Iines: Suvipäiväkirja, sivu 14: Onko onni unta vain?\nLähettänyt Iines klo 7.53\nसारी 04 elokuuta, 2013 08:07\nHassua että suvipäiväkirjasi loppuu juuri kun oma kesälomani alkaa. Oikeastaan Suomeen tuleminen on kuin aikamatkailua: hyppään alkusyksyyn ja sitten tulen tänne takaisen kesään!\nKuulitko uutisen romunkerääjästä, joka haki väärän auton pihasta? Joskus vanha auto voi olla todella korvaamaton. Auton omistajalle auto oli ollut kala- ja metsäreissujen rosinante, ikää taisi miehellä olla yli kahdeksankymmentä.\nToivottavasti löydät edullisen, Toyotaa voin suositella. Omani on esimerkillinen, mitään fibaa ei ole ollut.\nIines 04 elokuuta, 2013 13:44\nAutoonkin voi tosiaankin hieman kiintyä. Ja Toyotaan luotan jatkossakin, koska se yksinkertaisesti on tekniikaltaan ja kestävyydeltään hyvä. Nyt pitää vaan jaksaa käytdä koko se autonvaihtoon liittyvä prosessi läpi, jos tässä nyt siihen päädytään.\nAnna Amnell 04 elokuuta, 2013 11:19\nEiköhän tulisi halvemmaksi käyttää taksia sen ajan, kun auto on korjattavana? Meillä ei ole ollut koskaan autoa Suomessa. Se tulisi liian kalliiksi, ensiksikin auton ostaminen, vakuutus ja sitten vielä huollot. Asumme tosin Helsingissä. Eikö kotikaupungissasi ole kaupat ym lähellä?\nIines 04 elokuuta, 2013 13:59\nSiis enhän minä voi mennä viikonloppuisin taksilla mökille, kun matkaa on 100 kilometriä yhteen suuntaan. Kuljetettavana on isoja tavaroita, isoja pyykkipusseja ja kylmälaukkuja sun muuta, leegio piharuukkuja ja multasäkkejä.\nMökillä lisäksi ei ole esimerkiksi pankkiautomaattia eikä pankkia eikä apteekkia koko paikkakunnalla. Eikä edes sitä taksia. Lähimmät palvelupisteet ovat parinkymmenen kilometrin päässä, samoin kaupat ja torit ja lääkärit. Vietän siis peräkkäin pari kuukautta kesässä mökillä, ja taloa on käytävä hoitamassa keväisin ja syksyisin melko pitkälle.\nAuto on minulle välttämätön.\nIines 04 elokuuta, 2013 14:04\nMietipä Anna, miten suuri on esimerkiksi juuri nyt kaupunkiin tuomani pyykkipussi, jossa on kolmen hengen lakana- ja pyyhepyykki. Vieraat vaihtavat lakanat viikoittain, joten jo kahdessa viikossa tuli kuusi aluslakanaa, kuusi pussilakanaa, kuusi tyynyliinaa ja kymmenkunta pyyhettä, joukossa isoja kylpypyyhkeitä. Muutakin pyykkiä kahdessa isossa mustassa jätesäkissä oli. Miten sellaiset taksissa kulkevat?\nAnna Amnell 05 elokuuta, 2013 11:29\nTilataksissa. En kiusaa, luulin, että olet jo muuttamassa kaupunkiin loppukesäksi.\nTietenkin ovat tunnesyyt. Autosta tulee ystävä jopa perheenjäsen. Minä pidän autoista, varsinkin vanhoista autoista, vaikka minulla ei ole edes ajokorttia. Osaisin ehkä vielä ajaa autoa, sillä mieheni opetti tytärtäni ja minua ajamaan jättiostoskekusten tyhjillä parkkialueilla. Tytär pitää ajoittain autoa, me muut emme, eivät pojatkaan.\nIines 05 elokuuta, 2013 16:50\nAnna, uskon kyllä, että olet oikeassa laskelminesi. Jo muinainen matematiikan opettajani oli laskenut, että ihmiselle tulee halvemmaksi ajaa vaikka joka päivä taksia kuin pitää autoa!\nKaupungissa taksin käyttö onkin nopeaa ja halpaa, koska kaupungissa on takseja, mutta ei usein käyettynä periferiassa - arvelen. 200 km:n taksimatkan hinta? Taksin pitäisi tulla tänne, jossa ei ole lähimaillakaan takseja, ja ajaa sitten sama matka takaisin, jolloin matkan pituus on jopa 200 km, mökiltä kaupunkikotiin edestakaisin. Kaikki taksimatkahinnat ovat siis kaksinkertaisia, koska taksi tulee kymmenien kilometrien päästä ja palaa sitten lähtöruutuun.\nIines 05 elokuuta, 2013 16:55\nNiin, ja lisään vielä sen, että mökillä ollessa ostos- ja muut pienemmät reissut ovat myös kaksinkertaisia hinnoiltaan, kun taksi ei tule ilmaiseksi tänne. Esimerkiksi Raumalle on matkaa kolmisenkymmentä kilometriä, ja siellä on käytävä säännöllisesti mm. hoitamassa hautaa Rauman vanhalla hautausmaalla, tai hauta otetaan haltuun. Tätä nykyä jossain on käytävä lähes joka toinen päivä, on asioita, on toriostoja ym.\nAnna Amnell 05 elokuuta, 2013 18:18\nSinä kuulut selvästi niihin, joiden olisi hyvin vaikeaa olla ilman autoa. Tarvitset uuden kauniin auton, joka toimii hyvin.:)\nEräänä hyvin helteisenä päivänä vuokrasimme ilmastoidun auton ja kävimme kauniissa Raumassasi.\nIines 07 elokuuta, 2013 15:25\nMuistan nuo kuvat, katsoin ne aiemmin.\nKyllä, olet oikeassa, minun olisi vaikea olla ilman autoa, koska se antaa minulle myös vapauden ja riippumattomuuden kaikenlaisiin menoihin ja matkoihin, esimerkiksi voin lähteä milloin vaan jonnekin luontoalueelle painavien varusteiden kanssa kuvaamaan.\nKolehmainen 04 elokuuta, 2013 11:19\nSääli hyvää autoasi. Yleensä, kun vakuutusyhtiö pääsee hoitelemaan asioita, siitä aiheutuu asiakkaalle maksimaalinen vahinko. Vähimmällä pääsee yhtiö.\nKokeilepa kuitenkin vielä sellaista jekkua, että ajat johonkin ei-merkkikorjaamoon ja kysy siltä trasselilla käsiään pyyhkivältä kaverilta, paljonko tulee maksamaan, jos he takovat pellit sillä lailla suoriksi, että takaluukku menee kiinni ja aukeaa myös, eikä katsastusmiehellä ole aiheutta naputtaa. Mitään koko auton ylimaalausta ei tarvita, kunhan oikaistuihin kohtiin ruiskaistaan korjausmaali.\nVeikkaan, että jo kolmella sadalla mäikäistään peltiä suoraksi melko lailla. Kerro tämä yhtiöllesi ja sano, että tyytyisit tähän. Säästyt uuden auton hankinnalta ja Rosinante oikein hyrisee..\nIines 04 elokuuta, 2013 13:51\nTämä on hyvä ehdotus, jota harkitsen vakavasti. Juuri tätä minulle on ehdottanut jo kaksi järkevää ihmistä. Itsekin tahtoisin sitä, koska se on a) vaivattomin b) halvin.\nToisaalta on niin, että nyt olisi tilaisuus vaihtaa auto, kun auto nyt kerran alkaa olla jo 15 vuotta vanha. (Todelllakin, olin laskenut väärin.)\nSoitin omaan vakuutusyhtiööni (If), ja sieltä sanottiin, että asia hoidetaan kokonaan vastapuolen eli vahingonaiheuttajan vakuutusyhtiöstä. Eli vahinkoon syyttömänä en saa omalta yhtiöltäni mitään korvausta.\nAnonyymi 04 elokuuta, 2013 11:48\nVanhaan Toyotaan saattaa löytyä takaluukku rompparilta, jopa samalla värillä.\nOn niitä sen verran paljon myyty.\nToki pitää tietää mistä etsii ja sitten vielä paja, joka suorittaa vaihtotyön.\nUuden auton ostosta selviää vähemmällä vaivalla.\nIines 04 elokuuta, 2013 13:53\nNo en minä osaa tämmöisiä etsiä, vahinko vaan. Sillähän homma olisi hoidettu. Kyseessä on siis koko peräovi farmarimallista. Puskuriin ei tullut mitään, kumma kyllä.\nRiku Riemu 04 elokuuta, 2013 11:56\nVanhoissa kappaleissa alkusoitot ovat nykypäivän kuuntelijalle usein oudon pitkiä; tuossakin melkein minuutin mittainen. Juutuubin kuvituskuvassa veikkaisin olevan Greta Garbon ja John Gilbertin.\nNaiset ovat maailman järjestys, he kykenevät pitämään asioille tarkkaa aikataulua silloinkin, kun ei ole pakkoa. Jos voisin, istuisin yksinäni veneessä kalassa koko kesäkauden. Jos rannalta joku huutaisi: "Paljonks kello on?", huutaisin takaisin: "Emmätiä, kait se on jo elokuu alkanu!"\nJärvet ovat sentään järviä, meri on vain niiden surkea, ylimitoitettu ja suolainen kopio, johon niiden on tyytyminen, jotka eivät paremmasta tiedä. Parhaat järvet ovat niin pieniä, etteivät moottoriveneet niille pääse ollenkaan. Ja parhailla järvillä on ikuinen kesä ja auringonpaiste - loputtomast affent ja jeddaa, auringonlaskun aikaan hauki iskee kiinni. Parhaiden järvien pohjassa on rekka-autollinen sinne upotettuja kaljapulloja ja jostain kaukaa parhaille järville kuuluvat ihanat luonnonäänet: naapuripariskunta siellä tappelee oikein kunnolla, akka huutaa kuin hinaaja.\nBauknechtin kyyneleet, se odottaa jo ensi kesää...\nIines 04 elokuuta, 2013 14:10\nPitkiä ovat alkusoitot vanhoissa, mutta tässä kipaleessa on ihastuttava soitto!\nTämä Martan järvi on pieni, kaikki rannat näkyvät joka laidalta. Vesi on mustaa kuin yö, ja täynnä niljaista kasvustoa, ja pohjaa ei näe, mutta tiedän, että pohja on ällöttävän upottava. Moottoria ei saa käyttää. Uimisesta ei virkisty. Plääh mikä rapakko.\ntoivoo vannoutunut merifani aina ja ikuisesti\nLiisu 05 elokuuta, 2013 10:19\nOtsakkeen kysymykseen "Onko onni unta vain", vastaisin mielelläni: On. Unta se on. Se on aivosolujen tuottamaa mielihyvää, joka osoittautuu usein valheelliseksi, aivan kuin aivosi haluaisivat pettää sinua antaakseen voimia elää edelleen tässä valheellisessa maailmassa.\nTämä on oma mielipiteeni. Tällä hetkellä. Kannan vielä mielessäni Iines, edellistä keskustelua edellisen Suvipäiväkirjasi sivulla. Olin siellä aivan tarpeettomasti liian paljon, liian runsassanaisesti äänessä. Puolustaakseni itseäni? Mistä? En varmaan ollut tolkuissani. PIenisieluinen olin. Nyt sen ymmärrän. Anteeksi.\nViimeisin vastauksesi minulle oli sovinnollinen. Mutta edelleen jäi tunne, että olen jonkinlainen kaksoisolento, varjo vain, jonka selän takaa kurkkii toinen varjo.\nNyt olen onneton. Enimmäkseen tuon varjon takia. Olen huolissani hänestä. Miten onneton hän mahtaa olla? Etsiikö hän turvaa minusta? Miten voisin häntä auttaa?\nMyötätuntoni on hänen puolellaan, vaikken tiedä mitä pahaa hän on tehnyt. Vain satunnaisesti olen täällä lukenut jonkun hänen mielipiteensä, ja vain kerran hän on kommentoinut blogissani (asiallisesti), enkä ole kokenut häntä pahaksi, huonoksi ihmiseksi, sen pahemmaksi ja huonoksi kuin itsekään olen.\nToinen asia, joka tekee minut onnettomaksi:\nIhmettelit, miten yhtä lausetta voi ihminen kantaa kokonaisen päivän ja kauemminkin?\nKuule, Iines. Minä voin kantaa yhtä lausetta jonka sattumalta olen kuullut lapsena, jonkun aikuisen toiselle aikuiselle sanomana mielipiteenä itsestäni, koko loppuikäni, ja se on arvaamattomasti vaikuttanut koko elämääni.\nKaikki juuttuu aivan tarpeettomasti mieleeni. Mutta äsken luin Risto Ahdin uusimpaan kirjaansa INTUITIO kirjoittaman omistuskirjoituksen. Hän sanoo siinä:\n"Kuulen joskus melodian ja olen sen vallassa päiväkausia (terveisin jne.).\nSe hiukan lohduttaa minua. Ajattelin ensin, että en uskalla tulla tänne enää sanavuolauteni takia, mutta sitten ajattelin, että NIIN pikkumainen en halua olla, että aikaisemmin ystäväksi kokemani Iines, joka on ollut jonkinlainen johtotähti minulle, mitä blogikirjoittamiseen tulee, olisikin äkkiä joku hirviö, jota pitää pelätä, ja jonka edessä on tarkoin harkittava, mitä uskaltaa sanoa.\nYmmärtäväinen ihminenhän sinä olet Iines, eikö vain? Niin minä ainakin haluan ajatella.\nIines 05 elokuuta, 2013 13:44\nMinusta Char on nainen sinun tarinoissasi, Liisu. Se nainen, jota mies on kohdellut huonosti, mutta joka ei tarinassasi nouse puolustamaan itseään vaan jää tuleen makaamaan ja uikuttaa.\nChar hän on, mutta se Char, joka täällä on astunut ulos tarinasta ja nostaa syytteen miestä vastaan ja saa lähestymiskiellon - niin kuin hän onkin kertonut täällä. Kun hän menee takaisin tarinaan, hän on hyväksikäytetty, kun hän astuu ulos tarinasta, hän on saman naisen toimiva puoli, joka tekee sen, minkä tarinan naisen soisi tekevän jo tarinassa, polkee tarvittaessa miestä punaisilla korkokengillä eikä vain värisytä pohjetta.\nSinussa, Liisu, ja Charissa on yhteistä valtava enthusiasmi, elämää suurempi, jopa nielaiseva eläytymis-, samaistumis- ja haltioitumiskyky, iso karisma, koko ajan palava liekki, niin palava, että se uhkaa polttaa teidät molemmat poroksi, sekä laaja tunteiden kirjo. Minusta tuollainen antautuminen ja herkkyys, kokonaisvaltaisuus on täällä niin harvinaista, etten voi muuta kuin yhdistää teidät yhdeksi lihaksi ja hengeksi.\nLiisu 05 elokuuta, 2013 16:07\nIines, tuo sinun vastauksesi on - niin, en halua käyttää ylisanoja, mutta se on, joka tapauksessa se on - kirjallisuutta! Se muuttaa kaiken. Nyt ymmärrän, mitä olet tarkoittanut yhtäläisyydellä Charin ja minun välillä. Tuskin Charkaan pahastuu, jos sattuu lukemaan tämän käsityksesi meistä yhdessä.\nNyt ymmärrän senkin, ettei Char tarvitse sääliäni eikä hän nojaa minuun. Hän on voimakas persoona, kelvollinen vaikka antiikin murhenäytelmiin. Hienoa!\nMinä puolestani olen - ihan oikein olet minutkin määritellyt - tuo tuleen makaamaan jäävä, heikko nainen, joka koettaa keksiä hädissään jotain valoisia puolia tilanteessa, joka uhkaa hänen mielenrauhaansa ja omanarvontunnettaan.\nJa enthusiasmi, innostuminen, on se käyttövoima, jonka tarvitsen ennenkuin saan yhtään mitään aikaan.\nSama Iineshän sinä olet, jona olen sinua aina pitänyt. Saat nuo blogikirjoituksesi, jotka käsittelevät useimmiten aivan arkisia asioita, nousemaan hauskoiksi ja tuoreiksi tapahtumiksi, joita lukiessa tuntee mielihyvää kertomistapasi ansiosta!