet: Matkustus, Ruoka, Skotlanti\nAjatuksia terveellisemmästä ja kevyemmästä ruokavaliosta\nTekstiä miettiessäni pohdin, että puhuisinko minä nyt terveellisemmästä vai kevyemmästä ruokailusta, sillä nehän ovat kaksi aivan eri asiaa. Jos syö kevyemmin, saattaa elimistöön kaataa kasapäin keinotekoisia aineita, kun taas terveellinen ruokavalio ei aina ole kevyttä. Esimerkiksi puhdas pähkinävoi (tai pähkinöistä valmistettu jauho) on terveellistä, täynnä hyviä rasvoja, vitamiineja, mineraaleja sekä antioksidantteja, mutta myös erittäin energiapitoista. Päätin siis, että puhun molemmista näkökulmista ja käsittelen asiaa omien mielipiteiden sekä ajatuksieni kautta. Tekstin tarkoitus ei todellakaan ole tuputtaa kenellekään erilaista ruokavaliota, sillä syömiset ovat jokaisen henkilökohtainen asia. En myöskään tähtää herkuttelun kieltämiseen tai halua tyrkyttää ketään syömään pelkkää pupunruokaa aamusta iltaan. Halusin kuitenkin jakaa asioita, joita itse pohdin syömisessäni. Ja syömistähän minä pohdin kovinkin useasti päivässä!\nMediassa (etenkin sosiaalisessa sellaisessa) puhutaan paljon clean eatingistä, eli puhtaasta syömisestä. Tämä kattaa alleen paljon erilaisia näkökulmia ruokailurytmistä ravintoon, mutta pääkonsepti on syödä prosessoimatonta, eli puhdasta ruokaa. Vaikka konsepti saattaa vaikuttaa joltain laihdutushuuhaalta niin ei se kuitenkaan ole sitä. Omasta (ja varmaan monen muunkin) mielestä puhdas ruoka tuo paremman fyysisen sekä henkisen olon. Itse siis pyrin ostamaan esimerkiksi maustamatonta kanaa, maustamattomia jogurtteja ja herkkuni makeutan luonnollisella stevialla. Eineksistä en edes pidä ja valmistan ruokani 95 % itse, sillä näin tiedän mitä suuhuni laitan. Ruokavalion saa muutettua puhtaammaksi suhteellisen helposti kurkkimalla ruokien tuoteselosteita, valitsemalla maustamattomia tuotteita sekä shoppailemalla hedelmä- ja vihannesosastolla.\nVaikka ruokani on pääasiassa käsittelemätöntä niin samaan aikaan käytän juuri niitä kevyitä tuotteita, joiden tuoteselosteet ovat välillä todellista hepreaa. Tähän kategoriaan kuuluu etenkin proteiinivalmisteet, joita käytän lisänä urheilullisen elämäntyylini vuoksi. En edes uskalla kurkata heraproteiinipussini takapuolelle, sillä tuskin Apple crumble and Custard maku on luotu ihan luonnollisesti. Suomessa käytin Stevialla makeutettua heraproteiinia, joka oli varmasti askel kohti edes hieman luonnollisempaa tavaraa. Hyvin usein minua myös kiinnostaa matalakaloriset ja vähähiilihydraattiset tuotteet, mutta järkeni kapinoi näitä vastaan. Tuskin esimerkiksi Waldens Farmin calorie free pannarisiirappi on kovin hyväksi keholleni? Mutta toisaalta, saisin nauttia energiatonta herkkua hyvällä omallatunnolla.\nEntä sitten ne korkeakaloriset terveystuotteet? Itse suosin esimerkiksi kookos- ja soijajauhoa vehnäjauhon sijaan, vaikka niissä onkin enemmän energiaa (eli kaloreita). Kyseessä on kuitenkin proteiinipitoinen tuote, jossa rasva on laadukasta. Toinen on juuri tuo puhdas maapähkinävoi. Voisin syödä sitä vaikka purkillisen päivässä, mutta laadusta huolimatta lähemmäs kuusisataa kaloria 100 grammaa kohti tuskin tekisi hyvää muodoilleni. Myös esimerkiksi tummassa leivässä on enemmän energiaa kuin vaaleassa, mutta Suomessa kuitenkin tiedetään, kumpi on suositeltavampaa elimistöllemme. Eli laatu vai kalorit? Itse suosin laatua, mutta kaikkea kuitenkin kohtuudella.\nSkotlantiin paluun jälkeen muistin myös taas miten paljon valmistajat huijaavat aavistamattomia kuluttajia. Esimerkiksi fat free ei todellakaan tarkoita sokeritonta. Moni meistä on varmasti tietoinen, että kaiken maailman rasvattomat jogurtit ovat pumpattu täyteen sokeria, joka ei sitten ole rasvaa ainakaan parempi. Ahkerana tuoteselosteiden lukijana tulee kuitenkin välillä bongattua myös luonnollisemmista rasvattomista tuotteista, kuten raejuustosta, lisättyä sokeria. Mielestäni tällaiset asiat pitäisi ilmaista selkeämmin paketeissa, eikä huijata usein niin tietämättömiä kuluttajia. Suosittelenkin siis kurkkimaan tuoteselosteista, että mistä tuote koostuu. Onko tuotteessa lisättyä sokeria ja paljonko sitä on 100 grammassa. Kurkin Kuluttajaliiton sivuilta taulukoita, joissa mainitaan jogurttipurkkien sokeripitoisuuksia sokeripaloina. Kuinkahan moni tietää, että useassa Suomessa myydyssä jogurtissa on jopa 5-6 sokeripalaa purkkia kohden? Tietysti toinen ääripää on taas ne aspartaamilla makeutetut tuotteet, joiden vaikutuksesta henkiseen ja fyysiseen vointiin voikin lukea netin syövereistä. Sitä tekstiä nimittäin riittää.\nOmasta mielestäni pienilläkin muutoksilla ruokavaliosta voi saada itselleen sopivamman. Esimerkiksi usea karppaaja kehuu, miten heille sopii viljaton ravinto ja joidenkin elimistö taas lakkaa toimimasta ja olo on voimaton ilman hiilihydraatteja. Terveellisen ja puhtaan ruoan ei myöskään tarvitse olla tylsää (kuten kuvasta voi päätellä). Itse kokkailen paljon erilaisia juttuja ja kokeilen ihan kummallisiakin ideoita. Esimerkiksi voi ja sokeri makeiden piirakoiden pohjana ovat vaihtuneet erilaisiin papuihin, banaaniin ja steviaan. Kuinka kummalliselta ikinä tuo kuulostaakaan niin niillä saa korvattua pehmeyden ja kuohkeuden, jotka normaalisti leivonnassa luodaan voilla. Loppusanoina haluan todeta, että minulle tällainen ruokavalio sopii todella hyvin. Ja en tarkoita tällä sitä, että syön pelkästään terveellistä, puhdasta, laadukasta ja superruokaa päivästä toiseen. Kyllä minä syön sokerisia ja vehnäisiäkin herkkuja silloin tällöin, mutta pyrin kuitenkin pitämään kaiken kohtuudessa. Monen mielestä tämä touhu on ehkä liioittelua, mutta asiasta kiinnostuneena haluan lukea, oppia ja kokeilla millä keinoin voisin voida vieläkin paremmin.\nMites siellä? Kiinnostaako aihe tai onko mielipiteitä/ajatuksia jaettavaksi? :)\nKuva ja reseptit kuvan ruokiin löytyy (englanniksi) täältä\nLähettänyt Jenni klo 10.31 2 kommenttia:\nTunnisteet: Ruoka, Terveelliset herkut, Terveys\nMinulla on tainnut mennä vuodenajat sekaisin, sillä nythän päivien lyhetessä pitäisi vähitellen masentua ja nuutua. Tiedättehän, se kaamosmasennus sekä sohvatuolin vastustamaton kutsu? Ehei, minulla on menossa keväinen energiapuuska. Etenkin arkena päiväni alkavat aamulla aikaisin ja kotiin tuloni venyy pitkälle iltaan. Kaukana ovat siis ne ennen niin tutut voimattomat päivät, motivaation puutos sekä ikuinen väsymys.\nEilen suuntasin jo ennen seiskaa surkeiden yöunien jälkeen salille. Kotiin palasin vasta 14 tuntia myöhemmin. Siinä välissä olin käynyt salilla, luennolla, istunut kirjastossa, käynyt kampuksen lähimaastoissa lenkillä, pelannut sulkkista ja saanut uusintaesseeni valmiiksi. Tänään taas kävin ehkä ensimmäistä kertaa elämässäni aamukävelyllä, jonka jälkeen oli taas edessä luentoa, kirjastoa ja lisää urheilua. Kotona oltiin taas puoli yhdeksän kieppeillä.\nHuomenna on kuitenkin onneksi vapaapäivä yliopistolta. Aion siis nukkua pitkään, syödä aamupalani oikein hitaasti ja sen jälkeen toivottavasti saan tehtyä kouluhommia.\nLähettänyt Jenni klo 21.56 2 kommenttia:\nLähettänyt Jenni klo 12.19 Ei kommentteja:\nViikonloppu hujahti taas kerran hetkessä ohi. Käsipallon lisäksi ehdin kuitenkin käydä salilla ja viettää sunnuntaina sulkapalloa lukuunottamatta välipäivän urheilusta. Lauantai-iltana tehtiin Iidan kanssa herkullista kukkakaalipohjaista pitsaa ja eilen kävin iltapäiväteellä syömässä voileipiä, kakkuja ja skonsseja. Varasin myös bussiliput ensi viikonlopuksi Glasgowiin ja tänään ostin lennon jouluksi Suomeen. Glasgowiin menen moikkaamaan Annelia sekä Vietnamissa tapaamaani pariskuntaa. Kun arkena jaksaa painaa kouluhommia niin viikonloppuisin voi onneksi ottaa rennommin!\nTunnisteet: Elämää, Matkustus, Ruoka, Urheilu\nMinulla on suhteellisen monipuolinen urheilutausta. Lapsena on tullut pelattua pesäpalloa, kokeiltua yleisurheilua, telinevoimistelua, ratsastusta, hiihtoa ja monta muuta lajia, kunnes lentopallo vakiintui lajikseni lähes kymmenen vuoden ajaksi. Tämä laji jäi lukioaikana selkäkipujen takia ja nyt sitten viime vuosina salitreenit ja lenkkeily ovat vieneet voiton. Pidän urheilusta ja pidän joukkuelajeista, mutta uusien ja tuntemattomien lajien kokeileminen on mielestäni todella pelottavaa. Rennolla otteella ja tutulla porukalla pelailu tai kaverin kanssa tankotanssin kokeilu on hauskaa, mutta jos pitää mennä muiden, jo pidempään harrastaneiden sekaan sekoilemaan, niin suorastaan panikoin. En tykkää olla huonoin ja mokailu aiheuttaa voimakasta anteeksipyytävää tunnetta. Anteeksi, että pilaan harjoituksenne ja anteeksi, että en tiedä mitä edes teen.\nNäistä pelonsekaisista tunteista huolimatta päätin kuitenkin ottaa askeleen ja lähteä kokeilemaan jotain ihan uutta ja tuntematonta lajia eilen illalla. Olin bongannut netistä ilmoituksen käsipallosta ja heidän uusien pelaajien tarpeesta. Paikalle päästyäni selvisi, että he hakivatkin pääasiassa porukkaa miesten joukkueeseen, mutta kun kyseessä oli oman yliopistoni käsipallojoukkue niin olin valmentajan mukaan tervetullut. Tässä vaiheessa olin jo valmis vetäytymään pois ja pakenemaan kotiin. Anteeksi, kun tungin treeneihinne.\nAluksi haettiin lämpöä viivalta viivalle, juostiin kentällä käsipalloon liittyviä kuvioita ja lopuksi heiteltiin itse palloa. Jos totta puhutaan niin olin ihan ulapalla, mutta onneksi minua neuvottiin ja tuettiin koko ajan. Paikalla oli onnekseni myös toinenkin lajiin tutustuja sekä monta pelaajaa, jotka olivat aloittaneet vain muutama viikko sitten. Siinä vaiheessa, kun alettiin lämmitellä maalivahtia ja jokainen heitteli palloa maaliin vuoronperään, taisin minäkin todella innostua. Kiitos lentopallotaustani, minulta löytyy ponnistusta, kosketusta palloon sekä oikean käden heitto (lentopallossa tosin iskulyönti) voimaa. Se tunne, kun vasen-oikea-vasen askeleet osuivat kohdilleen ja pallo sinkosi maalivahdin toivomaan kulmaan, oli aika käsittämätön. En ehkä joutuisikaan pyytelemään anteeksi sekoilujani! Tässä vaiheessa myös aluksi hieman pelottavan oloinen ranskalainen, nuorehko naisvalmentaja tuli sanomaan, että heität hyvin ja vaikka käden liikkeestä näkyy lentopallolyönnistä opittu kaari niin se ei haittaa.\nHeittojen jälkeen oli vuorossa puollustus- ja hyökkäysharjoitusta. Vaikka olinkin lukenut sääntöjä ja katsonut YouTube-videoita perusteista juuri ennen harjoituksiin menoa, oli minulla konsepti vieläkin aika hukassa. Pääsin kuitenkin kokeilemaan paljon ja valmentaja otti selkeästi minut opastukseensa samalla kun toinen uusi tyttö jäi valitettavasti lähes huomiotta. Valmentajan keskittyminen minuun kuitenkin tsemppasi lisää, sillä tuntui, että valmentaja haluaa kehittää taitojani. Että hän näkee minussa potentiaalia.\nKokemuksena uuden lajin kokeilu oli pelottava, jännä ja silti aivan mahtava! En odottanut, että kokisin niin voimakasta innostusta lajia kohtaan, mutta se aivan käsittämätön onnistumisen tunne taisi koukuttaa minut. Lajissa tuntui eniten kiinnostavan juuri se pallon kanssa pelaaminen, nopeat liikkeet sekä voimakas kontakti vastustajan kanssa. Itse urheilun lisäksi ajatus johonkin tiettyyn ryhmään kuulumisesta on piristävä. Yhteiset pelireissut ja koko se joukkuehenki ovat jotain, mitä lentopalloajoiltani todellakin kaipaan. Katsotaan siis mihin suuntaan tämä touhu lähtee. Mukavaa saada joukkueurheilua yksin lenkkeilyn ja salitreenauksen rinnalle!\nKuva1 Kuva 2\nLähettänyt Jenni klo 11.38 2 kommenttia:\nTunnisteet: Ajatuksia, Urheilu\nHakusanat skotlanti, opiskelu ja yliopisto yhdistettyinä ja eri muodoissa ovat edelleen blogini haetuimmat termit. Tästä johtuen toivonkin, että hakukone nostaa tämän postauksen koville sijoituksille ja tarjoaa vinkkejä minun näkökulmastani jokaiselle, joka pohtii opiskelua Skotlannissa (ja miksei myös koko Iso-Britanniassa).\nKovassa suosiossa ollut Opiskelu Skotlannissa -postaus tarjoaa ajatuksiani sekä käytännön vinkkejä ja linkkejä Skotlantiin yliopistoon hakeville. Kyseinen teksti on kirjoitettu ensimmäisenä opiskeluvuotenani ja tämän hetken ajatukset saattavat olla hieman erilaiset. Yksi asia ei kuitenkaan tule koskaan muuttumaan; totesin jo silloin olevani erittäin onnellinen päätökseeni opiskella ulkomailla ja sitä mieltä olen vieläkin. Huolimatta kaikista haasteista, ongelmista yliopiston kanssa sekä arkisestä nillityksestä, miten koulutus jossain muualla olisi vain niin paljon parempaa. Se mikä ei tapa niin vahvistaa (ja hajottaa).\nPostaus asunnon hankkimisestä Britanniassa ei ehkä ole tarpeellinen jokaiselle Skotlantiin opiskelemaan hakevalle, sillä hyvin usein ensimmäisenä vuonna asuinpaikaksi valitaan yliopiston asuntola. Käsittelen kuitenkin myös näitä asuntoloita kyseisessä postauksessa.\nUlkomaille muuttajan aakkoset -postauksessani taas pohdin humoristiseen sävyyn asioita, joita kannattaa ottaa huomioon, kun muuttaa toiseen maahan. Vaikka tekstin sävy onkin hieman hilpeä, niin saattaa sieltä välistä silti bongata hyviä pointteja. Tämä teksti on kirjoitettu sen jälkeen, kun olin jo suorittanut vaihto-opiskeluni Istanbulissa.\nTässä postauksessa taas pohdin eroja Suomessa ja Skotlannissa opiskelun välillä. Varmasti mukaan mahtuisi vielä miljoona muutakin pointtia, mutta tällaisia hyötyjä ja haittoja minä olen kohdannut. Huomioidaan myös se, että enhän minä ole koskaan ollut yliopistossa/ammattikorkeakoulussa Suomessa.\nMyös aakkos -postauksessani mainitsen I:n kohdalla ikävän. Vaikka kuinka ajattelee, että eihän sitä koti-ikävää koe niin kuitenkin hyvin todennäköisesti jossain välissä iskee jonkunlainen ikävä. Koti ikävä -postaus on kirjoitettu ollessani vaihdossa Istanbulissa. Samaan kategoriaan kuuluu myös jollain tavalla kulttuurishokki. Postaukseni aiheesta on kirjoitettu pahimman shokin jälkeen ensimmäisenä vuotenani Skotlannissa.\nMuita käytännön vinkkejä tarjoaa mm. postaus hammashoidosta Skotlannissa ja pelkkää vaihto-opiskelua (Istanbulissa) pohtiville tämä postaus saattaa tarjota pohdittavaa.\nJos nyt jäi vielä kysyttävää tai ajatuksia niin vastaanotan mielelläni viestiä sähköpostiin sekä kommenttiboksiin! Osoite löytyy Ota yhteyttä -osion alta, mutta tässä vielä sähköpostiosoite varmuuden vuoksi, destination.unfamiliar@gmail.com\nLähettänyt Jenni klo 16.24 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Monessa maassa asuminen, Skotlannissa opiskelu, Skotlanti\nMuutama päivä sitten avauduin Skotlannin hammaslääkärikäytännöistä ja onnekseni sain tänään huomata, että palvelu pelasi ja hammas hoidettiin ennätysajassa. Aika joka minulle oli varattu, oli siis pelkästään rekisteröitymiseen liittyvä ilmainen tarkastuskäynti. Tarkastuksen jälkeen ihana nuori naishammaslääkäri keskusteli kanssani amalgaamipaikoista sekä meille suomalaisille tutummista valkoisista paikoista, vaikka olinkin jo päättänyt valita sen turvallisemman vaihtoehdon. Yllätyksekseni homma hoidettiin heti putkeen, eikä minulle varattu uutta aikaa, kuten puhelimessa oli aluksi keskusteltu. Sain siis kunnallisen hammastarkastuksen ja yksityisen paikan, vaikka homman hoiti sama hammaslääkäri ja -hoitaja. Kaikista ennakko-odotuksista huolimatta olen siis todella tyytyväinen palveluun, siisteyteen, toimenpiteeseen ja kaikkeen, mitä hammaslääkäripelkoinen ihminen ehtii pohtia jännityksestä tikkusuorana tuolissa maatessaan.\nSuosittelen siis jokaiselle, joka Britteihin muuttaa, että rekisteröityy hammashuoltoon mahdollisimman pian. Kiireellisen tarpeen tullessa ei sitten tarvitse alkaa jahkailemaan, että mitä tässä pitäisi tehdä. Jos ei kuitenkaan rekisteröidy ja tarve tulee, niin soittaa hammashuollon hätänumeroon. Hätänumero ja lisää tietoa Skotlannin NHS hammashuollosta (eli kunnallinen palvelu) löytyy täältä.\nPalvelua saadessa kannattaa myös aina kysäistä hinta. Esimerkkinä juuri tuo amalgaamipaikka, joka on noin 7-20 puntaa ja taas valkoinen paikka, joka hammasklinikasta riippuen maksaa suunnilleen 70 punnasta ylöspäin riippuen paikan koosta. Olen myös lukenut/kuullut juttuja, että hammaslääkäri on ehdottanut montaa asiaa hoidettavaksi ja loppulaskusta on tullut hurja. Itse ilmaisin heti tarkastuksen alussa, että jos suussani ilmenee jotain muuta toimenpidettä vaativaa, niin haluan mahdollisesti hoidattaa ne kotimaassani.\nBritanniassa vähätuloiset, eli yleensä opiskelijatkin, voivat anoa valtiolta tukea hoitoihin. Itse en kamalasti ole perehtynyt tähän, mutta kyseessä on Low Income Scheme (LIS) ja saadakseen tuen täytyy täyttää HC1-lomake etuajassa tai hoidon jälkeen. Lisätietoa esimerkiksi täältä ja täältä. Kannattaa myös tarkastaa, jos vakuutusyhtiösi kattaa hammashoidon ulkomailla!\nLähettänyt Jenni klo 17.54 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Elämää, Monessa maassa asuminen, Skotlanti\nJossain määrin pelkäsin Britteihin paluuta ja raejuustotonta elämää. Olen kuitenkin nyt löytänyt itseni useamman kerran haahuilemassa ympäri eri supermarketteja tutustuen ruokavalikoimaan uudenlaisella innolla. Kaapeistani on alkanut löytymään ihan uusia juttuja, kuten hasselpähkinä- ja mantelimaitoa, xanthan kumia (xanthan gum) ja outoja vihanneksia. Yleensä kangistun ruoan suhteen todella nopeasti samoihin kaavoihin ja ostan kauppareissuilla aina samaa tavaraa. Nyt onkin ollut suorastaan jännää kierrellä kauppoja pitkään ja tutkia jokaista hyllyä uudella näkökulmalla. On sitä rahkaa ja raejuustoakin tullut ostettua, vaikka ovatkin pääasiassa kalliimpia kuin Suomessa ja maku erilainen. Kauppareissuistani on siis tullut todellista aarteen metsästystä ja odotankin innolla, että mitä löytöjä ensikerralla teen!\nTänään hain myös vihdoinkin hetki sitten tilaamani proteiinijauheet. Olivat yrittäneet toimittaa kolme kertaa ja nyt minun piti tehdä matka parilla bussilla jonnekkin tehdasalueelle hakemaan pakettia. Oli kyllä jokaisen turhautuneen hetken arvoista! Tein tietysti tänään heti aivan täydellisen omenapiirakan hatusta heittäen. Käytin pohjana vaaleita papuja ja puolikasta banaania. Niiden sekaan vain hieman Truviaa (eli Stevia-kasvista valmistettua makeutusainetta), maustamatonta jogurttia, puolikas desi kaurahiutaleita, kananmuna, valkuainen, leivinjauhetta, xanthan kumia ja puolitoista mitallista apple crumble and custard makuista heraproteiinia. Yleensä olen laittanut ainakin jotain jauhoa, kuten kookosta tai soijajauhoa, mutta tällä kertaa lähdin kokeilemaan, josko gluteenittomassa leivonnassa olennainen ainesosa xanthan kumi hoitaisi homman. Ja kyllä, piirakka onnistui yli odotusten! Seuraavaksi taidan kokeilla proteiinipitoista suklaapiirakkaa ja käyttää siihen uutta laten makuista heraproteiinia. Leivonnan lisäksi olen myös innostunut wokeista, tulisella chilillä maustetuista ruoista (kiihdy hidas aineenvaihdunta, kiihdy!) ja kaikenlaisista uusista kokeiluista.\nTässä osa viime päivien kokkailuista. Nam, tuli nälkä!\nTunnisteet: Monessa maassa asuminen, Ruoka, Terveelliset herkut\nJuuri kun pääsin uhoamaan nauttivani tästä syksystä elämän pienistä kuopista huolimatta, niin sittenhän niitä kuoppia ilmaantuu. Vieläpä erittäinkin kirjaimellisesti, sillä perjantaina salille kiireessä juostessani hotkin suuhuni (harvinaisen hyvää!) proteiinipatukkaa ja ihmettelin, että mihin valkoiseen muovinpalaseen minä oikein puraisin. Pieni tuhahdus ja nopea ajatus karun asiakaspalautteen antamisesta. Vasta tunnin päästä salilla huomaan, että se ei ollut mikään muovinpalanen vaan lähes 10 vuotta sitten juurihoidetun hampaan paikka. Nyt siinä ammottaa keskellä iso reikä, suorastaan kuoppa.\nViikonloppu meni asian unohtelussa ja stressailussa. Onneksi hammas on juurihoidettu, eli hermojahan siinä ei ole. Juuri tuon kivuttomuuden vuoksi unohdin asian koko ajan ja päädyin mutustelemaan ruokani aina koko kalustolla. Vasta tänä aamuna hammaslääkäreihin soitellessa selvisi, että tuo hammas saattaa haljeta kovinkin helposti.\nTämähän nyt on sitten ensimmäinen hammaslääkärikokemukseni Britanniassa. Vastaan tuli sata kysymystä ja ajatusta. Miten toimii kunnallinen palvelu? Entä kun en ole rekisteröitynyt? Minne näistä kymmenistä hammasklikinoista nyt menen? Googlen avulla löysin pari paikkaa ja vihdoinkin tänä aamuna sain varattua ajan tulevalle keskiviikolle. Tietysti haasteeksi tuli juuri se, etten ole rekisteröitynyt. Kokemukseni mukaan täällä valitaan hammasklinikka ja sitten palvelua pyydettäessä valitaan halutaanko yksityistä vai kunnallista palvelua (NHS). Jos valitaan kunnallinen ja huomattavasti halvempi palvelu, niin täytyisi ensin rekisteröityä ja käydä perustarkastuksessa. Eli minulla on nyt edessä perustarkastus ja katsotaan mitä hammaslääkäri tuumaa. Toinen mielestäni erikoinen asia on se, että amalgaamipaikka maksaa 7 punnasta ylöspäin ja toteutetaan kunnallisen palvelun puitteissa, kun taas valkoinen paikka tulee klinikan yksityisen palveluiden puolelta ja maksaa 70 punnasta ylöspäin. Kertoisiko joku minulle, että missä on logiikka?\nVaikka tällaiset odottamattomat asiat ovatkin ulkomailla asuessa mitä ärsyttävimpiä ja vaikka kuinka pelkään hammaslääkärikäyntejä, niin aion pysyä positiivisena. Otetaan tämä sitten vaikka uusien kokemuksien kannalta!\nLue täältä miten kävi. Tekstissä on myös pari vinkkiä Skotteihin/Britteihin muuttavalle!\nLähettänyt Jenni klo 20.33 2 kommenttia:\nNyt kun sain uusintaesseeni aika hyvään vauhtiin niin voin hetken hengähtää ja rentoutua bloggailun parissa. Olenkin tällä viikolla jo kolmatta kertaa viettämässä aikaa yliopistomme kirjastossa luentojen ulkopuolella. Eli opiskelu on todellakin lähtenyt käyntiin! Jo toisella viikolla luennoitsijat ovat saaneet monet oppilaat suht huolestuneeksi opparista, jonka aloitusaikataulu on todella tiukka. Aihe pitäisi olla ensi viikon perjantaina ja ensimmäinen osa opparista kirjoitettuna marraskuun puolessa välissä. Huolestuttavinta tässä on se, että tuo ensimmäinen osa on 20% opparin loppuarvosanasta. Samaan aikaan tietysti pitää palauttaa pari muuta kurssityötä ja tämä uusintakin tässä hieman kuumottelee. Mutta ei se mitään, sillä luentoja on mielestäni aika vähän ja olen henkisesti valmis no life-elämään tänä vuonna. Nyt kun keksisi vielä sen opparin aiheen..\nMuuten minulle kuuluu hyvää. Itse asiassa erittäinkin hyvää ja täysin ilman mitään erikoisempaa syytä. Ulkona on tuhottoman kylmä, pimeä ja vettä sataa, mutta minä olen onnellinen. Vietnamin reissu, koulun kanssa olleet haasteet sekä maiseman muutos ovat herättäneet minussa taas sen kauan kadoksissa olleen positiivisen puolen. Vielä hetki sitten kaikki oli ärsyttävää, kurjaa ja elämä niin kovin tylsää. Älkää nyt kuitenkaan innostuko, sillä elämääni ei ole ratsastanut prinssiä valkoisella ratsulla, enkä ole voittanut lotossa. Elämäni on siis teoriassa ihan samaa kuin muutama kuukausi sitten, mutta minä olen muuttunut. Pääni sisällä on vihdoinkin herännyt eloon se onnellinen, kiitollinen ja positiivinen persoona, jota olen pitkään kaivannut. Ja tästä tyytyväisyyden tunteesta minä aion nauttia tänä syksynä huolimatta sateesta, hyytävästä tuulesta, koulukiireistä ja elämän pienistä kuopista.\nTänä vuonna sain hoidettua kerrankin itselleni asunnon jo hyvissä ajoin ennen Skotlantiin paluuta. Postasin ilmoituksen Gumtreen sivustolle ja muutaman selkeästi epäilyttävän yhteydenoton jälkeen minuun otti yhteyttä järkevän oloinen henkilö. Viesteiltiin asiasta, näin kuvia ja sovimme säännöistä.\nAsunto on aika suuri ja jaan sen yhden 25-vuotiaan miehenalun kanssa. En ole ennen asunut miespuolisen kanssa solukämpässä, joten olihan sitäkin nyt pakko kokeilla. Eihän sitä tiedä, että montako soluasuntoa tässä enää ehtii kokea! Meillä molemmilla on siis tilavat huoneet, joiden lisäksi kämpässä on iso olkkari, kylppäri, keittiö ja eteisessä vaatehuone. Lattiat ovat parkettia (jes, ei kokolattiamattoja!), asunto on todella siisti ja minä onnellinen. Ainut pienimuotoinen miinus on se, että kämppä sijaitsee noin vartin bussimatkan päässä keskustasta, eli yliopistolle joudun matkustamaan kahdella bussilla. Kerrostalo itsessään on yksi Aberdeenin korkeimpia ja meidän kämppämme asettuu talon puoleen väliin, eli seitsemänteen kerrokseen. Täältä näkyy meri ja oikeastaan koko Aberdeen. Aamuisin, kun aurinko nousee ja ilma on vielä hieman sinertävä, on maisema aika upea.\nKuvia en jaksanut ottaa koko asunnosta, mutta tältä minun huoneeni pienen uudelleen järjestelyn jälkeen näyttää. Huone oli siis täysin kalustettu ja itse toin tänne vain pieniä juttuja. Matto olisi kyllä oikein kiva!\nLähettänyt Jenni klo 13.41 2 kommenttia:\nTunnisteet: Aberdeen, Monessa maassa asuminen, Sisustus\nTykkään nukkua pitkään ja ottaa aamulla rennosti. Samaan aikaan suorastaan rakastan aamulenkin tai vaikka spinningin jälkeistä tunnetta, kun kroppa on kunnolla herännyt ja täynnä energiaa. Täydellisen aamun kruunaa herkullinen aamupala ja hetki omaa aikaa! Miten siis nousta sieltä sängystä tarvittavaa aiemmin ja lähteä urheilemaan, kun uni vielä maistuisi?\n1. Ota treenivaatteet illalla valmiiksi. Kun laitat juoksutrikoot ja -paidan valmiiksi esille, on aamulla lähteminen huomattavasti helpompaa. Hyvin todennäköisesti valmiina odottavat vaatteet kannustavat aamulla lähtemään liikkeelle ja samalla säästät myös aikaa, kun et herättyäsi joudu jahkailemaan, että mitä sitä nyt pukisi. Kannattaa tietysti kurkata illalla seuraavan päivän säätiedotetta niin ei tule valittua vääränlaista vaatetusta.\n2. Pakkaa myös tulevan päivän tavarat valmiiksi jo edellisenä iltana. Jos edessä on vapaapäivä, niin skippaa tämä kohta. Monella meillä kuitenkin aikainen aamulenkki tai muu urheilu tarkoittaa sitä, että edessä on töitä, koulua tai jokin muu meno. Tällöin kannattaa pakata tavarat illalla valmiiksi. Tämä säästää todellakin aikaa ja et joudu kiireessä miettimään, että mitä kaikkea tarvitsetkaan mukaan.\n3. Suunnittele reitti tai treeni valmiiksi. Itse suunnittelen aamulenkin reitin usein jo illalla tai vaihtoehtoisesti mietiskelen asiaa nukkumaan mennessäni. Tutuissa maastoissa muutama lenkkireitti vakiintuu ja tällöin on helppoa valita joku niistä. Olen huomannut, että välillä kiinnostaa rantareitti metsäpolkuja enemmän tai vaihtoehtoisesti citylenkkeily tuntuu piristävimmältä. Valitse siis se reitti, joka tuntuu kaikista mielekkäimmältä. Uusien reittien suunnittelussa on haasteena eksyminen ja lenkin liiallinen pidentyminen. Reitin suunnitteluun käytän usein Kunto Plussan reittisuunnittelua. Jos et suuntaa lenkille, vaan lähdet vaikka salille, niin kirjoita itsellesi ylös mielekäs treeniohjelma. Se voi olla lihaskuntoa, kuntopiiriä, crossfitin tyylistä harjoittelua, mitä vaan!\n4. Lähde ryhmäliikuntatunnille. Usealla kuntosalilla ryhmäliikunnat alkavat jo heti aamusta ja etukäteen varattua tuntia ei ehkä edes kehtaa skipata. Jos itsellä ei voimat meinaa riittää, niin ohjaaja varmasti kannustaa jaksamaan! Itselläni aamutraditioksi muodostui jossain vaiheessa spinningit, joiden jälkeen viimeistään oli täysin herännyt.\n5. Sovi lenkkitreffit. Tämä vinkki sopii jokaiseen treenikertaan. Mutta voisiko olla karumpaa kuin jättää lenkkikaveri yksin kadunkulmaan odottelemaan. Lenkkikaveri, joka on noussut aikaisin ja hyvin todennäköisesti myös taistellut saman väsymyksen, laiskuuden tai voimattomuuden kanssa sinä aamuna. Ja silti kuitenkin noussut lämpimien vällyjensä välistä.\n6. Mieti positiivisia puolia. Itse olen usein torkuttanut ikuisuuksia ja selitellyt itselleni, että kyllä minä nyt voin nukkua pidempään. En kylläkään muista kertaakaan sitten jääneeni sängynpohjalle, ellei syy ole ollut kova lihaskipu tai muu urheilua estävä tekijä. Ajattele aamutreenin jälkeistä tunnetta, ajattele hiljaisia katuja ja nousevaa aurinkoa, ajattele aamun tunnelmallisia hetkiä, jotka sinä voit nähdä ja kokea. Ajattele miten hyvä päivä tästä tulee, kun nyt vain nouset ja lähdet.\nLaitettaisiinko tulevan viikon kunniaksi herätyskellot huomenna hieman aikasemmin soimaan ja lähdettäisiin aamu-urheilemaan? Ihan pian on jo talvi, joten nautitaan nyt näistä raukeista ja kauniista syysaamuista!\nEilen vihdoinkin tuntui, että nyt ollaan asetuttu Aberdeeniin. Liityin aamulla netissä salille (Pure Gym) ja meninkin heti treenailemaan. Odotin alle 20 punnan kuukausimaksulla perussalia, mutta vastassa olikin iso halli täynnä laitteita, painoja, TRX-alue, useita kymmeniä juoksumattoja sekä crosstrainereita ja etenkin tilaa liikkua ja treenata. Alla olevassa (huonolaatuisessa) kuvassa näkyy vain yksi osa kuntosalista. Samaan hintaan tietysti kuuluu ryhmäliikunnat. Spinningit on tosin näköjään täyteen buukattuja jopa viikoksi eteenpäin.\nLoppu päivä menikin Iidan luona ja illalla suuntasimme vielä leffaan katsomaan We're the Millers. Tuntuu, että useat komediat on aika loppuun kulutettuja, mutta tässä elokuvassa todellakin nauroin.\nNyt istuskelen sohvalla, katson telkkua, juon teetä ja mietin, että missäs vaiheessa sitä jaksaisi lähteä lenkille ja käväistä samalla salilla tekemässä kevyttä kuntopiiriä. Ihanan rentoa tämä opiskelijaelämä!\nLähettänyt Jenni klo 13.21 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Aberdeen, Elämää, Leffat, Urheilu\nJoku viisas joskus totesi (telkkumainoksessa), että hyvä ruoka, parempi mieli. En voisi olla yhtään enempää samaa mieltä kyseisen lausahduksen kanssa tänään. Kun lappaa suuhunsa bataattiranskalaisia ja iskän valmistamalla chilikastikkeella maustettua kana-vihanneswokkia, niin unohtuu stressi, huolet ja surut.\nKoulu siis alkoi eilen ja heti eteen iskettiin kaikenmoista ongelmaa ja lisästressiä aiheuttavaa tekijää. Olenko kokopäiväinen opiskelija, osa-aikainen vaiko molempia? Maksanko opiskeluistani? Mitä maksan? Tänään jatkui sama ruljanssi ja kotiin tullessani olin lievästi sanottuna hieman ärsyyntynyt. Toin kaverini kanssa hänen säilössään olleet tavarani ja sen jälkeen suhasin kauppaan. En tiennyt mitä sitä haluaisi, mutta jotain herkullista sen oli oltava.\nNyt illallisen jälkeen olo onkin ihan eri. Sain vihdoinkin maksettua yhden kurssin ja sitä mukaa opiskeluasiani etenevät. Sain positiivista palautetta kurssin uusimista varten ja sen tekemiseen ei tulekkaan menemään kovin paljoa aikaa. Sain tänään myös uuden toimivan pankkikortin ja pystyin tilaamaan proteiinijauheita, aika herkullisen kuuloisilla mauilla (hehe, katsotaan miltä todellisuudessa maistuu). Tänään myös selvisi missä ryhmässä olen, kun siis vaihdoin myös tutkintoa tässä stressin keskellä. Lukkariani tuijotellessani totesin, että huominen ja torstai ovat tällä viikolla vapaita. Tämä tarkoittaa siis sitä, että ehdin vihdoinkin liittyä huomenna salille ja kun perjantaina hankin bussikortin niin alkaa hommat oikeasti luistamaan (eikä tarvitse kävellä 6 km kouluun). Kun tuntuu, että mikään asia ei onnistu niin täytyy näköjään vaan hengittää syvään ja edetä askel kerrallaan. Näin ne asiat pikkuhiljaa alkavat hoitua, onneksi.\nLähettänyt Jenni klo 20.45 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Aberdeen, Elämää, Monessa maassa asuminen, Opiskelu, Ruoka


