Friends that harvest together, stay together - Razor - Page 2\nby Razor on Ons 2 nov - 9:12\nBadet var hyggeligt, indtil den sædvanlige forstyrrelse meldte sig. Det var som en sort sky der lå over dem - eller måske i sidste ende en redning for ikke at ende i en diskussion omkring alt det Razor gerne ville men Reign havde en stop klods ved. Nu havde han ellers også lige nået at fylde sit hoved med en masse spændende han kunne fortælle Reign - om han så synes det var spændende eller ej, eller helt udenfor den stemning de nu ellers lige havde været i. Men nej - en banken på døren var hvad der bestemte hvad der skulle ske.\n" Now thats even more depressing.. " mumlede han så bare i et langt fra diskret suk, og rykkede sig da Reign rejste sig fra badet og steg ud. Han fulgte ham lidt med blikket, før han kort hvilede hagen lidt mod kanten af badet. " Buuuh.. " Sagde han så bare lidt, med et halv utilfreds udtryk - dog mest i den drillende ende af skalaen. Men han var allerede selv på vej op af badet før Reign havde forladt rummet. Han gad alligevel ikke sidde der helt alene mere end højst nødvendigt. Han havde vel alligevel formået at få det værste blod ud af håret.\nHan fik sig hurtigt tørret og skubbet i sit tøj. Hvor dumt det så end var eftersom det vidst ikke ligefrem var i bedste stand. Eller specielt rent. Men sikkert bedre end at rende rundt nøgen - nu hvor.. Nej, måske bare overordnet bedre.\n" Half demon actually.. " Sagde han så bare, da han blev helt færdig på badeværelset efter kort tid, og trådte ud af døren mens han tørrede sit hår. Han rettede sig så bare op og holdet blikket lidt mod Zac. " You're not scared are you? " Han lod hovedet glide på skrå med et lille halvdæmonisk på kanten til at været et lidt for moderisk smil om læberne. Han trådte kort et par skridt mod Zac. " Nah, don't worry - I won't kill you.. What a mess it would be. You seem like a fighter. " Sagde han så bare med et lille grin. Hvis han ikke måtte i det mindste så bare gøre lidt grin med det, så var det svært at holde sig fra alt det man ikke måtte.\nHans fokus røg kort efter hen på Reign - som jo sådan set lige havde stået og snakket om mad - også selvom Razor ikke helt havde været til stede, så havde han jo alligevel fulgt lidt med i samtalen fra badeværelset af. Men det var desuden et samtale emne man ikke kunne overhøre - selv ikke fra meget lang afstand.\n" I wouldn't mind food, not at all actually. " Sagde han så lidt med et lille smil. Han regnede da hvert fald sig selv inviteret. Om han var det eller ej. Men nu hvor han tænkte over det, så var mad faktisk slet ikke en dårlig tanke. Og især ikke hvis han skulle undgå at sætte tænderne i en af dem til stede i hytten.\n" Do you have any baking goods? " Spurgte han så lidt efter kort at have taget et kig ned i spanden med gulerødder - det var ikke ligefrem det han selv havde lyst til at sætte tænderne i. Tværtimod. Selvfølgelig kunne man aldrig vide om de smagte godt i en mix med alt mulig andet som han vidste at Reign sådan set godt kunne finde ud af at lave.\n" Uh! Or I could go catch a rabbit! " Sagde han så hurtigt med et smil om læberne. Han skævede kort lidt ned mod sin fod, og rynkede kort næsen lidt. Well, det var vel stadig muligt. Det kunne være lækkert, men det tog selvfølgelig længere tid at tilberede hvis den først skulle fanges først - lige meget hvor hurtigt han så end kunne gøre det.\nby Reign on Ons 2 nov - 11:25\n"I'm flattered," sagde Zac med en tyk sarkasme siddende i stemmen uden at fjerne det tydeligt misbilligende blik fra den nyligt ankomne halvdæmon. Hvis man ikke allerede vidste, at han ikke var særlig glad for Razor, kunne man på mindre end et sekund læse det i hans ansigt. Reigns blik hvilede på de to. Ved det første ord havde han været klar til at træde ind og få opmærksomheden rykket hen på noget andet, men det var slet ikke nødvendigt, for selvom de bed af hinanden, gik det ganske fint, og det virkede til, at de begge i det mindste forsøgte ikke at rive øjnene ud på hinanden. Og Razor skiftede emne helt af sig selv, så det var en succes.\nNæste udfordring var at lave mad sammen. Og efter det; spise sammen uden at spise hinanden. Hvis de allesammen arbejdede sammen som et hold, og hvis Zac stod i den modsatte ende end Razor, så skulle det nok gå. "I don't, actually. Sorry," Reign havde godt nok et fast job nu, hvilket var fantastisk, men han måtte lige se an, om han kunne holde det ud, før han begyndte at købe sig fattig i mad - noget han ellers havde set frem til efter at have levet af billigt skidt den sidste tid. Kaninidéen var slet ikke dårlig - det var billigere at fange sådan en end at gå ud og købe grisekød. Godt nok havde han ikke forsøgt sig med kanin i en madtærte før, men helt galt kunne det umuligt gå. Men som han skulle til at svare, kom Max ham i forekøbet, "I got some leftover snacks from yesterday. I'll go get 'em," han smilede til Razor, inden han luntede hen til hoveddøren. Men så han rakte hånden mod håndtaget, bankede det på.\nMax så tilbage mod Reign og ventede på en ordre til at lukke op eller lade være, men da han bare stod forstenet og med et forvirret blik, endte Max med at åbne døren.\nEn dame kom ind - lyst hår, der var ved at blive gråt, lyseblå øjne, ikke meget højere end Razor, og med et græsker under den ene arm og noget pakket ind i papir i den anden - og smilede, "oh, you have visitors. Hello there, Max. Zac."\nReign følte, han var ved at blive kvalt i sin egen hals. Alt gik lige så fint, og så dukkede hans mor op på det værst tænkelige tidspunkt overhovedet. Væk... hun skulle væk lige nu. "Oh, Reign, I'm so sorry for interrupting. Don't worry, I'll be gone in a second," sagde moren, der kunne se rædslen i sin søns ansigt men fortolkede det på en hel anden måde, end hvad der var meningen. Hun gik hen og placerede et kys på hans kind, inden hun lagde tingene fra sig på spisebordet, "I was a tad disappointed when I noticed you didn't have a pumpkin. I mean, I know you're busy but it's only halloween once a year. I even carved its face for you - look, it's-- Reign! Are you listening?"\nReign, der havde brugt hendes endeløse plapren på at liste sig hen til Razor og hviske, "don't touch her. I swear to god, I will kill you," blev afbrudt i sine trusler, da hans mors stemme skar igennem rummet, "what? Uh, yeah, I am. Pumpkin carving, right?" Han kunne ikke klare tanken om, at hun skulle være i fare her, bare fordi han absolut skulle have besøg. Det var svært nok at se vennerne i samme rum som Razor, men hans mor... det kunne hans never ikke holde til. Men hvis situationen var slem før, blev den værre nu, hvor hun faktisk fik øje på Razor. Det var kun naturligt, hun ikke opdagede ham - for det første var han en del mindre end de andre fyre i rummet, og for det andet var hun mest vant til at se Max, Zac og Kimly være på besøg. "Oh, didn't see you there, sweety. Hello," hendes opmærksomhed havde hurtigt forladt sin søns manglende fokus og var i stedet rettet mod halvdæmonen, som hun trådte hen til og rakte hånden ud mod, "I'm Reign's mom. You can call me Amelia. Now, what's your name?"\nby Razor on Ons 2 nov - 14:35\n" No? Mmmh okay.. " Sagde han så bare med et lille smil. Det var ellers ikke så tit at der ikke var brød i Reigns hjem, eller kage. Men selvfølgelig kunne man løbe tør. Razor vidste jo trods alt ikke at det ikke var bageren Reign havde et job i mere. Han rettede dog blikket mod Max kort da han snakkede om at hente snacks - hvilket i sidste ende slet ikke var noget at klage over. Snacks eller hare - well, Razor var ikke kræsen når det stod mellem så fine valgmuligheder. Begge dele gjorde selvfølgelig heller ikke noget.\n" Snaaaacks! " Nåede han lige at sige, selvfølgelig med et smil. Som Max forsvandt hen mod døren. Men hele den idé faldt også et øjeblik til jorden da det bankede på døren. Razor rynkede kort panden lidt, før han rettede blikket mod Reign. " Seriously - how many friends do you have? " Spurgte han så bare med et lille grin. Okay mange venner eller bekendte var vel meget normalt og Firewood Village var trods alt også stedet Reign boede og havde boet - gud ved ikke hvor længe. Men at de alle sammen valgte at dukke op ved hans hytte samme dag? Det var alligevel utroligt.\nHan skævede lidt mod døren, og kvinden som trådte ind med et græskar i favnen. Razor blev dog selv stående på sin plet et øjeblik uden at sige noget. Han kunne dog ikke helt lade være med at smile over Reigns mindre trussel. Det satte lige prikken over i'et på det fjæs han ellers havde haft for to sekunder siden. Som om verden kunne falde sammen på et øjeblik. " Don't worry... I won't.." Sagde han så bare lidt, dog uden at se mod Reigns - hans blik havde fæstnet sig til kvinden. Den nyankomne. Og hvad i alverden var det hun havde gjort mod græskaret?\nHan rettede sig dog kort lidt op da hendes blik pludselig var rettet mod ham og hun oven i købet hilste. At være usynlig havde et øjeblik faktisk været helt fint. Han kneb kort øjnene lidt sammen og skævede mod hendes hånd. " Waaaait! Hold on.. You're Reigns mom? Thats unexpected. " Sagde han så bare, ikke specielt høfligt måske - men det var lige hvad han fangede mest af den sætning han sagde. Dog fik han hurtigt samlet resten af sætningen og formåede at svare videre inden alle i rummet fik stemplet ham mere som en uhøflig møgunge end de allerede sikkert havde.\n" Wauw.. I don't think I have ever met a mom before, I mean.. maybe - I wouldn't know, never got to ask but.. Hello! " Sagde han så bare og snuppede hendes hånd inden hun kunne nå at trække den tilbage på trods af Razors lidt langsomme opfattelses evne. " Amelia - fancy. My name is Razor - and yes, you have been missing out by not knowing about me. " Sagde han så bare med et lille grin og slap hendes hånd igen efter en kort stund. Han trådte så bare rundt om hende, mens hans blik sprang fra hende til Reign og tilbage igen - betragtende, overvejende. Well, der var vel ligheder - det kunne man nok ikke snyde sig fra. Razor anede som sædvanligt ikke helt hvordan man sådan lige begav sig i selskab med - folk. En ting var at Reign kunne acceptere hans til tider lidt spøjse adfærd, men om alle andre også kunne det. " Wicked.." mumlede han kort lidt, før hans blik rettede sig mod Reign og blev der. " Now we know where you got that pretty face from.. " Sagde han så bare med et lille smil om læberne.\nby Reign on Ons 2 nov - 15:23\nReigns mave trak sig sammen, og han glemte helt at trække vejret, da de gav hånd. Det eneste, han kunne gøre, var desperat at håbe på, Razor ikke ville knuse hendes hånd. Heldigvis var kropskontakten ovre ligeså hurtigt, som den var begyndt, og han kunne trække vejret igen.\nHans mor så i et øjeblik tænksom ud, alt for tænksom til at lægge noget i, at Razor gik rundt om hende som ulv om sit bytte, og forvred så pludselig sit ansigt i en grimasse, der gjorde det tydeligt, at noget var gået op for hende. "Oh! Oh, but I do know you! Razor!" Reign gloede forvirret på hende. At hun ikke takkede for komplimentet var uvant for hendes person, men at hun kendte Razor - det var endnu mere underligt. Hendes front havde atter vendt sig mod halvdæmonen, "yes, Max told me all about you. You're--" Amelia stoppede sig selv for at lade blikket flakke fra Reign til Razor. Et smil fandt vej til hendes læber, "oh, you're precious. Look at you," og hendes hånd fandt snart efter vej under drengens ansigt, løftede det en smule som for at kunne nærstudere det, og blikket landede på sønnen igen, "Reign, you better treat this one right. Such a lil' treasure."\nMens Amelia havde travlt med at rose Razor til skyerne, lykkedes det i mellemtiden Reign at sende Max et sylespidst blik hen til Max, der stadig stod placeret henne ved døren og så så skyldig ud, at det halve kunne være nok. Vennen nåede at mime et 'sorry', inden Reigns opmærksomhed var faldet tilbage på sin mor. "Mom!" udbrød han forarget over den sidste sætning, og en svag rødmen kunne antydes på hans kinder, "do you mind? We're... kind of in the middle of something." Han havde altid talt respektfyldt til sine forældre, som trods alt havde givet ham livets gave og altid havde hjulpet ham - men lige nu var der ikke tid til respekt. Hun antydede alt muligt, og... og hvad i himlens navn havde Max dog sagt til hende?!