\nHyvä, Iines! Saat suuren taakan putoamaan harteiltani. Osaat analysoida ihmisiä tarkkanäköisesti. Olet taitava kirjoittaja, nyt uskoni sinuun on palannut.\nPS. Naljaillut en ole sinulle missään vaiheessa. Tuskin minulla edes on sitä taitoa. Ja Kuunkuiskeelle sanoisin, että tuo "maassa rähmällään"- kommentissa en pyrkinyt naljailemaan. Se oli vain kohta, jonka näin silmissäni humoristisena näkynä, joka miellytti minua. Asioita voi "nähdä" ja kokea niin kovin monin tavoin.\nIines 05 elokuuta, 2013 16:17\nSen verran korjaan tässä tuota edellistä kommenttiani, että sieltä puuttuu joka-sana - siis mies saa lähestymiskiellon, ei Char.\nIines 05 elokuuta, 2013 16:35\nVirtuaali voi olla oikeaa kirjallisuutta, siellä voi syntyä oikeita hahmoja, jotka ovat jopa irti kirjoittajistaan ja alkavat elää omaa elämäänsä lukijoiden mielessä. Virtuaalissa voi olla myös luotuja hahmoja, ikään kuin näytelmissä, joita sitten taas pidetään totena. Ajatus on huimaava!\nJollain tavalla hahmojen tulo arkisille foorumeille, blogeihin ja keskustelupalstoille, laajentaa ihmisen kuvittelukykyä ja reaalitajuntaa. Ihmisen tapa käsittää asioita saa uusia ulottuvuuksia virtuaalin kautta. Tämäntapaiseen tajunnan avartumiseen olen viitannut ennenkin, kun olen puhunut ihmisen kokevan virtuaalin paikkana, jonne hän "menee". Tämä ei voi olla muovaamatta ihmisen tapaa ajatella. Ihmisen sijainti on muuttunut.\nKuunkuiske 05 elokuuta, 2013 12:34\nMoikka moi! Minusta Char ja Liisu - aakkosjärjestyksessä - ovat hyvin erilaisia persoonia eikä tulisi mieleen kuvitella heidän olevan yksi ja sama henkilö.\nChar on omalla tavallaan symppis (tosin vaikuttaa pitkävihaiselta kun aina vaan nälvii Iinestä; hetkeen häntä ei ole näkynyt) ja samoin Liisu. Minustakin Liisun maassa rähmällään -kommentissa oli naljaileva sävy.\nKaunista kesäpäivää itse kullekin! :)\nKuunkuiske 05 elokuuta, 2013 12:40\nKäännänköhän minä tämän omassa pikku päässäni nurinniskoin, mutta Liisun ylläolevan tekstin viittaus omaan pikkumaisuutensa on helposti käännettävissä viittaukseksi Iineksen pikkumaisuuteen.\nArghh, onneksi sentään miehet eivät ole keskimäärin näin pikkumaisia että takertuisivat pikkuasioihin ;)\nTapsa 05 elokuuta, 2013 18:08\nOnneksi, totta Juutas, emme olekaan! Mutta kyllä minua vaan on jäänyt ihan aiheellisesti kyrsimään se, kun muuan Mikis kerran Mummolassa viisi vuotta sitten tai sinnepäin, vertasi minua, Rauskia ja Kolehmais-vaaria, kun me rehentelimme, briljeerasimme ja keikistelimme sitä 100-sivuista legendaarista jatkotarinaamme tehdessämme, kolmeen italialaiseen sotamieheen!\n(Sari ainakin ymmärtää tämän vertauksen syvän ja säälimättömän herjaavuuden.)\nSiihen asti olin pitänyt (silloin) lyhytkommenttista Mikistä ujona, kalpeana, hintelänä ja pitkätukkaisena 13-vuotiaana nörttihippinä, joka katselee meitä kirjallisia körmyjä ihaillen ja kateellisena, mutta silloin tajusinkin, että hän on ketkujen kerubi ja metkujen metusalem, vanha parrakas äijä, joka ihan piruuttaan pyörittää blogien naiset pikkurillinsä ympärille ja hiipii sitten hihittämään nurkan taakse.\nEikö muka olekin? (Mutta onneksi me miehet emme ole pikkumaisia. Muuten olisin tintannut Mikistä Vanhalla, nyt tyydyin juottamaan känniin ja pihistämään lippalakin.)\nIines 05 elokuuta, 2013 19:22\nJaa-a, Tapsa. Jospa se onkin niin, että blogien naiset pyörittävät mikistä niin kuin tahtovat. Mikishän on tietenkin ihana, mutta kyllä hän selvästi lämpenee, kun vähän voitelee. Jospa ne ovatkin niitä naisia, jotka menevät hihittelemään nurkan taakse..\nIines 06 elokuuta, 2013 08:38\nLisään tähän vielä sen, että minusta mikiksen kuuluisi olla tumma, laiha ja pieni ja vähän vikkelä mies.\nMutta että hän onkin iso ja vaalea. On siinä sulattelemista ja yhteensovittamista. Vaikka v iis siitä, millainen habitus on. Tärkeintä on, että mikis on ihana ja me kaikki naiset ollaan tietenkin kallellaan häneen. Harmi vaan, että hän on ehkä kipeänä vielä. Toivotaan pikaista paranemista!\nAnnaY 06 elokuuta, 2013 08:58\nHerrajjumala - että iso ja vaalee ja vielä huumorintajuinenkin. Ja sanat hallussa.\nHei haloo mikis, parane pian!\nTapsa 06 elokuuta, 2013 10:26\nIso ja vaalee... kenenköhän kanssa minä sitten viime kesänä Vanhalla kiskoin kaljaa ja lauloin keisarien haudoista Prahassa... muistaakseni se oli pieni ja tumma äijänväkkärä.\nmikis 06 elokuuta, 2013 10:37\nTapsa, Tapsa! Minussa tummaa ei ole kuin silmänalukset. Ja olen oman mittaiseni, en pieni enkä iso. - Ps. Mutta nyt syön sen verran vahvoja kipulääkkeitä, että tässä ei seiso nyt muu kuin järki. Että olen siinä mielessä "pelistä pois".\nIines 05 elokuuta, 2013 16:00\nKuunkuiske, vain me naiset ollaan sielunelämän ja tunnemaailman salaisimpien sopukoidenkin tulkkeja ja tuntijoita!\nRipranie 06 elokuuta, 2013 00:59\nLaulun sanoitus puhuttelee ja se on hyvä.\nVaikka ihmisessä on on monta puolta, särmää ja kulmaa en pidä reiluna profiilin hajaantumista moneksi eri profiiliksi salaa.\nIines 06 elokuuta, 2013 08:16\nUseimmiten on kuitenkin kai niin, että luodut hahmot jotenkin tunnistaa. Hahmo menee useimmiten yli, on mahdoton. Harva luo mitäänsanomatonta tai aivan itsensäkaltaista hahmoa.\nJa yleensä useimmat lukijat huomaavat hahmon teennäisyyden, ja alkavat epäillä tämän sanomisia. Näin hahmo ei kanna ja lopulta jää pois.\nAnonyymi 06 elokuuta, 2013 12:16\nHahmoista ja rooleista ja ... en tiedä ...\nNäytteleminen ei ole esittämistä. Se on aina, ammattinäyttelijällekin, tekstin tulkintaa ja siinä on vain yksi väline: oma itse. Siinä näyttelijän työn raskaus ja ilo.\nOlen nähnyt Niskavuoren Hetan näyttämöllä noin kymmenen kertaa, ei se ole koskaan sama Heta. Ihan paras, ikimuistoinen ja unohtumaton, oli Saara Pakkasvirran Heta 1990-luvulla (oisko ollu kansallisessa? ehkä oli.). Näyttelemisentaito ja –mahti, se on pitkän ahkeran työn tulos.\nRoolihahmo on tietoinen rakennelma, mutta lastenjuhlien naamiaishahmo on sellainen kivajuttu, hassutteluhetki, joka virkistää. Nettipersoona on naamio, mutta ellei se yllätä tai jollakin tavalla riko stereotypiaa, olettamiamme itsestäänselvyyksiä, se on ihan yhtä tylsä kuin huonosti rakennettu henkilöhahmo romaanissa. Joojoo, tälle tapahtuu näinjanäin, joojoo.\nRiku Riemu 06 elokuuta, 2013 07:36\nTämän päivän Hesarissa olivat erikseen lukijat ja kriitikot laittaneet järjestykseen 2000-luvun parhaat suomalaiset romaanit. Tällaisten listojen arvo on tietysti se mikä se on, ne ovat kivaa viihdettä.\nSe mikä minun mieltäni lämmitti kovasti, oli että Arto Salmisen Ei-kuori pääsi kriitikoiden listalla sijalle 22. Ilmeisesti tosin samoilla äänillä usean muun kanssa. Suosittelen kirjaa niille, jotka eivät pienistä hätkähdä.\nKunpa joku siitä vielä elokuvan tekisi. Sellaisen hyvän, jota ei olisi vesitetty; mustaa huumoria.\nNoista listoista vielä, että Jari Tervon kirjoja kriitikoiden 30-listalle ylsi peräti 0,000 kappaletta.\nIines 06 elokuuta, 2013 08:33\nHauska on kuitenkin vertailla listoja ja huomata niitten yhtäläisyydet ja erotkin. Neljä ensimmäistä ovat kummallakin samat, mikä jo on ihme sinänsä. Toisaalta nuo teokset ovat niin hyviä, että niitä on kehuttu kritiikeissä paljon ja näin lukijat ovat ohjautuneet ostamaan niitä väkisinkin ja ylipäänsä lukemaan. Eihän niistä voi olla pitämättä paljon!\nItse ihmettelen vain Saision Punaista erokirjaa, kriitikoilla peräti kuudes, lukijoilla yhdestoista. Minusta kirja oli äärimmäisen konstaileva ja mitäänantamaton, jopa huono. Mutta se on vain minun mielipiteeni..\nKriitikoitten listalta puuttui kokonaan Ketun Kätilö, lukijoiden kahdeksas. Minultakin jäi Kätilö kesken, ei napannut. Sen sijaan Ollikaisen Nälkävuosi oli helmi, ja se puuttui kriitikoilta.\nArto Salmisen markkinointi aikanaan on ollut surkeaa. Hänestä ei juuri tiedetä, vaikka hän kuuluisi jo lukemani Varastonkin (Einesbaarissa juttu Salmisesta) perusteella kaikille mahdollisille listoille.\nTapsa 06 elokuuta, 2013 08:37\nHuomasin, että lukijat valitsivat parhaaksi Puhdistuksen. Hyvä valinta. Kyllä kansa tietää.\nTekisi mieli tehdä alustus Kyyhkysistä, mutta en ole varma viitsinkö tai onko muilla halua osallistua. Oletteko lukeneet?\nIines 06 elokuuta, 2013 08:43\nOn luettu Kyyhkyset ja olen kirjoittanut ihastuneita ja hengästyneitä kommentteja vissiin tännnekin! Vieno tarjous otetaan kiitollisuudella vastaan! Einesbaarissa onkin ollut hiljaista, kun en itse ole rohjennut mitään sinne panna. Mutta Tapsa, pliis, ja toivottavasti muitakin lukeneita on. Osa lukijoista lienee vielä lomilla sähköttömissä mökeissä pettuleipää purren, mutta kohta palannevat.\nAnnaY 06 elokuuta, 2013 09:04\nMiksi mie en saa otetta sen enempää Puhdistukseen kuin Kyyhkyihinkään. Olen lukenut Oksaselta Stalinin lehmät ja se pani torjunnan mun päälle. Sen jälkeen en ole hänen teoksiaan lukenut. Varmastihan ne ovat hyviä, ei niitä muuten kehuttaisi ja luettaisi niin paljoa. Kaikki eivät pidä kaikista. Siihen on onneksi lupa. Hih.. olen erilainen muori..\nRiku Riemu 06 elokuuta, 2013 09:49\nTee vain Tapsa. Sittenhän minunkin täytyy se lukea. Kerran sitä selailin, luin pieniä pätkiä ja hävetti Oksasen puolesta. Joku voi tietysti ottaa itseensä ja kysyä, mikä minä olen Reginan ja Nyyrikin perillistä haukkumaan. En tietysti olekaan, en minä niitä lehtiäkään ole selailua enempää lukenut.\nIines 06 elokuuta, 2013 10:04\nPidin enemmän Kyyhkyistä, vaikka siinä oli hieman kielellistä sanomista, johon Kotuksenkin blogissa aikanaan puututtiin. Puhdistusta myydään nyt halpana pokkarina, ja aionkin ostaa sen ja lukea uudelleen huolelisesti. Jospa sen ilmeinen kirkkaus avautuisi täysin minullekin. Eli Anna, osittain yhdyn sinuun tämän Puhdistuksen kohdalla. Kyyhkyjen monisäikeinen tarina niinsanostusti "kosketti" minua.\nIines 06 elokuuta, 2013 10:06\nTuota Rikun häpeämisjuttua jään uteliaisuudella odottamaan, jahka Tapsa ehtii ja viitsii nyt sitten aiheesta kirjoittaa. Säästellään varalta aihetta koskevat sanomiset sinne! Tapsan Alastalo-alustushan on kerännyt jo 98 kommenttia, viimeisimmät tältä elokuulta.\nTapsa 06 elokuuta, 2013 10:29\nVoinkin ottaa erääksi teemaksi Oksasen tyylin aiheuttaman torjunnan. En nimittäin ole itsekään sille immuuni. (No, nythän puhun jo kuin tekisin sen alustuksen.)\nIines 06 elokuuta, 2013 13:29\nJatka vaan, Tapsa, kiva! Seuraavasta myöntökommentista voinen merkitä Einesbaarin Tulossa-listalle Kyyhkyset? Ja halukkaat voivat alkaa lukea tai kerrata opusta.\nTänään katselin taas markettien pokkareita. Miksi kummassa enemmän hyvää kirjallisuutta ei voida julkaista halpoina ja keveinä pokkareina? Eikös se sisältö ole pääasia eikä nahkaselkämys, vai?\nसारी 06 elokuuta, 2013 16:05\nOlen aikoinaan lukenut vain Puhdistuksen, mutta nyt saattaisin hankkia tuon Kyyhkysetkin lomalukemiseksi. Kannatan siis hanketta!\nMinäkin ihmettelen, miksi pokkareita saa suomalaisista kirjoista niin nihkeästi (muistini mukaan). Itse ainakin josksu hankkisin sekä kovakantisen että pokkarin jos oikein kirjasta pitäisin.\nEllen nyt sitten siirry sähköiseksi, ainakin kovasti siihen on viimeaikoina houkuteltu.\nKirjat on kuiteskii niin hienoja esineitä, että en niistä haluaisi luopua!\nसारी 06 elokuuta, 2013 16:09\nSen verran pitää sanoa Oksasen tyylistä tuon yhden kirjan perusteella, että siinä oli jotain kylmää. Itse pidän lämpimämmistä väreistä.\nIines 06 elokuuta, 2013 16:24\nSiis, sanoit hyvin, tunnistan! Oksasen tapa kirjoittaa on kylmä ja hieman kalsea. Ehkä tämä on tarkoituksellista tunteiden etäännyttämistä.\nKyyhkysiä ei ole vielä pokkarina, Puhdistus on, mutta se oli loppunut kaupasta, olisin ostanut tänään.\nSuomessa hyvistä kirjoista tehdään pokkari vasta, kun pöly on laskeutunut ja kirja uhkaa unohtua ostamattomiin. Katja Ketun Kätilöä on nyt pokkarihyllyllä hirveästi kaupan.\nसारी 06 elokuuta, 2013 16:35\nEn tiedä miksi Riku vetää Kyyhkysistä yhteyksiä hömppäromantiikkaan, mutta sehän vaan lisää uteliaisuuttani! *hymiö\nTapsa 06 elokuuta, 2013 17:27\nMinäpä luulen tietäväni.\nMutta kerron sen sitten vasta alustuksessani. Eli pane listalle vaan. Teen sen tämän kuun aikana. Se on sopivaa puuhaa metsässä ryskäämisen lomassa.\nRiku Riemu 06 elokuuta, 2013 18:15\nMinä jo tähän laitan jonkinlaisen selityksen. Kirjailijan liikekumppani Juha Vuorinen kehui häntä parhaaksi tuntemakseen markkinointi-ihmiseksi. Aivan ilmeiseltä joidenkin kirjailijoiden kohdalla näyttää, että hyvin tarkoin ovat tutkineet ne ainekset, jotka kirjailijuuden liike-elämässä menestyminen edellyttää.