Mikä on riittävää arviointia? Haukkasitko liian ison palan? - ARTSI-toiminta\nMikä on riittävää arviointia? Haukkasitko liian ison palan?\nJärjestöjen kanssa työskennellessä eräs arviointiin liittyvä kysymys on pysyvästi ajankohtainen: mikä on riittävää? Lähtökohta erityisesti pienissä järjestöissä on tehtävien ja työn monipuolisuus. Itse perustehtävä voi olla hyvin moniulotteinen ja resursseja ei ole käytössä ainakaan liikaa. Työn rajaaminen arvioinnissa – kuten kaikissa muissakin tehtävissä – on keskeistä.\nArtsi-toiminnassa jokainen mukana oleva järjestö laatii yhteisen kehittämisvuoden päätteeksi arviointisuunnitelman ja arvioinnin vuosikellon. Se jäsentää ja tekee näkyväksi arviointiin vuoden aikana liittyvät tehtävät. Palautteen keräämisen, analysoinnin ja palautetiedon hyödyntämisen. Arvioinnin vuosikello näyttää yhdellä silmäyksellä onko arvioinnista tullut haukattua liian iso pala. Artsi-tapaamisissa järjestöjen kanssa on käyty lukemattomia keskusteluja siitä, miten voidaan varmistaa, että arviointi on riittävällä tasolla, mutta ei myöskään syö kohtuuttomasti resursseja järjestön ydintehtävistä.\nSe mistä yleensä voidaan lähteä tinkimään on palautteen keräämisen syklit. Entä jos sidosryhmiltä kerättäisiinkin palautetta vain joka toinen vuosi? Entä jos iso jäsenkysely, jonka organisointi ja analysointi ovat työläitä korvattaisiinkin tänä vuonna asiakasraadilla tai ryhmähaastattelulla? Entä jos tänä vuonna emme keräisikään palautetietoa jokaiselta identtiseltä 15 viikonloppuleiriltä vaan määrittelisimme otokseksi yhden kevätkauden ja yhden syyskauden leirin?\nViime maaliskuussa osallistuin STEAn tilaisuuteen, jossa puhujavuorossa ollut STEAn edustaja arvioi, että viitisen prosenttia työajasta on riittävä arviointiin käytettäväksi. Arviointiin sekä oman työn ja toiminnan kehittämiseen käytettävän ajan mittaaminen on tietysti kuin veteen piirretty viiva. Mutta tuo arvio on hyvä pitää takaraivossa silloin kun aika ei yksinkertaisesti riitä.\nSTEA-raportointi ei vaadi tieteellistä näyttöä. Aineistot voivat olla järjestöjen keräämissä palautteissa hyvinkin pieniä. Jos palautetta pyydetään 10 keskeiseltä yhteistyökumppanilta ja saadaan 7 vastausta, tämän voidaan sanoa olevan riittävän kattavaa. STEA-raportointia rakennettaessa on varmastikin ajateltu, että moninäkökulmaisuus kompensoi pieniä aineistokokoja ja tekee kerätystä palautteesta luotettavampaa. Jos sekä työntekijät, vapaaehtoiset, toiminnan kohderyhmät ja sidosryhmät antavat samansuuntaista palautetta on siinä varmastikin silloin jotain perää! Näin ainakin itse ajattelisin.\nHenna Harju on työskennellyt arvioinnin parissa yli 10 vuotta ja toimi sijaisena ARTSI-toiminnassa maalis-elokuussa 2019.


