Днес, 26.01.2012 г., четвъртък, от 15:30 часа се проведе заседание на Комисията по правни въпроси.\nНа заседанието присъстват: от Министерството на правосъдието – Деница Вълкова, заместник министър, Елена Дойчева и Надя Хрингова, главни експерти и Александра Аврамова, експерт в дирекция „Международно правно сътрудничество и европейски въпроси”; от Министерството на икономиката, енергетиката и туризма, дирекция „Техническа хармонизация и политика за потребителите” – Цвета Караилиева и Александра Павлова, експерти; от Министерството на регионалното развитие и благоустройството, Главна дирекция „Гражданска регистрация и административно обслужване” – Иван Гетов, главен директор; от Министерството на земеделието и храните, Изпълнителна агенция по горите – Красимир Каменов, заместник изпълнителен директор, Милена Трифонова, директор на дирекция „Правна”, Даниела Ангелова, юрист, Ивелина Колева, главен юрисконсулт на министерството и Петър Сарафов, експерт в отдел „Дейности по опазване на земеделските земи”; от Агенцията по обществени поръчки – Миглена Павлова, изпълнителен директор, Галя Манасиева, директор на дирекция „Методология, анализ и контрол на обществените поръчки” и Христина Денева, експерт в същата дирекция.\nУважаеми колеги, откривам заседанието на Комисията по правни въпроси. Имаме кворум, за да започнем по дневния ред:\n1. Годишна програма за участие на Република България в процеса на вземане на решения на Европейския съюз 2012 г., № 202-03-2, внесена от Министерския съвет на 13.01.2012 г.\n2. Позиция на Република България относно предложение за Регламент на Европейския парламент и на Съвета за общо европейско право за продажбите, т. 56 от Годишната работна програма на Народното събрание по въпросите на Европейския съюз (2011г.), № 202-00-4, внесена от Министерския съвет на 25.01.2012 г.\n3. Позиция на Република България относно предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета за алтернативно разрешаване на потребителски спорове и за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2009/22/ЕО (Директива за АРС за потребители), по т. 57 от Годишната работна програма на Народното събрание по въпросите на Европейския съюз (2011г.), № 202-00-2, внесена от Министерския съвет на 19.01.2012 г.\n4. Обсъждане за първо гласуване на законопроект за признаване, изпълнение и изпращане на съдебни решения и решения за пробация с оглед упражняване на надзор върху пробационните мерки и алтернативните санкции, № 102-01-89, внесен от Министерския съвет на 28.12.2011 г. – водеща КПВ\n5. Обсъждане за първо гласуване на законопроект за изменение и допълнение на Закона за обществените поръчки, № 102-01-87, внесен от Министерския съвет на 14.12.2011 г.\n6. Обсъждане за първо гласуване на законопроект за изменение и допълнение на Закона за пряко участие на гражданите в държавната власт и местното самоуправление, № 102-01-81 , внесен от Министерския съвет на 24.11.2011 г. - водеща КПВ\n7. Обсъждане за първо гласуване на законопроект за изменение и допълнение на Закона за горите, № 102-01-91, внесен от Министерския съвет на 30.12.2011 г.\n8. Обсъждане за първо гласуване на законопроект за изменение и допълнение на Закона за опазване на земеделските земи, № 154-01-105 , внесен от Михаил Рашков Михайлов на 11.11.2011 г.\n9. Запознаване с постъпило от г-н Цони Цонев заявление за освобождаване и във връзка с това обсъждане на предстояща процедура за попълване на освободеното от него място в състава на Инспектората към Висшия съдебен съвет.\nПо първа точка - Годишна програма за участие на Република България в процеса на вземане на решения на Европейския съюз 2012 г., № 202-03-2, внесена от Министерския съвет на 13.01.2012 г.\nДа представи мотивите накратко има думата г-жа Деница Вълкова, заместник министър на правосъдието.\nУважаеми дами и господа, Министерството на правосъдието подкрепя предложението за Регламент на Европейския парламент и на Съвета относно взаимното признаване на мерки за осигуряване на защита по граждански дела с оглед утвърждаване правата на жертвите в Европейския съюз.\nОсновният ни аргумент е, че в предложението за регламент се предвижда бърз и ефикасен механизъм, с който държавата-членка, в която се изнася да живее лицето, изнесено на риск, ще признае мярката на защита, без никакви формалности – така, както е взето от първата държава-членка.\nПо тази точка поддържаме и предложението за Директива на Европейския парламент и на Съвета за установяване на минимални стандарти за правата, подкрепата и защитата на жертвите на престъпления. Тук основните ни аргументи са, че по този начин ще се постигне баланс между правата на страните в процеса и най-вече ще се гарантират основните принципи за равенство и състезателност, както и за справедлив процес. Благодаря.\nБлагодаря. Колеги, имате думата за изказвания по Годишната програма. Въпроси към вносителите?\nНие коментирахме програмата преди заседанието на комисията. Смятаме и предлагаме от името на Правната комисия да влезе като предложение в Годишната работна програма на Народната събрание за 2012 г. да бъдат включени следните проекти на актове:\n- минимални разпоредби относно съставите на престъпленията при наказанията в областта на трафика на наркотици;\n- на второ място, електронно правосъдие;\n- на трето място, законодателни предложения, свързани с взаимното признаване на документите за гражданско състояние и премахване на формалностите по легализирането на документи;\n- на четвърто място, реформа на структурата на евро.....\nАко имате възражение по това предложение на работната група да бъде позиция на Комисията, или за някакви допълнения към тези четири предложения за включване в Годишната работна програма, заповядайте.\nДа разбирам, че няма. Гласуваме.\nПодлагам на гласуване Годишната програма за участие на Република България в процеса на вземане на решения на Европейския съюз 2012 г., № 202-03-2, внесена от Министерския съвет на 13.01.2012 г., с така направеното предложение за позиция, която ще бъде отразена в доклада на Комисията по правни въпроси за включване на проекти на актове в Годишната програма.\nКойто е „за”, моля да гласува. Деветнадесет „за”. Против? Няма. Въздържали се? Няма.\nПо втора точка - Позиция на Република България относно предложение за Регламент на Европейския парламент и на Съвета за общо европейско право за продажбите, т. 56 от Годишната работна програма на Народното събрание по въпросите на Европейския съюз (2011г.), № 202-00-4, внесена от Министерския съвет на 25.01.2012 г.\nПо тази точка на миналото заседание имаше представяне на мотивите от страна на вносителите. Имаше забележка и препоръка от Правната комисия и решение да се спре обсъждането на т. 56 от Годишната работна програма на Народното събрание, докато не се внесе и рамковата позиция на Министерския съвет. Трябва да бъде внесен и самия регламент, както се изисква в чл. 104, ал. 1 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание.\nС писмо от 25 януари е внесено самото предложение на регламент.\nАз поех ангажимент миналата седмица на заседанието и предлагам да го включим в доклада, като препоръка на Комисията по правни въпроси към Министерския съвет да се спазва разпоредбата на чл. 104 от Правилника организацията и дейността на Народното събрание, при внасяне на актове, включени в Годишната работна програма на Народното събрание. Що се отнася до практиката по внасяне на актове и позиции, следва да се отбележи, че в периода 2007-2009 г., от проучването, което направихме през изтеклата седмица, е видно, че те са внасяни с писмо от Министъра по европейските въпроси за този период. В последствие всички документи са постъпвали с писмо от Главния секретар на Министерския съвет до Главния секретар на Народното събрание.\nВръщаме се на това, което беше представено, а сега имате допълнително и регламента. Трябва да обърнем внимание на болтвания текст в позицията, която ни е изпратена от Главния секретар на Министерския съвет.\nТук остава въпроса дали е необходимо да подкрепяме този регламент – въпрос, който се постави на миналото заседание на Комисията. Оттук започваме дискусията. Може би най-напред отговор на този въпрос, който остана за следващото заседание, т.е. за днес, когато са изпратени комплектовани всички документи, съобразно изискванията на нашия правилник.\nСега моля малко по-подробно затова каква е позицията на Министерския съвет по отношение на това необходима ли е подкрепа на този Регламент, след като се създават толкова много неясноти с него и притеснения, че ще стане бъркотия.\nАз ще изразя позицията, по конкретните въпроси експертът от Министерството на правосъдието, който е работил по тези въпроси ще може да отговаря по-конкретно.\nНие продължаваме да подкрепяме тази Рамковата позиция, с която смятаме, че ако бъде приет такъв регламент, от една страна, ще се елиминират пречките за електронната търговия, от друга страна, ще бъде разширен вътрешния пазар.\nОсновният ни аргумент да я подкрепяме, независимо от всички дискусионни проблеми, които са възникнали на предното заседание и сега вероятно ще възникнат, е, че този регламент не съдържа задължителна уредба, а ще дава възможност на страните по всяка отделна сделка да избере дали да приложи националното законодателство или правото на Европейския съюз.\nМоже би не ни разбрахте. Трябваше да отговорите на въпроса за правните аргументи и причините да се стигне до тази позиция – да изразявате позиция на подкрепа. От това ,което ни е изпратено от Главния секретар, виждам колебание по отношение на това дали следва да има подкрепа на този регламент. Няма съмнение вече в никой от нас, тъй като вече втора седмица започваме да дискутираме тази тема, че има множество забележки по отношение на текстове в този регламент, който се предлага. Има много дискусионни теми, които трябва да бъдат много сериозно обсъдени и прецизирани. Има много текстове, които са в противоречие с нашето законодателство.\nКаква е причината (правните аргументи) да правите изказване в две изречения, че подкрепяте тази рамкова позиция. Искаме да чуем аргументи за това защо трябва да се подкрепи този регламент.\nУважаеми колеги, този проект за регламент е типичният пример как благодарение на достиженията на правото на Европейския съюз в лицето на Лисабонския договор – националните парламенти вече имат възможност предварително да се запознаят с цялото нормотворчество на ниво Европейски съюз, което не винаги се оказва полезно и не винаги се оказва безспорно. Т.е. благодарение на тази процедура ние сега се сблъскваме в един достатъчно ранен етап на един проект на регламент, който е подготвен, естествено от Европейската комисия, който е проект на регламент. Един път приет, той ще се прилага директно и пряко, без въобще да участват националните парламенти. Т.е. Народното събрание дори няма възможност оттук нататък да се меси по какъвто и да е начин. Това право ще се прилага директно в България. И както разбираме, то ще се прилага и хората ще имат право на избор. Т.е. ако се приеме този регламент, търговците, например, било специално тези които упражняват електронна търговия ще имат право да прилагат българското право или европейското да се прилага за нашите взаимоотношения.\nСтрува ми се, че предварителната позиция на българското правителство, въпреки че е доста внимателна, като се посочва, че на някои разпоредби трябва да се обърне сериозно внимание на нормите, осигуряващи защита на потребителите. Че съществуват редица текстове, които от гледна точка на правната теория и практика, са най-малко дискусионни и следва да бъдат сериозно обсъдени и прецизирани.\nТова са доста внимателно формулирани позиции, но все пак виждаме доста резерви в правителството. Мисля, че ще бъде по-добре да изкажем по-сериозно нашите резерви дали този регламент не крие опасността от снижаване нивото на защита на потребителите такова, каквото то вече е гарантирано от други норми на европейското право и съответно транспонирани в нашето българско право за защита на потребителите. Това трябва да е много ясно.\nПърво, има ли нужда от такъв регламент, толкова всеобхватно формулиран като предмет или би следвало да се помисли да бъде ограничен само за електронната търговия, а не въобще за продажбите.\nМисля, че ще бъде добре ние да отправим препоръка правителството да бъде по-категорично в своята позиция – резервите да бъдат сериозно изказани, а не така дипломатично, както са в момента. Благодаря.\nДруги колеги, желаещи за изказване, преди да дам възможност за отговори. Заповядайте.\nОт името на Министерството на правосъдието експертът Александра Аврамова, която е изработила конкретното становище, ще отговаря на конкретните ви въпроси.\nПърво, искам да уточня, че това е Рамкова позиция и дава много общо параметрите на нашите резерви. Тя затова е рамкова. Когато един проекторегламент или проектодиректива бъдат внесени за обсъждане в Съвета на Европейския съюз на формат работна група, на който формат участваме ние експертите, комисията внася един проект, който претърпява до края на обсъждането му и приемането му или съответно блокирането на досието, изключително много промени. Заради това по-конкретни резерви, по-конкретни контрааргументи не е практично да присъствуват в рамковата позиция. Така, както ние сме я формулирали, просто сме заявили едно принципно положително отношение. Дори ние влизаме в преговорите с доста резерви, имайки предвид това ,че трябва да държим на нивото на защита на потребителя, което сега имаме. Въобще, имайки предвид редица проблеми, които могат да възникнат от този паралелен режим на правото на продажбите, който ще бъде създаден евентуално с регламента.\nОттук нататък в самия процес на преговорите конкретните въпроси, тъй като регламентът се обсъжда текст по текст, всеки текст претърпява и доста изменения във формулировките, поради това смятаме, че опасенията на г-н Казак на този етап не са толкова основателни. Имаме предвид, че тук влизаме в една доста непозната територия, защото става въпрос за незадължителен регламент. Досега този инструмент не е познат в европейското законодателство. Така че имаме предвид, знаем за какво става въпрос. Просто, според нас като партньори в преговорите, е логично да дадем едно първоначално положително отношение. А какво ще стане до края на обсъжданията, бъдещето ще покаже и самите преговори.\nЗащо трябва да се прием регламент, след като няма да е задължителен.