\nYhteys hömppäromantiikkaan voisi olla päämäärä tietoinen tunnemanipulaatio.\nसारी 06 elokuuta, 2013 18:23\nJotain tuollaista uumoilin. Mutta ei minulla ole mitään tunnemanipulointia vastaan, jos se tehdään taidolla. Sentimentaalisuutta en siedä, ellei se ole vessapaperin myynnin edistämistä koiranpennuilla tms. Noilla kahdella on jonkinlainen hienoinen ero, en osaa sitä tähän hätään tosin määritellä.\nIines 06 elokuuta, 2013 19:41\nKyyhkyt pantu listalle Einesbaariin. Itsekin haen kirjan kirjastosta ja silmään kokonaisuuden uudelleen. Tämä onkin tarpeellinen koonti, sillä kirjan rakenne vaatii ensin tarkkaavuutta. Siinä on eri tasoja, jaksoja tms., jotka limittyvät yhteen.\nRiku Riemu 06 elokuuta, 2013 19:55\nTrendikirjallisuus täytyy lukea muuna kuin omana aikanaan. Senkin tähden vanhoja etupäässä luen, näkee mikä on oikeaa ja aitoa.\nMinulla teki eilen sydämestä pahaa, kun ei ollut mahdollisuutta mennä Neil Youngin konserttiin Helsingin rautatieaseman vieressä. Muutaman soinnun ehdin kuulla ohimennessäni, äijä jyräsi.\nRaporttien mukaan hänellä oli sellaista tunnemanipulaatiota, josta pidän. Ei sanonut yleisölle sanaakaan, tarpellinen tuli kitaran jyrinästä ja muusta musiikista. Paskaiset kalsarit heitän joku kerta sellaisen esiintyjän naamalle, joka kehuu kuinka hieno yleisö sattuukin tällä kertaa olemaan.\nIines 06 elokuuta, 2013 20:06\nTämä olisi hyvä ohje kirjablogeille yleensäkin. Minua hieman kyllästyttää, kun uudet menestyskirjat ovat aina samaan aikaan esittelyssä blogeissa. Sitten niissä on hyvin samantapaiset esittelyt peräkanaa.\nSanon suoraan, että on vallan viehättävää, että Einesbaarissa on Steinbeck-juttuja, Alastalo-juttuja, Vartio-juttuja, Salmis-juttuja, Meriluotoa. Oikeastaan sinne voisikin julistaa rauhan uutuuksilta ja panna vain klassikkoja ja muita vanhoja esittelyyn.\nRiku Riemu 06 elokuuta, 2013 20:41\nJos joku lukee Salmisen Ei-kuoren näiden perusteella ja pettyy,varoitan siitä herkkiä. Kirjan kutkuttavuus tulee paljolti siitä, että kirjan päähenkilöt ovat vastenmielisiä ilman mitään rajaa, heidän tekonsa suorastaan kaameita. Samaan aikaan he ovat hyvin toden tuntuisia ja tavallisia ihmisiä. Tekonsa ovat heille hyvin luonnollisia ja itsestäänselviä, he eivät saata niitä milloinkaan itse kyseenalaisiksi: "tästähän on minulle etua!"\nKirja ahdisti alussa yhä enemmän, kunnes räjähdin nauramaan: "Ei saatana, ei sentään tätä!"\nRiku Riemu 06 elokuuta, 2013 21:04\nMinusta Einesbaarissa on hyvää mm. sen monipuolisuus, joka on tullut jo näinkin vähällä määrällä kirjoittajia. Ilmeisesti sillä jonkin verran lukijoitakin on. Minusta on hieman ihmeellistä, että google-haulla:"Timo K. Mukka" Einesbaarin juttu tulee kolmantena wikipedian ja iltasanomien jutun jälkeen. "Arto Salminen" on sekin ensimmäisellä sivulla hakutuloksissa. "Alastalon salissa" on heti wikipedian jälkeen. Nämä ainakin minun hauillani.\nTapsa 06 elokuuta, 2013 21:13\nKas kummaa, minullakin Alastalo tuli kuuden kärjessä, alussa oli pari mainosta.\nNäetkö Iines jostakin mittarista, montako lukijaa siellä E-baarissa on piipahtanut yhteensä?\nIines 06 elokuuta, 2013 22:07\nLukijamittaria en ole blogiin asettanut ja muutenkin se toimii olemattomalla profiililla, ääntä pitämättä. Kenenkään kirjoittajan keskustelulinkki ei vedä porukkaa sinne - tämähän olisi hyvä keino vetää väkeä omaan blogiin.\nKaikesta huolimatta blogissa on sivuja selattu Bloggerin omien tilastojen mukaan joitain kymmeniätuhansia kertoja, ja kuukaudessa sinne tullaan melkein tuhat kertaa, hieman alle. Aivan yleisesti sinne tullaan Googlesta, ja sitten jonkin verran minun blogini sivulinkistä.\nEniten katsottu juttu on ollut Tapsan Alastalo, sitten Rikun Timo K. Mukka ja pienen matkan päässä on kolmosena minun Vartioni.\nRummunpärinällä määrät kaksinkertaistuisivat luullakseni melko helpostikin, sillä havaitsen, että esimerkiksi tänään on Alastaloa vilkaistu puolet enemmän kuin muita, koska Alastalo mainittiin Iineksen keskustelussa.\nIines 06 elokuuta, 2013 22:09\nRikun riemuksi mainittakoon, että Salminen on myös varsin katsottu, nelosena.\nIines 06 elokuuta, 2013 22:25\nKokeilin minäkin Google-hakuja noista mainitsemistanne. Samat tulokset, Einesbaari aina aivan alussa. Alastalo heti Wikipedian jälkeen, alussa pari mainosta, Timo K. Mukka kolmantena, Salminen heti kuudentena ja Marja-Liisa Vartion Kaikki naiset näkevät unia peräti ensimmäisenä.\nAnonyymi 06 elokuuta, 2013 08:25\nTodellakin, vain nainen voi keksiä esittämälleen faktalle, että Avatar, Pikkuliisu sittemmin Liisu olisi sama henkilö kuin Char – allegorian.\nIines 06 elokuuta, 2013 08:31\nJaaha, olet palannut.\nNoh, minäkin yleistän. Vain mies voi olla niin sokea, ettei hoksaa mitään.\nLiisu 06 elokuuta, 2013 10:33\nANONYYMI on oikeassa.\nVirtuaalielämäni alussa, kun ryömin kotelosta tunsin saavani siivet. Ja niin lentelin hurmioituneena blogimaailman taivaalla kuin pikku prinssi Antoine de Saint-Exupéryn kirjassa; poikkesin levähtämään siellä tällä avaruudessa kelluvilla blogialuksilla, maailmoissa, jotka olivat minulle mieluisia, vaikka monen blogin haltija suhtautui yrmeästi vierailuihini.\nIINEKSEN blogimaailma löytyi muistaakseni jo silloin, ja Iines sen hallitsijana kannusti minua ja valoi rohkeutta.\nJatkoin huoletonta lentelyä uusin voimin, kunnes joku ampui minut alas. Putosin ryteikköön, sen syvimpään kuoppaan. Ja kesti aikansa, ennen kuin uskalsin palata (ihmisten ilmoille), mutta en ollut enää entisilläni.\nKoin itseni taas ymmärtämättömäksi pikku toukaksi, joka varovasti tunnusteli maailmaa yläpuolellaan. Se oli pelottava. Siitä huolimatta yritin pikkuliisuna pitää jo toista rakentamaani blogialusta kulkuneuvonani. Sekin rikkoutui. Liekö joku harhaluoti osunut.\nKeräsin rohkeutta ja rakensin uuden blogialustan vähän viisaampana (mielestäni) mutta edelleen varovaisena. Kaksi edellistä alustani olin romuttanut ja poistanut ne olemasta. Sen verran olin kasvanut (henkisesti, oletin) että nyt jo Liisuna lentelin, mutta yhä pelokkaana.\nAlukset ovat siis muuttuneet, ja joutuneet romuuttamoon, mutta minä, joka olin niillä matkustanut, pysyin - ikävä kyllä - samana. Pienenä itikkana suuressa blogimaailmassa.\nIines jonkinlaisena idolina jaksoi vielä alussa kannustaa, mutta ymmärrettävästi väsyi sitten, ja yhtäkkiä minut yllätti viime aikoina tunne, että Iines hylkäsi minut. Väitti jopa, että olen joku muu, etten olisikaan oma itseni. Lyyhistyin ja päätin, ei koskaan enää.\nMutta se olikin vain pahaa unta. Näen usein painajaisia. Tämä oli vain yksi niistä. Nyt voin ehkä jatkaa Liisuna, joka minä oikeasti olen.\nLiisuksi sanoi veljeni minua lapsena ja sanoo vieläkin.\nVoi mikä surullinen tarina!\nMutta jalat maanpinnalla voin kertoa, että tavoitteeni oli alunpitäen lennellä täällä tuntemattomana, anonyymina niin kuin Anonyymi.\nSiihenkin on syynsä. Kaikki, mitä kirjoitan blogissani, perustuu todellisuuteen, omiin kokemuksiini. Kaikki tarinatkin. Niissä on aina totuus pohjana, tosin nimet muutettuina. Sillä en halua ketään loukata. Joku, josta olen kirjoittanut kyseenalaista tietoa, on sen lukenut. Eikä ole tunnistanut siitä itseään. Se on rohkaisevaa. Sillä en halua ketään asettaa toisten silmätikuksi. Osa "synneistä" on sitä paitsi omiani. Senkään takia.\nMinulle on jo aikoja sitten paljastunut, että kaikki hyvä ja kaikki paha asuu meissä jokaisessa. Ei sellaista pahaa olekaan, jota en olisi itse tehnyt, jos ei muuten, niin ajatuksissa.\nJa arvatkaas mitä! Se että ei esiinny täällä omalla koko nimellään, ja se, ettei kerro liiaksi taustaansa vaan jättää jotain oleellista kertomattakin, antaa jotain hyvin tärkeää, ainakin minulle. SE ANTAA VAPAUDEN TUNTEEN. Ilman sitä, en pystyisi mitään kirjoittamaan. Niin sidottu olen.\nIines 06 elokuuta, 2013 13:34\nJään vähän kummastelemaan, miten anonyymi ja minä voimme molemmat olla oikeassa/tarkkanäköisiä samassa asiassa mielestäsi, Liisukka.\nJuuri kehuit minun allegoriani tarkkanäköisyyttä, ja nyt Anonyymi, joka tyrmää allegoriani, onkin sinusta oikeassa.\nPS Tätä ei nyt pidä lukeman niin, että minun mielestäni oikeassa oleminen olisi tärkeää. Pitää lukea oikein: Miten vastakkaiset käsitykset samasta suppeasta asiasta voivat yhtaikaa olla oikeita? Tämä on varmaan jotain matematiikkaa.\nAnonyymi 06 elokuuta, 2013 15:41\n"Puhun vain ja ainoastaan omista tunnelmistani, tuntemuksistani, vaistoistani. Tiedän liikkuvani herkällä alueella, mutta blogini olennaista sisältöä ovat omat tuntemukseni, senkin uhalla, että jonkun silmisssä vaikutan epäilyttävältä. Kun puhun asioista vilpittömästi, sydänäänellä, en oikeastaan välitä, mitä minusta ajatellaan."\nMistä siis, jatkuva marttyyriksi heittäytyminen ja arvostuksen anelemien?\nIines 06 elokuuta, 2013 15:53\nKalvu-Anonyymi on siis palannut.\nAnnan sinulle nyt samantien varoituksen: Poistan kommenttisi jatkossa, jos tyylisi ei tauonkaan jälkeen ole muuttunut.\nTervetuloa sen sijaan osallistumaan keskusteluihin myös niitä edistävästi, positiivisessa hengessä, mutta tietenkin myös kriittisesti! Lukijoistakin on tympeää lukea, miten sama anonyymi kalvaa joka kommentissaan bloginpitäjää.\nLiisu 07 elokuuta, 2013 14:30\n(Tämä kommentti tulee väärään paikkaan, keskelle kirjallisuuskeskusteluanne, sori. Yritin saada sen tuonne ylemmäksi, jossa se olisi ollut ajankohtaisempi aiheeltaan, muttei onnistunut.)\nHuomaan jääneeni kommenttijunasta, mutta onneksi tänne voi vastata vielä seuraavana päivänäkin.\nKysyt, Iines, tuolla kommenttini jälkeen: "Miten vastakkaiset käsitykset samasta suppeasta asiasta voivat yhtaikaa olla oikeita?"\nEn ajatellut allegorioita enkä paljon muutakaan. Ajattelin vain henkilöhistoriaani, jonka suhteen Anonyymi oli (on) aivan oikeassa. Näin se meni: Avatar>pikkuliisu> Liisu.\nLiisuna tunnen mielihyvää tai mielipahaa, sillä se olen minä itse. Olen myös vastuussa puheistani, sanoistani ja tekemisistäni.\nErilaiset mielipiteet keskusteluissa ovat rikkautta. Kaikki ajattelemme omalla tavallamme. Aina ajatukset eivät täsmää. Mutta kaikkeen on syynsä. Toista ei voi muuttaa. Vaikea muuttaa itseäänkään. Jokaiseen omaan ja toisen tekoon on joku syy. Se on yritettävä ymmärtää. Ja jos ei ymmärrä, pitää kysyä (niin kuin sinä kysyit minulta).\nMinä ajattelen, että jokainen ihminen on lähtökohtaisesti hyvä. Tänä aamuna meillä oli mielenkiintoinen keskustelu juuri tästä asiasta. "Sinisilmäinen", minulle sanottiin. Mutta kun mietimme asiaa laajemmalti, löytyi jokaiseen käytökseen ja puheeseen joku syy, minkä tähden ketään ei voi syyllistää. Tahallinen voi olla tahatonta, tahaton voi olla tahallista, mutta siihenkin on aina joku syy. Se syy voi olla opittua, tilanteesta johtuvaa, tai jopa geeneissä perittyä.\nKun tämä asia selvitettiin minulle, tajusin, että tästä lähin yritän ottaa jokaisen mielipiteen ja kysymyksen vastaan iloisesti hämmästyen ja kiitollisena, vaikka se kuinka eroaisi omista ajatuksistani. Se panee ainakin ajattelemaan, onko tuo totta? Ja totuus on taas asia, jota on montaa lajia, melkein yhtä monta kuin ihmistäkin. Valheen kanssa sama juttu. Se minkä joku tajuaa valheeksi, on jollekin toiselle täyttä totta.\nNiin. Mielenkiintoisia keskusteluja täällä! Sekö tänne ihmisiä vetää?\nIines 07 elokuuta, 2013 15:23\nSiis tuohan on kyllä selvä asia, sillä sehän lukee blogissasikin, että Avatar, Pikkuliisu, Liisu ovat sama henkilö. Kaikkihan sen tietävät.\nMinustakaan se ei mene niin, että kaikki ovat lähtökohtaisesti hyviä. Narsisti ja psykopaatti (luonnehäiriöisten ryhmästä) eivät ole lähtökohtaisesti hyviä, eikä heitä voi hyviksi "eheyttää". He ovat oikeasti pahoja, eikä heillä ole toimivaa omaatuntoa. Tämä on nykyisen psykiatrisen lääketieteen ja vaikkapa teologien esittämä tutkimustulos ja ajatusmalli. Minusta on mielenkiintoista, että teologitkaan eivät tässä kohdin näe näissä ryhmissä muutoksen mahdollisuutta, pahasta hyväksi tms.\nLapsikaan ei ole synnynnnäisesti "hyvä" - eikä paha. Jos lasta ei ohjata muita huomioonottavaan käytökseen, tulee tilalle viidakon laki: lapsi ottaa väkisin tai esimerkiksi lyö saadakseen tavaran itselleen, koska se on nopein ja tehokkain tapa saada haluttu tulos. Lapsi ei luontaisesti pyydä tavaraa hymyilemällä, hän yksinkertaisesti pyrkii toimimaan maksimaalisella tavalla päästäkseen lopputulokseen. Jos pahalla keinolla pääsee, eikä kukaan ohjaa, se jää tietenkin malliksi päälle. Näin ihminen ei siis ole synnynnäisesti hyvä eikä paha, vaan tulokseen tähtäävä yksilö.