Cygate Satelliittipalvelu - Cygate.fi\nSatelliittipalvelulla tuomme pilven omiin tiloihisi. Hallinnoimme, valvomme ja ylläpidämme palvelinjärjestelmää kuin se sijaitsisi omassa konesalissamme.\nAsennamme tiloihisi palvelinlaitteiston, joka integroidaan valvonta- ja hallintapalveluumme. Sinun ei tarvitse huolehtia infran kahdennuksista ja varmistuksista tai kahden konesalin vaatimuksista. Vikatilanteesta toipuminen käynnistetään yksityisestä pilvestämme Suomessa, jossa myös tietojen varmistukset sijaitsevat. Tämä mahdollistaa nopean toipumisen esimerkiksi paikallisen palvelimen rikkoutuessa.\nPalvelu skaalautuu joustavasti tarpeen mukaan. Järjestelmää hallitaan ja valvotaan kuten muitakin konesalipalveluitamme palvelukeskuksestamme, halutessasi 24/7/365. Satelliittipalvelussa käytetty hallinta- ja valvontamalli ulottuu myös julkisesta pilvestä ostettuihin palveluihin (esim. Azure ja AWS).\nHinnoittelu on käytönmukainen, jolloin maksat vain käytetystä kapasiteetista ja tilatuista palveluista. Tarvittavat virtualisointiohjelmistot ja käyttöjärjestelmälisenssit sisältyvät palveluun. Muihin tarvittaviin palvelun osiin voi käyttää omien lisenssien lisäksi Cygaten tarjoamia lisenssimalleja.\nPalvelua voidaan täydentää Cygaten verkonhallintapalveluilla, kuten palomuuri- ja kuormanjakopalveluilla. Satelliittipalvelussa verkkosi yhdistetään meidän konesaliimme – täten voit helposti ja joustavasti hyödyntää muitakin palveluitamme.\nPalvelu on kohdistettu organisaatioille, joilla on paikallisen saatavuuden vaativia toiminnallisuuksia. Syynä paikallisen saatavuuden tarpeelle voi olla esimerkiksi suorituskyky, tietoliikennekatkosten vaikutusten minimointi, latenssit ja säädökset.\nKiinnostuitko? Ota meihin yhteyttä ja tulemme mielellämme kertomaan lisää!


Luxury Suite lähellä Texel Airport - Asunto - Texel\nLuxury Suite lähellä Texel Airport\nPostweg, 1795 JS Texel, Alankomaat\nOikea valinta ihmisille, jotka haluavat matkustaa kuten kotona ja saada kaikki mukavuudet, että vain sviitti voi tarjota.\nOlemme todella lähellä Texel Airport, meidän terassilla voit vilkaista Aereos pysäköinti ja tämä tekee ainutlaatuisen meidän paikkamme. Tämä Royal Suite heijastaa huomiota yksityiskohtiin ja rakkautta meillä on hän ravintola-alaan. On tarpeeksi tilaa 5 hengelle!\nTäällä mukavuudet sinulla on: ilmainen langaton internetyhteys (langaton) ja kaapeli-internet (varmistettu), ilmainen parkkipaikka myös kaukosäädin, vapaa latauksesta oman sähkö pyörä, AED ja First Aid Kit saatavilla.\nVuonna hinnan maksat, fantastinen aamiainen sisältyy hintaan, on tehty rakkaudella ja intohimo kuten huonepalvelu, kun heräät aloittaa sähkö kananmuna valinnalle teidän paistettua kananmunaa (pehmeä, medium tai kova).\nAlkaen 07:30 tuoreita pullia oman valinnan toimitetaan kotiovellesi, kahvi / tee, tuoretta appelsiinimehua tai pomegranatejuice tai karpalo mehua, jogurttia, jossa on punaisia hedelmiä, tuoreita hedelmiä ja tuoreita broiled muna tilalta. Kun heräät, sinulla on vain painaa painikkeita sähkö muna liesi, kahvi / cappuccino / teetä ja aamiainen on valmis.\nSviitissä on ilmastointi, ylellinen kylpyhuone porealtaalla / poreallas, höyry / suihkukaappi, pesuallas ja lattialämmitys, ylellinen olohuone, audio / DVD-kotiteatterijärjestelmä, jossa taulu-tv. On myös elektroninen tallelokero ja ilmainen kaapeli-internet, joka on nopea ja vakaa.\nPassion suorittaminen on meidän dayly leipää ja odotamme sinua varten!\nOle huomaavainen muita vieraita. Älä tee paljon melua ja jotka eivät aiheuta muita vieraita haittaa.\nVuonna Turvallisuuden ja ehkäisyn kaikki ovet tulee lukita lähtiessä sviitti.\nSuhteen palontorjunta se on ehdottomasti kielletty tupakoida makuuhuonetta!\nSattuessa palohälytys vieraat pitäisi tuntea palo poistuu ja nimettyjen liitoskohtiin.\nTapauksessa ilkivalta, omaisuuden menetykseen tai muuta haittaa tuotepaketin tai hotellin todetaan, tai raportoi tällä veloitetaan vastuussa hotellihuoneisiin.


Fresh | Nahkafoorumi.com\nFetissi ja kinkyhenkisten yhteisö – Nahkafoorumi.com › Foorumit › Fetissit › Nahka-asut › Fresh\nTämä aihe sisältää 4 vastaukset, 1,019 kirjoittajaa, ja siihen kirjoitti viimeksi Nimetön 5 vuotta, 4 kuukautta sitten.\ntoukokuu 30, 2014, 13:02 #221765\nSiinä on tällaisen nuoren nahkajätkän juuri hommattu setti. Takkihan näyttää kuvastakin oikein siistiltä, mutta ongelmana on haju! Tilasin sen netistä ja odotin ihanaa uuden nahkan tuoksua (millainen housuissa oli <3), mutta se haiseekin aivan kamalilta kemikaaleilta. Kysymys kuuluukin; lähteekö tuo haju pois käyttämällä takkia vai pitäisikö sitä tuulettaa? Tuleeko siihen nahan tuoksua koskaan?\nVielä on tosin mahdollisuus palauttaa rotsi ja ostaa tilalle joku toinen, mutta yritän antaa sille armonaikaa ihan postimaksuja ajatellen.\ntoukokuu 30, 2014, 17:40 #221770\n"Bensanhajua tappoi softcaren huonekalu pesuainesuihke" auttoi minulla, kun vielä antoi päivän pari tuulettua ulkona lisäksi.\nkesäkuu 1, 2014, 14:45 #221786\nMistä firmasta tilasit?\nkesäkuu 1, 2014, 22:10 #221789\nhttp://stores.ebay.com/Django-Motorcycl … 7675.l2563\nkesäkuu 7, 2014, 10:10 #221826\nJep, mulla kävi samalla tavalla kerran hyvien nahkahousujen kanssa. Mutta kun käsittelin ne tuollaisella nahkavahalla ja annoin vaan olla, kemikaalin haju hävisi ja ne tuoksuvat nyt todella hyvälle nahalle. Ja ovat parhaat nahkahousuni! Kiimaisen tiukat ja kiiltävät. Ja kalu erottuu hyvin (19×4,5 cm) housujen etumuksesta…\nYhteensä 43 käyttäjää paikalla - 2 rekisteröityä, 41 vierailijaa.


Helsinki Hospital - Timo Pohjolainen\nEtusivu\t> Tutustu meihin\t> Lääkärit\t> Pohjolainen Timo\nDosentti, fysiatrian erikoislääkäri, kivunhoidon erityispätevyys, kuntoutuksen erityispätevyys\nTimo Pohjolainen on kokenut fysiatrian erikoislääkäri, jolla on myös kivunhoidon ja kuntoutuksen erityispätevyydet. Hän on toiminut pitkään myös asiantuntijatehtävissä Potilasvakuutuskeskuksessa, liikennevahinkolautakunnassa, terveydenhuollon oikeusturvakeskuksessa ja työeläkelaitoksen muutoksenhakulautakunnassa. Lukuisissa luottamustehtävissään mm. sosiaali- ja terveysministeriössä, Selkätutkimusseurassa ja Kivuntutkimusyhdistyksessä hän on kerännyt laajan kokemuksen ja näkemyksen kuntoutuksen, työkyvyn ja kivunhoidon osa-alueista. Lähimpänä sydäntä on kuitenkin potilaan kohtaaminen ja perinteinen lääkärintyö, jossa päämäärä on jokaisen henkilökohtainen auttaminen. Helsinki Hospitaliin Pohjolainen lähti mukaan ammattitaitoisen tiimin innostamana.\n"Meritoitunut ja innostunut työyhteisö motivoivat. Pystymme toimimaan kevyellä organisaatiolla nopeasti ja joustavasti. Helsinki Hospitalissa potilaskeskeisyys on etusijalla, ja hoidamme potilaita mahdollisimman paljon näyttöön perustuvan lääketieteen menetelmin."\nLääkäriksi Pohjolainen valmistui 1980 ja työn sisältö syntyy edelleen samoista asioista. Vaativassa ammatissa selviytyminen vaatii Pohjolaisen mukaan jatkuvaa opiskelua ja itsensä kehittämistä. Mielekkyyttä tuo se, että mikään työpäivä ei ole samanlainen. Myös elämänkokemuksen tuoma nöyryys auttaa työssä.\n"Ihmisen auttamisen halu on ollut ja on edelleen tärkein motivaattorini. Tämä on minulle kutsumusammatti."\nErikoisosaaminen: kuntoutuksen ja kivunhoidon erityispätevyydet\nTärkein työkokemus: Uudenmaan sairaanhoitopiiri, kuntoutusyksikön ylilääkäri 1995-1999, Kansaneläkelaitoksen asiantuntijalääkäri 1999-2004, Kuntoutus ORTON johtava ylilääkäri 2005-2014\nJäsenyydet: mm. Suomen selkäliitto, Suomalainen Selkätutkimusseura, Suomen Kivuntutkimusyhdistys\nAlaselkäkipu - Käypä hoito suositusryhmän puheenjohtaja, Kipu - Käypä hoito suositusryhmän jäsen


Siemenvillitys jatkuu! Sämpylöiden ja smoothien lisäksi pellavansiemenistä voi tehdä vaikka keksejä. Ohje Lettupannusta. Vehnäjauhoja tuli mielestäni aika paljon, 1 dl olisi varmasti riittänyt. Lämpimänä keksit maistuivat sellaisenaan, olivat hyviä myös aurinkokuivattu tomaatti-tuorejuuston ja tsatsikin makuisen dipin kanssa.\n0, 75 dl grahamjauhoja\n0, 75 tl leivinjauhetta\n0,33 dl rypsiöljyä\nSekoita pellavansiemenet veteen ja anna turvota noin tunnin. Sekoita kuivat aineet keskenään, lisää joukkoon pellavansiemenet ja öljy. Pyöritä taikina palloksi ja anna tekeytyä jääkaapissa kelmuun käärittynä tunnin ajan. Kauli taikina ohueksi levyksi ja ota piparkakkumuotilla halutun muotoisia paloja. Siirrä keksit leivinpaperin päälle pellille ja paista uunin ylätasolla 200 asteessa n. 15 minuuttia.\nTunnisteet: Makeat namit ja keksit


Project Mama: Pakkauksen käryä\nMaria Nordinin juttu äitiyspakkauksen pahvilaatikon myrkyllisyydestä on herättänyt paljon keskustelua. Postauksen otsikossa annettiin suora ohje välttää vauvan nukuttamista kyseisessä laatikossa.\nMyrkyttömyys on kaikissa tuotteissa - niin aikuisten kuin lasten - ihan pätevä toive, ja se näyttäisi olevan Kelallakin vaatimuksena. Kela onkin ollut ymmällään, sillä Nordinin haistama formaldehydi ei kuulu aaltopahvin valmistusprosessiin ja väriaineetkin ovat valmistajan mukaan vesiliukoisia. Valmistajalta on nyt pyydetty tarkempia selvityksiä.\nAlan ehkä tulla vähän vanhaksi. Minun on vaikea uskoa kohua monestakin näkökulmasta.\nEnsinnäkin äitiyspakkaus on valtavan suosittu tuote. Jos pakkaus sisältäisi vaarallisia määriä formaldehydiä ja aiheuttaisi vauvoille hengitystieoireita, meillä olisi varmaankin oireilevia vauvoja pilvin pimein.\nJa samalla logiikalla: miksi hajusta ei ole valittanut kukaan muu? Ainakin HS:n haastattelun mukaan Nordinilla on erityisen herkkä hajuaisti. Tämä siis saattaa olla vain hänen kokemuksensa.\nViihtyvyystekijänä hajuttomuus olisi tietenkin suotava standardi, jonka soisin koskevan ihan kaikkia tuotteita, vaatteista ja astianpesukoneen nappuloihin. (Siinä vaiheessa kun suussa maistuu fairy syödessä, ollaan hajustamisessa menty liian pitkälle.)\nTai sitten olen vain liian lepsu. En ole itse pakkausta haistanut, mutta sen verran olen kaalia keittänyt, että en pidä pelkkää pahaa hajua suoraan merkkinä siitä, että sisäilma on pilalla. Silmätulehduskin on koko päiväkotiryhmällä.\nAsunnon kemikaalikuormasta olenkin enemmän huolissani vaikkapa sohvien palonestoaineista ja lelujen ftalaateista kuin äitiyspakkauksesta.\nVäkisinkin tulee tästä kohkaamisesta mieleen, käymmekö me pikkulasten vanhemmat hiukan ylikierroksilla? Paniikkinappulaa tulee painettua vaikka olisi ihan tasapainoiseksi luokiteltavissa oleva ihminen.\nMedia ei auta yhtään. Hengenvaarassa oleva vauva on myyvä juttu, oli väitteessä perää tai ei.\nJärki pitäisi silti yrittää pitää mahdollisimman lähellä kättä. Meillä on kaikki aika hyvin. Henki kulkee, laatikossa ei ole pakko nukkua ja asiat selviävät. Kunhan niitä vain selvitetään.\nLinda 4. joulukuuta 2014 klo 22.47\nNo. Mulla ei ole tästä kyseisestä kohusta mitään kaunista sanottavaa, niin en sano mitään. ;)\nKatja 4. joulukuuta 2014 klo 23.46\nNo se on aina hyvä strategia. :)\nKymmenkunta vuotta sitten nukutin omaa kotilomailevaa pikkukeskostani kyseisessä laatikossa ja ihan hyvin henki kulki vaikka lapsi oli tarvittaessa lisähappea nauttiva pakkaus. Eli eivät ne ainakaan silloin kärynneet niin pahasti että olisi lapsen terveys ollut akuutisti uhattuna. Hajuherkille nyt voi melkein mikä tahansa ottaa nenään, mutta sen luokitteleminen mututuntumalta terveysriskiksi menee aika vahvasti hysterian puolelle.\nAnonyymi 4. joulukuuta 2014 klo 23.09\nMinä nukutin omaa keuhko-ongelmaista pikkukeskostani siinä lootassa vuosi sitten. Hyvin on täälläkin henki kulkenut siitä huolimatta.\nKatja 4. joulukuuta 2014 klo 23.51\nVarmasti suurimalla osalla on ihan hyviä kokemuksia laatikosta, eihän se nyt muuten olisi niin suosittu. Jengi vaan menee mukaan näihin tosi helposti, joten en oikein voinut jättää kommentoimattakaan. Toivon että Kelan selvitykset uutisoidaan yhtä näyttävästi.