Другата "истина" :: I/O - Мулти Input, Сиела Output (първа част)\n19.03.2013 15:58 - I/O - Мулти Input, Сиела Output (първа част)\nПрочетен: 6347 Коментари: 1\tГласове:\n“Камбаните звъняха петнайсет минути без прекъсване, докато ковчегът пристигаше в катедралата „Света Неделя”. Начело на погребалното шествие вървеше върховният патриарх на Българската православна църква, следван от няколко хиляди души. Като че цяла София се беше събрала в този студен петък през март 2003-та година, за да изрази последните си почести към Илия Павлов - човекът, който въплъщаваше за тях периода на Прехода.”\nПомните ли откъде е откъсът? А “Макмафия” на Миша Глени помните ли? А може би ви е правил впечатление следният малък детайл: на корицата на „Макмафия” се мъдри клеймото на издателство “Сиела”? Знае ли Миша Глени кой го издава в България, дали го интересува това и дали изобщо е важно? Важно е, а защо, ще стане ясно в хода на този текст, който отчасти е продължение на серията текстове, посветена на феномените на българското книгоиздаване, a отчасти друго и доста по-мащабно разследване, тъй като се оказа, че споменатите феномени са просто детайл в една по-обширна и надхвърляща скромните рамки на бранша картина. Тази картина описва ситуация, която спокойно мога да нарека тоталитарна, въпреки, че се разгръща в съвременността и в условията на привидно свободен пазар и частна инициатива.\nЗа да се добие ясна представа за тази ситуация, ще се наложи, да се отклоня замалко от темата и да се върна далеч назад, в почти митологичните времена преди прехода, за да припомня набързо някои вече позабравени и малко известни факти за началото на частния бизнес у нас и неговата неразрушима, едва ли не сакрална връзка с държавата. Защото във фокуса на вниманието този път е не нечий бизнес, а именно държавата. Технологоизираната, електронно управлявана, тоталитарна държава, която ни очаква в обозримо бъдеще и която е производно на едно тъмно и несподелимо минало, за което се пише много, но знаем малко.\nI. Генът на несъстоятелността\n1. Контрабанда и високи технологии\nПрословутият Указ 56 на БКП, който узакони частното предприемачество у нас, бе обнародван на 13 януари, 1989 г. http://www.omda.bg/page.php?IDMenu=723&IDArticle=1756 , но ще е грубо опростяване, да се твърди, че това е поставило началото на частничеството у нас. Играчи, при това глобални, в страната ни има доста по-отдавна, още от 80-те когато благодарение на усилията на шпионско-дилърската организация Държавна Сигурност са били положени основите на бъдещата окупация на икономиката ни. Дори не през 80-те, а още по-рано, през 60-те, когато закъсалата ни планова икономика е търсила начини, да върне дълга си към СССР и открила, че контрабандата на оръжие е решение на проблема. Едно разследване на журналиста Христо Христов на близкото ни минало описва в детайли този процес, който започва през 1960 г. със създаването външнотърговско предприятие "Тексим" със "строго поверително" разпореждане на Министерския съвет и поверено на офицера от Първо управление на Държавна сигурност Георги Найденов, регистрирал година по-късно, през 1961 г. и първото задгранично дружество с българско участие във Вадуц, Лихтенщайн - фирмата "Имекстраком". Създадени тайно и под напора на необходимостта, тези дружества по-късно ще се превърнат в източник на обогатяване на малка група висши номенклатурчици и канал за обезкървяване на икономиката ни.\nМоже да звучи странно, но пак под натиска на нуждата, да се осигурят средства за връщането на съветските кредити бе поставено началото и на развитието на технологиите у нас и особено на електрониката. Идеята била предложена от отговарящия за машиностроенето член на Политбюро на ЦК на БКП Огнян Дойнов и дори първоначално съдържала патриотичен и идеологически елемент, тъй като била дефакто съпротива срещу рестрикциите на КОКОМ спрямо страните от източния лагер, но под формата на промишлен шпионаж и кражба на технологии от Запада. За целта в средата на 60-те години е бил съдаден отдел "Научно-техническо разузнаване" към Първо главно управление на ДС, който през 1980 г. е издигнат в самостоятелно Управление "Научно-техническо разузнаване" (НТР).\nПод контрола на споменатото НТР са били всички научноизследователски звена и технологични институции в държавата, но гръбнакът му е бил специално създаденото за нуждите на техно-разузнаването през 1975 г. със секретна заповед Министерският съвет външнотърговско дружество "Индустриално коопериране" (ИНКО), чийто по-особен статут е позволявал зобикаляне на ембарговите ограничения и внос на забранено оборудване от списъка на КОКОМ на НАТО.*\nМного са предприятията изградени по време на т.нар. „златни десетилетия на българската електроника”, но ще се занимая само с тези от тях, които имат отношение към темата за електронно управляваната държава.\nЕдно такова предприятие е заводът за лентови и дискови запаметяващи устройства в Стара Загора. Това е огромно предприятие, чиято обреченост е заложена от самото начало с размера му - поддържането на такива мощности за производство в област, подлежаща на непрестанни иновации е неоправдано рисков ход, но за съжаление типичен за плановата ни соц-икономика. Впоследствие ДЗУ Ст. Загора се превръща в мощен канал за източване на капитали от страната (в играта до време се спряга и името на самия Робърт Максуел), а също и за промишлен шпионаж (проектите "Монблан" и "Нева").\nВ категорията предприятия, намиращи се под контрола на НТР може да се причисли и едно друго, създадено през 80-те със заповед на самия Огнян Дойнов, но този път за програмно осигуряване - НОРМА АД. Тази фирма е известна с това, че създаде първата правно-информационна система за правосъдието у нас. Приватизирана през 1999 от група свои служители, тя е не само доста актуална, но и играе съществена роля в настоящия сюжет.\nВ този ред се налага, да спомена поне още едно предприятие заради ключовото му значение и това е „Информационно обслужване” АД. Началото на “Информационно Обслужване” се полага със създаването на ДСО „МОСИ” с разпореждане на Комитета за стопанска координация от 3 юли 1970 г. Компанията е регистрирана като АД едва в средата на 90-те. Мажоритарен собственик е държавата в лицето на Министерството на финансите. Според информацията на собствения й сайт http://www.is-bg.net/bg/page/12 в днешни дни тя заема водеща роля в изграждането на електронно правителство в България, неин мажоритарен собственик е Министерството на транспорта, информационните технологии.\nНо да се върна към късните 80-е и контрабандата, от която се пръкна ранното частно предприемачество у нас. Една от първите частни фирми, която направи опит да легтимира дейността си бе „Мултиарт”. Появила се през 1986-та, три години преди Указ 56, според ДВ бр.7 1989 това е „творческо-производителна кооперация”, чиято дейност са „изложби, концерти, ревюта, забави, рекламни филми, увеселения и др. ” Всъщност, Мултиарт няма нищо общо с „арта”. Занимава се именно с контрабанда на алкохол и антики, ползвайки каналите за контрабанда на оръжие на „Кинтекс”, споменатия вече „Тексим”.\nШеф на Мултиарт е Илия Павлов, а член съкооператори още 6 души като Лъчезар Бояджиев, Христо Недялков, а според някои и тогавашният шеф на 6-и отдел на VI Главно управление на Държавна сигурност и собственик на "Арес холдинг" Димитър Иванов.\nБорец тежка категория, напълно некомпетентен в областта на изкуството и чуждите езици, Павлов е описван от някои като харизматичен и умеещ да преследва интереса си в обстановка на нерегламентирана бизнес игра и пълен съдебен произвол, но ако той е неподражаемо компетентен в нещо, то е в това, да въплъщава „успеха”. Неговите безкрайни дефилета в красив дамски антураж пред гладното „простолюдие” са широко коментирани в медиите, но всъщност бизнесът му е пълен провал.\nЗа началния капитал на Мултиарт се носят какви ли не митове, но истината е, че той е свързан с разпрострялата се из цяла Европа, управлявана от Виена контрабандна мрежа на полковника от КГБ Александр Кузин.\nНо бизнесът на Кузин е нещо повече от контрабанда. Той ръководи мащабния холдинг Kazin International, който, ако може да се вярва на писалите вече по темата, „се представял от 57 фирми на Запад и 300 филиала и агенции в бившия Съветски съюз с общ оборот от 4,3 милиарда щатски долара годишно.” В него в началото на 90-те са ангажирани 166 000 сътрудници от „най-различни браншове". Българското пипало на тази международна хидра, разпростряла се в множество браншове, се нарича Мултигруп.\nЗащо от технологиите преминах към темата за контрабандата? Защо проявявам подобна непоследователност? Защото е непоследователна и логиката на играта, която описвам. Между мутренския бизнес и високите (особено пък крадени) технологии има здрава връзка и тя далеч надживя 60-е на миналия век с първоначалния общ импулс за появата им - принудата, да бъде върнат огромният дълг към СССР. Мръсните пари, тайните глобални игри зад гърба на данъкоплатците, наши и задгранични, протекциите на висшата власт са най-важните атрибути на тази привидно несъществуваща връзка. Радетелят на високите технологии у нас, Огнян Дойнов, например, никога не е признавал публично ангажимента си към „Мултигруп”, но е било практически невъзможно „Мулти” да получава пари наготово, примерно от фондовете на Максуел в Лондон, без намесата на Дойнов, който е бил по това време негов консултант по източно европейските въпроси. Та така...