\nLuonnehäiriöisten osuus on valitettavasti kasvusuunnassa. He eivät siis parane edes rakkaudellisella kohtelulla, sillä he eivät ole mielestään sairaita tai häiriöisiä - vika on muissa, aina, ja he voivat murhata vaikka sen hyvän ihmisen, koska "se ansaitsi sen".\nसारी 06 elokuuta, 2013 15:58\n"Ihamuotila ilmoittaa, että yhtiö kuitenkin säilyttää Moorehousen kankaan kokoelmissaan. Hän perustelee päätöstä muun muassa sillä, että suunnittelijan kuvaus taiteellisen inspiraation lähteistä "vaikutti täysin uskottavalta"."HS\nSori että höpisen edelleen tästä Marimekosta, mutta kun tästä kopioinnista taannoin puhumme, en arvannut miten naurettavaksi yhtiön selitykset saattavat heretä.\nSiis suunnittelija voi kopioida ihan rauhassa, kun vain keksii uskottavan tarinan isoisänsä puutarhasta "taiteensa" tueksi.\nTaidan tässä maalata naisen salaperäisesti hymyilemässä:\nSe on mun täti niinkuin minä sen muistan, ihan varmana on!\nIines 06 elokuuta, 2013 16:14\nNäissä toistuvissa suoranaisissa plagioimisissa menee koko Marimekon taidekuosien uskottavuus. Uskon että varastamisia on enemmän.\nMolemmissa tapauksissahan yhtäläisyys on niin ilmeinen, ettei sitä selittämällä voi muuta kuin pahentaa asiaa.\nSitä jää vain miettimään, mikä saa osaavat taiteilijat varastamaan muotoja, värejä ja malleja muilta. Missä on taiteellinen kunnianhimo ja henkinen luovuus? Vai onko Marimekko työnantajana sellainen hiostaja, ettei luovuudelle jää aikaa?\nसारी 06 elokuuta, 2013 16:32\nYhtiöhän se saa tässä narrin imagon, mutta en minäkään ymmärrä näitä suunnittelijoita. Eikö tosiaankaan mitään muuta saa aikaiseksi?\nItse yrittäisin edes hiukan häivyttää alkuperäistä, edes sen verran voisi nähdä vaivaa.\nसारी 06 elokuuta, 2013 16:33\nSiis en kyllä kopioisi alunperinkään. Kyllä nyt sen verran pitää ammattiylpeyttä olla!\nTapsa 06 elokuuta, 2013 17:37\nTaiteilijat ovat varmaan niin ehdottomia rehellisyydessään, etteivät kopioidessaankaan sorru peittelemään jälkiään?\nMe mainostaiteilijathan varas... hmmm... lainaamme vaikutteita jatkuvasi, mutta yritämme tehdä sen niin, ettei leivätön pöytä kutsu. (Minäkin olen vuosikymmenien aikana saanut vain yhden langettavan päätöksen raastuvasta.)\nHuomasitteko muuten, miten nerokkaasti lappilaiset markkinoivat hillojaan Hakaniemen torilla? Tuosta vaan kartelli-kortilla pelasivat muut myyjät tuppeen. (Joku pohjoisen pelejä tunteva voi selittää, mitä se tarkoittaa.)\nसारी 06 elokuuta, 2013 18:19\nLuulin olevani liian kyyninen, kun lappilainen "noi kiusaa" oli mielestäni kieroa mainontaa.\nIines 06 elokuuta, 2013 19:46\nVoi kun en huomannut. Kyseessä taisi olla jokin tv-juttu, mainos ehkä. Sanon heti mielipiteeni, jahka onnistun näkemään mainoksen!\nSiis kyllähän taiteilijakin imee jatkuvasti vaikutteita, kirjailija sieppaa lauseita. Marimekon taiteilijalla varastaminen vain on törkeää, kun koko juttu on varastettu, vieläpä muilta taiteilijoilta! Muilla lainailu on pienempää, osa jostakin.\nTapsa 06 elokuuta, 2013 21:20\nEi se mikään mainos ole, vaan lappilaiset hillamyyjät kantelivat medialle, että muut myyjät tulivat haukkumaan heidät liian halvoista hinnoista. Torimyyjät siis sopivat hinnat etukäteen eli kielletty kartelli olisi kyseessä.\nNo, muutaman vuosikymmenen kokemuksella vakuutan, että Hakaniemen torilla on ihan takuulla kartelli eli sovitut hinnat. Kukaan ei vedä välistä. Paitsi nyt ne lappilaiset, jotka saivatkin kaikki hillansa heti myytyä.\nPS. Torillahan maksetaan kaikki käteisellä. Pyysin kerran kuitin torikahvilasta ja hölmistyneellä myyjällä kesti varttitunti kirjoittaa sellainen. Eli mitenköhän on verojen kanssa?\nIines 06 elokuuta, 2013 22:14\nTaatusti torikauppa on verotonta tuloa monelle. Kuka hullu osaa veronsa laskea ilman kuitteja?\nHieman hämmästyttää monien liikkeitten tapa kysyä nykyään: otatko kuitin tai tarvitaanko kuittia. Ehkä tämä on eri juttu, sillä summahan lyödään kuitenkin koneeseen, vaikka kuitti jääkin antamatta asiakkkaalle. Minusta on hullua kuitenkin, että moni sanoo, ettei ota kuittia.\nsyysmyrsky 06 elokuuta, 2013 22:46\nIhan vaan omana mielipiteenäni sanoisin,että Sofi Oksanen ei minua kosketa mitenkään erityisellä taiteellisella,kirjallisella lahjakkuudellaan.\nPuhdistus oli ihan luettava kirja,mutta on niitä muitakin,muidenkin,kirjoittamia.Rahantakojalajissa hän kyllä on ihan omaa luokkaansa.\nIines 07 elokuuta, 2013 08:55\nOksasessa on mielenkiintoista se ristiriita, joka tässäkin keskustelussa hyvin ilmenee. Kaikki sanovat, että hän on lahjakas kirjoittaja ja että hänen kirjansa ovat hyviä, mutta ketään Oksasen teksti sinänsä, hänen tapansa kirjoittaa ja luoda kuvia ja tapahtumia ei tunnu koskettavan - käyttääkseni tätä hieman epämääräistä sanontaa. Oksanen ei mene tunteisiin. Aika merkillistä, että hänet silti äänestetään ykköseksi sekä lukijoitten että kriitikoitten listalla.\nOlisiko kuitenkin taas kyse siitä, että lukijat äänestävät sen mukaan, miten olettavat, että kuuluu vastata tällaiseen kulttuurikysymykseen? Heidän ikään kuin tulisi tietää, mikä on paras kirja.\nAnnaY 07 elokuuta, 2013 09:25\nOlen miettinyt samaa asiaa. Ystäväpiirissäni on monta ktiivista lukijaa, joiden kanssa olen asiasta jutellutkin. Joidenkin kirjojen kohdalla olemme päätyneet samaan ajatukseen kanssasi. Allekirjoitan täysin toisen kappaleesi. Eihän sitä nyt voi olla niin huono maku kirjallisuuden suhteen, että ei Oksasta ymmärrä.\nKun kerroin eräässä kirjallisessa keskustelupiirissä, että en pidä Oksasen kirjoista, minua paheksuttiin katsein ja tuhahduksin ja sanottiin, että onhan hän sentään maailmankuulu suomalainen kirjailija. Mie kysyin, että mitä sillä on tekemistä sen kanssa, että en pidä hänen tavastaan kirjoittaa? Sain vastaani hiljaisuuden.\nTapsa 07 elokuuta, 2013 16:27\nKorjaan nyt heti, että kyllä minua Oksasen kirjat - etenkin Puhdistus ja tavallaan tämä Kyyhkysetkin – koskettavat. Ja pidän hänen tyylistään, osittain, ja osittain en. Jatkan tätäkin aihetta sitten alustuksessani. Että mikä tekee Oksasesta hyvän kirjailijan. Sillä sellainen hän on.\nAnnaY 07 elokuuta, 2013 16:55\nUskon sinua Tapsa. Oksanen on hyvä kirjailija. Mutta se ei tee tyhjäksi sitä, että joitakuita hän koskettaa ja toisia ei.\nHänellä tuntuu olevan myös markkinoinnin tajua, sillä hän osui valitsemaan aiheensa ja tekemään kirjansa juuri oikeaan aikaan. Ei siinäkään mitään väärää ole.\nMinä vain en saa hänestä sellaista tuntumaa, jota kirjoista haen ja se harmittaa minua.\nKokonaan toinen asia on se, kuka määrittää hyvän ja huonon kirjallisuuden Berliinin muurin. Kuka päättää mitä on kirjallisuustaide.\nMutta sitä mieltä kyllä ole, että loppupeleissä lukijat ovat aidoin arvosteluraati. Sana jalkautuu ihmisten keskelle ja ostaja viimekädessä päättää mitä hän haluaa hyllyynsä hankkia.\nTapsa 07 elokuuta, 2013 20:36\nMinulla on sama ongelma Kjell Westön Missä kuljimme kerran kanssa. Ihan sujuvaa ja mielenkiintoista, mutta ah niin pinnallista ja ainakin minua koskettamatonta. Yritin kovasti pitää siitä kirjasta, mutta en kyennyt. Toisaalta se ei ärsyttänytkään, vaan jätti välinpitämättömäksi. Aika ja hahmot eivät eläneet sielussani. Moni kuitenkin kertoo, että heidät se vei mukanaan.\nAnonyymi 07 elokuuta, 2013 13:08\nOlisi aika outoa jos kriitikon ja vakiolukijan mielipiteet luetusta kirjasta olisivat kaikilta osin yhtenevät. Vaikka kaikilla arviointiin vaikuttaa oma subjektiivinen lukukokemus niin ammatilliseen osaamiseen kuuluu eittämämättä jäävätä omat ei kirjalliset tuntemukset mahdollisimman vähiin.\nKoska Oksanen on tietoisesti luonut ristiriitaista ja kantaa ottavaa mediapersoonaansa on hyvinkin vaikeaa arvioida hänen tuotantoaan pelkistä kirjallisista lähtökohdista vailla ennakko-odotuksia. Etenkin kun hän sekoittaa teoksiinsa selkeästi omaelämänkerrallisia yhtymäkohtia ja aineksia.\nVaikka Oksanen on poikkeuksellisen paljon valottanut yksityiselämäänsä vaatefetisseineen ja seksistisine tasa-arvovaateineen niin todellinen ja aito Sofi on yhtäkaikki, peräti tuntematon. Todellisuudessa tuo "vahanaama" ja kireän koleasti puhuva nuori nainen on aranoloinen näyttelijä, roolimalli.\nKriitikot ovat jo omalta osalta luoneet laatukirjallisuutta luovan kirjailijan, mediapersoonan jota on enää mahdotonta irroittaa ulkoisesta kuorestaan ja sen osin luomasta mielikuvasta, vahvasta ja itsenäisestä toimijasta jolla on "sanottavaa". Mutta, oikeasti, mitä?\nIines 07 elokuuta, 2013 13:23\nNiin, siis juuri tätä ilmeisen aran ja pidättyvänoloisen sisimmän aukeamista tässä odotellaan... Eihän se ole sisintä, että kertoo S/M-mieltymyksistään. Se on pintaa.\nPäivänselvää on, että lukijakunnan ja kriitikoiden mieltymykset ovat toisistaan paljonkin poikkeavia. Kertovathan tämän jo myyntitilastot: Hietamiestä ja Päätaloa on myyty pilvin pimein, Haavikkoa näihin verrattuna varsin ohuelti. Itse toivon, että hajurako säilyy ja levenee, sillä kriitikot kirjoittavat elitistisesti toisilleen. Viis heistä. En silti kiellä heidän asiantuntemustaan ja voin olla samaakin mieltä kritiikin kanssa.\nTapsa 07 elokuuta, 2013 16:29\nJos Oksasen mediaosaaminen selittää hänen menestyksensä Suomessa (= meitä metsäläisiä on helppo vedettää), niin mikä sitten selittää hänen menestyksensä maailmalla? Tulen vastaamaan tähän kysymykseen (mikäli muistan).\nAnnaY 07 elokuuta, 2013 17:00\nHyvä kysymys Tapsa, olen sitä itsekin miettinyt. Voisiko kysymykseen oikeasti tulla mediaseksikkyyden lisäksi oikea ajoitus?\nScifillä oli aikansa, Harry Pottereilla samoten. Vampyyreillä ja muilla erikoisilla ilmestyksillä oma aikansa, joka laskostuu päällekkäin outouden kanssa. Lukeeko kansa sittenkin muodin ja trendien mukaan?\nIines 07 elokuuta, 2013 17:17\nMinä mietin, voisiko yksinkertaisesti aihe kiinnostaa. Neuvosto-Viron propagandistisesti kirjoitetun historian oikeinkirjoitus on ehkä jopa myyvä teema. Kaikkea kun ei vieläkään liene paljastettu.\nAnnaY 07 elokuuta, 2013 18:19\nSitä juur tarkoitin vaikka sanoin huonosti. Aihe, ajoitus ja mediaseksikkyys!\nIines 07 elokuuta, 2013 19:32\nKyllä, ja tämä teema kiinnostanee läntistä maailmaakin jonkin verran. Mikähän lienee menestys Yhdysvalloissa, siis paljonko kirjaa/kirjasarjaa on myyty? Kustantaja oli aika iso ja tunnettu.\nAnonyymi 07 elokuuta, 2013 13:10\n"Oksanen ei mene tunteisiin."\nVäitän nyt kyllä vastaan, Iines.\nOksanen kirjoittaa niin, että lukija saa tuntea omat tunteensa, eikä niin että lukija joutuisi kannattelemaan kirjailijan tunteita. Siinä on se ero, joka erottaa taiteellisen teon huonosta viihteestä.\nIines 07 elokuuta, 2013 13:28\nEi, vaan tarkoitan sitä, että Oksanen ei saa lukijan tunteita elämään. Kaikki jää kylmäksi ja hieman ulkokohtaiseksi. Lukija tuntee tunteita vain yleistämällä: ahaa, kun naista raiskataan, se on kamalaa, ahaa, kun mies ammutaan, se on kamalaa, ahaa, kun koti poltetaan, se on kamalaa.\nSilti pidin kyyhkyistä. Onhan se niin, että kamala on kamalaa, ja sen kertomisessa Oksanen on hyvä, koska hänellä on runsaasti todistettua tietoa, jonka kertoo tarkasti ja taitavasti.\nDelilah 10 elokuuta, 2013 11:36\nMinäkin pidin Kyyhkysistä. Miten taitavasti ja tunteita kuohuttavasti Sofi Oksanen kirjoittaa niljake takinkääntäjästä ja tuosta ajasta! Ilolla odotan Tapsan kirjoitusta Einesbaariin.\nLiisu 07 elokuuta, 2013 14:36\nSittenkin se meni oikein väärään paikkaan! (hymiö). Siis tuo mun kommentti. Mitenkä tämä keskustelu lainehtiikin. Ihan keinuttaa kuin seisoisi laivankannella!\nIines 07 elokuuta, 2013 15:32\nMinusta se meni ihan oikeaan paikkaan, ja vastasin sinne.\nAnonyymi 07 elokuuta, 2013 15:20\nOn pirunmoista, koko ammattikunnan väheksymistä, toivottaa kaikki kriitikot hiiteen. Jos nyt yhtään objektiivisesti tarkastelee esim. Einesbaarin arvotettavaksi/arvosteltavaksi otettuja kirjoja niin ne eivät poikkea millään tavalla korkeakulttuuriksi ja myös kriitikoiden hellimiksi kirjoiksi määritelmästä tarjonnasta.\nSe, että kirjallisuuden tasoksi ja ainoaksi oikeaksi määrittelyksi otettaisiin ns. tavallisten lukijoiden antamat subjektiiviset lukukokemukset ja arviot niistä niin luulenpa että oltaisiin lähempänä Harlekiini-kirjallisuutta. Ammattikriitikko arvioi enemmän kulttuurisen ja sosiaalisen tilan, arvojen ja arvostusten kautta, niitä vasten. Luo pohjaa kirjallisuustaiteelle.