\nAnonyymi 5. joulukuuta 2014 klo 8.31\nJa hyvä, että kommentoit ettei mene pelkäksi vouhkaamiseksi äitien puolelta.\nTerveisin tuo edellinen anonyymi\nAnonyymi 5. joulukuuta 2014 klo 5.26\nJuillen kanssa samaa mieltä...paljon kohua ihan tyhjästä. Enemmän olisin huolissani nykyisistä rakennusjutuista kuin pahvilootasta .\nUnknown 5. joulukuuta 2014 klo 9.25\nMaria täällä kommentoi. Minulle rakennuksen sisäilma on tietenkin ykkösjuttu. Mutta jos ajattelee, että vastasyntynyt voi viettää 12-14 tuntia nenä kiinni pahvissa, voi laatikon sisältämä 5mg/kg formaldehydiä hyvinkin ärsyttää. WHO ei ole turhaan suositellut aineen välttämistä. Formaldehydiä on siis ollut ainakin vanhassa laatikossa. Sen on Stora Enso myöntänyt. Pahviin ei missään vaiheessa lisätä suoraan formaldehydiä mistään putelista, vaan aine sisältyy hartseihin.\nLinkki tutkimukseen paperinvalmistusmenetelmistä.\nTässä sallittu ainesosaluettelo elintarvikkeiden kanssa kosketuksissa olevien materiaalien sallituista aineista.\nNyt täytyy ainoastaan selvittää, minkälainen määrä formaldehydiä laatikosta vapauttuu. Hyvä olisi tutkia molemmat laatikot. Tosin vuoden 2009 laatikosta on todennäköisesti jo haihtunut suurin osa. Ja tämänvuotisessa laatikossa ei pitäisi valmistajan mukaan olla lainkaan formaldehydiä. Ensivuoden laatikon valmistaa jälleen Stora Enso.\nKatja 5. joulukuuta 2014 klo 11.12\nKiva kun kommentoit ja ymmärrän kyllä tiettyyn rajaan sun huolen. Mullekin on sisäilma tärkeä kysymys, mutta eikö sun mielestä yksi pahvilaatikko ole kohtuullisen minimaalinen asia sisäilmakysymyksissä? Varsinkin kun tästä ei tunnu vauvat oireilevan? Kuten jo sanoin toviottavasti selvitys uutisoidaan yhtä näyttävästi kuin tämä kohu.\nUnknown 5. joulukuuta 2014 klo 17.52\nMoni on kertonut blogissani sekä facebookissa, ettei voinut käyttää laatikkoa hajun takia. Pahvilaatikko on toki tosi pieni asia. Mutta jos pahvilaatikkoa käyttää vauvan sänkynä, niin ei se ole vain pahvilaatikko.\nEikä vauva välttämättä osaa kertoa oireilustaan. WHO suosittelee, että formaldehydille altistumista pitäisi välttää.\nKatja 5. joulukuuta 2014 klo 19.41\nHaju ei vielä tarkoita terveysongelmia. Eikö hengitysoireet ja silmätulehdukset ole ihan kaikkien ulkopuolistenkin havaittavissa?\nOnneli / Ihan Salosti 5. joulukuuta 2014 klo 23.14\nMeillä asia ei ole ajankohtainen, mutta mun tekee silti mieli nostaa hattua Marialle. Asioista pitää voida keskustella ja on ihan hyvä välillä vähän "herätellä". On suorastaan koomista, kuinka kärkkäästi pahvilaatikkovalmistajat huutavat laatikkojen koostuvan pelkästä puusta ja perunasta. No enpä usko, vaikken valmistusprosessia täydellisesti tunnekaan. Mutta hätääntynen hienhajun tunnen ruudun tälle puolelle selvästi. Mikä lottovoitto on päästä valmistamaan äitiyspakkauksen pahvilaatikkkoa! Siinä on lukumäärät kohdallaan vuositasolla.\nAsiaa on ihan hyvä selvittää. Ja miksi nukuttaa lasta MAHDOLLISESTI epäterveellisessä pahvilaatikossa jos vaihtoehtona on turvallinen sänky? Samalla periaatteella pyrin tarjoamaan omille lapsilleni mahdollisimman lisäaineetonta ruokaa. Vaikka lisäaineet eivät välittömästi vie lapsiani sairaalahoitoon, ei ne silti ole terveydelle hyödyllisiä. Kovasti olen pohtinut myös tavallisia lastensängyn vaahtomuovipatoja. Mitäköhän mahtavat sisältää? :O\nSumma summarum. Kiva kun joku uskaltaa asioita kyseenalaistaa. Se on meidän vanhempien tehtävä. Me kaikki kun varmasti toivomme lapsillemme parasta mahdollista :) Olisiko ihan mahdotonta korvata pahvilaatikot puisilla laatikolla?\nKatja 6. joulukuuta 2014 klo 11.33\nMun mielestä on vääränlaista "herättelyä" tuomita kaikki äitiyspakkauslaatikot ennen tutkimista. Vaikka tekstin oikaisisikin jälkikäteen, osa on jo painanut mieleensä, että laatikko aiheuttaa syöpää. Sama juttu lisäaineista: osa niistä on tärkeitä (säilöntäaineet) ja osa taas turhia (värit). Nyt kaikki niputetaan samaan laariin. meidän vanhempien tehtävä on pitää järki kädessä ja vaatia tutkittua tavaraa markkinoille, ei vouhkata jokaisen sensaation perässä.\nSiitä olen kyllä samaa mieltä, että näitsä asioista pitää puhua - ja itsekin kammoan kaikkia kamalanhajuisia huonekaluja, kodintekstiileitä ja kemikaaleja.\nMitä laatikoiden taloudelliseen merkitykseen valmistajalle tulee, veikkaan että noilla firmoilla on paljon isompia tilauksia kuin Suomen äitiypalkaukset. Ainakin toivon niin. :)\nElli 6. joulukuuta 2014 klo 11.56\nÄitiyspakkauksen n. 60 000 kappaleen erän valmistus ei ole kartonkikoneelle kovinkaan monen päivän homma, ennemminkin se on imagokysymys paperitehtaalle.\nPahvilaatikkohan on selluloosaa ja sitä käsitellään toki erilaisilla kemikaaleilla (esim. lipeä ja rikkihappo), mutta formaldehydiä mahdollisesti muodostavat hartsit poistetaan sellunkeittoprosessissa.\nUnknown 6. joulukuuta 2014 klo 22.46\nOnneli: Tässä ihan tuore tutkimus vauvojen patjojen päästöistä. Hiukan raskasta luettavaa, suosittelen ainakin viimeiseen kappaleeseen tutustumista. http://www.brandonboor.com/pdfs/EST2014.pdf Tutkimuksen tekijä Brandon mahdollisesti auttaa laatikon tutkimisessa. Hän on alan huippututkija, ja sanoi, että asia kannattaa ehdottomasti tutkia.\nKevennyksenä video hänen vauvarobotista…\nPetra 5. joulukuuta 2014 klo 9.50\nTaa 'kohu' on mennyt multa ohi mutta jotenkin en nyt jaksa, voi vasymys, eikö siella enaa muita ongelmia ole?\nKatja 5. joulukuuta 2014 klo 11.13\nSe on hyvä merkki että ongelmaksi koetaan vuoden 2009 pahvilaatikko.\nAnonyymi 5. joulukuuta 2014 klo 14.32\nYhtä paljon täällä kohkataan ensimmäisen maailman ongelmista kuin tuossakin blogissa. Eiköhän blogien hienous ole se, että voit lukea juuri niitä jotka itseäsi kiinnostaa ja jättää muut lukematta. Postauksen otsikko on melko provosoiva, mutta en usko että monikaan hoitaa lapsiaan yksittäisten random-blogaajien ohjeiden mukaan. Maria on mielestäni aika selväksi tehnyt että hän kirjoittaa kemikaaliasioista ja sisäilmasta ja sitähän nämäkin asiat ovat. Jos valtakunnan viestintävälineet luovat kohun siitä ja pullistelevat asiaa, niin eiköhän se ole niiden ongelma. Hesariakin lakkasin tilaamasta kun sieltä oma journalismi lakkasi kokonaan, ja osasivat enää kopioida muita uutislähteitä ja kaiken maailman nettikirjoittelua.\nItse asiassa sain parhaat naurut siitä kun mietin,että vuoden 2009 laatikossa ei lasta kannata nukuttaa, sillä sinä vuonna syntynyt lapsi on jo 5-vuotias ja kannattaa ihan senkin puolesta siirtää jo muualle nukkumaan :D !\nKatja 5. joulukuuta 2014 klo 15.03\nHeh, siinä tapauksessa laatikko varmasti alkaa jo aiheuttaa ongelmia.\nToki kaikissa länsimaisissa blogeissa puhutaan ensimmäisen maailman ongelmista, se vain täytyy kirjoittajankin tiedostaa. Varsinkin kun mitään lääketieteellisesti todettua vaaraa tästä ei ole seurannut.\nlupiini 5. joulukuuta 2014 klo 14.56\nEikös tämä sama bloggari lietsonut joskus käsidesikohua? Että päiväkodissa MYRKYTETÄÄN lapsia käsidesillä? Mun äiti, tuo valveutunut kansalainen, jonka internet-lähdekritiikki on joskus hiukan puutteellista, kohkasi aiheesta minulle. Onneksi itsellä sähköallergia-tutka alkaa heti piipata, kun kirjoittaja suosii retoriikassaan capseja ja raflaavia termejä, kuten "tappava" ja "äärimmäisen vaarallinen". Ikävää vaan, että ihmiset suotta huolestuvat ja säikkyvät näitä nettiviidakon paniikinlietsontatekstejä.\nKatja 5. joulukuuta 2014 klo 15.06\nEn tiedä, en seuraa blogia säännöllisesti. On hemmetin hyvä, että kemikaaleista keskustellaan kriittisesti, mutta ensin pitäisi asiat selvittää esim kontaktoimalla valmistaja ja sitten vasta suosittaa nukkumisjärjestelyiden muuttamista.\nUnknown 5. joulukuuta 2014 klo 17.53\nKäsidesikohun seurauksena sen aineen käyttö LOPETETTIIN päiväkodeissa. Se on ihan mahtava saavutus. Kiitos Mirja Salkinoja-Saloselle, minä olin vain tiedon "välittäjä".\nMarjuli 5. joulukuuta 2014 klo 20.54\nEi sitä ainakaan meidän päiväkodissa ole lopetettu.\nUnknown 6. joulukuuta 2014 klo 6.31\nSiis biosidejä (PHMG. PHMB) sisältävää? Otapa kuva purkista. Etanolipohjaiset käsidesit on aivan ok.\nKris 5. joulukuuta 2014 klo 17.29\nKukin voisi tykönään myös laskeskella, mikä pakkauksen formaldehydipitoisuuden täytyisi olla jotta se olisi lapselle haitallista. Tässä täytyy tietysti muistaa ottaa huomioon se, että pakkaus on tullut ulos tehtaalta useita kuukausia ennen kuin vauvan kanssa kotiudutaan sairaalasta, joten käryä on ehtinyt myös haihtua. Lisäksi vauva laatikkoineen varmaan harvemmassa kodissa nukkuu ilmatiiviissä tilassa. Toki ongelma on suurempi, jos laatikon kannen laittaa vauvan unien ajaksi paikoilleen.\nTämä on minusta vähän samankaltainen aihe kuin se, että onko ädin kynsilakka vaarallista sikiölle – varmasti on, jos äiti upottautuu siihen kokonaan.\nUnknown 5. joulukuuta 2014 klo 17.56\nNo, pahvin päästöjä voi tutkia. Ja ne tullaan tutkimaan myös minun toimesta. Ongelma on, että päästöt vaihtelevat paljon olosuhteiden mukaan. Kostealla ilmalla päästöt moninkertaistuvat. Kahdesa pahvilaadussa voi olla tismalleen sama määrä formaldehydiä, mutta päästö silti erilainen. Päästöön vaikuttaa niin moni tekijä.\nLaatikko on umpireunainen, joten voi olla, että ilma ei välttämättä vaihdu tasaisesti, vaan päästö kerääntyy tiettyyn kohtaan.\nKynsilakka on mitätön kysymys tämän rinnalla.\nKatja 5. joulukuuta 2014 klo 19.44\nToivottavasti ne tutkitaan Kelankin toimesta - ja ehkäpä tutkimus olisi pitänyt tehdä ennen tätä metakkaa. Millä perusteella muuten kynsilakka on eri asia?\nKris 5. joulukuuta 2014 klo 21.50\nToivon Maria todella, että tutkimus tehdään jonkun muun kuin sinun TOIMESTA.\nMinusta ongelma ei ole pahvilaatikon "päästöt" vaan se, että joku luulee vauvan flunssan voivan johtua pahvilaatikosta ja sitten vielä kertoo luulostaan faktana eteenpäin. Vaikka pahvilaatikossa nukkuvalla vauvalla olisi jatkuvasti nenä tukossa ja vaikka tukkoisuus katoaisi vauvan siirtyessä nukkumaan muualle, ei voida mitenkään todistaa tai edes järjellisesti väittää, että tukkoisuus johtui laatikosta.\nTällaisten asioiden väittäminen ilman minkäänlaista vertaisarviointia kestävää tutkimustulosta on todella vaarallista etenkin silloin, kun kohderyhmänä (tiedosta kiinnostuneet) on vastasynnyttäneet (ensikertalais-) äidit.\nkape 6. joulukuuta 2014 klo 0.02\nNimenomaan, eikö tutkimusta olisi ollut järkevintä tehdä ennen blogikirjoitusta, Maria?\nkape 6. joulukuuta 2014 klo 19.57\nUnknown 6. joulukuuta 2014 klo 22.52\nKaikilla osapuolilla on aivan erilainen intressi tutkia asia, nyt kun on yhteiskunnallinen paine päällä.\nYhtälailla Kelan puolesta on liian aikaista sanoa mitään ennen kuin asia on tutkittu. Pahvilaatikko täyttää varmasti turvallisuusstandardit pakkausmateriaalina.\nUnknown 6. joulukuuta 2014 klo 22.55\n"Muita kuin elintarvikepakkauksia valvotaan jätelain perusteella. Valvova viranomainen on Tukes. Nikusen mukaan Tukesin tietoon ei ole tullut yhtään tapausta, jossa formaldehydiä olisi ollut pahvissa haitallisia määriä." Pakkausta valvotaan siis jätelain perusteella. Tulee kyllä tosi turvallinen olo.\nAnonyymi 8. joulukuuta 2014 klo 12.34\nSe että pahvilaatikon turvallisuutta valvotaan jätelain nojalla ei tee valvonnasta leväperäistä. Lue jätelaki, ei tuollaisia huono fiilis kun lain nimi ei ole lastensuojelulaki-kommentteja jatkoon yhtään enempää kuin "kohun" aloittaneen kaltaista mutua. Tuulestatemmattu formaldehydin hajun aistiminen oli sekin aika epäluotettavan oloista.\nUnknown 8. joulukuuta 2014 klo 16.59\nNäytä jätelaista kohta, jossa puhutaan asumisterveydestä tai materiaalien kemikaalipäästöistä. En löydä.


