08 Mar 2017 13:36\n05 Dec 2016 12:42\nBetaling, videretransporteret, , fri omsætning, frit forbrug, fuldmagtsforhold\nSagen angik, om sagsøgeren hæftede for betaling af told og importmoms af varer omfattet af 63 indfortoldninger af importafgiftspligtige (dvs. told- og momspligtige) tekstilvarer fra Kina, som blev foretaget af sagsøgeren i perioden 2. marts 2011 - 25. marts 2011 i SKATs elektroniske toldsystem.\nVarerne blev importeret af et tysk selskab fra Kina til Hamburg og herfra videretransporteret til Padborg med sagsøgeren som angivet varemodtager i henhold til T1-forsendelsesdokumenter (ekstern fællesskabsforsendelser), hvorfra varerne angiveligt skulle videresendes til aftagere i Sydeuropa. Sagsøgeren lukkede de pågældende T1-forsendelser ved at lade varerne indfortolde til fri omsætning i EU's' told område og til frit forbrug, da de kom til Danmark. Som følge af sagsøgerens indfortoldninger skulle der betales både told og moms af varerne, hvilket var ubestridt. Sagsøgeren gjorde dog gældende, at selskabet ikke hæftede for tolden, da der var et fuldmagtsforhold ved indfortoldningerne, og at sagsøgeren i øvrigt ikke hæftede for importmomsen, da man ikke var importør af varerne, men alene speditør.\nAf fortoldningsdokumenterne fremgik i rubrik 14, at sagsøgeren var angivet som klarerer/repræsentant. Det fremgik videre, at der som repræsentationsstatus var anført "2", hvilket står for direkte repræsentation. I rubrik 8 for "varemodtager" var angivet et andet selskabs CVR-nummer. Det pågældende selskab havde aldrig accepteret at skulle stå som modtager af de omhandlede varer. Dette selskab havde derfor afvist at skulle betale told og moms af varerne.\nRetten gav Skatteministeriet medhold i, at sagsøgeren ikke havde godtgjort, at det andet selskab på noget tidspunkt havde givet en fuldmagt - hverken udtrykkeligt eller stiltiende - til de foretagne indfortoldninger. Sagsøgeren skulle derfor anses for at have handlet i eget navn og for egen regning, jf. toldkodeksens artikel 5, stk. 4, og dermed klarerer, jf. artikel 4, nr. 18. Derfor hæftede sagsøgeren for tolden som klarerer.\nSagsøgeren hæftede endvidere for importmomsen af varerne.\nDen Juridiske Vejledning 2017-1, F.A.14.2.3\nDen Juridiske vejledning 2017-1, D.A.13.5.\nDen juridiske vejledning 2017-2, F.A.11.11\nSenere instans: Vestre Landsrets dom af 1, maj 2018, SKM2018.351.VLR\n(v/Adv. Karin-Lis Sinding)\nSagen vedrører spørgsmålet om, hvorvidt sagsøgeren er betalingspligtig for betaling af told og importmoms.\nSagsøgeren har principalt nedlagt påstand om, at sagsøgte tilpligtes at anerkende, at sagsøger ikke skal betale told kr. 1.310.503,40 og importmoms kr. 3.062.468,90 for import af varer fra Kina foretaget under G1 A/S' SE-nummer i marts måned 2011, jf. importspecifikation af 7. april 2011.\nSagsøgeren har subsidiært nedlagt påstand om, at sagsøgte tilpligtes at anerkende, at sagsøger ikke skal betale importmoms kr. 3.062.468,90 for import af varer fra Kina foretaget under G1 A/S' SE-nummer i marts måned 2011, jf. importspecifikation af 7. april 2011.\nLandsskatteretten afsagde den 11. marts 2013 følgende kendelse:\nSagen drejer sig om opkrævning af told og importmoms, at selskabet er anset for debitor for toldskyld efter EF-Toldkodeksens artikel 201, stk. 3 og som betalingspligtig for importmoms efter momslovens § 46, stk. 4, samt nægtet momsfradrag for importmomsen efter momslovens § 37, stk. 2, nr. 3, jf. § 37, stk. 1.\nSelskabet og dets repræsentant har haft møde med Landsskatterettens sagsbehandler og haft lejlighed til at udtale sig på et retsmøde.\nDet fremgår videre af angivelserne, at der i rubrik 8 om varemodtageren er angivet virksomheden "G1 A/S " .\nDen pågældende e-mail er sendt med kopi til mailadresserne\n"Mail 1", "Mail 2"og "Mail 3".\nSKAT har den 5. april 2011 afholdt et møde med selskabet, G1 A/S, G2 A/S og G3 GmbH, og der fremgår bl.a. følgende af mødereferatet:\nG2 A/S, JV havde spurgt LK, ved G1 A/S, om de skulle hjælpe ham med et par indfortoldninger, til han selv fik sin egen importtilladelse på plads, hvilket de havde indvilliget i. LK og JV har kendt hinanden gennem 30 år.\nIS fra G1 A/S fortæller, at de havde snakket med JV sidst i februar eller først i marts måned, og at de var blevet enige om at være behjælpelige med nogle containere. Forstået på den måde at JV kunne anvende deres CVR-nr. ved angivelse af varemodtager på fortoldningerne. G1 A/S skulle dog have nogle papirer på hvordan det skulle foregår, hvilket de ikke modtog.\nVirksomheden var derfor uvidende om at importen via deres CVR-nr. var startet, og de havde ikke set nogle papirer før de får en skrivelse fra Danmarks Statistik den 26. marts 2011, vedrørende indførsel af et større parti strømper fra Kina.\nDen 21. marts 2011 ringer IM til G1 A/S, for at høre nærmere omkring indfortoldningerne fra Kina. IM snakker med LK, som straks stiller IM videre til JV.\nDer ligger ifølge JV ingen skriftlige fuldmagter mellem G2 A/S og G1 A/S eller mellem G2 A/S og H1 A/S som har foretaget fortoldningerne.\nEfterfølgende havde JV oplyst til H1 A/S, at G1 A/S skulle anvendes som varemodtager på de efterfølgende containere. Der var ikke nogen skriftlig fuldmagt fra G1 A/S, og ifølge JV foregik oplysningen over telefonen.\nJV har tidligere handlet med H1 A/S, og JV er 100 % sikker på at de godt ved at han repræsenterer virksomheden G2 A/S og ikke er ansat ved eller repræsenterer G1 A/S.