\nPelkkä elitismin ja institutionaalisuuden vastustaminen ja mitätöiminen ei lisää kirjojen arvostusta ja "tasoa" eikä tee yhdestäkään pöytälaatikko-kirjailijasta tulevaa klassikkoistia.\nIines 07 elokuuta, 2013 15:48\nLuepas, Anonyymi, nyt taas taas vähän hillitymmin minun sanaani. Missään en ole sanonut, että kriitikoitten ammattikunta pitäisi lopettaa tai että vain lukijoiden mielipide olisi ainoa oikea.\nSe mitä ivaan vähän, on kritiikkien kaavamaisuus ja kieli, silloin kun kritiikki irtautuu sellaiseen lentoon, että voidaan puhua metakirjallisuudesta. Kriitikko pyrkii kirjoittamaan kirjallisuutta toisesta kirjasta, sillä kuitenkin ratsastaen. Tässä kritiikin tehtävä on ymmärretty väärin.\nJos kritiikki operoi vain tieteellisillä ja filosofisilla kirjallisuuskäsitteillä, se tietenkin voi edistää kirjallisuustiedettä. Vaan silloin kannattaa katsoa alustaa, jolla kritiikki lepää, tekstin kontekstia. Jos se on Hesarissa, kritiikki pitäisi kirjoittaa suurelle yleisölle, jos se on Parnassossa, niin tällöinkin se mielestäni pitäisi kirjoittaa lukijoille ja ehkä jo hivenen kirjallisuuden tasojen syvemmille harrastajille. Vika onkin siinä, että joskus kritiikki suunnataan selvästi vain omalle väelle, muille kirjoittajille ja kirjallisuuden asiantuntijoille. Tämmöinen tuntuu tavallisesta hyvin kieltä ja kirjallisuutta tuntevastakin joskus brassailulta, kun näkee, miten hienosti (ja silti ontuen) sanoja pyöritellään. Paraskin kritiikki on aina ymmärrettävää, selkeää ja suomenkielistä sanastoltaan.\nAnonyymi 07 elokuuta, 2013 16:04\nLuepas, blogisti, nyt taas vähän laveammin sanomaani. En ole missään sanonut sinun sanoneen koko ammattikunnan lopettamisesta.\nEi vähä iva mittään, mutta kun se on lähes koko aikaista ja tarkoitushakuista. Ei oikea kriitikko pyri kirjoittamaan kirjallisuutta lukemastaan kirjasta ja tottakai – media jossa kriitikko julkistaa arvionsa vaikuttaa, kuten "ajan henki".\nVäitteet kriitikoista jotka kirjoittavat vain toisilleen on tarkoituksellista pahansuopuuta ja kyynisyyttä. Kysy vaikka riemuiten Rikulta!\nRiku Riemu 07 elokuuta, 2013 16:08\nToisilleen ne kirjoittaa.\nIines 07 elokuuta, 2013 16:09\nKyynisyyttä ne voivat olla, mutta eivät pahansuopuutta. Kritiikithän ovat lempiruokaani.\nJa kyynisyyttäkin vain siteeksi. Sen verran että vähän on ruutia kommentissa.\nIines 07 elokuuta, 2013 16:10\nHyvä Ritshard. Lyhyestä virsi kaunis.\nAnonyymi 07 elokuuta, 2013 16:28\nSynnynnäinen hyveellisyys vailla minkäänlaista pahansuopuuta on yhtä epäilyttävää kuin kainiisti ja alati hymyilevä tai kritiikittämästi kannustava ja arvioiva kanssaihminen. Ja, rumpuja päristelevä hyväntekijä.\nIines 07 elokuuta, 2013 16:39\nMikä hemmetin hyveellisyys? Häh?\nMuista, että kuva, joka mielessäsi on, on oman mielesi luomus. Minä en sille mitään voi.\nAnonyymi 07 elokuuta, 2013 18:07\nEt voi sillekkään mitään, että niin toimii myös oma mielesi.\nIines 07 elokuuta, 2013 18:16\nEi toimi. En edes arvosta hyveellisyyttä, sillä se on minusta teeskentelyä. Se mitä arvostan, on rehellisyys, aitous luonnollisuus. Olkoon se sitten vaikka negatiivistakin.\nAnonyymi 07 elokuuta, 2013 19:14\nEt kai vakavissasi halua väittää että pystyt subjektiivisesti, vain reaaliteetit ja faktat huomioiden versioimaan yhdenmukaisen tulkinnan kirjan kirjoittajan kanssa.\nTuhan olisi tämän vuosisadan pommi. Absoluuttinen mielen yhdentyminen.\nIines 07 elokuuta, 2013 19:25\nTapsa 07 elokuuta, 2013 16:37\nAnonyymilläkin on kyllä asiantynkää analyysissaan, en kieltää voi, meinaan ainakin sitä kohtaa, mikä koskee Einesbaarin kirjavalikoimaa.\nTotta puhuen ihmettelen nyt, etten ole kirjoittanut alustusta Päätalon koko tuotannosta (olen sen lukenut, jopa hartaudella). Olisiko syy se, että teillä muilla menisi sen lukemiseen muutama vuosi?\nMutta jos Iines sallii, ja miksei sallisi, niin voisin joskus syysyön synkkyydessä kirjoittaa alustuksen pelkästään Päätalosta. Että miksi kaltaiseni kirjallisuusfriikki pitää häntä ainutlaatuisena, kun taas suurin osa kaltaisistani kirjallisuusfiikeistä ei pidä. Vaan esim. vertaa häntä viihdekirjailijoihin.\nMietin jopa, että onko Oksasen ja Päätalon välillä jokin yhteys?\nIines 07 elokuuta, 2013 16:43\nSiis huomatkaa nyt, hyvät herrat ja muut lukijat, että jo nimi Einesbaari viittaa kyseisen kirjallisuusblogin tehtävänkuvaan. Siinä on visio ja missio, yhdessä nimessä.\nEinesbaarissakin, ja ehkä nimenomaan siellä, voi puhua samoja pärinöitä kuin Parnassossa. Miksei voisi? Nimi on silkkaa satiiria. Miljöö vain on esteettinen raunio. Ehkäpä tuhkasta syntyy jotakin.\nIines 07 elokuuta, 2013 16:45\nMinä en ole Päätaloa lukenut, mutta se ei estä Tapsa sinua vaipumasta syysyön synkkyydessä tuimaan ajatukseen, esseeseen Päätalosta. Oikeastaan kehotan sinua tarttumaan aiheeseen, kun tunnet kutsumusta.\nRiku Riemu 07 elokuuta, 2013 17:34\nOlen minä Päätaloa metrikakskytäsenttiä lukenut.\nMies joka ei osanut milloinkaan nauttia. Teki yksinkertaisimmatkin asiat vaikeimman ja raskaimman kautta, koska ajatteli niin kuuluvan tehdä. Kohtalon ilkeydestä sai, tupakoimaton mies, keuhkosyövän. Kuolevan miehen viimeisistä haastatteluista paistoi syvä pettymys: "Tässäkö tämä kaikki oli?"\nTapsa 07 elokuuta, 2013 20:48\nAivan. Päätalon vahvuus on siinä, että hän kertoo tavallisen tallukaisen tavallisesta elämästä. Hän sattui vain elämään aika mielenkiintoisessa ajassa ja olosuhteissa. Ja tekemään vielä aidon luokkaretken, jos tätä svenskien tyhmää termiä käyttäisin. Hän oli yksi meistä vajaavaisista - tai oikeastaan meidän vanhemmistamme tai isovanhemmistamme. Ketäpä he kiinnostaisivat?\nPäätalon paradoksi on siinä, että näin ällistyttävän vaatimaton mies kertoo itsestään yli kymmenen tuhannen sivun verran ja sadat tuhannet lukevat joka rivin eläytyen.\nMillainenkohan on sen norjalaisen Knausgårdin kirjasarja, onko joku lukenut? Meinaan, että eikö siinäkin kerrota tavallisesta elämästä tavallisia asioita ja jopa nirppanokkaiset kriitikotkin laskevat ihastuksesta alleen?\nIines 08 elokuuta, 2013 09:11\nAiemmin mainitsemani Martti on Päätalo-fani. Hän on tuonut Martan kesämökin hyllyihin pari hyllyrivillistä Päätaloja. Muuta hän ei sitten luekaan, paitsi ravinto- ja terveysoppaita. Veikkaan, että hän osaa Päätalonsa ulkoa.\nPäätalo ei ole koskaan noussut kuitenkaan samoihin sfääreihin kuin Linna, joka myös on kirjoittanut tavallaan sukutarinaa. Mitä Päätalolta siis puuttuu, jota Linnalla on? Kumpaakin heistä kansa rakastaa.\nTapsa 08 elokuuta, 2013 14:45\nLeinoa lainatakseni Linna kuvaa tämä: "...ei katoa mahti, jonka on laulanut mahtaja kansansa sielun."\nLinna on taiteilija, joka on veistänyt oman versionsa suomalaisuudesta, historiasta ja kansasta. Päätalo on kertoja, joka tuo meille menneisyyden tähän ja nyt, elävänä.\nLinna on Väinämöinen, Päätalo on sukupolvensa tulkki.\nLiisu 07 elokuuta, 2013 17:56\nTämä on niin kiintoisa keskustelu, että pakko syöttää oma mielipiteensä joukkoon.\nLuen melkein jokaisesta kirjasta kritiikin, ennen kuin luen k.o. kirjan. Kirjastosta saatan lainata jonkun opuksen, joka sitä plaratessa tuntuu kiinnostavalta, tai jonka tekijää arvostan. Mutta koskaan en hanki itselleni teosta, josta en tiedä mitään. Toisin sanoen arvostan kriitikoita, mieluiten sellaisia, jotka tekevät katselmuksia kirjoista työkseen ja ovat opiskelleet kirjallisuutta ja sen kautta tutustuneet maailmankirjallisuuteen. Silti en anna heidänkään määrätä mistä kannattaa pitää, tai olla pitämättä heidän mittakaavansa mukaan.\nMieluisimpia lukukokemuksia olen saanut ns.klassikkokirjailijoilta, mutta heistäkin vain määrätyiltä, en kaikilta. Esim. vanhemmista klassikoista mieluisia ovat esim. Vergilius (ikivanha) ja Proust 1800-1900-luvun vaihteesta, (parhaillaan makaa tuossa vieressä Proustin Päivällisvieras ja muita kertomuksia, vatsallaan auki ) joitain mainitakseni. Vaikka ne kuvaavat menneitä aikoja, jotain yleisinhimillistä ja tuttua tulee niissä koko ajan vastaan tuoreena ja ajattomana kuvauksena.\nMitä Oksasen kirjoihin tulee, en ole erikoisemmin niiden ystävä. Joku sanoi tuolla, että kuvaus niissä on viileää, melkein kylmää ja väkivaltaista. Olen samaa mieltä. Niiden menestys johtuu mielestäni ainakin osittain siitä, että ne, kaksi viimeistä, kuvaavat aihetta ja aikaa, josta on vähemmän kirjoitettu ja joista on pikemminkin pitkälti vaiettu. Aika ja aihe ovat sattuneet hyvään saumaan.\nVielä sanoisin tuohon Anonyymin kommenttiin hyveellisyydestä ja pahansuopaisuudesta, että kun katsoo pientä vastasyntynyttä lasta, on vaikea kuvitella, että siinä suloisessa otuksessa piilee perkele ja enkeli odottamassa, kumpaan suuntaan kehitys alkaa kulkea, kehityykö siitä linnakundi, kenties murhaaja, vai hyväntahtoinen, toisia huomioon ottava kunnon kansalainen. Yleensä taitaa olla, että siitä on tulossa ihan tavallinen ihminen, jossa on tarpeen tullen sopiva annos sekä hyvää että pahaa. Olosuhteet, ympäristö ja erikoisesti geenit, jotka hän on perinyt vanhemmiltaan tai aikaisemmilta sukupolvilta näyttelevät yllättävän suurta osaa. Ihminen on oman itsensä ja luonteensa vanki.\nKasvatuksella on osuutensa. Mutta myös sattumalla, sillä kilpaa ne siittiöt juoksevat ja sattuman kaupalla joku niistä tavoittaa maalinsa. Suurin osa menee hukkaan. Luonto on arvaamaton ja oikutteleva tuhlari. Kuka se loikaan ihmisen? Jumala? - Oli se kuka tahansa, jonkinlainen valuvirhe löytyy jokaisesta. Siltä ei säästyne kukaan.\nIines 07 elokuuta, 2013 19:39\nSiis kritiikkejähän tulee luetuksi aina ennen kuin kirjan ostaa. Se on nimenomaan kritiikki, joka kiinnostuksen herättää. Nuo klassikot luin suurimmaksi osaksi opiskeluaikana, hyvin nuorena, liiankin nuorena, pääaineenihan oli kirjallisuus, josta tutkintoni tein. Suomen kieli oli toinen pääaine, kakkosaine kirjallisuuden jälkeen.\nOn jotenkin harmi, että koko ajan tulee niin paljon kiinnostavaa uutta, että moni klassikko jää edelleen odottamaan vuoroaan. Niihin ei ehdi tarttua, kun ajankohtaiset tunkevat tajuntaan. Kirjoja ilmestyy liikaa!\nIines 07 elokuuta, 2013 19:47\nLiisu, se vielä, että eivätköhän nuo perkele ja enkeli ole sellaisia ääripäitä, joita useimmat ihmiset eivät eläissään ole. Valtaosa on siltä väliltä. Ihmisessä on valmius sekä hyvään että pahaan, ja useat asiat ratkaisevat, missä määrin ne elämässä astuvat esiin. Minusta parasta olisi, kun kumpaakaan ääripäätä ei joutuisi kovasti käyttämään, yletöntä pahuutta tai yletöntä hyvyyttä. Molemmissa on liikaa. Jokin on aina pielessä, jos kohtaa äärettömiä tiloja. Tarkoitan, että ei voi olla ääretöntä hyvää, ellei jossain ole ollut ääretöntä pahaa.\nTapsa 07 elokuuta, 2013 20:52\nIhmistemppelin kupolissa laulaa enkelikuoro ja kellarissa koirat ulvovat, sanoi jo filosofinero Nietzsche.\nAnonyymi 07 elokuuta, 2013 19:09\nErään määritelmän mukaan mikään kirja ei ensimmäiselläkään lukukerralla ole uusi. Aisemmat lukukokemukset antavat pohjaa uusille tuntemuksille ja muistoille, herättävät emootiot ja asenteet. Kokoamme lukiessamme omaa minuuttamme.\nJo se, että tuntee luettavaa kulttuuria ja ympäristöä avaa runsaampia samaistumismahdollisuuksia ajantasaiselle haltioitumiselle, johdattelulle ja "antautumiselle". Lukeminen saattaa olla lähes kirjoittamista vastaava luova prosessi. Vaikkakin näyttäytyy kriikoidenkin tulkitsemana samansuuntaiselta vallitsevien arvojen ja normien mukaisesti.\nPäätalo ja Oksanen ovat kirjailijoina lähes toistensa vastakohtia vaikka tuotannossa häpeästä kirjoittavatkin sillä toinenhan vai häpeää itseään. Molemmat ehkä kirjoittavat yhteiskunnan murroksesta ja tuomista ilmiöistä mutta vain toinen manipuloi draamalla ja medialla.\nVain toinen kertoo aidosti ja dokumentaarisesti omasta isestään, sitä hajoittaen, toinen rakentaen ristiriitoja ja vastakohtaisuuksia. Vain toinen kirjailijoista on aikakautensa antisankari. Paitsi kainuulaisille.\nTapsa 07 elokuuta, 2013 20:59\nEn koskaan lue uusia kirjoja, koska vanhat ovat parempia, sanoi toinen filosofinero, Räsäs-Rauski.\nAnonyymin asiantuntevaa analyysia korjaan vain sen verran, että Päätalo on Koillismaalta, ei Kainuusta. (Ero ei toki ole iso.) Lisäksi väittäisin, että Päätalo on koko työväen- ja keskiluokkaisen ikäluokkansa sankari, sekä suurelle osalle heidän lapsiaan.