\nАз не разбрах от отговора на госпожата какъв е отговорът на нашите въпроси, които поставихме, включително и това, което г-жа Михайлова го преповтаря.\nТ.е. вие принципно смятате, че трябва да дадете едно положително становище на всичко предварително, а след това, когато се стигне до гледането на отделни текстове, да си дадете бележките по текстовете.\nНо ние питаме защо трябва да се дава положително становище и при толкова много забележки, толкова много колебания, толкова много разминаване с нашето право, след като ще се прилага и ще се препраща към вътрешното законодателство.\nТъкмо това се опитвам да кажа, че това е много специфичен правен инструмент. Подобни правни инструменти има в Съединените щати. Те са характерни за големите федеративни държави. Те са на територията на частното право.\nКаква оценка сте направили по отношение на въздействието на този регламент върху българските граждани-потребители, за да изразявате вие такава позиция като експерти и да препоръчвате така позиция към българското правителство и към българския парламент. Това е първият въпрос.\nВтори въпрос. Каква е позицията на Комисията за защита на потребителите по този регламент (на българската комисия).\nПърво, какво би донесло, каква е добавената стойност за българските граждани. Този регламент ще създаде условия, когато се сключват такива презгранични сделки, защото той касае преди всичко сделки между български правни субекти и правен субект от друга държава-членка, да има един режим, познат и за двете страни, на който и двете страни могат да се доверят. Съответно няма да има нужда едната от страните да прави допълнителни разходи за правни консултации, например, тъй като не познава правото на другата страна. Говорим за субекти от две държани. Все едно от двете правни системи тези са меродавните правила на сделката. Така първо спестяваме от юридическите консултации. Спестяваме още и от доверие, което се създава. Т.е. така действително се стимулира икономическата активност и по-свободно се сключват сделките в рамките на вътрешния пазар, след като има някакви единни правила.\nТова са, според мен, най-сериозните аргументи.\nТ.е. ще улесните българските потребители при намиране на юридически консултанти. (Българските адвокати ще останат без работа.) Не, според мен, ще имат много повече работа да разясняват текстовете на регламента, противоречието на тези текстове с вътрешното законодателство – това, което ние питаме в момента конкретно да ни отговорите.\nАз ви попитах изследвали ли сте какво е въздействието или какво въздействие ще има прилагането на този регламент върху българските потребители.\nАз се опитах да ви отговоря. (По отношение само на правните консултанти.)Когато се разшири вътрешният пазар, когато е по-интензивен обменът, ще има много повече предложения, цените също ще паднат, потребителите няма да бъдат в по-малка степен защитени, ако се\nЦвета Караилиева: Министерство на икономиката, енергетика и туризма\nНие работим съвместно с Министерството на правосъдието по този регламент. Не бяхме подготвени по тази точка, тъй като не знаехме, че е включена. Ние сме за следващата точка от дневния ред. Но искам да внеса някои уточнения, ако може.\nТози регламент е наистина един нов правен институт, който комисията лансира. За всички нас, както и за останалите държави-членки, е много интерес и много амбициозен.\nКаква е идеята на самия регламент? Както знаете, регламентите са с пряко действие в законодателството на държавите-членки. Идеята на този регламент е да не засегне по никакъв начин националното законодателство, което урежда областта за сключването на договорите за продажба. То е тясно лимитирано по отношение на сключване на договорите за продажба.\nТрябва също така да подчертаем, че става въпрос само за трансгранични договори. Т.е. всичко, което е в българското национално законодателство по отношение на договорите за продажба, си остава. Каква е идеята? Търговецът, като по-силната икономическа страна, да предложи на потребителя, независимо къде се намира, да използват регламента като приложимо право. Този регламент ще бъде нещо като паралелно с националното законодателство на всяка една държава-членка. Т.е. търговецът предлага да потребителя да се използва този регламент, който със съответните норми се урежда. Потребителят, избирайки приложението на този регламент, оттук нататък целият му договор по отношение на сключване, прекратяване, всички права се уреждат съгласно него. Ако потребителят не желае да сключи договор съответно по този регламент, ще си прилага националното законодателство, съгласно Регламент РИМ-1. Т.е. идеята е да се избегне стълкновение между регламентите РИМ-1, който е по отношение на приложимото право и този регламент. Естествено в момента преговорите текат. Те са на много ранна фаза. Всички държави-членки са се регистрирали.\nВие ни разяснихте неща, които на нас са ни ясни. Ние поставяме конкретни въпроси, на които очакваме отговори.\nВие самата казвате, че ще има възможност потребителят, когато отиде да сключи договора, да прецени дали ще се прилагат разпоредбите на регламента или само вътрешното законодателство на съответната държава. Обаче като четем самия регламент, има толкова много препратки към вътрешното законодателство, че се обезсмисля подкрепата и прилагането на този регламент.\nОтделно има противоречие по отношение на правната уредба на определени институти в регламента и във вътрешното законодателство. Това са по отношение на прихващане, на подновяване, прехвърляне на собственост, по отношение на кредитори. При положение, че има толкова много противоречия, толкова много въпроси – големият въпрос, от който тръгнахме и не получаваме отговор с аргументи и пак се връщаме на него, е необходимо ли е след като има толкова много препратки, след като има толкова много противоречия с нашето действащо законодателство и в същото време има препратки към него, тогава когато търговецът избере, че ще сключи договора по този регламент, който има пряко действие и това всички го знаем – кой договор какво действие има и как се поражда и какви са последиците, защо се изразява тази обща позиция, без да чуем никакви аргументи за това.\nВ същото време в позицията на Министерския съвет също е казано, само че не в конкретика на всеки текст, а че това е един регламент, който е доста обемист, като материал, че имаме забележки по редица основни институти, които са заложени вътре в самия регламент не по отношение на конкретен текст или алинея, което до известна степен обезсмисля подкрепата на такъв регламент.\nТова, което стана ясно вече е, че Европейската комисия е подготвила този проект, за да улесни явно търговците. Защо?\nТърговецът, уважаеми колеги, ще бъде улеснен. Този регламент като стане факт, ще бъде алтернативно приложимо право за трансграничните продажби в рамките на Европейския съюз и търговците веднага ще искат да се възползват от него, ако той им дава повече права. А може и да не им дава повече права, но поне ще го знаят и няма да има нужда да се сблъскват с вътрешното законодателство на всяка държава-членка.\nКакво ще стане? Веднага всички търговци, които продават трансгранично и специално тези по електронната търговия, систематично ще пишат: Искате да купите това? Подпишете, че приемате по договора да се прилага регламент еди-кой си. Те ще принудят потребителите масово да се съгласяват върху техния договор за продажба да се прилага този регламент. Това е ясно.\nВъпросът е и нашата позиция трябва да бъде. Ако този регламент бъде финализиран, бъде приет от Европейския парламент и от Съвета, или той ще предлага условия за защита правата на потребителите поне толкова високи на сегашното aqi в областта на защита на потребителите, или по-добре въобще да няма такъв регламент. Т.е. всеки потребител да има право да се ползва винаги от по-добрата правна защита на собственото си законодателство, а не да бъде поставен под избора, който обикновено е предрешен да приема по-малката защита на европейско ниво с този регламент.\nТакава позиция, според мен, би било добре да бъде изразена още сега. И то ясно: или регламентът предлага защита на потребителите поне толкова висока, както е сега действащата, или по-добре да няма и да си продължава така както е и да не се занимаваме с този регламент. Да се оттегли от Европейската комисия и край.\nДруги колеги, желаещи за изказване има ли, за да можем да формулираме позицията на комисията.\nДа напишем може би, че така направеното предложение за регламент не съответства на принципа на пропорционалност и необходимо допълнително да се прецени приемането на този регламент доколко ще бъде в интерес на българските потребители.\nМоже би това, което каза г-н Казак, също да се запише, ако се споделя от колегите, че ако въобще се приеме такъв регламент, защитата за потребителите да не бъде в никакъв случай по-малка от тази, която в момента съществува. Т.е. това да бъде позиция, която българската страна да отстоява.\nСъгласна съм. Отбелязваме изрично, че според нас противоречи на принципа на пропорционалност, отбелязваме, че трябва да се прецени много внимателно доколко е в интерес и защита на правата на потребителите. Ако с тръгва към подкрепа на този регламент, да се изисква минимум разпоредби, които да гарантират правата и интересите на нашите потребители и да не са по-малко от тези, които са във вътрешното законодателство с изричните допълнителни препоръки за разминаването с нашето законодателство.\nПонеже стана ясно, че този регламент ще бъде алтернативен, т.е. ще може да се избира. Дали да се прилага сегашното aqy.\nТой препраща към нашето законодателство. (Но не винаги.) Цели институти от регламента препращат към нашето законодателство. Нали така? Това как ще го отстраните.\nНа първо място бих искала да отбележа, че все пак в рамковата позиция е записан текст, с който България си запазва правото да изказва своето мнение по време на целите преговори. Това, което е дадено в момента като рамкова позиция, това е нашето виждане и естествено в процеса на обсъждането ние ще си кажем мнението.\nНапълно сме съгласни с вас и подкрепяме, че по отношение на правата и защитата на потребителите трябва да остане високо ниво на защита – вече постигнато ниво към този момент, и в никакъв случай да не се нарушават или заобикалят права на потребителите. Точно това е амбициозната цел на самия регламент. От една страна, високо ниво на защита на потребителите, не по-малко от това, което вече е постигнато на европейско ниво, но също така и облекчаване на процеса на сключване на договорите между потребители и търговци. Това е. Т.е. така или иначе, както България, така и останалите държави-членки, на първо място визират защита правата на потребителите, високото ниво – не по-малко от това, което е постигнато към този момент. А вие знаете, че има държави-членки, които са с доста по-високо ниво на защита от нас. Така че това въобще е нашата позиция като цяло.\nС две думи, препоръката ни е да бъдете по-категорични в позицията, а не толкова дипломатично завоалирано „запазваме си правото”, „да има някои положения, които меко казано будят недоумение” и т.н. Категорично да се каже: Ако се снижи нивото на защита по-добре да няма регламент. Ние трябва да се освободим от този комплекс, който придобихме като страна кандидат член на Европейския съюз, сакън да не кажем нещо лошо и да не обидим Европейската комисия. Няма, ние вече сме вътре и трябва да си държим на нашата позиция и да отстояваме нашите интереси.\nПодкрепям препоръка и изобщо да изразите ясна позиция по този регламент.\nКолеги, гласуваме с изричните препоръки, които се опитахме да формулираме за изразяване на ясна позиция на българската страна по този регламент.\nПодлагам на гласуване Позиция на Република България относно предложение за Регламент на Европейския парламент и на Съвета за общо европейско право за продажбите, т. 56 от Годишната работна програма на Народното събрание по въпросите на Европейския съюз (2011г.), № 202-00-4, внесена от Министерския съвет на 25.01.2012 г., като в становището на Комисията по правни въпроси ще отразим позицията, която коментирахме досега и която се подкрепя от членовете на комисията като изрични препоръки.\nКойто е „за”, моля да гласува. Деветнадесет „за”. Против и въздържали се няма.\nПреминаваме към трета точка - Позиция на Република България относно предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета за алтернативно разрешаване на потребителски спорове и за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2009/22/ЕО (Директива за АРС за потребители), по т. 57 от Годишната работна програма на Народното събрание по въпросите на Европейския съюз (2011г.), № 202-00-2, внесена от Министерския съвет на 19.01.2012 г.\nМотивите накратко ще представи г-жа Александра Павлова.\nЩе ви представя позицията на Република България относно предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета за алтернативно разрешаване на потребителски спорове.\nПредложението за Директива на Европейския парламент и на Съвета за алтернативно разрешаване на потребителски спорове е публикувано на 29 ноември 2011 г. от Европейската комисия.\nПредложението за Директива за алтернативно разрешаване на потребителски спорове има за цел да повиши правната защита на потребителите, като подобри функционирането на вътрешния пазар за търговия на дребно, в това число цифровизирания пазар на дребно.\nПредложението предвижда, че всички спорове между потребители и търговци, възникващи при продажба на стоки или предоставяне на услуги ще могат да бъдат отнесени до структура за алтернативно решаване на спорове, включително и чрез онлайн средства.\nДирективата ще се прилага спрямо структури за алтернативно решаване на спорове, чиято цел е да решава, както национални, така и трансгранични спорове между потребители и търговци по извън съдебен ред. Такива структури са помирителни комисии, арбитраж, процедури пред комисия по жалби, посредници медиатори, омбудсман и други.\nДирективата няма да се прилага за структури за разглеждане на жалби на потребители, изградени от търговци, нито за структури за решаване на спорове, в които лица, отговорни за решаване на спора, са наети от търговци.\nПредложението изключва и преките преговори между страните.\nПредложението за директива изисква структурите за алтернативно решаване на спорове да спазват принципите за качество по отношение на безпристрастност, прозрачност, ефективност и справедливост.