Suomen suuriruhtinaskunnan armeija – Wikipedia\nSuomen suuriruhtinaskunnan armeija\n(Ohjattu sivulta Suomen meriekipaasi)\nSuomen suuriruhtinaskunnalla oli vuosina 1812–1905 erilaisia omia joukko-osastoja. Vuosina 1881–1901 Suomella oli asevelvollisuuteen perustunut oma armeija, niin sanottu Suomen vanha sotaväki.\n1.1 Suomen kaarti\n1.4 Helsingin junkkarikoulu\n1.5 Krimin sota\nKenraali полный генерал (polnyi general)\nKenraaliluutnantti генерал-лейтенант (general-Leitenant)\nKenraalimajuri генерал-майор (general-maior)\nEversti полковник (polkovnik)\nEverstiluutnantti подполко́вник (podpolkovnik)\nKapteeni капитан (kapitan)\nAlikapteeni штабс-капитан (stabs-kapitan)\nLuutnantti пору́чик (porutšik)\nAliluutnantti подпоручик (podporutšik)\nVänrikki прапорщик (praporštšik)\nAlipäällikkökunta ja miehistö\nAlivänrikki подпрапорщик (podpraporštšik)\nVääpeli фельдфе́бель (feldfebel)\nVarusmestari каптенармус (kaptenarmus)\nPlutoonan aliupseeri зауряд-прапорщик (zaurjad-praporštšik)\nJefreitteri ефрейтор (gefreitor)\nSotamies рядовой (rjadovoi)\nSuomen sotaväkeä kenttäharjoituksessa v. 1901\nPorvoon valtiopäivillä 1809 uusi hallitsija, Venäjän keisari Aleksanteri I, asetti ruoturasitteen toteuttamisen siitä alkaen jäihin. Aatelissäädyn uskollisuuden varmistamiseksi tosin upseereille taattiin heidän virkatalonsa, vaikkeivät enää tehneet palvelusta.\nSiitä pitäen Suomen asevoimat olivat pienet ja yleensä rakentuivat palkka-armeijaperiaatteelle. Tällöin niitä voitiin yhdistää Venäjän asevoimiin ja käyttää myös Suomen rajojen ulkopuolella, mitä lainsäädäntö ei olisi sallinut "omalle armeijalle".\nNapoleonin sotien aikana vuonna 1812 muodostettiin kolme 1 200 miehen rykmenttiä, ja Haminaan perustettiin topografikunta, joka vuodesta 1821 järjestettiin kadettikouluksi. 1. Jääkärirykmentin alaisia olivat Turun ja Hämeenlinnan pataljoonat, 2. Jääkärirykmentin alaisia Heinolan ja Kuopion pataljoonat, 3. Jääkärirykmentti käsitti ainoastaan Viipurin pataljoonan. Viipurin pataljoona sijoitettiin 1½ vuodeksi Pietariin suorittamaan vahtipalvelusta keisarin palatsissa. Vuonna 1819 vahvennettiin jääkärirykmentit jalkaväkirykmenteiksi ja Suomen opetuspataljoona siirtyi Helsinkiin.\nVuonna 1819 Suomessa olivat seuraavat sotaväen joukot:\n1. Turun pataljoona\n2. Vaasan pataljoona\n3. Hämeenlinnan pataljoona\n4. Heinolan pataljoona\n5. Viipurin pataljoona\n6. Kuopion pataljoona\n1827 sotaväki järjestettiin uudelleen:\n1. Turun tarkk'ampujapataljoona\n2. Vaasan tarkk'ampujapataljoona\n3. Hämeenlinnan tarkk'ampujapataljoona\n4. Heinolan tarkk'ampujapataljoona\n5. Kuopion tarkk'ampujapataljoona\n6. Viipurin tarkk'ampujapataljoona\nPataljoonassa oli neljä sadan miehen komppaniaa. Yhdessä joukot muodostivat divisioonan.\nPääartikkeli: Suomen kaarti\nHeinäkuussa 1829 sai Anders Edward Ramsayn johtama Suomen Opetustarkk'ampujapataljoona Nuoren Kaartin arvonimen ja siitä tuli Henkikaartin 3. Suomen Tarkk'ampujapataljoona, Suomen Kaarti. Muut joukot hajotettiin 21. toukokuuta 1830 paitsi samana vuonna perustettu 1. Suomen meriekipaasi. Suomen Kaarti osallistui etunenässä muiden Venäjän kaartinjoukkojen kanssa Puolan kapinan kukistamiseen vuosina 1830–1831.\n1. Suomen meriekipaasi (1830–1862), Suomen kaaderiekipaasi (1862–1880)\n2. Suomen meriekipaasi (1854–1856)\nEnsimmäinen Suomen meriekipaasi oli laivatonta meriväkeä ja perustettaessa 1 100 miehen vahvuinen merijalkaväen osasto. Se sijoitettiin ensin Viaporiin, ja myöhemmin sen käyttöön annettiin Katajanokan Merikasarmi. Toinen meriekipaasi perustettiin Itämaisen sodan aikana..\nTämän värvätyn joukko-osaston nimi vaihtui useaan otteeseen:\nSuomen tarkk'ampujapataljoona (1846–1848)\nSuomen krenatööritarkk'ampujapataljoona (1848–1856)\nSuomen harjoitustarkk'ampujapataljoona (1856–1857)\nSuomen opetustarkk'ampujapataljoona (1857–1859)\nSuomen opetustarkk'ampujakoulu ja opetustarkk'ampujakomppania (1859–1860)\nSijaitsi vuoteen 1857 Turussa Sirkkalan kasarmilla, myöhemmin Hämeenlinnassa.\nPääartikkeli: Helsingin junkkarikoulu\nHelsingissä venäläistä divisioonaa komentanut kenraaliluutnantti August von Manderstjerna perusti kaupunkiin 1846 valtion rahoittaman junkkarikoulun, joka opetti Venäjän armeijaan haluaville suomalaisille nuorille venäjän kieltä ja sotilaallisia aineita. Se lakkautettiin asevelvollisuuden tultua voimaan Suomessa vuonna 1880.\nKrimin sodan aikana perustettiin yhdeksän pataljoonaa, jotka värvättiin Ruotsin vallan ajan ruotulaitoksen mukaan. Pataljoonan vahvuudeksi määrättiin 600 miestä, kokonaisvahvuus siten 5400 miestä. Pataljoonista kuusi ensimmäistä perustettiin 1854 ja loput kolme 1855.\nSuomen Ruotujakoinen 1. Turun Tarkk'ampujapataljoona\nSuomen Ruotujakoinen 2. Vaasan Tarkk'ampujapataljoona\nSuomen Ruotujakoinen 3. Oulun Tarkk'ampujapataljoona\nSuomen Ruotujakoinen 4. Kuopion Tarkk'ampujapataljoona\nSuomen Ruotujakoinen 5. Mikkelin Tarkk'ampujapataljoona\nSuomen Ruotujakoinen 6. Hämeenlinnan Tarkk'ampujapataljoona\nSuomen Ruotujakoinen 7. Porin Tarkk'ampujapataljoona\nSuomen Ruotujakoinen 8. Uudenmaan Tarkk'ampujapataljoona\nSuomen Ruotujakoinen 9. Viipurin Tarkk'ampujapataljoona\nSodan loputtua pataljoonien miesluku vähennettiin 320:een ja 1867 ne lopullisesti lakkautettiin . Sodan aikana perustettiin myös 2. Suomen meriekipaasi 1854, mutta se lakkautettiin heti sodan jälkeen vuonna 1856.\nSuomen kaarti kunnostautui vielä Turkin sodassa eritoten Gornyi Dubnjakin taistelussa 1877 ja sai palattuaan vanhan kaartin arvonimen.\nSuomen armeijan komentaja kenraali Georg Edvard Ramsay v. 1901\nUseimmat Euroopan valtiot siirtyivät 1800-luvun aikana asevelvollisuusarmeijoiden käyttöön. Venäjällä tsaari Aleksanteri II antoi marraskuussa 1870 käskykirjeen, jossa määrättiin ottamaan yleinen asevelvollisuus käyttöön aiemman pakko-ottojärjestelmän sijaan. Laki asevelvollisuudesta astui Venäjällä voimaan vuoden 1874 alussa ja se koski koko väestöä säädystä riippumatta. Palveluksesta ei enää aiempaan tapaan voinut vapautua maksulla tai hankkimalla sijaisen tilalleen. Lakiin sisältyi kuitenkin useita perhesyihin liittyneitä vapautusperusteita, joiden seurauksena suurin osa ikäluokista välttyi edelleen palvelukselta. Palvelusaika määrättiin viideksitoista vuodeksi, josta kuusi vuotta oli aktiivista palvelusta ja loput vietettiin reservissä.\nPian vuoden 1870 keisarillisen käskykirjeen jälkeen ryhdyttiin pohtimaan, miten asevelvollisuus saatettaisiin voimaan myös Suomessa. Venäjän sotaministeriö laati Suomea koskeneen ehdotuksen, jonka mukaan suuriruhtinaskunta olisi voinut asettaa noin 40 000 miestä omia joukkoja. Suomessa asiaa pohdittiin useassa komiteassa. Venäjän sotaministeri Dmitri Miljutin vastusti suomalaisen komission mietinnössä ehdotettuja poikkeusjärjestelyitä, joiden mukaan suomalaisia joukkoja ei saisi viedä Suomen rajojen ulkopuolelle, niitä ei saisi alistaa kenenkään muun kuin Suomen kenraalikuvernöörin alaisuuteen ja niiden upseereiksi saisi nimittää vain suomalaisia. Kun komission näkemyksiä myötäillyt Suomen senaatin lakiehdotus tuli esiteltäväksi Pietariin lokakuussa 1876, Turkin sota oli jo ovella ja sotaministerin huomio suunnattu siten muualle. Keisari antoi 7. joulukuuta 1876 esityksen Suomen asevelvollisuuslaiksi, joka pääosin vastasi suomalaisten erityistoiveita. Suomen säätyvaltiopäivät ottivat lakiesityksen käsittelyyn vuotta myöhemmin ja se hyväksyttiin 16. tammikuuta 1878. Keisari vahvisti sen saman vuoden joulukuussa, mutta järjestelyä pidettiin väliaikaisena.\nVuoden 1878 asevelvollisuuslaki loi Suomelle oman armeijan, joka toimi erillään Venäjän armeijasta. Asevelvollisuus koski kaikkia 21 vuotta täyttäneitä miehiä, mutta aktiiviseen palvelukseen määrättiin vain osa, jotka valittiin arpomalla kutsuttujen joukosta. Aktiivinen palvelus kesti kolme vuotta ja sitä seurasi kaksi vuotta reservissä. Loput asevelvolliset siirtyivät suoraan reserviin kolmeksi vuodeksi ja joutuivat osallistumaan sinä aikana kerran vuodessa 30 päivän reserviharjoituksiin. Suomessa palvelusaika oli siis selvästi lyhyempi kuin muualla Venäjällä. Reservistä vapauduttuaan kaikki asevelvolliset kuuluivat nostoväkeen 40-vuotiaiksi asti, kuten Venäjälläkin. Ensimmäiset kutsunnat pidettiin keväällä 1881. Suomen armeijan rauhanajan kooksi määriteltiin 5600 miestä. Asevelvollisen sotaväen päällikkönä toimi koko sen olemassaolon ajan kenraali Georg Edvard Ramsay.\nHelsinkiin asetettiin 1879 Suomen Opetuskomppania (200 miestä), jonka tuli harjoittaa alipäällystöä joukkoja varten. Vuonna 1881 tämä komppania lakkautettiin ja aliupseerit jaettiin 8 uuden tarkk'ampupataljoonan kesken.\nUudenmaan tarkk'ampujapataljoonan harjoitus paraatikentällä 1901.\nPataljoonat perustettiin läänien pääkaupunkeihin vuosina 1880–1881, ja ne olivat täydessä vahvuudessa vuonna 1883. Tällöin sotaväki koostui seuraavista yksiköistä:\nHenkivartioväen 3. Tarkk'ampujapataljoona (Helsinki)\nSuomen 1. Uudenmaan Tarkk'ampujapataljoona (Helsinki)\n1. Artjärven reservikomppania (Artjärvi)\n2. Tuusulan reservikomppania (Tuusula)\n3. Lohjan reservikomppania (Lohja)\n4. Halikon reservikomppania (Halikko)\nSuomen 2. Turun Tarkk'ampujapataljoona\n5. Maarian reservikomppania (Maaria)\n6. Uudenkaupungin reservikomppania (Uusikaupunki)\n7. Ulvilan reservikomppania (Ulvila)\n8. Ikaalisten reservikomppania (Ikaalinen)\nSuomen 3. Vaasan Tarkk'ampujapataljoona\nSuomen 3. Vaasan Tarkk'ampujapataljoona v. 1901\n9. Närpiön reservikomppania (Närpiö)\n10. Laihian reservikomppania (Laihia)\n11. Alavuden reservikomppania (Alavus)\n12. Kruunupyyn reservikomppania (Kruunupyy)\nSuomen 4. Oulun Tarkk'ampujapataljoona\n13. Oulun reservikomppania (Oulainen)\n14. Oulun reservikomppania (Oulu)\n15. Kemin reservikomppania (Kemi)\n16. Kajaanin reservikomppania (Kajaani)\nSuomen 5. Kuopion Tarkk'ampujapataljoona\n17. Iisalmen reservikomppania (Iisalmi)\n18. Suonenjoen reservikomppania (Suonenjoki)\n19. Juuan reservikomppania (Juuka)\n20. Joensuun reservikomppania (Joensuu)\nSuomen 6. Mikkelin Tarkk'ampujapataljoona\n21. Savonlinnan reservikomppania (Savonlinna)\n22. Mikkelin reservikomppania (Mikkeli)\n23. Mäntyharjun reservikomppania (Mäntyharju)\n24. Taavetin reservikomppania (Taavetti)\nSuomen 7. Hämeenlinnan Tarkk'ampujapataljoona\n25. Lammin reservikomppania (Lammi)\n26. Urjalan reservikomppania (Urjala)\n27. Oriveden reservikomppania (Orivesi)\n28. Saarijärven reservikomppania (Saarijärvi)\nSuomen 8. Viipurin Tarkk'ampujapataljoona\nLappeenrannan rakuuna vuonna 1901.\n29. Lappeenrannan reservikomppania (Lappeenranta)\n30. Muolaan reservikomppania (Muolaa)\n31. Rautjärven reservikomppania (Rautjärvi)\n32. Sortavalan reservikomppania (Sortavala)\nSuomen Rakuunarykmentti (Lappeenranta, vuodesta 1890)\nSuomen Kadettikoulu (Hamina)\nYhdessä pataljoonassa oli neljä komppaniaa, rakuunarykmentti koostui kuudesta eskadroonasta. Lisäksi perustettiin 32 reservikomppaniaa. Suurin osa asevelvollisista palveli kolmena kesänä 90 päivää reservikomppaniassa. Pääsy kolmen vuoden palvelukseen vakinaisessa armeijassa johti usein valtion virkaan postissa tai rautateillä ja sosiaaliseen nousuun.\nSuomen sotaväen vahvuus ei milloinkaan ylittänyt puolta maassa olleiden venäläisten joukkojen vahvuudesta. Suomalaiset joukkoyksiköt olivat luonteeltaan kevyttä jalkaväkeä eikä niitä ollut varustettu raskaalla aseistuksella, koska sodan sattuessa venäläiset joukot olisivat tarjonneet tykistötuen.\nPoliittisista syistä pataljoonia ei koottu kahden pataljoonan tarkk'ampujarykmenteiksi kuin sotaharjoituksissa. Reservikomppaniat harjoittelivat aika ajoin pataljoonakokoonpanossa. Eräissä harjoituksissa nähtiin jopa neljästä reservipataljoonasta muodostettu rykmentti. Sodan aikana tällaisilla rykmenteillä olisi pyritty korvaamaan vakinainen väki kotirintaman vartiointi- ja järjestyksenpitotehtävissä. Varsinaiseen taistelukäyttöön reservijoukot eivät olisi soveltuneet kuin rajoitetusti. Sen sijaan vakinaisessa väessä palvelleista miehistä olisi voitu koota reservin tarkk'ampujapataljoona kunkin vakinaisen pataljoonan rinnalle. Näin Suomi olisi asettanut sodan sattuessa kahdeksan rykmenttiä tarkk'ampujia ja yhden ratsuväkeä valtakunnan puolustuksen tueksi. Tykistön ja pioneerien puuttuminen olisi kuitenkin aiheuttanut tarpeen venäläisten joukkojen välittömälle tuelle. Venäjä olisi kuitenkin voinut siirtää valtaosan maassa rauhan aikana olleista vakinaisista joukoista painopistealueelle Suomen ulkopuolelle.\nJoukkojen koulutuksessa päähuomio oli ammunnan tarkkuudessa, jossa yksiköt saavuttivat toistuvasti yleisvaltakunnallista menestystä. Taktiikan alalla tehtiin kokeiluja sissitoiminnasta, mutta pääpaino oli venäläisen jalkaväenohjesäännön mukaisessa taktiikassa. Puolustussuunnitelmien laatimisessa ongelmaksi nähtiin se, että Suomessa oli verrattain vähän venäläisen taktiikan vaatimia laajoja aukeita, joilla joukkoja olisi voitu liikutella sujuvasti. Metsän käyttöä puolustukseen ei edes ehdotettu.\nTarkk’ampujapataljoonat ja rakuunarykmentti lakkautettiin ensimmäisellä sortokaudella vuonna 1901, Haminan kadettikoulu 24. huhtikuuta 1903 ja kaartin pataljoona 8. elokuuta 1905. Suomalaisia ei saatu Venäjän armeijaankaan, vaan kutsuntalakot aiheuttivat suomalaisten asevelvollisuuden lopettamisen ja asevoimat korvattiin rahallisella korvauksella, ns. sotilasmiljoonilla. Vastaavaa ratkaisua käytettiin Venäjän keisarikunnassa myös muualla. Muun muassa tataarikaanikunnat korvasivat asevelvollisuuden ylimääräisellä verolla.\nSuomen asevelvollisissa joukko-osastoissa palveli niiden olemassaolo aikana 1881–1901 kaikkiaan arviolta 39 000 miestä ja lyhyen reservikoulutuksen sai noin 93 000.\nSuomen Sotaväki 1881–1905, Eskoff.net\nPalmunen, Einar: Hämeen pataljoona eli Suomen 7. Hämeenlinnan Tarkk'ampujapataljoona, Hämeennlinna-seura, 1975\n↑ WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 163, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4\n↑ Torsten Ekman: Suomen kaarti 1812–1905, s. 71. Schildts 2006.\n↑ Ekman 2006, s. 239.\n↑ Ekman 2006, s. 242–245.\n↑ Ekman 2006, s. 245–246.\n↑ Ekman 2006, s. 377.\nTietoa Suomen suuriruhtinaskunnan armeijasta ja siihen liittyvistä asiakirjoista (Arkistolaitos)\nUudenmaan tarkk'ampujapataljoonan upseerit asuivat Karhun korttelissa Helsingin Sanomat\nArvomerkit 1800-luvun lopussa\nPohjan Prikaatin Kilta – Suomen Ruotujakoinen 3. Oulun Tarkk'ampujapataljoona (23.6.1854 – 21.4.1868)\nPohjan Prikaatin Kilta – Suomen 4. Oulun Tarkk'ampujapataljoona (1.1.1881 – 12.7.1901)\nGenos – Finska undervisningsskarpskyttekompaniet 1879–1881\nSuomen tarkk'ampujapataljoona. Suomen sukututkimusseura.\nSuomen sotaväki. Pieni tietosanakirja (1925-1928). Runeberg.org.\nSuomen suuriruhtinaskunnan armeija 1880–1905\nJotkut yksiköistä lakkautettiin jo ennen 1905. Lakkauttamisen syynä oli se, etteivät suomalaiset suostuneet asevelvollisuuden laajentamiseen koko Venäjän keisarikuntaan, vaan olivat valmiita palvelemaan vain Suomen suuriruhtinaskunnan alueella. Suomen suuriruhtinaskunta korvasi asevelvollisuuden puuttumista niin kutsutuilla sotilasmiljoonilla, maksuille suuriruhtinaskunnalta Venäjän keisarikunnan budjettiin.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Suomen_suuriruhtinaskunnan_armeija&oldid=18440030”\nViimeksi muokattu 29. syyskuuta 2019 kello 10.30