\n"I'm sorry, honey, I'll leave now. I brought you some herring, too - brand new, caught this morning. Maybe you can make that stew from last time, it was really good. And just maybe invite me and your father over for a taste. Razor, too - your father will want to meet him," hun smilede varmt hen til Razor, mens Reign bare gentog, "mom!" denne gang i en tone, der lå imellem at være beklagende og opgivende. Tanken, om at han kun skulle høre på Zac og Razors små intriger, virkede pludselig som værende et drømmescenarie i forhold til dette. Det var ikke kun farligt og nervepirrende længere, nu var det også så flovt, at Reign havde lyst til at grave sig ned i et dybt, dybt hul og aldrig nogensinde komme op igen.\nby Razor on Ons 2 nov - 16:02\nRazor fik kort store øjne. Hvordan i alverden kunne hun kende ham? Det tog ham et øjeblik ikke at mistænke alverdens ting der kunne være grunden. Det var jo ikke fordi han listede omkring i verden og kunne vel sagtens have ramt hendes veje på en anden måde - men heldigvis var det igennem Max - hvilket kun fik smilet om Razors læber til at vokse. Tænk engang at Max fortalte om ham til Reigns mor? Det var en smule sært, men også lidt sjovt.\nHan skævede lidt mod kvindens hånd før han kort rynkede næsen lidt. " You really think so? " Sagde han så bare lidt med et lille grin, før hans blik flakkede hen på Reign. " He does - Buuuut, You should listen to her anyway, she's totally right.. " Sagde han så bare lidt, og bed sig kort i læben. Selvom han nu synes at Reign behandlede ham meget godt - bortset fra de tidspunkter hvor han ikke gjorde, men taget i betragtning af at det var Razor han havde med at gøre - så klarede Reign det ret godt. Det var ikke altid lige let at behandle en som Razor ordentlig - det var ikke fordi han gav en lyst til det. Måske engang imellem - men så var det vel mest ud af medlidenhed, ikke fordi han rent faktisk fortjente et kram eller et klap på skulderen.\nHan kunne dog ikke helt lade være med at grine lidt. Reigns reaktion var sød, ikke mindre! Razor rettede kort blikket over mod Max, men det fandt hurtigt Reign igen, som han dog kort efter bevægede sig hen til. " Mmh, wonderful idea indeed. I guess that counts as an invation right? " sagde han så bare lidt, og lod blikket hvile mod Reigns ansigt et øjeblik, en smule spørgende - med hovedet lidt på skrå. Han endte halvt bag ved Reign, som var i et helt andet stadie end normalt. Et eller andet ved hans mors tilstedeværelse, gjorde ham vel bare en smule mindre end han i virkeligheden var. Var en typisk forældre ting? fordi forældre måske et eller andet sted altid kunne være en smule mere voksne at se på når deres børn var i nærheden? eller fordi der blev sagt ting som tydeligt var flovt. Det var sjovt.\nRazor kunne slet ikke helt lade være med at smile over det, hvad end grunden så egentlig var. Han havde ikke super meget forstand på sådan noget - forældre var ikke noget han selv nogensinde havde haft, og dem han mødt var ikke ligefrem forældre potentiale. Han havde mødt en del fader figurer, men deres talent for det var begrænset. Razor var mere vandt til at ødelægge familier frem for at dyrke det stærke bånd der lå gemt inde bag i mange tilfælde.\n" I guess I don't need to go catch a rabbit then? " Spurgte han så lidt med blikket mod Reign, og hovedet lidt på skrå. Ikke hvis der var alt mulig andet at spise inden længe - så var en kanin vel ikke en nødvendighed.\nHans opmærksomhed forsvandt dog kort efter væk fra Reign igen, og hen på noget helt andet. Græskaret. " Humans are so weird.. " mumlede han lavt for sig selv og betragtede det hullede græskar. " Why all the holes in that thing? " Spurgte han så lidt og pegede mod græskaret. Om det afbrød en afsked eller en anden samtale var ikke lige noget han skænkede en tanke, det var underligt og han ville gerne kende årsagen til det. Han skævede kort lidt rundt på folk i hytten. Selvom sulten havde meldt sig ved de fleste - så var et uskyldigt spørgsmål vel ikke helt ved siden af.\nby Reign on Tors 3 nov - 16:35\nReign havde svært ved at regne ud, om Razor var skadefro, eller om det var noget, han bildte sig selv ind. En invitation... - niks! Nu havde han været så venlig at lytte til drengen og gå endnu mere på kompromis, end han allerede havde i forvejen, og så fik han ikke engang lidt hjælp tilbage i denne uheldige og pressede situation. Den lille egocentrerede idiot anede ikke, hvordan Reign havde det lige nu. Han havde aldrig haft en mor, og så vidt han forstod, havde han heller ikke haft en mor-erstatning. Båndet mellem forældre og deres børn var nogle af de stærkeste - det kunne brændes, gnaves i, trampes på men fortsat holde sig stærkt. At have gået glip af sådan et bånd gennem livet måtte være forfærdeligt. Måske havde det været med til at forme Razor til at være den, han var idag.\n"Yeah, no rabbit," mumlede Reign som svar og holdte blikket på sin mor, mens han forsøgte at gøre sig dét bredere, nu Razor endelig stod bag ham, og Amelia var bare en smule mere i sikkerhed. Hvis han nu bare blev der, og hun gik, så kunne han være rolig igen. Men fokusset røg hen på græskarret, og trods Razor blev, hvor han skulle, bevægede moren sig hen til græskarret og drejede det en tand mere, så Razor kunne se det ordentligt, "why, it's a face of course. I tried to make it look like Reign as a kid. Remember those crooked teeth, baby?" hun fniste og lod fingeren køre hen over de skæve "græskartænder". Reign vidste ikke, hvad han skulle svare - det var næsten ikke til at bære - men Zac viste sig heldigvis som en redningsmand og ven, da han tog sig til maven og højlydt beklagede sig, "man, I'm hungry..."\nDet var Amelias stikord til at komme afsted. Hun rettede på kanten af sin mørkelilla tunika og så pludselig lidt stresset ud, "you're hungry? Reign, you cannot let your guests starve. Make some food. And be good now, baby. Bye," hun traskede hen og placerede et kys på sin søns kind - måtte stå lidt på tæer for at nå - inden det blev Razors tur, og hun gav ham et varmt kram med et tilhørende smil, "you too, Razor. I'll see you soon, peaches."\nHun var snart væk, og Reign kunne trække vejret igen. Han var godt nok ikke det store sludrechatol til hverdag, men det var første gang, han havde lukket ned på den måde. Måske fordi han vidste, at hvis Razor valgte at angribe hende, så kunne hans ord være fuldstændig ligegyldige. Intet kunne stoppe det - måske lige bortset fra en spand i hovedet, men chancen for, at Zac kunne få sådan et slag ind igen, var lille. Desuden endte det med, knægten fik hul i hovedet af alle de slag.\nStilheden og den den beroligende aura, der nu summede rundt i hytten, forsvandt med et sæt, da Reigns blik fandt Max, der tydeligvis godt var klar over, hvad klokken var slået. "I am going to kill you, you twat!" Reign stormede hen mod sin lyshårede ven, hvis ansigt var forvredet i rædsel. Max greb en stol og holdte den foran sig som beskyttelse, "I'm so sorry, I'm so sorry! She kept asking about you and she told me you looked a bit lonely so I - I just mentioned Razor and she went all nuts! I didn't mean to do it, I swear!" Zac så dømmende hen på sine to venner, der dansede rundt i hytten med en stol imellem sig, mens han selv stadig stod placeret op af køkkendisken. Han lignede en, der så sådan noget til hverdag - reagerede ikke yderligere på det end at gøre det klart med sin grimasse, at han syntes, de var åndssvage.\nby Razor on Tors 3 nov - 22:43\nRazor rynkede panden lidt, men lod så hovedet glide lidt på skrå, mens han kiggede lidt overvejende på græskaret, også hen på Reign - sådan flakkede hans blik frem og tilbage et par gange, før han så bare smilede lidt skævt.\n" I guess this is the closest I'll ever come to see that.. " Sagde han så bare lidt med et lille grin. Sjove tænder eller ej - selv hvis det stadig havde været tilfældet, så var Reign helt igennem tiltrækkende at se på. Også måske lige lidt mere end det. Han bed sig kort lidt i læben, men lod så kort blikket hvile mod Amelia - dog sagde Zac pludselig noget og drev samtalen hen på noget andet. Noget som i sidste ende drev Reigns mor ud af selskabet. Ikke at det var det værste, men det var nu heller ikke fantastisk - Razor måtte indrømme at han synes om at hun var her, ikke kun fordi hun var menneske og i sidste ende bare endnu en valgmulighed på menukortet - men fordi det altid var sjovt med folk der kunne gøre andre mindre tilpasse - eller hvad man kunne sige. Stemningen der sprang fra det ene til det andet hver gang en mund blev åbnet - det var både forvirrende, spændende og sjovt.\nDen tanke forsvandt dog i samme øjeblik som han blev trukket ind i et kram. Og et kort sekund krævede det mere end hvad han forventede det ville gøre at holde dæmonen lidt på afstand. Men han formåede nok at gemme den nok væk til at kunne virkede overbevisende i et afskeds kram. Han sendte hende bare et smil, før han kort løftede hånden og vinkede lidt. " Bye, " Sagde han så bare kort. Han kunne ikke vide om han ville se hende igen - det ville komme an på hvad Reign mente - selvfølgelig kunne Reign ikke stå i vejen hvis Razor tilfældigt en dag stødte på hende, men chancerne var vel ikke store.\nHan rettede blikket mod Reign og Max - som med det samme fik startet et nyt påstyr efter at Amelia havde forladt hytten. Han lod kort hovedet glide lidt på skrå og betragtede dem som de farede rundt. Et syn man ikke kunne andet end at grine lidt af. " Run Max! Don't let him catch you! " Sagde han så bare hurtigt med et smil om læberne.\nMen han rystede så bare kort lidt på hovedet, før hans blik placerede sig mod hans hænder, som han kort gned lidt mod hinanden. " And people call me crazy.. " Sagde han så bare lavt, mumlende - og i sidste ende mest til sig selv. Det burde gå ham på, at Reign ikke kunne lide at de kendte til Razor - og at Razor kendte til dem. Men han kendte grunden, og havde det egentlig fint nok med det. Selvfølgelig var det også en smule dumt ikke at vide hvem de var, så kunne de blive de næste tilfældige ofre uden egentlig at vide det.\nHan skævede så bare lidt mod Zac, og et kort lidt lusket smil bredte sig om hans læber. Nu hvor de andre to havde travlt med at komme til sandheder, og venskabeligt vis slå hinanden lidt ihjel - Så så Razor da ingen grund til bare at stå og pynte når der var en anden underholdning til stede i rummet.\n"So... You have to tell me, are you one of those harsh rigorous people? Or do you actually know how to smile and have some fun? Not thinking about the fact that you're standing close to a murderer, who wouldn't mind your head on a stick? " Spurgte han så bare lidt og lod hovedet glide på skrå. Med et udtryk der intet udviste af hvad hans ord sagde, kun nysgerrighed - og dog, med et lille bitte glimt af dæmonen der lurede under overfladen. Som afhængig af svaret kunne komme frem og tage fat i en helt ny leg.\n" Or is food actually the only thing on your mind? " Fik han så hurtigt spurgt inden der var plads til et svar på det første. " 'Cause if thats the case - I might consider actually not disliking you as much as I try not to do right now.." Han nikkede hurtigt nogle gange men foldede så bare sine hænder lidt bag sin ryg. Dog røg hans blik lidt efter hen mod Reign og Max.\nby Reign on Fre 4 nov - 12:18\n"You need to learn when to shut your mouth!" Reign kunne hverken komme forbi Max' stolefort eller rive den ud af hænderne på ham, så han endte med at kaste de tre puder, han havde, efter ham for at forsøge at få sænket paraderne. Max undveg den første men måtte slippe stolen med sin ene hånd for at beskytte sit ansigt mod de to andre, og Reign snuppede hurtigt muligheden for at få hevet stolen væk fra sin ven.\nZac var ved at kradse sig på halsen med kun tippen af pegefingeren, da Razors stemme lød ved siden af ham. Han havde ikke fået lov til at tale særlig meget med Razor men havde alligevel dannet sig et stærkt indtryk af ham efterhånden - mest på grund af de ting, Reign havde fortalt, som han godt nu kunne se, var sande. Blandt andet at han havde en alt for livlig mund, der ikke lukkede andet end skrald ud. "If the company's good, I smile," Zac så hovent til siden, ned på drengen. Flyttede sit lik tilbage på sine venner, da Razor gjorde, "I couldn't care less about food right now. I don't care if you dislike me either. And I'm definitely not scared of you 'cus I know that if you touch me, Reign will leave your ass. And we wouldn't want that."