\nСрокът за решаване на спорове следва да бъде в рамките на 90 дни. За да се гарантира, че процедурите за алтернативно решаване на спорове остават достъпни за всички потребители, те трябва да бъдат безплатни, или да бъдат свързани с умерени разходи за потребителите.\nВ случай на спор потребителите трябва да могат да установят бързо коя структура за алтернативно решаване на спорове е компетентна да разглежда техния спор. За целта предложението гарантира, че потребителите ще могат да намерят информация относно компетентната структура за алтернативно решаване на спорове в основните търговски документи, предоставени от търговеца и ако търговецът разполага с интернет страница, да е на същата тази страница.\nОсвен това, търговците ще трябва да информират потребителите дали се ангажират да използват способи за алтернативно разглеждане на спорове във връзка с жалби, подавани срещу тях от потребители.\nСтруктурите за алтернативно решаване на спорове ще бъдат насърчавани да станат членове на мрежа от структури за алтернативно решаване на спорове в специфични за конкретния сектор области, като си сътрудничат с национални органи, на които е възложено прилагането на законодателството за защита на потребителите. Във всяка държава-членка даденият компетентен орган ще отговаря за мониторинга на функционирането на структурите за алтернативно решаване на спорове, създадени на нейната територия.\nПроектът на директива предвижда държавите-членки да могат да използват съществуващите структури за алтернативно решаване на спорове и да променят обхвата им на действие, ако е необходимо или да създадат нови структури за алтернативно решаване на спорове или допълваща между секторна структура, която да отговаря на принципите, заложени в директивата.\nЕвропейската комисия не се ангажира с финансиране за изграждане и доразвиване на системата за алтернативно решаване на спорове, като всяка държава-членка ще трябва да поеме тези разходи изцяло.\nСчитаме, че Европейската комисия следва да се ангажира с финансова подкрепа на държавите-членки за изграждане и доразвиване на структурите за алтернативно решаване на спорове.\nРепублика България принципно подкрепя развитието и подобряването на структурите за извън съдебно решаване на спорове чрез изграждане на нови структури за алтернативно решаване на спорове или доразвиване на сега действащите, което ще подобри извън съдебното решаване на спорове между потребители и търговци, като гарантира бързо, ефикасно и прозрачно решаване на спора.\nБлагодаря. Колеги, имате думата за изказвания и въпроси по позицията на Република България по отношение на предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета за алтернативно разрешаване на потребителски спорове.\nВсъщност разликата с предходната директива е, че предложението за директива съответства на принципа на пропорционалността.\nПърво, един предикационален въпрос, т.е. предварителният. Благодаря специално за опорните точки, които са изготвени от отдел „Европейско право”. В тях открих нещо много интересно.\n„Крайният срок за разглеждане на предложението от националните парламенти, съгласно новата процедура по субсидиарност, въведена с Договора от Лисабон, е 25 януари 2012 г.”\nДнес сме 26 януари.. Означава ли това, че сме закъснели с изразяването на нашата позиция с един ден. Т.е. тя ще бъде ли взета под внимание? Този краен срок за какво е? За приемане на позиция или за нейното представяне пред Европейската комисия. Мисълта ми е ще бъде ли взета предвид нашата позиция или тя е вече закъсняла.\nПо същество. Искам да попитам специално Министерството на икономиката имаме ли ние въобще в момента някакви изградени структури за алтернативно решаване на спорове между потребители, които са те и ако се приеме тази директива, ще се наложи ли тези структури да бъдат променяни и да се създават нови.\nБлагодаря. Кой ще отговори? Заповядайте.\nКакто колегата каза, Директивата за алтернативно решаване на спорове е публикувана от Европейската комисия в края на месец ноември. Всички ние доста дълго време я чакахме и затова и рамковата позиция беше изпратена в Министерския съвет в едномесечния срок, който се изисква.\nВ България има структури за алтернативно решаване на спорове. Това са помирителните комисии към Комисията за защита на потребителите, които са изградени по Закона за защита на потребителите, както и Комисията за платежни спорове, изградена по Закона за платежните спорове. Те в момента отговарят на принципите, които са заложени в тази директива. Защото в директивата възприемат две препоръки – от 1998 г. и от 2001 г. по отношение на принципите, на които трябва да отговарят структурите за алтернативно разрешаване на спорове. Т.е. след приемането на директивата евентуално ще погледнем дали е необходимо тези структури да се адаптират към директивата, но смятам, че няма да е необходимо, защото те в момента отговарят.\nМоже би трябва да допълня, че структури, които желаят да се разглеждат като структури за алтернативно разрешаване на спорове по Директивата за алтернативно разрешаване на спорове, те трябва да отговарят категорично на принципите, заложени в нея, т.е. на безпристрастност, на справедливост, на ефективност и прозрачност.\nВсички структури, които са извън съдебни способи за разрешаване на спорове, независимо от тяхното наименование, като медиатори, арбитраж, помирителни комисии или всякакви други форми, отговаряйки на принципите, заложени в Директивата, те се считат за органи за алтернативно решаване на спорове по Директивата.\nГ-н Казак питаше нещо друго. Ще се вземе ли предвид тази позиция, която ще изразим ние като парламент, след като срокът, който е записан за изразяване на позиция е 25 януари. При нас позицията ще се гледа най-рано след седмица в пленарна зала. Това е извън срокът, който е записан, че трябва да се даде позицията.\nЗа принципа за субсидиарност сме закъснели. След като срокът е бил 25 януари, но сега ще се изпрати след 25 януари не по вина на българския парламент, въпросът е ще се вземе ли предвид, след като ще го получат с поне 10 дни извън срока, а дори и повече след изтичане на определения срок. Ще се вземе ли предвид българската позиция при това положение.\nПравната комисия излиза с препоръка към вас навреме да внасяте материалите, по които трябва да се изразява позиция на български парламент, за да не изпускаме сроковете за изразяване на позиция и вземане на решения в съответната европейска комисия.\nВ процеса на преговорите ние ще изразим нашата позиция и съответно да се вземе предвид.\nПо отношение на субсидиарността няма да я вземат, защото е изтекъл срокът. Г-н Радев и нашите сътрудници казват, че по отношение на субсидиарността не могат да вземат позицията ни, след като е закъсняла и е извън срокът.\nПодлагам на гласуване Позиция на Република България относно предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета за алтернативно разрешаване на потребителски спорове и за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2009/22/ЕО (Директива за АРС за потребители), по т. 57 от Годишната работна програма на Народното събрание по въпросите на Европейския съюз (2011г.), № 202-00-2, внесена от Министерския съвет на 19.01.2012 г., с препоръката, която обсъдихме.\nПрепоръката е да спазвате сроковете.\nПо четвърта точка - Обсъждане за първо гласуване на законопроект за признаване, изпълнение и изпращане на съдебни решения и решения за пробация с оглед упражняване на надзор върху пробационните мерки и алтернативните санкции, № 102-01-89, внесен от Министерския съвет на 28.12.2011 г.\nДавам думата на г-жа Вълкова да представи мотивите на законопроекта. Заповядайте.\nПредлагаме да подкрепите законопроекта, тъй като с него се хармонизира българското законодателство и се въвеждат изискванията на две рамкови решения: на рамково Решение 947 на Съвета на Европейския съюз от 27 ноември 2008 г. за прилагане на принципа на взаимното признаване към съдебни решения и решения за пробация с оглед на надзора върху пробационните мерки и алтернативните санкции и на рамково Решение № 299 на Съвета от 26 февруари 2009 г., с което се укрепват процесуалните права на лицата и се насърчава прилагането на принципа за взаимно признаване на решения, постановени в отсъствие на заинтересованото лице по време на съдебния процес.\nОтносно тези две рамкови решения крайният срок е до 6 декември 2011 г., но трябва да се отбележи, че ние сме първата държава-членка, която инициира привеждането им в изпълнение.\nКолеги, имате думата за изказвания и въпроси към представителите на вносителите. Желаещи за изказване няма. Преминаваме към гласуване.\nПодлагам на първо гласуване Законопроекта за признаване, изпълнение и изпращане на съдебни решения и решения за пробация с оглед упражняване на надзор върху пробационните мерки и алтернативните санкции, № 102-01-89, внесен от Министерския съвет на 28.12.2011 г.\nКойто е „за”, моля да гласува. Деветнадесет „за”, без против и въздържали се.\nПо пета точка - Обсъждане за първо гласуване на законопроект за изменение и допълнение на Закона за обществените поръчки, № 102-01-87, внесен от Министерския съвет на 14.12.2011 г.\nМотивите за законопроекта ще представи –г-жа Павлова, изпълнителен директор на Агенцията по обществените поръчки. Заповядайте.\nЗаконопроектът, който ви е предложен, е изготвен в изпълнение на втория етап от Концепцията за промени в законодателството по обществени поръчки, приета от правителството на 12 януари 2011 г.\nОсновната цел на законопроекта е да въведе изискванията на Директива 2009/81 ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. Тя урежда възлагането на обществени поръчки в областта на отбраната и сигурността. Нейната структура и съдържание са сходни с тези на другите две основни европейски директиви, които в момента са въведени в Закона за обществените поръчки. И предвид това, в законопроекта се транспонират само изискванията, които произтичат от особеностите на урежданата материя.\nНовите правила за възлагане ще се прилагат по отношение на няколко групи поръчки: доставка на военно оборудване според общия списък на оръжията на Европейския съюз от 2008 г.; доставка на специално оборудване, т.е. което включва и изисква или съдържа класифицирана информация; строителство и услуги, пряко свързани с военно и специално оборудване; строителство и услуги за специфични военни цели; специално строителство и специални услуги, т.е. такива, свързани с класифицирана информация.\nНационалните прагове над които задължително ще се прилага редът, определен в Закона за обществените поръчки, са за строителство равно или по-високо от 4 млн. лв. без ДДС и за доставки и услуги и конкурс за проект равни или по-високи от 400 хил. лв. без ДДС. Тези стойности са валидни за всички възложители, независимо от това дали те са държавни органи или дружества, които осъществяват секторна дейност, винаги когато предметът на поръчката е в областта на отбраната или сигурността. Род тези прагове ще се прилагат вътрешните правила на възложителите.\nВ съответствие с Директивата, поръчките в областта на отбраната и сигурността ще се възлагат чрез ограничена процедура и процедура на договаряне с обявление. Европейското законодателство и съответно законопроектът, не предвиждат използването на открита процедура. Състезателен диалог и договаряне без обявление могат да се прилагат само при наличие на изчерпателно регламентираните основания.\nСъс законопроекта се уреждат три нови групи специфични изисквания, свързани с отбраната и сигурността. Те касаят опазването на класифицирана информация, гарантиране сигурността на доставките и правила за избор на подизпълнителите.\nПо отношение на изискванията на възложителите относно сигурността на информацията то те могат да поставят такива към изпълнителите и подизпълнителите на всеки един етап от поръчката, както и по време на изпълнение на договора до окончателното му приключване. И те следва да бъдат в съответствие със Закона за защита на класифицираната информация.\nИзискванията на възложителите относно сигурността на доставките са по отношение доказване на участника на възможността за изпълнение на задълженията за износ, трансфер или транзит на стоките, предмет на поръчка, със съответно обозначение на съществуващите ограничения и доказателства, че организацията и разположението на веригата за доставки на участника гарантира изпълнение на поръчката и възможни промени в нея няма да я възпрепятстват, както и наличие на капацитет за посрещане на допълнителни нужди в условия на криза.\nОсновни правила, свързани с избора на подизпълнители настъпят. Предвидена е възможност да се задължи спечелилият участник да избере подизпълнителите по всички или по част от дейностите, предложени за подизпълнение по определен ред, прилагане на критериите за подбор по основната поръчка могат да се приложат и при избора на подизпълнителите. Право на възложителя да отхвърли с мотивирано решение избраните подизпълнители само, когато в случаите не отговарят на критериите за подбор, приложими към участниците за основната поръчка, както и забрана за разграничаване на подизпълнителите на основата на националност.\nПо отношение на поръчките в областта на отбраната и сигурността се предвижда да се прилага действащият ред на обжалване пред Комисията за защита на конкуренцията и Върховния административен съд.\nБих искала да кажа, че законопроектът съдържа и други съществени промени, несвързани с въвеждането на Директивата.\nНа първо място, е повишение на националните прагове с около 15%, като се отчита фактът, че има влязъл в сила нов регламент на Европейската комисия от 1 януари 2012 г., където европейските прагове също са завишени.\nВъведени са допълнителни облекчения за специализирани предприятия и кооперации на лица с увреждания при участие в обществените поръчки и са прецизирани разпоредбите, свързани с отговорността и последиците при възлагане на договори чрез централен орган за обществени поръчки.\nКолеги, имате думата за изказвания и въпроси към представителите на вносителите. Г-н Радев, заповядайте.