\n2. Опити за добиване на легитимност\nМечтата на новоназначените капиталисти да правят легитимен бизнес обаче се оказва по-трудна за осъществяване от очакваното. Кредитното милионерство, тормозът, прецакването на съдружници, установяването на контрол над предприятията чрез рязко напомпване на капитала им все още не е като да бъдат накарани тези предприятия да работят, а капиталът им да носи дивиденти.\nНесъстоятелността и нелегитимността са като че ли най-характерните черти на местния бизнес откакто той изобщо съществува. Още през 60-те се е наложило скоропостижно закриване на много от новооткритите задгранични дружества заради ниската им ефективност и заради двойното им счетоводство... Тенденцията се запазва и през 80-те. Подписът на друг един политик от близкото минало, Луканов, стои под много разрешения, за наливане на пари в доказали нерентабилността и неконкурентността си предприятия.\n„Мултиарт” следва традицията на несъстоятелността. Той е хаотичен клъстер от фирми с неясна и нерегламентирана дейност. А на един бизнес, за да просъществува, му трябва мащаб, трябва му структура и стратегия. Това е ясно дори на креатурата Павлов. Обременен от лошия си „ген” „Мултиарт” губи актуалност и изчезва, но „Мултигруп” процъфтява. В „Макмафия” се споменава за този период на отчаяние за българите, контрастиращ с разцвета на „Мулти”, чийто централен офис се намира в масивната бивша почивна станция на профсъюзите в Бистришката планина, купена на безценица не от кой да е, а от британския медиен магнат и дългогодишен приятел на Тодор Живков, съветник на Андрей Луканов и "цар на България", Роберт Максуел. )\nСтотици регистрирани компании в България и по света, десетки държавни предприятия от ранга на „Балкантурист“, „Елкабел“, „Минстрой“, „Бургаски солници” и т.н. допълват колекцията на Илия Павлов. Той, (т.е. „Мултигруп”) инвестира в тях, след което ги продава или запазва, уж за да ги развива.\nЖивотът на „Мултигруп” е бурен, цветущ и... кратък. През 1998 г. "Мултигруп холдинг" АД се преименува на "МГ Корпорация" (MG Corporation); през септември 2000 г. управлението на активите на последната е поето от MG Asset Management Company, компания регистрирана във Вадуц, Лихтенщайн, в управителния съвет на която членува и Дарина Калчева Георгиева-Павлова, съпруга на Илия Павлов.\nА през март, 2003 Дарина Калчева Георгиева-Павлова става вдовица.\nТова е вкратце разцветът и падението само на един от „елитните” Г-13, затворения клуб на едрия български бизес, (в който влизаха също и Красимир Стойчев, Емил Кюлев, Борислав Дионисиев, Моллов и пр.) От цялата разнообразна престъпна фауна неслучайно обговарям тъкмо него, а защо, ще стане ясно по-надолу в текста.\nИ така, нарасналата претенция и скъпия лайфстайл не означават нараснали бизнес умения. Осигуряването на чисто минало не гарантира светло бъдеще, а контролът пък по всички вектори на властта не регламентира играта на правене на пари ни най-малко.\n„Контролираният” капитализъм по комунистически патент граден у нас, в своята оксиморонност отряза за пореден път не опашката на гущера, а главата му. Предприемачеството така и не можа, да се превърне в привилегия за малцина, упражнявана в добре охраняваната партийна територия, просто защото в неговата същност са рискът, поемането на отговорност и в крайна сметка, усилието за извършване на някаква полезна дейност. А всяко едно производство предполага освен експлоатация на ресурси също и компетентност.\nГ13 безславно се разпадна, удавен в сбствените си дребни крамоли. Заквасен с партийна мая, този клуб не успя да смени парадигмата, затова пък успя, да окупира икономиката на България и да я разруши. В крайна сметка не Г-13 щяха а плащат достигналия 10 милиарда долара външен дълг, а търпеливите български граждани.\nII. „Невидимата ръка“ (но не по Адам Смит)\nДокато „елитните”, но преходни Г-13 показват „стил” и си дават вид, че не държавата, а те управляват, на тихия лобистки фронт също се случват разни неща. Незабележимо, на мета-ниво, но с фатална мощ, както се и полага да е в хибридните пространства между държава и частен бизнес.\nЗабележително е, че на фона на всеобщата разруха и след смъртта на повечето протагонисти в тази история, (Илия Павлов, Луканов, Дойнов, Максуел), тъкмо тези древни соц-предприятия продължават, да съществуват. И макар рядко медийното внимание да се насочва към тях, ролята им изобщо не е маргинална, даже напротив, доста централна е. Причинта за това е, че тези предприятия бидейки дефакто самата държава, бяха и все още са двигател на несъстоятелността й и то все в името на свободния пазар, частната инициатива и прогреса. Как така ли?\nЩе си позволя един рязък скок в съвременността, от чиято перспектива най-добре може да бъде разбран този парадокс.\nОт първия ден на януари т.г. търговският и имотният регистри ограничиха достъпа до информацията си. И този път това не е „случайност”, а закономерност. Още през лятото на 2010 г. Министерството на правосъдието предприе промени в Закона за търговския регистър, като доводът бе: фирмените дела съдържат лични данни и това улеснява злоупотребите с тях. На10 февруари 2011 г. пък бе гласуван още по-странният Законопроект за изменение и допълнение на ЗТР, според който свободният достъп до частни фирмени дела ще е привилегия единствено на... властта. Няколко дни по-късно последва срив в ТР, ако се сещате, „поради хардуерна недостатъчност на системата” и медиите нарекоха това „странно съвпадение”.\nОграниченият достъп от 1 януари т.г. изненада доста хора, а не би следвало, защото още в края на август миналата година се мярна из медиите, че това предстои. Новини като тази едва достигат до общественото внимание дори в праймтайм, какво остава за отпускарския сезон. Което е опасно. Защото става дума за твърде лоша новина. Ако купувате имот, опитвате се да правите собствен бизнес или сте разследващ журналист и изобщо се опитвате да функционирате като свободен гражданин на Полиса, със сигурност си давате сметка за риска от един неработещ публичен регистър и не може да не се питате от кого в крайна сметка зависи достъпът ви до държавна информация, която е ваша дотолкова, доколкото сте и данъкоплатец? Отговорът е прост – от споменатото по-горе в текста „Информационно обслужване”. ИО е фирма, от която по подразбиране се очаква да работи като системен интегратор между държавните учреждения. Образно казано то е мозъкът на държавата. В неговата компетентност са:\nЗа да се разбере политическият ефект и как точно функционира „демокрацията” в МУтрицата, ще приведа още един актуален и много конкретен пример с проведения наскоро референдум „За и против АЕЦ Белене”\nНа 27 януари т.г. се състоя първият референдум в посткомунистическа България, „За и против АЕЦ Белене”. Това е трудно за обговаряне събитие, защото на пръв поглед е невъзможно да се определи къде точно свършват политическите обструкции, къде - законът и къде започват технологичните беди. Цялата съвкупност от проблеми изглежда така непроницаема и извън контрола ни, че едва ли не от нас се очаква да приемем произхода ѝ за трансцедентален и да се примирим. Всъщност, публичните ни администратори и всички тия нормо- и законотворци, наследници на стария режим от които зависи народният вот, са най-профанен източник на безредие, който трябва да бъде анализиран веднъж завинаги, овладян и разлъчен с технологиите към които няма никакъв принос и отношение, освен злоупотребата.\nВ дните преди референдума често срещах из мрежата определението „информационна война”. Такава наистина се води, но тя не се изчерпва с пропагандата „за” и „против” АЕЦ. Тя надхвърля сроковете на един референдум и рамките на една конкретна кампания. Информационната война у нас е перманентна и това е войната, която държавата води срещу собствените си граждани и съпротивата срещу която трябва да е перманентна, макар сиптомите да ѝ са видни главно по време на избори и около провеждането на някоя реформа. Вече стана дума за ограничения достъп до публична информация. Тази същата информация в публичните регистри, националните бази данни, комбинирана със законите, които съпътстват прилагането на технологиите, постулират една реалност, в която играта на демокрация е обречена, а механизмтите на невъзможността – брутални и прости. Единият от тези механизми се нарича „печатане на бюлетини”. Според закона, право да ги печата има единствено фирмата, спечелила публичен търг. На сайта за обществени поръчки TARGOVE.bg в деня преди референума бе виден само обявеният търг за печатането на бюлетини за референдума АЕЦ Белене, не и приключването му. Изглежда чиста формалност, дребнава подробност на фона на по-достойни за медиатизиране страсти лисата на информация за бенефициент, та сигурно затова при сондажа ми из разни групи в социалните мрежи непосредствено преди референдума никой не си направи труда, да се покаже информиран по въпроса. Публична тайна е, че една и съща „образцова” фирма обслужва подобен вид поръчки от десетилетия, независимо от скандалите и очевидните злоупотреби и никой, абсолютно никой не може, да предотврати това.