\nI sidste ende gjorde Reign ikke andet end at give Max end dummeflad henover baghovedet - det vigtigste var egentlig at gøre ham bange, så han ikke gjorde noget så komplet latterligt igen. Eller i hvert fald få ham til at tænke over det inden. "Sorry..." mumlede Max atter ud og ømmede sig det sted, der var blevet slået. Reign var tæt på at sige, at der var okay, udelukkende fordi Max så så ynkelig og oprigtigt ked af det ud - men, nej, lidt skyldfølelse var kun godt efter at have lavet en så stor fejltagelse.\nHans blik faldt hen på Razor og Zac, der havde gang i en samtale. Han stolede ikke på dem - slet ikke på Razor - og gik derfor hen mod dem, "Razor, if you feel better can't you leave? I don't wanna be rude but I'm not very comfortable with... this." Han nåede kun lige at afslutte sætningen, inden Max' stemme kunne høres bag ham, "you can't just throw him out again! Reign, you said that--"\n"Snitches shouldn't speak," afbrød Reign ham med et advarende blik, der fik Max til at holde mund igen. Jaja, han var røvhullet igen, og Razor var det stakkels offer, der blev mishandlet. Han var ligeglad lige nu - stressen var for alvor begyndt at melde sig efter det skiftende følelsesregister, der havde ligget og bevæget sig imellem nervøsitet og angst utallige gange på kun meget kort tid. Hvis halvdæmonen havde dukket op, mens han var alene, havde det været noget andet. Eller hvis hans mor ikke bare sådan var kommet forbi - den oplevelse ville tage tid at komme sig over. Men lige nu var han træt, alt for træt til at kunne passe på både Max og Zac samt sørge for, han ikke selv behandlede Razor som skidt. At bede ham om gå var faktisk mest for drengens egen skyld.\nby Razor on Fre 4 nov - 18:39\nHvor sjovt Reign og Maxs lille dans var, så kunne man næsten ikke lade være med at have en smule ondt af dem. På værd deres måde selvfølgelig. Han lod blikket hvile lidt mod Zac, før han lod armene glide lidt over kors. " Mh.. Just your luck huh. " Sagde han så bare kort lidt. Det var jo sådan set sandt, hvis han gjorde dem noget var chancerne for at Reign ville blive i hans liv ligmed nul. Men det nagede ham faktisk - for den attitude Zac havde overfor ham på nuværende tidspunkt startede som noget sjovt, men efterhånden som sekunderne gik blev det mere og mere irriterende og det satte en boblende fornemmelse i gang i Razors krop - ikke den samme som når Reign smilte til ham, nej sådan en rigtig modbydelig en af slagsen. Han bed kort tænderne lidt sammen og fjernede opmærksomheden fra Zac, og rettede den i stedet mod de to andre gutter som vidst var ved at ende deres mindre krig.\nReigns kommentar satte prikken over i'et - eller næsten, men det var da et stort skridt i den rigtige retning, og den følelse han havde før - blev lige forstærket yderligere. Han stod bare et øjeblik med blikket mod Reign, uden egentlig at vise specielt meget følelse - eller bare i det hele taget noget. Han stod bare. Da Max sagde noget røg hans blik et split sekund hen mod ham, men så tilbage mod Reign.\n" Great... Just make me the bad guy.. Again, like always. That guy is just all perfect.. mmhmm. You wouldn't wanna not just ask him to not piss me of? Ofcourse not.. Razor leaves and eeeeveryone is happy.. " Sagde han så bare lidt, før han kort slog ud med den ene arm.\n" Mhm... Fine then.. I'll leave. " Tilføjede han så bare kort. At han blev bedt om at gå igen. På trods af faktisk at have opført sig forholdsvis pænt, han kunne ikke andet end at blive irriteret over det - det var ikke fair. Der var jo ikke nogen som var kommet til skade eller døde eller noget. Ikke andre end ham selv hvert fald - hans fod gjorde ondt, også at gå på - men han var rimelig vandt til at bide smerten i sig, medmindre selvfølgelig det var så slemt at man knap kunne bevæge sig. En lidt skadet fod skulle da ikke sætte en stopper for noget.\nHan gik så bare mod døren til ud af hytten. Skabe en større konflikt var åndssvagt, hvor meget lyst han så end havde til det - så var det nemmere og helt sikkert meget sjovere end at blive hængende her. Han havde affundet sig med at blive smidt ud - men det gjorde mere og mere ondt for hver gang. Måske var det et tegn på at det var hvad der var bedst. Reign gjorde ham svag, og hvis der var noget han ikke ville være, så var det svag. Sikkert derfor man ikke skulle mænge sig med følelser.\nHan stoppede op ved døren, og overvejede det et øjeblik. Men rettede så bare blikket mod Reign. " Maybe keeping me a secret was the best thing after all. Don't worry I won't come back. " Sagde han så bare kort, før han trådte ud af døren. En chance for at vise at man kunne opføre sig nogenlunde, eller passe ind mellem Reigns venner var vel ikke for meget at forlange, men åbenbart. Okay måske var han selv ikke den venligste overfor Zac, men hvad mere kunne man forvente? Hvis han ikke engang kunne prøve på at acceptere Razor - så var det svært for Razor at gøre det samme. Der var hvert fald ingen grund til at blive hængende. Desuden ville det også være mest sikkert bare at smutte - for ikke at smadre alting i irritation. Det åbenbart sværere at være en del af et menneskes liv end man lige skulle tro.\nby Reign on Fre 4 nov - 19:53\nReign regnede med, Razor ville blive mopset over at blive smidt ud endnu engang, men ikke med at han lod det se ud som om, det var Zacs skyld, for det var det ikke. Det var det hele, alt der var foregået inde for den sidste time. Og det var altså ikke Zac, der var med til at skabe al den drama, det var ikke ham, der kunne gå fra at være én person til en anden, og det var Zac, der var blevet inviteret derhen, mens Razor var dukket op uanmeldt. Hvorfor skulle Reign smide ham ud? Det ville være uretfærdigt. Så Razor syntes, han var egocentreret - måske men ikke mere end han selv var. Drengen var for egocentreret til at forstå det pres og den skyld, han konstant puttede over på Reign, hver gang han dukkede op. Han tænkte kun på sig selv og sine egne lyster og udviste aldrig rigtig evnen til at se ud over sin egen næsetip. Han blev ved med at sige, at han forstod det en smule, eller at han prøvede at se tingene fra Reigns synsvinkel, men det blev aldrig rigtig til andet end det.\nOg i stedet for at gå i stilhed med et forstående smil, endte det i en snerpet kommentar og en melodramatisk udgang. Reign blev lidt irriteret, det kunne han ikke løbe fra. Det kunne godt være, det ikke var sjovt for Razor at blive smidt ud gang på gang, men det var heller ikke sjovt for Reign altid at føle sig skyldig, når de forlod hinanden. Det var af en eller anden grund altid hans skyld, når der gik noget galt - måske fordi han var den ældste, måske fordi halvdæmonen havde evnen til at få folk til at få ondt af sig. At Max altid holdte med ham, gjorde det ikke lettere - faktisk havde det taget på Reign at stå helt alene med sine egne meninger. Zac reddede ham godt og grundigt lige nu ved at forsøge at se tingene fra begges synsvinkler.\nHytten var stille efter hybridens forsvinden, og Reign greb muligheden til at læse sine venners reaktioner. Zac fik man som sædvanlig ikke meget ud af, han stod på sin plads, upåvirket og med armene over kors. Max til gengæld - det var tydeligt, han havde lyst til at sige noget; læberne trykket sammen til en tynd streg. Blikket sagde dog en masse - 'Reign, hvor er du ond', 'Reign, skynd dig ud og sig undskyld, 'Reign, du kan ikke behandle andre sådan, 'Reign, du er sådan et dårligt menneske'. Og selvom han mest havde lyst til at ignorere det, da han var færdig med den uafbrudte skyldfølelse, stak det i ham som nåle for at gå efter Razor. Bare lige for at være sikker på, han ikke var alt for sur. At forlade hinanden med et smil kunne være rart til en forandring. "Urghh, okay, I'll go after him," stønnede han beklagende ud og fik hurtigt sin mørkebrune skindjakke på udover skjorten, "can you gut the fish while I'm gone? Thanks, guys, I'll be back in a sec," og han forlod selv samme dør, Razor lige var gået ud af.\nHybriden var heldigvis ikke noget langt, så Reign behøvede ikke at tage mere en et enkelt skridt væk fra hoveddøren. Godt nok ville han gerne i kontakt med ham, men han gad ikke løbe igennem Firewood for det. "Razor, you're acting like the victim - again," hans blik hvilede på Razors ryg, og trods det var noget af en anklage, han kom med, lød det ikke anklagende end nedgørende på nogen måde - nærmere en smule forklarende. Han fortsatte kort efter, "it's not that I want you to leave but I'm fairly stressed out right now and your presence is not helping me. And I can't ask Zac to leave 'cus I invited him over myself. Okay? You understand, right?"\nby Razor on Fre 4 nov - 20:46\nEgentlig havde han ikke regnet med at Reign ville komme efter ham. Slet ikke. Det var jo trods alt ham der havde bedt ham gå - også gik man, det var så heller ikke godt nok? Jo mere man forsøgte at gøre sig klog på folks tanke gang, jo sværere blev det. Måske man bare skulle lade være at prøve også bare finde ud af hvad der ville ske ved det. Hvad der havde foregået i hytten i det korte øjeblik der var gået efter han havde forladt den, til at han kunne høre døren blev åbnet - det var egentlig ikke noget han interesserede sig yderligere for.\nHan stoppede lidt op da Reigns stemme lød bag ham, og stod et øjeblik med blikket lidt ud i luften før han vende det lidt hen over sin skulder mod Reign. " I am the one getting kick out again - dosen't that make me just a tiny bit of a victim? " Han lod hovedet glide lidt på skrå. Det synes han hvert fald selv, ikke at han havde lyst til at være det, men tydeligvis havde det virket. Reign var jo fuldt efter ham, så helt ved siden af havde det jo ikke været. Selvom det var dumme kneb der helt ubevidst meldte sig.\nHan trak så bare kort lidt på skuldrende. " No I don't understand. Why did you ask me to leave if thats not really what you want? And why are you stressed out? Is it me? Or something else? Tell me, I might be wicked in some ways but I'm not a mind reader. And I don't know how to act in front of people - Zac, for that matter. Besides he's an asshole. If I wanted to listen to an asshole, I'd fart. " Sagde han så bare, og trak på skuldrende. Mange ting kunne man sige - men det havde virket første møde med Max fordi Razor vidste præcis hvad han ikke skulle gøre. Det havde været svært men havde da virket, lade som om man var menneske. Nu havde han frie tøjler og at finde ud af at begerde sig blandt mennesker var ikke nemt. Ikke når man ikke i sidste ende bare kunne få lov at skære struben over på dem. Det var jo hvad han normalt gjorde når han blev træt af folk.\n" Anyway.. I'm not asking you to kick your friend out. I don't wanna ruin your little get together. Showing up here was probably a bad idea. But you know, I don't regret getting to see you.. " Sagde han så bare lidt med et kort lille smil om læberne. Han var jo trods alt også sin dæmon, og den vidste vel også hvad han længdes mest efter mere eller mindre hele tiden. At være sammen med Reign. At det for det meste endte med at blive på en mere voldelig måde når det var dæmonen der havde lov at bestemme for en stund, var selvfølgelig en anden side af sagen. " If you're asking me to stay, I'm not sure - do you trust me? " Spurgte han så lidt og lod hovedet glide lidt på skrå, før han så bare trådte lidt tættere på Reign. Det krævede da hvert fald en smule tillid fra Reigns side af, hvis Razor skulle stole på sig selv til ikke at fucke tingene op.\nby Reign on Fre 4 nov - 22:08\n"Not really, no," svarede Reign bare med et skuldertræk og følte ikke rigtig for at forklare yderligere. Han havde forsøgt, han havde virkelig forsøgt, men at få det ind i den lille halvdæmons hoved var svært, for ikke at sige umuligt. Tanken om at kunne bevæge sig ind i en anden persons hoved poppede op igen - det ville være så let.\n"You don't have to be a mind reader to know why I don't want you here. I mean, come on, I told you several times already that when you are in the same room as my friends," han forklarede det grafisk med sine hænder - den ene var Razor, og den anden var hans venner - der blev ført sammen, "I'm afraid it'll all... clash, you know?" Det var ærlig talt svært at regne ud, om Razor ikke ville forstå det, om han med vilje lukkede det ude, eller om han oprigtigt ikke forstod Reign. Han var sådan set vant til, folk ikke forstod ham helt, og det var også okay. Det var bare ikke en særlig god ting, når det var Razor, der ikke forstod ham, for i bund og grund ville han ikke gøre ham ked af det. Hvis de aldrig lærte at forstå hinanden, havde de ingen fremtid sammen overhovedet.