Hoitajien mitta on täysi eikä myötätunto enää riitä – Hoitajien palkankorotustoiveet ovat ymmärrettäviä – Forssan Lehti\nHoitajien mitta on täysi eikä myötätunto enää riitä – Hoitajien palkankorotustoiveet ovat ymmärrettäviä\nHoitajien lakko ruuhkauttaa Kanta-Hämeen päivystyksen jo nyt. Sairaanhoitopiirien johtajien mukaan lakko kasvattaa hoitojonoja enemmän kuin korona.\nSuPerin puheenjohtaja Silja Paavola (vas.) ja Tehyn puheenjohtaja Millariikka Rytkönen johtivat joukkojaan perjantaina hoitajien mielenilmauksessa Meilahden kampuksen alueella Helsingissä. Kuva: Markku Ulander Lehtikuva/Markku Ulander\nTehy ja Super aloittivat hoitajalakon perjantaiaamuna kuuden sairaanhoitopiirin alueella.\nKanta-Häme ei ole toistaiseksi lakon piirissä, mutta jos lakko venyy, liittyvät siihen Kanta-Hämeenkin tehyläiset ja superilaiset.\nEnsimmäisessä vaiheessa noin 25 000 hoitajaa vaatii palkkoihinsa korotusta. Tehy ja Super haluaisivat viiden vuoden ohjelman, jossa palkat nousivat vuosittain 3,6 prosenttia sopimuskorotusten lisäksi.\nAla kärsii hoitajapulasta. Viiden vuoden palkkaohjelmalla etujärjestöt pyrkivät nostamaan alipalkattuna pidetyn työn houkuttelevuutta.\nHallitus ei haluaisi sotkeentua hoitajien lakkoon, mutta niin se on jo tehnyt.\nJo koronan aikana lukuisten ministereiden kuultiin sanovan, kuinka kovilla olevat hoitajat ansaitsevat säällisen korvauksen tehdystä työstään.\nHoitajat tyrmistyivätkin huolella, kun perhe- ja peruspalveluministeri Aki Lindén (sd.) käynnisti lainsäädäntövalmistelun, jolla voitaisiin turvata kiireellisten potilaiden hoito myös lakon aikana eli määrätään osa hoitajista töihin myös lakon aikana.\nLain säätämisen taustalla on aluehallintoviranomaisten huoli kansalaisten kiireellisestä hoidosta.\nTyötaistelun vaikutukset näkyvät muuallakin kuin lakkopaikkakunnilla. Ainakin Etelä-Pirkanmaalta ohjataan potilaita kiireelliseen hoitoon Hämeenlinnaan.\nLakon jatkuessa kansalaiset voivat myös itse laskea yksi plus yksi ja suunnata hoitoon alueille, joihin lakko ei ole vielä edennyt.\nHoitajien lakko pitkittää hoitoon pääsyä ja hoitojonoja.\nKansa on solidaarinen hoitajia kohtaan, mutta tunne ei välttämättä kestä kovin pitkään, jos hoitoon pääsy viivästyy entisestään tai oma terveys on lakon vuoksi vaarassa.\nSuurten sairaanhoitopiirien johtajat ovatkin arvioineet, että lakko aiheuttanee pidemmät jonot kuin korona. Laskua maksetaan pitkään ja hartaasti.\nKaikesta huolimatta hoitajien palkankorotustoiveet ovat ymmärrettäviä.\nToivottavasti sopu löytyy ja molemmat osapuolet ovat valmiita tulemaan vastaan.\nAsiasanathoitajalakko hoitajien lakko hoitajien palkat\nNäyttää hyvältä: Koetus Junioreille erinomaisella ulkopelillä maukas voitto Haminasta 27.5.2022\nHumppilan kunnanjohtajaksi haki seitsemän henkilöä – Hakijoiden joukossa on myös tuttuja nimiä Forssan seudulta 27.5.2022\nLeffa-arvio: Top Gun: Maverick on jatko-osa, jollainen Top Gunin jatko-osan kuuluukin olla – Se tarjoaa sopivasti nostalgiaa ja 10 Geen lentokohtauksia 27.5.2022\nKesälläkin Kela-asiat kannattaa hoitaa verkossa ja puhelimessa – Forssassa palvellaan ajanvarauksella 27.5.2022\nForssa Unplugged -puistokonsertti siirtyy lauantailta – "Sateisesta säästä ei nauti yleisö, eivätkä myöskään esiintyjät" 27.5.2022