\nI august 2010 startede købene fra Kina, hvor det var G3 GmbH som ejede containerne. JV skulle styre hele logistikken ned gennem Europa og det var meningen at han blot skulle servicere G3 GmbH med indfortoldningerne for en kort periode til G3 GmbH selv havde fået et CVR-nr. i Danmark. Vedrørende de forsendelser der var foretaget i marts måned mener JV, at han ca. har haft 5-6 transporter, da han ikke ønskede de transporter der gik til Italien.\nIC fra G3 GmbH forklarede, at han kunne få nogle billigere rater igennem, hvis containerne blev sejlet direkte til [by2] Havn. Derudover, mente IC, at tolden i Hamborg var meget langsom, det kunne godt taget mellem 24-36 timer at få papirerne i orden. Padborg-løsningen skulle så fungere som en mellemfase, inden containerne skulle gå til Y5-by og G3 GmbH skulle registreres i Danmark.\nTil spørgsmålet om hvorfor containerne blev pakket om, forklarede IC, at containerne blev læsset på en transportbil i Hamborg for at den tomme container kunne blive sendt retur. Der blev desuden forespurgt til hvorfor varerne ikke kørte direkte til Sydeuropa på en TI - forsendelse i stedet for at skulle omkring Danmark først - der var ingen forklaring herpå.\nIC forstod ikke hvorfor varerne ikke var indfortoldet under procedurekode 4200, det var meningen, og han havde også haft snakket med H1 A/S. JV oplyste at det for hans vedkommende var udtryk for manglende viden om toldreglerne. Ved procedurekode 4200, er der kun tale om at varerne bliver indført til fri omsætning, hvilket vil sige, at varerne bliver indført mod betaling af told, men momsen skal først afregnes når varen overgår til forbrug.\nG3 GmbH havde tidligere indført deres varer fra Kina via Rotterdam og Hamborg. Importen via Hamborg havde kørt fra oktober 2010 til januar 2011. I Hamborg havde toldvæsenet krævet sikkerhedsstillelse, og der verserer pt. en sag med de tyske myndigheder vedrørende sikkerhed for told og moms for ca. 100.000 euro.\nVirksomheden havde kopieret samtlige fortoldninger med underliggende bilag, som SKAT modtog en kopi af.\nDet blev på mødet drøftet, hvordan forløbet skulle foregå. Det var den overordnede plan at G3 GmbH skulle have oprettet et selskab i Danmark, og dermed selv blive importør- og momsregistreret. H1 A/S henviste derfor G3 GmbH til R1 i Y5-by, for at få dem til at hjælpe med oprettelse af selskabet. Det var meningen, at containerne skulle fragtes direkte til Y5 Havn, og dermed indfortoldes i Y5-by.\nDen 2. marts modtager H1 A/S en mail fra G2 A/S, JV, hvor JV bekræftede, at fortoldning skulle indfortoldes med G1 A/S som varemodtager. Mailen er sendt med co. til 2 mailadresser ved G1 A/S (Mail1, Mail4) samt til 1 mailadresse ved G3 GmbH. SKAT modtog en kopi af denne mail.\nLP oplyser endvidere, at han har kendt JV i mange år, og ved at JV også har et godt forhold til G1 A/S. LP ved ikke om JV er den eneste der er ansat i G2 A/S, eller om der også er en tysker ansat. LP mener også, at JV på et tidspunkt har været ansat under G1 A/S. Når JV ringer til H1 A/S så fremgår det af nummeviseren at opkaldet kommer fra G1 A/S.\nDet fremgår af en kreditnota af 15. april 2011 fra G2 A/S til G1 A/S, at notaen vedrørende følgende:\nFortoldningsgebyrer fejlagtig debiteret Deres konto (vedrører indfortoldning fra Kina til Tysk kunde: G3 GmbH; Hamburg: IS: DE...12)\nTotal toldomk 1.310.503,40 kr.\nLigeledes fejlagtig sendt til dem fra G3 GmbH, Hamburg ÷186.250,00 kr.\nI alt 1.124.253,40 kr.\nDer er hertil fremlagt et brev fra G1 A/Ss repræsentant af 7. marts 2012 til selskabets repræsentant, hvor der bl.a. fremgår følgende:\nMin klient bekræfter at have modtaget kreditnota ...21 med angivelse af teksten "Toldomkostninger" med et samlet beløb på kr. 1.124.253,40. Min klient kan videre bekræfte at have modtaget et beløb på kr. 1.124.253,40, og at omtalte beløb på nuværende tidspunkt ikke er returneret til G2 A/S.\nJeg skal på vegne af min klient bestride, at modtagelsen af den omtalte kreditnota, samt dertilhørende beløb på kr. 1.124.253,40, på nogen måde skal anses som en accept af G1 A/S deltagelse i importen af de i sagen omhandlede varer.\nPå baggrund af den modtagne kreditnota samt overførsel præciserede G1 A/S derimod udtrykkeligt over for G2 A/S, at G1 A/S ikke kunne anerkende at være part i den aktuelle sag med SKAT og derfor ej heller har kunnet tiltræde eller modtage den anførte kreditnota.\nKopi af G1 A/Ss brev til G2 A/S af 18. april desangående vedlægges i kopi.\nG1 A/S bad samme dag SKAT om en konklusion på mødet den 5. april 2011 med deltagelse af både SKAT, G2 A/S samt G1 A/S, hvorunder G1 A/S som bekendt udtrykkeligt afviste at have godkendt deltagelse i de foretagne importer under anvendelse af G1 A/S CVR-nr. Kopi af G1 A/S rykker mail til SKAT af 18. april 2011 vedlægges i kopi.\nDet skal i forlængelse af ovenstående oplyses, at det modtagne beløb kr. 1.124.253,40 naturligvis først vil blive udbetalt til G2 A/S, når G1 A/S har modtaget en skriftlig bekræftelse fra SKAT på, at G1 A/S hverken hæfter for den i sagen omhandlede told eller importmoms.\nDet fremgår af et brev af 9. november 2011 fra G2 A/S til G1 A/S, at:\nI forlængelse af referat af møde med SKAT på virksomhedens adresse den 5. april, skal jeg gentage min udtalelse og præcisere, at der IKKE foreligger konkrete tilladelse eller fuldmagt til at indfortolde 60 eller 63 containere på G1 A/S.