Voimistelun EM-kilpailut peruttu, olympiakarsintojen osalta ei vielä tietoa - ePressi\nVoimistelun EM-kilpailut peruttu, olympiakarsintojen osalta ei vielä tietoa\nVoimistelun osalta kevään kansainväliset kilpailut, EM-kilpailut ja kansalliset kilpailut ovat pitkälti peruutettuja.\nEuroopan Voimisteluliitto UEG ilmoitti tiistaina 17.3. EM-kilpailujen peruutuksista. EM-kilpailuille etsitään uusia korvaavia ajankohtia, joista pyritään tiedottamaan UEG:n taholta huhtikuun loppuun mennessä. Olympiakarsintojen ja olympialaisten osalta ei ole vielä tullut tietoa jatkosta.\nMyös kansalliset voimistelukilpailut on Suomen hallituksen linjauksen mukaisesti peruttu. Yli 500 henkilön voimistelukilpailut ja -tapahtumat on peruttu toukokuun loppuun ja sitä pienemmät 14.4. saakka. Seurojen ohjattu voimistelutoiminta on tauolla 14.4. saakka. Suomen Voimisteluliitto seuraa tilannetta ja valtion ohjeita.\nKilpailujen, tapahtumien ja leirityksien järjestäminen on suuri tulonlähde voimisteluseuroille. Harjoituskauden ollessa tauolla seurojen kiinteät kulut muun muassa palkoista ja voimistelun olosuhteiden vuokrista rasittavat seurojen taloutta.\n- Meillä on Voimisteluliitossa suuri huoli, että seurat pystyvät poikkeustilan jälkeen jatkamaan toimintaansa. On hienoa, että seurat ovat luovasti lähteneet ideoimaan ja toteuttamaan jäsenilleen etäosallistumista ja etävalmennusta, mutta tämä tilanne jättää jälkensä. Toivomme, että seurojen jäsenet ymmärtävät tilannetta ja tukevat seurojensa toimintaa, Voimisteluliiton pääsihteeri Maria Laakso kertoo.\nHarjoitussalien ollessa suljettuja myös voimistelijat ovat odottavalla kannalla. Vaikka harjoituskausi tauon jälkeen saataisiinkin jatkumaan, osa loppukevään kilpailuista joudutaan mahdollisesti vielä siirtämään tai perumaan. Kansainvälisistä kilpailuista osasta odotetaan vielä päätöksiä. Joukkuevoimistelun Moskovan EM-kilpailujen osalta Kansainvälisellä joukkuevoimisteluliitolla IFAGG:lla on asia käsittelyssä lähiviikkoina. Suomi on ehdottanut joukkuevoimistelun EM-kilpailujen siirtämistä syksyyn. Myös olympialaisten ja kevään voimistelun olympiakarsintojen osalta tietoa vielä odotetaan.\n- Tilanne on sama kaikilla mailla, melkein jokainen maa Euroopassa on nyt kiinni. Tämä on uusi tilanne meille kaikille, tilanne jollaista ei ole aikaisemmin kohdattu. Nyt urheilijoilla on tauko, jonka aikana he keskittyvät omatoimiseen harjoitteluun ja kunnon ylläpitämiseen riskeeraamatta terveyttä. Tällä hetkellä epävarmuus on se mikä syö urheiijoita eniten, mutta nyt odotellaan mikä on tilanne olympialaisten ja kansainvälisen kilpailukauden jatkon kanssa, Voimisteluliiton huippu-urheilujohtaja Liisa Ahlqvist-Lehkosuo kertoo.\nVoimistelussa olympiapaikkaa tavoittelevat telinevoimistelussa Espoon Telinetaitureiden Emil Soravuo ja Oskar Kirmes, rytmisessä voimistelussa Olarin Voimistelijoiden yksilöt Rebecca Gergalo ja Aurora Arvelo sekä Suomen rytmisen voimistelun maajoukkue, jossa voimistelevat Elisa Liinavuori (Elise), Olivia Nissinen (Elise), Milja Närevaara (Elise), Inka Ora (Elise), Emma Rantala (Elise Järvenpää) ja Amanda Virkkunen (HämVS).\nTilanne kilpailujen osalta elää koko ajan. Alla listattuna tämän hetkinen Voimisteluliitolla oleva tieto kansainvälisistä kilpailuista. Vielä on epävarmaa toteutuuko touko-kesäkuulle ajoitetut kilpailut suunnitellusti.\nKansallisten voimistelukilpailujen tilanteen voi tarkistaa Kisanet-sivustolta.\nMuutoksia voimistelun kilpailukalenteriin 2020\n12.–15.3. PERUTTU: Joukkuevoimistelun maailmancup ja Challenge Cup, Vantaa\n18.–21.3. Telinevoimistelun maailmancup-osakilpailu, Baku Azerbaidžan\n25.–28.3. -> SIIRRETTY 3.-6.6. Telinevoimistelun maailmancup-osakilpailu, Doha Qatar (olympiakarsinta)\n27.-29.3. PERUTTU: Kilpa-aerobicin maailmancup, Cantanhede Portugali\n31.3.-6.4.PERUTTU: Telinevoimistelun maailmancup-osakilpailu, Tokio Japani (vain tuomari kutsuttu)\n3.–5.4. -> SIIRRETTY 5.-7.6.: Rytmisen voimistelun maailmancup-osakilpailu, Pesaro Italia\n4.–5.4. -> SIIRRETTY 6.-8.11.: Naisten telinevoimistelun yksilöiden SM-kilpailut, Tampere\n10.–12.4. -> SIIRRETTY, uusi pvm ei vielä tiedossa: Rytmisen voimistelun maailmancup-osakilpailu, Sofia Bulgaria\n16.–19.4. PERUTTU: Joukkuevoimistelun maailmancup ja Challenge Cup, Nur-Sultan Kazakstan\n16.–20.4. -> SIIRRETTY syksylle: Miesten telinevoimistelun ja naisten telinevoimistelun PM-kilpailut, Reykjavik Islanti\n17.–19.4. -> SIIRRETTY, uusi pvm ei vielä tiedossa: Rytmisen voimistelun maailmancup-osakilpailu, Taškent Uzbekistan\n18.4. PERUTTU: TeamGym nuorten PM-kilpailut, Tanska\n18.-19.4. PERUTTU: Kilpa-aerobickin maailmancup, Tokio Japani\n18.–19.4. PERUTTU, mahdollisesti siirtyy syksylle: Trampoliinivoimistelun SM-kilpailut, Espoo\n24.–26.4. -> SIIRRETTY, uusi pvm ei vielä tiedossa: Rytmisen voimistelun maailmancup-osakilpailu, Baku Azerbaidžan (olympiakarsinta)\n26.4.–4.5. PERUTTU, mahdollinen uusi pvm ilmoitetaan huhtikuussa: Naisten telinevoimistelun EM-kilpailu, Pariisi Ranska (olympiakarsinta neliottelu)\n2.–3.5. PERUTTU, siirretään mahdollisesti syksyyn: Joukkuevoimistelun SM-kilpailut, Helsinki\n7.-10.5. PERUTTU: Trampoliinivoimistelun EM-kilpailut, Ruotsi\n8.–10.5. PERUTTU, siirretään mahdollisesti syksyyn: Miesten telinevoimistelun SM-kilpailut, Jyväskylä\n9.5. PERUTTU, siirretään mahdollisest syksyyn: TeamGymin SM-kilpailut, Jyväskylä\n9.–10.5. -> SIIRRETÄÄN 26.-27.9.: Rytmisen voimistelun yksilöiden SM-kilpailut, Vantaa\n14.-17.5. Miesten telinevoimistelun World Challenge Cup, Varna\n14.-17.5. Kilpa-aerobickin MM-kilpailut, Baku Azerbaidžan\n16.–17.5. Akrobatiavoimistelun SM-kilpailut, Mikkeli\n21.–24.5. PERUTTU, mahdollinen uusi pvm ilmoitetaan huhtikuussa: Rytmisen voimistelun EM-kilpailut, Kiova Ukraina (olympiakarsinta joukkue ja yksilö)\n22.–23.5. Kilpa-aerobickin SM-kilpailut, Seinäjoki\n27.–31.5. -> SIIRRETÄÄN, uusi pvm ilmoitetaan huhtikuussa: Miesten telinevoimistelun EM-kilpailut, Baku Azerbaidžan (olympiakarsinta, kuusiottelu)\n28.5.–1.6. Joukkuevoimistelun EM-kilpailut, maailmancup ja Challenge Cup, Moskova Venäjä\n24.7.–9.8. Kesäolympialaiset, Tokio Japani\n14.-17.10. TeamGym EM-kilpailut Kööpenhamina, Tanska\n17.–18.10. Trampoliinivoimistelun PM-kilpailut, Tampere\n22.–25.10. Joukkuevoimistelun maailmancup ja Challenge Cup, Kuala Lumpur Malesia\n19.–22.11. Joukkuevoimistelun MM-kilpailut Sofia, Bulgaria\nSuomen Voimisteluliitto on yksi Suomen suurimmista lajiliitoista, ja suurin aikuisten ja tyttöjen liikuttaja. Suomessa järjestetään kilpailutoimintaa yhdeksässä eri voimistelulajissa: akrobatiavoimistelussa, joukkuevoimistelussa, kilpa-aerobicissa, miesten telinevoimistelussa, naisten telinevoimistelussa, rytmisessä voimistelussa, tanssillisessa voimistelussa, TeamGymissä sekä trampoliinivoimistelussa. Jäsenseuroissa järjestetään toimintaa harrasteliikunnasta huippuvoimisteluun.\nSeuraa voimistelua sosiaalisessa mediassa #voimistelu


Twiittaa ensin, tarkista jälkeenpäin | Stipendiblogi.fi\nJokaisen lukukauden päätteeksi täällä Oxfordin yliopiston Reuters instituutissa kuullaan lähtevien Journalist fellowien esitykset omista tutkimuksistaan. Meidän suomalaisten vuoro on tämän, eli kolmannen lukukauden lopussa.\nToisen lukukauden päätteeksi kuulimme neljän fellow’n esitykset. Aiheet vaihtelivat, mutta sosiaalinen media oli jollain tapaa mukana kolmessa tutkimuksessa.\nItalialainen Nicola Bruno oli tutkinut miten mediaorganisaatiot käyttivät sosiaalista mediaa lähteenä Haitin maanjäristyksen yhteydessä. Foreign Policy lehti kutsui järistystä ”ensimmäiseksi Twitter-luonnonkatastrofiksi”.\nBBC, Guardian ja CNN kaikki käsittelivät paikan päältä lähetettyjä Twitter-viestejä eri tavoin.\nBBC:n lähestymistapaa Bruno kutsui ”keskitetyksi”. Sosiaalista mediaa seurataan User generated content -deskissä. Kun kiinnostava twiitti löytyy, BBC ottaa sen kirjoittajaan yhteyttä ja kysyy antaisiko tämä haastattelun. Kuvia käytetään, kunhan niiden metadata on tutkittu kunnolla.\nEnsin varmistetaan, sitten vasta julkaistaan.\nGuardianilla on ”hajautettu” lähestymistapa. Sosiaalista mediaa ja keskustelua seurataan kaikissa deskeissä. Guardianin uutisissa lähteet ja tiedot varmistetaan ennen julkaisua. Liveblogeissa sen sijaan nopeus on tärkeämpää. Lukijan kanssa on ikään kuin tehty niiden kohdalla erilainen sopimus luotettavuudesta.\nKaikkein aggressiivisin strategia kolmesta Brunon tutkimasta organisaatiosta oli CNN:llä. CNN julkaisee sivua ireport.cnn.com, joka muistuttaa enemmän Youtubea kuin CNN:ää. Vain osa aineistosta tarkistetaan. Muissa on mukana varoitus, että videoklippiä ei ole editoitu eikä faktoja tarkistettu. Televisioon päätyvän aineiston CNN tarkistaa, mutta verkossa CNN:n linja on siis ”twiittaa ensin, tarkista jälkeenpäin”.\nBBC on Brunon mukaan näistä kolmesta luotettavin. Guardian liveblogeissaan ja CNN verkossa priorisoivat nopeutta. CNN varsinkin haluaa pitää yllä imagoa ensimmäisenä uutisen äärelle ehtivänä mediana.\nKiinnostavaa oli, että ensimmäisen vuorokauden aikana Haitin järistyksen jälkeen kaikki kolme käyttivät paljon paikalla olevia sosiaalisen median lähteitä. Vain harva niistä tarkistettiin. Viikon kuluttua, kun omat kirjeenvaihtajat olivat ehtineet paikalle, sosiaalisen median käyttö romahti.\nOliko tämä oikea päätös?\nKirjoitus Nicola Brunon tutkimuksesta New York Timesin syndikoimassa GigaOm-blogissa.\nMielenkiintoinen juttu ja hyvä tutkimuksen referaatti. Nuo johtopäätökset eri toimijoiden strategioista tuntuvat intuitiivsesti aika osuvilta.\nMutta sitten tuohon kysymykseesi toimintamallin muutoksesta alkuvaiheesta siihen kun omat toimittajat ovat paikalla. Kehityskulku on luonnollinen eikä se liity edes suoraan sosiaaliseen mediaan; näin toimittiin aikaisemminkin. Kun jossain puhkesi kriisi, ensiuutisointi tehtiin sekalaisten kirjeenvaihtajien ja paikallisten senttareiden avulla, sitten uutisorgaanien oma väki ehti paikalle ja alkoi raportoida. Samoja kirjeevaihtajia ja senttareita saatettiin edelleen käyttää käsinä ja jalkoina, mutta nimi jutuissa vaihtui.\nOsittain kyse on varmaan uutisorganisaation halusta antaa uutisille autoritatiivisuuden leima: onhan juttu tietysti luotettavampi jos sen takana on Anderson Cooper kuin joku no-name paikallinen. Etenkin angloamerikkalaisessa journalismissa on vahva auteur-kulttuuri; vähintään yhtä tärkeä kuin uutinen on se, kuka uutisen kertoo. Tai miten muuten voidaan selittää Christiane Amanpourin 2 miljoonan taalan vuosipalkka?\nOsittain kyse on myös reportterien omasta egosta ja tarpeesta tehdä itsensä tärkeiksi. Orla Guerinin olisi vaikea perustalla olemassaoloaan, jos uutiset voitaisiin kerätä twiiteistä Lontoossa.\nEi tilanne toki aivan näin mustavalkoinen ole, mutta selvästi uutismaailma on heräämässä, joskin hitaahkosti, entistä nopeampaan ja hyperlokaaliin tiedonvälitykseen. Ne toimijat, jotka osaavat ratkaista tämän yhtälön hyvin, voittavat.\nItse uskon BBC:n tai The New York Timesin kaltaiseen toimintamalliin, jossa tarkkuus, syvyys ja analyyttisyys on tärkeämpää kuin nopeus ja raflaavuus.\nPS. En vastannut ensimmäisellä tai toisella kerralla väärin roskapostikysymykseen; vastasin vain eri tavalla kuin järjestelmä odotti. Ne ovat kaksi aivan eri asiaa ;-)\nPPS. Nyt alkaa tuo roskapostisuotimesi oikeasti ketuttaa. Vastaukseksi ei kelpaa ”Kymmenjärjestelmässä yhdeksän”, ”Yhdeksän” tai ”yhdeksän”.