\nУважаеми колеги, настоящият законопроект е 90% свързан с въвеждане на директива. Трябва да считаме и да имаме предвид, че вече сме просрочили с 4 месеца срока на директивата, така че би било добре максимално бързо да приемем настоящите промени, за да няма други последствия за страната. Искам само да добавя, че освен регламентиране на обществените поръчки, свързани с отбраната и сигурност, в настоящия законопроект има и норми, които са свързани с организациите на хората с увреждания. Например, новата ал. 6 на чл. 59 предлага отпадане на гаранциите за участие и за изпълнение на поръчки, изпълнявани от организации на хора с увреждания. Това е нещо, за което говорим още от предните промени, за либерализиране на режима, свързан с хората с увреждания.\nАз искам да задам няколко въпроса към вносителите.\nРедно ли е в настоящия законопроект там, където даваме легални дефиниции, да повтаряме, примерно, легалната дефиниция за класифицирана информация. Защото тя не е типична за този закон. Тя е такава каквато е в Закона за защита на класифицираната информация.\nСъщо така, в Преходните и заключителните разпоредби законът предвижда висящите процедури само пред административните съдилища да се разглеждат по досегашния ред. Може би тук трябва да сложим норма за висящото производство пред Комисията за защита на конкуренцията да уредим също какво става с тях.\nБлагодаря.Г-н Казак, заповядайте.\nАз имам един въпрос, свързан със становището на Българската търговско-промишлена палата. Те твърдят, че „не са съгласни категорично с разпоредбата на чл. 79, ал. 9, т.2, чл. 83г, ал. 8, т. 2, чл. 88, ал. 8, т. 2 въвеждащи основание за прекратяване процедурата по ЗОП в случай, че броят на кандидатите, отговарящи на критериите за подбор и на минималните изисквания е твърде малък, за да се гарантира реална конкуренция.”\nСчитате ли, че това възражение е основателно? Не считате ли, че наистина по този начин, така общо дефинирано, даваме прекалено широки права на възложителя да прекрати процедурата произволно. Например, явили са се трима и той казва: Много са малко трима. Трябва да са поне 5. Вие не считате ли, че все пак трябва да има някакви прагове, минимални, дефинирани в закона, за да не се отваря толкова широко вратата за произвол от страна на възложителя.\nБлагодаря, г-н Казак. Дали да не отговорите на тези въпроси и след това да продължим. Заповядайте, г-жо Манасиева.\nПо първия въпрос за легалната дефиниция защо е дадена в този закон. Защото такава легална дефиниция да целите на прилагане на разпоредбите на директивата е формулирана в самата директива и ние сме се придържали към нея, тъй като директивата урежда по-широк кръг въпроси в сравнение с нашия Закон за закрила на класифицираната информация. Затова се наложи да въведем и тази дефиниция. Това е чл. 1, т. 8 от Директива 81 и затова сме я въвели.\nНе разбрах за кои висящи дела пред Комисията за защита на конкуренцията, тъй като в момента специалните обществени поръчки в областта на отбраната и сигурността се гледат пред административните съдилища. Т.е. ням да има висящи дела през КЗК, а тепърва ще започнат да се гледат и ние сме предвидили само параграф, който казва, че тези, които са висящи пред административните съдилища, си продължават по този ред. Но ако се налага, може да прецизираме текста в работната група. Те. да кажем, че всички висящи, се довършват по досегашния ред. Ще прецизираме тази разпоредба.\nНа въпроса на г-н Казак. Чл. 88 урежда процедурата на договаряне с обявление, тогава, когато възложителят публикува обявление, с което всъщност кани потенциални фирми изпълнители да предложат оферта. Тя е двуетапна процедура. Съгласно закона и предишните членове (чл. 84) се урежда тази процедура. Той има право в самото обявление да обяви минимален и максимален брой на офертите на кандидатите, които ще разгледа още на етап на самото обявление. Искам да кажа, че разпоредбите са свързани, систематично вървят една след друга и ако той е казал, че ще изисква оферта само от първите трима, които са по допустимост класирани, то това е достатъчният брой за него. Т.е. той го е обявил още на етап обявление. Не считаме, че се ограничава конкуренцията, тъй като обявлението от своя страна също подлежи на тълкуване през КЗК относно съдържанието си.\nБлагодаря, г-жо Павлова. Колеги, желаещи за изказване и въпроси?\nПървият ми е по отношение на § 32. За мен е неприемлив и аз не бих подкрепила текста на разпоредбата на новата т. 6 на чл. 47, ал. 2, която създава възможност за субективна преценка и отстраняване на неудобни кандидати, които се явяват на въпросните процедури. Какво се има предвид? Борави се с термина „необходимата надеждност” - участник, който не притежава необходимата надеждност.\nТакава дефиниция или параметри на това що е необходима надеждност са разписани в чл. 42 от Закона за защита на класифицираната информация. Получава се така, че веднъж ние въвеждаме, от една страна, изисквания, на които трябва да отговарят кандидатите. Има преценка, че те отговарят на изискванията и когато се стигне в момент преди класиране се дава възможност да се проявява субективност. Записването на тази нова точка за мен създава предпоставка за субективно отстраняване на кандидати от въпросната процедура.\nЩе ви прочета разпоредбата на чл. 42 от Закона за защита на класифицираната информация и ви моля да обърнете внимание на този текст.\n„Чл. 42 (1) Надеждност на лицето от гледна точка на опазване на тайната е налице, когато липсват данни относно:”\nОбръщам внимание, не когато има данни, а когато „липсват данни относно ”. Продължават да чета:\n„1. укриване или даване на невярна информация от проучваното лице за целите на проучването;\n3. несъответствие между стандарта на живот на проучваното лице и неговите доходи;”\nНе знам това работа на възложителя ли е да го преценява.\n„4. психично заболяване или други нарушения на психичната дейност, които биха повлияли отрицателно върху способността на проучваното лице да работи с класифицирана информация;”\nИ още по-удобната в случая т. 5 за отстраняване на субективен принцип определени участници.\n„5. зависимост на проучваното лице от алкохол и наркотични вещества.”\nДържа да си изразя позицията за неподкрепа на този текст както на първо, така и на второ четене на законопроекта.\nТази разпоредба е включена поради следното. Това е текст от директивата, който сме въвели – чл. 39, параграф 2, буква „д”. Той е въведен почти едно към едно или по-точно доста близо до текста на директивата и така е въведен в законопроекта.\nИ ние, както и Вие, имахме съмнение какво точно се има предвид и на консултации в Европейската комисия с представителите на отдела, който е работил по тази директива. Фактически ни беше обяснено какво се има предвид. Имат предвид случаите, когато даден кандидат или участник в процедурата има съответното ниво на достъп до класифицирана информация. Обаче докато тече процедурата, на него този достъп не му е отнет и той участва в една процедура. Но докато тече процедурата, съответните служби на която и да е държава-членка, при тях се получава информация, която може да е получена от всякакви разузнавателни средства и по всякакви начини постъпила, те имат право да уведомят възложителя да отстрани този участник, т.е. да възпрепятства достъпа му до тази информация. Но те му подават тази информация и въпрос на преценка. Както виждате ние сме казали, че възложителят може да отстрани, тъй като се придържаме към принципа, че отговорността за една обществена поръчка, включително и специална, се носи от възложителя.\nКогато проверката е направена предварително и всичко това се проверява и в онзи момент и етап няма проблем. Въпросът е, че в закона пише нещо друго. Когато е минала предварителната проверка, има вече произнасяне и изведнъж се дава възможност за субективно отстраняване на участник. Че на онзи етап може да направи субективна преценка, когато веднъж си направил проверка по отношение на това лице дали притежава необходимата надеждност, съобразно Закона за достъп до класифицирана информация, започнала е процедурата и сме стигали до последния етап, в който има пет участника и изведнъж на чисто субективна преценка – някой се е обадил и е казал нещо, след като е минала проверката и това лице има о’кей от проверката за надеждност, се дава такава възможност.\nТова, което пише в директивата в критерии за качествен подбор за мен е на предишния етап, а не на този етап, който вие визирате в закона в т. 6 която сте разписали.\nАко може още малко да поясня и да дам примера, който на нас ни дадоха.\nОще повече, че възложителят няма нито възможността да извърши тази проверка, нито да събере такива данни. Защото това са специалните служби. Ние знаем, че по Закона за защита на класифицираната информация има особен ред за събиране на такива данни. Няма начин един възложител да използва този набор от инструменти, за да събере такива данни. Такива данни трябва да дойдат единствено и само отвън от службите, които имат такива правомощия, съгласно действащото законодателство. Възложителят няма как да установи това в хода на процедурата.\nКак ще знае възложителят, след като има документ и това всичко е проверено. И след 10 дена кандидатът е станал алкохолик и го отстраняваме от окончателната фаза на процедурата.\nПърво искам да кажа за разрешението за достъп. Разрешението за достъп до класифицирана информация, доколкото на нас ни е известно, може да бъде получено и действа за определен период. В самия законопроект е отчетено, че има две възможности: едната е, когато моята фирма, примерно, няма разрешение за достъп, и по повод на дадена обществена поръчка, аз искам да участвам в нея и възложителят е дал възможност да се получи такова разрешение, аз подавам документи, проучват ме, получавам разрешение и се включвам; вторият момент, който го има в закона, когато възложителят бърза и преценява, че има достатъчно фирми, които вече са получили разрешение за достъп на по-предходен етап, не за тази поръчка, но то все още е действащо, те могат да участват и се състезават за тази поръчка. Но в случая какво се има предвид. Това е една възможност по директива и в нашия закон, която касае личното състояние на кандидата и тогава когато в хода на обществената поръчка за този кандидат, който е получил такова разрешение за достъп, но същевременно се засичат данни, които вече пораждат съмнение в неговата надеждност. Т.е. то още не му е отнето, а обществената поръчка тече. Той е получил разрешението за достъп по повод на тази поръчка,но вие знаете, че там са големи интереси. Те ни дадоха един пример. Това са случаите, когато чужда фирма кандидатства за наша обществена поръчка, секретна, специална. Междувременно се засичат данни, че тази фирма е твърде приближена към френските национални служби.\nВ Закона за класифицираната информация има специално разписана процедура, ако е по този ред – няма проблем. Но не може субективно ей така в крайната фаза на приключване на обществената поръчка, изведнъж възложителят, въз основа на това, че има едно телефонно обаждане, което никъде не се отразява, в никой регистър нищо, да каже, че един от тримата, които са кандидатствали, не притежава необходимата надеждност. И вторият не притежава и тогава става ясно кой остава третия.\nТук се има предвид не просто едно телефонно обаждане и аз не случайно казах, че възложителят взима решение, защото той не е длъжен при едно телефонно обаждане, а той трябва да го прецени. И не е въпросът за телефонно обаждане.\nНо не пише това в закона. В закона не сте разписали такова нещо.\nВ закона сте написали, че има предварителни изисквания. Записали сте, че предварителните изисквания задължително изискване, на което трябва да отговаря лицето е надеждност. Когато е минала проверката за надеждност по Закона за защита на класифицираната информация това лице е получило одобрение за степен на надеждност да кандидатства за тази обществена поръчка и на петия ден след получаване на този документ, два дена преди произнасянето на възложителя с решение кой печели обществената поръчка в Министерството на отбраната например.\nИ то от орган, на който не му е възложено да извършва такава проверка за надеждност. Ние не чакаме сигнал от службите.\nТочно от тези служби.\nНо тук не пише това. Ако някой пусне анонимен сигнал, че лицето е алкохолик, изведнъж възложителят има право да го отстрани. Тук не пише, че ДАНС трябва да пусне сигнала или съответните служби – разузнаване, контраразузнаване. Тук пише, че възложителят по сигнал има право да прекрати.\nМоже да прекрати, ако получи тази информация, достатъчно сериозна. Защото естествено този кандидат ще обжалва, ще се случи същото, което се случва винаги, когато възложителят прекрати без да е достатъчно мотивиран.\nВъпросът е, ако дадем тази възможност и не пишем от кого, тогава дайте да запишем, че ако сигналът се получи от компетентните служби, а не някой да прати до възложителя, който въобще няма такива структури за проверка и т.н. А след това си има ред за прекратяване.\n„Възложителят има право да отстрани икономически оператор, когато въз основа на каквито и да е доказателствени средства, включително и източници на защитени данни, е установено, че икономическият оператор не притежава необходимата надеждност, включваща рискове за сигурността на държава-членка.”\nТе преди да кандидатстват минават проверка за надеждност.\nМинали са проверката, има о’кей от комисията за защита на класифицирана информация за надеждност по смисъла на закона и изведнъж, два дни преди да се обяви или в деня на обявяването на решението на възложителя, по субективна преценка на възложителя с аргумент, че са постъпили някакви доказателства, че лицето вече не притежава необходимата надеждност (трябва да е „вече”, но това не го пише в текста), вие като възложител може да го отстраните от съответната обществена поръчка. Така пише в текста.\nМоже би се нуждае от прецизиране, но идеята е, че за когото се установи въз основа на каквито и да е доказателствени средства.\nВ кой момент.\nКогато възложителят установява, а той получава тази информация.\nГ-жо Председател, няма смисъл да продължаваме с това разискване, според мен.\nЗа мен идеята е донякъде ясна за това ,което са искали да вложат в законопроекта, но изпълнението, което имаме в ЗИД не е перфектно. Между първо и второ четене смятам, че това нещо може да се оправи.\nАко така се разбира и е неясен текстът, ние не възразяваме да го прецизираме. Само искахме да обясним, че този текст не е случаен.