\nFirmaet G2 A/S var lejer af kontorfaciliteter hos G1 A/S, på adressen Y1-adresse, Y2-by og undertegnede JV, og indehaver af G1 A/S, direktør LK har et mangeårigt bekendtskab, og firmaerne har også haft en samhandel vedr. transporter.\nPå direkte forespørgsel gav LK tilsagn om at ville være behjælpelig med at stå for indfortoldning af 1-3 containere, indtil firmaet G2 A/S's egen registrering vedr. fortoldning var på plads, MEN det blev også direkte aftalt at LK forlods skulle præsenteres for diverse papirer, kunder m.m., forinden der skete yderligere i sagen.\nI forlængelse af mail af 2. marts til H1 A/S, og jævnfør hvilken G1 A/S anføres som varemodtager, henvendte LK den 5. marts sig på mit kontor sammen med regnskabschef IS, og præciserede at der IKKE var tilsagn eller fuldmagt fra G1 A/S side til at indfortolde i G1 A/S, forinden diverse papirer var forelagt og gennemgået og godkendt af G1 A/S sammen med G2 A/S.\nDer er over for Landsskatteretten fremlagt to eksempler på CMR- fragtbreve vedrørende transporten af de pågældende tekstilvarer til en modtager i Italien, hvoraf det fremgår, at afsenderen er G3 GmbH\nDer er ikke fremlagt en skriftlig fuldmagt, og det må lægges til grund, at der ikke foreligger en fuldmagt fra G1 A/S til JV om, at JV kunne indfortolde i G1 A/S navn ved at angive denne som varemodtager for de pågældende fortoldninger.\nDet kan i den forbindelse ikke tillægges betydning, at G3 GmbH og G2 A/S har overført 1.310.503,40 kr. til G1 A/S.\nDer er heller ikke fremlagt nogen dokumentation for, at selskabet har haft en fuldmagt til at fortolde de pågældende varer i G1 A/Ss navn.\nDa selskabet som speditør har ladet indføre varer, som ikke er i fri omsætning i EU' toldområde, falder selskabet ind under toldlovens § 39, stk. 1, nr. 1, jf. toldbehandlingsbekendtgørelsens § 23.\nDe indførte varer er ikke indført til brug for selskabets leverancer, og derfor kan der ikke indrømmes fradrag for importmomsen på 3.062.468,90 kr., jf. momslovens § 37, stk. 2, nr. 3, jf. momslovens § 37, stk. 1.\nDer kan heller ikke opnås fritagelse for afgifter efter momslovens § 36, stk. 1, nr. 5, da varerne blev indfortoldet til frit forbrug, og betingelserne herfor efter momsbekendtgørelsens § 73 a ikke er opfyldt. Dertil kommer, at G3 GmbH's videresalg af de indførte varer til kunder i Italien, Spanien og Grækenland ikke er sket direkte i forlængelse med indfortoldningerne, ligesom flere af kunderne ikke var momsregistreret på indfortoldningstidspunktet.\nDer er nedlagt mere subsidiær påstand om, at der skal indrømmes fradrag for importmomsbeløbet på 3.062.468,90 kr., efter momslovens § 37, stk. 2, nr. 3, jf. momslovens § 37, stk. 1.\nDet er principalt anført, at G1 A/S har givet den fornødne fuldmagt til, at de i sagen omhandlede varer kunne indfortoldes i deres navn, og at det således er G1 A/S, der hæfter for det opståede toldkrav.\nDet fremgår af en e-mail af 2. marts 2010 fra G2 A/S til selskabet, at G2 A/S har instrueret selskabet om at foretage de i sagen omhandlede fortoldninger i G1 A/Ss navn.\nDenne e-mail har G1 A/S modtaget i kopi og var således bekendt med, at selskabet havde modtaget denne instruktion, uden at dette dog gav G1 A/S anledning til at gøre indsigelse mod denne instruks.\nVed vurderingen af, hvorvidt G1 A/S har givet en stiltiende fuldmagt til, at fortoldningerne kunne foretages som anført i den nævnte e-mail ved ikke at rette henvendelse og gøre indsigelse herom overfor selskabet, skal det bemærkes, at både JV (der var eneste ansatte i G2 A/S), selskabet og G1 A/S havde kendt hinanden gennem 30 år, og at G2 A/S og G1 A/S på daværende tidspunkt gennem mange år havde været i kontorfællesskab, ligesom JV af flere omgange tidligere havde været ansat hos G1 A/S.\nDesuden skal det bemærkes, at G2 A/S nu har adresse hos G4 ApS, der indehaves af LJ og LA, der er brødre til indehaveren af G1 A/S. Derudover arbejder MS, der er registreret direktør i G2 A/S, også hos G4 ApS.\nDer er således en så tæt forbundenhed mellem G2 A/S og G1 A/S, at G1 A/S havde en særlig forpligtelse til at reagere overfor JVs e-mail, hvis de ikke skulle bindes af dens indhold.\nHertil kommer, at G1 A/S allerede forud for e-mailen var gjort bekendt med de påtænkte indfortoldninger og havde givet tilsagn om at ville hjælpe med dem.\nG1 A/S måtte på denne baggrund, sammenholdt med e-mailens indhold, gå ud fra, at selskabet skulle foretage indfortoldningerne som angivet i e-mailen, og ved ikke at have reageret overfor selskabet, må G1 A/S anses for at have give en stiltiende fuldmagt til, at fortoldningerne kunne udføres som angivet i e-mailen.\nDenne konklusion underbygges af, at henholdsvis den reelle importør, G3 GmbH, og G2 A/S har overført toldbeløbet til G1 A/S med henblik på, at denne skulle foretage indbetaling til SKAT.\nG1 A/S skulle dog ifølge deres repræsentant have returneret beløbet til G3 GmbH, men der er ikke fremlagt dokumentation for en sådan tilbageførsel, der i øvrigt bestrides af G3 GmbH.\nDet er videre gjort gældende, at præmis 33 i EU-Domstolens sag C- 153/10 skal tolkes i lyset af sagens omstændigheder og de spørgsmål som EU-Domstolen skulle besvare. I den forbindelse skal det bemærkes, at sagen ikke vedrørte spørgsmålet om, hvorvidt der var et fuldmagtsforhold mellem den person, der havde foretage indfortoldningerne og den person, for hvem indfortoldningerne blev foretaget. EU-Domstolen har med dommen alene taget stilling til, hvorvidt der i forhold til EF-Toldkodeksen kan formodes et andet repræsentationsforhold end det, som følger af de udtrykkelige oplysninger i henhold til fortoldningsangivelserne, og dermed ikke hvad der skal til for, at der kan anses at foreligge en fuldmagt til at foretage en indfortoldning i en andens navn og for dennes regning.