\nДруг механизъм: дни преди референдума из медиите се появиха разкрития, че в списъците с гласоподавателите има 120 годишни граждани. За пореден път всички бяха безкрайно учудени, все едно законът за Гражданска Регистрация и Административно Обслужване съществува отвчера и никой не знае, че у нас се случва точно така... Инструкцията за общуване с ГРАО, разбрах, никак не е лека. Тя се състои от поредица писмени запитвания, но без гаранция за отговор накрая, дори и при старателно следване на процедурата. Това е комуникация, която на пръв поглед би могла да се автоматизира лесно, толкова повече, че се случва в рамките на едно министерство. В Изборния кодекс е заложено изискването от списъците да се заличават имената на гражданите, които са напуснали и не са се завърнали в страната два месеца преди изборния ден, но това е неизпълнимо на практика, чисто и просто защото ГРАО не е институция, чиито служители обикалят по адреси, да проверяват на място. Според регламент 562 на европейския парламент пък, отнасящ се за режима на движение на лица през шенгенските граници информация за напусналите страната не се поддържа, та оттам да има смисъл, да се заложи в изборния кодекс и автоматичното заличаване. (Само като информация: Справката по Закона за достъп до информация за българи, декларирали настоящ адрес в чужбина струва 2000 лв. )\nИзлиза, че технологичната безизходица е чисто законово оправдана, заложена, подсигурена. Липсата на комуникация между институциите, в случая МВР, Външно министерство и ГРАО е не заради отказа на Информационното обслужване да заработи като системен интегратор между ведомствата като саботира всеки опит за прозрачно администриране, а защото просто законът повелява така. Това е абсурд, а в случая с референдума е абсурд със зловещо политическо измерение.\n3. И кой в крайна сметка е отговорен за тези регистри?\nВ момента ИО се управлява от огромна администрация, надвишаваща дори броя на ангажирания с полезна дейност технически компетентен персонал. Начело на фирмата е Съвет на директорите, чийто председател е математикът професор Михаил Константинов, специалист по изборния процес, дългогодишен член на Централната избирателна комисия (ЦИК) и едноличен собственик на „Агенция за прогнози и анализи” ЕООД http://apa.bg/. Самият Съвет от тричленен наскоро се е увеличил до петчленен, като другият нов член на съвета е някой си Ивайло Борисов Филипов. ** Консултант на свободна практика, който по-рано е бил служител на дружеството, а също така и разследван от „Капитал” за афинитета си към парите от фиктивните държавни поръчки, http://www.capital.bg/blogove/pravo/2009/06/23/740010_edin_proekt_za_902_hil_lv/ той в момента е и представител на „Информационно обслужване”.\nИО макар и зле функциониращо, е ябълка на раздора при всяка смяна на властта. Причината за това не са огромните печалби на предприятието, те са по-скоро скромни, а фактът, че ИО съвсем не застрахована от приватизиране. А това, на частно лице да се позволи, да сложи ръка на всички държавни бази данни и да ги ползва в своя изгода, е перспектива повече от зловеща. В началото на есента на 2010 стана ясно, че кабинетът тихомълком е извадил „Информационно обслужване” от забранителния списък и се готви, да я приватизира. Из кулоарите на МС тръгна клюката, че новият собственик ще е Цветелина Бориславова, въпреки очевидния конфликт на интереси в който щеше да я вкара широко обнародваната й близост с премиера Борисов. Слухът не е бил безпочвен доколкото Бориславова е доста компетентна в (злоупотребата с) ИТ. Богатата ѝ дейност включва работа в „ИНКО” през 1985 г., кражби на ембаргови технологии от Запад (проектите „Нева”, „Монблан” и ПР 797”), а също и представителство във втората по големина фирма в Европа за производство на електронни тестери за платки, „Spea”, през 1989 г. Коментираше се също, че ако това се случи, победата на ГЕРБ на местните и президентските избори е неминуема, тъй като грубо казано ИО брои резултатите. В крайна сметка ИО все още е собственост на държавата, но както стана дума, това съвсем не означава, че в работата му не се намесват частни интереси. Ненапразно изброявайки компетентностите на шефа на надзорния съвет Денчев, споменах лобизма. Това поняти е измежду ключовите в този сюжет, тъй като урежда деликатните отношения между държава и частен бизнес. „Урежда”, в смисъл, държи под контрол и в полза „на когото трябва” процеси, които би следвало да се подчиняват на логиката на пазара на държавните поръчки. Само по себе си, отношение частна фирма/ държава не е прецедент и се урежда с помощта на публични търгове, в които фирмите се състезават помежду си при ясни правила, но май не това е практиката на Информационно обслужване. А в случай, че не знаете или още не се досещате кой е главният бенефициент в тази игра, ще ви улесня.\nАко съдим по информацията, която фирмите сами споделят за себе си на сайтовете си, „с всички големи проекти на Българското електронно правителство” се занимава фирмата „Сиела”.\nЕто, че стигнах най-сетне до „Сиела”. Що за компания е това и какво я прави „подходяща”, да се занимава с национални бази данни ще стане ясно в продължението.\n* (В управлението на ИНКО в хода на времето са се озвавали такива интересни лица като Даниел Велчев и Цветелина Бориславова.)\n** Забавна подробност е, че въпросният Борисов е автор на нескопосан бриколаж, озаглавен „Неприличен роман”, възпяващ възхода на местния „нуво риш” в стила на Минаев. Адмириран от местната литературна общност за „новите” и „важни” трендове, които „вкарва” в литературата ни, той дори е награден за дебюта си в националния конкурс „Южна пролет”.\nERRATUM: "Ивайло Борисов Филипов, изпълнителен директор на Информационно обслужване АД, се оказа съвсем друга личност и няма нищо общо с автора на Colibri освен сменените презиме и фамилия. Авторът се извинява за тази грешка и се надява нейната относителна несъщественост да не отклони вниманието от разглежданите в текста проблеми."\nТагове: държава, избори, мафия, референдум, Цветелина Бориславова, електронно правителство, Мултигруп, интереси, преброяване, ЦИК, ГРАО, Сиела, Информационно обслужване,\n22 юни – Байдън и Ко планират още една „...\nС огромна радост научих, че нашият "преход" си е бил ЧИСТО НАША работа. Значи и провълът му е наша вина. Всъщност не наша обща вина, а на НАШИТЕ МРЪСНИ КОМУНИСТИ. Да се гордее човек, че Големият Брат, който без един изстрел победи Великия Съюз, не само не може да победи нашите комунисти, но и не знае неща, които са известни на великия автор на горния текст. Поздравления!!!


25.02.2018\tХитрини за кухнята 1\nСочните толумбички са поредният десерт от Ориента, който приготвям с голямо удоволствие. Рецептата за вкусните толумбички е от моята приятелка, която ме напътства в тайните на турската кухня. Като повечето рецепти от турската кухня и тази не е сложна, но за сметка на това десерта става уникално вкусен. Ето какви …\n20.01.2018\tХитрини за кухнята 1\nТова е моята рецепта за лесни солени кифли със сирене и сусамови семена. Такива солени кифли може да направите за закуска на семейството си. Може да сложите от тях на децата за училище или вие да си вземете за обяд, вместо да купувате сандвичи. Кифличките стават пухкави и мекички. Соленият …\n12.01.2018\tХитрини за кухнята 0\nТова е рецептата ми за усукан тутманик с два вида мляко. Дали ще направите от това тесто усукан тутманик или обикновен, все ще е вкусен. Тестото става великолепно и от него може да направите всякакви тестени закуски. Плънката му е от сирене, но към нея може да добавите яйца или …\n05.01.2018\tХитрини за кухнята 0\nДнес нямам специален повод, но това не ми пречи да приготвя това ефектно палачинково руло. Това палачинково руло е различно и много вкусно. Такъв десерт можете да поднесете и на специален ден за вас. Гарантирам ви, че гостите ви ще бъдат впечатлени. Палачинките, които приготвих имат различен вкус. Чувствителното небце …\n22.12.2017\tЗа празник, Сладкиши 0\nТова са най-вкусните джинджифилови сладки, които съм приготвяла. Именно това ме накара да напиша из между всички рецепти точно за тези джинджифилови сладки. Опитате ли ги веднъж, ще ви станат любими. От това тесто може да изрежете различни фигурки, които да декорирате по различен начин. Моите сладки съм направила с …\nСтр 3 от 16«12345\t»\t10...Посл »