\nМоля за коментар по текста, който се изисква за достъпа до класифицирана информация - § 64. В чл. 122в се създава нова ал. 2\n„(2) Когато поръчката съдържа или изисква квалифицирана информация, включително с обект по чл. 3, ал. 3, членовете на Комисията за защита на конкуренцията, които участват в производството по разглеждане на преписката, трябва да имат разрешение за достъп до класифицирана информация, съгласно изискванията на ЗЗКИ.”\nТе или всичките ще имат предварително, отговарят ли на тези условия, за да ги изберем. Това не е било условие за избор на членовете на комисията. Как ще ги проверяваме за всеки отделен казус дали отговаря на изискванията за достъп или не. Аз това никак не си го представям.\nИ още повече. Ние тук говорим само за контрола на членовете на Комисията за защита на конкуренцията, а по-нататък на съдиите не се изисква такъв достъп. А тук функциите на комисията са на практика като на съдебните функции. Тази комисия е с особена юрисдикция и аз смятам, че тук не се изисква достъп до класифицирана информация, както и на горната инстанция такъв достъп не се изисква от съдиите, които разглеждат. А имаме и съвсем пресен пример по ЗСВ.\nРешение № 10 от 2011 г. на Конституционния съд по подобен казус. Няма проблем, но това трябва да е заложено като изискване за избор на членовете на комисията. Това означава нов избор и т.н. и затова не го виждам как ще работи.\nПодлагам на първо гласуване Законопроекта за изменение и допълнение на Закона за обществените поръчки, № 102-01-87, внесен от Министерския съвет на 14.12.2011 г.\nКойто е „за” моля да гласува. Шестнадесет „за”. Против? Няма. Въздържали се? Трима „въздържали се”.\nМоля да бъдат отстранени двете основни бележки, които направихме.\nПо шеста точка - Обсъждане за първо гласуване на Законопроект за изменение и допълнение на Закона за пряко участие на гражданите в държавната власт и местното самоуправление, № 102-01-81 , внесен от Министерския съвет на 24.11.2011 г. - водеща КПВ\nОт Министерството на регионалното развитие и благоустройството ще представи законопроекта г-н Иван Гегов, главен директор на дирекция Гражданска регистрация и административно обслужване”.\nГ-н Гетов, моля Ви, накратко да представите мотивите на законопроекта.\nПровокирана е промяна на Закона за референдумите е приемането на Регламент 211 на Европейския парламент и на Съвета от м. февруари 2011 г., който се предвижда да влезе в сила от 1 април 2012 г.\nСъгласно чл. 8, § 2 от Регламента, компетентният орган на всяка държава-членка на Европейския съюз би следвало да определи такъв, който да извършва проверка на заявленията на поддръжниците за европейска гражданска инициатива.\nНа свое заседание Съветът по европейските въпроси от м. май миналата година определи като такъв орган Главна дирекция ГРАО към Министерството на регионалното развитие и благоустройството. С цел да бъдат делегирани правата нормативно на дирекцията и съответно на министерството, се провокира промяната на Закона за референдумите, с която да бъде регламентирано задължението на дирекцията да извършва подобни проверки.\nНай-общо това е.\nБлагодаря, г-н Гетов. Колеги, имате думата за изказвания и въпроси към г-н Гетов.\nНяма ли желаещи за изказване?\nЗаконопроектът е по транспониране на директивата. С оглед на това, че вече имахме проблем с бюджетирането на тези проверки, аз гледам ал. 2 на чл. 48а.\n„(2) Финансовите средства за извършване на проверката по ал. 1 се осигуряват от държавния бюджет.”\nТ.е. от държавния бюджет ги превеждат на вас и вие ги плащате или който е възложител.\nСъгласно чл. 5 от закона, сега действащият текст, финансирането се извършва от държавния бюджет. Т.е. би трябвало през бюджета на Министерството на регионалното развитие и благоустройството да се осигурят средства за извършване на проверки на референдуми.\nВъпросът е да не изпаднем пак в този спор, който водихме 6 месеца, кой ще плати проверката, когато постъпи искане до Народното събрание.\nГ-жо Председател, не е само този спор, защото с предложения законопроект няма да бъде постигната изцяло целта, тъй като според ще се наложи да бъдат променени още текстове от действащия закон или да се помисли за един изцяло друг подход – да се приеме един закон за изпълнение на този регламент. Ако е необходимо, каквато практика вече има създадена по отношение на закона за изпълнение на регламент от 2008 г. Така че призовавам да помислим кой от двата подхода ще бъде по-подходящ. Да приемем закон за изпълнение на този конкретен регламент, защото това, което е предложило министерството като промени в действащия закон, няма да са достатъчни.\nБлагодаря, г-н Ципов. Ако правилно разбирам, предложението е да не подкрепим този законопроект, а да се изработи отделен закон за приложение директивата за уреждане изцяло на тази материя. Правилно ли разбирам?\nСтрахувам се, че се влезем в разрез със сроковете. От 1 април трябва да започне да действа регламента.\nСтава дума, че чл. 1 от закона урежда обществените отношения за прякото участие на гражданите, държавната власт и местното самоуправление, но не и условията, организацията и редът за участие на европейско ниво, каквато е тази директива, което означава, че трябва да променим текстове по отношение на общите положения в този закон. През 2008 г. фактически е приет закона за изпълнение на регламента на Съвета 1236/2005 г. относно търговията с някои стоки, които биха могли да бъдат използвани с цел прилагане на смъртно наказание, изтезание или други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне. Същият закон е обнародван в Държавен вестник през м.февруари 2008 г.\nВсъщност това, което прави този законопроект е да определи само кой извършва проверката и кой заплаща. (Да, само това.) Директивата обаче, това което каза и г-н Ципов, има за цел да се уредят и други въпроси, като например, подаването на заявление за подкрепа отлайн, определяне компетентния орган в тази връзка, съответно на правомощията му, защита на личните данни на лицата, взели участие в инициативата, санкциите при нарушение на регламента.\nТова, че тези въпроси не са намерили отговор в законопроекта, кара колегата да прави извода, че това не е достатъчно като текст в законопроекта, за да се транспонират текстовете на Директивата.\nОпасявам се, че би трябвало да помислим в такъв случай за промяна на наименованието на действащия закон или поне за промяна в общите положения.\nКомпетентният орган за верифицирането на системата за подаването онлайн е определено Министерството на транспорта и съобщенията.\nГ-н Ципов обяснява, че вие визирате в този законопроект само и единствено компетентния орган, като казвате, че това е ГРАО и че средствата за проверката са от държавния бюджет. Но всичко друго, което визира директивата не е отразено в законопроекта. А директивата няма пряко действие.\nРегламентът, който касае нашите задължения, ние предлагаме промени само в тях.\nЗакон не се пише само по нашите и вашите задължения. Когато правим промяна в един закон, той би трябвало да урежда всички взаимоотношения на всички институции, а не на вашите и на нашите. Г-н Ципов каза ,че ако вие правите само за вашите, на някой друг орган ще прави за неговите, това не е законодателна дейност. Това е уреждане на парче правомощията и задълженията на определен орган.\nНие можем да направим предложение само за нашите задължения. Не виждам какво можем ние да добавим като МРРБ. Т.е. вторият компетентен орган е Министерството на транспорта и съобщенията, но според колегите ,с които съм разговарял, според тях не е необходима нормативна промяна, защото съгласно техните нормативни регламентиращи документи те имат право да правят подобна проверка. Нашата дейност започва от получаването на подписката, независимо дали е на хартиен носител или на електронен.\nВ предложението аз съм визирал промените само за нашата институция. Аз не разбирам какво още трябва да напише Министерството на регионалното развитие и благоустройството повече от това, което визираме в законопроекта.\nЩе седнете заедно с другите, които са компетентни по този закон и ще си го напишете. Това трябва да направите – държавнически подход в случая, който касае права на гражданите за референдум.\nПравя процедурно предложение за отлагане на гласуването по законопроекта с указание за запознаване с всички текстове на директивата, всички правомощия и задължения на всички компетентни органи, които имат компетентност по отношение на действащия Закон за пряко участие на гражданите в държавната власт и местното самоуправление и ако е необходимо изготвяне на нов законопроект.\nОт изпълнителната власт. Ние не я делим на ГРАО, МРРБ и т.н.\nКойто е за това процедурно предложение, моля да гласува. Осемнадесет „за”. Против? Няма. Въздържали се? Един „въздържал се”.\nТози законопроект има конкретен предмет, който касае ГРАО. Ако искаме да решим всички проблеми, свързани с референдумите, да кажем на Министерския съвет да подготвят съответния законопроект. Но защо да отхвърляме този, който решава конкретен въпрос.\nСъгласно регламента са два компетентните органи. Единият компетентен орган за проверката на заявленията на поддръжниците на европейската гражданска инициатива и вторият компетентен орган е този, който трябва да каже: Да, системата за електронно подаване е готова. Това е Министерството на транспорта и съобщенията. Според колегите от транспорта това при тях е решено. От тяхно име не мога да кажа в кой закон е. Мисълта ми е, че двата органа са определени вече от Съвета по европейските въпроси.\nВместо да уредим цялата процедура за провеждане на референдум въз основа на европейска гражданска инициатива, ние казваме, че петата стъпка от цялата тази процедура – проверката на онлайн подкрепата на заявленията, се извършва от ГРАО. А първите четири и следващите четири ги няма в законопроекта и нищо няма.\nАз не знам дали е необходима нормативна регламентация за изпълнение на регламента.\nВъпросът е, че ние не знаем в подробности. Аз доколкото разбрах това е регламент. Той се прилага пряко. (Но има мерки по прилагане на регламента.) Да. Едната мярка е тази.\nКолеги, продължаваме със следващия законопроект.\nПо седма точка - Обсъждане за първо гласуване на законопроект за изменение и допълнение на Закона за горите, № 102-01-91, внесен от Министерския съвет на 30.12.2011 г.\nМотивите за законопроекта ще представи г-н Каменов, заместник изпълнителен директор на Изпълнителна агенция по горите. Заповядайте, г-н Каменов.\nУважаеми дами и господа народни представители, съвсем накратко ще ви представя мотивите за законопроекта за изменение и допълнение на Закона за горите. Те с групирани в шест групи.\nПървата група промени е свързана с провеждането на административните процедури по промяна на предназначението, учредяване н ограничени вещни права и управление на горските територии. Тук особеното е, че законопроектът предвижда освен за стълбове за въздушни електропроводи, право на строеж върху поземлени имоти в горски територии, без промяна на предназначението на територията, да се учредява и за изграждане на стълбове за лифтове, влекове или за стълбове и други съоръжения за транспорт, без контакт с повърхността на терена, както и за ски писти.\nОсвен това, проектът предвижда правна възможност да се учредява право на ползване и върху съществуващите ски писти, като компетентният орган, при който се подава заявлението, е министърът на земеделието и храните.\nВтората група промени са свързани с предвиждане на допълнителни правомощия при осъществяване на функциите по опазване на горските територии. Това са допълнителни правомощия на лицата с лесовъдско образование, които се занимават с контрола и опазването на горите, но които не са горски инспектори.\nТретата група горско-стопански дейности. В тази група уреждаме пропуск в закона по отношение на регистрацията, като даваме възможността на физически лица, които ползват дървесина за собствени нужди за лична употреба, да става без да се изисква тяхната регистрация.\nЧетвъртата група е отпадане на режима за издаване на удостоверение за износ и внос на необработен дървен материал, тъй като този документ нищо не допринасяше за повишаване на контрола по отношение на износа. Това удостоверение представлява документ, който не разрешава нито лизенциране, нито регистриране, а само утежняваше административната тежест.\nПетата група промени са свързани с контролната дейност и административно-наказателните разпоредби. Тук имаше пропуск в действащия закон. Не се предвиждаше с какъв документ да се транспортират недървесните горски продукти, които са предмет на стопанската дейност, както и на коледните елхи. Сега въвеждаме изискването да се издава превозен билет и за недървесните продукти и за коледните елхи. Това е документът, който доказва законният произход по принцип на дървесината. Това го въвеждаме и за недървесните продукти.\nШестата група промени са в Преходните и заключителните разпоредби.\nВ преходните разпоредби уреждаме взаимоотношения по внасянето на тарифните такси от приемането на закона до вписването на сега съществуващите 6 предприятия.\nВ заключителните разпоредби правим промени в Закона за лова и опазването на дивеча, като даваме възможност на министъра на земеделието и храните със заповед да променя сроковете за ловуване, да регулира числеността на дивечовите запаси, както да ограничава или забранява лова на определени видове дивеч по предложение на изпълнителния директор на Изпълнителната агенция по горите или на Изпълнителния директор на Българската агенция по безопасност на храните и това да се случва само след съгласуване на министъра на околната среда и водите.\nДругата промяна е, че забраняваме използването на сачмите с диаметър над 6мм при провеждането на групов лов на дива свиня с гладкоцевно оръжие. Това се налага от зачестилите инциденти и смъртните случаи при провеждането на ловните излети. Тези сачми рекушират и се случват инциденти.\nПромените в Закона за движени по пътищата са свързани с правомощията, които даваме на лицата, които са с лесовъдско образование и са ангажирани с контрола и опазването на горите, но техните длъжности не са горски инспектор. Това са в регионалните дирекции по горите експерти, които се занимават с контрола.\nКажете, ако обичате, какви правомощия им давате с изменението на закона. Кой какъв е не ни интересува. Интересуват ни точно правомощията, които давате, със Закона за движение по пътищата, така както са разписани.