\nReign fornemmede, stemningen lige så stille blev bedre - og så alligevel slet ikke, for det virkede til, at Razor havde misforstået ham endnu engang. "I, uh... kind of still want you to leave," sagde han og kløede sig nervøst i nakken. Han fortsatte hurtigt, "I mean, I don't but - but I do. It's... urgh!" En frustreret lyd endte med at forlade hans mund, og hænderne fandt vej op til hans ansigt, glidende langsomt nedad. Hvordan skulle han dog forklare det, så hybriden kunne forstå det? Var det overhovedet muligt? Eller var det en opgave, der var så latterlig at forsøge sig med, at hele Firewood ville grine af ham, hvis de kendte til den?\nReign endte med at gå resten af vejen hen til Razor og gribe fat om hans ansigt med begge hænder. "I just don't want you leaving all angry at me. You can't be angry at me, it's messing up my head," Reign trykkede sin pande ned mod drengens uden at blinke og dermed fjerne illusionen af den seriøsitet, han forsøgte at vise. Selvfølgelig ville han gerne have, han blev, mere end noget andet. Hvis det stod til ham, lå de stadig i badet og talte om dumme, ligegyldige ting. Okay, så han virkede måske ikke altid til at kunne lide Razor, men den facade var en stor, fed løgn. Men han kunne ikke bare kaste sig i armene på ham og glemme alt andet, sine venner, sin familie, sit ansvar - han prøvede virkelig at finde en måde at få plads til det hele. Også selvom den måde sommetider kunne virke noget fjendsk. "And don't say that you won't come back ever again, or I will have to slap you..." brummede han til sidst og lod sine tommelfingre kærtegne Razors øreflipper og kæbeparti.\nby Razor on Fre 4 nov - 23:13\n" Know but, you could at least give me a chance? It won't, hopefully.. I don't know. I mean.. I wanna be a part of your life, but not this - side line of your life. I just need you to trust me, that I won't hurt people you care about. " Sagde han så bare lidt. Det var en halv sandhed, men kun fordi der var dele af Razor som havde en helt anden holdning til det. En del af ham der blev tirret når en person som Zac var til stede, trængen til at modbevise alle de ting han sagde som egentlig passede.\nHan hævede øjenbrynene ved Reigns kommentar, og skulle lige til at komme med en kommentar, da han heldigvis formåede at rede den en smule. Ikke at det blev mindre forvirrende - slet ikke. Frustrerende. Kunne han da ikke bare beslutte sig for om han ville lade Razor blive eller ej, det ville gøre tingene meget nemmere. " Well thats.. mixed signals." mumlede han så bare lidt, og rynkede kort panden en smule. Reign kunne ikke forvente at Razor forstod det, når mennesket tydeligvis ikke engang selv vidste hvad det var han mente. Eller også havde han bare værre forklarings evner end Razor selv. Det var nærmest ment til at gå galt.\nDa Reign trådte hen til ham, og hans hænder pludselig var ved hans hoved. Meldte en rar fornemmelse sig i kroppen med det sammen. Varme - selv helt ned i hans allerede halv frosne fødder af at være udenfor, i den luft som ikke længere var specielt sommerlig. Selvom Reigns ord ikke fik følelsen til at blive hængende i samme grad som den først var vokset til. " Well, if you don't want me to be angry at you - you have to stop kicking me out. And maybe.. " Han bed sig kort i læben, og holdt blikket rettet mod Reigns øjne. Et tænkende øjeblik. " Nevermind.. " mumlede han så bare lidt, før han kort pillede lidt ved sine fingre. Der var mange ting han gerne ville sige, og gøre for den sags skyld.\n" Mh.. You know what? In that case I might just actually say it - but not really mean it, just to get that slap.. " Sagde han så bare med et lille smil. For en gang skyld i en egentlig halv ironisk tone.\n" No but for real Reign.. I shouldn't... come back. You... I'm.. " Han skød kort underlæben frem i et forsøg på at trække tiden ud til at hans tanker og ord kunne nå at samarbejde en smule. " Things might.. Clash. Not that I want them to, but.. We never know - and I'm dangerous, for you, for them, everyone. I'm not safe to be around - especially not for you. " Sagde han så lidt. Hans blik var rettet mod Reigns ansigt og hans hænder sådan lidt halvt foldet foran sig - kun fordi han ikke vidste hvor han ellers skulle gøre af dem, røre ved Reign var en mulighed, men det ville ikke gøre noget som helst nemmere hvis han rent faktisk endte med at skulle gå sin vej. For der var alvor i det han havde sagt, planen om at komme tilbage var ikke noget der lå på hans liste.\n" You make my feelings go balistic, my heart pound super fast and everything just.. " Han kom kort med en eller anden rodet lyd - før han så bare rynkede næsen lidt. " Yeah something like that - Messy.. You make the demon part of me angry, because I love you. And loving you makes me - in some way, weak? And being that is the reason why I can't kill you. Which ofcourse for your sake is a good thing but.. I don't know what I'm saying. " Han rystede kort lidt på hovedet.\n" It just feel like I'm wasting my time. Waiting for you to love me back. I don't want us to be - nothing. I wanna be something. " Han rynkede kort panden lidt. " Sorry.. I'm blabbering. And now my head hurts, great.. " mumlede han så bare i en halv irriteret tone, i det han slog blikket væk fra Reign igen. Mistænkte sig selv for igen at have lagt en del af skylden over på skuldrende af Reign - også selvom han godt vidste at hvis han bare havde været en smule mere menneske - så ville alle problemerne være ryddet af vejen.\nby Reign on Lør 5 nov - 0:39\nReign gloede først lidt på Razor, i tvivl om, hvorvidt han faktisk gerne ville have en flad eller ej, men gengældte så bare smilet og slap forsigtigt hans ansigt. En lussing var måske lige det, de havde brug for. Ikke kun Razor, dem begge to - de få lussinger, Reign havde fået gennem livet, havde i hvert fald vækket ham godt og grundigt. Det var en finurlig ting, lussinger - at slå en person var som regel noget, man gjorde i vrede, men en lussing var lige dét mildere. Flad hånd. Så blev det brugt i mild vrede? Irritation måske? Når man ville skade en anden person og fortælle dem nonverbalt, at de havde gjort noget dumt, men uden rigtig helt at skade dem. Ja... ja, et par lussinger ville være passende nu.\n"I know you're not safe to be around. You're like a ticking bomb and I'm not ready to expose my friends and loved one to that," forklarede Reign hurtigt men tilføjede så, "but I'm willing to take that risk myself. Sure, I'll probably end up getting strangled or stabbed by you - but fuck that. I'll die sooner or later." Det kom nok til at lyde mere deprimerende, end det var meningen, men det var for vigtig en ting til ikke at sige det. Den måtte han give Razor - han havde ikke fortalt drengen før, at han havde indfundet sig med den konstante dødstrussel, så det var i orden, at han ikke kendte til hans følelser omkring det. Sandheden var, at Reign havde været pissebange i starten. Han ville ikke dø, han ville ikke miste livet bare for at kunne bruge tid sammen med en halvdæmon. Men det havde ændret sig. Han var så smaskforelsket i Razor og havde på fornemmelsen, at han aldrig ville føle så stærkt for nogen igen, at det at dø for hans nærvær - hvor plat det så end lød - ville være ham en ære. Selvfølgelig var han stadigvæk interesseret i at leve så lang tid som muligt endnu, især hvis Razor ville være ved hans side al den tid, men han havde vænnet sig til tanken om, at det kunne ske - stort set hvornår det skulle være. Hans død ville være uventet, havde spåkonen sagt. Måske var det Razor, der ville ende hans liv. Men så igen; det ville ikke være så uventet igen. Drengen var en dræbermaskine.\nOrd fløj ud af halvdæmonens mund, det ene efter det andet, og trods han selv virkede ret så forvirret, syntes Reign til en forskel at være den, der forstod ordene bedst af de to. Han havde det meget på samme måde - eller havde haft det. Han følte sig selv utrolig svag for at elske en som Razor, når der var en verden derude fyldt med mennesker, der var meget bedre for ham. Men han kunne ikke modstå denne ene person, der igen og igen bragte gift ind i hans liv, det var han slet ikke stærk nok til. Kærlighed gør blind - det kunne han skrive under på til enhver tid. Og at Razor gerne ville have, de blev til noget andet end blot at være venner. Puha, den var Reign endnu engang mere end enig i. Den to han på sine skuldre - det var udelukkende hans egen skyld, at det ikke blev til mere. Han havde sin regel - reglen førte til ingen sex mellem dem - ingen sex mellem dem førte til, at de måtte finde andre til at opfylde deres behov - og hvis de alligevel begge to knaldede til højre og venstre, ville et forhold være til grin. Måske var det en dum regel. Han var selv begyndt at hade den mere og mere i hvert fald. Dumme, latterlige, tumpede menneskestolthed...\n"I feel so bad for your head, having to listen to your constant bullshit," sagde Reign med en svag rysten på hovedet, inden et smil formede sig henover hans læber. Han så lidt ned på Razor uden at sige noget - nød bare synet af ham, helt irriteret. Det var forfærdeligt, når han var vred, men det var ret sødt, når han var irriteret. Så længe det stadig var Razor-Razor og ikke dæmon-'jeg slår dig ihjel'-Razor - ingen kunne lide den version. Reign lagde armene over kors, "I have a proposal. You leave now and I'll head back in and get something to eat. Then - you'll return in a couple of hours, I'll make sure my friends are gone and... maybe we will continue our bath? Or do something else which requires some kind of physical contact," trods kropssproget var afvisende, blev hans blik flirtende, så der var ikke meget at tage fejl af. Smilet svandt dog lidt hen, "however, if I see any fresh blood on your clothes, I won't let you in. 'Kay?"\nby Razor on Lør 5 nov - 11:15\n" So what you're saying is, that I'm allowed to kill you? Just as long as I don't kill anyone else? Thats seriously messed up Reign.. " Sagde han så bare lidt, og rynkede kort panden lidt. Okay det havde måske ikke ordret været det han sagde. Men byttede man lidt rundt på ordene i hans sætning, så kunne det meget vel have været det han havde sagt. Hvilket måske i sidste ende var en god ting - fordi det var slet ikke sjovt at slå folk ihjel som selv gav lov til det. Men i sidste ende vidste Razor heller ikke helt om han havde lyst til at han selv skulle være grunden til at Reign døde. Han så nok helst at det var i alderdom eller noget lignende. Ikke sådan, grumme ting.\nHan rettede sig kort lidt op, men rodede sig så lidt i håret. Tja, hovedpine kom vel ikke ud af ingenting - og at han fyrede åndssvage ting af - tænkte på ubrugeligt lort, han lige så godt bare kunne gemme væk. Det var nærmest spild af kræfter.\nIrritationen forsvandt lidt da Reign igen talte. Han lod hovedet glide lidt på skrå og holdt et øjeblik et smil lidt tilbage, men det var begrænset hvor længe det var en mulighed - for det var for en gang skyld noget der ikke var forfærdeligt, der forlod Reigns mund. Og det udtryk han havde, slet ikke dårligt. Pludselig kunne tiden kun gå for langsomt. Hvilket ville sige at hans tanker med et havde taget en drejning - der i sidste ende var helt hen i vejret. Sådanne indskydelser fra Reign kunne være farligt, Razors tankegang havde nemlig allerede lagt planer - planer der i sidste ende ikke ville blive til noget, men tanken var vel også nok bare lige et øjeblik.\n" I kinda actually like that idea.. I mean - yea, okay. That sounds fair. Not that I know when I couple of hours has passed by. But I'll figure it out. Fast. " Sagde han så bare lidt, med et lille smil om læberne. Han nikkede kort lidt nogle gange. Han kunne jo så selv bruge tiden på at finde noget mad. Nogle timer, det var ikke altid lige let at finde rundt i tid - men mon ikke det lykkes, om ikke andet kunne han bruge tiden på at tælle. Måske på en kreativ måde, samle sten og bruge dem som mordvåben eller..\nHans tanker blev slået lidt ud af sin bane da Reign valgte at komme med en 'regel' omkring det. Hvilket et øjeblik fik Razor til at rynke panden lidt. Han lod blikket glide ned over sig selv - men rettede så bare blikket tilbage mod Reign med et lille smil, som dog blev lidt drillende. " Well I guess I'll just have to show up naked then.. " Sagde han så bare med et kort træk på den ene skulder. Blod var nærmest umuligt for Razor ikke at få på sit tøj. Om det var hans eget eller andres, han var som en magnet til blod - hvilket han i sidste ende slet ikke havde noget imod, for han elskede duften af det.