Не използвайте следните артикъл директории!!! | Predpriemach.com\nНачална дата 22 Февруари 2017\nРеших днес да проверя всички артикъл директории където съм поствал статии още през 2012 година.. след проверка установих че няколко от тях са премахнали линковете, но статиите си седят още. Това е напълно нечестно от тяхна страна, както дори нямат контакт форма, където да им пиша.\nИзключително некоректни са:\nСега и аз като се загледам моите също ги няма. Гадинки, предполагам се е сменила собствеността и веча са платени и са махнали старите линкове.\nСега проверих и аз, на моите статии също са махнали линковете!\nНякой знае ли ги кои са тия боклуци\nхахах, това си е редовна практика за тях , за разкази.инфо аз съм си плащал за статия , после гледам линка го няма\nотдавна съм спрял да се занимавам с тези\nДа сега погледнах и моите линкове ги няма, а статиите си стоят.\nАз понеже редовно ги използвам и гледам, че на новите статии си има линкове, но се върнах назад във времето и се хванах за главата.\nАми нямам думи, какво повече мога да коментирам. Иначе за контакти вижте този линк warminaz.com/kontakt собствениците на тази директория държат razkazi.info и аквичоп.com, Myseoblog.com също!\nСъс сигурност за на някой колега, но не се обажда ...\nЕми страх го е да не яде бой. Интересно ми е кой е тоя тарикат, ако разберете - кажете.\nСъщинският seo 百会\nТо само като им видиш домейните какво да ползваш?\nИскам само да ви кажа че директориите за статии бяха мъртво родени от самото начало. Идеята беше да се направи нещо тип Wikipedia където всеки да пише за "общото благо" - което е благородно.\nНо реализацията меко казано смърдеше от време оно, а сега си вони и можеш да го помиришеш дори от километър.\nВече сме 2017та година и няма НИКАКЪВ смисъл да продължавате да инвестирате време във подобни безумия.\nРеакции: hatre, slavchev and Беджев Стил\nНаправили са ви услуга. За какво ви са тия смотани линкове, да не сме 2012? По-добре намерете подходящи теми във форуми и там слагайте линкове, ако са на тема забавление, никой няма да ви ги изтрие, а комерсиалните, малко по-трудно минават, но не е невъзможно.\nАко вие не си помогнете, никой няма да ви погне, вдигайте нивото и продължавате напред, миналото е минало...\nАквичоп отдавна е затворена за външно ползване. Има си автори с права от преди години и те си я ползват.\narticle-bg.eu нямам оплаквания. Ако нещо си отговаря на условията на 100% се публикува и линка стои, без ядове. И някой беше казал, че на други места публикуват без линк - тука или я одобряват или не. Ако е имало нещо махнато е било ако не отговаря на условията или сайта не е бил активен няколко дни.\nА за Warminaz-а и на мен са ми махали линкове конкретно от там. Другите от групата уж се модерират адекватно. Като цяло са малко проблемни, ама...\nЕ, www.Blogomania.org като наш проект, как е? Тествали ли сте? Някой от редакторите да не е направил беля?\nСъщо така, според Вас, кои са топ 10 артикъл директории в България?\nОтделяте доста внимание на това, а не отделяте внимание на поразиите, които SEO-джиите правят.\nШерка - зависи какво са се разбирали... Ти не знаеш какво Иво и "клиента" са се договорили, нали?\nНо поне знам какви „тактики“ прилагат те. Извод: всички яйца в една кошница – не. Всички дини под една мишница – не. Цял достъп до всичко с доверяване, колкото и retard да е даденият предприемач – не. И разбира се: backups с backup на backup плановете, както и backup още един на тях. Не се знае откъде и откого ще дойде „изгърмяването“, както и кога.\nКефят ме никаквите гаранции на нищо. Както и това, че който „спре да плаща“ авт. значи, че е измамник, а не е в болница или „на другия свят“ (след като и не отговаря по тел/email/ без тест на канал физическо писмо).\nДругото е, че „Някои колеги го правят, знае се отдавна.“ – откого се знае? Не става ясно. Къде е този списък с тези „gray/blackhat“ колеги? Не се знае, навярно и няма такъв.\nКакто казах по-горе не знаем каква им е договорката и какви са им взаимоотношенията. OK?\nНе знам какви са тези измамници, болници и таралежи?


8 г. си фучиш без книжка - схемата, в която само човешкият живот го няма - 24chasa.bg\nhttps://www.24chasa.bg/mnenia/article/7056417 www.24chasa.bg 15.09.2018 11:00; Маргарита Петкова\nСмъртта на балетиста: жертва е този, който спазва правилата\nТова вече не е само война по пътищата. Свикнахме хора да мрат като мухи под гумите, в пропастите, сред срутилите се камънаци, все из пътищата на родината.\nСвикнахме, защото всичко това се превърна в ежедневие. Зловещо, но това е положението. Казват, че и на фронта се свиквало със сраженията и смъртта. Сигурно е така, щом\nиз социалните мрежи. Всички ние, потенциалните жертви, нямаме полезен ход.\nЩом юнакът Петър от Варна, премазал Мартин Чикалов току на пешеходна пътека, който минавал по всички правила, бутайки велосипеда си, та същият този Петър се оказва водач на собствено превозно средство без свидетелство за правоуправление.\nПетърчо още не е осъден и презумпцията за невинност, нали... Абе, не презумпции, а превенции са нужни нам. И не голи превенции, а крути присъди за престъпленията на пътя. Законът предвижда от 3 до 15 години. Нали се сещате при дело по бързата процедура дали ще лежи повече от три? Не, няма.\nДори прокурорът да обжалва на втора инстанция, ако дотогава не е влязъл в сила новият закон, каквото реши първата, това ще е. Точка. Точка? В закони точки няма. Там действат алинеи, параграфи, членове. Не можах да намеря точно\nпо кой член\nкара 8 години\nкола без книжка\nИма обаче предвидени санкции като какво ще ти се случи, ако те хванат. Сваляне на номерата на автомобила - това е от промяната на закона миналата година, не че не можеш да си ковнеш нови, я самоделки, я купени на старо. Но като няма пълна информация кога е хващан Петър без книжка, как да си отговориш на въпроса защо продължава да кара.\nИначе законът предвижда и административно наказание. Акт. На някаква левова равностойност. И: “Лек път ви пожелава старшина Петров, драги Петре, другия път да не правиш така...”\nНе можах да проверя и дали Петър си е плащал актовете, толкова е абсурдно всичко, че може пък и да си ги е платил, човекът. И може да се окаже, че КАТ е действал по буквите на закона и не можеш да го бутнеш. Виж, Петър може да бутне Мартин. Да го осмърти. Щото той така си е свикнал - кара си като Шумахер, джитка си по улиците, плаща си актовете, полежи в ареста, пък го пуснат и хайде пак с бавареца. Само на мен ли ми се струва, дето нещо хич не е наред в тая схема.\nНяма го човешкият живот в тая схема. Правилникът, според който за престъпното деяние да се правоуправлява без документ остава без сериозни последствия, смятам за подпомагащ и насърчаващ убийствата на невинни хора. Да, бе,\nна война е така -\nбъка от косвени\nНито е първият Мартин, нито ще е последният. Нито е първият Петър, нито ще е последният. Мартин е човек на изкуството, изряден гражданин, прекрасен професионалист, любим син, колега и приятел.\nМартин спазва дори правилника да слезе от велосипеда си и да премине по пешеходната пътека пешеходейки. Нещо, което аз съм виждала веднъж в живота си от един възрастен колоездач, който колоездеше с внука си и явно провеждаше възпитателна акция. Това в скоби, войната е повсеместна - между автомобили и автомобили, между автобуси и тирове, между превозни средства и пешеходци, между колоездачи и автомобили, абе милион конфигурации, а гер ком а ла гер, както викат французите, а ние това го знаем. На война като на война - аз съм съгласна. Безмилостност и безкомпромисност искам, когато има умишлено престъпление. А какво по-умишлено убийство от това да налиташ със сто километра в час върху невинни хора?\nАко някой повече от три пъти се е отрекъл от закон и правилник, защо първата и втората съдебна инстанция да не отвърнат, като е по онази дебела книга? НПК имам предвид, вие за Библията ли си помислихте?\nНие, косвените жертви, които винаги умираме на първа инстанция, без право на обжалване, призоваваме, настояваме, изискваме! Защото тази война не е наша война. Нашата война е да я спрем.


Qbiz Hotel Kalasin - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\n1 Phangmuang2 Road, Център на Каласин, Каласин, Тайланд, 46000 - Много добро местоположение - вижте на картата\nИмате въпрос относно Qbiz Hotel Kalasin?\nПовече за Qbiz Hotel Kalasin\nРазположен в чудесния район Център на Каласин, Qbiz Hotel Kalasin заема удобно място в бизнес, култура център на Каласин. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nВ Qbiz Hotel Kalasin отличното обслужване и достъпните съоръжения допринасят за Вашия незабравим престой. Хотелът е оборудван със съоръжения като безплатен WiFi достъп във всички стаи, обществена пералня, таксиметрови услуги, 24-часова рецепция, експресно настаняване/напускане.\nВсички стаи се отличават с грижливо замислени удобства, което гарантира неповторимо усещане за комфорт. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. С перфектното си местоположение и несравними удобства, Qbiz Hotel Kalasin е един чудесен избор в много отношения.\nMarcin от Ирландия\nSitthiphath от Тайланд


24 September 2019 27.11.2021 10:12\nФрансис Скот Фицджералд, роден на 24 септември 1896 г., е писателят, който най-ярко улавя бурния живот през 20-те години на миналия век във "Великият Гетсби", коио самият той нарича "Ерата на джаза". Легендарна и изключително бурна е връзката на писателя със съпругата му Зелда, с която участват активно в шумния светски живот от онова време.\n"Писателите всъщност не са точно хора. Всеки от тях е голяма група от хора, опитваща се с всички сили да представлява цялостна личност. Нещо като актьорите, които отчаяно се мъчат да не се оглеждат в огледала", казва той, описвайси себе си точно по този начин. Днес отбелязваме 123 години от рождението му с неговите думи.\n"Забравено означава простено."\n"Махнете всички удивителни. Да, използването на удивителни е като да се смееш на собствените си шеги."\n"Голям социален успех е едно красиво момиче да си изиграе картите така, сякаш е най-обикновено."\n"Нищо не е толкова неприятно, колкото късметът на другите."\n"Не искам само думи. Ако това е всичко, което имаш за мен, по-добре си върви."\n"Не мога да ти опиша колко изумителна е тя... а и не искам да знаеш. Не искам никой да знае!"\nВижте и избрани цитати от "Нежна е нощта" и "Великият Гетсби"...