Suomen suurin huumerikostutkinta: Tulli paljasti 178 miljoonan euron salakuljetusten sarjan - Savon Sanomat\nKotimaa 13.03.2018 05:00\nSuomen suurin huumerikostutkinta: Tulli paljasti 178 miljoonan euron salakuljetusten sarjan\nHollantilaismies salakuljetti Suomeen muun muassa hasista. Aihekuva. Kuva: Tulli\nTulli on paljastanut 178 miljoonan euron arvoisen huumeiden salakuljetusten sarjan. Lisäksi Suomen Tulli auttoi muiden maiden viranomaisia paljastamaan vielä lisää saman liigan huumerikoksia.\nSuomen Tullin rikostutkinta johti huumeliigan verkoston paljastamiseen Saksasta ja Hollannista Suomeen, Ruotsiin, Tanskaan, Norjaan, Belgiaan, Iso-Britanniaan, Espanjaan ja Italiaan.\nSalakuljettajalla todettu erityisen suojelun tarve\nTulli ei ole kertonut rikossarjan arvosta ja laajuudesta julki mitään, koska Vantaan käräjäoikeus määräsi törkeän huumerikostutkinnan salaiseksi. Päätös oli Suomessa poikkeuksellinen. Käräjäoikeus kolmen tuomarin kokoonpanolla myös määräsi, että oikeudenkäynti pidettiin osin salaisena.\nSalauspäätös perustui siihen, että liigan pelättiin tappavan tai pahoinpitelevän Suomessa kiinni jääneen hollantilaismiehen tai hänen läheisiään.\nHelsingin hovioikeus kuitenkin muutti salauspäätöstä jälkikäteen. Väkivaltainen laaja huumeliiga oli tietoinen hollantilaismiehen jäämisestä kiinni ja kuinka miehen puheet olivat johtaneet laajoihin rikostutkintoihin eri puolilla Eurooppaa.\nHovioikeus kumosi siksi salassapitomääräyksen. Savon Sanomien oikeudesta saamien asiakirjojen mukaan hollantilaismies kertoi, että hänet oli pakotettu velkasuhteen takia liigan salakuljettajaksi. Kun Suomen Tulli tutki usean kuukauden ajan miehen matkoja ja otti hänet lopulta kiinni, mies päätti kuulusteluissa tunnustaa kaiken ja samalla yrittää itse eroon liigasta.\nViranomaiset ovat luokitelleet miehen nyt erityisen suojelun tarpeessa olevaksi.\nIsoja tukkuvarastoja paljastui\n46-vuotias mies tunnusti, että oli itse salakuljettanut Euroopan eri maissa lähes 590 kiloa kokaiinia, 40 kiloa heroiinia, 40 kiloa amfetamiinia, yli 9 300 kiloa hasista ja 150 kiloa marihuanaa. Näistä eristä hän oli kuudella eri matkalla tuonut Suomeen kilon kokaiinia, 20 kiloa amfetamiinia ja 123 kiloa hasista.\nLisäksi miehen salakuljettama kokaiini oli esimerkiksi 91–96-prosenttista eli todella vahvaa ja arvokasta.\nMies tunnusti tekojaan, koska Tullilla oli hänestä paljon tietoja. Miehen liikkeistä oli tietoja muun muassa televalvontojen perusteella sekä tarkat tiedot hänet käyttämistään autoista ja hotelleista.\nLisäksi Tullia auttaneet muiden maiden viranomaiset kuten Belgian poliisit tekivät miehen autoon tarkkailua sekä hankkivat tietoa hänen liikkeistään muun muassa tiekameroista.\nMies itse paljasti viranomaisille esimerkiksi liigan yhden ison välivaraston Tanskasta, ja pystyi kertomuksillaan osoittamaan, että hän oli vain yksi samalla tavoin toimivista liigan salakuljettajista.\nSuomen tukkuostajalle tuomio lähiviikkoina\nHuumeliiga toimi niin, että mies sai yleensä tehtävän viedä Alankomaista varastolta huumausaineita Pohjoismaihin, Saksaan tai Espanjaan. Joillakin kerroilla hän haki huumeita itse Espanjasta tukkuvarastoon Alankomaihin.\nYleensä salakuljettaja liikkui kaverinsa kanssa kahdella eri autolla. Keskisessä Euroopassa kuljetetut erät olivat isoja. Pohjoismaihin tuotiin kerralla pienempiä eriä.\nSuomeen tultiin välillä Viron ja välillä Ruotsin kautta - eli reittejä ja autoja vaihdeltiin eri matkoilla.\nLisäksi mies kuljetti Suomesta Alankomaihin suomalaisen suurostajan rahoja eli huumeista suoritettuja maksuja.\nMiehen kertoman perusteella viranomaiset osasivat myös yhdistää, että Antwerpenin satamassa Belgiassa takavarikoidut 758 ja 484 kilon kokaiinierät kuuluivat samalle liigalla kuin johon mies kuului.\nHollantilaismies sai Suomessa 13 vuoden vankeustuomion törkeästä huumausainerikoksesta. Hän istuu tuomiostaan puolet ja on sijoitettu erityisosastolle Vantaan vankilaan.\nSavon Sanomien tietojen mukaan mies oli ainakin talvella sijoitettuna samalle osastolle Jari Aarnion, jengipomo Keijo Vilhusen ja talousrikoksista tuomitun Snacky-ravintolaketjun ex-johtajan Jukka Niemisen kanssa. Kaikki heidät on tuomittu pitkään vankeusrangaistukseen. Vankeinhoito on katsonut, etteivät muut miehet ole vaaraksi hollantilaismiehelle millään tapaa.\nMiehen suurimmaksi asiakkaaksi Suomessa käräjäoikeus totesi pitkän linjan huumekauppiaan, 47-vuotiaan suomalaismiehen.\nKäräjäoikeus tuomitsi miehen 6,5 vuodeksi vankeuteen hollantilaismieheltä tekemistään huumeostoista. Lisäksi häneltä tuomittiin yli 225 000 euroa takavarikoitua rikoshyötyä valtiolle.\nHovioikeus on käsitellyt miehen valituksen ja antaa ratkaisunsa asiassa lähiviikkoina.\nJo aiemmin useat suomalaismiehet ovat saaneet lyhyempiä ehdottomia vankeustuomioita osallisuudesta hasis- ja amfetamiiniostoihin hollantilais-saksalaiselta liigalta. Samaan vyyhtiin liittyneitä huumekauppiaiden syytteitä on käsitelty Vantaan, Espoon ja Tuusulan käräjäoikeuksissa.\nOsa tuomioista on jo lainvoimaisia, osan käsittely on kesken hovioikeudessa.\nHurja tilastopiikki vaikuttavuudessa\nTullin poikkeuksellisen rikostutkinnan vuoksi Tullin rikostilastoissa näkyy vuodella 2016 poikkeuksellinen piikki. Tullin rikostutkinnan yhteiskunnalliseksi vaikuttavuudeksi laskettiin sinä vuonna jopa 225 miljoonaa euroa. Siitä 178 miljoonaa euroa johtuu puuttumisesta kansainvälisen rikollisliigan toimintaan.\nViime vuonna Tullin rikostutkinnan yhteiskunnallinen vaikuttavuus oli 81 miljoonaa euroa, mikä sekin on viranomaisille erittäin merkittävä tulos.\nHovioikeus vapautti huumeliigan pääostajana Suomessa tuomitun miehen


Voimassaoloaika | LYNX Sijoittaminen\nUsein kysyttyä > Voimassaoloaika\nStandardina asetettu toimeksianto on DAY-toimeksianto. Voit kuitenkin vaihtaa voimassaoloaikaa napsauttamalla kohtaa DAY, sarakkeessa Time in Force.\nSeuraavassa on esitelty eri vaihtoehtoja toimeksiannon kestolle:\nDAY: Day-toimeksianto on voimassa kaupankäyntipäivän loppuun asti. Jos toimeksiantoa ei toteuteta päivän aikana, se peruuntuu automaattisesti ja poistetaan kaupankäyntiympäristöstä.\nGTC: Good till Cancelled- toimeksianto on voimassa, kunnes se toteutetaan tai kunnes itse peruutat sen. Joitakin Good till Cancelled-toimeksiantoja koskee enimmäisaika (yleensä enintään kuusi kuukautta). Jos näin on, saat ilmoituksen siitä, kun teet toimeksiannon.\nGTD: Good Till Date- toimeksianto erääntyy automaattisesti ennaltamääritetyn kaupankäyntipäivän päätteeksi. Joitakin Good Till Date- toimeksiantoja koskee enimmäisaika (yleensä enintään kuusi kuukautta). Jos näin on, saat ilmoituksen siitä, kun teet toimeksiannon.\nDTC: Day Till Cancel- toimeksianto erääntyy automaattisesti jokaisen pörssipäivän jälkeen, jos toimeksiantoa ei toteuteta päivän aikana. Jos tahdot uudelleen aktivoida toimeksiannon, niin voit tehdä sen seuraavana päivänä. Tämä on kuitenkin muistettava tehdä päivittäin, mikäli tahdot toimeksiantosi toteutuvan.