\nDette må således fortsat bero på en konkret vurdering af omstændighederne, idet der ikke er krav om, at fuldmagten skal foreligge skriftligt, jf. SKM2008.517.LSR og som anført af [person10] i værket "Toldskyldens opståen".\nDirektivet overlader således et vist skøn til medlemsstaterne med hensyn til udpegningen af den afgiftspligtige person. Det følger af EU- Domstolens praksis vedrørende beslægtede områder, herunder medlemsstaternes adgang til skønsmæssigt at fastlægge grænserne for momsfritagelse efter direktivets artikel 132, stk. 1, litra b og c, at dette skøn skal udøves under hensyntagen til ligebehandlingsprincippet, der i relation til momslovgivningen er manifesteret i neutralitetsprincippet.\nEU-Domstolen har således fastslået, at medlemsstaterne ikke har et frit skøn ved fastlæggelsen af spørgsmålet om borgernes forpligtelser og rettigheder i henhold til momssystemdirektivet, men at de skal efterkomme kravet om afgiftsneutralitet.\nImportmomsen bliver således en økonomisk, belastning for speditøren/ deklareren, der bliver nødt til at indregne i den fremtidige prisfastsættelse, hvorved dennes konkurrenceevne forringes; dette er den situation princippet om momsens neutralitet skal forhindre.\nSelskabet har kun forestået indfortoldningerne af de pågældende i overensstemmelse med den instruktion som var modtaget fra [virksomhed2], og selskabet har for denne service modtaget EUR 95, pr. indfortoldning.\nDe pågældende varer blev solgt af den kinesiske eksportør til den tyske virksomhed G3 GmbH, og det fremgår af de medfølgende CMR-fragtbreve, der dækker hele transporten fra Hamburg via Padborg til Italien m.v., at den tyske virksomhed var afsender af varerne. Endelig fremgår det af CMR-fragtbrevene, at selskabet intet havde med transporterne at gøre.\nSelskabet kan derfor hverken anses for at være importør i momslovens forstand eller omfattet af personkredsen efter toldlovens § 39, stk. 1.\nDer henvises i den forbindelse til SKM2004.475.ØLR og U2003.16/2H, der stadfæster Østre Landsrets konklusion om, at en linieagent ikke hæfter for importmoms i forbindelse med tyveri af et parti cigaretter.\nDet er mere subsidiært anført, at momslovens § 37, stk. 1, jf. stk. 2, nr. 3 implementerer momssystemdirektivets artikel 168, stk. 1 litra e, der hjemler fradrag for den moms, som skal betales eller er betalt i nævnte medlemsstat for indførte varer.\nDer findes en righoldig EU-praksis vedrørende fortolkningen af artikel 168 (artikel 17 i 6. momsdirektiv). I alle disse sager understreger EU- Domstolen, at fradragsretten i henhold til momssystemdirektivet er en integreret del af momssystemet, som derfor som udgangspunkt ikke kan begrænses.\nMed den retsstilling som SKAT og Landsskatteretten lægger op til, kan speditører, transportører o.a. ved fejl i forbindelse med indførslen af varer til Danmark komme til at hæfte for importmomsen i henhold til momslovens § 46, stk. 4, uden samtidig at kunne fradrage momsen.\nDet følger i den forbindelse af at momslovens § 46, stk. 1 og 2, at forpligtelsen til at betale importmoms som udgangspunkt påhviler leverandøren og erhververen at momspligtige varer og tjenesteydelser. Momslovens § 46, stk. 4 er således en undtagelse til dette udgangspunkt, og det samme gælder § 46, stk. 6 vedrørende fiskal repræsentation.\nDet er endnu mere subsidiært anført, at momslovens § 36, stk.1, nr. 5 inkorporerer momssystemdirektivets art. 143, litra d, hvorefter indførsel af varer, der forsendes eller transporteres fra et tredjelandsområde eller fra et tredjeland til en anden medlemsstat end den, hvor forsendelsen eller transporten afsluttes, såfremt leveringen af disse varer foretages af en importørtør, der er udpeget eller godkendt som betalingspligtig for momsen i henhold til artikel 201, er fritaget i overensstemmelse med artikel 138.\nDet følger af den nævnte bestemmelse sammenholdt med momssystemdirektivets artikel 138, at der er momsfrihed i den udstrækning, det kan dokumenteres, at de omhandlede varer i forbindelse med importen blev videresolgt til momsregistrerede købere i Italien og Spanien.\nSelskabet har via G3 GmbH forsøgt at skaffe dokumentation for, at varerne i forbindelse med importen til EU blev videresolgt til momsregistrerede varemodtagere i de nævnte lande, men har kun i meget begrænset omfang modtaget sådan information. Dette beror på, at der ikke længere er aktivitet i G3 GmbH, og G3 GmbH har derfor ikke reageret på selskabets henvendelser. Hertil kommer, at regnskabsbilagene hos G3 GmbH er eller har været taget i forvaring hos Finanzamt Hamburg i forbindelse med skattekontrol af selskabet, og det har ikke været muligt at få udleveret materialet.\nDet fremgår af EF-Toldkodeksens artikel 4, nr. 18, at klarereren er den person, der foretager toldangivelse i eget navn, eller den, i hvis navn toldangivelse foretages.\n1. På de betingelser, der er fastsat i artikel 64, stk. 2, og med forbehold af de foranstaltninger, der er truffet i medfør af artikel 243, stk. 2, litra b, kan en person lade sig repræsentere over for toldmyndighederne med henblik på at foretage de handlinger og opfylde de formaliteter, der er fastsat i toldforskrifterne.