Може би сте чували някой да казва, че яденето на сурова скилидка чесън всеки ден е добре. Но вярно ли е това? Собственик на невероятни свойства и считан за суперхрана, чесънът е богат на витамини от група В, мощни минерали - като селен, манган и желязо - и е класическата подправка на бразилската кухня. Ето защо, за да разберем коя е вашата най-добра форма на консумация, разговаряхме с диетолога Каролина Балиер по въпроса. Разгледайте материала!\nКонсумирането на суров чесън подобрява свойствата на храната\nСпоред диетолога консумирането на чесън в естествената (т.е. сурова) форма е най-добрият начин за усвояване на всички хранителни вещества в храната. "Най-добрият начин за усвояване и подобряване на активната съставка в чесъна е да се консумира суров. Идеалното е да се нарязват някои зъби, да се изчака 10 минути и да се поставят върху нарязано сурово зеле или друга салата по ваш избор", казва той.\nДори и с всички предимства, яденето на суров чесън може да бъде лошо за някои хора\nНо внимавай! Дори с всички предимства на суровия чесън, има някои ограничения за тази форма на консумация. Според Каролина хората, които страдат от синдром на раздразнените черва (IBS) или някакво храносмилателно разстройство, трябва да избягват прясна храна. Обяснението за това следва същата логика като някои ферментиращи храни, които причиняват непоносимост, като млякото. Те са склонни да се усвояват зле от тялото и могат да причинят гадене, повръщане, коремна болка и дискомфорт като цяло.\nЗнаете ли всички предимства на чесъна?\nВ допълнение към обяснението на най-добрия начин за консумация на чесън, диетологът припомня предимствата от включването на тази мощна храна в диетата. "Чесънът е отличен за сърцето и за контролиране на налягането, помага за повишаване на имунитета - избягване и помага за лечение на настинки и грип - и също така помага в борбата с бактериите и гъбичките", казва той.\nЧесънът също е от съществено значение за предотвратяване на атеросклероза (натрупване на мазнини в артериите) - намаляване на високия холестерол и триглицериди -, борба с рака на дебелото черво и инфекциозни заболявания, подобряване на симптомите на астма и бронхит и действа като противовъзпалително средство Естествено. Невероятно нали?


Статии с етикет: индийски сериали\nСтатии съдържащи: индийски сериали\nЕдин от най-гледаните индийски сериали в момента е Моята карма с Тина Дута. Индийските сериали са новите турски и са следващата мания, която се очаква да обземе тв зрителите. В България отново започна да нараства популярността на индийските поредици, пример за това е сапунената опера Светлината на моя живот. Ритъмът на мечтите е новият индийски сериал с Авика Гор. Малката булка е един от най-успешните индийски сериали, който наскоро разплака и българските зрители.\nЗавинаги свързани (на хинди: Pavitra Rishta) е индийски сериал, чието излъчване започва юли 2009 г. и приключва на 24 юли 2014 г., а в България започна на 13 февруари 2017 г. по Нова телевизия. Манав и Арчана – двамата главни герои. Две сърца,...\nКакво ще се случи в любимият ни индийски сериал Моята карма (Uttaran)? Митхи се намира в изоставената крепост заедно с Амбика, която я заплашва, че ще се самозапали заради клипа, в който се разобличава нейната фалшива бременност. Започва да се...\nСияйна луна (Saraswatichandra) е романтичен индийски сериал изготвен по книгата на Говарданрам Трипати, която носи същото име. Разказва удивителната история на един млад аристократ на име Сарасватичандра Виас или както те го наричат – Сарас. В...\nИндийската култура и традиции са изключително интересни и завладяващи. Това е може би една от основните причини за успеха на телевизионните сериали, които ни предлага индийската киноиндустрия. В България те се радват на голяма популярност и...


Академик стъпи на криво и в Призрен\nИзточник: Веселин Михайлов 05/12/2017 22:27\nАкадемик Бултекс 99 допусна трето поредно поражение в Балканската лига, този път от състава на Башкими със 78-87 в двубой от шестия кръг, игран в зала "Сезаи Сурои". Пловдивчани изпуснаха инициативата преди почивката, като след това така и не успяха да стигнат до обрат. Баскетболистите на Асен Николов запазиха третата си позиция във временното подреждане, въпреки загубата, като имат и 2 успеха. Следващият им мач е срещу Левски 2014, когато двете селекции ще кръстосат шпаги на 13 декември.\nВстъпителната четвърт ни предложи интригуващо начало, в което нито един от двата тима не успя да вземе сериозно надмощие. Размяната на точки от двете страни даде крехко предимство на пловдивчани, повели с 23-22 в края на частта.\nСитуацията се запази идентична, но постепенно домакините започнаха да се откъсват напред, взимайки минимален аванс. Нападението на "студентите" спря да работи, а от това се възползваха косоварите, които завършиха първите 20 минути със серия от 11-5 чрез Самир Зекики, Микаиле Тмушич и Джамир Ханър, за да дръпнат с 41-33.\nПловдивчани се съвзеха след паузата с помощта на Васил Бачев и Айзея Юмипиг, благодарение на които дишаха във врата на своя опонент. Домакините обаче удържаха натиска, като Дейшон Найт и Ейдриан Мотли взеха нещата в свои ръце, за да изстрелят тима си с 11 точки аванс преди заключителния период.\nТройка на Мартин Дурчев свали пасива на гостите под 10 пункта в началото на финалната четвърт, но техните надежди набързо угаснаха, тъй като Зекики, Ханър, Найт и Мотли увеличиха оборотите, вдигайки разликата с бързи темпове. Българският отбор не се отказа до края, макар че силите му стигнаха само за почетна загуба.\nДейшон Найт не пожали българския състав, отчитайки се с 29 точки, 4 тройки и 8 борби. Самир Зекики го последва с 19 пункта, Джамир Ханър приключи с дабъл-дабъл от 15 и 13 овладени топки, докато 14 точки регистрира Микаиле Тмушич.\nЗа Академик Мартин Дурчев поведе колоната на реализаторите с 19 точки, а добри думи заслужава и Айзея Юмипиг, който вкара 18, завършвайки с по 6 борби и асистенции. Шакир Смит и Васил Бачев се разписаха с по 13 пункта.\nСТАТИСТИКА ОТ БАШКИМИ-АКАДЕМИК БУЛТЕКС


Мили хора,нека помогнем на една майка в нужда!\nноември 28, 2021, 20:14:32\nСватба, Булка, Пожелания - Всичко за сватбата - Сватбен Форум Svatbata.bg > Svatbata.bg > Инфо, помощ и въпроси > Тема: Мили хора,нека помогнем на една майка в нужда!\nАвтор Тема: Мили хора,нека помогнем на една майка в нужда! (Прочетена 14097 пъти)\n« -: ноември 13, 2011, 15:33:17 »\nПускам темата тук, защото не знам къде би трябвало да бъде публикувана. Искрено се надявам на съдействие, за да си намери правилното място\nОтг: Мили хора,нека помогнем на една майка в нужда!\n« Отговор #1 -: ноември 14, 2011, 13:59:18 »\n« Отговор #2 -: ноември 14, 2011, 14:04:54 »\n« Отговор #3 -: ноември 14, 2011, 14:23:31 »\n« Отговор #4 -: ноември 14, 2011, 14:58:05 »\n« Отговор #5 -: ноември 14, 2011, 15:26:09 »\n« Отговор #6 -: ноември 14, 2011, 15:32:48 »\n« Отговор #7 -: ноември 21, 2011, 15:31:24 »\nПривет на всички! Благодаря за готовността за помощ - няма как да дам адрес, защото поне миналата седмица все още жената нямаше как да ми даде такъв. Ще се чуем с нея тези дни, за да проверя какво е положението в момента, от какво имат нужда сега, след това ще пиша.\n« Отговор #8 -: ноември 21, 2011, 16:07:45 »\nНа мен ми стана много интересно следното : Колко време тази жена е работила във фирмата, преди да я уволнят, защото е бременна? По пътя на логиката явно малко или просто работодателя е безчовечен. И колко време тя живее в това жилище? Оставам с убеждението, че отдавна не е плащала наема и хазяйката от тази гледна точка си е права да я гони, защото това не е приют за бездомни. Никой не знае и какви са доходите на хазяйката, може тези 70 лв. и за нея да са жизнено важни. Историята на тази жена е наистина ужасяваща. Надявам се скоро всичко да е наред!\n« Отговор #9 -: ноември 22, 2011, 23:12:12 »\nНаправо съм потресена! А само като си помисля,колко още такива майки има в това положение и направо ми се плаче. И аз съм готова да преведа парички за тази жена. Само някой да каже къде точно става това или по какъв начин. С дрехи не мога да помогна,защото детето ми е доста голямо вече и нямам бебешки дрехи.\n« Отговор #10 -: ноември 30, 2011, 16:10:19 »\n« Отговор #11 -: ноември 30, 2011, 16:41:51 »\nbeb4eto_na_me4o, ако има разрешение за новия й адрес, моля те прати ми го на лични, защото мен лично ми е по-лесно да й пратя по куриер, каквото мога да помогна.\n« Отговор #12 -: ноември 30, 2011, 16:47:59 »\nАми не съм си записала адреса, понеже синът ми ми беше в ръцете през цялото време на разговора...Имам телефона й - ще ти го пусна на ЛС


Видео уроци Photoshop за начинаещи\nвъв всички категории Видео уроци Бижута Ръчна изработка\nНачало > Видео уроци Photoshop за начинаещи\n--- Изберете --- РТ Шоп ООД МБП Трейд ООД\nВидео уроци CorelDRAW за начинаещи\nМарка: РТ Шоп ООД\nВидео обучението е категорично най-ефективният метод за обучение по софтуер в днешно време и сме го избрали поради множеството предимства като:\nВъзможност за многократно "връщане" и повтаряне на видео уроците.\nМоже да гледате отново уроците, когато срещнете реален проблем в практиката.\nСами определяте вашето темпо. Вие сами определяте дали да минете през уроците по-бързо, ако материята в даден урок ви е позната или пък да повторите урок, за да затвърдите знанията си. Дори и най-добрият преподавател на света е принуден да прави компромисно "средно темпо" при класическите курсове. То се оказва от една страна прекалено бавно за по-бързите и загубват интерес, от друга страна прекалено бързо за по-бавните, които загубват нишката още в началото. Изследвания са доказали, че това е критичен проблем в образованието, който при видео обучението просто липсва, защото вие сами определяте темпото.\nЗа този курс не е необходимо да имате последната версия на софтуера. Основните принципите работят на всички версии. Естествено в по-новите версии има повече инструменти.\nИзпращаме диск със запис НАВСЯКЪДЕ по Еконт или Спиди с наложен платеж и безплатна доставка.\nPhotoshop дори няма нужда от представяне. Това е най-мощният и най-популярен софтуер за обработка на растерни изображения и всеки го знае. Приложенията и индустриите, в които се използва са толкова много, че дори няма да се опитваме да ги изброяваме. Независимо дали сте любители или професионалисти - научаването на Photoshop ще ви помогне по повече начини, от колкото може да си представите.\nВидео уроци Photoshop + CorelDRAW за начинаещи\nИзработено от Петко Палов