\nHan stod et kort øjeblik bare med blikket mod Reign, men skyndte sig så bare at stjæle et lille kys. Han kunne ikke lade være, og ansigtet foran sig var mere fristende end nogensinde. Han bed sig kort i læben men viftede så kort lidt med den ene hånd i retning mod hytten. " Now hurry.. the food ain't eating itself! " - Fik han hurtigt sagt. Jo hurtigere Reign kom tilbage i hytten, jo hurtigere ville Razor kunne komme tilbage igen.\nSå måtte han nu bare finde ud af hvad han egentlig skulle bruge tiden på. Holde lav profil og faktisk ikke svøbe sig selv ind i blod - eller have det super sjovt i ventetiden også måske bare skaffe andet tøj, eller faktisk gøre en realitet ud af det at dukke op nøgen. Der var mange muligheder, mad skulle han hvert fald også have, det var helt sikkert.\nby Reign on Lør 5 nov - 19:49\n"I mean, I'd rather you didn't but - well, you know what I mean," Reign trak på skuldrene. At blive slået ihjel af Razor ville uden tvivl være forfærdeligt, men han lagde på mange måder selv op til det, når han bevidst valgte at være i hans nærvær. Desuden - så ville det højst sandsynligt være værre for Razor at vågne op af sin "trance" og opdage, han havde slået Reign ihjel, end det ville være for Reign selv. Han ville trods alt bare være død.\nEn lav lyd i form af et grin forlod hans mund, idet han så til siden som reaktion på Razors svar. Et 'okay' ville have været fint, men det var vist for meget at forlange fra en som ham. At regne med noget som helst fra den dreng var for meget at forlange. Han gjorde, hvad der passede ham.\nReign nåede ikke at gengælde, knapt nok at opfatte kysset, inden det var ovre, og kort stod han bare og svælgede i det. Vendte først tilbage til den virkelige verden, da Razor pointerede, at han skulle komme afsted med sig. "I'm on my way. See you later," han trådte et par skridt baglæns med et smil på læben, inden han vendte sig helt og vendte tilbage til hytten.\nStemningen var en smule intens derinde. Max var tydeligvis sikker på, at det var ået helt galt, og Reign havde klokket i det igen, og selv på Zacs ansigt kunne man se en snert af nysgerrighed. Men alt var okay. Han havde reddet trådene så godt ud, han nu kunne, og Razor syntes ikke at være vred på ham mere. Alt var helt okay.\nMadtærten blev i stedet til karrysild med grøntsager til, mest fordi Reign vidste, det tog kortere tid at lave, og han gerne ville være sikker på, at vennerne var væk, når halvdæmonen vendte tilbage. Under maden snakkede de om alverdens ting. Et par gange kom de ind på Razor igen, og Reign var overrasket over, at de begge virkede til at have kølet ned. Zac var ikke så vred på Razor, og Max var ikke så vred på Reign. Så endnu engang så tingene ud til at lysne op.\nDe alle drak et enkelt glas vin fra en flaske, Reign havde stående, som egentlig var Max', og de to venner blev sendt hjemad. Han valgte bevidst ikke at nævne, at halvdæmonen ville vende tilbage; de behøvede trods alt ikke vide alt om dem og deres forhold. Desuden kunne det sætte gang i endnu en diskussion, og da stemningen havde været god gennem hele middagen, var der ingen grund til at ødelægge det. Reign så ud af vinduet efter sine venner, der forsvandt ud i mørket, inden han trak gardinerne for. Det kunne mærkes, at vinteren var på vej. mørket havde allerede været på vej, da de havde plukket gulerødder, og nu havde det nærmest opslugt byen.\nHan vendte opmærksomheden mod sin sofa og smed sig med et suk i den - ikke træt, bare en smule udmattet - for derefter at få mast en våd snude i ansigtet af Django, der fik gengældt kærligheden med lidt nusseri. Hoveddøren stod ulåst - mest for at vise, at trods han kunne smide Razor ud igen og igen, havde han også evnen til at lade døren stå åben for ham.\nby Razor on Lør 5 nov - 21:04\nDer var ikke gået mange øjeblikke efter Reign var vendt tilbage til hytten, før Razor var smuttet mod noget mere centralt af Firewood. Han kunne selvfølgelig altid bare have været blevet stående og slået rødder udenfor hytten i nogle timer. Men for at være ærlig, så var det ikke ligefrem den mest tiltalende mulighed.\nMen det var ikke fordi der var meget underholdning at finde i byen - ikke så meget som han havde håbet på. Så det blev kun til en sjov leg. En middelaldrende mand, lidt for stor i kæften og helt sikkert en der ikke forventede at blive et offer sådan en ellers fredelig aften som denne. Efter at have efterladt ham - på en måske lidt for åben gade, havde han fundet sig til rette i et hus hvor ingen tilsyneladende var hjemme. Efterhånden en lidt dårlig vane. Men hvis han ikke måtte dukke op ved Reign med blod på tøjet - så var der vel ikke andet at gøre end at finde noget nyt at tage på. Så det havde han gjort. Nogle lidt for store bukser, som han dog så bare havde revet af ved knæene, og en skjorte i en hvad han selv ville mene var en lidt grim rød ternet farve, men den eneste som ikke var hvid eller bæ brun - så det var den han havde valgt at tage. Kort efter havde han været på rov i husets køkken. Fundet alt hvad der kunne tilfredsstille den søde tand - spist en del af det, og snuppet en dåse med småkager. Fordi, dem ville Reign sikkert også synes om - Razor havde da hvert fald prøvesmagt, en speciel smag - han kunne ikke sætte en finger på hvad, men noget krydret. Og han mente at de helt sikkert var nogle værd at dele.\nHvor længe han havde været væk vidste han faktisk ikke, sikkert længere end han egentlig havde behøvet. Men tid gik altid hurtigere når man lavede en masse, og hvis Razor huskede rigtigt - så havde han da formået at lave en del ting her til aften, kun for at slå tankerne hen på noget andet end ventetiden på at se Reign igen. Men nu gad han ikke vente mere - og var nået hen til hytten. Det lød ikke som om der var andre indenfor end Reign - også selvfølgelig Django.\nEt øjeblik skulle han til at lave en entre der måske ikke ville falde i god jord i sidste ende, så han besluttede bare at træde mod døren indtil hytten. Så kunne han håbe at Reign ikke var en død træt en denne gang. Razor selv var fuld af energi, på trods af ellers at have brugt en del af den tidligere. Hans hovedpine var forsvundet efter at have fået mad i hovedet og ikke længere brugte skallen til så meget andet end at eksistere - utroligt at det at tænke kunne have sådan en effekt på en. Han stoppede op ved døren, og bankede på efter at have gloet på den et par sekunder. Han ventede dog ikke mere end max.. et halv sekund før han besluttede ikke at ville vente mere efter sin banken, og tog i håndtaget - heldigvis var døren åben, så han sprang med det samme ind i varmen på den anden side. Det var jo ikke ligefrem sommer mere og kulden havde for længst trukket sig ned omkring alt og alle udenfor. Også var det ikke engang vinter endnu.\n" Guess what! You lazy sack I brought cookies! " Sagde han så bare med et smil, i det hans blik ramte Reign. " Maybe you can tell me what kind they are - they taste amazing! But.. I don't know. " Han rynkede kort panden lidt, men trådte så bare tættere på Reign, for ikke at være placeret akavet henne ved døren i sin egen mentale forvirring over simple småkager.\n" Oh, and um.. Hey.. " Tilføjede han så lidt med et lille grin, før han kort vinkede lidt. Razor havde lagt episoden fra tidligere på hylden - det var spild af tid at dvæle i det. Eller også gad han bare ikke tænke over unødvendige ting nu hvor det jo sådan set var blevet godt igen. Det synes han hvert fald selv. Om det var fordi han havde et talent for at skubbe ting væk, ud af hovedet - eller han i sidste ende bare havde men af alle de slag i sit hoved så han ikke tænkte over det mere end nødvendigt, på grund af en sjælden form for hukommelsestab - tja. Livets store spørgsmål.\n" Did you miss me? I wanted to ask you something, actually. But I kinda forgot what it was - surprise! " Sagde han så bare lidt med et træk på den ene skulder. Han plantede dåsen med småkager på bordet og åbnede den. " Mmmh... look at those - almost just as tempting as you.." Sagde han så lidt - hvordan man så ellers ville forstå den.\nby Reign on Tirs 8 nov - 1:32\nReign gloede tomt op i træloftet, op på alle de små hak og misfarvninger fra fugt, han efterhånden kendte ud og ind. Han havde aldrig været typen, der kedede sig, netop fordi han havde evnen til at kunne underholde sig selv med helt små ting som at stirre op i loftet. Engang havde han talt brædderne - ethundredeogtoogtredve. Hvorfor han stadig kunne huske det nummer, var han ikke sikker på. Måske fordi det kun var ligegyldige ting, der gad sætte sig fast i hjernen. Det måtte være det.\nSom tankerne blev mindre livlige, gled øjenlågene langsomt i. En lille lur, inden Razor kom, kunne ikke skade. Sidst havde han været så træt, at det ødelagde lidt af oplevelsen - det var svært at nyde noget som helst, når man var træt, andet end at ligge et rart, blødt sted.\nMen lige som Reign var ved at falde hen, blev den banket på, og hans øjne sprang op igen, åbne og parat til at se på personen, der var trådt ind af døren. En hurtig mild brise kunne mærkes helt henne ved sofaen, da døren blev åbnet, og var med til at vække ham godt og grundigt op igen. Det var nok for det bedste - lure gjorde ham bare træt, og han havde ikke lyst til at være træt, nu han selv havde tilbudt dæmonen at komme over og blive underholdt. Han tog sig sammen til at sætte sig op, hævede et øjenbryn af Razors småkagepladder og sendte ham så et lille smil, "hi." Så fik Razor alligevel sine søde sager. Dåsen så gammel og brugt ud, og Reign var sikker på, halvdæmonen havde stjålet den et sted fra. Men det var der ikke noget at gøre ved nu. Desuden - så var det trods alt bare småkager. Bedre end at stjæle noget seriøst værdifuldt.\n"Come on, bring 'em to the expert," sagde han og lod fingrene glide tilbage igennem det uglede hår, inden han klappede et par gange på sofabordets overflade, hvor kagedåsen kort efter blev placeret. "Sure, I did," svarede Reign sarkastisk, selvom det var den rene sandhed, idet han greb en småkage og vendte den et par gange mellem sine fingre, "hopefully I'm not as lumpy as this is. They look very homemade." Han stak den i munden og tyggede tænksomt på den - absorberede smagene på sin tunge og forsøgte at gøre den indre bager, der stadig boede i ham, stolt, "ginger, cardamom and..." kort pause, "cinnamon. These are christmas cookies. A bit early for that but who am I to judge?"\nReign så op på Razor efter at have givet ham forklaringen, som drengen garanteret ikke var særlig interesseret i, og fik først nu øje på det nye sæt tøj. "You shouldn't wear such wide shorts. Makes your legs look like sticks," han smilede drilsk og rejste sig så. Et par af de krummer, der var faldet fra småkagen og ned på hans skjorte, faldt videre ned på gulvet, "besides, what happened to showing up naked?" Endnu et drilsk for ikke at sige kækt smil landede på hans læber, inden han bevægede sig forbi Razor og hen til køkkenet. Kaffe skulle der til - han var godt nok ikke træt-træt, men det havde med at melde sig pludseligt, så han måtte hellere komme det i forekøbet ved at drikke noget opfriskende. Vand blev sat til kogning og kaffebønnerne fundet frem og kvast. "I actually wondered; where do you put your clothes when you don't have a home? Do you just - I don't know, throw them out?" Tanken virkede helt til grin. Tøj skulle bruges mange, mange gange, før de skulle smides væk. Men han kunne ikke forestille sig, hvad drengen ellers ville gøre med det. Måske havde han et hemmeligt sted, der blev brugt til opbevaring.\nby Razor on Tirs 8 nov - 22:13\nRazor lod blikket hvile mod Reign et øjeblik. " Aren't you a little homemade too? " Spurgte han så lidt, og lod hovedet glide ne smule på skrå. " Or are your parents a little more adventurerous than you? " Han hævede kort et bryn før han så bare slog sig ned i sofaen ved siden af Reign - og snuppede selvfølgelig lige selv, en, to - en god stak småkager med sig.