\nKun olin Ruotsissa nuorena miehenä, meillä muodostui siellä tiivis, koko elämänikuinen ystävyysporukka, jonka ainoa yhdistävä tekijä alussa oli Päätalo.\nAnnaY 08 elokuuta, 2013 08:47\nTaivalkoskella ja Kurtissa aikoinaan asuneena olen minäkin Päätaloni lukenut, jokaisen, ja pidän hyvänä ajatuksena sitä, että hän on kuvannut oman elämänsa kautta selkosten kansaa.\nPäätalon pikkutarkka kerronta on varsin haastavaa ja väleen puuduttavaakin luettavaa, mutta ansaitsee paikkansa kirjallisuudessa.\nElin lapsena Koillismaalla ja minusta oli kiinnostavaa lukea, miksi koulutoverini perheet olivat selaisia kuin olivat.\nAinoa asia, jota siihen aikaan osasin ihmetellä, oli se, että miksi minulla oli vain yksi sisko, kun Vääräniemen Rauhalla oli sisaruksia joka luokalla, melkeinpä kaksi parhaalla. Rauhan ystävänä minua ei Kurtin koulussa nimitelty possuksi, vaikka olin sangen pulska tyttö.\nAnnaY 08 elokuuta, 2013 08:48\nPiti laittaa että minusta oli hauska AIKUISENA lukea...\nAnnaY 08 elokuuta, 2013 08:49\n.. kiinnostavaa AIKUISENA.. What ever.. pojantyttö soittaa ovikelloa. Me lähdetään rokkiristeilylle!\nIines 08 elokuuta, 2013 09:03\nJestas, AnnaY, hienoa! Pane menemään, lannetta nyt vaan vatkaamaan ja polvia notkistamaan. Minäkin lähtisin heti minne vaan, kun olisi matkaseuraa!\nsyysmyrsky 07 elokuuta, 2013 21:35\nVielä sanoisin tähän,että siksihän maailma on täynnään kirjoittajia ( ja hyvä niin ), että jokaiselle löytyisi jotain,mikä koskettaa,puhuttaa.\nTärkeintä minusta on se ,että yleensäkin luetaan.\nOmista lähtökohdistamme katsomme sitä,mitä luemme ja sillä on oma uniikki merkityksensä kaikille.\nHyvä,että ylipäätään joku kirjoitaa ja joku lukee.\nTapsa 08 elokuuta, 2013 08:54\nTarinankerronnalla on pitkät perinteet. Eivätköhän esivanhempamme jo Afrikan taivaan alla Ison Hautavajoaman aikoina öisillä leirinuotioilla turisseet toisilleen niitä näitä, elämästä, unista, hengistä, seksistä, tuonpuoleisista. Sieltä minä etsisin kirjallisuuden juuria.\nIines 08 elokuuta, 2013 09:01\nSiellä ne ovat, Afrikan tumman tähtitaivaan alla, nuotion hehkussa ja kenties jo ennenkin sitä, ihmisen hengen ensilennot. Kyky ajatella on ikiaikainen kyky, ja siihen pohjaa kaikki esittäminen, jota myös taiteeksi voidaan kutsua.\nVasta kun ihminen keksi yhteyden kuvan ja sanan välillä, hän tuli ylipäänsä tietoiseksi siitä, että jokin esittää jotakin, kuvaa jotakin - luolamaalausten synty. Samaa varhaista perua sanankin esittäminen on, vaikka se sai näkyvän muotonsa käsittääkseni myöhemmin.\nRiku Riemu 08 elokuuta, 2013 09:35\nLukeminen ja kirjoittaminen ovat minusta yhtä hyviä harrastuksia kuin esimerkiksi lennokkien rakentaminen tai virkkaaminen. Paitsi tietysti, että virkatessa saa pannulappuja ja ihan komeita ne hienoimmat lennokitkin ovat.\nAnonyymi 08 elokuuta, 2013 09:56\nKyky ajatella on ihmisyyden perusta ja ilman tuota kykyä pelkkine aisteinemme olisimme eläimiä. Kalliomaalaukset eivät niinkään ole maalauksia, perinteisiä kuvia vaan pikemminkin tekstikerrontaa ja merkintää. Tuo kyky, ajatella, on perusta sanalliselle esittämiselle.\nIines 08 elokuuta, 2013 09:57\nLukiessa saa henkistä pääomaa, Riku, ja ymmärtää sitten paremmin ne lennokkien rakennusohjeetkin. Virkkauskin sujuu paremmin, kun pystyy lukemaan virkkausohjeita.\nNo siis, oikeastaan olen samaa mieltä. Taidan olla siitä harvinainen äidinkielen opettaja, että en koskaan käskenyt oppilaitten lukea tai antanut ensimmäistäkään lukulistaa. En jaksa vieläkään uskoa pakkoluettamiseen. Halun kuunnella ja lukea täytyy tulla itsestään. Ja kyllä se tulee, jos naperolle kuunteluiässä luetaan eikä aseteta pullukkaa television eteen istumaan hiljaa peliohjain kädessä.\nMutta siis, lennokinrakentamistaito on avaintaito! Samoin virkkaustaito.\nIines 08 elokuuta, 2013 10:08\nNo minähän juuri sanoin yllä, anonyymi, että esittämisen - symbolikielen - tajuaminen on merkki ajattelusta. Kaikki esittäminen on ajattelua, sen tulosta. Myös varhaiskantaisilla kulttuureilla.\nVarhaiset kalliomaalaukset ovat tiettävästi ihmisen ensimmäisiä maalauksia. Maalausten funktio voi tietenkin olla eri kuin vaikkapa Picasson maalauksilla.\nLuolamaalausten synnystä on esitetty monia tulkintoja. Yksi on metsästysonnen saaminen ja jumalien kunnioittaminen, toinen on vaikkapa se, että maalauksissa esitetään tarinaa samaanin hengen matkasta tuonpuoleisiin, kolmas vaikka se, että kuva ei liity edellisiin, vaan kuvaa puhtaasti ihmisen elämää, on siis samaa perua kuin nykytaide, osin arkisen esittävää, osin symbolista, kuvitteellista.\nRiku Riemu 08 elokuuta, 2013 10:28\nMinä pysyn tällä kertaa Eliot Rosewaterin linjoilla: "Tieteet ja taiteet voit huoletta unohtaa, ne eivät koskaan ole auttaneet ketään."\nMaalaustaiteen lähtökohta on keekoilu. Hengissä se on pysynyt varakkaiden snobien avulla.\nIines 08 elokuuta, 2013 10:43\nIhan raikkaita näkemyksiä. Kiva lukea tällaisia alituisen hypetyksen sijaan.\nVaan uskoi ystävämme Eliot kuitenkin alkuun taiteisiin ja tieteisiin, joita hän jopa tuki avokätisesti. Vasta ryvetyttyään ja rähjäännyttyään hän tokaisi tuon lausahduksen hieman katkerana tai pettyneenä. Ehkä hän uskoi, että maailma paranee ja parantuu ahneudestaan tukemalla hyviä asioita rahalla. Hän ei hoksannut sitten taiteen välillistä vaiktusta ihmiseen.\nAnonyymi 08 elokuuta, 2013 12:46\nRaikkaudesta en puhuisi mitään vaan ummehtuneisuudesta, suorastaan mädännäisyydestä.\nMontakohan kertaa on pitänyt polttaa näppinsä että on valmis allekirjoittamaan, vieläpä fiktiivisen henkilön sanomana, noinkin järjenvastainen ajatus.\nIines 08 elokuuta, 2013 13:10\nMädät on sulla housuissasi.\nOpettajana oppii arvostamaan näkökulmien erilaisuutta. Sinun tiesi opettajana olisi ennenkuulumattoman lyhyt. Sitä paitsi en voi mitenkään sanoa, että nuo näkökulmat olisivat vääriä. Kyllä niihin voi yhtyä ne ymmätäen. Ja kirjoittajan tuntien ymmärtää senkin, että mikään ei yleensä ole yksyhteen, vaan sanonnassa on tasoja, joille lukijan pitää nousta.\nAnonyymi 08 elokuuta, 2013 13:46\nEn todellakaan puhunut yhdensuuntaisista näkökulmista ja ymmärtämisen yhdestä ainoasta tasosta vaan kyynisyydestä elämänasenteena. Sehän täytyy opetella jos mikä.\nRiku Riemu 08 elokuuta, 2013 14:55\nNo huh, huh, anonyymi. Erilaisten näkökulmien tarkastelu tekee ihan hyvää. Jos ilmeinen lukutaidottomuus jätetään huomioimatta, kyynisyyden näkeminen siellä missä sitä ei ole, on...kyynisyyttä.\nEi sinun enempää kannata itseäsi nolata.\nIines 08 elokuuta, 2013 19:05\nKyynisyys on minusta muuten mainettaan parempi suhtautumistapa tai tunne taiteessa, kaikessa ilmaisussa. Se yhdistyy joltain laidaltaan satiiriin ja ehkä ivaan. Nämä kaikki ovat aina olleet tärkeitä taiteen komponentteja. Ilman niitä sanataide ja kuvataide olisi varsin köyhää ja latteaa. Ne ovat hyviä mausteita.\nNäistä kannattaa huomata, että ne ovat siis usein sidoksissa muihin suhtautumistapoihin, harvoin ne ovat yksinään vallitsevina. Mukana kombinaatioissa voi olla huumoria, parodiaa, kritiikkiä, jopa farssia.\nRiku Riemu 08 elokuuta, 2013 12:55\nMuutan siis linjaani. Koska anonyymi aikoo opetella lukemaan ja kirjoittamaan, vai aikooko?\nTapsa 08 elokuuta, 2013 14:54\nVoiko siis taiteen elinkaaren kuvata näin: keekoilu - nuotiotarinat - rummunpäristys - luolamaalaukset - kansantanssi - taidemaalaus - kirkkomusiikki - ooppera - elokuva - rokki - tv - tosi-tv.\nRiku Riemu 08 elokuuta, 2013 15:04\nKaikessa taiteessa on olemassa tasapainottelu tai kamppailu snobismin ja taiteen välillä. Taitelijoita alttiimpia ja nopeampia itsensä myyjiä, esivallan kaikkein auliimpia kumartajia, on vaikea kuvitella. Ei Eino Leino kakkaa puhunut, kun kertoi kuinka rikasten portailla on pyydellyt.\nMarco Bjurström ei ole taiteilija, mutta aika suut ammolleen aukaisevaksi vitsiksi muodostui, kun kääntyi Tarja Halosen hartaasta kannattajasta Niinistön ylistäjäksi.\nNiin se käy, saattaisi Rosewaterin Eliot sanoa.\nIines 08 elokuuta, 2013 19:14\nNo ei voi, Tapsa, ei tuo janasi ole mikään elinkaari. Taide tai sanoisin pikemminkin erilainen ilmaiseminen, esittäminen, ei kulje kohti jaloutta ja romahda siitä sitten primitiiviseksi, kansan pariin.\nTai asiaa voisi tarkastella niinkin, että käsityksemme taiteesta on turhan elitistinen ja lokeroitunut. Varhaiskulttuurien sana- ja kuvailmaisut eivät ole arvottomampia kuin opperan tai Parnasson tuotoksetkaan. Tositeleviso-ohjelma voi olla paremmin tehty ja upeampi kokonaisuus kuin Parnasson novelli, jota kukaan ei ymmärrä ensilukemalta.\nTätä ei pidä lukea tositeeveeohjelman ylistykseksi. En edes tiedä, mitkä kaikki ovat tositeeveeohjelmia, yhtään ohjelmaa en ole seurannut alusta loppuun, en edes sitä, jossa laulajat itkivat vuoronperään, kun toinen laulaja lauloi heidän laulujaan. On kyllä mahdollista, että kyynelten vieriminen oli kuvattu upeasti.\nTapsa 08 elokuuta, 2013 19:54\nSe olikin taiteen historiallinen kehityskulku 200 000 vuoden aikana. Netti unohtui.\nsyysmyrsky 08 elokuuta, 2013 15:25\nRiku Riemu sanoit minusta hyvin!\nToinen pojistani on pelannut jalkapalloa kohta 29v. ja kohtuullisen hyvin.\nToinen ei pelaa.\nMutta molemmat lukevat.\nEn tiedä olenko huono äiti,kun arvostan kuitenkin viime peleissä lukemista.\nOikeesti iloitsen molemmista,mutta sehän onkin ihan toinen juttu....\nIines 08 elokuuta, 2013 19:22\nMinun lapseni, jota olen nimittänyt Nanaksi kesäpäiväkirjassa, ei lue hyvää kirjallisuutta, vaan katsoo dvd-elokuvia ja sarjoja ja tekee käsillään monenlaisia askareita. Joitain englanninkielisiä kirjoja hän lukee. Tämä siitä huolimatta, että hänelle luettiin ja esitettiin lapsena paljon, loruiltiin ja keksittiin itse, oltiin niin luovia että. Ja siitä huolimatta, että hän on lahjakas kirjoittaja ja mahdoton verbaalikko puheissaan.\nEn pidä tätä pahana. Minusta ihminen saa valita itse, mitä tahtoo tehdä.\nAnonyymi 09 elokuuta, 2013 10:54\nKyllähän se on niin että synkkää pessimistiä ei auvoinenkaan elämä muuta, sitä, jolle tulevaisuudenuskokin on katteetonta optimismia. Vähäosaisuutta ja häpeää on kivuliasta tasoittaa jälkeenpäin. Jos vanhemmat ovat auktoriteettinä ja ymmärtämättömyyttään murjoneet lapselle tärkeitä asioita tai kännätessään hylänneet heidät ei noista mielen kuopista paklaamalla selviä. Rikkaat ostavat elämän itselleen sillä miksi kokea vahvasti ja syvästi, koska se sattuu. On mukavampaa olla, vain, ympäristäystävällinen tai sitten, pessimisti, niin ei satu niin pahasti.\nOnni on tosiaan unta vain!\nHilu 09 elokuuta, 2013 11:15\n”Päätalo ja Oksanen ovat kirjailijoina lähes toistensa vastakohtia vaikka tuotannossa häpeästä kirjoittavatkin sillä toinenhan vai häpeää itseään. Molemmat ehkä kirjoittavat yhteiskunnan murroksesta ja tuomista ilmiöistä mutta vain toinen manipuloi draamalla ja medialla.\nVain toinen kertoo aidosti ja dokumentaarisesti omasta isestään, sitä hajoittaen, toinen rakentaen ristiriitoja ja vastakohtaisuuksia. Vain toinen kirjailijoista on aikakautensa antisankari.” - Anonyymi\nLeikkasin ison pätkän, tähän alas, kun tuonne ylös ei enää mahdu.\nOksasen Puhdistus oli alun perin näytelmä, joten toki se on draamaa. Kirjoitettu kirjallisuus, paperille painetun kirjallisuuden, synty on tarinoissa joita ihmiset ovat esittäneet ja kertoneet toisilleen.\nKirjallinen kulttuuri, kirjoitus- ja lukutaito, on hyvin nuorta. Osa (25% ? – en tarkistanut) maapallon väestöstä on yhä kirjoitus- ja lukutaidotonta, elää vain puhekulttuurin varassa. Kaukana se ei ole meidänkään historiassa. Lukutaitoa ryhdyttiin opettamaan Suomessa 1600-luvulla, mutta kirjoitustaitoa vasta 1800-luvun loppupuolella (kirjoitustaidon koettiin uhkaavan valtarakenteita, siksi vastustus oli ankaraa).\nDraama on voimakas taidemuoto, koska se on moniaistista: esitykset rakentuvat useiden taiteiden lajien keinoin (ääni, valo, puvustus, lavastus, tila, teksti, näyttelijäntyö, ohjaus, muusikot…), ja se antaa kokemuksen ”aidosta” ja ”todellisesta” toisin kuin pelkkä teksti, koska esiintyjinä on elävät ihmiset.\nPäätalo on kirjoittajana omaelämäkerturi. Hän on itse sanonut että on pyrkinyt mahdollisimman suureen autenttisuuteen. Taitavinkin dokumentti on tekijänsä tulkinta, ja niin ovat Päätalonkin romaanit. Joita suomalaiset lukevat todella mielellään.