Matka 2017 - vinkkejä ja poimintoja messuohjelmasta - Suunnaton\nMatka 2017 -messut lähestyvät huimaa vauhtia – ne järjestetäänkin jo ensi viikolla! Minä kävin matkamessuilla ensimmäistä kertaa viime vuonna. Aika tuore messuilija siis. Viimevuotista kokemusta ei pidä kuitenkaan vähätellä, sillä messujen ansiosta (tai takia) viime keväälle suunnittelemamme USA:n road trip vaihtui muutamaksi viikoksi Lähi-idässä. Joten who knows, mitä messut saavat aikaan tänä vuonna.\nViimevuotisen messukäynnin jälkeen oli selvää, että haluan ehdottomasti messuille uudestaan. Kävikin niin hyvin, että sain Matka 2017 -messuille bloggaajapassin. Tuore matkabloggaaja oli aika innoissaan, kun sai tuollaisen oikeutuksen ja pääsee “ihan oikeiden” matkabloggaajien joukkoon.\nMatkamessut järjestetään Helsingin Messukeskuksessa 19.-22.1.2017 ja nyt onkin jo aika selailla messujen ohjelmaa. Halusin kerätä blogiin parhaat tärpit, mutta innostuin ohjelmasta niin, että listasta tulikin aika pitkä. Hupsista. Messuilla näyttäisi olevan niin uskomattoman paljon kiinnostavaa ohjelmaa ja upeita kohteita, ettei niistä voi valita vain muutamaa. Tässä omat vinkkini messuviikonlopulle.\nAlaskans Share Their Travel Secrets\npe 20.1. klo 12-12.30 tai la 21.1. klo 13.30-14, Royal Caribbean -lava\nAlaska on aina kiehtonut minua matkakohteena. Se on kuitenkin tuntunut jotenkin vaikealta saavuttaa. Mielikuvani muuttui hieman, kun aikoinaan löysin Vaihda Vapaalle -blogin matkajutut Alaskasta. Ehkä siellä voisikin päästä joskus käymään? Matkamessuilla Discover American esittelystä voisi saada hyviä vinkkejä Alaskan matkan suunnitteluun.\npe 20.1. klo 16-16.30, Royal Caribbean -lava\nJapani kuuluu monen matkailijan kohdelistalle. Minä olen alkanut kiinnostua maasta vasta viime vuosina. Siru Vallealan vinkit voisikin pistää korvan taakse, jos ja kun tuohon saarivaltioon tulee suunnattua.\npe 20.1. klo 17-17.30 tai la 21.1. klo 14-14.30 tai su 22.1. klo 13-13.30, Royal Caribbean -lava\nKaakkois-Aasia on huhuillut minua takaisin jo yli kymmenen vuotta. Minua on enemmän kiinnostanut suunnata matkani Thaimaan naapurivaltioihin, koska “Thaimaa on niin nähty”. Ehkä tästä Antti Helinin esityksistä voisi saada uutta intoa matkustaa myös Thaimaahan.\nla 21.1. klo 16-16.30, Royal Caribbean -lava\nAfrikka on alkanut kiinnostaa minua vasta ihan viime aikoina. Afrikkakuume on kuitenkin noussut huolestuttavaa vauhtia. Tästä esityksestä voisi saada mahtavia vinkkejä Tansanian kokemiseen. Afrikka on hyvin esillä myös messuosastoilla, joten näiltä messuilta kannattaakin hakea ideoita Afrikan valloitukseen.\nMitä haluat tietää Argentiinasta?\nsu 22.1. klo 13.30-14, Royal Caribbean -lava\nTein joskus peruskoulussa esitelmän Argentiinasta. Siitä lähtien tuo suuri maa on kiinnostanut minua. Eteläisen Etelä-Amerikan matka siintääkin haaveissa, eikä vähiten Maailman äärellä -blogin upeiden Patagonian kuvien takia.\nPärnu – ainutlaatuinen kylpyläkaupunki\nla 21.1. klo 12.30-13, Mondo-lava\nViro kärsii liian lähellä sijaitsevan pikkusiskon syndroomasta. Kun suunnittelen upeita uusia seikkailuita, ei Viro käy mielessäkään. Viro voisi kuitenkin olla helppo lähikohde, jossa käydä helpottamassa matkakuumetta.\nTallinnan, Tukholman ja Oslon matkavinkit\nla 21.1. klo 16-16.30, Mondo-lava\nTallinna, Tukholma ja Oslo ovat kaikki ihan liian lähellä, eikä niihin tule juuri tehtyä muuta kuin tavanomaisia risteilymatkoja. Mitä kaikkea annettavaa niillä olisikaan?\nsu 22.1. klo 11-11.30, Mondo-lava\nBritteinsaarilla olen saanut käydä muutamaan otteeseen, ja ne kutsuvat edelleen. Rakastuin Walesin kansallispuistoihin ja Etelä-Englannin kaupunkeihin. Skotlannin ja Irlannin upeat maisemat ovat vielä näkemättä, ja näihin kohteisiin kaipaisin matkavinkkejä.\nsu 22.1. klo 13-13.30, Mondo-lava\nEn ole onnistunut löytämään sitä ihanaa Barcelonaa, vaikka olen vieraillut kaupungissa kahdesti. Tie varmasti vie sinne vielä jatkossakin, joten hyviä vinkkejä kaivataan, jotta löytäisin sen kaikkien hehkuttaman kaupungin.\nSalaperäinen Petran kalliokaupunki\nsu 22.1. klo 15-15.30, Mondo-lava\nPetra vei minulta jalat alta. Melkein kirjaimellisesti, sen verran rankkaa oli kallioille kiipeäminen. Petra on upea, mahtava ja uskomattoman kaunis. Kallioon hakattujen fasaadien ja roomalaisraunioiden lisäksi Petrasta löytyy upeaa luontoa ja mielettömän mahtavia maisemia. Petrasta on tulossa blogiin juttua vielä kevään aikana, mutta sitä ennen kannattaa käydä messuilla katsomassa, mitä mystisellä kalliokaupungilla on annettavanaan.\nMatka maailman ääreen: Etelämanner -93,0\nsu 22.1. klo 15.30-16, Mondo-lava\nEtelämanner olisi aika huikea kokemus. En tiedä olisiko se oikea paikka minulle, sillä inhoan kylmää ja palelen lähes aina. Mutta olisipa upeaa nähdä tuo jäämaailma.\nItsenäisen Suomen kiinnostavimmat lähimatkailukohteet\nla 21.1. klo 11-11.30 tai su 22.1. klo 16-16.30, Suomilava\nSuomen juhlavuosi on saanut monet matkabloggaajat lupaamaan, että tänä vuonna panostetaan suomimatkailuun. Minulla kertyy vuosittain tuhansia ajokilometrejä, ja ne pitäisi käyttää nykyistä paremmin hyödyksi. Tässä voisikin olla oiva esitys suomihelmien löytämiseen. Messuohjelmassa tätä esitystä kuvataan: “Lomareittien varsilta löytyy todellisia helmiä, jotka pursuavat intohimoista keräilyä, kotiseuturakkautta, tarinoita, ällistyttäviä löytöjä, kätkettyjä aarteita, pähkähulluja ideoita, upeita maisemia ja kulttuuriperintömme tallentamista.” Kotisuomi on pullollaan pieniä helmiä, jotka odottavat löytäjäänsä!\nUlkoministeriö esittää: Turakaisen kriisin paikka ja miten siitä selvittiin\nla 21.1. klo 15-16, Suomilava\nMatkoilla voi sattua ja tapahtua kaikenlaista. Tämä keskustelu voisi olla oiva pläjäys, jotta osaisi jo ennalta varautua erilaisiin tilanteisiin. Keskutelussa mukana Madventuresin Riku ja Tunna, infektiolääkäri Katariina Kainulainen ja Pariisin-konsuli Minna Kokkonen. Jos et pääse osallistumaan messuille, tätä keskustelua voi seurata myös verkossa.\nMiten kannattaa toimia jos joudut hätätilanteeseen ulkomailla?\nla 21.1. klo 14.30-14.45 tai su 22.1. klo 15-.15.15, 6s61\nSamalla teemalla jatketaan. Tämä tiivis tietopaketti voi joskus osoittautua kullanarvoiseksi.\nTerrorin musta vuosi – uskaltaako mihinkään enää matkustaa?\nla 21.1. klo 13.30-13.45, 6s61\nLopetetaan ohjelmavinkit oikein positiivisesti… Tämä asia voi kuitenkin mietityttää monia. Ulkoministeriön edustaja kertoo, uskaltaako matkalle lähteä ja vastailee kysymyksiin matkustusturvallisuudesta.\nVarsinaisen ohjelman lisäksi messuosastoilla on mukana tietenkin useita eri maita ja yrityksiä. Mukana on kiinnostavia eksoottisia kohteita, kuten Etiopia, Kamerun, Kenia, Madagaskar, Namibia, Sudan, Tansania, Uganda, Nepal, Kirgisia, Tadžikistan, Turkmenistan ja Uzbekistan. Tietenkin messuilla on myös monet yleisemmät matkailumaat. Esimerkiksi Espanjasta näyttää olevan mukana monta eri aluetta: ainakin Alicante, Andalusia, Katalonia, Kanariansaaret sekä itselleni rakas Valencia. Espanjasta on muuten luvassa vinkkejä myös blogissa, kunhan saadaan nämä tuoreimmat matkat käsiteltyä. Keväälle uskallan kuitenkin jo luvata muutaman vinkin Valenciaan.\nViimevuotisen kokemuksen perusteella täytyy ehdottomasti suositella Jordanian standia. Se tarjosi meille yhden parhaista Matka 2016 -messukokemuksista. Blogin matkakertomuksissa aletaan jo päästä Jordanian rajalle, joten tuon upean maan vinkkirypäs on piakkoin luvassa myös blogin puolella. Käy myös kuuntelemassa esittely Petran kalliokaupungista Mondo-lavalla sunnuntaina 22.1. klo 15-15.30.\nMount Nebo, Jordania\nSuomesta kannattaa käydä kurkkaamassa ainakin tuore Keski-Suomen ja Pohjois-Savon rajalla sijaitseva Etelä-Konneveden kansallispuisto. Lappiin kaipaileva löytänee vinkkejä Pyhä-Luoston tai Ylläksen messuosastoilta. Länsi-suomalaiselle Pohjois-Karjalan reissu voi olla silmiä avaava kokemus. Pohjois-Karjalan kohteista voi käydä juttelemassa VisitKarelian standilla. Jos suunnittelet häitä tai muita juhlia, käy jututtamassa Vantaalla sijaitsevan Hämeenkylän kartanon väkeä tai keskemmällä Suomea sijaitsevan äänekoskelaisen Kartano Kievarin porukoita.\nMessuohjelmaan voi tarkemmin käydä tutustumassa Matka 2017 -messujen nettisivuilla.\nJäikö näistä vinkeistä uupumaan joku aivan must see -kohde? Entä onko sinulla omia vinkkejäsi tässä postauksessa mainittuihin kohteisiin? Kerro omat kokemuksesi kommenteissa ja linkitä vaikka oma blogipostauksesi kohteesta.