\n- indirekte repræsentation ved at kræve, at repræsentanten skal være en toldklarerer, der udøver sin virksomhed i de pågældende områder.\n3. Bortset fra de i artikel 64, st. 2, litra b, og stk. 3, omhandlede tilfælde skal repræsentanten være etableret i Fællesskabet.\n4. Repræsentanten skal erklære at handle på den persons vegne, der repræsenteres, angive, hvorvidt det drejer sig om direkte eller indirekte repræsentation og være i besiddelse af en fuldmagt. Den person, der ikke erklærer, at han handler i en anden persons navn eller for en anden persons regning, eller som erklærer, at han handler i en anden persons navn eller for en anden persons regning, uden at være i besiddelse af en fuldmagt, anses for at handle i eget navn og for egen regning.\n30. Toldkodeksen regulerer på udtømmende vis retten til toldrepræsentation. Kodeksens artikel 5, stk. 2, præciserer, at repræsentationen kan være direkte eller indirekte. Når repræsentationen er direkte, handler repræsentanten i en anden persons navn og for en anden persons regning. Når repræsentationen er indirekte, handler repræsentanten i eget navn, men for en andens regning. Medlemsstaterne kan desuden bestemme, at repræsentanten på deres område skal være en toldklarerer.\n31. Kodeksens artikel 5, stk. 4, andet afsnit, bestemmer desuden, at den person, der ikke erklærer, at han handler i en anden persons navn eller for en anden persons regning, eller som ikke er i besiddelse af en fuldmagt, anses for at handle i eget navn og for egen regning. Det følger heraf, at repræsentationen skal være udtrykkelig og ikke kan formodes.\nDet følger af toldlovens 39, stk. 1, at følgende personer hæfter for de på varerne hvilende told- og afgiftsbeløb:\nDet fremgår af momssystemdirektivets artikel 168, stk. 1, litra e, at en afgiftspligtig person har ret til i den afgift, der påhviler, at fradrage den moms, som skal betales eller er betalt for indførte varer, i det omfang varerne anvendes i forbindelse med hans afgiftspligtige transaktioner.\nEfter bestemmelsens stk. 2, nr. 3 er den fradragsberettigede afgift den afgift, som efter § 12 påhviler varer, som virksomheden har indført fra steder uden for EU, jf. dog § 69, stk. 2.\nStk. 1. En importør skal for at opnå fritagelse for afgift ved indførsel af varer her i landet efter lovens § 36, stk. 1, nr. 5, senest på indførselstidspunktet for varerne oplyse told- og skatteforvaltningen om\nStk. 2. Told- og skatteforvaltningen kan endvidere bestemme, at en importør for at opnå fritagelse for afgift ved indførsel af varer her i landet efter lovens § 36, stk. 1, nr. 5, senest på indførselstidspunktet for varerne skal dokumentere, at de indførte varer er bestemt til at blive leveret i et andet EU-land.\nDen i stk. 1, litra d, omhandlede fritagelse finder i tilfælde, hvor indførslen af varer efterfølges af levering af varer, der er fritaget i henhold til artikel 138, stk. 1, og stk. 2, litra c, kun anvendelse, hvis importøren på indførselstidspunktet har givet de kompetente myndigheder i indførselsmedlemsstaten mindst følgende oplysninger:\nb) Momsregistreringsnummeret på den kunde, som varerne leveres til i overensstemmelse med artikel 138, stk. 1, udstedt i en anden medlemsstat eller sit eget momsregistreringsnummer udstedt i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten af varerne afsluttes, når der foretages en overførsel af varerne i overensstemmelse med artikel 138, stk. 2, litra c.\nc Bevis for, at de indførte varer er bestemt til at blive transporteret eller forsendt fra indførselsmedlemsstaten til en anden medlemsstat. Medlemsstaterne kan dog fastsætte, at de kompetente myndigheder kun skal have forelagt et bevis som omhandlet i litra c efter anmodning.\nDet lægges til grund, at selskabet i forbindelse med oprettelsen af de pågældende fortoldningsangivelser som varemodtager i rubrik 8 har anført G1 A/S og at selskabet har i angivelsernes rubrik 14 har anført sit eget navn og med repræsentationsstatus kode "2", hvorved selskabet har tilkendegivet at virke som repræsentant ved direkte repræsentation efter EF-Toldkodeksens artikel 5, stk. 2, 2. led.\nDet lægges videre til grund, at selskabet har oprettet de pågældende fortoldningsangivelser ud fra de oplysninger JV fra G2 A/S har sendt til selskabet i e-mail af 2. marts 2011, hvoraf det bl.a. fremgår, at G1 A/S skal anføres som varemodtager, og at denne e-mail er sendt i kopi til modtagere hos G1 A/S, uden at disse er efterfølgende er kommet med indsigelser hertil over for selskabet.\nRetten finder, at hændelsesforløbet op til selskabets oprettelse af de pågældende fortoldningsangivelser og e-mailen af 2. marts 2011 fra G2 A/S om angivelse af G1 A/S som varemodtager, samt G1 A/Ss modtagelse af denne e-mail og manglende indsigelse til over for selskabet alene kan anses for at udgøre en formodning for, at selskabet har handlet i G1 A/Ss navn og for deres regning og ikke en udtrykkelig fuldmagt hertil.\nSom følge heraf skal selskabet anses for klarerer efter EF- Toldkodeksens artikel EF-Toldkodeksens artikel 4, nr. 18 og dermed som debitor for toldskylden efter EF-Toldkodeksens artikel 201, stk. 3. Det er derfor berettiget, at SKAT har anset selskabet som debitor for det skyldige toldbeløb efter EF-Toldkodeksens artikel 201, stk. 3 og som betalingspligtig for importmomsen efter momslovens § 46, stk. 4.