Rajoitetaan autoilua Turussa - Lukijoilta - Turun Sanomat\nRajoitetaan autoilua Turussa\nKirjoittaja ehdottaa Turun kaupunkiliikenteeseen systeemiä, että yhtenä viikonpäivänä saisivat liikkua vain autot, joiden rekisterinumero päättyy parilliseen lukuun ja toisena päivänä parittomat.\nNimimerkille Peijooni, joka kirjoitit, miten liikennevalot palavat kaiken aikaa vain autoilijoille (TS 19.4.). Kirjoitit liikkuvasi paljon Raisiossa. Eipä näköjään tarvitse sinunkaan lähteä merta edemmäs kalaan. Sama juttu nimittäin on Turun liikennevaloissa.\nPäättäjät ja insinöörinerot, jotka valoja säätelevät, ovat itsekin autoilijoita. Valot säädetään sen mukaan. Ei kai ole sopivaa eikä hyväksyttävää, että autoilijat joutuisivat odottelemaan. Itse joudun usein odottelemaan minuuttitolkulla liikennevaloissa pyöräni kanssa autojen huristellessa vauhdikkaasti omista vihreistä valoistaan. Eikä riitä että pyöräilijät (ja kävelijät) joutuvat odottelemaan. Kun se vihreä valo lopulta syttyy ja pyöräilijä pääsee tietä ylittämään, käy useimmiten niin, että valo peijakas vaihtuukin punaiseksi jo ennen kuin pääsee edes puoleen väliin ylityksessään. On siis kaksi vaihtoehtoa: kiertää liikennevalot kaukaa tai sitten painella päin punaisia, joka on riskialtis mutta toki odotusta\nTäytyy todeta, että autoja on liikenteessä todella paljon tänä päivänä. Siinä valossa on ymmärrettävää, että vihreät valot palavat autoilijoille pidempään, pyöräilijöiden kustannuksella. Jospa ratkaistaisiin asia vaikkapa tähän tapaan: Otetaan käyttöön systeemi, jossa yhtenä viikonpäivänä saisivat liikkua vain autot, joiden rekisterinumero päättyy parilliseen lukuun. Jonakin toisena päivänä toisin päin.\nNäin autojen ja myös saasteiden määrä pienenisi ainakin näinä päivinä, ja me pyöräilijäraukat ehkä välttyisimme odotuksen piinalta edes parina päivänä viikossa sekä saisimme tietää minkälaista olisi elää autoja suosivan "kiireyhteiskunnan" sijaan toisenlaisessa maailmassa.


Ruuan tuotantoa voi lisätä - Tytti Tuppurainen\nRuuan tuotantoa voi lisätä\nMaapallon väestönkasvu on hidastunut jo yli puoli vuosisataa. Tuore YK:n väestöennuste ei tätä tosiasiaa muuksi muuta.\nSamaan aikaan maailmanlopun ennustajat ovat maalailleet uhkakuvia väestöräjähdyksestä ja ruuan loppumisesta. Tähän sortui myös Kaleva pääkirjoituksessaan 31.7.\nRuuan tuotanto suhteessa väestöön ei ole vähentynyt, ja ylipaino on noussut aliravitsemuksen rinnalle maailman terveysongelmien aiheuttajana.\nEi ole mitään syytä epäillä, etteikö elintarviketuotantoa voida kasvattaa ekologisesti kestävällä tavalla myös tulevaisuudessa. Globaalin ruokaturvan edellyttämät investoinnit kehittyvien maiden maatalouteen ja elintarvikekaupan infrastruktuuriin eivät esim. YK:n elintarvikejärjestön FAO:n mukaan ole kohtuuttoman suuria. Maatalouden kansainvälisen kaupan vapauttaminen toki auttaisi asiaa.\nKorkealaatuisella suomalaisella ruualla on myös lupaava tulevaisuus: suomalainen ruoka on puhdasta ja kestävällä tavalla tuotettua. Maapallon kasvava kulutuskykyinen keskiluokka arvostaa sitä varmasti.\nPääkirjoituksen vihjailut siirtolaistulvista ovat vastuuttomia tämän hetken jo kylliksi jännitteisessä ilmapiirissä. Oikeaan sen sijaan osui huomio kehittyvien maiden naisten koulutuksen ja itsemääräämisoikeuden parantamisesta. Tähän vaikutetaan kehitysyhteistyöllä, mitä nykyinen maamme hallitus on ikävä kyllä päättänyt leikata yli kolmanneksella.\nJukka Somppi 3.8.2015\nMistä tällainen harhaluulo on peräisin, että vain meillä Suomessa on ruoka puhdasta? Kestävällä tavalla tuotettua? Tuon voi sanoa\nkuka vaan ja mistä vaan…mutta mitä se tarkoittaa ja miten se edistää minun terveyttäni? Saanko lisää elinvuosia? Minäpä kerron Tytti miten se menee….vain me suomalaiset olemme niin typeriä, että maksamme pelkän mainoslauseen huumaamana maailman kalleinta ruokaa. Kerropa minulle mitä me myydään muualle ja millä hinnalla? Ja millä kapasiteetilla? Olemme osa Pohjolaa missä kuulumme pääosin seitesemänteen vyöhykkeeseen, joka tarkoittaa kitukasvuista aluetta. Palaammeko takaisin maatalousmaaksi? Mistä saamme aurinkoa kun sade ei meinaa millään loppua ja mansikoita pitäisi toimittaa Espanjaan laivakuorma päivässä? Lähetetään sieniä tilalle, niinkö? Satutko tietämään, että jo Keski-Euroopassa saadaan 2 satokautta?\nKeskitypä oleelliseen Tytti, äläkä rupea hoopoilemaan.


Parhaat mineraalivillavalmistajat - markkinatutkimus\nKatsaus parhaisiin mineraalivillan ja niiden tuotteiden valmistajiin.\nPäivitetty: 22. lokakuuta 2019\nParas kivivillaeristys - valmistajien ja tuotemerkkien yleiskuvaus\nKatsaus parhaisiin kivivillaeristeiden valmistajiin ja tuotemerkkeihin.\nMikä polyuretaanivaahto on parempi - yleiskatsaus tyypeistä, valmistajista ja tuotemerkeistä\nMitä kannattaa valita valittaessa kiinnitysvaahtoa, katsaus parhaimpiin asennusvaahdon valmistajiin ja heidän tuotteisiinsa.\nVaahtotyypit riippuen levyn tiheydestä, valmistustekniikasta, muodosta ja koosta\nMitkä vaahtotyypit riippuvat: valmistustekniikasta, lämmöneristysominaisuuksista, levyn muodosta ja koosta.\nPäivitetty: 21. elokuuta 2019\nPehmeiden kattojen tyypit, niiden edut ja haitat\nKatsaus pehmeiden kattojen tyypeistä, niiden eduista ja haitoista.\nPäivitetty: 11. elokuuta 2019\nKuinka valita laastia kylpyhuoneeseen ja muihin huoneisiin\nMillaisia laasti ovat, niiden edut, haitat ja parhaat käyttöalueet; kuinka valita laatta laasti värin ja tarkoituksen mukaan; Katsaus parhaisiin laattojen valmistajiin.\nPäivitetty: 17. lokakuuta 2019\nPuurakennuksen seinien eristys ulkopuolella sivuraideille - paras valinta\nMitkä ovat vaatimukset puutalojen lämmittimille; mitä lämmittimiä käytetään parhaiten puumajan seinien lämmittämiseen sivuraideeksi; mitkä saranoidun tuuletetun julkisivun ominaisuudet sinun on tiedettävä ennen eristyksen suorittamista.\nPäivitetty: 28. toukokuuta 2019\nMikä laattaliima on paras - yleiskatsaus liimojen tyypeistä ja tuotemerkeistä\nKatsaus laattojen liimatyypeistä, kuinka määrittää liiman tyyppi, katsaus parhaimmista liimamerkeistä.\nOnduliini tai aaltopahvi - mikä on parempi, materiaalien vertailu\nYksityiskohtainen vertailu onduliinista ja katon aaltopahvista kaikkien käyttöominaisuuksien suhteen.\nPäivitetty: 14. lokakuuta 2018\nMikä mineraalivilla on parempi eristys - kivi- tai lasivilla, materiaalien vertailu\nKivi- ja lasivillan erottuvat ominaisuudet ja vertailu tärkeimpien parametrien mukaan, näiden mineraalivillaeristeiden parhaat käyttöalueet.\nPäivitetty: 6. elokuuta 2019\nMistä puusta on parempi rakentaa talo - vertailu materiaaleihin\nTässä artikkelissa: mikä on ero talon rakentamiseen käytettyjen puulajien välillä? Eri puutapojen vertailu kustannuksissa, talon rakentamisen monimutkaisuus, lämmönjohtavuus, ympäristöturvallisuus, kestävyys ja lisäviimeistelyaineiden tarve.\nPäivitetty: 20. heinäkuuta 2018\nSaumojen ja liitosten tiivisteet: käyttötavat ja ominaisuudet\nTässä artikkelissa: rakennustiivisteiden tyypit; säännöt tiivisteaineen valinnasta nivelten ja liitosten tiivistämiseen; mitä työkaluja ja työkaluja voidaan tarvita tiivisteaineen kanssa työskentelemiseen.\nPäivitetty: 30. huhtikuuta 2018\nSementtisidottu lastulevy - ominaisuudet, ominaisuudet, tyypit, käyttö\nTässä artikkelissa: kuinka tehdä DSP; sementti- sidottujen lastulevyjen lajikkeet, niiden koot ja ominaisuudet; DSP: n soveltamisalueet.\nPäivitetty: 19. huhtikuuta 2018\nKatsaus talon kaksoispalkista rakentamisen tekniikkaan\nTässä artikkelissa: mikä on tekniikka talon rakentamiseksi kaksoispalkista; kuinka paljon taloa on kaksoispalkista lämpimämpi kuin taloa tavallisesta palkista; Kaksinkertaisesta puusta rakennetun talon edut ja haitat.\nPäivitetty: 13. huhtikuuta 2018\nParas liima posliinilaatoille - yleiskatsaus liima-aineiden seoksista ja tuotemerkeistä\nTässä artikkelissa: mitkä posliini-liiman vaatimukset ovat; posliinikivitavaroiden asentamiseen käytetyt liimalajit ja niiden oikea käyttö; Parhaat posliinilaatoille tarkoitetun liiman valmistajat ja tuotemerkit.\nKaikki vanerilajit - luokittelu luokkien, tuotemerkkien ja kokojen mukaan\nTässä artikkelissa: vanerin laatu ja laatu; millainen vaneri voi olla etupinnan tyypin, ympäristöturvallisuuden, raaka-aineiden koostumuksen ja käyttötarkoituksen mukaan; vanerilevyjen vakiokoot ja niiden merkinnät.\nPäivitetty: 9. huhtikuuta 2018\nPuutalojen edut ja haitat\nTässä artikkelissa: talonrakennuksen piirteet puusta; minkä tyyppisiä puutavaraa voidaan käyttää talon rakentamiseen; puutalojen edut ja haitat.\nPäivitetty: 7. huhtikuuta 2018\nRuuvipaalut: ominaisuudet, edut ja haitat\nTässä materiaalissa: ruuvipaalun muotoilu ja ominaisuudet; ruuvipaalun perustuksien edut ja haitat; ruuvipaalun kestävyyteen vaikuttavat tekijät.\nPäivitetty: 5. huhtikuuta 2018\nOSB-liesi: haitallinen materiaalin terveys- ja ympäristöystävällisyys\nTässä materiaalissa: mitä haitallisia aineita OSB voi sisältää; formaldehydipitoisuus OSB-levyissä; kuinka valita ympäristöystävällinen OSB; tapoja suojautua formaldehydihöyryiltä.\nPäivitetty: 17. maaliskuuta 2018\nLastulevyn ominaisuudet ja ominaisuudet\nTässä artikkelissa: lastulevyn tyypit ja ominaisuudet; lastulevyjen valmistettavuus ja sovellukset.\nPäivitetty: 15. maaliskuuta 2018\nKumpi on parempi - lastulevy tai OSB, vertailu materiaalien ominaisuuksiin ja niiden käyttöön\nTässä artikkelissa: mikä ero on lastulevyn ja lastulevyn välillä; Kaikkien tärkeimpien parametrien materiaalien vertailu; Parhaat sovellusalueet lastulevylle ja OSB: lle.\nPäivitetty: 11. maaliskuuta 2018\nVanerin ominaisuudet, ominaisuudet ja sovellukset\nTässä artikkelissa: miten valmistetaan vaneria; mitä merkkejä ja laatua vaneria on olemassa; miten merkinnät tulkitaan; vanerin tekniset eritelmät ja sovellukset.\nPäivitetty: 3. maaliskuuta 2018\nMitkä ovat puun tyypit talon rakentamisessa\nTässä artikkelissa: Puutyypit talon rakentamiseksi, niiden positiiviset ja negatiiviset puolet.\nPäivitetty: 28. helmikuuta 2018\nMitkä ovat maalien tyypit ulko- ja sisäkäyttöön?\nTässä artikkelissa: maalivalikoimat kalvonmuodostustyypin mukaan; mitkä erityyppiset maalit ovat; maalien merkitseminen ja niiden purkaminen.\nPäivitetty: 26. helmikuuta 2018\nOcified log - materiaalin edut ja haitat\nTässä artikkelissa: miten pyöreä loki tehdään; Talojen rakennuksen piirteet hirsistä, materiaalin edut ja haitat.\nPäivitetty: 20. helmikuuta 2018\nMikä on puolikuiva lattiatasoite, sen edut ja haitat\nTässä materiaalissa: mikä on puolikuiva lattiatasoite ja mitä materiaaleja käytetään sen järjestelyssä; puolikuivan lattiatason edut ja haitat.\nPäivitetty: 19. helmikuuta 2018\nKipsikuitu tai kipsilevy: mikä on parempi, mikä on ero ja laajuus\nTässä materiaalissa: Kipsilevy- ja kipsikuitulevyjen koostumus ja rakenne; GVL: n ja GKL: n teknisten ominaisuuksien sekä materiaalien laajuuden vertailu.\nPäivitetty: 18. helmikuuta 2018\nKuinka valita talon väli-eristys palkista tai tukista\nTässä materiaalissa: mitkä vaatimukset on täytettävä interventio sinetti; sinettien tyypit ja muodot; mitkä materiaalit soveltuvat parhaiten kruunujen välisten saumojen tiivistämiseen.\nMikä perusta valita talolle baarista\nTässä artikkelissa: mitkä tekijät vaikuttavat säätiön valintaan; kuinka valita oikean tyyppinen perustus talolle palkista pohjan ja ilmasto-olosuhteiden mukaan.\nPäivitetty: 30. tammikuuta 2018\nRunko talo tai baarista - mikä on parempi pysyvä oleskelu\nTässä artikkelissa: runko- ja puutalojen vertailu rakennuksen nopeudesta, talon lujuudesta ja kestävyydestä, lämmönjohtavuudesta, ympäristöystävällisyydestä ja paloturvallisuudesta, suunnittelun mahdollisuudesta ja rakennuksen kustannuksista.\nPäivitetty: 25. joulukuuta 2017