\n" Christmas? Hm.. Okay! Well - If thats the case, christmas smells nice - and taste good. " Sagde han så bare i det han stoppede en småkage i munden. Jul var ikke noget Razor kendte specielt meget til - han vidste at der altid duftede godt i byen og folk af en eller anden grund var mere glade den tid på året - eller virkede sådan på trods af kulden. Aldrig noget han havde oplevet den egentlige grund til - eller stemning omkring, han eksisterede jo ligesom bare i det.\nDa Reign forlod sofaen, valgte Razor bare at udnytte det og stjæle alt pladsen selv - mens han fulgte Reign lidt med blikket, som han smutte hen til køkkenet. " My legs are sticks - wide pants or not, besides! I.. couldn't find a smaller size.. " Sagde han så bare og lod kort blikket smutte ned på sine ben. Well - okay Reign havde måske ret, men han var faldet i posede bukseben hvis han ikke havde revet benene halvt af og yea, så var der jo udsigt til hans ben - som ikke var meget andet end pinde i luften. Han spiste endnu en småkage.\n" You haven't quite been a Mr. Sunshine the last couple of times I've walked around without clothes on, so I just figured it would be best to... not show up naked. Besides, it pretty damn cold outside. " Sagde han så lidt med et lille grin og lagde sig om på siden. Han tykkede af munden, kun for at stoppe den sidste småkage i munden han havde i hånden. " I borrow clothes, and.. throw it out when I don't need it anymore, which normally is when it's pretty dirty and not really worth keeping. I had a place once where I kept some favorites - but I can't remember where that is any longer. " Sagde han så lidt, og rynkede kort næsen lidt. Det han havde på nu var dog ikke noget der var til at råbe hurra over. Det var tøj.\n" Anyway, you don't seem moody right now, so maybe taking of my clothes wouldn't be a dangerous move. " Sagde han så bare lidt, der gik dog ikke mange sekunder før han faktisk havde knappet de øverste knapper op på skjorten og trukket den af - det var nu i sidste ende alligevel bedst sådan ikke at være fanget i en masse stof.\n" Then getting cozy with a you and a blanket and more cookies and.. mmmh - I like that plan, a lot actually.. " mumlede han så bare lidt med et lille smil om læberne. Han kastede skjorten væk, og lod sig dumpe ned at ligge igen. " I thought you said you had a roomate? How do you manage that? Isn't that kind of... Difficult? when you live in this tini tiny cabin? Is it just part time? Ooooor is it possible that we might not be alone later? " spurgte han så lidt, før han rullede om på maven. " When you're done with whatever you're doing, can't you like - give me a massage or something? Just.. for a little while? I deserve, actually - I think - don't you? I mean, look at me! " Sagde han så bare med et lille grin, og fik et sødt smil frem på sine læber. Han lå godt - Reigns sofa var et perfekt sted at flade ud. Især når man samtidig havde udsigt til Reign.\nby Reign on Ons 9 nov - 0:40\n"Let's not talk about how I was made," sagde Reign med et lille, tilhørende grin. Han gad ikke uddybe det videre, for nu Razor aldrig rigtig havde fået forældreoplevelsen, forstod han nok heller ikke følelserne omkring visse ting - blandt andet hvordan stort set ingen havde lyst til at tænke på det faktum, at ens forældre havde haft sex med hinanden. Urgh... nej, det gav dumme billeder i hovedet.\nMens vandet dryppede ned fra de nu knuste kaffebønner og ned i kruset, drejede Reign det opmærksomme blik hen på halvdæmonen, der havde lagt sig til rette på sofaen. Det var rart at se ham så - hverdagsagtig. Det gav en god illusion om, at han også havde det i sig at være en normal dreng, når han ikke rendte rundt som en morderisk galning. Bare at se ham flade ud på en sofa med småkagekrummer om munden og en tiggende familiehund ved siden af sig - det føltes godt. "So you figured?" drillede Reign, der trods Razors spontane væsen aldrig havde forestillet sig, at han faktisk havde tænkt sig at dukke op uden tøj på. Selvom det kunne være sjovt, hvis han gjorde det og blev super forkølet og ynkelig bagefter. Det var svært at forestille sig Razor syg; den dreng havde et immunforsvar stærkt som en okse. "And I spent my precious money on buying you a shirt. You little asshole," fnøs Reign ud men kunne ikke lade være med at smile lidt samtidig.\nReign så kort tilbage på kaffen, og da Razor endnu engang fik hans opmærksomhed, havde han allerede fået hevet skjorten af. Talenter havde han ikke overvældende mange af, men det måtte han alligevel indrømme; drengen kunne smide tøjet hurtigt. Hvilket både kunne være en god og dårlig ting.\n"I do. She's gone for a couple of days, though - visiting someone I think," han kradsede sig lidt på siden af næsen og kunne egentlig godt forstå Razors forvirring. To personer i en så lille hytte var ikke helt nemt. Det var hyggeligt at have Kimly boende, måske mest fordi det netop var hende, og hun var en rigtig god og sød pige - men det var også lidt svært at vænne sig til at skulle dele så lidt plads med en anden person. Når han engang flyttede til Humvita, ville han købe sig et sted med separeret stue og soveværelse, det var helt sikkert. Så kunne han have gæster overnattende, uden de behøvede at ligge så tæt op af hinanden og skulle lytte til hinandens snorken og talen i søvne, "she's not staying here permanently. It's just until she finds her own place."\nRazors forslag var for sødt til at afslå. Desuden, havde han rendt rundt i hele to timer og ventet på at kunne komme tilbage, og så havde han endda slet ikke noget blod på sig, så han fortjente en lille belønning. "Jeez, you're spoiled. Lie down on your tummy, then," Reign smilede og gik hen til sofaen, hvor han først gav Django en halv småkage og derefter fik placeret sig siddende over Razor. Han rullede ærmerne en tand mere op for at være sikker på, de ikke faldt ned midt i det hele, og satte hænderne i sving - begyndte med halvdæmonens skuldre og arbejdede sig langsomt nedad. Det virkede næsten som om, Django forstod hintet. I hvert fald lod han dem endelig være, stoppede tiggeriet og lagde sig i stedet henne ved sit tæppe og Razors gamle, gennemgnaskede t-shirt.\nReigns blik lå og summede ved drengens slanke ryg, og han kunne ikke lade være med at overveje, om han fik nok at spise. Han var tydeligvis en slikmund og spiste søde sager, når han kunne komme til det, men udover det og blod, som der ikke kunne være mange vitaminer i, hvad fik han så egentlig? Han var så tynd. Ikke sygeligt tynd, bare... tynd. "Hey, do you ever, like... wondered what would have happened if both your parents were alive?" spurgte Reign roligt efter en god portion stilhed, "do you think things would've been different now? I mean, I'm sure I would've been a completely differerent person if I hadn't had my parents."\nby Razor on Ons 9 nov - 10:22\n" Hey hey Reign in beast mode. That shirt served its purpose. But that it died a long time ago, you probably wouldn't wanna see what condition it was in when I threw it out. " Sagde han så lidt med et lille grin. Han strøg Django ned over hovedet med et lille smil om læben - men rettede så blikket mod Reign igen. " But damn I loved that shirt. " Tilføjede han så lidt, og spidsede kort læberne. Han kunne ikke helt præcis huske hvilken sammenhæng den døde - men det var fordi der var så mange tidspunkter hvor favorit stykker tøj virkelig bare ikke kunne mere. Og den trøje havde været en af dem.\nIngen roomate, fantastisk. Han strakte sig kort lidt men lukkede så øjnene et øjeblik, men kun for at åbne dem igen og se hen på Reign. " When does she find her own place? You know, firewood is filled with empty houses - you could probably find a bigger one yourself? Not that I think thats a good idea - this is kinda you. I like this place.. " Sagde han så lidt og skævede kort lidt rundt. Det kostede i sidste ende sikkert også mange flere penge at have et stort hus inde midt i byen - end det kostede at have denne hytte. Hvis det overhovedet kostede noget, man købte vel bare et hus og havde det. Man huse var dyre. Han rynkede kort næsen en smule - hvis det havde været billigt ville der nok ikke have været så mange der boede på gaden. Razor var jo i princippet hjemløs - han havde bare sine teknikker til at finde rare steder at sove, så det virkede ikke helt sådan for ham.\nHan lagde sig godt til rette da Reign kom derhen, og kunne ikke helt lade være med at smile. Han lukkede øjnene og slappede ellers bare af - hvilket vel egentlig var en sjældenhed. Når han ikke sov altså. Massage eller ej, bare Reign hænder mod sin krop var noget der var værd at nyde . " I don't know, I don't really know what kind of people they where. I mean - my mom was a blooddemon from a family filled with hunters - so I guess, that could have been a part of something. " Sagde han så bare lidt, men skævede så en smule mod Reign. Selvfølgelig stadig med et lille smil. Hans liv ville sikkert have været helt vendt på hovedet, men stadig ikke nær så meget som det kunne have været. Hvis han nu havde været født i en normal familie - men den familie han kendte til var langt fra normal.\n" Different life yea, but I think I might not be that different of a person. Or maybe I would - maybe I would've worked somewhere, earning money for being a part of something. Cathcing fish, oooor selling socks. Damn - That sounds sooo interesting. " Han rystede kort lidt på hovedet med et lille grin. Ironisk.\n" What would your life have looked like? If your parents weren't here? " Spurgte han så bare lidt, før han lukkede øjnene igen. Han kunne forstå hvis Reigns liv ville være anderledes. Ville han have levet på gaden? Eller fundet en anden familie at være ved, det havde Razor jo trods alt - der var muligheder for forældreløse, men ikke altid de bedste.\n" You could've been a tiny tiiiiny boy, all lonely and sad, living in the streets - or, mega tough and stealing from the rich, give to the poor - or maybe eveb.. adopted and trained to kill - wouldn't that be one heck a plot twist. " Sagde han så bare med et lille grin. Han rakte ud mod kagedåsen, men formåede også kun næsten at få fat i en. Den var lige et par sentimeter for langt væk. Hvilket fik ham til at vende blikket lidt mod Reign. " Sweet sweet Reign, could you maybe hand me a cookie? " spurgte han så lidt, igen med det søde blik i øjnene, og et lille smil om læberne.\nby Reign on Tors 10 nov - 1:04\n"Yeah... it's a nice little cabin," sagde Reign lidt med et kort tænksomt blik mod drengens ryg og valgte bevidst ikke at fortsætte samtalen videre derfra. Når han engang flyttede, blev det til Humvita, det var der ingen tvivl om. Og trods Razor godt vidste det, eftersom han havde sagt det flere gange, behøvede han ikke rive op i emnet om, at han flyttede til en menneskeby langt væk, hvor en som Razor ville være... mindre velkommen. Det kom til at ske en dag, og han så frem til det - men det ville ikke være nu. Han havde det godt nu og havde egentlig ikke specielt lyst til at slippe det lige foreløbigt. Fremtiden i Humvita var stadig fjern.\nReign lyttede så koncentreret til Razors svar, at han næsten glemte at massere ham. Smilede så lidt, "I could imagine you selling socks," og fortsætte massagen noget mere hårdhændet end før. Tanken, om halvdæmonen med et helt normalt arbejde, var langt ude, næsten komisk. Selvom - hans fysiske styrke kunne sagtens bruges ude på arbejdsmarkedet. De forskellige arbejdsudbydere foretrak ofte at ansætte stærke, robuste mænd, og trods Razor så ud som lidt af en splejs, kunne han hurtigt bevise det modsatte og blive ansat hvor som helst. I hvert fald få et langt bedre job end det, Reign havde. Latrinrenser... det var ikke engang kun, fordi han ikke ville såre drengens følelser mere, at han ikke fortalte ham om det - nu var det også bare, fordi det var et ydmygende, grinagtigt og ikke mindst ulækkert job.\nReign blev først overrasket over at få spørgsmålet tilbage i hovedet men smilede så skævt af det, "I would've definitely been adopted. I was adorable as a kid." Han tænkte videre over det, mens han snuppede en småkage til og stak den ind mellem Razors læber, "I don't know. My parents taught me to be... well, me. A compassionate, naive fool," Reign tog en hel stak småkager og stak dem med et smil ind i munden på halvdæmonen, "who can't even refuse giving a hybrid a massage."\nHan lænede sig ned med intentionen om bare at placere et kys i Razors nakke men endte med at blive dernede. Begrave næsen i hans hår, "you smell like christmas..."