\nRetten finder videre, at selskabet ikke er berettiget til at foretage fradrag for det skyldige momsbeløb, da der ikke er tale om indkøb m.v. af varer, der anvendes til brug for selskabets momspligtige leverancer, jf. momslovens § 37, stk. 1, jf. momslovens § 37, stk. 2, nr. 3.\nEndelig finder retten, at selskabet ikke på tidspunktet for de enkelte indførsler har oplyst momsregistreringsnummeret, der er udstedt i et andet EU-land, for virksomheden, som får leveret varerne efter lovens § 34, stk. 1, nr. 1-3, og at betingelsen i momsbekendtgørelsens § 73a, litra b således ikke er opfyldt. Der kan derfor ikke indrømmes fritagelse for afgift efter momslovens § 36, stk. 1, nr. 5.\nParterne er enige om den beløbsmæssige opgørelse af både toldkravet og momskravet.\nLP har forklaret, at han er direktør i H1 A/S. Han havde arbejdet for tre lokale firmaer, inden han den 1. maj 1985 startede op som selvstændig. I dag er der cirka 20 ansatte i H1 A/S. De beskæftiger sig med alle mulige opgaver indenfor transport og logistik.\nDe blev kontaktet af JV. Han havde kendt JV i mange år. JV var i gang med et større set-up, og JV spurgte, om de ville være en del af det. De skulle udelukkende fortage fortoldningerne. De har ikke transporteret eller oplagret noget. Det eneste de har foretaget sig er papirarbejdet. Varerne har kun været på danske grund i kort tid i Padborg. H1 A/S har aldrig haft rådighed over varerne.\nDe fik fra JV og G3 GmbH besked via telefonen og via papirer om, at der nu var en bil med varer på vej til Padborg, hvorefter de lavede papirerne. De modtog kopier af papirerne fra Hamborg. Det er de papirer, der er indsat i ekstrakten fra side 73 og frem. Til et forsendelsesdokument var de anført som varemodtager. Det er normal kutyme at anføre dette. De har hverken set eller rørt varerne.\nDe agerede som underleverandører og på JVs instruktioner. Dette gjorde de på baggrund af den e-mail, som de fik fra JV den 2. marts 2011 og på baggrund af telefonopkald. Medarbejderen ST er meget omhyggelig med sit arbejde, og han bad derfor JV om at sende en e-mail. Omkring det tidspunkt var det nyt for dem, at man skulle have en fuldmagt for at kunne indfortolde noget i en andens navn. Det var derfor, at ST bad om at få tilsendt en e-mail. Det var ikke underligt, at de fik e- mailen fra en anden end G1 A/S. Det sker tit. De laver ofte opgaver, som de får via andre.\nDet var hans indtryk, at JV havde sit bagland i orden. JV/G2 A/S og LK/G1 A/S var meget tætte. De to selskaber boede i samme hus og ringede op fra samme telefonnummer. De må alle have vidst, hvad der foregik. Der var ikke nogle alarmklokker, der ringede. Havde der været det, var de naturligvis stoppet.\nHan havde på intet tidspunkt direkte kontakt med G1 A/S omkring dette, og der blev på intet tidspunkt rettet henvendelse til dem fra G1 A/S.\nI marts 2011 gik det hele utrolig stærkt. Der kom mange containere. Alt kørte bare efter JVs e-mail af 2. marts 2011. H1 A/S fremsendte fortoldningsbilagene både elektronisk og via almindelig post til G2 A/S.\nHan kendte virksomheden G1 A/S af navn. Det var et anden generations-familievirksomhed, der udførte transport, spedition og logistik. På daværende tidspunkt havde virksomheden nok 50 lastbiler, og det var en stor virksomhed i området. H1 A/S fik et brev fra SKAT, og ST forsynede SKAT med alt, hvad de efterspurgte. De blev afholdt et møde med SKAT. Mødet foregik i en venlig tone. Ved afslutningen af mødet, sagde han, at han gerne ville vide, om H1 A/S havde gjort noget forkert, hvilket de to repræsentanter fra SKAT sagde nej til. Under mødet fik SKAT forevist fuldmagten/e-mailen af 2. marts fra JV. Medarbejderne fra SKAT sagde, at alt var i orden\nDet er korrekt, at der medio februar 2011 blev afholdt et møde med deltagelse af ham, ST, G3 GmbH og JV. Der var ikke deltagere fra G1 A/S. De aftalte på dette møde, at H1 A/S skulle stå for indfortoldningerne.\nDe papirer der lå til grund for fortoldningerne kom fra G2 A/S og G3 GmbH. Der kom ikke papirer fra G1 A/S. H1 A/S opkrævede et gebyr på 95 euro for at lave fortoldningen. Dette beløb blev faktureret hos G3 GmbH i Hamborg, hvorefter H1 A/S lavede en kreditnota på 100 kr. + moms til JV, som betaling af henvisningskommission.\nDet var 63 fortoldninger. Det var G1 A/Ss varer i det øjeblik, at varerne blev fortoldet. Det var G1 A/S, der skulle betale told og moms, men told og moms skulle endeligt betales af G3 GmbH.\nI det første tilfælde, hvor H1 A/S stod anført som varemodtager, hæftede og betalte H1 A/S overfor SKAT. Efter betalingen fik de pengene til fortoldningen af G3 GmbH.\nVed indfortoldningerne til SKAT vedlagde de ikke e-mailen af 2. marts 2011. Fuldmagten skal blot fremvises, hvis man bliver spurgt. Den skal ikke vedhæftes nogen steder. Det er heller ikke muligt at vedhæfte den. Første gang SKAT så fuldmagten var nok i forbindelse med mødet den 13. april 2011.\nEfter hans opfattelse udgør e-mailen af 2. marts 2011 dokumentation for en fuldmagt. De er ikke i besiddelse af andre ting end denne e-mail, og der var ikke kontakt med G1 A/S.\nH1 A/S var klar over, at der ved anvendelse af kode 40000 skal betales fuld moms og told. Det var hans opfattelse, at det var G1 A/S, der skulle betale dette.\nST har forklaret, at han er ansat hos H1 A/S, og at han har været ansat i godt og vel 13 år. Han har været speditør i omkring 6 år, og han varetager bl.a. fortoldnings- og logistikopgaver.