Състезатели на „Черно море Тича” на детектор на лъжата - Морски Gong - DarikNews.bg\nСъстезатели на „Черно море Тича” на детектор на лъжата\n20 юли 2017 11:55\nБК Черно море Тича / БК Черно море Тича\nСъстезатели на баскетболния „Черно море Тича” са били подложени на детектор на лъжата. Този ход е бил предприет от страна на клубното ръководство заради съмнения за участие на играчите в уредени мачове, или залагания на такива, съобщава „Тема спорт”\nЕто пълната публикация на изданието:\nСъмнения за залози на мачове, черно тото и дори организирана група, която подтиква към нередовни и аморални действия в българския баскетбол. От няколко години в спорта с оранжева топка се говори за липса на морал и на феърплей.\nВ началото на миналия сезон от родната федерация дори платиха на специална организация, която да следи конкретни двубои и отбори. Целта е да бъдат прихванати странни движения на парични потоци в една или друга посока и в резултат на всичко това да бъде сезирана и прокуратурата, вече с конкретни документи и индиректни доказателства.\nВръхната точка на всичко това е достигната след края на миналия сезон. Ръководството на Черно море Тича е предприело конкретни действия, за да установи дали играчи на клуба са участвали в уредени мачове, залагали на собствени такива и под една или друга форма са ощетили както отбора, така и собственици, рекламодатели и фенове. За целта част от момчетата са били привикани на полиграф, известен в обществото като детектор на лъжата. Човек от полицията е разпитвал играчи с конкретни въпроси, свързани именно с организиране и участие в подобни действия. Към момента резултатите остават скрити. По непотвърдена информация обаче е имало хора, които са избегнали срещата с полиграфа и не са се явили на нея. Други пък са преминали чисто и са показали, че дори да е имало неморални действия, те не са участвали в тях.


Клуб по катерене и алпинизъм НСА » Blog Archive Бъдещето на Екипирането - Клуб по катерене и алпинизъм НСА\nНаписано от stamba | октомври 11th, 2016\nСтатията е прочетена 7230\nНОВИНА: Американската Горска Служба налага забрана за практикуване на спортно катерене на скали, намиращи се на обществена собственост, в очакване на съответствие с препоръките за материали на UIAA.\nДобре, това е лъжа, не се е случило… все още. През април 2016, Access Fund и Petzl спонсорираха втората конференция за бъдещето на фиксираните осигурителни точки (Future of Fixes Anchors Conference). Близо 60 всезнайковци, „болтиращи“ маниаци и представители на катерачни организации от цялата страна се събраха в Лас Вегас, за да обсъдят екипирането на маршрути, използваните материали, техники на премахване, финансиране, застраховка отговорност за компаниите извършващи преекипиране, най-добри практики, най-лоши практики, и болтирането като обществена услуга. Друга обсъждана тема бяха и препоръките за материали на UIAA, които предстоят да бъдат издадени.\nПървоначалния катерачен „бум“ през 90те години на двадесети век е довел до поставянето на зашеметяващ брой болтове на стотици катерачни обекти в цялата страна. Повече от двадесет години по-късно, поставените болтове са към края на живота си. Много от тези болтове може би са си наред. Но много не са. На повечето спортни маршрути, ако един единствен болт е повреден, последиците могат да бъдат изключително сериозни. Освен това, много от нас нарушават правилата за безопасност. Някога тръгвали ли сте си от маршрут, спускайки се през един болт? Правили ли сте някога победен скок? Закачали ли сте се директно в примката докато осигуровчика ви пуска въжето, за да разтърве кучето си от бой?\nЗа щастие, когато са правилно поставени, модерните катерачни болтове са достатъчно здрави и надеждни, и инцидентите са рядкост. Проблемите се появяват със стараенето на болтовете. А в цялата страна, болтовете остаряват.\nПовечето болтове, поставени през 90те години и по-рано, са направени от поцинкована стомана. Цинкът е материал, който предпазва телените огради от ръждясване, което се случва, когато желязото реагира с кислород. Реакцията между цинк и кислород е толкова силна, че докато наоколо има цинк, кислородът пренебрегва желязото, като по този начин поцинкованата стомана не ръждясва. За съжаление, болтовете са галванизирани (за да може резбата им да продължи да функционира) и цинковото покритие е тънко. Скоро цинкът изчезва, превръщайки се в цинков оксид, който се остъргва; или цинков хлорид, който просто се отмива, оставяйки стоманата под себе си незащитена. Като да белиш яйце. Изчезне ли черупката (или част от нея), вкусното желязо на болта бива консумирано. Отнема няколко десетилетия, в зависимост от времето и климата, но ръждата унищожава болта.\nНещо още по-лошо – корозията се крие в самата дупка в скалата, което я прави неоткриваема. Дори на сухите катерачни обекти, дупките от болтовете формират сенчеста, често влажна микро-среда, която задържа вода, а изсъхването им води до концентрацията на минерали, които ускоряват корозията. Планката и външната част на болта може да изглеждат наред, докато вътрешните му части може да са повредени. Кени Паркър (Kenny Parker), главен преекипьор към New River Alliance of Climbers (NRAC) в New River Gorge, Западна Вирджиния, споделя, че на някои от двадесет-годишните спортни маршрути, които е преекипирал, е имало случаи, в които един болт да се окаже толкова здрав, че да изисква сериозна борба с метален лост, за да бъде помръднат. Друг болт, обаче, само на няколко стъпки по-нагоре, се вади или счупва без усилие. Човек никога не знае. Победен скок? Някой?\nБолтовете може и да остаряват, но на най-популярните катерачни обекти, местните катерачни общности са се заели да подновят осигурителните точки с дълготрайна неръждаема стомана. За разлика от поцинковането, процеса по създаването на неръждаема стомана смесва металите привличащи кислород със самата стомана. По този начин устойчивата на корозия обвивка на болта непрекъснато се възобновява. Но подмяната на болтове (премахването им, разпробиването на вече съществуващи, или в някои случаи пробиването на нови дупки) изисква значителна инвестиция на време и пари. В райони като Боулдър (Boulder) и Йосемити (Yosemite), където повторното използване на оригиналните дупки от болтовете е на почит, на един опитен работник може да му отнеме цял ден, а понякога и повече, да преекипира един единствен спортен маршрут. Освен това отвесните скали, използването на лепени клинове, трудния достъп, и наличието на осигурителни точки, които не са достатъчно надеждни дори по време на преекипиране, допринасят за увеличаването на нужното време.\nЗа да добиете представа, в малък катерачен сектор като Арсенал (Arsenal) в Райфъл Маунтин Парк (Rifle Mountain Park), Колорадо (Colorado), на опитен екипьор може да му отнеме две или три седмици на пълен работен ден, за да преекипира маршрутите. Райфъл е малък катерачен обект, а Арсенал е само един от 30те му сектора. Умножете това по стотиците катерачни обекти в страната и ще видите, че става въпрос за десетки хиляди часове работа. Да не споменаваме цената на самото оборудване от неръждаема стомана.\nДобрата новина е, че местните катерачни общности се справят много добре с преекипирането и неговото финансиране. Боулдър (Boulder),Райфъл (Rifle), Ню (the New), Ред (the Red), Ръмни (Rumney), Йосемити (Yosemite), Джошуа Трий (Joshua Tree) – на тези и на много други добре познати обекти се работи по въпроса. Лошата новина е, че стотици не толкова популярни катерачни обекти в Америка си нямат големи катерачни общности или местни катерачни организации, които да събират пари и да организират доброволчески труд. На по-малко известни спортни обекти, простиращи се от Тенеси (Tennessee) до Калифорния (California), старите поцинковани болтове наближават или вече са подминали пенсионна възраст, без да има кой да се грижи за тях, и без пенсионен план.\nКак така цялата инфраструктура на спорното катерене в Америка се оказа изложена на риск от корозия? Отговорът се състои от две части. Първо: В добрите стари времена не сме знаели по-добър начин. И второ: Хората, извършващи първи изкачвания плащат от собствения си джоб за малките лъскави неща, които цялата катерачна общност използва. Благодарение на тях, по-евтината поцинкована стомана все още се използва в щатите, удължавайки и утежнявайки инфраструктурната криза. От десетилетия на Европейските катерачни обекти се използва само неръждаема стомана, финансирана (включително и първите изкачвания) от катерачни организации или местни общности, които смятат, че катерачите са благотворни за икономиката. В Америка, обаче, субсидираното оборудване за първи изкачвания е рядкост.\nПо време на провелата се през април конференция, бе повдигната дискусия, касаеща предстоящото издаване на международни насоки за устойчивост на корозия при катерачните болтове. UIAA (международна федерация по катерене и алпинизъм; организацията отговорна за разработването и поддържането на глобални стандарти за безопасност за цялата катерачна екипировка, от въжета, през седалки до карабинери) отдавна има стандарти за здравината на болтовете. Сега организацията е на път да издаде насоки за осигуряването на дългия им живот.