\nHalloween var godt nok tættere på, faktisk kun dage væk, men julestemningen meldte sig som sædvanligt tidligt hos Reign. Det var den eneste højtid, han faktisk pyntede op til og var interesseret i, og trods han ikke anså sig selv som værende et definitivt familiemenneske, så elskede han, hvordan netop denne højtid havde det med at skubbe familier ekstra meget sammen. Det var på sin vis smukt og noget, som nogle familier havde brug for. Ikke hans egen - hans mor, far og Reign selv var så tætte, som de kunne blive - men for flere at de utraditionelle familier.\n"Do demons even celebrate christmas? Do you?" spurgte han pludselig nysgerrigt og rodede langsomt rundt i Razors hår med sin ene hånd. Folk uden familier... det havde han aldrig rigtig skænket en tanke. De enlige hjemløse plejede bare at bruge den gavmildhed, julen bragte med sig, til at tigge dét ekstra. Han havde aldrig set en fejre julen. Men, okay, det var heller ikke nemt at gøre alene og uden penge.\nby Razor on Tors 10 nov - 16:19\n" Well... Remember Reign - You're only human.. " Sagde han så bare med et smil om læberne. Dog lidt drillende. " Being compassionate and a naive fool - thats just, withborn. There's nothing really you can do about it. " Tilføjede han så bare med et lille grin. Det var sikkert bare Razors holdning til mennesker - også det at de var svage, men det var måske mest bare sammenlignet med ham selv fysisk. Mentalt? Det kom vel an på så meget. Han kunne ikke prale af selv at være super stærk på det punkt længere. En ting var dumhed, en anden var... alt muligt. Man kunne ikke være stærk og super forvirret på en og samme tid. Han nåede knap nok at tygge den første småkage han fik kastet inden bors før Reign fulgte efter med endnu en håndfuld.\n" Besides - You're still kinda adorable. And in this case all the human flaws is a gift. I don't mind you not being able to turn down the opportunity for me to feel your lovely, warm hands on my body.. I can't complain " Sagde han så bare lidt - mumlende, eftersom han forsøgte at kvæle de småkager han havde fået i munden. Så om det han sagde overhovedet var til at forstå, var op til Reigns evner indenfor forståelse af mumling.\nEndelig! Fik han dog alligevel gjort en ende på de ellers lækre småkager. " Well that was delicious.. " Sagde han så bare med et grin, før han lod øjnene glide i igen. Dette slog de fleste andre ting han kunne lave en aften som denne - men alle de ting der kunne slå det var alligevel også i selskab med Reign så helt skidt var det ikke. Tværtimod meget rart.\n" Hn? Maybe thats because you just stuffed my face with christmas smelling cookies? " Han skævede en smule mod Reign men bed sig så kort lidt i læben, dog uden at smilet forsvandt på noget tidspunkt. Simpelt fordi der intet var ikke at smile over - Reign gjorde ham glad, på sådan en rar måde. Ikke bare sådan 'jeg er glad fordi det er bedst at være glad' men sådan en lykkelig glæde. Dumme menneske, tænk at sådan en følelse kunne blive bragt frem af sådan et væsen.\n" No.. " Sagde han kort, men rynkede så kort panden lidt. " Or maybe.. " han overvejede det et par sekunder - det kunne vel godt være at der var nogle dæmoner der holdt jul. " I don't I haven't ever actually.. I don't really know alot about christmas, maybe some demons celebrate christmas? Maybe those who live lives that are.. you know, a little bit less demon-like. " sagde han så bare. Alle dæmoner var jo ikke ens, og der var da helt sikkert nogle som levede helt anderledes end hvordan man forestillede sig dæmoner levede. Helt normale liv? Eller hvad normalen så end var.\n" Alright - my turn. " Sagde han så bare og skubbede sig op så Reign ikke længere kunne sidde over ham. Han sendte ham kort et smil men lod så hovedet glide lidt på skrå. " Well first this need to go. " Sagde han så bare kort, før han trak trøjen af Reign. Ingen grund til at have sådan en på, de var jo trods alt inde i varmen. Han lod kort fingrende glide hen over Reigns skulder - den skulder der havde været uheldig den gang med dæmonerne i skoven.\n" Now... Tell me about your best christmas, I want details! aaaaall the details - even if its just the taste of a cookie or the happiness in a persons eyes. " Sagde han så lidt med et lille smil og rettede blikket mod Reigns ansigt. " Oh - and you have to lay down - cause its my turn to do a little touchy touchy on your precious body.. " Sagde han så lidt med et lille grin.\nby Reign on Fre 11 nov - 0:16\n"Not all humans are good, though. I've met quite a few dickheads," Reign trak lidt på skuldrene. Trods han altid havde haft et godt syn på menneskeracen i forhold til de andre racer, vidste han også godt, at den ikke var perfekt. Der fandtes forfærdelige mennesker. Mennesker der købte slaver og pinte dem. Mennesker der voldtog og slog ihjel. Men til forskel fra f.eks. dæmoner eller vampyrer, var disse mennesker sindssyge, var Reign sikker på. Der var noget galt oppe i hjernen på dem, og det bedste ville ærlig talt være at få dem væk fra jordens overflade så hurtigt som muligt, for de fortjente ikke at leve. Mørkets væsener var til gengæld ikke syge i hovedet - de var alle onde, det lå i racen, og det var der ikke noget at gøre ved.\nDet var synd, at Razor ikke havde fejret jul før, at han ikke havde fået den oplevelse. Næsten synd nok til at Reign havde lyst til at invitere ham med til sin egen juleaften - og så alligevel overhovedet ikke, fordi hans forældre ville være der. "That's a bit sad," Reign trak sit ansigt et stykke væk fra Razors eller behagelige, bløde hår og holdte blikket på hans kindben. Han klappede ham trøstende på ryggen - ikke fordi Razor virkede ked af det overhovedet, men fordi han ikke vidste, hvad han gik glip af, "well, maybe I will get you a present this christmas, then. Get you into the spirit." Han kunne aldrig forestille sig Razor lave julepynt eller danse om juletræet eller have nissehue på, men måske var der alligevel en mulighed for bare at få ham en anelse i julestemning.\nReign rettede sig op og rykkede sig væk fra drengen, da han rykkede på sig under ham. "Yes, please," hvislede han og smilede, inden han lod Razor hive skjorten af sig. Det var lang tid siden, han havde fået en rigtig massage, så det gjorde ham intet, at rollerne blev byttet om. "Just try not to crush my back," han lænede sig ind i et kort kys, inden han vendte sig og lagde sig ned på maven.\nDet tog ikke Reign længe at fiske det bedste juleminde frem fra gemmerne. Der var ingen tvivl om, hvad det var. "Okay, so I was just a kid. I had just opened a present from my grandparents and suddenly my dad walks in with this big box with holes in it and I thought to myself, 'what the hell?'," han smilede lidt ved tanken med kinden hvilende ovenpå sine arme, der lå placeret over kors, "and so I opened it and it contained this tiny ball of fluff. I was so happy 'cus I never expected to get a puppy but... I did. And I'm still grateful today."\nHan skævede hen til Django, der forsøgte at falde til ro men samtidig ikke helt kunne lukke øjnene, fordi den trods alt var nysgerrig efter at følge med i, hvad der skete henne i sofaen. Den dumme hund havde gjort så meget for Reign. Blandt andet gjort ham meget mere sikker på sin evne til at opdrage et andet levende væsen. Hvis det ikke havde været for den, ville han garanteret stadigvæk være i tvivl om, hvorvidt han ville egne sig til at kunne adoptere et barn engang eller ej. Og hvis Django ikke som det første havde vist sådan en interesse og kærlighed til Razor, ville han måske aldrig havde lært ham at kende. Dumme, fantastiske hund.\nSelvom massagen var rar, lod Reign den ikke vare længe, for snart vendte han sig rundt en omgang og lå i stedet på ryggen, blikket placeret oppe på halvdæmonen. Trangen til at se på ham var lige nu større end lysten til massage. "You know, if Django doesn't like someone it often affects my impression of that person, too. I'm happy he liked you instantly," han sendte et smil til Razor og rettede lidt på sig under ham, "it's actually kind of funny 'cus even though you're crazy I don't think I've ever seen you harm an animal."\nby Razor on Fre 11 nov - 1:08\n" A present? What for? Is that something you do at christmas? " Han rynkede kort panden lidt. Gaver - tænkt hvis det var tilfældet, en højtid for gaver. Sjovt. Razor gav gaver til dem han nu lige synes skulle have en gave - om det var i ironi i kamp hvor han pænt leverede et hjerte tilbage til den rette ejermand efter at have revet det ud af brystet på en eller anden - eller som den kniv han gav til Reign. I princippet vidt forskellige sammenhæng. Men det var nu ikke fordi han havde noget imod det hvis han fik en gave. Gaver var altid rare - det var bare ikke så tit man fik dem.\nRazor satte sig til rette da Reign havde lagt sig ned - og begyndte sin knap så professionelle massage. Forsøgte ikke at ligge for mange kræfter i - det ville jo være dumt, faktisk at knuse menneskets ryg. Ikke fordi det bare lige var noget han ville kunne komme til, der skulle alligevel en del til - men nogle kraftige tryk var da muligt og dem skulle han nok alligevel også lige undgå. " Fragile little thing.. " sagde han så bare lidt med et lille grin før han kort plantede et kys mellem hans skulderblade, men fortsatte så bare med at massere.\nHan lyttede til hvad Reign fortalte, men fulgte så hans blik lidt mod Django med et lille smil. " Wait, that ball of fluff? Was that Django? " Spurgte han så bare lidt, han kunne i sidste ende tænke sig frem til det, men alligevel - sådan at være helt sikker. Han vidste godt at den hund betød verden for Reign, og at den var gammel. Men så måtte de være meget gammel - for Reign var ikke et barn længere. " But it makes sense, he's adorable as fuck. Best present ever. " Sagde han så lidt med et lille grin.\nHan rykkede kort lidt på sig da Reign skiftede stilling og ikke længere lå på maven. Smilet fandt vejen tilbage over Razors læber, efter at have været forsvundet et par sekunder i en kort forvirring over den pludselige bevægelse under sig. Han placerede så bare sine hænder lidt mod fyrens bryst og lod hovedet glide lidt på skrå.\n" Then I should probably thank him for showing you that I might not be a total waste of time. " Sagde han så bare med et lille smil. Men overvejede det så kort et øjeblik. -\n" Besides the rabbits I killed when we first met ofcourse.. " sagde han så bare drillende. Men han trak så bare kort lidt på skuldrende. " Maybe you're just lucky - I do harm animals once in a while, and eat them - I'm just not good at cooking, and they don't taste as good when not cooked, so I prefer killing things that actually taste good raw. Which, probably not is the right thing to talk about with you. " Sagde han så lidt og rodede sig kort lidt i håret - men fik så et lille halv uskyldigt smil frem over sine læber.\n" And sometimes I try catching birds, but they're kinda hard to catch. " tilføjede han så lidt med et træk på skuldrende. Men ud over det, så havde Reign ret. Dyr var nok ikke lige dem Razor var mest efter. Kun for mad hvis der var mulighed for at det kunne blive tilberedt.\n" Maybe its because animals are animals, and people are way more fun playing with than animals. And, they feel the pain long before you touch them. Animals don't - or at least I don't speak their language so I don't really understand their way of showing pain.. if that even makes sense. " Han rynkede kort panden lidt. " Why am I even saying this? You don't wanna know, do you? No.. damn.. " han bed sig kort lidt i læben. Men var så bare stille i noget der svarede til et halvt sekund.\n- Før han lænede sig ned over Reign og lod sine fingre glide gennem hans hår, før han fangede hans hoved lidt mellem sine hænder. Men ende så bare med at plante et kort kys mod hans læber. " On another note - You gotta stop looking so damn good. Very, veeeery attractive. So distracting. " Sagde han så bare lidt med et lille smil, og kort efter havde han plantet et nyt kys mod Reigns læber, også endnu et. Også et ved hans mundvig og endnu et ved hans hage.\n" Oh and by the way - I was actually really dissappointed. All the talk about food and then you asked me to leave? Not cool - the hunger for Reigns cooking was all over the place, and then. Slam. Nothing.. " Sagde han så bare, med et udtryk der var bare lidt oprigtigt, men også drillende. Hans smil var vendt på hovedet et par sekunder, men så vendte det også tilbage til at være et rigtigt smil igen.