Avoin kunta | Pyhtää\nKunnanjohtajan viikkopäiväkirjan yksi tarkoitus on lisätä avoimuutta kunnan toimista. Ne, jotka palstaa lukevat ovat saattaneet huomata, että viikkomenoistani ei saa aivan tarkasti selvää mikä palaveri oli kyseessä, ketä tavattiin jne.\nEdellä mainittu ei johdu salailun halusta, vaan yksinkertaisesti siitä, että kunnan toimissa on paljon asioita, jotka eivät ole toisen osapuolen vuoksi julkisia. Toivon, että jokainen ymmärtää, että meillä on lainsäädännössä sellainen asia kuin liikesalaisuus.\nOn ymmärrettävää, että yrittäjät eivät halua saattaa suunnittelemiaan toimia kilpailijoidensa tietoon. Kun näin on, ei myöskään kunnanjohtaja voi päiväkirjassaan kertoa, että huomenna tapaan Yrjö Yrittäjän, joka aikoo ostaa Kirkonkylästä yritystontin ja laittaa sinne kasvisnakkikioskin. Ei, niin ei kuntahemmo voi tehdä, vaan yrittäjä on se, joka ilmoittaa aikeistaan silloin kun katsoo sen ajankohtaiseksi. Tietysti, jos homma etenee sille asteelle, että tonttikauppa syntyy, asia tulee julkiseksi ja kuntalaisilla on aikaa reagoida, jos näkevät Ykän kioskissa ongelmia.\nOlen saanut eräältä palautteen antajalta moitteita siitä, että en ole ollut paikalla Munapirttiä koskevissa Cursorin tilaisuuksissa. Molemmilla kerroilla on ollut toinen kunnan meno. Olen myös halunnut antaa projektin vetäjälle primusmotorin roolin.\nJa Munapirttiä koskee myös se, mitä yllä on lausuttu. Kunta on käynyt neuvotteluita, mutta ne ovat vielä niin varhaisessa vaiheessa, että tiedotettavaa ei ole. Eikä kunnalla ole oikeutta ilmaista kenen kanssa se neuvottelee. Mitä mystistä tällaiseen ei kuitenkaan liity. Jos homma etenee, tulemme olemaan hyvin avoimia. Toivon, että kaikki näkevät Munapirtin Pyhtään suurena mahdollisuutena.\nMaanantai: Johtoryhmä, sähköposteilua, ja iltap kaksi palkkaneuvottelua.\nTiistai: Aamulla tapaan tahon, joka taitaa tarjota kunnalle maata ostettavaksi, ip kunnanjohtajat koolla, asiana kuntauudistus.\nKeskiviikko: Aamupäivällä pyhtääläisen yrittäjän tapaaminen, ip esimiespalaveri.\nTorstai: Seutuvaltuusto Haminassa, ip Siltakylän yritystonttiasiaa.\nPerjantai: Munapirtin ohjausryhmä ja konttorihommia.\nPe, 24/02/2012 - 13:31, admin\nKirjoitit asiaa. Ja kiitos siitä, että avoimuus on alkanut tässä kunnassa. Se säteilee ja lisääntyy. Toivottavasti myös kaikkien kuntalaisten, yrittäjien ja kunnan keskinäinen luottamus ja arvostus toisiaan kohtaan lisääntyisi, muutos parempaan on jo alkanut. Pyhtää on hyvä paikka elää ja yrittää!\nPe, 24/02/2012 - 19:50, admin\nAvoimuudesta kiitos. Mutta silti tekee mieli kysyä, että mikä se Munapirtin ohjausryhmä oikein on ? Kenen toimesta se on perustettu ja ketä siihen kuuluu ? Ja mikä on ohjausryhmän toiminnan tavoite ? Munapirtti on siis Pyhtään kunnan suuri mahdollisuus. Katsokaapa karttaa, johon on merkitty kaikki asuinrakennukset ja vapaa-ajan rakennukset ja muut elämisen merkit täällä saaressa. Täällä asuu ja vapaa-aikaansa viettää suuri määrä munapirttiläisiä Värssö se "suuri" mahdollisuus on. Mitä sitä kiertelemään ja kaartelemaan.


Mila Kunis leikkasi hiuksensa - näyttää tyrmäävältä uudessa lookissaan, katso - Viihde - Voice.fi\nMila Kunis leikkasi hiuksensa - näyttää tyrmäävältä uudessa lookissaan, katso\n22.05.2018 10:15 - Reija Saarinen\nPolkkatukka ja etuhiukset istuvat Kunisille täydellisesti.\nNäyttelijäkaunotar Mila Kunis, 34, on muuttanut hiustyyliään. Hän nimittäin pätkäisi hiuksensa trendikkääseen polkkamittaan ja otti tämän lisäksi vielä etuhiukset.\nUusi look on supertrendikäs ja istuu Kunisille täydellisesti. Tumma väri ja etuhiukset ovat omiaan korostamaan Kunisin tummia piirteitä ja suuria silmiä. Siksi lopputulos onkin sellainen, että se varmasti kääntää katseita.\nJos sinä kaipaat tulevaan kesään uudenlaista tyyliä, on tässä todellakin varteenotettava vaihtoehto. Tässä yhdistyvät kaikki trendikkään kampauksen piirteet ja parasta on, että polkkamitta istuu oikeastaan kenelle tahansa.\nKuvat Kunisin hiuksista näet alta.\nA post shared by pooʍ pɐɥɔ (@chadwoodhair) on May 20, 2018 at 5:32pm PDT\nLue myös: Mila Kunis vain kaunistuu vuosi vuodelta - tyrmäävä näky ensi-illassa


50m pienoiskiväärirata - Helsingin Varuskunnan Ampujat ry\n50 metrin pienoiskiväärirata on HVA:n pääosin rakentama, rahoittama ja käyttämä.\nKun radat olivat Santahaminassa varsin vaatimattomat, tekivät 60-Iuvun alussa Pekka Kurkinen ja Ilkka Uusitalo vanhalle 300 metrin radalle, siis nykyiselle 50 metrin radan paikalle, ensimmäisen pienoiskivääriradan. Ministeriön luvalla ja eversti Risto Erjolan johdossa tehtiin vuosien 1968-1972 aikana nykyinen rata. Arto Kiveliö toimi vetäjänä. HVA hankki tarvittavan materiaalin ja teki talkootyönä koko käytössä olevan 50 metrin radan.\nMinisteriö kehitti vielä 80-luvulla rataa parantamalla valleja, koska saarella ei ole muita 50 metrin ratoja. HVA on kehittänyt radan automaattisia taulunsiirtolaitteita asialliselle tasolle. Korjaustöistä ei ole koitunut kustannuksia puolustushallinnolle.\nRata on HVA:n käytössä aina johtosäännön mukaisina aikoina.\n50m pienoiskivääriradan lyijynpoisto ja vallien kunnostustyö on käynnissä ja loppunee 6.7.2018. Radalla ampuminen on toistaiseksi kiellettyä. Yhteistoimintasopimuksen valmistumisen jälkeen hankimme radalle luotiloukkuja ja ammunta voi jatkua. Tästä tiedotetaan erikseen.


Duo Lehtinen & Lipastin pianisti Sakari Lipasti on syntyjään lietolainen ja siksi haluamme tuoda lietolaisuutta esille konserttisarjan myötä. Sakari on esiintynyt Vanhalinnan kartanolla lukuisia kertoja ja hänen virtuoottisia pianosooloja saamme kuulla myös tulevassa Kohteessa-konserttisarjan konsertissamme.\nVanhalinna on ollut käytössä jo kivikaudelta lähtien\nKohteessa-konserttisarjan kolmas konsertti järjestetään Liedon Vanhalinnan kartanon juhlasalissa sunnuntaina 13.9. Liedossa asuu tällä hetkellä noin 20 000 ihmistä ja sen naapurikunnat ovat mm. Kaarina, Paimio ja Turku. Vanhalinna on ollut käytössä jo kivikaudelta lähtien, jolloin se oli saarena hyvä paikka suojautua vihollisilta. Sanat tahdas (taikina), ohra, puuro ja härkä edellyttivät kaskeamista ja karjanhoitoa, mutta pyynti säilyi kuitenkin tärkeimpänä elinkeinona. Asukkaita oli tuolloin muutama sata henkeä ja Vanhalinnassa puhuttiin indoeurooppalaista tai balttialaista kieltä.\nPianisti soundchekissä G livelab Tampereella viime talvena\nKäymme Liedossa usein, sillä Sakarin suku asuu siellä edelleen. Liedossa on paljon hienoja lenkkipolkuja ja suosittelemme Vanhalinnan lisäksi Ruohokukkulaa ja Keisvuoren portaita, josta löytyy useampi kuva Reeta Kolkkalan blogista.\nLiedosta löytyy myös paljon valokuvia 70-luvulta Erkki Paakin valokuvakokoelmasta.\nLiedon Vanhalinnasta on postannut useamman kuvan myös bloggaaja Mustaa puuta.\nKuva: Liedon Vanhalinna\nKokoelmiin kuuluvat myös rakennukset, joita on kaiken kaikkiaan neljätoista. Rakennukset on peruskorjattu 1996-2001 aikana. - Liedon Vanhalinna\nLiedon kirkkoherra Pietari esiintyi asiakirjoissa ensimmäisen kerran jo vuonna 1331 (kuvassa Pyhän Pietarin kirkon pääsisäänkäynti)\nSakarin pianonsoittoa voit kuunnella oheisesta linkistä:\nSakarin tulkinta Schumannin Sinfonisista etydeistä kuullaan ensi syksynä\nJoku saattaa pohtia miksi Lipastin sukunimi kuulostaa niin kovin tutulta. Sakarin veljistä Roope Lipasti on kirjailija ja Valtteri Lipasti kuvataiteilija-teatterintekijä, jonka kanssa Duo Lehtinen & Lipasti esiintyi viime talvena G Livelab Tampereella nimellä Trio Lipasti. Sakarin veljistä Santeri Lipasti on arkkitehti, jonka yritys Huttunen-Lipasti Arkkitehdit on tunnettu ympäri Suomen. Veljekset inspiroivat meidät tulevan konserttisarjamme toteuttamiseen. Lisäksi Taidekappelin konserttimme eräs oppaista eli Taidekappelin "ladyistä" on Maija Lipasti, joka tuntee Taidekappelin alkuperän todella hyvin. Maijasta lisää tulevassa postauksessamme.\nSanteri Lipastin arkkitehtuurinen luomus\nTunnisteet: arkkitehti historia keisvuori kivikausi klassinen musiikki konsertti lenkkipolku Lieto lipasti luonto pianisti roope lipasti santeri lipasti suku valtteri lipasti vanhalinna Varsinais-Suomi


Miksi tehdä kuntotarkastus? – RE/MAX kiinteistönvälitys\nEtenkin omakotitalokauppojen yhteydessä on hyvin yleistä teettää kuntotarkastus. Kuntotarkastuksen tilaa useimmiten asunnon myyjä ja tarkastuksen suorittaa kuntotarkastaja. Mitä asioita on hyvä huomioida kuntotarkastuksessa?\nKunnollinen kuntotarkastus on sekä myyjän että ostajan etu\nOikein tehty, perusteellinen kuntotarkastus tuo osaltaan turvaa asuntokauppaan. Ostajalle kuntotarkastus antaa kokonaisvaltaisen kuvan talon kunnosta ja mahdollisista virheistä. Myyjän näkökulmasta katsottuna kuntotarkastus voi tuntua jopa pelottavalta: ”Eikös asunto pitäisi vaan saada kaupaksi, kunnosta huolimatta?” On syytä kuitenkin muistaa, että myyjän vastuu kiinteistökaupassa on viisi vuotta, joten myös myyjän kannalta on hyvä, että mahdolliset ongelmakohdat tulevat esille jo ennen asunnon myyntiä.\nKuntotarkastus on syytä tehdä jo ennen asunnon myyntiä. Näin vältetään ikävät yllätykset myyntiprosessin aikana.\nSuomessa kuntotarkastuksia ohjaa Asuntokaupan Kuntotarkastuksen Yhteinen Toimintamalli eli YTM. Kyseinen malli on laadittu ympäristöministeriön johdolla yhtenäistämään ja selkeyttämään asuntokaupan kuntotarkastusta.\nKuntotarkastus toteutetaan pääosin aistinvaraisesti ja rakenteita rikkomatta ja tarkastuksessa käydään läpi seuraavat osa-alueet:\nPerustukset, alapohja ja rakennuksen vierusta\nKuntotarkastukseen kuuluu myös tiettyjä mittauksia, muun muassa asunnon suhteellisen kosteuden, lämpötilojen tai ilmanvirtausmittauksia. Lisäksi kuntotarkastuksen yhteydessä voidaan riskirakenteisiin tehdä esimerkiksi koeporauksia, joilla pyritään saamaan tarkempi kuva rakenteen kunnosta. Tällaiset toimenpiteet toteutetaan ainoastaan omistajan luvalla.\nKuntotarkastaja laatii tarkastuksesta kirjallisen raportin, josta ilmenevät kohteen tiedot, tehdyt tarkastukset ja tehdyt havainnot.\nKuntotarkastus ei ole rakenteellinen tutkimus\nKuntotarkastuksen ympärillä on käyty paljon keskustelua jo vuosien ajan. Koska tarkastus tehdään pintapuolisesti, asettaa se tiettyjä rajoitteita ja epävarmuustekijöitä. Kuntotarkastus ei siis voi koskaan antaa 100 %:n varmuutta rakennuksen kunnosta ja rakenteista.\nPiileviä virheitä on hankala havaita\nKuntotarkastukset ja niiden rooli nousevat usein esiin puhuttaessa niin sanotuista piilevistä virheistä. Tällaisia ovat esimerkiksi rakennuksen rakenteissa ilmenevät kosteusvauriot. Näitä ei välttämättä havaita kuntotarkastuksessa sen vuoksi, että tarkastus ei kohdistu esimerkiksi talon sisärakenteisiin.\nAsunnon myyjän on mahdollista hankkia tällaisten piilevien virheiden varalle vakuutus. RE/MAXin yhteistyökumppani Raksystems tarjoaa kuntotarkastusten lisäksi Raksystems Kauppaturva – vakuutusta, joka osaltaan kattaa asunnon myynnin jälkeen havaituista piilovirheistä aiheutuvia kustannuksia.\nKuntotarkastajien kirjo on laaja\nKuntotarkastus ei ole maallikon tekemä katselmus, vaan kokeneen ja koulutetun tarkastajan tekemä huolellinen tarkastus. Suomessa kuntotarkastajille on oma Asuntokaupan Kuntotarkastajan tutkinto (AKK). AKK-järjestelmää ja tarkastajien pätevyyksiä valvoo rakennus- ja kiinteistöalan liittojen ja yhdistysten omistama FISE Oy. Varmista, että kuntotarkastajalla on tehtävään vaadittava pätevyys.\nOikein suoritettuna kuntotarkastuksesta on hyötyä, ja sen avulla saadaan yleiskuva rakennuksen kunnosta ja löydetään osa-alueita, jotka vaativat tarkempia tutkimuksia.\nNeljä vinkkiä kuntotarkastuksen teettämistä suunnittelevalle\nKuntotarkastus voi auttaa asunnon myynnissä ja vähentää asuntokaupan jälkeisten ongelmatilanteiden riskiä.\nMuista, että kuntokartoitus ei vapauta myyjää virhevastuusta.\nTilaa kuntokartoitus AINA ammattilaiselta.\nTeetä kuntotarkastus ennen asunnon myyntiä. Näin vältyt ikäviltä yllätyksiltä asunnon myyntiprosessin aikana.\nKaipaatko lisävinkkejä asunnon myyntiin? Lataa maksuton asunnon myyjän opas!