\nПодтикната от поредица от случаи на повредени болтове в тропични катерачни райони, подложени на корозия като Тайланд и Доминиканската Република, UIAA сформира оперативна група за корозията по болтовете. Въпреки че официалните препоръки още са далеч от издаване, в общи линии те вече са ясни. Две от тях са от особено значение.\nПървата от тях е появяването на стандарт, който гласи, че очакваната минимална продължителност на живота на катерачния болт е 50 години. Дори това да се струва твърде взискателно на екипьорите, то е наравно с подобни условия в строителната индустрия. Взема се предвид и неудобството при подмяна на болтовете. Докато някои болтове с покритие в пустинни условия могат да издържат 50 години, повечето болтове не могат. Но този аргумент ще остане спорен, благодарение на втората препоръка: неръждаемата стомана – била тя 304 или 316 – ще бъде минимално изискуемия материал. Поцинкованите болтове отпадат от списъка и официално ще бъдат обявени за използване само на закрито.\nКато много други катерачни практики, досега екипирането на маршрути винаги е било свободно за всички, а официални документи, установяващи стандарти не са съществували. Дните на тази практика са преброени. Официални планове за управление на катеренето се появяват във все повече райони. Те ще започнат да се отнасят към препоръките на UIAA за най-добри практики. Ще се изисква неръждаема стомана. Повечето катерачи ще се съгласят, че тъкмо така трябва да бъде, но плашещото е, че установени катерачни обекти с разпространена употреба на болтове от ръждаема стомана могат да бъдат закрити, поради несъответствие със стандартите в индустрията. Бедствието е предречено: отсега нататък нито един екипьор не бива да поставя болтове с покритие. Кой, обаче, ще наложи тази етика?\n„Всичко ще се сведе до обществения натиск“ казва Брейди Робинсън (Brady Robinson), изпълнителен директор на Access Fund. „Чувал съм следния аргумент: Ако не можеш да си позволиш катерачно въже, използваш ли въже за простор вместо това? Не, не използваш. Или намираш начин да се сдобиеш с катерачно въже, или изобщо не катериш с въже.“\n„Целия икономически аргумент е неоснователен. Болтирането в частна собственост е едно нещо. Болтирането на скали, намиращи се на държавна собственост е публичен акт и поради тази причина трябва да се придържа към най-подходящия стандарт, който към този момент вероятно е изготвения от UIAA.“\nТогава какво да правят екипьорите, които не могат да си позволят висок бюджет? Американската асоциация по безопасно катерене (ASCA – American Safe Climbing Association) и много местни катерачни организации спонсорират подмяната на болтове с неръждаема стомана (в повечето вътрешни райони) или титан (в крайбрежните райони), всяко от които осигурява най-дълготрайната защита за съответната среда. Цената на екипирането на катерачен обект с болтове, направени от един от двата материала не е висока за една организация, където всеки допринася с нещо. Тя, обаче, е значителна, когато един единствен човек плаща цялата сметка. Повечето съществуващи програми субсидират само преекипирането. Първите изкачвания са друг въпрос.\nПо време на конференцията няколко презентации предложиха възможни решения. Какво ще кажете за следното: Агенциите по управление на земите да обхванат катеренето и да плащат за всичко. Макар и да звучи като неосъществима мечта, това е самата реалност за варовиковите скали в Джон Бойд Тачър Стейт Парк (John Boyd Thacher State Park), близо до Олбъни, Ню Йорк.\nПробивайки си път през заплетената декларация за последиците за околната среда и процедурата по разрешаване, малка група от катерачи убедили управата на парка да предостави части от варовиковия склон за катерене. Нещо повече – те ги убедили да финансират развитието на парка като катерачен обект, плащайки за труда и необходимите материали за екипирането на скалите. Макар това да е често срещана практика в Европа, в Америка такива случаи са рядкост. Дали това е бъдещата тенденция? Вероятно не, но е приятно да се случва от време на време.\nПо-обещаващо решение е плод на инициативата за фиксирани осигурителни точки (Fixed Anchor Initiative – FAI) на Ред Ривър Гордж (Red River Gorge). Тази инициатива е програма, която спонсорира с болтове авторите на първи изкачвания, като по този начин ги насърчава да използват неръждаема стомана за новите маршрути. Екипьорите продължават да плащат за болтовете, но на цената, която ще платят за поцинковани болтове, инициативата осигурява устойчива неръждаема стомана. Това се случва с помощта на дарения от катерачните общности, които доплащат разликата. Системата е простичка, но риск от злоупотреба съществува.\nПодмяната на болтове (със своята цена, къртовски труд и изкусни трикове за премахване на старите болтове) ще продължи да подлага катерачната общност на изпитания в продължение на десетилетия. Но поставянето на по-добри, по-дълготрайни осигуровки в скалата още в самото начало може да се окаже по-важно. Инициативата за фиксирани осигурителни точки (FAI) и други организации показват, че е възможно местните катерачни общности да споделят разходите, в името на правилното екипиране.\nАвтор: Jeff Achey\nПревод: Деница Мирчева


Блогът на vencivaleri1951 :: "Много рубли, малко точки"\nВ студиото на "Дерби" въпросният фен №1 "изгугука", че най големия международен успех на ЦСКА бил "продажбата" на третия мач от полуфинала за КЕШ през 1967ма между ЦСКА и и неколкократния клубен европейски шампион Интер. Самото достигане до полуфинал на КЕШ си бе успех за ЦСКА/ а и за българския футбол /отвсякъде. Истина е и че третия мач бе игран в Неапол вместо на терен в неутрална държава-определен бе Белград.\nИстина е и , че предложението на италианците да се играе третия мач в Италия/поради натоварена програма в техния шампионат/ бе формално прието от ЦСКА, което до голяма степен предопредели изхода на мача. Истина е и, че с приходите от билетите /които получи нашия отбор/ на ЦСКА бе позволено да си купи модерен за времето автобус. След това сред обществото тръгна мълвата, че ЦСКА продал мача за возило. Тази мълва и до днес се подържа макар, че още има живи участници в събитията. Ще почна със следното:\n-Уважаеми подуенци...Спортът преди 10ти ноември се развиваше и практикуваше в клубовете, но се ръководеше от ЦК на БКП, както всичко друго между впрочем. Доколкото спорта бе и пропаганда той бе държан под око от идеологическите и организационните отдели на ЦК. Организационен секретар на партията по това време бе Борис Велчев-дядо, а идеологически Митко Григоров. "Гугутката" е далеч от "левскарщината" и на двамата" Който по това време е имал възможност /иначе умни и добри хора/ да ги види по време на мач/гледал съм ги отблизо в доста дербита/ би се затруднил какво биха избрали-партия или "синята команда" За тяхно щастие такава дилема пред тях не стоеше...Партия и отбор бяха в синбиоза.\nДа се върнем обаче в злополучния трети полуфинален мач в Неапол:\n-Точно в деня , в който излезна решението се връщахме с бащами от някъде. Някъде около "Семинарията" срещнахме Добри Джуров и баща ми без да спазва субординацията "влезна на министъра си с бутонките"-Защо го направихте?/ Уточнявам, баща ми беше левскар, и беше тренирал като ученик в Левски гимнастика и лека атлетика. По късно като офицер бе по едно време формален шеф на футболистите/водеха се на заплата към бригадата му докато ЦСКА не стана поделение/\n-От ЦК се разпоредиха, а знаеш, че не съм в състояние да реагирам.\nСлед това се отдръпнаха малко в страни и поговориха. Тогава нищо не разбрах.\nПо късно обаче нещата ми бяха обяснени.\nТретия мач бил определен за Белград като неутрален терен и общо взето равно отдалечен и от двата клуба. Със Югославия отношенията меко казано бяха доста деликатни по това време и една мощна подкрепа от сърбите за ЦСКА каквато обезателно щеше да има на стадиона не влизаше в политиката на нашите идеолози/споменах имената на главните/ Нямаше и разумен аргумент с който да се откаже посещението на хиляди желаещи да гледат българи този мач. На практика имахме безвизов режим тогава от страна на сърбите и леко ограничен от наша страна. Беше докладвано от службите ,/принципал на Левски беше вече МВР/ че са възможни провокации на мача с български зрители, а и че вероятността десетки колективно да не се върнат е голяма. След заседание на секретариата на ЦК с участието на ръководители от службите се стига до решението да се подскаже на италианците да дадът предложение за трети мач в Италия.\nЩе попитате къде е бил по това време Джуров? Ще ви отговоря. Министър беше, но очакващ всеки момент да го изхвърлят от работа защото две години по рано "Горуня" и ген Анев правят опит за преврат срещу Живков и компания, катоосновен играч в този преврат е трябвало да бъде Горнобанската танкова бригада-призвана да отбранява София. При това положение няма военен министър който би оцелял и това за онези времена не е метафора. Живков обаче запази Джуров, но години наред последният беше никой в партията, а от там и във властта. Впрочем за разлика от основните фенове на Левски-Драгойчева, Велчев, Григоров,генералите Солаков, Стоянов-Джуров става чл на Политбюро след 80та година.\nТова накратко е истината за "продадения" мач. Бе продаден, но не от ЦСКА, а в кабинетите на ЦК. Не бих се наел да твърдя дали е имало в това решение клубна пристрастност или е било плод на традиционната идеологическа параноя, но още един път искам да напомня, че тогава митинг на село не можеше да се направи без съответното партийно одобрение, та международна среща на такъв висок форум да се остави в ръцето на който и да е клуб нямаше как да стане.\nНакрая за заглавието.\nНяма пряка връзка с темата, но го прочетох и много ми хареса:))))\nНа кого пречи 1ви май ?