Kyproksen johtajat sopivat rajakadun avaamisesta - Ulkomaat - Ilta-Sanomat\nKyproksen johtajat sopivat rajakadun avaamisesta\nJulkaistu: 21.3.2008 16:37\nKyproksen johtajat sopivat perjantaina Nikosian halki kulkevan rajakadun avaamisesta kauttakululle. Presidentit Demetris Christofias ja Mehmet Ali Talat ilmoittivat myös jatkavansa saaren yhdistämisneuvotteluja, kun he tapasivat saaren jaetussa pääkaupungissa.\n- Seuraava kokous on tarkoitus järjestää kolmen kuukauden kuluttua. Presidentit päättivät myös Ledrakadun avaamisesta mahdollisimman nopeasti, kertoi YK:n edustaja Michael Möller.\nNeuvottelut nytkähtivät eteenpäin helmikuussa, jolloin Demetris Christofias valittiin kreikkalaispuolen presidentiksi. Hänen edeltäjänsä Tassos Papadopoulos ei ollut halunnut jatkaa keskusteluita Talatin kanssa.\nKyproksenkreikkalaiset torjuivat YK:n ehdotuksen saaren yhdistämisestä kansanäänestyksessä vuonna 2004. Turkkilaiset sen sijaan hyväksyivät YK:n silloisen pääsihteeri Kofi Annanin laatiman suunnitelman.\nJako on kiusallinen EU:lle, koska Kypros liittyi unioniin 2004. EU-lainsäädäntö koskee kuitenkin tällä hetkellä vain kreikkalaisosaa.


Sisar - Rosamund Lupton - kirja(9789512087556) | Adlibris-verkkokirjakauppa\nNew Yorkiin muuttanut Beatrice saa yllättävän puhelun äidiltään kesken sunnuntailounaan: hänen rakas pikkusiskonsa Tess on kadonnut jäljettömiin. Beatrice matkustaa välittömästi Englantiin ja ryhtyy etsimään Tessiä. Beatricen huolella rakennettu elämä saa uuden suunnan, kun hän tutustuu pikkusiskonsa ystäviin ja työtovereihin. Hän saa kuulla yllättäviäkin asioita pikkusiskostaan, eikä läheinen sisarussuhde tunnu sen jälkeen enää niin itsestään selvältä. Vaikka kaikki muut ympärillä uskovat Tessin kadonneen ikuisiksi ajoiksi, Beatricen mielessä kytee toivo pikkusiskon kohtalon selvittämisestä. Hän on valmis tekemään kaikkensa, ja enemmänkin, siskonsa eteen.Sisar on paljon enemmän kuin trilleri - se on rakkaustarina kahden sisaruksen välillä, kirje isosiskolta pikkusiskolle, tarina itsensä ja läheistensä löytämisestä. Rosamund Luptonin harvinaisen vakuuttava debyytti yhdistää suvereenisti kaunokirjallisen lukuromaanin ja trillerin. Sisar on ollut uskomaton myynti- ja arvostelumenestys sekä Englannissa että Yhdysvalloissa, ja se on käännetty yli 30 kielelle.\nKirjailija: Rosamund Lupton


Sivu 1 / 197 123451121416181101 ... Viimeisin\nEsimerkiksi Paunun kotisivuilla olevassa raportissa: http://www.paunu.fi/pdf/raportti.pdf\non useita virheitä ja selviä epätarkkuuksia, joilla on tarkoitus esittää sekä pikaraitiotiehanke että seudullinen joukkoliikennetoimistomalli huonossa valossa.\nOnko parempi jättää julkaisematta negatiiviset puolet kokonaan? Tampereen pikaratikkauskovaisethan ei juurikaan ole halunneet julkituoda kyseisen negatiivisiä puolia joten lienee hyvä että joku harrastaa sitäkin?\nToinen asia mikä huvittaa tilanteessa on se että raideliikenteen puolustajat syyttävät jatkuvasti vastustajia objektiivisuuden puutteesta syyllistyen siihen itse täysin yhtäpaljon ellei enemminkin. Muutenkin pikaratikkauskovaisten into ja lobbaus tuntuu moninpaikoin "neuvostoliiton meininkiltä" tyyliin että kyseinen asia on se itse täydellisyys ja kaikki muita mielikuvia herättävät on vain "vääräuskoisia" tai muuten asioista tietämättömiä. Tiedä sitten kuinka objektiivisiä argumentteja Turkuun asti asian tiimoilta on tihkunut mutta itse pikaratikka keskustelutilaisuudessa olleena kaupungin edustajien lobbaus sai kohtuu surkuhupaisia piirteitä. Monista asioista ei ollut mitään konkreettista faktaa, suurimpaan osaan kysymyksistä vastattiin ympäripyöreästi vastauksilla mitkä ei kertonut kysyjälle yhtään mitään. Päällimmäisenä fiiliksenä ainakin allekirjoittaneelle jäi selkeästi se että koko hommassa onkin vain kyse siitä että se raideliikenne on saatava maksoi mitä maksoi ettei Helsingissä ja maailmalla naureskella ja pidetä Tampereen seutua ihan pöndenä. Mitään kunnon faktaa ei ollut kellään ja tuntu että kaikkinaisen tutkinnankin jälkeen kaikki oli vaan mutua. Juurikin kustannuskysymykset jotka kunnan veronmaksajalle ovat tärkein kysymys sai kaikki vastaajat siirtymään nopeasti seuraaviin kysymyksiin. Kaikkinensa koko touhusta on jäänyt erittäin vahva salailun maku.\nMatkustajamäärissäkin pitkälti varmaan oletetaan että kun pikaratikka tulee niin muutamaa liikuntarajoitteista vanhusta lukuunottamatta suunnilleen kaikki linja-autonkäyttäjät vaihtaisi riemusta kiljuen pikaratikkaan ja suurin osa niistä miehistäkin jotka vierastavat linja-autoa myisivät välittömästi autonsa pois ja siirtyisivät pikaratikkaan. Niilläkään lukemillla noihin "voittoihin" olisi sula mahdottomuus päästä. Yksi erittäin tärkeä huomio on myös se minkä raideliikennettä sokeasti puolustavat aina unohtaa (tarkoituksella) paatoksessaan ottaa huomioon on yhdyskuntarakenne. Tampereella raideliikenteen toteuttaminen PKS:n tyyliin on mahdotonta koska seutu on rakentunut hyvin kauas kiskoista. Myöskään noihin edukkaisiin hintoihin ja suuriin voittoihin ei ole muistettu (tarkoituksella) laskea sitä tosiasiaa että mikäli pikaratikassa käytetään RHK:n rataverkkoa on pikaratikan "pistoihin" käytettävä huomattavat investointieurot soveltuvin osin sen lisäksi että kaikki yksityinen bussiliikenne kilpailutetaan (sosialisoidaan) pikaratikan syöttöliikenteeksi.\nTokikaan näitä kaikkia argumentteja ei kannattanekkaan tuoda julki mikäli haluaa oikeasti pitää pikaratikkaa keskusteluissa varteenotettavana vaihtoehtona Tampereen seudulla. Yksi asia mikä ylleensä myös unohtuu on se että Tampere alkaa olemaan pikaratikkansa kanssa aika yksin. Ympäristökunnat on pikkuhiljaa alkaneet kasvaneella innolla "pesemään käsiään" kyseisestä hankkeesta. Eli lopun viimeksi, varsinkin jos jossain vaiheessa rehellisesti julki tuodaan kustannusten järjetön suuruus, lienee lopputulos että Tampere on pikaratikkoineensa kokolailla yksin.\nLaskennallisesti. Aihetta tuli sivuttua jo tuolla ylempänä. Kukaan ei tiedä todellisia matkustamääriä etukäteen. Ja kaikkinensa pikaratikan matkustajamäärät/tulorakenne on arvioitu kovin naiivisti ja aika optimistisesti.\nMitä tulee kysymykseen liikennöitsijöiden vastaisuudesta olen luultavastikkin mahdollisimman väärä vastaamaan mutta sohaisen siittä huolimatta.\nJa mitä tulee heitoon likennöitsijöiden osallistumisesta raideliikennöintiin.....\nHehe eiköhän siihen tule toimijat jostain ulkomailta ja nimetkin saattavat olla jotain tyyliä Stagecoach Connex ym ym. Toisaalta sehän yleisesti tuntuu kilpailun suosijoiden halu olevankin että saatasiin mahdollisimman paljon ulkomaisia "kasvottomia" firmoja hoitaan liikennettä Suomeen ja mitä vähemmän kotimaisia toimijoita olisi jaloissa pyörimässä sitä parempi.\nMikä mukavinta pikaratikan tullessa saadaan Tampereella kilpailutuksen myötä myös linja-autopuolelta pois soveltuvin osin paikalliset toimijat ja Connexit ja kumppanit hoitaan se näivetetty linjuriliikenne jota vielä tarvitaan että saadaan sieltä kilometrien päästä ne ihmiset radan varteen jotka on ennen päässy kotiovelta suoraan kaupunkiin päin.\nTulipa taas listattua pitkä rivi näitä "vääriä ja valheellisia" argumentteja liittyen pikaratikkaan jotka tosin aika monella asioihin terveellä kriittisyydellä suhtautuvilla taitaa olla jo aika kattavasti tiedossa.\nSamalla pahoittelen että julkisesti otin esille että Tampereen päättäjien lempilapsen "kehitysvammat" jotka pitäisi pitää ehdottomasti salaisuutena ettei hieno isonmaailman systeemi vaan kenenkään empivän mielessä ala näyttään hölmöltä rahantuhlaukselta. ;)\nTampereella raideliikenteen toteuttaminen PKS:n tyyliin on mahdotonta koska seutu on rakentunut hyvin kauas kiskoista.\nPääkaupunkiseudulla muut radat paitsi kaukoliikenteen junaradat on rakennettu kutakuinkin yhtä aikaa asutuksen kanssa. Samoin pitäisi tehdä Tampereen seudulla, jos ratikka halutaan toteuttaa järkevästi. Missään Suomessa ei ole vielä varaa tehdä henkilöliikenteen ratoja ainostaan olemassaolevaa maankäyttöä varten, vaan valtavat rakennuskustannukset rahoitetaan osaksi uusien ratojen ympärillä olevan maan arvonnoususta. Uusia ratoja pitäisi siis tehdä esim. Tampereen kaupungin omistamiin metsiin ja rakentaa niihin sitten valtavat lähiöt, jolloin kaupunki saisi maksettua raiteet tonttimaan myynnillä. Tälläinen ajatus taisi olla aikanaan esim. Hervantaa rakennettaessa, mutta se rata jäi tekemättä.\nMitään kunnon faktaa ei ollut kellään ja tuntu että kaikkinaisen tutkinnankin jälkeen kaikki oli vaan mutua. Juurikin kustannuskysymykset jotka kunnan veronmaksajalle ovat tärkein kysymys sai kaikki vastaajat siirtymään nopeasti seuraaviin kysymyksiin. Kaikkinensa koko touhusta on jäänyt erittäin vahva salailun maku.\nOn hyödyllistä ja tarpeellista arvioida julkisia hankkeita, mutta arvostelun taustaksi tulisi olla myös faktaa eikä vain tunteen paloa. Tampereen Kaupunki on teettänyt varsin runsaasti ulkopuolisia selvityksiä. Myös Mikko Laaksosen viittaamassa "Paunun selvityksessä" on arvioitu Tampereen joukkoliikennettä linja-autoliikennöitsijän näkökulmasta, mutta asiallisesti selvittäen.\nJTW unohtaa sen, mikä on ollut Tampereen ratikkahankkeen lähtökohta. Se ei ole ollut uhoamisen tai näyttämisen paikka, vaan Tampereen maantieteestä johtuva ongelma liikenteen kapasiteetista Näsijärven ja Pyhäjärven välisellä kapealla kannaksella.\nTuskin JTW:kään kieltää, että Tampereen seudun kasvu merkitsee myös keskustan läpäisevän liikenteen kasvua. Tämän liikenteen kasvulle on vain kaksi perusvaihtoehtoa: henkilöautot tai joukkoliikenne. Tällä hetkellä henkilöautojen käytössä ovat Ratinan silta, Hämeenkatu (2 kaistaa), Satakunnankatu ja Paasikiven-Kekkosentie. Paikallisen joukkoliikenteen käytössä on Hämeenkadulla 2 kaistaa. Ei siis ole yllättävää, että kaupunki pyrkii ohjaamaan liikenteen kasvun mieluummin joukkoliikenteeseen kuin autoiluun, joka jo nyt käyttää moninkertaisen tilan joukkoliikenteeseen nähden, ja jolle on vaikea ja kallista löytää lisää tilaa.\nSeuraavaksi tulee sitten kysymys siitä, miten joukkoliikenne hoidetaan. Ruuhka-aikana Hämeensillalla näkee, että jo nykyinen bussiliikenne käyttää Hämeenkadun joukkoliikennekaistojen kapasiteetin. Joukkoliikenteen käyttöä on vaikea lisätä täysin ja ruuhkautuvin bussein. Se on myös kallista, sillä bussiliikenteen kustannusrakenne ja yleisesti hyväksytty matkalippujen hintataso merkitsevät sitä, että lisääntyvä matkustajamäärä lisää samalla joukkoliikenteen tuen tarvetta.\nBussiliikenteen mahdollisuudet on siis jo käytetty. Joukkoliikenteen kapasiteettia voi lisätä ja kustannuksia laskea vain raideliikenteellä. Karkeasti laskettuna yhden bussin ja yhden raitiovaunun liikennöinti maksaa saman verran, mutta raitiovaunu kuljettaa kerralla 2-3 kertaa niin paljon matkustajia kuin bussi.