\nSofi Oksanen purkaa ja rakentaa uutta historiankirjoitusta, omalla tavallaan. Hänen menestyksensä raivaa kyllä samalla tietä suomalaiselle kirjallisuudelle maailmalla ja se on meidän kannaltamme erinomainen asia. Ei suomalaisten tarvitse yhtään hävetä omaa kieltään, omaa kulttuuriaan, eikä kirjallisuuttaan.\nHäpeä on mielenkiintoinen veto, anonyymiltä joka sanoo että Päätalo ja Oksanen ovat toistensa vastakohtia ja kirjoittavat häpeästä. Päinvastoin. Kumpikin tulevat häpeänhäkistä ulos, koska kirjoittavat asioista joista on vaiettu, vaietaan.\nJa kun tuota häpeätä täällä nyt jankataan (tuossa yläpuolella oleva anonyymi). Niin kysynkin, kenen pitää nyt hävetä? Häpäisijöitä kyllä riittää, se on selvä, mutta mitä häpeää anonyymi tuossa tarkoittaa ja kenen häpeää se on?\nOikeassa olemisen pakkomielteestä kertoo enemmänkin, esim tämä väite: "Jos vanhemmat ovat auktoriteettinä ja ymmärtämättömyyttään murjoneet lapselle tärkeitä asioita tai kännätessään hylänneet heidät ei noista mielen kuopista paklaamalla selviä."\nHaloo! Olen nähnyt alkoholistien lapsien selviävän ja rakentavan ihan hyvää elämää itselleen ja läheisilleen. Mutta tietenkin surkuttelu on helpointa, uhrin roolin ottaminen ja antaminen, silloinpa ei tartte ottaa vastuuta omasta elämästä, - eikä toisten.\nEi tässä pessimisti tartte olla, eikä erityisen optimistinen, kun voi myös olla myönteinen realisti. Jos haluaa.\nIines 09 elokuuta, 2013 11:35\nPalaan tähän vielä tarkemmin, nyt on kiire korjaamolle, mutta en malta olla sanomatta, että häpeä on hirvittävän suuri voimavara!\nIhminen, joka ei osaa hävetä, joka ei ole tuntenut häpeää, on narsisti tai psykopaatti - sanon tämän syvällä rintaäänellä.\nHäpeä ansaitsisi uuden keskustelun. Tavallaan harmi, että ehdin aloittaa uudesta aiheesta ennen kuin luin tämän Hilun kommentin. Katsotaanpa, jos kirjoittaisin siitä seuraavaksi.\nHilu 09 elokuuta, 2013 11:55\nHäpeä on hyvä aihe, etenkin sinulle joka osaat sen alustaa hyvin, mieti rauhassa ja tee juttusi hyvin.\nHäpeä on tunne joka sotketaan usein syyllisyyteen ja monta muutakin asiaa siihen sotkeutuu.\nIines 09 elokuuta, 2013 15:38\nSe vielä, että minulla oli kerran Häpeä-sarja aivan ensimmäisessä blogissani, jonka olen poistanut.\nLähden luultavasti itsestäni liikkeellä, ja tulen ehkä kertoneeksi jotakin, jonka olen jo kertonut. Mitään kovin selittävää tai asiapitoista tietoiskua ei ole odotettavissa - niiden kirjoittaminen on muiden juttu. Mutta siis aina nämä jutut ovat saaneet lihaa luitten ympärillä keskustelussa, mikä on tavoitteenikin.\nAnonyymi 10 elokuuta, 2013 07:16\n"Häpeä on mielenkiintoinen veto, anonyymiltä joka sanoo että Päätalo ja Oksanen ovat toistensa vastakohtia ja kirjoittavat häpeästä. Päinvastoin. Kumpikin tulevat häpeänhäkistä ulos, koska kirjoittavat asioista joista on vaiettu, vaietaan."\nVertauilu koski vain kirjoittajien persoonaa, hemkilöä. Heidän kirjallinen tuotanto toki on yhtenevä häpeän osalta.\nRiku Riemu 09 elokuuta, 2013 12:47\nKaksi on itsessäni olevaa ominaisuutta, joita vastaan olen taistellut: ylpeys ja häpeä. Lapsena/nuorena oli pakko olla ne saatanallisen kalliit farkut, koska olimme köyhiä ja huonoja. Tietynlainen spennaus siitä on jäänyt, en pysty siihen rentouteen, jota haluaisin.\nHäpeää ei tule aliarvioida, se on suomalaisuuden keskeisiä asioita. "mitä ne oikein minusta ajattelee"!- Paskat sillä mitään väliä ole, pahaa ajattelevat meni hyvin tai huonosti.\nJouko Turkka on kirjoittanut kaksi suomalaisen kirjallisuuden kärkijoukkoon kuuluvaa kirjaa: Häpeä ja Aiheita. Molemmisakin häpeä on mukana.\nIines 09 elokuuta, 2013 15:19\nPidättelen itseäni, etten kirjoittaisi tästä häpeä-aiheesta nyt mitään, vaikka jo sormi naputtaa melkein Rikunkin kommentista jotain. Otan sen seuraavaksi aiheeksi.


Online palkkapäivä Lainat - Vaivaton lähestymistapa Hank - www.tibijskakraina.fora.pl\nOnline palkkapäivä Lainat - Vaivaton lähestymistapa Hank\nWysłany: Nie 17:06, 09 Lut 2014 Temat postu: Online palkkapäivä Lainat - Vaivaton lähestymistapa Hank\nNopeus on ehdottomasti erityisten etu on korostettuna . Vaikka et ei koskaan alttiina luotto tarkistaa tarvitaan tai Epäilyk tahansa varat saatat joutua , joudut toimittaa Joissakin tarvittavat tiedot. Jos tarvitset laji aikavälillä henkilökohtainen laina juuri mitään ja täytyy olla, saatat saada se sisälle kellon ympäri alkaen ottaa oman henkilökohtainen laina hyväksytty . Edellyttäen, että olet todella asunnonomistaja Amerikan ja 16 vuotta vanha tai uudempi sinun pitäisi täyttävät vaatimukset . Sinun pitäisi lainataan joitakin raha kattamaan teidän myöhässä kuitit. On paljon pankit joilla tosiasiat verkossa , niiden sivustot saanut kaikki vaaditaan tosiasiat saatavilla minkäänlaisesta pankkilaina [link widoczny dla zalogowanych] varten vähentämään asuntolainojen korot ja asuntolaina rajoitetaan , www lainanantajat win out lähes aikaa - sen vuoksi, vaaditaan vakuudeton laina on sisällä saavuttamiseksi . Ylös - korkealaatuinen yrityksiltä kutsutaan Tuumaa kustannuksellaan - pisteet Tuumaa arvopaperit . Pitäisikö kuluttaja on luottoluokitusta mietinnön, tämä pankki on iloinen antamaan alempi halu. temppu on ja saada hyväksymistä on saavuttamiseksi ohjelma in hyvä saada .\nTämä on aika hankkivat 1 tunnin käteisellä laina . On hopeaa liner tässä pilviä , toisaalta : on todella lukuisia pätevä lainanantajia jotka ovat ilahtunut parantamiseksi auton lainat yksityisille kanssa alle keskiarvon luotto seisova [link widoczny dla zalogowanych] On pitäminen kiireellisten kuten korjaus auto tai rekka , estää maksuviivästysten , vähentämällä lääketieteen kustannuksella että nopeasti käteistä rahoitustuotteita on nimenomaan luoneet varten. Älä unohda, että Henkilökohtaiset lainaavat tarjoajat voi tarjota suurta lahjoja joka saattaa olla hyvä sinulle mutta pitäisi palkka ajoissa katsottava hyvä keräilijä . Jos säästöt ovat ole tarpeeksi , mahdollisuudet ovat sinun laita se pois päältä teidän tulevan tulos . Vaikka luotto maine on minimaalinen , jatkat voi laittaa koska tämä erityistä laina .\nkuitenkin , saada menetelmiä vähennys maksamalla tai lisätä tuotot voi olla kova , mitä / asioita teet maksaakseen Online palkkapäivä etukäteen viipymättä ?. Kuitenkin , jos päätät saada suorittamiseen. teidän pitäisi tietää tämä pysyä teidän taloudellinen historia noin vuosikymmenen sen vuoksi sinulle pysty päästä henkilökohtaiset lainat helposti . Hand techinque konkurssimenettelyssä asuntolaina tai huono luotto pisteet asuntolaina oman matkapuhelin selaimella ja sinut kompensoida yhteenveto lainan tarjoajien onnellinen mietiskellä rahoitus auton asuntolaina . Lyhytaikaiset toiminnot kuin konkurssi ja talon foreclosures tehdä hankkimalla tämäntyyppisiä asuntolaina lähes ole mahdollista . Nämä laina yritykset ehkä katsomassa tulokset, epäilemättä, mutta he voivat mennä syvemmälle yli että jos arvioitaessa teidän luottokelpoisuuden [link widoczny dla zalogowanych] On tärkeää, että pienyritykset omistavat vaaditaan varat selviäisi tätä slim aikaa ja yrittää tehdä tuotot ja Ammatti . Omistaminen vähemmän kuin täydellinen luotto ei tasalla alkaen tavallinen tällä hetkellä . kokonaismäärä joka voisi olla lainaksi kautta Online Payday lainat kanssa hetkellinen Authorization vaihtelee keskuudessa Buck 100 ja Usd 1500. Netissä lainan tarjoajien yleensä heikompi ehdot että voit helposti tyydyttää saada hyväksyntä .\npaljon Bloomington konferenssi oli omistettu idea linjaan hattu on käteisennakkoa home korot on valtion Indiana . Sinun täytyy jakaa maali enemmän tietoa moottoriajoneuvon ja lainamäärää ja usein auton i. d. numero . kuitenkaan jotkut säännöllinen velat , kuin pankit ja pankki, saattaa hyvinkin avulla tämänkaltaisia ?? luotonanto tuotteita, Henkilökohtaiset verkossa rahoituslaitosten on tuli hyvin kilpailukykyisiä kohde tuki niille, jotka pysty hankkia lainat alkaen yksilöitä menetelmiä. Valikoivasti löytää ei - rahoituslaitos laina yritykset kanssa Tuumaa Inch Ddd sijoitusta - On viisasta että juuri Hae Hyväksytty ei-julkinen lainanantajat tässä tapauksessa , nämä laina kauppiaat pitäisi olla Eee virallista sertifikaatit kautta ohjelmat aito laina luotto liikeyritys [link widoczny dla zalogowanych] Voisimme pudota ammattia , saat eronnut tai on vakava lääkärin vaikeuksia joka maksaa meille paljon rahaa me ei ennakoida maksamaan. Nämä luottotappioita yleensä esimerkinomaisesti , lainat , verkkokaupassa onnittelukortit ja kortit . partnerin linjalla voisi auttaa saada jälleenrahoittaa asuntolaina helposti .\nJos sinun ei pitäisi tullut päätökseen sitten hakea apua kaikki talouden ammattikäyttöön .


Toimintaohjeita toisen liiton työtaistelun varalle – JHL\nEtusivu › Ajankohtaista › Teemat › Viimeinen niitti › Toimintaohjeita toisen liiton työtaistelun varalle\nTällä sivulla on ohjeistus menettelytavoista miten toimit, jos toinen liitto on julistanut työpaikallasi työtaistelutoimia.\n1. Jos työskentelet muulla kuin JHL:n sopimusalan työpaikalla\nAlla oleva ohjeistus koskee tilanteita, jossa liitot ilmoittavat työtaistelutoimista, esim. työnseisauksista.\nJos yksittäinen JHL:n jäsen työskentelee toisen SAK:laisen liiton sopimusalalla ja tämä toinen liitto ryhtyy työtaisteluun, kuuluvat sen piiriin myös muiden SAK:laisten liittojen jäsenet. Näissä tilanteissa noudatetaan paikallisen lakkotoimikunnan ohjeita ja lakkorajoja. Työtaistelun järjestävä liitto maksaa JHL:n jäsenelle lakkoavustuksen kuten omille jäsenilleen ja laskuttaa siitä myöhemmin JHL:ää.\nLisätietoja saat luottamusmieheltäsi tai jos sellaista ei työpaikallasi ole, aluetoimistostasi. Liitto on koonnut usein kysyttyjä kysymyksiä- palstan, josta löytyy vastauksia yleisimmin askarruttaviin asioihin.\nAinoat luotettavat informaation lähteet ovat liitto ja mahdollinen lakko-organisaatio. Seuraa aktiivisesti liiton tiedotusta nettisivujen ja somen kanavien kautta.\n2. Omaa työtä jatketaan normaalisti, jos JHL:n sopimusalan työpaikalla toisen liiton jäsenet käyttävät työtaistelutoimia\nAmmattiliitot ovat työtaistelupäätöksissään itsenäisiä. Yksittäinen ammattiliitto voi päättää vain omien jäsentensä osallistumisesta työtaisteluun. Keskusjärjestöt ovat sopineet yhteisistä pelisäännöistä tilanteessa, jossa samalla työpaikalla työskentelee eri keskusjärjestöihin kuuluvien liittojen jäseniä ja jokin liitto ryhtyy työtaisteluun.\nPääperiaate on se,että työtaistelun ulkopuolisten liittojen jäsenet tekevät omia töitään, mutta eivät tee työtaistelun piiriin kuuluvien töitä.\nKäytännössä tämä tarkoittaa sitä, että työtaistelun ulkopuoliset työntekijät jatkavat omien töidensä tekemistä normaalisti, mutta kieltäytyvät paikkaamasta työtaistelun piiriin kuuluvien työpanosta esimerkiksi tehtäviä tai työvuoroja muuttamalla, ylitöillä tai työtahtia kiristämällä.\nTätä periaatetta noudatetaan myös niissä tilanteissa, jossa tehtävät ovat samoja tai lähes samoja kuin lakossa olevan liiton jäsenten tehtävät.\nPoikkeuksen muodostaa virkasuhteisten osalta suojelutyö, jota virkamies on velvollinen tekemään hengen, terveyden tai omaisuuden suojelemiseksi sekä kaikkien osalta hätätyön tunnusmerkit täyttävä työ.\nMikäli työnantaja vaati työtaistelun aikana tekemään jotain työtä suojelu- ja hätätyönä, on aina ennen työn aloittamista hyvä olla yhteydessä omaan luottamusmieheen.\nOlet antamassa kehitysideaa sisällöstä: Toimintaohjeita toisen liiton työtaistelun varalle