15 най-добри wifi хак приложения за android\nМного хора се замислят как да хакват WiFi пароли чрез устройство с Android. Сега дори с устройства с Android можем да извършваме хакерски атаки\nМного хора обмислят как да проникнат пароли за WiFi чрез устройство с Android. Сега дори с устройства с Android можем да извършваме хакерски атаки. Хакването на вашата собствена WiFi мрежа също не е лесен въпрос, но все още не е невъзможно да се направи, ако знаете няколко прости стъпки и трикове.\nЕдин от най-лесните начини, по които можем да хакнем WiFi мрежи, е да използваме специален софтуер, направен от експерти по хакване. Е, този път имате късмет, защото ApkVenue ще сподели целия списък с wifi хак приложения, които можете да опитате за себе си безплатно. Вместо да станем любопитни, нека да разгледаме списъка по-долу.\nWps Connect е приложение за хакване на wifi за хакване на wifi, което работи само на вкоренени Android. Чрез това приложение можем да деактивираме всички потребители, които са свързани към една и съща мрежа. Интересното е, че с приложението Wps Connect можем също да хакнем всяка Wifi мрежа и да се свържем автоматично с тях. Изтеглете Wps Connect и започнете да хакнете всички Wifi мрежи около вас.\nПриложения Производителност FroX ИЗТЕГЛЯНЕ\n2. Wifi Wps Wpa тестер\nWifi Wps Wpa Tester също е приложение за хакване на wifi, което работи само за вкоренени Android. Това приложение е и едно от най-добрите за хакване на wifi мрежи около вас. Когато се свържем с това приложение, ще бъдем свързани с няколко рутера, които имат уязвимости в сигурността, за да бъдат хакнати цели.\nПочистване и настройка на приложения Alessandro Sangiorgi ИЗТЕГЛЯНЕ\nWifi Kill е приложение, което ни позволява да изключим всички устройства, свързани към една и съща wifi мрежа. Използвайки това приложение, лесно ще ограничите достъпа до интернет до всички мрежи, свързани към една и съща мрежа. Хайде, трябва да побързате и да опитате това страхотно приложение.\nПриложения Производителност Wifi Kill ИЗТЕГЛЯНЕ\n4. Проверка на Wifi\nWifi Inspect е многофункционално приложение, което често се използва от специалистите по компютърна сигурност за наблюдение на мрежата на тези, които се опитват да проникнат в него. Да, за използването му това приложение се използва по-скоро като приложение за наблюдение на сигурността, а не за хакерски дейности. Но как така все още може да се използва за хакване, не вярвате ли? Пробвам. Andreas Hadjittofis Браузърни приложения ИЗТЕГЛЯНЕ\n5. Инструменти за хакерство на Android за тестване на проникване\nZAnti е приложение за хакване на wifi, което се използва за проникване на мрежова сигурност. Това приложение често се използва за определяне на нивото на защита, което е в мрежата. Това приложение също е много лесно за използване, което често се използва от администратор на ИТ сигурността, за да симулира атаки в голяма мрежа.\nZimperium Networking Apps ИЗТЕГЛЯНЕ\nFing Network Tools е едно от най-добрите приложения за хакерство на Wi-Fi мрежови анализатори, което работи само на корен Android. Това приложение може да сканира устройства, свързани към Wifi мрежа, много бързо и точно. Fing Network Tools е много професионално приложение за мрежов анализатор, което също има прост интерфейс, който ще ви помогне да определите нивото на сигурност във вашата мрежа, да откриете нарушители и да разрешите възникналите мрежови проблеми.\nApps Networking Fing Limited ИЗТЕГЛЯНЕ\nArpspoof е приложение за хакерство на wifi за наблюдение на мрежи, чийто код е написан директно от експерта по мрежова сигурност Dug Song. Това приложение може да пренасочва трафика в локалната мрежа, като презаписва ARP Replies и след това го изпраща на конкретна цел или всички хостове, които са на един и същ трафик в локалната мрежа.\nПриложения за производителност Стефан Улман. ИЗТЕГЛИ\n8. Откриване на мрежата\nNetwork Discovery е доста просто и страхотно приложение за хакване на wifi, защото не се нуждае от root достъп, за да изпълнява всичките си функции. С това приложение можем да проследяваме цялата подробна информация в мрежата, която в момента е свързана с устройството с Android.\nИзтеглете Apps Productivity Aubort Jean-Baptiste\n9. Nmap за Android\nNmap е едно от най-добрите приложения за мрежов скенер или търсач на портове на Android. Това приложение всъщност е разработено за Unix, но вече е достъпно за Windows и Android. Готино!\nПроизводителност на приложенията Google LLC ИЗТЕГЛЯНЕ\n10. Мрежов спуфер\nNetwork Spoofer е едно от най-добрите приложения за хакване на wifi за тестване на мрежовата сигурност. Това приложение може да се използва и за промяна на пътя на уебсайт на чужд компютър само чрез мобилно устройство. Въпреки че Network Spoofer не е инструмент за проникване в мрежата, това приложение може да се използва за хакване на мрежи само с устройство с Android.\nПриложенията за производителност ще изтеглят Shackleton\nWifi Finder е доста просто приложение за намиране на Wifi мрежи около вас. Това приложение може също да се използва за преглед на подробна информация за точка за достъп до Wifi, местоположения на обаждания, филтриране на определени доставчици и много други функции, които трябва да опитате сами.\n12. Wifi анализатор\nWifi Analyzer е приложение за хакване на wifi, което може да показва всички Wifi канали около вас. С това приложение ще улесним анализа на мрежата и ще проверим кой рутер е зает.\nWifi You е много мощно приложение за хакване на wifi за събиране на милиони пароли за wifi, споделени от много потребители на интернет по света. С това приложение можем лесно да се свържем с безплатен wifi, който е по целия свят.\nAircrack-ng е приложение за wifi хакване, което тества сигурността на мрежата, за да гарантира, че защитата в мрежата е достатъчно сигурна. Чрез това приложение можем да гарантираме, че wifi мрежата е напълно защитена. В момента разработчикът на Aircrack-ng е направил това приложение, за да може да работи на платформата Android.\nИнструменти за разработчици на Aircrack Apps ИЗТЕГЛЕТЕ\nВсеки, който е замесен в хакерския свят, знае за Kali Linux. Kali Linux е операционна система, която често се използва за хакерски цели. Kali Linux Nethunter е основно приложение за извършване на тестове за проникване с помощта на устройство с Android. Така че за тези от вас, които са сериозни в това да станете хакер, трябва да изпробвате това приложение и да се научите.\nТова са някои wifi хакерски приложения, които могат да се използват за хакване на wifi пароли само чрез устройство с Android . Така че, ако не вярвате, моля, опитайте и не се изненадвайте, ако изведнъж станете известен хакер по-късно. Cmiww се надявам, че е полезно.