\nTampereen kaupungin ja sen liikennelaitoksen tehtävä on kuljettaa matkustajia. Eräässä Tampereen pikaratikkahankkeen esittelytilaisuudessa linja-autoyrityksen johtaja sanoi, että heidän tehtävänsä on ajaa linja-autoja. Näillä asioilla on oleellinen ero.\nTampereen kaupungille ei ole tärkeätä se, ajetaanko linjoja busseilla vai raitiovaunuilla, vaan että palvelu pelaa, ja liikenteen kustannusten ja tulojen erotus on mahdollisimman pieni. Ymmärrän bussiyhtiön näkökulmaa, mutta pidän sitä lyhytnäköisenä sekä yritystoiminnalle vieraana. Bussiyhtiön tuote on matkustajien kuljettaminen, ja liikeidea on ansaita rahaa matkustajien kuljettamisesta. Bussiyhtiön omistajana olisin kiinnostunut keinoista ansaita tällä tuotteella enemmän. Jos se on mahdollista käyttämällä bussin sijasta raitiovaunua, pitäisin yhtiöni johtoa epäpätevänä, jos se ei ole kiinnostunut mahdollisuudesta ansaita enemmän.\nTampereen pikaraitiotieselvityksiin tutustuneena en näe mitään syytä epäillä ennustettuja matkustajamääriä. Arviota liikennetalouden tuloksellisuudesta pidän varovaisena. Kokonaisuudesta näkemykseni on, että raitioverkon mahdollisuuksista on otettu käyttöön vain pieni osa. Rataverkon suunnittelu on alkuvaiheessa, ja sitä haittaavat eräät poliittiset asenteet, joiden vuoksi kokonaisratkaisu on tarpeettoman kallis. Erityisesti ns. "autopuolueen" asenne Hämeenkadun käytöstä.\nMatkustajamäärissäkin pitkälti varmaan oletetaan että kun pikaratikka tulee niin muutamaa liikuntarajoitteista vanhusta lukuunottamatta suunnilleen kaikki linja-autonkäyttäjät vaihtaisi riemusta kiljuen pikaratikkaan ja suurin osa niistä miehistäkin jotka vierastavat linja-autoa myisivät välittömästi autonsa pois ja siirtyisivät pikaratikkaan.\nMissä ovat asiaperusteet? Onko jotain syytä olettaa, että nykyisen bussilinjan vaihtaminen raitiolinjaksi alentaisi matkustajamäärää? Todellinen kokemus maailmalta ja myös Suomesta osoittaa, että saman linjan liikennöinti ratikkana kerää enemmän matkustajia kuin bussi. Ja kääntäen, ratikan korvaaminen bussilla vähentää matkustajamäärää. Tätä nimitetään raideliikennekertoimeksi.\nTampereen selvityksiä ei kuitenkaan ole perustettu raideliikennekertoimeen, vaan matka-ajan nopeutumiseen. Matkustusmukavuudelle siis ei ole annettu mitään arvoa, vaikka se tuleekin nousemaan.\nMyöskään noihin edukkaisiin hintoihin ja suuriin voittoihin ei ole muistettu (tarkoituksella) laskea sitä tosiasiaa että mikäli pikaratikassa käytetään RHK:n rataverkkoa on pikaratikan "pistoihin" käytettävä huomattavat investointieurot soveltuvin osin sen lisäksi että kaikki yksityinen bussiliikenne kilpailutetaan (sosialisoidaan) pikaratikan syöttöliikenteeksi.\nTämä ei pidä paikkaansa. Investointi sisältää RHK:n radan lisäksi rakennettavat uudet raitiotieraiteet.\nTässä yhteydessä on myös hyvä oikaista sitä yleistä virhekäsitystä, että ratikan raiteet ovat jotenkin tavattoman kalliita. Tampereen suunnitelmassa tavattoman kallista on ainoastaan keskustaan suunniteltu tunneli, jonka tarpeellisuus on lisäksi kyseenalainen. Maantasoinen raitiotien raide ei ole sen kalliimpi kuin katu. Ja kun kapasiteetissa lähdetään kilpailemaan, raide on halvempi.\nKuukanko kirjoitti raiteen rakentamisesta uusille alueille, ja onkin siinä oikeassa. On selvä, että kun kerran rakennetun katuliikenneverkon lisäksi rakennetaan raide, tehdään liikenneverkkoa kahteen kertaan. Ja se on tietenkin kalliimpaa kuin tehdä vain kerran. Mutta bussiliikenteen kuormitus erityisesti bussikaistoilla on sen verran suurta, että muutaman vuoden tähtäimellä on halvempaa korvata bussikaista raiteella kuin korjata jatkuvasti katupäällystettä.\nMutta valmiiseenkin kaupunkiin on kannattavaa rakentaa raidetta. Kansainvälisestä ja kotimaisesta kokemuksesta tiedetään, että se nostaa vaikutusalueellaan kiinteistöjen arvoa. Yksi merkittävä syy tälle on, että kiinteistöjen arvo määräytyy niiden saavutettavuuden mukaan. Saavutettavuutta mitataan ajassa, ja oikein toteutettu raideliikenne on aina nopeampaa kuin katuliikenne. Kaupunki saa osansa kiinteistöjen arvonnoususta automaattisesti kiinteistöveron muodossa, ja näin saatu tulo voi hyvinkin kattaa raitiotien raiteen varsin alhaiset rakentamiskustannukset.\nBussiliikenteen kilpailuttaminen ei ole sosialisointia, vaan nimenomaan markkinatalouden periaatteiden mukaista. Käytännössä kilpailuttaminen jopa parantaa bussiliikennöitsijän asemaa siltä osin, että liikenteen tilaaja ottaa kantaakseen riskin matkustajamäärästä. Bussifirma tekee siten sopimuksen tarjouksensa perusteella varmasti kannattavaan hintaan ja saa voittonsa, vaikka linjalla ei matkustaisi kukaan.\nMissähän on nyt se asiapohja, jota kaivattiin? Joukkoliikenteen kulut maksavat matkustajat ja kunnat tai valtio, jotka taas käyttävät myös matkustajien maksamia verorahoja. Ulkomainen firma voittaa kaupan, jos se osaa hoitaa liikennöinnin paremmin kuin kotimainen. Ei ole edes bussikuskin etu, että joukkoliikenne maksaa niin paljon, että sitä on rahan puutteen vuoksi supistettava. Jos kilpailu alentaa kustannuksia 10 %, kaupunki voi samalla rahalla saada 10 % enemmän joukkoliikennettä ja töitä on tarjolla 10 % enemmän myös kuljettajille.\nYksi asia mikä ylleensä myös unohtuu on se että Tampere alkaa olemaan pikaratikkansa kanssa aika yksin. Ympäristökunnat on pikkuhiljaa alkaneet kasvaneella innolla "pesemään käsiään" kyseisestä hankkeesta.\nTämä on asia, joka ei suoranaisesti liity siihen, kehittääkö Tampere joukkoliikennettään vai antaako sen taantua ja kulujen kasvaa. Sillä Tampereen ja sen omalla alueella toimivan liikennelaitoksen kannattaa rationalisoida ja kehittää toimintaansa, jotta liikenteestä kokonaisuutena on vähemmän kuluja kaupungille ja kaupunkilaisille.\nSeudun keskus- ja ympäryskuntien välinen kisailu on jo toinen juttu. Tampereen rajan ulkopuolelle on mukava kaavoittaa asuntoja, joiden asukkaat maksavat veronsa naapurikuntaan mutta kuluttavat autoineen Tamperelaisten maksamaa katuverkkoa. Samalla tavoin on mahdollista suhtautua joukkoliikenteeseen, joskin se voi osoittautua kovin lyhytnäköiseksi. Naapurikunta saattaisi onnistua saamaan paljon enemmän asukkaita ja verotuloja, jos sillä olisi tarjota laadukas ratikkayhteys Tampereelle. Sillä ne asukkaat voivatkin jäädä Tampereen puolelle sen ratikkalinjan varteen.\nKannattaisi siis pysyä asiassa eikä heitellä totuuksina omia mielikuvia. Terve kriittisyys mukaan omaan kirjoitteluun myös, mutta foorumillahan on sallittua esittää omia näkemyksiä ilman velvoitetta totuudessa pysymisestä.\nRuuhka-aikana Hämeensillalla näkee, että jo nykyinen bussiliikenne käyttää Hämeenkadun joukkoliikennekaistojen kapasiteetin.\nKuitenkin esim. 20 vuotta sitten TKL:llä oli bussiliikennettä n. tuplasti nykyiseen verrattuna, joten Hämeenkadulle kyllä mahtuu. Bussiliikennettä voidaan lisätä rajustikin, jos vaan siihen halutaan panostaa. Tosin minäkin olen sitä mieltä että jos raideliikenne vaatii vähemmän subventiota kuin bussit, kannattaa ennemmin panostaa siihen.\nMutta bussiliikenteen kuormitus erityisesti bussikaistoilla on sen verran suurta, että muutaman vuoden tähtäimellä on halvempaa korvata bussikaista raiteella kuin korjata jatkuvasti katupäällystettä.\nOnko sinulla esittää tämän väitteen tueksi jotakin faktaa? Mitä minä olen nähnyt, niin bussikaistojen katupäällystettä ei kovin usein uusita ja se on kuitenkin halpaa hommaa verrattuna kiskojen uusimiseen (puhumattakaan niiden rakentamisesta).\nOpiskelin ja asuin Tampereella 1975-1981. Muistikuvani Hämeenkadusta ja Hämeensillasta silloin ei tue ajatusta siitä, että bussiliikenne olisi vähentynyt. Minulla ei kuitenkaan ole käsillä tilastoja bussien määrästä Hämeensillalla silloin ja nyt.\nTampereen kaupunki on kuitenkin sitä mieltä, että bussien määrää ei voi juuri enää lisätä eikä kokoa kasvattaa, siksi on oltava muita ratkaisuja.\nTekemättä asiasta nyt oppimateriaalitason esitystä, karkeasti asia menee näin.\nRadan ja kadun pohja ovat samanhintaiset. Rata ja katu poikkeavat siten, että kadulle tehdään sepelöinti ja asfaltti ja radalle raide ja sen tukikerros. Rakentamisekustannusten ero tulee siten näiden hintojen erosta.\nYksi raitiotien raide ilmajohtoineen maksaa noin 0,75 Me/km. Yhden kaistan asfaltointi maksaa tietojeni mukaan noin 0,1 Me/km. Tästä tosin täytyy sanoa, että katurakentamisen tietoja on ollut jostain syystä vaikea saada. Muuttuvia tekijöitä on kuulemma liian paljon.\nRaitiotien raide kestää noin 30 vuotta, siis hinta on 25.000 e/vuosi/km. Samalla kuormituksella bussikaistan asfaltti kestää 2-4 vuotta. Siis 25.000-50.000 e/vuosi/km.\nJos on parempaa tietoa, korjatkaa, kiitos.\nJa kuten esim. threadistä "TKL:n liikenteen nykytila" voidaan todeta, on Tampereen kaupunki sitä mieltä, että nykyisen kaltaista joukkoliikennettä ei muutenkaan oikein tarvita vaan riittää, että tarjotaan vain välttämättömät palvelut koululaisille ym. ryhmille, jotka eivät saa ajokorttia.\nRadalle täytyy tehdä parempi pohja kuin kadulle, koska rata ei kestä routavaurioita samalla tavalla kuin katu. Pohjustuksen tarve riippuu radalla käytettävistä nopeuksista, katuratikkaliikenteelle riittää samantasoinen pohjustus kuin isoille kaduille. Kuten kuitenkin esim. junaradoilta voidaan nähdä, rakennetaan siellä radat nykyään usein paalulaatoille, jolloin pohjatyöt maksavat maltaita.\nJos bussikaistan asfaltti pitäisi uusia kokonaan 2 - 4 vuoden välein, pitäisi siellä olla aivan valtava liikenne, vähintäänkin useita tuhansia busseja päivässä kaistaa kohden. Niin suuria kuormituksia ei Suomessa ole missään. Esim. Hämeenkadun kivipäällyste korjattiin n. 20 vuotta sitten ja sen jälkeen sitä ei ole tarvinnut korjailla.\nEn lähde kinaamaan Tampereen kaupungin kannasta joukkoliikenteeseen sen perusteella, mitä siitä kirjoitetaan keskusteluforumilla. Tampereen kaupunki tuskin olisi pannut rahaa koko pikaratikkaprojektiin, jos valtuusto olisi hyväksynyt edellä esitetyn kannan.\nToinen asia on, että vaikka poliitikot hyvkäsyisivätkin sellaisen kannan ja liikennelaitos supistettaisiin koulukyytilaitokseksi, sellainen ei yksinkertaisesti toimisi. Tampere on jo sen kokoinen kaupunki, ettei se enää toimi puhtaasti autokaupunkina. Mihin nykyään busseissa matkustavien autot keskustassa mahtuisisivat?\nAivan, sekä radan että kadun/tien kuormitus ratkaisee sen, miten tukeva pohja tehdään. Pohjan rakentamismenetelmä taas riippuu maasto-olosuhteista. Ei paalulaattoja käytetä kuin silloin, kun se on välttämätöntä.\nEn ole maanrakennusinsinööri, mutta käsitykseni mukaan raitiotieradan (ei siis suurnopeusjunarata) perustaminen on helpompi ja halvempi työ kuin edes 2-kaistaisen raskaalle liikenteelle suunnitellun kadun. Kadun kestopäällystepinta ei tasaa pyöräkuormaa kuten raide. Ajoneuvojen jousitus aiheuttaa iskuja, joita kiskokulkuneuvosta ei tule. Raiteen pengerrys on kapeampi kuin tien, joten massoja tarvitaan vähemmän.