\nВ § 12а е съществуващ и сега в закона за движени по пътищата. Това е използването на специалния режим на движение на автомобилите и стоп палката. До момента там беше записано „горските инспектори”. Този текст ни е даден от министерството на вътрешните работи по време на съгласувателния режим на законопроекта със съответните министерства и едно към едно е записан така, както ни е предложен от тях.\nЗаписано е: „длъжностните лица, определени в Закона за горите, Закона за лова и опазване на дивеча и Закона за рибарството и аквакултурите при упражняване на правомощието им по опазване и контрол на горските територии.”\nБлагодаря. Колеги, имате думата за въпроси. Колега Казак, заповядайте.\nИскам процедурно да предложа да отложим обсъждането и гласуването на този законопроект, тъй като ми се струва достатъчно важен, за да бъде обсъден в по-широк формат на присъствие на колегите от Комисията, ако не е толкова спешно.\nКолеги, аз виждам, че ние не сме водеща комисия. Водеща е Комисията по земеделието и горите и аз ще помоля г-н Каменов, ако е представял там законопроекта, да разберем как е минало гласуването в смисъл гласувала ли го е комисията или не.\nДа, мина на първо гласуване. Законът е подкрепен. Приет е на първо четене от Комисията по земеделие и горите, както и от Комисията по регионална политика и местно самоуправление и Комисията по околната среда и водите. Мина и в Комисията по образованието, науката и въпросите на децата, младежта и спорта.\nДоколкото разбирам е минал през всички комисии, приет и единствено Комисията по правни въпроси не се е произнесла, така че мисля, че следва да се произнесем, тъй като така или иначе ще бъде внесен за разглеждане в пленарна комисия без становище на Правната комисия.\nАз считам, че законопроектът е важен и е добре да има становище и на Правната комисия. Продължаваме с обсъждането на законопроекта. Имате думата за становища. Колегата Тончев.\nАз искам да обърна внимание на Преходните и заключителните разпоредби, където с § 48 правят изменения в § 12а от Закона за движение по пътищата. Записано е:\n„§ 12а. Режимът по чл. 91, както и правомощията по чл. 165, ал. 2, т. 1 се ползват и от длъжностни лица, определени в Закона за горите, Закона за лова и опазване на дивеча и Закона за рибарството и аквакултурите при упражняване на правомощието им по опазване и контрол на горските територии и при спазване изискванията на чл. 170.”\nНе случайно обърнах внимание на тази разпоредба в ЗИД и исках да ни бъде разяснено. Не получих такова разяснение. Но все пак за колегите, които присъстват тук, ще им кажа, че чл. 91 от Закона за движение по пътищата е за специалния режим на движение на автомобилите.\nЧл. 165 е относно определените от Министъра на вътрешните работи служби, които при изпълнение на функциите си по закон имат право да спират пътните превозни средства и да проверяват документите за самоличност, свидетелство за управление на водача, както и всички други документи за управляваното превозно средство.\nЧл. 170 от Закона за движение по пътищата е по отношение на контрола по спазване на правилата за движение, като при спиране на пътно превозно средство за проверка или оказване съдействие през нощта и е изписан начинът, по който това става – от униформен полицай, спиране на пътното превозно средство, със сигнал за спиране и т.н.\nМен най-вече ме интересува по отношение на специалния режим на движение, който сте записали, по чл. 91.\nРазширяване кръга от лица, които имат право да използват такъв специален режим на движение. Защо го правите това нещо?\nГ-н Каменов, заповядайте.\nТрябва да отбележа, че старият Закон за горите, който действаше преди 9 април, даваше право на всички лица, които се занимават с контрол и опазването на горите, да използват специален режим и стоп палка. Действащият закон, който е в сила от 9 април, стесни кръга на лицата, които имат такова право само на горските инспектори, които са назначени към Изпълнителната агенция по горите и регионалните дирекции по горите. Това правомощие се отне от горските стопанства – от горските надзиратели, от горските служители, които са в горските стопанства и те няма да имат такова право на специален режим и стоп палка. Разширяваме кръга от длъжностни лица, които са назначени към Изпълнителната агенция по горите и регионалните дирекции, които длъжности не са горски инспектори, а това са техните началник отдели, които предлагаме да имат такова право.\nИ не само на тях, но и на тези по Закона за лова и опазване на дивеча и Закона за рибарството и аквакултурите. Каква функция изпълняват тези началници на отдели, че им е необходим специален режим на придвижване. Така както сте го записали и така както ми го обяснявате, излиза, че още утре мога да направя едно предложение за изменение на Закона за движение по пътищата и да запиша, че със специален режим на движение се ползват и личните автомобили на депутатите. Защото си мисля, че народният представител има много по-голяма необходимост да се движи с личния си автомобил със специален режим, отколкото началниците на някакви дирекции, които не изпълняват правомощия по пряко контролиране и регулиране на функциите, които им предоставя закона.\nГоворя за началник отделите, а не за директорите – ръководителите на администрацията. Началник отделите, които пряко са ангажирани с контрола и опазването на горите и дивеча и рибата. Ние създаваме сега изнесени звена, които са по съответните райони, тъй като предметът на горските стопанства е само стопанска дейност. Създаваме такива звена към регионалните дирекции по горите и тези експерти и началник отдели са пряко ангажирани с контрола на горите, дивеча и рибата. Затова са включени и трите закона.\nБлагодаря, колега Каменов. Г-н Радев.\nМоят въпрос е във връзка с § 29, чл. 148. Виждам че едно голямо недоразумение се оправя с този ЗИД, а именно достъпът на велосипедистите и ездата в горските територии. Принципно в предходната промяна, когато се въведоха тези ограничения, по принцип се коментираше, че целта е да се ограничи достъпът на бракониери и на хора, които изнасят дърва от гората и т.н. Освен велосипедисти и хората, които яздят коне, смятате ли, че може да се вдигне тази забрана, примерно, и за кросовите мотори и АТВ, защото ако някой ми каже, че може да се крадат дърва с кросов мотор? За мен тази забрана трябва да действа за лекотоварни автомобили, за каруци, камиони и друга техника, с която се изнася организирано дървен материал от гората. Сега и достъпът на един ловец едва ли не трябва да иска разрешение от съответното горско стопанство, да г уведомява и т.н. Предполагам, че наредбата още не е готова. Тя трябваше да се подготви от три министерства.\nСмятате ли, че може да бъде даден достъп за кросовите мотори, защото много са хората, които практикуват това, а тук говорим за горските пътища.\nБлагодаря, г-н Радев. Г-н Каменов.\nИдеята за ограничаване на достъпа в горите не е само по отношение на изсичането на дървесината, а въобще опазването на околната среда, тъй като се изнася хумусния слой и се нанасят поражения въобще върху околната среда и затова са тези ограничения. Относно кросовите мотори, дори и АТВ, идеята е не да има абсолютна забрана за достъп в горите, а с наредбата, която е на окончателен етап и в момента предстои да се подпише от министъра на вътрешните работи, тъй като е съвместна, в най-скоро време ще бъде публикувана – там да се регламентира редът, като ще има оказани маршрути, където ще могат да се движат кросовите мотори и АТВ.\nКато гледам режима, който се залага в закона, абсолютно няма да проработи, защото там се прехвърля отговорността на общините да маркират тези трасета и т.н., които правомощия в горите? Не знам как ще стане това нещо. Не знам да има такъв маркиран горски път. Така че хубаво е тук да преосмислим въобще целия режим на достъп, защото беше спорно и предния път. Мисля, че тук ще имам предложение между първо и второ четене.\nБлагодаря. Г-н Казак.\nУважаеми колеги, аз мисля, че наред с тези немаловажни бележки, които бяха отправени от колегите, този законопроект съдържа много съществени характеристики, с които, според мен, беше добре правната комисия да се занимае по-обстойно в по-широк формат и затова бях предложил да се отложи гласуването.\nПърво, доколкото ми е известно, с този законопроект се дава възможност, се дава право на безвъзмездна промяна на предназначение на горски фонд тогава, когато се касае за строителство на спортни обекти, ски писти, ски влекове и т.н. Има съмнение, че това е продиктувано от лобистки интереси на определени фирми, които имат интереси в развитието на ски-спорта и на ски-курортите. Вярно ли е това или не – искам да чуя отговор. Знаете, че по принцип промяната на предназначението струва пари. А тук пише, че промяната и учредяването на вещни права е безвъзмездно. Вярно ли е или не? Това е едното.\nДругото – виждам тук, че има обстойно становище на браншовото Сдружение на практикуващите лесовъди и горски предприемачи в България, което съдържа редица несъгласия със законопроекта затова, че с този законопроект се дава възможност на държавните горски предприятия, освен д стопанисват, вече и да дърводобиват, т.е. да упражняват стопанска дейност наред с частните субекти в този бранш и има сериозни опасения за нарушаване на принципа на свободната конкуренция и дискриминиране на частната инициатива в полза на държавните горски стопанства.\nГ-жо Фидосова, тук има и едно много интересно изречение, в което се казва:\n„Констатираме за пореден път, че Министерството на земеделието и храните подготвят и внасят в Министерския съвет нормативни документи, без да ги съгласуват предварително със заинтересованите групи лица от горския сектор, което е нарушение на Закона за нормативните актове и на специални норми на Съвета на Европа и на Европейската комисия. Нарушено е и предизборното споразумение с политическа партия ГЕРБ от 5 юли 2009 г.”\nЗа какво споразумение става дума ще бъде интересно да се разбере.\nВъпросът е, че първо, дава се право на държавните горски предприятие вече да дърводобиват и по този начин се създават възможности да бъдат поставени частните предприемачи в неравностойно положение. Това е едно.\nВторо, това, което е свързано и с въпроса на колегата. Досега беше ясно кой упражнява контролни функции. Имаше ясно разграничение на това кой контролира дърводобива и кой контролира опазването на горския фонд и кой се занимава със стопанска дейност. И само контрольорите имаха право – преди бяха горски стражари или горски инспектори. Сега в момента се размиват тези понятия – служители. Досега правехме разграничение – горски стопанства и тези инспектори към регионалните управления по горите. Сега вече и самите служители в горските предприятия също така ще имат такива функции. Получава се едно размиване и разширяване на палитрата. Значи хем ще контролират, хем ще дърводобиват и т.н.\nВъобще има доста спорни моменти и мисля, че трябва Правната комисия специално да се занимае с този законопроект, наред с водещата комисия. Аз лично съм затова ясно да се дефинира кои категории служители, които имат ясно дефинирани контролни функции по опазване на горския фонд, на дивеча, само те да могат да спират и да контролират със стоп палка, а не да даде възможност на всички коли на горските стопанска да сложат буркани и палки.\nМоже ли да ни разясните в допълнение какво имате предвид с разпоредбата на § 48а по отношение на режима. Текстът е:\nКои са тези длъжностни лица. Защо не е записан кръгът на тези длъжностни лица след като се предлага такава промяна и какъв е аргументът изобщо да искате специален режим. Защо трябва да има специален режим за длъжностно лице от Агенцията по горите. Какъв е аргументът да искате специален режим на тези автомобили и на тези длъжностни лица.\nГ-жо Председател, ако позволите само да ви подпомогна в второ римско на мотивите на законопроекта в т. 2 е записано:\n„Законопроектът предвижда служителите в ИАГ и в нейните структури, които заемат длъжности, за които се изисква лесовъдско образование, както и определените със заповед на изпълнителния директор на ИАГ, да имат право да използват моторни превозни средства със специален режим на движение, както и да носят и използват за служебни цели служебно дълго и късо оръжие за охрана и лично късо нарезно оръжие.”\nАз лично такова няма да подкрепя за този режим, защото смятам, че това е нередно, не е необходимо и бих искала да чуя мотивите за това.\nАз ще си позволя малко по-подробно отново да поясня. По стария Закон за горите, който действаше преди 9 април, даваше право на всички лица, които се занимават с контрол и опазването на горите, да използват специален режим и стоп палка. Действащият закон, който е в сила от 9 април, стесни кръга на лицата, които имат такова право само на горските инспектори, които са назначени към Изпълнителната агенция по горите и регионалните дирекции по горите. Това правомощие се отне от горските стопанства – от горските надзиратели, от горските служители, които са в горските стопанства и те няма да имат такова право на специален режим и стоп палка. Разширяваме кръга от длъжностни лица, които са назначени към Изпълнителната агенция по горите и регионалните дирекции, които длъжности не са горски инспектори, а това са техните началник отдели, които предлагаме да имат такова право.\nЗащо правите тази промяна и в трите закона.\nВчера законопроектът мина в Комисията по вътрешна сигурност и обществен ред. Идеята ни е само изпълнителна агенция и регионални дирекции по горите, а не горски стопанства.\nНационална изпълнителна агенция, т.е. служителите в администрацията. Обяснете ни каква нужда има служител от администрацията от специален режим. Защо им е на тях със специален режим да хвърчат из София. Това ни обяснете.\nТе не са с лесовъдско образование и не се занимават с контрол по горите. Имаме специализирана дирекция „Опазване на горите и лов”.\nВ закона не пише това.\nКолеги, явно трябва да се прецизират тези текстове на второ четене, защото кръгът на лицата е достатъчно широк и предполага и да се злоупотреби евентуално в конкретни случаи. В тази връзка становището ни трябва да бъде достатъчно подробно, защото не сме водеща комисия и да не минат нашите препоръки без да бъдат съобразени на второ четене.\nМоля да ни обясните каква им е дейността на тези служители, та им трябва специален режим за движение на колите.\nТе се занимават директно с опазването.\nКакво значи това. Един служител от вашата агенция от София, от централната агенция взима колата и отива в гората.