Tyylillinen kehitys: Muutamia päälinjoja\nSibeliuksen tyylillistä kehitystä ei ole aivan helppo hahmottaa. Emme voi puhua ”keskikauden” tai ”myöhäiskauden” Sibeliuksesta, koska molempiin kuuluu hyvin kirjavia teoksia kepeistä pianominiatyyreistä näyttämömusiikin kautta absoluuttiseen musiikkiin, kuten sinfonioihin.\nAlkupistekään ei ole yksiselitteinen. Vesipisaroita mainitaan usein Sibeliuksen ensimmäiseksi sävellykseksi. Hänen on väitetty tehneen pienen sävellyksen viululle ja sellolle jo 10-vuotiaana, mutta todennäköisesti teos on syntynyt viitisen vuotta myöhemmin, pieneksi harjoitukseksi säveltäjälle ja sellonsoittoa aloitelleelle Christian-veljelle.\nSibeliuksen kirjeissä ensimmäinen maininta omasta sävellyksestä on elokuulta 1883. Säilynyt trio on ensimmäinen varmasti päivitettävissä oleva sävellys.\nSibeliuksen varhaiset kamarimusiikkiteokset ainakin vuoteen 1885 asti on sävelletty käyttömusiikkiksi perheelle ja musisoivalle lähipiirille. Niissä on vaikutteita säveltäjiltä, joiden teoksia Sibeliuksen perhe harjoitteli. Näihin kuuluivat Haydn, Mozart, Beethoven, Schubert, Schumann ja Mendelssohn.\nSibeliuksen siirtyessä Helsingin musiikkiopistoon syksyllä 1885 kamarimusiikkisävellyksiin alkaa ilmestyä yhä enemmän aikalaissäveltäjien vaikutusta – Tšaikovskia ja Griegiä – sekä yhä suurempaa varmuutta ja omaleimaisuutta.\nTässä vaiheessa Sibeliuksen haaveet viuluvirtuoosin urasta saavat kolauksia, ja kokeilut jousikvartetolle alkavat saada orastavia orkestraalisia piirteitä. Helsingin opiskeluvuodet päättyvät 1889 a-molli-kvartettoon ja A-duuri-sarjaan, jotka sinetöivät Sibeliuksen maineen suomalaisen musiikin suurena toivona.\n1890-luvun tuotanto: kansallisromantiikan kausi\nBerliinin opiskeluvuonna 1889-1890 Sibelius keskittyi lähinnä tekniikkaharjoituksiin, mutta pianokvintetto g-molli antaa vihjeitä uudenlaisesta demonisuudesta ja pyrkimyksestä laajempiin kokonaisuuksiin. Vuoden 1890 saavutuksiin kuuluu myös Romanssin h-molli ensimmäisen version julkaisu. Sykähdyttävä, romanttinen melodia pääsi lopulta uusittuna opusnumerolla 2a Sibeliuksen hyväksymiin nuoruuden ”mieleenjohtumiin”.\nWienin opiskeluvuosi 1890-1891 aloitti Sibeliuksen uran orkesterisäveltäjänä Karl Goldmarkin ja Robert Fuchsin oppien avulla, ja orkesterista tulikin hänen tärkein instrumenttinsa. Alkusoitto E-duuri ja Balettikohtaus jäivät jäljelle suunnitelmasta ensimmäiseksi sinfoniaksi. Balettikohtaus onkin jo varsin väkevää ja omaleimaista musiikkia – inspiraationaan ”surullinen muisto” käynnistä wieniläisessä bordellissa.\nTärkein tyylillinen läpimurto Wienissä tapahtui kuitenkin Kalevalaa lukemalla ja ”suomalaista” poljentoa musiikkiin hakemalla.\n”Minusta Kalevala on ihan moderni. Se on mielestäni musiikkia kaikki, teema ja muunnelmia”, hän kirjoitti joulukuussa 1890. Samalla Sibelius alkoi tehdä pesäeroa aikaisempiin malleihinsa. "Näytin eilen osan sävellyksestäni Fuchsille, joka on täällä paras teoreetikko. Hänestä se oli barbaarinen ja raaka... Eivätkö saksalaiset Sinustakin ole osansa jo näytelleet. Eihän heillä ole esittää ketään sen kaltaista kuin Zola, Ibsen Tchaikofsky jne!” Sibelius kirjoitti kihlatulleen Aino Järnefeltille tammikuussa 1891.\nPari päivää tämän jälkeen hän sävelsi Drömmen-laulun, jossa suomalaisen kansanmusiikin ja kalevalaisen poljennon vaikutus on jo huomattava. ”Uusi se on ja myös suomalainen. Kyllä minä uskon suomalaiseen musiikkiin, vaikka ’asiantuntijat’ hymähtelevätkin. Se sointuva, oudon raskasmielinen monotonia, joka on kaikissa suomalaisissa melodioissa, on hyvin tyypillinen, vaikka se oikeastaan onkin virhe.”\nHuhtikuussa 1891 Sibelius katsoi opintojensa edenneen: ”hallitsen nyt orkesterin ja teen sillä mitä tahdon ja mitä pidän totena”. Hän ryhtyi säveltämään Kullervoa, Kalevala mielessään. ”Kaikki minun stämminkini ovat nykyään suoraan Kalevalasta”, hän kirjoitti.\nKullervon sävellysvaiheessa Wienissä, Loviisassa ja Helsingissä Sibelius uppoutui yhä syvemmälle suomalaisen kansanmusiikin saloihin. Samalla hän sovelsi kaikkea oppimaansa: Goldmarkin ja Fuchsin ohjeita teemojen takomisesta ja orkestraatiosta sekä Beethoven-, Bruckner- ja Wagner-vaikutteitaan. Kullervo on kuitenkin täysin omaleimainen, raju suurteos, jota voitaneen verrata nuoren säveltäjän megalomaanisena ponnistuksena vain Gustav Mahlerin Das klagende Liediin ja myöhemmiltä ajoilta Olivier Messiaenin Turangalila-sinfoniaan ja Magnus Lindbergin Kraftiin.\n1890-luku on Sibeliuksen kansallisromanttista kautta. Kalevala antaa hänelle inspiraatiota mm. Karelia-näyttämömusiikkiin ja siitä muokattuun Karelia-sarjaan, Lemminkäissarjaan ja kuorosävellyksiin, kuten Venematkaan. Samalla veto absoluuttisempaan musiikkiin on jo selvä: Satu on säveltäjälle ”mielentilan ilmaus”, johon hän ei halua antaa ohjelmaa.\n1890-luvun puolivälissä Sibelius käy läpi Wagner-kriisin ja pelastautuu siitä Lisztin musiikkia tutkimalla. 1890-luvun lopulla Tšaikovski liittyy entistä voimakkaammin vaikutteiden antajiin, samoin Berlioz – samalla kun Sibeliuksen säveltäjäprofiili pysyy täysin omaleimaisena.\nArpa on heitetty 1899, kun Sibelius nimeää uuden neliosaisen sävellyksen ”sinfoniaksi neljässä osassa” ja myöhemmin sinfoniaksi nro 1. Hän liittyy osin jo vanhanaikaiseksi tuomittujen sinfonioiden tekijöihin, mutta on valmis uudistamaan sinfonista muotoajattelua ja jatkamaan myös ohjelmallisempien orkesterirunoelmien säveltämistä.\n1900-1914: Kohti modernin musiikin kärkeä\nSibeliuksen läpimurto kansainvälisesti osui 1900-luvun ensimmäisiin vuosiin, kun Kuningas Kristian II –sarja, Tuonelan joutsen, Finlandia, Lemminkäisen kotiinpaluu, Sadun uusittu versio ja ensimmäinen sinfonia saatiin partituureina kansainväliseen levitykseen. Sibeliuksen kansallisromanttinen linja jatkuu esimerkiksi Tulen synnyllä 1902, mutta toinen sinfonia samalta vuodelta on askel klassisempaan ja valoisampaan suuntaan, erotuksena ensimmäisen sinfonian raskaasta myöhäisromanttisesta sävelkielestä.\nVoimakkaassa tyylillisessä käymisvaiheessa Sibeliuksen sävelkieleen ilmaantuu jo yllättävän dissonoivia ja kokeilevia sävyjä vuoden 1903 mestarillisissa Höstkväll- ja På verandan vid havet –lauluissa. Sadun uusiminen ja viulukonserton sävellys sekä sen uusiminen kertovat pyrkimyksestä yhä suurempaan keskittyneisyyteen: molemmissa teoksissa laajempi ja moniaineksisempi ensimmäinen versio saa väistyä uuden, keskittyneemmän version tieltä.\nTeospari Pohjolan tytär (1906) ja kolmas sinfonia (1907) osoittavat Sibeliuksen kulkeneen kahta tietä yhtä aikaa: Pohjolan tytär on romanttisemmin orkestroitu, näyttävä teos. Kolmas sinfonia on huomattavasti klassisempi ja hillitympi, mutta sen kolmannen osan alku on näennäisessä kaaosmaisuudessaan toistaiseksi moderneinta Sibeliusta.\nKolmannen sinfonian aloittama keskittyneisyyden korostus jatkuu: kurkkuleikkauksen jälkeen raitistunut Sibelius kuuntelee sisäisiä ääniä ja säveltää Voces intimae –jousikvartettonsa 1909. Kehityslinjaa jatkaa neljäs sinfonia, joka on keskittyneisyydessään, moderniudessaan ja kamarimusiikillisuudessaan vailla vertaa vuonna 1911. Sisäistyneiden mestariteosten sarjaa jatkavat Bardi ja Luonnotar 1913.\nRinnan näiden teosten kanssa Sibelius säveltää esimerkiksi Valse tristen menestystä kopioimaan tehdyn Valse romantiquen 1911 ja työstää nuoruudentöitään, kuten Romanssia h-molli ja Sanomalehdistön päivien musiikkia, jonka käyttökelpoisiksi katsotuista osista muodostuu Historiallisia kuvia I –orkesterisarja. Näyttämömusiikin ja pikkukappaleiden teko jatkuu.\nVielä yksi piirre ilmestyy Sibeliuksen tuotantoon entistä korostuneemmin vuonna 1914. Aallottaret sisältää ilmiselviä Debussy-vaikutteita, vaikka teos onkin karumpi kuin vaikkapa Debussy La Mer. Näin Sibelius oli 1910-luvun vaihteessa hyödyntänyt ajan virtauksista ekspressionismia (neljäs sinfonia) paluuta klassisempaan estetiikkaan (kolmas sinfonia) ja impressionismia (Aallottaret) liittymättä kuitenkaan varsinaisesti näihin suuntauksiin.\n1914-1919: pikkukappaleet ja sinfoninen mestaruus\nEnsimmäisen maailmansodan syttyminen merkitsi säveltäjälle työlästä kaksoiselämää. Kun yhteydet maailmalle katkesivat, hän joutui säveltämään tavattoman määrän harrastelijoidenkin omaksuttavissa olevia pianokappaleita ja muita pieniä töitä toimeentulonsa turvaamiseksi. Samalla hän jännitti voimansa sinfonista muotoa uudistaneeseen viidenteen sinfoniaan.\nKamppailu viidennen sinfonian kanssa ei päättynyt kantaesitykseen 50-vuotisjuhlissa 8. joulukuuta 1915 eikä uusittuun versioon vuotta myöhemmin. Vasta kun kaksi ensimmäistä osaa oli sulautettu yhteen nerokkaalla tavalla ja kun hidas osa oli monipuolistunut merkittävästi alkuperäisestä, Sibelius oli vuonna 1919 tyytyväinen.\nKonservatiivisempien pikkukappaleiden tekijä näytti myös sinfoniansa sävelkielessä lähestyvän jälleen perinteitä modernin neljännen sinfonian jälkeen. Mutta kun harmoniat ovat perinteisempiä, muotoajattelu on entistäkin edistyksellisempää ja mestarillisempaa.\n1920-luvun tuotanto: sinfoninen ykseys\n1920-luvun alkupuolella Sibelius sävelsi kuudennen (1923) ja seitsemännen sinfonian (1924), joita hän oli luonnostellut samaan aikaan viidennen kanssa. Ne merkitsevät sinfonisen keskittyneisyyden huipennusta, päätepisteenä yksiosainen seitsemäs sinfonia. Se on todellakin tiivis yksiosainen sinfonia, ei sinfonian yksi osa. Kyseessä on ainutlaatuinen sävellys, jossa muoto syntyy sisällöstä.\nSamaan aikaan pikkusävellysten sävellystahti rauhoittuu, ja säveltäjä rentoutuu pienten sarjojen, kuten Suite caractéristique ja Suite champêtre säveltämistyössä.\n1920-luvun puolivälissä Sibelius on osaamisensa huipulla. Näyttämömusiikki huipentuu Shakespearen Myrskyn säveltämiseen 1925, ja orkesterirunot saavat huipennuksensa yhtä teemaa taitavasti käsittelevässä Tapiolassa 1926.\nSibeliuksen sanotaan vaienneen osaamisensa huipulla, mutta 1927 työstetyt orkesterisarjat Myrsky-musiikista eivät kaikilta osin vastaa näyttämömusiikin antamaa lupausta, ja tämän jälkeen sävellysputki tyrehtyy nopeasti.\nSibelius saa vielä valmiiksi joitakin erinomaisia, askeettisia pieniä teoksia, mutta kahdeksannen sinfonian luonnokset hän polttaa vuosien uurastuksen jälkeen 1940-luvulla.\n”Ainolan hiljaisuus” ei ole aivan niin hiljainen, kun on luultu. 1930-1957 Sibelius tekee useita uusia sovituksia, joissa ekonomia ja askeettisuus näyttävät olleen tärkeitä arvoja säveltäjälle. Vielä kesällä 1957 hän sanelee uudet versiot Kom nu hit, död –laulusta ja Kullervon valituksesta. Kom nu hit, död –kehotus toteutuu 20. syyskuuta 1957.


Kotikolmio: DIY: Tyyny\nNyt se on valmis. Enpä ois uskonut, et mun mullekaikkihetinyt-asenteella pystyy vääntämään jonkun näin pitkäkestoisen projektin loppuun asti. Yleensä tällaiset projektit huilaavat välillä useamman kuukauden, kun turhaudun siihen, ettei valmista tule.\nEi se nyt ihan priima oo, mutta mä oon itse ihan tyytyväinen. Enpä oo tainnut koskaan aiemmin virkata mitään näin suuritöistä tai haasteellista. Taisi muuten olla eka kerta, kun ylipäätään tein mitään käsityötä ohjeiden mukaan valmiiksi saakka.\nTon vetskarin ois voinut laittaa varmaan jotenkin nätimminkin, mutta projektin kalkkiviivoilla en jaksanut enää hirveesti panostaa.\nSiinä se nyt on, mut ei se siihen jää.. Tyyny jatkaa matkaansa yläkertaan. Ja sinne pitää suunnata allekirjoittaneenkin pakkaamaan kapsäkkejään työreissua varten. Yritin viikonloppuna napsia kuvia varastoon, jos ehdin/jaksan postailla reissusta, mutta en uskalla luvata mitään.\nUnknown 3. helmikuuta 2014 klo 19.31\nOnpas hieno! mä haluaisin tommosen mustavalkoisena :)\nUnknown 4. helmikuuta 2014 klo 6.17\nKiitos. Sellainen on pakko kokeilla tehdä, kunhan kädet saa välillä hetken levätä.\nNimetön 3. helmikuuta 2014 klo 21.23\nKiitos. Ehkä mä joku päivä aloitan sen perinteisen mustavalkoisen version.\nNimetön 3. helmikuuta 2014 klo 21.38\nVautsi, taidokas nainen :) !\nUnknown 4. helmikuuta 2014 klo 6.16\nKiitos. Ei se niin vaikeeta ollut, mut aikaa meni mun mittapuun mukaan ihan älyttömästi :)\nOuti-Hyypiön elämää 4. helmikuuta 2014 klo 0.01\nOikee vetskari ja kaikki. Ikänä en pystyis ite moiseen, HIENO!!!\nUnknown 4. helmikuuta 2014 klo 6.15\nMeinas kuule usko loppua täälläkin :) Kiitos.\nSannis 5. helmikuuta 2014 klo 9.06\nPikkuusenko oot taitava hei!! Yli tasaista jälkeä!\nUnknown 7. helmikuuta 2014 klo 6.53\nKiitos. Pieni perfektionisti ei tietenkään oo täysin tyytyväinen, mutta ihan kelvollinen siitä tuli.