\nKivipäällyste onkin aivan toisen hintainen kuin asfaltti. Helsingissä on kokeiltu myös betonia, erityisesti pysäkeillä. Hyvää ratkaisua ei tiettävästi ole löytynyt, ei muuallakaan. Kuluneita ja painuneita päällystyksiä näkee vähän joka puolella missä olen liikkunut. Hyvä esimerkki on Eerikinkatu Turussa. En tiedä, miten "valtava" liikenne siinä on.\nNiin ja se antaa kokolailla erilaista näkökantaa kyseiseen asiaan.\nOlen lähes kolmikymmenvuotisen elämäni asunut pari lyhyttä poikkeusta lukuunottamatta Tampereella käyttäny ikäni joukkoliikennettä (en ole ikinä omistanut autoa) ja saanut leipäni vajaan 10 vuotta joukkoliikenteestä joten lienen itse aika hyvä arvioimaan unohtamiseni ja unohtamatta jättämiseni.\nEi siis ole yllättävää, että kaupunki pyrkii ohjaamaan liikenteen kasvun mieluummin joukkoliikenteeseen kuin autoiluun, joka jo nyt käyttää moninkertaisen tilan joukkoliikenteeseen nähden, ja jolle on vaikea ja kallista löytää lisää tilaa.\nTotta. Ja kannatan kaikkia joukkoliikennettä tukevia toimia lämpimästi. Silloin kun ne ovat taloudellisesti järjellisissä mitoissa.\nBussiyhtiön tuote on matkustajien kuljettaminen, ja liikeidea on ansaita rahaa matkustajien kuljettamisesta. Bussiyhtiön omistajana olisin kiinnostunut keinoista ansaita tällä tuotteella enemmän. Jos se on mahdollista käyttämällä bussin sijasta raitiovaunua, pitäisin yhtiöni johtoa epäpätevänä, jos se ei ole kiinnostunut mahdollisuudesta ansaita enemmän.\nLinja-autolla liikennöinnissä on muitakin puolia kuin voiton tekeminen. Asikkaiden palvelujenkäyttöhalukkuuteen on toki muitakin merkittäviä asioita kuin hinta.\nTampereella esim eräät liikennöitsijät ovat havainneet ilmastoinnin varsin hyväksi markkinointikeinoksi joka todetusti esim siirtää kesäisin matkustavirtoja Liikennelaitokselta yksityisten autoihin.\nYksityinen liikennöitsijä joutuu miettimään myös voitontekemisen lisäksi asiakaspalvelua jolla niitä voittoja tehdään. Totta että kilpailutetussa liikenteessä ei sitä ongelmaa ole koska asiakaspalvelusta ei haluta maksaa ajetetaan esim kesällä varsinaisilla saunoilla. Yksityiset firmat "sokeassa rahanahneudessaa" miettii myös miten asiakkaita voitaisiin palvella paremmin. Valitettavia poikkeuksiakin toki löytyy mm. Päijät-Hämeestä mutta se ei oikeuta yleistykseen. Pahoitten että aasinsilta lainaukseen meni loppua kohden heiveröiseksi mutta pointti löytynee?\nRataverkon suunnittelu on alkuvaiheessa, ja sitä haittaavat eräät poliittiset asenteet, joiden vuoksi kokonaisratkaisu on tarpeettoman kallis. Erityisesti ns. "autopuolueen" asenne Hämeenkadun käytöstä.\nPoliittisia asenteita voidaan myös kutsua toiselta nimeltä kriittiseksi kansalaiskeskusteluksi. Suomessa on monipuoluejärjestelmä joka johtaa pakostakin siihen että Suomessa on asioista päättämässä myös muita puolueita kuin Vihreät. Mikä sikäli on ihan tervetullutta.\nMatka-ajan nopeutumiseen? Aika veteen piirretty viiva. Suorista tai jonkin verran kiertelevistä bussilinjoista siirtyminen nopeampaan raideliikenteeseen jonka matka-aikaa lisää syöttöliikenteessä vietetty aika. Joillain sopivilla reiteillä saattaa toki lyhentää reilustikin mutta matka-ajan pidennys toisilla pidempää syöttöliikennematkaa vaativilla reiteillä lienee tosiasia.\nBussifirma tekee siten sopimuksen tarjouksensa perusteella varmasti kannattavaan hintaan ja saa voittonsa, vaikka linjalla ei matkustaisi kukaan.\nAha. Olen kuullut pääkaupunkiseudulta useita kovin vastakkaisiakin kokemuksia.\nEi ole edes bussikuskin etu, että joukkoliikenne maksaa niin paljon, että sitä on rahan puutteen vuoksi supistettava. Jos kilpailu alentaa kustannuksia 10 %, kaupunki voi samalla rahalla saada 10 % enemmän joukkoliikennettä ja töitä on tarjolla 10 % enemmän myös kuljettajille.\nOlen ajanut päätoimisesti useita vuosia linja-autoa. Itse oman työni ja tulevaisuuteni kannalta en näe kyseisessä skenaariossa mitään itselleni mieluista. Mieluummin olen vakituisessa työsuhteessa 5 vuoden pätkien sijasta.\nSuomi käsittääkseni on näennäisesti ainakin edelleen demokraattinen maa? Demokratiaan kuuluu käsittääkseni myös oikeus kriittisyyteen ja olla myös erimieltä asioista. Mitä tulee kohtaan omien mielikuvien heittelyä totuuksina voisin todeta että kiitos ja samoin.\nTampereen seudulle ei ole rakennettu metriäkään pikaratikkakiskoa eikä tehty vielä ainoatakaan pikaratikkamatkaa. Eli kannattaa muistaa että omatkin totuudet on varsin paljon mielikuvia. Se että joku asia näyttää paperilla jonkun mielestä mielettömän hyvältä ei tarkota sitä että se siitäkään huolimatta olisi toteutettuna samaa luokkaa. Suosittelisin kaikki argumentit niin puolustajien kuin vastustajien puolelta pitämään mahdollisimman mielikuvina. Niitä totuuksia saadaan kaikkien nähtäväksi siinä tapauksessa että pikaratikka joskus toteutuu. Siihen asti käsittääkseni kaikki mielipiteet mielipiteitä kunnes faktoin toisin osoitetaan.\nMitä vielä tulee heittoon totuudessa pysymiseen suosittelisin ottamaan huomioon että sieltä kehäkolmosen sisäpuolelta on kovin mukava ja helppo heittää raideliikennepatrioottisia komentteja ja leimata eri mieltä asiasta olevat tyhmiksi. Suosittelen myös muistamaan että siellä PKS:llä ei Tampereen pikaratikkahankkeeseen tarvi paljoo niitä omia kunnallisveroeuroja sijoitella.\nPidätän siis, kokolailla vuodessa Tampereelle veroeuroja maksavana, itselleni oikeuden olla omaa mieltäni tuoda oman mielipiteeni julki täydessä kriittisyydessään vaikkakin se harmittaisi pääkaupunkiseutulaista raideliikenneaktivistia kuinka paljon hyvänsä.\nT: tyytyväinen linja-auton heavyuser.\nTampere on jo sen kokoinen kaupunki, ettei se enää toimi puhtaasti autokaupunkina. Mihin nykyään busseissa matkustavien autot keskustassa mahtuisisivat?\nTämä on hyvä kysymys. Viimeisen 20 vuoden aikana TKL:n matkustajamäärät ovat suunnilleen puolittuneet ja Tampereen autoliikenne taas suunnilleen kaksinkertaistunut. Kuitenkin jo 20 vuotta sitten esim. Paasikiventien ruuhkia Onkiniemessä ja Mustassalahdessa pidettiin niin suurina, että Onkiniemen tunnelin ja Mustanlahden eritasoliittymän rakentaminen haluttiin aloittaa heti. Samoin Paasikiventien länsipään liikennevaloliittymät piti muuttaa eritasoliittymiksi 2002 mennessä, niistä muutettiin vain Lamminpään liittymä.\nSeurauksena Tampereen autoruuhkat ovat kasvaneet huomattavasti. Tämä ei kuitenkaan näytä pysäyttävän sitä kehitystä, että matkustajat siirtyvät busseista henkilöautoihin ja bussiliikennettä vähennetään koko ajan. Bussit tietysti juuttuvat monissa paikoissa samoihin ruuhkiin kuin henkilöautotkin ja aletaan olla tilanteessa, jossa joukkoliikennettä ei enää saada houkuttelevaksi ilman pikaratikan tyyppistä joukkoliikenneratkaisua, joka ohittaa ruuhkat.\nYksityisen yrityksen, myös linja-autoliikennettä harjoittavan on ensisijaisesti tuotettava. Muuten se lakkaa olemasta. On toki hyvä, että se tuloksen tekeminen perustuu tuotteen laatuun, ei ainoastaan kustannusten minimointiin. Mutta hyväntekeväisyydestä ei kukaan bussifirmaa pyöritä, sillä se ei ole mahdollista kuin hyvin lyhyen aikaa. Tuloksen teko sinänsä ei ole sokeaa rahanahneutta, vaan välttämätön pakko, jotta firma pysyy pystyssä.\nSuomessa on monipuoluejärjestelmä joka johtaa pakostakin siihen että Suomessa on asioista päättämässä myös muita puolueita kuin Vihreät.\nMainitsemani autopuolue ei ole monipuoluejärjestelmässä toimiva rekisteröity puolue, kuten "vihreät" eli Vihreä liitto rp. Ja sehän oikeastaan se ongelma onkin. On sitten kokoomuslainen tai demari tai joku muu, mutta haluaisi sellaisen valtuuston, joka muuttaisi Hämeenkadun joukkoliikennekaduksi, niin eipä ole äänestettävänä sellaista puoluetta, joka niin lupaisi tehdä. Kukaan ehdokas ei vaaleissa toitota olevansa joukkoliikenteen vastustaja, mikään puolue ei ohjelmassaan tunnusta vastustavansa joukkoliikennettä, mutta käytännössä aika moni valtuutettu ja kansanedustaja niin kuitenkin tekee.\nMatka-ajan nopeutumiseen? Aika veteen piirretty viiva. Suorista tai jonkin verran kiertelevistä bussilinjoista siirtyminen nopeampaan raideliikenteeseen jonka matka-aikaa lisää syöttöliikenteessä vietetty aika.\nEn ole tehnyt Tampereen Pikaratikkaselvitystä, enkä ole sen kanssa kaikessa samaa mieltäkään, esimerkiksi juuri liityntäliikenteeseen luottamisessa. Tutkitulla suunnitelmalla kuitenkin tarjotaan keskimäärin nopeampaa joukkoliikennettä, joka käytetyllä ennustemenetelmällä antaa tulokseksi enemmän matkustajia kuin nykyisenkaltainen bussijoukkoliikenne.\nLisäksi raideliikenteen tuotantokustannukset ovat pienemmät kuin bussiliikenteen, siitä ei pääse mihinkään. Ja yhdessä nämä kaksi asiaa johtavat siihen, että joukkoliikenteen talous paranee ratikan myötä. Tätä ei tainnut "Paunun selvityskään" kieltää.\nKun kilpailutus pääkaupunkiseudulla alkoi, tänne tulleet ulkomaiset konsernit ryhtyivät keskinäiseen kilpailuun markkinaosuuksista ja tarjosivat sopimuksia alle tuotantokustannusten. Tällainen ei voi jatkua loputtomasti, ja alkuvaiheen noin 35 % kilpailutusta edeltänyttä tilannetta halvempi hintataso onkin nykyään enää noin 20 % halvempi. Ulkomainen raha siis tuki suomalaista bussiliikennettä.\nMarkkinaosuuksista taisteleminen ei sinänsä liity siihen, kilpailuttaako liikenteen seudullinen joukkoliikennehallinto. Kyllä bussifirmat voivat kilpailla keskenään muullakin tavalla itsensä kuoliaiksi.\nLuultavasti olet myös mieluummin töissä sellaisella alalla, jossa työpaikkojen määrä ei vähene. Itse pitäisin mukavampana edes 5 vuoden varmaa työsuhdetta kuin sellaista, jonka on sanottu olevan pysyvä, mutta jossa saa pelätä YT-neuvottelujen alkavan milloin vain. Jos joukkoliikenteen käyttö jatkuvasti laskee, eikö se ole huonompi tilanne kuin että kuljettajille on jatkuvasti paikkoja avoinna?\nTampereen seudulle ei ole rakennettu metriäkään pikaratikkakiskoa eikä tehty vielä ainoatakaan pikaratikkamatkaa. Eli kannattaa muistaa että omatkin totuudet on varsin paljon mielikuvia. … Niitä totuuksia saadaan kaikkien nähtäväksi siinä tapauksessa että pikaratikka joskus toteutuu. Siihen asti käsittääkseni kaikki mielipiteet mielipiteitä kunnes faktoin toisin osoitetaan.\nEi voi asettaa ratikan rakentamisen ehdoksi sitä, että ennen kuin ei Tampereelta ole kokemuksia ratikasta, sitä ei voi tehdä.\nKun ei ole omaa kokemusta, on toimittava muiden kokemuksen perusteella ja sovellettava sitä omaan tilanteeseen. Erilaisesta joukkoliikenteestä on onneksi kokemusta, ja muualla on tehty ja maksettu virheistä, joita ei tarvitse itse toistaa, vaan niistä voi ottaa opiksi. Tällainen tieto ei ole mielipiteitä tai mielikuvia, vaan nimenomaan tietoa.\nTässä keskustelussa on muutaman kerran mainittu, että joukkoliikenteen käyttö Tampereella vähenee. Ratikka on erittäin hyvä mahdollisuus kääntää kehitys toiseen suuntaan kaiken sen TIEDON perusteella, mitä siitä on käytettävissä. Nythän on omaa tamperelaista kokemusta bussiliikenteestä, ja valitettavasti se on kokemusta siitä, miten joukkoliikenteen käyttö vähenee. Jos JTW olet sitä mieltä, ettei ratikka käy, kerro sitten millä keinoin kehitys käännetään.