\nДа, началник отдел по опазване на горите. При него има седем експерта.\nИ те ходят в гората да правят проверки? (Да, ходят.) Тези седем експерта? (Да.) Седем експерта ходят да проверяват горите в цяла България?!\nОбясних. От Изпълнителната агенция по горите, дирекцията „Опазване на горите и контрол”, които са 25 или 28 човека се занимават с контрол. Ние ги командироваме, извършват съвместни проверки с Министерството на вътрешните работи, сами, или с горските инспектори непрекъснато. Имахме няколко акции. Доста често, което може да се види от докладите, се налага да се преследват бракониерите и нарушителите със специален режим. Горските инспектори имат пълните полицейски права по сега действащия закон и това се поиска от Министерството на вътрешните работи. Използване на помощни средства, на физическа сила. Същите лица имат контролни функции освен по Закона за горите и по Закона за лова и по Закона за рибарството и аквакултурите. Това е идеята.\nОсвен това, при пожари също е необходим специален режим на движение.\nА становище на МВР имате ли точно за този кръг от лица, които ще имат тези специални функции.\nСтана въпрос, че много други категории трудещи се могат да поискат специален режим и не е необходимо да разширяваме кръга. Не мисля, че вашите служители ще гасят пожари в гората.\nНие имаме горски инспектори и в Изпълнителната агенция по горите и в регионалните дирекции по горите.\nГ-жо Председател, до сега в § 12а са ползвали режима по чл. 91 и правомощията по чл. 165 само горските инспектори при упражняване на определените им от Закона за горите функции. Сега искат всички длъжностни лица.\nКолеги, чета становището на МВР.\n„Предлагаме нова редакция на § 12а от Преходни и заключителни разпоредби на Закона за движение по пътищата.\n§ 12а. Режимът по чл. 91, както и правомощията по чл. 165, ал. 2, т. 1 се ползват и от длъжностни лица, определени в Закона за горите, Закона за лова и опазване на дивеча и Закона за рибарството и аквакултурите при упражняване на правомощието им по опазване и контрол на горските територии и при спазване изискванията на чл. 170.”\nТова е предложението на МВР в становището им по този законопроект.\nВ самия Закон за горите има две групи служители, които се занимават с контрола и това е регламентирано в раздел „Контрол”, чл. 197.\nНапишете го така. Така както е написано сега в § 12а, това означава всички.\nВъв връзка с даденото становище от браншовото движение. Те обръщат внимание на § 25. Предлага се изменение на чл. 111, ал. 2.\n„(2) Добивът на дървесина от горските територии се извършва от търговци, регистрирани в публичния регистър по чл. 241, с изключение на случаите когато:\n1. добивът се извършва самостоятелно от физически лица в собствени гори;\n2. физически лица добиват дървесина за лична употреба без право на продажба.”\nТака както е записано ще се окаже в един момент, че всякакви лица – физически, служители към юридически лица да влизат в горите, да секат, да изнасят дървесина. Правилно ли го разбирам. Бихте ли г разяснили.\nМоже ли да отговоря аз.\nВ § 25 относно промяната в чл. 111, ал. 2.\nЦелта на тази разпоредба не е безконтролна да се допусне достъп на физически лица до горите и там безконтролно да се извършват дейности. Този текст казва друго, че когато физически лица добиват дървесина за лична употреба, без право на продажба, не е необходимо да са вписани в публичния регистър за извършване на тази дейност. В публичния регистър се вписват само лицата, които извършват тази дейност по професия.\nКак става контрола, защото това е масовото нарушение.\nМоже би се цели да няма контрол. След като не се вписват в регистъра, г-жо Трифонова, аз като физическо лице всеки ден ще ходя да сека от моята гора по три кубика, всеки ден ще казвам, че са за лични нужди. След като не водите физическите лица в регистър, как ще установите, че 365 дни аз всеки ден не ходя в гората и не си сека по три кубика дърва. Това са над 1000 кубика за годината и не злоупотребявам с разпоредбите на закона, след като нямате регистър, никъде няма да фигурират тези физически лица, как ще проконтролирате това. Това ви пита колегата.\nТук въобще не става въпрос за режима, когато лицето влиза да извършва дейността. Това става по определен ред. Първо има списъци, където е записано, че този човек се нуждае от тази дървесина.\nТова го знаем. Чели сме и друг път закона. Госпожата каза преди малко, че тези няма да влизат в регистъра. Това е начин за бракониерстване и изнасяне на дървесина от тези лица. Законът създава такава възможност и предпоставка под формата на грижа за местното население. Да, ние трябва да мислим за тези хора да си съберат дърва и да се отопляват. Но след като никъде не се отчита, няма да влиза тази сеч в регистъра, как ще проконтролирате, че едно и също физическо лице всеки ден от годината няма да сече по един декар и да го продава. Къде ще го отчитате това нещо?\nИма позволително за сеч, което се издава от лесовъда в съответното горско стопанство. (Защо няма да влиза в регистъра.) Изслушайте ме. Издава разрешително за 10 кубика. По време на сечта се контролира това нещо от горското стопанство. Той извозва тези 10 кубика.\nАко през три дена искам разрешително за 10 кубика и не вкарвате тази информация в регистър, как ще проконтролирате и ще видите, че едно и също физическо лице за годината за лични нужди ще се сдобие със 100 кубика.\nТук става въпрос за съвсем друг регистър. Това е публичният регистър или както досега беше популярно лицензирането на тези хора.\nПод формата на това, че физическо лице за собствени нужди ще има право по реда на чл. 111 да добива дървесина, ще се използва чл. 111 за добиване без лиценз на дървесина, която ще се продава. Това се опитваме да ви кажем. И като казвам регистър, имам предвид книга различна от тази на лицата с лиценз\nИма поднормативен документ, с който се определя редът и начинът за ползване. Идеята на закона е всеки търговец, който влиза в гората, да бъде лицензиран най-общо казано или регистриран в публичния регистър. А това физическо лице, което влиза под контрола на\nТърговецът не е ли физическо лице?\nГоворим за така нареченото „местно население”\nПонятие „местно население” в закона няма.\nУважаеми колеги, за това ,на което ви обръщаме внимание в чл. 111 е, че под привидното решаване на проблема на така нареченото „местно население” физическо лице със закона създавате възможност и предпоставка, без лиценз едно физическо лице, което може да бъде и търговец, но не в качеството си на търговец, използвайки чл. 111, да добива безпрепятствено дървесина, която да бъде в значителни количества повече от необходимото количество за лично ползване, защото вие това няма да го водите на отчет и няма да бъде в публичния регистър, тъй като той няма да бъде в качеството си на търговец и няма да има лиценз, няма да се следи на отчет и ще се получи на практика възможност едно физическо лице да изнася десетки и стотици кубици гора, използвайки чл. 111. Или този текст трябва д отпадне и да не го подкрепим изобщо, или ако остане да го уреждате в наредбата, трябва да пише изрично „не повече от два пъти, или не повече от 5 или 10 кубика се прецени, че на едно лице годишно му трябва за огрев 5 кубика, трябва да има ограничение. Не може да има такъв текст и такова широко отваряне на врата, създаваща условия за злоупотреба в този закон.\nОще повече, г-жо Председател казаха, че в момента действащата наредба регламентира как се издава билетът, позволително и т.н., защо тогава е необходимо да го вкарваме.\nНие сме създали ред за задоволяване на местното население с дърва и това е предмет на наредбата, а не н закона.\nАко искате да остане чл. 111 така, това означава да има ограничение в текста на чл. 111. И след това въз основа на текста в чл. 111 с ограничението да се разпише в наредбата.\nТогава да кажем, че в този случай може да има ограничение до 10 кубика на година.\nСъщо така искам да кажа, че публичният регистър един път издава удостоверението.\nЗащо премахвате текста на действащия чл. 111, който казва, че физическите лица закупуват дървесина и го заменяте с „добиват”.\nЗащото те я заплащат.\nТук не пише, че я заплащат, а вие премахвате текста в действащия закон, че я заплащат.\nЗащото под закупуване се разбира, че той купува готови дърва на склада, а ние казваме „добива”, тъй като той влиза в гората и сече.\nПрепоръката на Комисията по правни въпроси е § 25 да отпадне, тъй като той създава разпоредби за злоупотреби и за неправомерно изсичане на десетки или стотици декари дървесина годишно от едно физическо лице, след като няма отчетност по този текст, няма ограничение. Предлагаме или да остане действащата разпоредба на чл. 111 или да им редакция на действащата разпоредба, ако е необходима, само по отношение на думата „заплаща”, но не и този либерален режим, който се предлага в § 25 и който всъщност не е режим, а тотално „отваряне на вратата” за неограничен достъп за добив на дървесина под формата на прикриване на физическо лице за лични нужди. Напишете „добива и заплаща”.\nВ закона можем да запишем „до 10 кубика”.\nЩе видим какво ще дадете и ние какво ще подкрепим!\nИ още нещо от становището на браншовото сдружение, което засяга § 26 във връзка с § 30 - нещо, което също не се възприема, тъй като създава предпоставки да бъде ликвидирано горското предприемачество в България. В тази насока колегата Четин Казак също спомена.\nНе знам дали не е удачно да се разясни това от вас. Има ли някакъв проблем и основателно ли е опасението на това браншово сдружение.\nТук идеята е не за ликвидиране на предприемачеството, а просто за една възможност горските стопанства да могат да си назначават работници и ако има затруднения при провеждането на мероприятието по добив на дървесина, по залесяване и т.н. да имат вариант да назначат работници и да си извършват дейността. Това е била идеята и преди две години ,когато са създадени горските стопанства са имали право да си назначават и собственици работници. Това е идеята в самостоятелното извършване на дейността.\nИдеята на чл. 116а е също нещо от стария закон – за държавните горски стопанства, когато изграждат ловно-стопански съоръжения, рибни прагове, чакала, горски кантони за собствени нужди, да ползват тази дървесина. От разговорите в комисията по земеделие се разбрахме, че за второ четене ще ги изброим конкретно в кои случаи.\nВ кои случаи и ограничения за кои. Защото така записано е същото, което преди малко си говорихме за физическите лица.\nИ какво се получава. Сигурно един и същи работник, който е физическо лице в предприятието си добие 200 дка дървесина под формата за лично ползване, в същото време предприятието ще си добие под формата, като няма никакво ограничение и критерии в закона, да използва дървесина за осъществяване на дейността, при положение че въобще не е ясно каква е тази дейност, какво количество може да ползва. Аз не схващам какъв е смисълът на тази промяна – да изсечем горите и да дадем възможност на кой каквото си иска да прави, или да има правил и разпоредби, които ние приехме преди една година и които трябва да се спазват. Не разбирам защо в момента се променя философията на това, което приехме преди една година по отношение на горите.\nАз обясних, примерно, едно горско стопанство иска да изгради едно ловно чакало, за което му е необходима дървесина.\nДобре. Но го напишете. Тук не пише, че трябва да има някакво ограничение. Така записано това горско стопанство може да добие и 300 хил. дка. Дървесина и вие нищо няма да направите, дето ще пускате сините лампи да светват като тръгнете на проверка в гората, защото законът дава възможност да си сече колкото си иска без ограничение. (Ще се опише предназначението.) То ако не се опише, няма да се подкрепи. Нали разбират това.\nТова нещо така записано в чл. 116а без посочване на дейностите, без ограничения в количеството и ред и процедура за отчитане на тези количества и за какво се ползва тази дървесина, няма как да стане. Останалото означава, че даваме възможност на тези предприятия колкото си искат, където си искат, когато си искат да си секат.\nВъв връзка с наредбите по чл. 95 и чл. 175. В момента има действащи наредби по тези текстове от закона. Нарушенията по тях кой ги установява, кой издава съответните актове и след това и наказателни постановления. Кой в момента осъществява тази дейност?\nКонтролът по двете наредби, които са цитирани тук. Едната наредба е за определяне на работните заплати в горските стопанства и предприятията. Нашата идея е, че ние там не можем да се намесваме. Когато има неспазване на тази наредба от съответното горско стопанство, този контрол да се осъществява от държавното предприятие. А ако има нарушение в държавното предприятие.\nВъпросът ми беше в момента който го осъществява този контрол и нарушенията кой ги установява и кой ги санкционира.\nСега действащият закон казва, че цялата поднормативна уредба (всички поднормативни актове) се контролира от Изпълнителната агенция по горите.\nТогава защо в § 42, в ал. 1 на чл. 274, буква „а” се казва:\n„в основния текст след думите „прилагането му” се поставя запетая и се добавя „с изключение на наредбите по чл. 95, ал. 1 и чл. 175, ал. 1”.\nТова означава, че изключвате от приложното поле на контрола тези наредби, противно на това, което току-що казахте.\nМоят въпрос също беше в тази насока, защото ал. 2 именно поради това че ги изключват в ал. 1, създава се ал. 2, където пише, че държавни служители на Министерството на земеделието и храните съставят актовете и установяват нарушенията по тази наредба. Затова аз попитах кой към момента извършва констатирането на тези нарушения и съответно санкционира нарушителите. Защо трябва да ги извадим и сега нарочни служители да се занимават с тази дейност. Кое поражда тази необходимост. Обяснете ни. Може би има нужда, но обяснете защо се прави цялата тази гимнастика.\nС новия закон, когато се проведе реформата в горския сектор, държавните предприятия и държавните горски стопанства не са подчинени на Изпълнителната агенция по горите, а се създаде един отдел, който е към дирекция „Управление на собствеността с държавно участие” към Министерството на земеделието и храните. Тази дирекция пряко контролира тези дейности.\nАз отново казвам. Ние осъществяваме контрола по опазването на горите и спазването на правилата. Но когато някой не е спазил наредбата за работните заплати, например, ние не можем да се намесим. Това е идеята – тази дирекция, която е „Управление на собствеността с държавно участие”, които управляват тези 6 предприятия.