Yksi paneeli okt:n katolle mikroinvertterillä | ilmaisenergia.info\nAloituspäivämäärä 14 Marraskuu 2020\nTörmäsinpä sattumalta tähän ja aloin miettiä, mikähän mahtaisi olla tällaisen 250 Wp:n aurinkosähkö”järjestelmän” vuosituotto ja takaisinmaksuaika? Onko valistuneita arvauksia?\nAE Conversion pieni aurinkosähköjärjestelmä 250Wp omakotitaloon, hinta, asennus, oulu\nAurinkovoimala, aurinkosähköjärjestelmä, ae conversion mikroinvertterijärjestelmä omakotitaloon paras hyötysuhde, pieni alkuinvestointi, huima tuotto aurinkopaneeleista. Nopea toimitus Oulusta ja myös asennus.\nHintaa tuolla olisi tuo 690€ ja omaan käyttöön menisi käytännössä kaikki tuotettu sähkö vuoden ympäri, ainakin jos sen onnistuu oikeaan vaiheeseen kytkemään. Jääkaappi ja pakastin lienevät ne peruskulutuksen suurimmat aiheuttajat tässä talossa kesäisin kun ei sen enempää lämmitys -kuin viilennystarpeitakaan ole.\nTai jos oikein hurjaksi alkaisi niin voisi ottaa vastaavan kahdella paneelilla (500Wp) hintaan 1010€! Meneekö vähän överiksi jo ehkä? Ainakaan tuota varten ei tarvitsisi rahoitusta ja lainankorkoja miettiä.\nOmasta mielestä tuntuu kohtuu arvokkaalta...\nReaktiot: Puuha ja Mikkolan\nMistä ihmeestä on löytynyt noin huonolla hyötysuhteella toimiva paneeli. Noita oli 2013 myynnissä. Invertterin heikkous on katkeavat Mc4 liittimet. Katkeavat omia aikojaan. Hankala korjattava joskaan ei aivan mahdoton. En koskisi tikullakaan.\nEi missään nimessä mene överiksi paitsi hinta,tuossa hinnassa ei ymmärtääkseni ole vielä kaikki kustannukset ennenkuin iloitset suuresta sähkön säästöstä.Paneeli pitää jollain kiinnittää johonkin eli ne paneelikiinnikkeet,sähkölle on hommattava lisää johtimia,kai tämäkin sen AC kytkimen vaatii ym. niin jopa tulee Watille hintaa.\n10kw systeemin (invertterin, panelit, DC-johdot) saa 3799eur:lla, joten kannattaa miettiä saako 26kpl 1x2m panelia mahdutetua tontille..?\n80€ 500W....paneli kiinni ja tepseli seinään, kaapelit (AC) mukana ja liittimet akulle/panelille\nTuohon nähden aloittajan 690 e maksava laitos tuntuu aika kalliita.\nKyllä diu-miehenkin laitokselle hintaa kertyy jos kaiken ostaa kovalla rahalla. Diu-mieheltä usein kuitenkin löytyy valmiiksi kuoletettua tarviketta, jolloin niiden käyttöönotto ei maksa mitään. Mitoitus alkaa siitä että katotaan paljonko painekyllästettyä tavaraa on tallin kattotuolien päällä jemmassa\nEihän tuo aloittajan linkittämä pakettikaan sisällä asennusta eikä painekyllästettyä tavaraa\nOsta tämä mielummin moninkertainen hyöty varsinkin kun vertasit siihen tuplasarjaan\nNäissä hommissa pelaa vanha sananlasku. Jos annat paneeleille pikkusormen niin se tyhjentää lompakon nopeasti.\nReaktiot: maanma, korsteeni, Puuha ja 1 muu jäsen


KuPS jatkaa voittojen tiellä, vaikka viides peräkkäinen voitto irtosikin nihkeällä peliesityksellä. Kuva: Saimi Airaksinen / AOP\n– Hyvä alku, mutta sitten ote vähän kirposi. Monet loukkaantumiset ovat vaikeuttaneet peliämme, eikä monia vaihtoja ole mahdollista tehdä, harmitteli kentän 66. minuutilla jättänyt Källman.\n– Ensimmäiset 20 minuuttia olimme aivan jäässä, eikä mikään onnistunut. Toisella jaksolla löysimme lisää rohkeutta peliimme, mutta Interiä vastaan ei helpolla maalipaikkoja saa aikaiseksi, harmitteli Lahden päävalmentaja Ilir Zeneli.\n"Pöyristyin, kun punaista näytettiin minulle"\n– Olin ainakin kahden metrin päässä tilanteesta. Ensin hämmästyin, kun ylipäätään pilkkua näytettiin. Ja sitten pöyristyin, kun punaista näytettiin minulle, Auvinen sanoi.\n– Niklas kävi sanomassa tuomarille että se oli hän, jolle olisi kuulunut kortti. Ei auttanut. Oli uran ensimmäinen punaiseni, Auvinen lisäsi.\n– Uralla on nähnyt kaikenlaista, varmaan tällaistakin. Teemme anomuksen pelikiellon kumoamiseksi, Hakan valmentaja Teemu Tainio sanoi.\nPäävalmentaja Arbeiterilla tunteikas hetki\n– Ennen peliä puhuttiin jätkien kanssa, että tänään pelataan Argolle. Hyvin taisteltiin, KTP:n maalin viimeistellyt Johannes Laaksonen sanoi.\n– Asia myös on niin kuin on kerrottu, KTP:n puheenjohtaja Jukka Mustonen vahvisti.\n– Hetki oli todella tunteikas, mutta peliin pystyin kyllä keskittymään hyvin, Arbeiter totesi.\nArgo Arbeiter jätti tehtävänsä KTP:n päävalmentajana Ilves-pelin jälkeen. Kuva: Heikki Saukkomaa / Lehtikuva\n– Oli kiva päästä käyttämään vahvuuttani pitkästä aikaan, KTP:hen täksi kaudeksi palannut 30-vuotias Laaksonen sanoi.\n– Saimme pienen tappioputken poikki, eikä peli lopussa mitään kaunista ollut, joten piste otetaan avosylin vastaan, Laaksonen sanoi.\nKuPS otti viidennen peräkkäisvoittonsa\nToisen puoliajan lopun maaleilla KuPS nitisti AC Oulun 2–0. KuPSin kipsin rikkoi Aniekpeno Udo, joka viimeisteli 1–0-johtomaalin. Hän karkasi läpiajoon ja laukoi pallon varmasti alakulmaan 77. minuutilla. Toisen maalin viimeisteli Arttu Heinonen.\n– Joukkueena olimme alussa ongelmissa. Emme pystyneet pitämään palloa. Toisella puoliajalla paransimme peliä. Oma esitykseni oli tähän mennessä paras liigassa, KuPSin puolustaja Taneli Hämäläinen sanoi.\n– Pelasimme tosi hyvän pelin. Olen ylpeä pelaajista. Teimme hirveästi töitä, päävalmentaja Jyrki Ahola kommentoi.\nSeinäjokelainen SJK murjoi seitsemännen kerran peräkkäin hävinnyttä IFK Mariehamnia 3-0. Raportti ottelusta päivittyy myöhemmin.\nVeikkausliigaKotimaan jalkapalloKuopion PalloseuraKTP (Jalkapallo)JoukkueurheiluFC Inter TurkuFC HakaUrheiluTampereen Ilves (Jalkapallo)UrheiluvalmennusJalkapalloAC Oulu


Esavoennakoi 360° - Etelä-Savon Maakuntaliitto\nEsavoennakoi 360° - Etelä-Savon ennakointihanke 2019-2022 on toteutettu aikavälillä 1.4.2019 – 31.3.2022. Hankkeen tavoitteena oli vahvistaa ja monipuolistaa alueen ennakointikulttuuria sekä parantaa ennakointikyvykkyyksiä ja hyödyntää verkostomaista toimintatapaa alueen päätöksenteossa ja suunnittelussa sekä uuden maakunnan toiminnan käynnistämisessä. Hankkeen tavoitteina oli 1) kehittää laajasti eri toimijoiden valmiuksia hyödyntää ennakointiosaamista ja tulevaisuustietoa, 2) ylläpitää ja monipuolistaa entistä tulevaisuusorientoituneempaa tilannekuvaa yhteistyössä ennakoinnin toimijaverkoston kanssa sekä 3) luoda ja pilotoida maakunnan erityispiiretistä ja toimijaverkostosta lähtevä osaamisen ennakoinnin toimintamalli.\nHankkeen tuloksena toimijoiden ennakointiosaamista on kehitetty hankkeessa järjestetyn kolmen koulutussarjan kautta. Kaikki järjestetty koulutukset koostuivat kolmesta koulutuspäivästä ja ne järjestettiin peräkkäisinä syksyinä: syksyllä 2019 toteutettiin Tulevaisuussalkku haltuun -koulutuskokonaisuus; syksyllä 2020 Elämää digiheimojen maailmassa – Ennakoinnin perusteista arkityöhön -koulutussarja; ja syksyllä 2021 toteutettiin Etelä-Savon skenaariotyöpajat 2050. Kaikkiaan koulutuksiin osallistui yli 100 eri osallistujaa. Kaikki koulutukset olivat avoimia ja maksuttomia kaikille kiinnostuneille. Koronatilanteesta johtuen vuoden 2020 ja 2021 koulutukset järjestettiin täysin digitaalisesti. Osallistujat edustivat laajasti alueen eri organisaatioita. Koulutuksissa käsiteltyjä teemoja olivat: 1) Tiedolla johtaminen aluekehittämisessä, 2) Aluetalouden tilannekuva aluekehittämisen tukena, 3) Paikkariippumattomuus aluekehittämisen resurssina, 4) Toimintaympäristön muutokset ja ennakoinnin perusteet, 5) Teknologian muutokset ja vaihtoehtoiset tulevaisuudet, 6) Ennakoiva työote, 7) Työelämän murros ja jatkuva oppiminen / Palveluliiketoiminta ja väestörakenne, 8) Monipaikkaisuus / Teknologian kehitys / Kansainvälisyys ja politiikka, 9) Hyvinvointi / Matkailu / Luonnonvarat ja vähäpäästöisyys. Koulutuksissa hyödynnettiin ostopalveluina eri asiantuntijoita sekä hankkeen ennakointiasiantuntijoiden osaamista.\nHankkeen tuloksena syntyi uudistettu maakunnallinen ennakointialusta (www.esavoennakoi.fi), joka vastaa entistä enemmän sivuston käyttäjän tarpeita. Lisäksi ennakointisivuston sisältö on päivitetty EU:n saavutettavuusdirektiiviä vastaavaksi. Uudistettu ennakointisivusto palvelee alueen toimijoita kolmen osion alla: Tilannekuva -osio, Tulevaisuus -osio ja Ennakoidaan yhdessä -osio. Tilannekuva -osio on alueen ennakoinnin toimijaverkoston kanssa yhteistyössä päivitetty kokonaisuus, joka kertoo Etelä-Savon tulevaisuuden näkymistä keskeisten indikaattorien ja toimintaympäristön muutossuuntien kautta. Tulevaisuus -osiossa käsitellään erilaisia Etelä-Savon tulevaisuuden mahdollisia ja toivottuja kehityskulkuja, sekä niihin vaikuttavia trendejä. Ennakoidaan yhdessä -osio kokoaa yhteen alueellisen ennakoinnin uutiset, aineistot, tapahtumat, sekä kuvauksen Etelä-Savon ennakoinnin toimintamallista. Osiota on kehitetty yhteisen osallistumisen alustaksi, jossa kaikki alueen toimijat voivat entistä tiiviimmin osallistua ja saada tietoa meneillään olevista tulevaisuustyön prosesseista.\nHankkeen tuloksena on syntynyt Etelä-Savon osaamistarpeiden ennakoinnin toimintamalli. Toimintamallin keskiössä ovat alueelliset verkostot ja toimijat; Esavoennakoi.fi -sivusto sekä hankkeessa kehitetty Etelä-Savon osaamistarpeiden ennakointifoorumi. Toimintamallissa hyödynnetään laajaa alueellista verkostoyhteistyötä ja tiedon tuotantoa, kootaan alueen kannalta oleellista tietoa ennakointisivustolle sekä kootaan yhteen osaamistarpeiden teeman ympärillä kamppailevia organisaatioita ja tarjotaan näille keskustelualusta tiedon arviointiin/tuottamiseen/jalostamiseen. Hankkeen aikana on järjestetty kaksi Etelä-Savon osaamisen ennakointifoorumia syksyllä 2020 ja syksyllä 2021, jotka ovat toimineet lähtölaukauksena verkostomaisesti toteutettavalle, aluelähtöiselle osaamistarpeiden ennakointiprosessille. Foorumien jälkeen on toteutettu Etelä-Savon osaamistarvekyselyt, joilla on selvitetty verkostotahoja, tietotuotantoa, tietotarpeita ja puutekohtia sekä ajatusta ennakointisivustolle kerättävistä aineistoista. Lisäksi toimintamallia terävöitetty osallistumalla laajaan Sitra -yhteistyöhön sekä Turun yliopiston sparraukseen.


Sähköiset pyyhekuivaimet | INR\nTutustu kolmeen energiaa säästävään pyyhekuivainmalliimme, joiden ihastuttava muotoilu ja hienot materiaalit tuovat kylpyhuoneeseen lämpöä, valoa ja tyyliä. Huomaa varsinkin tyylikäs tulokas BOW, joka on jo herättänyt huomiota muotoilupiireissä. Sen innovatiivinen muotoilu ja toiminta huomioitiin vastikään Red Dot -palkinnolla.\nSähköiset pyyhekuivaimet, joissa lämpö- ja LED-valot sekä yhteensopivat pyyhekoukut.\nBOW – kylpyhuoneen uusi ikoni\nNöyrästi kumartava BOW-sähköpyyhekuivain näyttää hyvältä niin pyyhkeen kanssa kuin ilmankin. BOW lämmittää pyyhkeet tehokkaasti mutta kuluttaa vähän energiaa. Sen pituus on 1 700 mm, ja siitä on saatavana useita lakattuja versioita. Alaspäin suunnattu LED-valo on kaunis ja käytännöllinen yksityiskohta, ja ilta-aikaan se valaisee kylpyhuoneen tunnelmallisesti. Yhdistele saman sarjan koukkujen kanssa.\nHinta alk 67 €\nRed Dot -palkinto 2017 (BOW)\nValinnainen NCS-väri (LINE ja MARK)\nIP44, CE- ja S-merkintä\nLINE on pystysuuntaisten pyyhekuivainten suunnannäyttäjä, ja vuosien saatossa siitä on tullut suorastaan kylpyhuoneen tyyli-ikoni. Pitkä ja kapea pyyhekuivain vie hyvin vähän tilaa. Silti se kuivaa pyyhkeet yhtä tehokkaasti kuin perinteisemmätkin mallit. Tutustu myös kulmikkaaseen MARK-versioon ja palkittuun BOW-malliin. Kaikille pyyhekuivaimillemme on saatavana myös yhteensopivat koukut, jotka myydään erikseen.\nLINE-pyyhekuivain on suosituimpia tuotteitamme. Vuosien saatossa se on esiintynyt lukuisissa sisustuslehdissä. Kuivaimen yläosassa on tyylikäs sininen LED-valoraita, ja se sopii kaikkiin kylpyhuoneisiin. Pituusvaihtoehtoja on kaksi: 750 mm ja 850 mm. Molemmat ovat yhtä energiatehokkaita. Pintavaihtoehdot ovat kiillotettu ja harjattu teräs sekä musta tai valkoinen lakka. Voit myös valita haluamasi värin NCS-sävykartalta. Koukut voit tietysti valita sävy sävyyn.\nTutustu LINE pyyhekuivaimeen\nMARK – ryhdikkäämpi ilme\nMARK on klassisen LINE-mallin kulmikas versio, joka sopii muotoilultaan yhteen ARC- ja TRAC-mallien helojen sekä STRICT-pesuallashanan kanssa. Pituusvaihtoehtoja on kaksi, 1 750 mm ja 850 mm, ja väreistä valittavissa ovat kiillotettu ruostumaton teräs sekä NCS-sävykartan värit. Myös yhteensopivat koukut kuuluvat valikoimaan.\nTutustu MARK pyyhekuivaimeen\nLINE pyyhekuivaimet ovat ainutlaatuisia muotoilultaan ja niiden yläosassa on tyylikäs valoraita. Kaksi pituutta ja useampi tyylikäs pintavaihtoehto.\nNelikulmainen versio LINE-pyyhekuivaimesta. MARK pyyhekuivaimet on saatavana kahdella pituudella ja värivaihtoehdot ovat kiillotettu ruostumaton teräs tai mikä tahansa RAL-sävy.\nSähköiset BOW pyyhekuivaimet voittivat muotoilullaan Red Dot -palkinnon. Saatavana on kuusi väriyhdistelmää. Kuivaimen alaosassa oleva valo ovat kaunis ja käytännöllinen yksityiskohta pimeässä.\nPyyhekoukku, joka sopii yhteen BOW-pyyhekuivaimen kanssa. Saatavana mattavalkoinen, kiiltävä, mattaharjattu, mattamusta ja valitsemassasi RAL-värissä.\nYhdistele pyyhekuivaimien kanssa\nHinta alk 2 413 €\nKattosuihku EASE termostaattisekoittajalla ja käsisuihkulla\nHinta alk 991 €\nPeterin kylpyhuone on tyylikäs sekoitus retrohipsteriä ja teollisia vaikutteita. Lopputulos on aistikkaan maskuliininen tila, jossa mahtuu rentoutumaan ja hoivaamaan miehistä turhamaisuutta.\nTutustu Peterin kylpyhuoneeseen\nKylpyhuoneen rakentaminen tai remontointi voi olla koettelemus – varsinkin, jos vaikeuksia ilmenee jo suunnittelun alkuvaiheessa. Tälle sivulle olemme koonneet joitakin yleisiä haasteita ja ratkaisuehdotuksia.