\nPikaratikka on arkiratkaisu Tampereen kokoiselle kaupungille\nTämä keskustelu on ehtinyt jo pitkäksi ennen kuin ennätin kommentoida.\nMielestäni suurin ongelma Tampereen pikaraitiotiehankkeessa on se, että yleisesti ottaen ei hahmoteta, että pikaraitiotie on muualla Euroopassa arkinen ja jokapäiväinen, toimiva ratkaisu Tampereen tai Turun kokoluokan kaupunkien liikenneongelmiin, eikä mikään science fiction - lelu. Tämä ongelma on mielestäni ollut yhteinen sekä hankkeen kannattajille että sen vastustajille.\nEnnen kaikkea pikaraitiotie on Euroopan kokemusten mukaan keino:\nLisätä joukkoliikenteen matkustajamääriä ja lipputuloja (koska pikaraitiotie on todetusti bussiliikennettä vetovoimaisempaa).\nLisätä joukkoliikenteen säännöllisyyttä ja nopeutta toteuttamalla joukkoliikenteelle oma, muuhun liikenteeseen verrattuna etuoikeutettu rataverkko, jonka toteuttaminen ja ylläpito on kokonaisuudessaan elinkaaren aikana kohtuuhintaista (edullinen ylläpito kompensoi investointikustannuksia).\nLiikennöidä raskaasti kuormitettuja runkolinjoja huomattavasti bussiliikennettä edullisemmin, koska pikaraitiotiellä yksi kuljettaja voi kuljettaa 200 - 600 matkustajaa sekä huolto ja energiakustannukset matkustajaa kohden ovat yhtä lailla edullisemmat.\nTarjota lisäkapasiteettia, joka mahdollistaa liikenteen kasvun (useimmissa bussijärjestelmissä kapasiteetti on räätälöity täsmälleen nykyisen matkustajamäärien mukaan, jolloin tilaa kasvulle ei ole)\nLisätä huomattavasti kaupunkikeskustan sekä tiiviin asumisen vetovoimaa, koska pieneen tilaan saadaan mahdutettua toimiva, mutta silti hyvin vähäiset haitat tuottava liikennejärjestelmä.\nOhjata kaupunkikehitystä haluttuun suuntaan, koska toimiva liikennejärjestelmä lisää palvelemansa alueen vetovoimaa.\nNämä ovat tutkittuun tietoon ja ammattilaisilta koottuihin tietoihin perustuvia käsityksiä, joita voi tietysti kyseenalaistaa. Mutta ne eivät ole "mutu" - tietoa eivätkä pelkkiä mielikuvia.\nOlen koonnut muutaman kuvasivun tälle foorumille tällaisista ratkaisuista:\nTampereen pikaratikkakeskustelun keskeisenä ongelmana on ollut se, että hankkeen vastustajien taholta on käytetty muutamaa argumenttia, jotka eivät asiallisesti pidä paikkaansa:\nTampereen seutuliikenne on "itsekannattavaa" verrattuna TKL:n liikenteeseen (todellisuus: yhteiskunnan tuki matkaa kohden samaa suurusluokkaa, ohjataan seutulipputuen ja koululaislippujen kautta).\nBussiliikenne ei vaadi omaa infrastruktuuria (todellisuus: yhtenäiset bussikaistat tai etuudet koko reitillä Pispalan valtatie - Pirkankatu - Hämeenkatu - Itsenäisyydenkatu / Hatanpään valtatie, lisäksi lähiöissä runsaasti katuja, jotka mitoitettu bussiliikenteen mukaan).\nBussiliikenteen operointi on edullista verrattuna raideliikenteeseen (todellisuus: liikennöinnin henkilökulut, huolto ja energia samaa luokkaa vaunuyksikköä kohden, mutta vaunuyksikön kapasiteetti murto-osa raideliikenteestä)\nRaideliikenteen vaunut ovat kalliita (todellisuus: investointi suhteutettuna vaunun käyttöikään matkustajakapasiteettia kohden sama)\nNykyinen joukkoliikenteen käyttö osoittaa, että käyttäjäpohjaa raideliikenteelle tai tehokkaammalle bussiliikenteelle ei ole (todellisuus: joukkoliikenteen käyttömäärä riippuu tarjotusta kapasiteetista ja palvelutasosta, joka on seudullisessa liikenteessä heikompi kuin TKL:n liikenteessä).\nAivan käsillä on "ihmeratkaisuja" bussiliikenteen parantamiseksi, kuten laatukäytävät, kaksinivelbussit tai pakko-ohjatut bussit (todellisuus: laatukäytäväratkaisuista tärkeimmät keskustan ratkaisut on jo toteutettu, Hämeenkadulla kapasiteetti on jo käytössä, kaksinivelbussit tai pakko-ohjatut bussit eivät ole luotettavaa teknologiaa eivätkä raitiotietä halvempia kun kaikki kustannukset huomioidaan).\nNäitä voidaan pitää ehkä mielipideasioina, mutta mielestäni suurella osalla hankkeen vastustuksesta ei ole pohjaa tosiasioissa vaan se perustuu ennen kaikkea linja-automyönteisiin mielikuviin ja väärään käsitykseen eri liikennemuotojen kulurakenteesta.\nSuomessa tilannetta pahentaa se, että täällä on vähän kokemusta nykyaikaisesta raideliikenteestä, maan toinen raideliikenneoperaattori (VR Oy) perii todellisiin kustannuksiin verrattuna kolminkertaisia korvaushintoja ja maan ainoa raitioliikennejärjestelmä, Helsingin raitiotie, ei sisällä ainuttakaan nykyaikaista pitkää esikaupunkilinjaa. En ihmettele, että uutta ja outoa vieroksutaan. Mutta lento- ja junaliput esimerkiksi Saksaan, Itävaltaan ja Ranskaan ovat aika halpoja, ja muutenkin käsillä on mukavia lomakohteita. Voi käydä itse katsomassa, miten homma toimii.\nAlla pari kommenttia keskusteluun:\nTurun ja Tampereen suhteen olen myös itse miettinyt sitä, miksi bussien määrä tuntuu nimenomaan nyt ylittävän "kipurajan", vaikka bussien osuus matkoista on vähentynyt, vuorotiheys linjoilla vähentynyt ja jopa absoluuttiset matkamäärät vähentyneet.\nEpäilen, että yhdyskuntarakenteen hajautumisen seurauksena bussilinjojen määrä on lisääntynyt niin paljon, että siitä seuraa, että vaikka linjojen vuorotiheys on aikaisempaa alhaisempi, vaunuja on keskuksessa samaan aikaan enemmän. Ilmiötä lisää muun liikenteen ruuhkautuminen, joka hidastaa busseja nimenomaan keskustassa.\nTampereellakin ruuhkassa on usein peräkkäin 5-6 ERI linjojen autoja eri määränpäineen.\nOn aivan eri asia toimia ja tehdä suunnitelmia muista, olosuhteiltaan Tamperetta vastaavista kaupungeista tieteellisesti ja ammatillisesti pätevästi koottujen tietojen perusteella kuin esitellä puhtaita mielikuvia. Nykyaikaisista pikaraitioteistä on saatavilla laajasti tieteellistä ja ammatillista tietoa jota on julkaistu sekä tieteellisissä tutkimuksissa (esimerkiksi Carmen Hass-Klaun ja Graham Cramptonin tutkimukset Bus or Light Rail, Future of Urban Transport, ), tutkimuslaitosten tutkimustietokannoissa (Esimerkiksi Ruotsin liikennetutkimuslaitos VTI:n tutkimukset, www.vti.se) sekä eri joukkoliikenneviranomaisten ja niiden yhteenliitymien toimesta (esimerkiksi www.uitp.com ja www.apta.com).\nTampereen kokoisiin, toimintopohjaltaan ja rakenteeltaan vastaavan kaltaisiin kaupunkeihin toteutetuista uusista tai modernisoiduista pikaraitioteistä (esim: Saarbrücken, Freiburg, Strasbourg, Basel, Linz) osoittavat, että raideliikenne on tehokas keino parantaa joukkoliikennettä: listätä sen matkustajamääriä ja tuloja sekä alentaa liikennöinti- ja infrastruktuurikustannuksia matkustajaa kohden.\nTampereen raideliikenneselvityksen matkustajaennusteet ja investointilaskelmat ovat nähdäkseni tehty varsin hyvin alalla vallitsevan normaalin käytännön mukaan ja niitä voidaan pitää kohtuullisen luotettavina niissä puitteissa, jotka lähtöaineisto antaa.\nSuurin ongelma Tampereen raideliikenneselvityksessä ovat linjaukset. Kansainvälinen tuorein kokemus viittaa siihen, että pysäkkejä tulisi olla huomattavasti esitettyä tiheämmässä ja pikaraitiotie tulisi ainakin osuudella Lielahti - Kaleva ohjata reittiä Pispalan valtatie - Pirkankatu - Hämeenkatu - Itsenäisyydenkatu - Sammon valtatie / Teiskontie.\nNyt ehdotettu keskustalinjaus pitkin rautatietä ja maan ali keskustassa voi alentaa matkustajamääriä.\nEnnustettuja matkustajamääriä suhteessa väestöpohjaan voidaan pitää aivan realistisina suhteessa muualla toteutettuihin pikaraitiotiehankkeisiin. Mutta voi olla, että niiden saavuttaminen edellyttää pysäkkien lisäämistä ja parempia linjauksia, jotka lisäävät kustannuksia.\nRe: Pikaratikka on arkiratkaisu Tampereen kokoiselle kaupung\nSuurin ongelma Tampereen raideliikenneselvityksessä ovat linjaukset.\nOlen samaa mieltä. Mielestäni nyt ehdotetuilla linjauksilla pikaratikkahanke nojaa täysin siihen, että sen varteen rakennetaan uusia lähiöitä. Kuitenkin pikaratikka menisi monin paikoin myös alueilla, joihin ei mahdu enää uutta maankäyttöä purkamatta ensiksi vanhaa, mutta joissa kuitenkin nykyinen maankäyttö on liian tehotonta kunnon joukkoliikennettä varten. Tämä ongelma tulee siitä, että rata menisi hyvin paljon nykyisillä junaradoilla, joiden varsilla on lähinnä teollisuusalueita.\nPikaratikkahankkeen kustannuksissa on yritetty säästää väärässä paikassa käyttämällä nykyisiä kiskoja, jotka eivät kuitenkaan palvele matkustajia. Joukkoliikenne pitää viedä sinne, missä matkustajat ovat - vaikka se sitten maksaisikin selvästi enemmän.\nMyös hankkeen seudullisuuden järkevyys on vähän niin ja näin. Tampereen ympäristökunnat ovat pieniä, isompia matkustajamääriä saa viemällä ratikan johonkin Tampereen lähiöön (mutta rataa tarvittaisiin vähemmän). Ehkä syynä seudullisuuteen on vain valtion saaminen mukaan rahoitukseen.\nTampereelle pitäisi siis suunnitella pikaratikka, joka korvaisi olemassaolevia TKL:n runkolinjoja ja samalla mahdollistaisi uutta maankäyttöä radan tuntumassa.\nAivan samaa mieltä. Linjausten lähtökohtana pitäisi olla nykyisten TKL:n teli- ja nivelbusseilla liikennöitävien runkolinjojen korvaaminen ja yhdistäminen entistäkin vahvemmiksi runkolinjoiksi. Useilla suunnilla (esimerkiksi Tesoman - Haukiluoman ja Kaukajärven - Annalan) suunnalla pikaraitiotielinja voisi korvata 2-3 nykyistä runkolinjaa kun kapasiteetti riittäisi pidemmälle ja lisäksi linjauksia voitaisiin osaksi viedä toisenlaisia reittejä kuin bussilinjat (esimerkiksi voidaan rakentaa uusia siltoja pääteiden ja ratojen yli tai johtaa linja jossakin puistoalueen läpi.\nUskoisin, että seudullisuuden takana on ollut ajatus siitä. että valtion tukea ei muuten saada. Nokian suuntaa lukuunottamatta seudullisuus verkostossa on ollut väkinäistä.\nNokian suuntaa lukuunottamatta seudullisuus verkostossa on ollut väkinäistä.\nJa ehkä Vuoreskin voisi olla luonteva suunta raideliikenteelle...? Olettaen, että Vuores-hanke toteutuu.\nKyllä toki, mutta Vuoreshan on puoleksi Tampereen hanke eikä samalla tavalla "seudullista liikennettä" kuin Kangasalan ja Ylöjärven suunnat.


Missä paikoissa Hesingissä saa harjoitella ilma-aseella ampumista? - Minilex\nMissä paikoissa hesingissä saa harjoitella ilma-aseella ampumista?\nOnko Helsingissä mitään paikkoja jossa voi harjoitella ilma-aseella ampumista lukuunottamatta ampumaratoja tai yksityisalueita? Esimerkiksi, voiko metsässä tai jossain muualla harjoitella, jos siitä ei aiheudu ulkopuolisille haittaa?\nIlma-aseiden käyttämistä ja hallussapitoa julkisella paikalla säätelee Suomessa ennen kaikkea Järjestyslain 10 §. Laissa mainitun ampuma-aseen näköisen esineen hallussa pitäminen julkisella paikalla on kielletty.\nIlma-aseilla ampuminen tulee tapahtua toimintaan sopivalla paikalla siten, että se ei aiheuta vaaraa ympäristölle. Jos panos voi mahdollisesti kimmota esimerkiksi läheiselle leikkikentälle tai metsäpolulle, ampumisesta voi olla vaaraa ympäristölle. Ampuminen voi olla jopa omalla kotipihalla kiellettyä tästä syystä.