\nВие казвате, че тази дирекция осъществява контрола след промяната. А сега кой ще бъде?\nТака написано без ограничения означава, че министърът ще си прецени кой ще е и може да се случи така, че издава заповед на длъжностно лице, което е в самото предприятие, да си контролира само себе си, т.е. никога да не се контролира.\nЗатова ние ще дадем изрична препоръка за неподкрепа и отпадане на § 42 от законопроекта.\nКогато говорихме преди за създаването на тези търговски предприятия беше ясно определено кой ще извършва контрола, разписана процедура, а сега излиза, че всичко което тогава е направено като философия, сега се подменя – махат се правомощията на РУК, всичко това се маха и се появяват едни странни разпоредби в тези текстове.\nАз питам, защото за мен се появява и друг проблем. Да не би да има две групи служители или две групи институции, които да установяват и санкционират нарушенията по тези текстове.\nИма. Вторите са тези, които сами себе си трябва да контролират, което е недопустимо и няма как да се случи това нещо.\nИма отдел „Държавни горски предприятия”, които са към дирекция „Управление на собствеността с държавно участие”.\nВ § 43 сте написали, че в „чл. 275, ал. 1, т. 2 думите „от регионалните дирекции по горите – в останалите случаи” се заличават.”\nИзвинявайте, но вие махате контрола върху тези дейности. Тук сме правна комисия, умеем да четем и да тълкуваме текстовете.\nИ колкото повече чета този закон виждам, че проблемът не е затова, за което всъщност претендират срещу него, а има още по-дълбоки проблеми в закона.\nНие въобще не сме коментирали темата с вещното право.\nВ наредба въз основа на закона се до урежда правната материя. Когато в закона лишавате от контрол тази дейност, в наредбата не може да се напише, че ще се контролира.\nНашата препоръка е и изрично ще бъде записана в доклада на Комисията п правни въпроси за неподкрепа и отпадане на § 42 затова, че се изключват дейности да се контролират по смисъла на наредбата по чл. 95, ал. 1 и чл. 175, ал. 1 по отношение на § 43, с който се заличава контрола от регионалните дирекции по горите. Също неподкрепа на този текст.\nОсобено внимание към § 42, ал. 2, с която се казва, че нарушенията се установяват с актове на държавни служители на Министерството на земеделието и храните, без да има ограничение кои са тези служители, което създава предпоставка за двоен стандарт при определяне на правомощията на тези служители и означава, че всеки един служител би могъл да получи такова правомощие по силата на акт от министъра. Аз съм далеч от мисълта и сигурно самият министър не е вникнал и е подведен от това, което пише тук. Иначе категорично не мога да си помисля, че това може да се допусне. Или има някаква грешка и неразбиране по отношение на редакцията на тези текстове. Ние тук сме юристи и четем внимателно това, което пише в законите.\nМоже ли да поясня за разпоредбата на § 42, чл. 274, ал. 2.\nТя е във връзка с 42, ал. 1 и § 43. вие тотално премахвате контрола.\nВ § 42, чл. 274, т. 2. с промяната в ал. 2 се има предвид следното.\nДържавни служители, определени от министъра на земеделието и храните би трябвало да осъществяват контрол върху начина, по който се формират заплатите в държавните предприятия. Това е наредбата по чл. 175. Защото министърът на земеделието и храните е орган за управление н държавните предприятия. Ако в едно от държавните предприятия...\nНапишете го изрично, че е само по отношение на заплатите.\nНека да обясня. Ще ми позволите ли?\nНаредбата по чл. 175 наистина е само за заплатите в държавните предприятия.\nАз говоря за възлагането на дейностите. По край заплатите сте вкарали дейностите по чл. 95. Да за заплатите, но не и по чл. 95 за дейностите.\nНо в протокола се записва като обща бележка, в т.ч. и за наредбата по чл. 175.\nКато е различно, защо сте го написали тук – без контрол да остане или контролиран контрол.\nЗа § 47, т. 2. В чл. 65 се създава т. 15. Моля да обясните написаното в т. 15.\nСлед анализ на служба КОС от Министерството на вътрешните работи при зачестилите инциденти, които завършват с нещастни случаи – смърт, в повечето случаи инцидентите се случват от рикошета на сачмите, тъй като те са кръгли и рикошират. Освен това те се пръскат и на голямо разстояние поразяват по-широк кръг.\nЗа сроковете за лова? След като сроковете са регламентирани в закона, как ще бъде със заповед на министъра да се променят сроковете на практика.\nТова е само в изключителни случаи.\nНе може след като са фиксирани сроковете в закон, да дадем възможност със заповед на министъра да се променят сроковете. Има Закон за нормативните актове и това е недопустимо. Няма как да стане министърът със заповед да промени разпоредби в закон.\nТук има принципен спор. Когато беше предишното изменение на Закона за лова си спомняте след колко спорове и споразумения мина изобщо удължаването на срока. Аз също съм ловец, но не приемам, че кой когато си реши или без да има никакво ограничение ще създаде възможност в закона да се определя срокът на лова. Срокът е определен със закон и не може със заповед да се променя. Има правила, които трябва да се спазват. И тези правила, за да се разпишат така, има причини.\nНе приемаме и § 47, т. 2, чл. 65 създаването на т. 15 – със заповед да се променя срокът за ловуване. Достатъчно дълъг срок се даде със закон. Ако се променя, което за мен е недопустимо, защото е определен със закон, и не може със заповед, след като в закон има срок, като философия може да се мисли за намаляване, но това е неправилно да става със заповед, която е административен акт.\nВчера в комисията имаше представител на КОС, който отбеляза това, което казах аз.\nАз говоря за срока, но ще проверим и за сачмите.\nПричината е следната. Законът за горите влезе в сила на 9 април. Държавните горски стопанства и държавните ловни стопанства продължиха да съществуват като самостоятелни юридически лица до вписването на шестте нови предприятия в търговския регистър. За този период от 9 април 2011 г. до вписването на държавните предприятия в търговския регистър ДГС и ДВС продължаваха да ползват държавно имущество – дървесина, дивеч, горски продукти, и ако не бъде вписан този текст, това ползване от ДГС и ДВС за този период би било безвъзмездно.\nВ интерес на истината Министерският съвет прие постановление, с което уреди въпроса, но към датата на приемане на постановлението от Министерския съвет липсваше изричен текст в Закона за горите. Това е. Имаше празнота в закона.\nВ § 8, чл. 54, създава се нова ал. 4\n„(4) Поземлени имоти в горски територии се смятат с учредено право на строеж от датата на влизане в сила на подробен устройствен план, предвиждащ изграждане на национални обекти по смисъла на Закона за държавната собственост, които стават публична държавна собственост, на обекти от републиканската пътна мрежа, включително изместването и реконструкцията на засегнатата от тях техническа инфраструктура.”\nВсичко дотук е добре. Обаче оттук нататък държавна собственост добре, но не е и добре, защото не се нуждае от никакво право на строеж в собствен имот.\nОттам нататък, ако това е общински имот, ако това е частен имот, извинявайте но тук говорим с една дума за национализация на практика. Няма обезщетение. Нямаме целият режим, който е в Закона за държавната собственост и в Закона за общинската собственост и целият механизъм, който ние направихме за обезщетение на собствениците на практика се дерогира с тази норма. Да не говорим, че тук се дава възможност да се запази собствеността на земята и някой да учреди отгоре едно право на строеж, което на практика е безвъзмездно, написано по този начин.\nБележката ви е основателна. Текстът действително се нуждае от прецизиране.\nАко се запише така право на строеж в кой регистър ще се впише. Тук говорим за вещно правни проблеми. Даже и да учредяваме нещо, ние трябва да го учредим с някакъв акт. А що се касае до вещни права, влизаме в целия режим – как трети лица, кой е публичният регистър, по какъв начин, защото само с приемането на един ПУП не може да се учредява по този начин вещни права. Да може да е предпоставка за учредяване, за провеждане на процедура, но така написано това значи. Така написан, текстът е противоконституционен.\nБележката ви е основателна. Същите бележки чухме и в Комисията по регионално развитие. Не само, че не е прецизен текстът, но сте прав, че не е съобразен с основни принципи на правото. По предложение на МРРБ е включен в последния момент. Изцяло във вашата преценка оставяме да прецените неговата законосъобразност и как да гласувате и дали да го има в законопроекта.\nЗа сервитутните права. Предполагам, че вносителят цели едно и също, но ням как да стане.\nВъв всички други параграфи, в които се предвиждат такива текстове, свързани с националните обекти или изместване на трасета от републиканската пътна мрежа, поради същата причина са включен в проекта. Така ч вероятно имате същите бележки и позицията ви ще бъде същата и по тях.\nКолеги, мисля, че ще имаме още бележки.\nСега подлагам на първо гласуване Законопроекта за изменение и допълнение на Закона за горите, № 102-01-91, внесен от Министерския съвет на 30.12.2011 г.\nКойто е „за”, моля да гласува. Десет „за”. Против? Няма. Въздържали се? Седем „въздържали се”.\nВсички направени забележки ще бъдат подробно отразени в доклада на комисията по правни въпроси ще се бъдат следени стриктно от нас за второ четене. С ангажимента за текстовете, които трябва да отпаднат и са записани и в другите доклади – на Комисията по регионална политика и местно самоуправление и другите комисии и текстовете, които коментирахме, създаващи възможност за злоупотреби и нерегламентиран добив на дървесина; текстовете, с които се прекратява контрола и се преустановява от регионалните управления на горите отпадат, т.е. контролът остава. И синя лампа по чл. 91 както е в момента, т.е. не подкрепя предложението за изменение.\nПо осма точка - Обсъждане за първо гласуване на законопроект за изменение и допълнение на Закона за опазване на земеделските земи, № 154-01-105 , внесен от Михаил Рашков Михайлов на 11.11.2011 г.\nКолеги, правя формално предложение да отложим разглеждането на този законопроект поради отсъствието на вносителя.\nКойто подкрепя това предложение, моля да гласува. Седемнадесет „за”, без против и въздържали се.\nПристъпваме към последната точка от дневния ред.\nПо девета точка - Запознаване с постъпило от г-н Цони Цонев заявление за освобождаване и във връзка с това обсъждане на предстояща процедура за попълване на освободеното от него място в състава на Инспектората към Висшия съдебен съвет.\nКолеги, постъпило е заявление от г-н Цони Цонев, избран за член на Висшия съдебен съвет.\nВъв връзка с общественото и медийното напрежение, което се създаде по повод моята номинация за инспектор във Висшия съдебен съвет заявявам, че нито един от изнесените факти не отговаря на истината. Аз съм дългогодишен прокурор и в целия си професионален и личен път съм спазвал принципите на почтеност и законност. Противопоставям се на опитите да бъде уронен престижът на законодателната и съдебната власт чрез несъстоятелни обвинения.\nАз съм човек с лично достойнство и затова взех решение да не встъпя в длъжност, независимо, че бях избран с 2/3 мнозинство. С позицията си да се оттегля, още веднъж подчертавам факта, че процедурите по номинацията за избор на инспектори бяха прозрачни и отворени за обществото и всички институции.\nИмаме избор и отказ да се встъпи в длъжност.\nЗа мен тук има два въпроса, които трябва да обсъдим:\nПървият въпрос е ще е необходимо ли решение на органа, т.е. на Народното събрание, което е избрало за член г-н Цонев въз основа на това изявление да бъде освободен и какъв ще е този акт.\nТъй като тук имахме различна практика по отношение на предишния Инспекторат към Висшия съдебен съвет, вторият въпрос е процедурата и реда, по който ще направим избора на десетия член, който ще встъпи на неговото място за довършване на мандата. За мен процедурата безспорно трябва да бъде същата, която приложихме по отношение на избора на десетимата, включително и на него. Въпросът е да определим срок, в който се подават документите, след това дата за изслушване в Комисията по правни въпроси и след това гласуване в пленарна зала. Така че да бъде ясно и прозрачно всичко с наше решение отсега, за да няма упреци, че някой не чул и не е разбрал.\nМоля да обсъдим тези неща, за да могат да излязат като решение, което да се оповести публично.\nАз също съм съгласен с казаното от г-жа Фидосова. Считам, че избора за инспектор трябва да се проведе по същата процедура – при същите процедурни правила за изслушване в Комисията по правни въпроси, изготвянето на доклад и внасянето му за обсъждане в пленарна зала и гласуване на предложените кандидатури.\nЩе припомня процедурните правила, приети от нас за провеждане на изслушване на предложените кандидати:\nза изслушване на кандидатите за инспектори в\nНа основание чл. 132а, ал. 3 от Конституцията на Република България и чл. 46 от Закона за съдебната власт, изслушването следва да се проведе последователно за кандидатите за инспектори.\nДо изслушването се допускат предложените кандидатите.\n1. Ред за изслушване – изслушват се кандидатите за инспектори, като поредността се определя по азбучен ред, според личните имена на кандидатите.\n2. Представяне на кандидата от вносител на предложението – до 2 мин.\n3. Лично представяне на кандидата, в което той може да допълни данни от професионалната си биография и да представи вижданията си за дейността с оглед длъжността, за която кандидатства – до 3 мин.\n4. Въпроси от страна на народни представители – членове на Комисията по правни въпроси.\n5. Отговор на кандидата след изчерпване на зададените въпроси.\n6. Обсъждане на кандидатурите и приемане на доклад, който обобщава резултатите от изслушването на основание чл. 45, ал. 2 от ЗСВ.\nПредлагам на вниманието ви и проект за решение във връзка с избора:\nВъв връзка с избор на инспектор в Инспектората към\nВ срок до 22 февруари 2012 г., 18.00 ч. народните представители могат да правят предложения за избор на инспектор в Инспектората към Висшия съдебен съвет.\nКолеги съгласни ли сте на следващо заседание да го обсъдим и гласуваме?\nС това изчерпваме дневния ред и закривам заседанието.