\nDe blev kontaktet af JV, og der blev arrangeret et møde med dem, G3 GmbH og JV. Mødet blev afholdt på en lørdag. Det var et godt møde. G3 GmbH fortalte bl.a., at de tidligere havde indfortoldet via et hollandsk firma, og efterfølgende med et tysk firma, og at de var trætte af ekspeditionstiderne, hvorfor de havde undersøgt mulighederne for at få varerne sendt direkte til Y5-by. G3 GmbH havde fra R1 fået oplysninger om, hvad der skulle til for kunne etablere et dansk firma. Under mødet fortalte han lidt om koderne 4000 og 4200. Da G3 GmbH fik oplysninger om, at de ved en anvendelse af kode 4200 skulle oplyse, hvem slutkunderne var, sagde G3 GmbH, at dette ikke var muligt. Han forklarede dem derfor, at der så kun var kode 4000 tilbage. På mødet talte de også om, at G3 GmbH måske kunne anvende G2 A/S som agentur. Det betyder, at der laves en samarbejdsaftale om, at der indfortoldes i eget navn og for egen regning. Den aftale ville G3 GmbH lave med G2 A/S, mens H1 A/S skulle være fortoldningsagenter. Der blev taget skridt til, at G3 GmbH skulle oprette en dansk afdeling, og at der skulle indgås en agentaftale mellem G2 A/S og G3 GmbH.\nDet er korrekt, at de stod som varemodtager på et af forsendelsesdokumenterne. Det begyndte at gå stærkt, idet containerne skulle afskibes fra Kina. Man fandt ud af, at G2 A/S ikke havde importørregistrering og kunne derfor ikke indfortolde. Som en løsning valgte de at tage den første levering over H1 A/S, mod at G3 GmbH stod inde for betaling af moms og afgifter. Det fortsatte i samme hurtige tempo, og JV havde stadig ikke styr på sin importørregistrering. JV ringede til dem og sagde, at han havde snakket med G1 A/S, der havde en importørregistrering, og at de derfor kunne anvende G1 A/Ss navn. Han præciserede overfor JV, at han ville have dette på skrift, og JV fremsendte derfor e-mailen af 2. marts 2011.\nHan var i den tro, at der var en form for agenturforhold mellem G3 GmbH og G2 A/S, ligesom han troede, at G2 A/S havde lavet en aftale med G1 A/S. H1 A/Ss opgave var at få papirerne fra G2 A/S. I starten modtog han papirerne delvist fra JV og delvist fra Hamborg, men efterhånden som tiden gik, kom det hele fra JV. I starten var der ikke helt styr på tingene, og det var derfor, at der også kom noget direkte fra Hamborg.\nHan vedlagde ikke fuldmagten ved de løbende indberetninger til SKAT. Man kan ikke vedhæfte noget i indberetningerne. Man kan blot udfylde nogle faste felter og afkrydsningsbokse.\nVarerne kom kun til Padborg toldplads, hvorefter bilen med varerne vendte rundt og kørte sydpå igen.\nDe anførte G1 A/S som importør på baggrund af e-mailen fra JV og telefonsamtaler med JV. Han havde mange samtaler med JV. JV ringede som regel og fortalte, at der nu var en container på vej. JV spurgte ham så, om han ikke lige kunne lave dokumenterne. Der var ingen kommunikation med nogen fra G1 A/S.\nI starten lavede han oversigtsopstillinger over fortoldningerne. Disse sendte han også til Mail 5. Han fik ikke henvendelser fra G1 A/S.\nSenere gik han over til at lave Excel ark. Disse blev også sendt til en mailadresse hos G1 A/S.\nDet var hans indtryk, at JV havde fået tilladelse fra G1 A/S til at anvende deres navn. G1 A/S var anført som cc-modtager på fuldmagten og listerne, og der kom ingen reaktion fra G1 A/S.\nSKAT spurgte til toldværdideklarationerne og fuldmagten. Da SKATs medarbejdere så fuldmagten, sagde de, at det var godt, at de havde fuldmagten, da der så var styr på tingene. De spurgte ind til, om de havde lavet noget forkert, og om de kunne fortsætte med det, som de lavede. Medarbejderne fra SKAT sagde, at alt var i orden.\nDer var intet, der fik ham til at tvivle på, om det, som de foretog sig, var i orden. I branchen er det naturligt at modtage opdrag fra en anden speditør og varetage nogle opgaver for denne.\nI det tilfælde hvor H1 A/S selv stod som varemodtager, betalte H1 A/S SKAT for told og moms, og G3 GmbH betalte så pengene til H1 A/S. G3 GmbH skulle som endelig slutbruger stå for den endelige betaling af told og moms.\nHan ville have det på skrift fra JV, da JV var ordregiveren. Han fik ikke noget fra G1 A/S, men G1 A/S var cc-modtager på e-mailen fra JV.\nHan så ikke nogen aftale mellem G2 A/S og G1 A/S, og han så heller ikke en aftale mellem G3 GmbH og G1 A/S om, at G3 GmbH skulle refundere udlagt told og moms. Han spurgte ikke til det.\nDet er korrekt, at hans e-mail af 7. marts 2011 ikke ses at være sendt til G1 A/S. Ugeopgørelsen i Excel sendt med e-mail af 21. marts 2011 er sendt cc til Mail 5 Det var den e-mail, som han kunne finde frem i forbindelse med forberedelse af sagen. Der er løbende afsendt lignende e-mails, men det kan han ikke dokumentere.\nMan hæfter overfor SKAT, når man står som varerkøber i fortoldningspapirerne. At betalingen i sidste ende kommer fra G3 GmbH betyder ikke noget i forhold til hæftelsen overfor SKAT. Ved de øvrige fortoldninger er det G1 A/S, der hæfter overfor SKAT, da de står som varekøbere på alle andre end den første fortoldning.\nNu har SKAT ændret reglerne, således at man i dag skal fremvise fuldmagten. Han bad JV om at sende e-mailen for at sikre, at de ikke kunne komme til at stå i den situation, som de netop står i.\nJV har forklaret, at han var ansat hos G2 A/S.\nHan har arbejdet i branchen siden 1970´erne. Han blev selvstændig i 1983, og alt gik godt indtil 1992, hvor han mistede en del kunder, da grænserne åbnede. Han arbejdede derefter som konsulent ved flere forskellige virksomheder. I 2010 blev han ansat i G2 A/S i forbindelse med opstarten af denne virksomhed.