Ny butikschef i Tøjeksperten No. One: Søren har allerede mødt vejlensernes glæde ved at shoppe | ugeavisen.dk\nNy butikschef i Tøjeksperten No. One: Søren har allerede mødt vejlensernes glæde ved at shoppe\nSøren Boller er ny butikschef i tøjbutikken Tøjeksperten No. One på hjørnet af Nørregade og Vissingsgade. Det er en af Vejles ældste tøjbutikker, og det er den unge mand ydmyg over for. Foto: Flemming Larsen\nSøren Boller kom til Tøjeksperten No. One, da Vejles gågade igen var kommet i gear efter regeringens nedlukning. Den 32-årige butikschef kommer fra en stilling som butikschef hos Wagner i Herning Centeret.\n01 jul. 2021 kl. 06:02\nVejle: Tøjbutikken på hjørnet af Nørregade og Vissingsgade er en af Vejles ældste, og det er derfor med stor ydmyghed, at Tøjeksperten No. Ones nye butikschef, Søren Boller, overtager jobbet.\n- Jeg er glad for at stå i spidsen for en butik, der har så stor en trofast kundekreds. Og så er jeg også glad for, at Vejle som handelsby tiltrækker så mange kunder fra andre byer. Det siger noget om det gode arbejde, der er blevet gjort her i byen i årtier, fortæller Søren Boller, der stammer fra Viborg - og som kommer fra en lignende stilling hos Wagner i Herning Centret.\nNetop Tøjeksperten har givet den unge mand mulighederne for at skabe sig en karriere, der bygger på rådgivning af kunderne, men også et fællesskab med kolleger for hvem, jobbet i modebranchen er en passion og livsstil.\n- Der er et rigtig godt hold her i butikken, og det tror jeg også, at kunderne kan mærke, når de træder ind ad døren. Vi har det godt med hinanden, og det giver en stemning, der gør en forskel for både medarbejdere og kunder, fortæller den velklædte, unge mand.\nSkubber gerne til kunden\nSøren Boller mener selv, at har er kompetent i kunsten til at sætte muligheder sammen for kunden på en måde, som møder kunden der, hvor denne er, men som også gennem enkelte valg og elementer flytter kundens stil lidt mere end, hvad udgangspunktet var, da kunden trådte ind ad døren til Tøjeksperten No. One.\n- Vores opgave er på mange måder ganske enkel. Vi skal klæde kunden godt på. Jeg kan godt lide at skubbe lidt til kunden, så der sker en udvikling. Nogle gange på pasformen, andre gange på farven eller mærket. Det har jeg oplevet, at vejlenserne er gode til at lytte til. På den måde føler man også, at man får noget nyt i garderoben, understreger Søren Boller.\nDet er med ydmyghed, at Søren Boller har overtaget roret i en af Vejles ældste tøjbutikker.\n- Vores forretning skal fortsætte sin gode udvikling over de næste mange år. Derfor vil vi hele tiden arbejde på at give kunden en endnu bedre oplevelse samt have gode mærker, der kan sikre en god variation i udvalget og for kunden, siger den 32-årige butikschef.\nTre årtier med tøj: Lars sælger mode for et to-cifret millio...


Måske får oppositionen med tiden en leder\nKLUMME En leder bringer sig ikke i en situation, hvor han er tvunget til at kommentere på andres dagsorden. Han sætter sin egen.\n14. JAN 2020 13.54\nFor folk, der forsøger at køre en organisation, findes der ikke noget værre end forhenværender, der ikke vil indse, at de er forhenværende og derfor ikke respekterer, at de enten må finde døren eller holde sig under radaren. Dette gælder generelt.\nI Venstre har man en variant, hvor det er næstformænd, der ikke vil kende deres plads, men uden at blinke kaster sig ud i opgaver, der er forbeholdt formanden.\nMan husker den daværende næstformand Kristian Jensen, som sidste sommer, efter at Mette Frederiksen havde dannet regering uden så meget som at ænse den daværende V-formand Lars Løkke Rasmussens bog-understøttede samarbejdsforslag, følte sig kaldet til at kommentere det på sit partis vegne uden at lade formanden/bogens ophavsmand komme til først.\nMan husker også den nuværende næstformand Inger Støjberg, som i forrige uge uden at blinke bakkede den amerikanske dronelikvidering af den iranske generalmajor op uden skelen til, at partiets linje faktisk var en anden, hvis man ellers skal regne med, hvad en fagordfører eller for den sags skyld en partiformand siger.\nTil denne parti-variant føjer sig nu en kombination med den generelle, idet nemlig den forhenværende næstformand hverken vil indse, at han er forhenværende eller har taget ved lære af de prygl, han ved afslutningen af sin næstformandstid fik for ikke at kende sin plads. Nu har han så fået nogle flere prygl, og hvis det virkelig er rigtigt, som han siger, at pryglene har overrasket ham, så er hans politiske boldøje af usædvanligt ringe synsstyrke.\nTil gengæld kan man være helt sikker på, at den nuværende partiformand, Jakob Ellemann-Jensen, ganske klart ser problemet i begge de nævnte nutidige eksempler. Man kan tilføje et tredje eksempel, nemlig den efterlysning fra de øvrige borgerlige partier af en tydeligere profil, som lige efter jul fik ham til at foreslå, at hvert parti i stedet skulle passe sin egen kiosk.\nHvorfor det lige skulle være kiosk, henstår i det uvisse, måske en reference til ‘ut af min kiosk’ fra Tuborg-reklamen, men alene det, at Jakob Ellemann-Jensen fandt det nødvendigt at reagere på de andres stiklerier, understreger, hvor langt han er fra den position som oppositionsleder, som Venstre ellers gennem et par årtier har betragtet sig selv som den naturgivne indehaver af.\nMen en leder bringer sig ikke i en situation, hvor han er tvunget til at kommentere på andres dagsorden. Han sætter sin egen, og da Jakob Ellemann-Jensen netop ikke gjorde det, havde tilrettevisningen af nabopartierne den modsatte effekt: De følte sig opmuntret til at fortsætte.\nAt løjerne også bedrives inden for eget parti, gør kun det hele værre. Selv ikke eget hus holdes der orden i.\nI den situation er selv en hårdhændet afklapsning ikke en demonstration af styrke, men af svaghed. Dels fordi det overhovedet kom dertil, at det var nødvendigt, dels fordi styrken, hvis man skal regne med den, skal være en selvfølgelighed som ingen, og da slet ikke en selv, behøver gøre opmærksom på.\n‘Being powerful is like being a lady. If you have to tell people you are, you aren't,’ som Margaret Thatcher sagde. Oversat til Venstres politiske virkelighed: Oppositionen har for tiden ikke nogen leder.\nMåske får den en med tiden. Det skal blive spændende at se, hvem det bliver.


Antons Camping: 2021 er endnu bedre end 2020 | ugeavisen.dk\nAntons Camping: 2021 er endnu bedre end 2020\nThomas Kaspersen, indehaver af Antons Camping i Videbæk, melder om endnu en travl sæson hvor der er endnu mere gang i salget end i 2020. Arkivfoto: Thomas Maxe\nMed en campingvogn kan du tage afsted på ferie med kort varsel, alt efter vejret og forholdene på de forskellige feriedestinationer, påpeger Thomas Kaspersen fra Antons Camping i Videbæk\n26 maj 2021 kl. 15:44\nVidebæk: Antons Camping havde et godt år i 2020.\n- Mange havde længe gået og overvejet, om de skulle købe en campingvogn. Med corona og rejserestriktioner var det nemt at træffe beslutningen, så vi havde et rigtigt godt år i 2020. 2021 bliver bare endnu bedre, vi sælger nok en trediedel mere i år, fortæller Thomas Kaspersen fra Antons Camping i Videbæk.\nHan mener, at der er flere grunde til, at campingvogne er blevet endnu mere populære.\n- Vi får altid ferie, men hvor kan vi tage hen og hvordan er vejret? En campingvogn giver fleksibilitet, du har ikke brug for en rejseforsikring, for du kan bestemme i sidste øjeblik, om du skal køre sydpå, nordpå eller blive i Danmark , påpeger Thomas Kaspersen.\nDer er også en trend mod, at vi danskere søger mere ud i naturen,, det påvirker også salget af campingvogne, siger Thomas Kaspersen.\nDet er alle aldersgrupper, der efterspørger campingvogne, lige fra børnefamilier til pensionister.\n- Og så er der en tendens til, at det spreder sig som ringe i vandet. Får nogen på vejen eller i familien en campingvogn, så er der flere, der bliver interesserede, fortæller Thomas Kaspersen.\nDet er ikke kun i Danmark at der er en stigende efterspørgsel efter campingvogne, den samme tendens gælder i hele Europa, så det begynder at knibe for campingproducenterne at følge med efterspørgslen.\n- Vi havde en god sæson sidste år, så vi syntes, at vi havde bestilt nok nye vogne hjem. Folk, der har bestilt, skal nok få deres vogne, men andre skal ikke vente for længe, siger Thomas Kaspersen.