\nHan ansatte IH hos G2 A/S, og der var gennem IH, at han stiftede bekendtskab med G3 GmbH. IC fra G3 GmbH fortalte, at G3 GmbH havde problemer med at få klarereret deres containere i Hamborg på grund af arbejdspres. Han tilbød at se på, om han kunne finde en løsning for G3 GmbH. Han spurgte H1 A/S om de ville være behjælpelige med indfortoldning. G2 A/S skulle sørge for, at G3 GmbH blev importørgodkendt i Danmark. Imidlertid gik alting pludselig meget stærkt og et skib med mange containere nærmede sig. Han kunne ikke få G3 GmbH importørgodkendt. Han forsøgte så selv at blive importørgodkendt, men det nåede han ikke. Han spurgte derfor LK. Han sagde til ham, at der var nogle container, der skulle ind, og om han måtte indfortolde containerne i G1 A/Ss navn. Det sagde LK ja til. Tanken var, at G1 A/S skulle betale told og afgifter til SKAT, men at han skulle betale dem forlods. Han betalte også 1,3 mio. kroner forlods til dem, hvilket man kan se at sagens bilag, ekstraktens side 594 og 595. G2 A/S overførte pengene til G1 A/S. G2 A/S har ikke fået pengene tilbage, og han ved ikke, hvad der er sket med pengene. De er nok indgået i en konkurs hos G1 A/S.\nBaggrunden for hans e-mail af 2. marts 2011 var, at han havde fået et ok fra LK, og at han derfor gav denne besked videre til H1 A/S.\nErklæringen af 9. november 2011 er ikke korrekt. Efter mødet ved SKAT blev han pålagt at skrive under på erklæringen af 9. november 2011. Det var LK, IS og ejeren af G2 A/S, der sagde at han skulle underskrive. Han var presset på det tidspunkt. Han var ude i tovene. Han har ikke forfattet erklæringen. På det tidspunkt havde han det så dårligt. G2 A/S gik ned.\nHan havde en mundtlig fuldmagt, så det er ikke rigtigt, det der er anført i erklæringen. Det er ikke rigtigt, at der blev stillet betingelser af LK. Der blev ikke stillet yderligere betingelser, og der blev først sagt stop, da toldvæsenet bragte tvivl om operationen. I den periode hvor det foregik, var det hans opfattelse at G1 A/S var enige. Det sidste afsnit om, at LK henvendte sig på hans kontor, er heller ikke korrekt.\nHan og LK havde fuld tillid til hinanden. LK blev lidt bange, da alt dette skete og reagerede derfor, som det fremgår af sagen. Det blev klart, at det var ham, der skulle tage ansvaret for det, der var sket. Han føler et vist ansvar for det skete, og det har knækket ham.\nDet samarbejde han havde med H1 A/S i marts måned gav ikke grund til at tro, at der var noget galt. Han havde ikke bekymringer. Det var først måneder efter, at han fandt ud af, at der var problemer. Han troede, at G1 A/S havde betalt told og moms. Tanken var, at G1 A/S skulle betale til SKAT, og at han så via G3 GmbH skulle betale G1 A/S.\nSKAT rejste krav på betaling af told 1,3 mio. kr. overfor G1 A/S. G1 A/S var vidende om dette. Han overførte penge til G1 A/S den 15. april 2011. Vedrørende betalingen af momsen, så var de ikke bedre vidende, end at de regnede med, at varerne blev ført tilbage til Hamborg, og at momsen derfor ikke skulle betales.\nDer var ingen fra G1 A/S tilstede på det møde, der blev afholdt medio februar. Han husker ikke, om der på dette møde blev drøftet noget om nogle koder. Han var ikke klar over, hvad koderne betød. Han har ikke arbejdet med fortoldning siden 1992, og han havde ikke forstand på det.\nHan deltog i et møde i april 2011. Der startede det hele, og der var der, at man skyndte sig at kaste skylden over på ham.\nSagsøgeren har i et påstandsdokument anført følgende hovedanbringender, der er gentaget og uddybet under hovedforhandlingen:\n2.1. Sagens ramme og tvistpunkter\nSagsøger har som direkte repræsentant, jf. toldkodeks artikel 5 i perioden 2.-25. marts 2011 foretaget 63 indfortoldninger på vegne af G1 A/S (herefter G1 A/S).\nSKAT og Landsskatteretten har imidlertid ved afgørelse af henholdsvis 20. april 2012 (bilag 1, ekstrakten side 564) og 11. marts 2011 (bilag 2, ekstrakten side 2) fundet, at sagsøger har angivet varerne omfattet af de 63 fortoldninger i egen navn og for egen regning, idet man ikke anser repræsentationsforholdet for behørigt dokumenteret.\nSKAT har således med henvisning til toldkodeks artikel 201, stk. 3 efteropkrævet sagsøger et toldbeløb på 1.310.503,40. Tilsvarende har SKAT efteropkrævet et importmomsbeløb på kr. 3.062.468,90 hos sagsøger, idet SKAT finder at sagsøger som følge af den påståede manglende dokumentation for repræsentationsforholdet tillige må anses som betalingspligtig for importmomsbeløbet, jf. momslovens § 46, stk. 4.\nSagsøger bestrider, at sagsøger kan anses som debitor for toldskylden i henhold til toldkodeks artikel 201, stk. 3, idet sagsøger på behørigvis har dokumenteret repræsentationsforholdet, ligesom sagsøger bestrider, at der er hjemmel til at opkræve importmomsbeløbet hos sagsøger.\nDet følger af toldkodeks artikel 201, stk. 3 (materialesamlingen side 8), at debitor for toldskyld opstået ved toldangivelse er klareren, hvilket jf. toldkodeks artikel 4, nr. 18 (materialesamlingen side 6) er "den person, der foretager toldangivelse i eget navn, eller den, i hvis navn toldangivelse foretages".\nDet er i sagen uomtvistet, at sagsøger har angivet de i sagen omhandlede fortoldninger i G1 A/Ss navn, og således har angivet sig selv som direkte repræsentant, jf. toldkodeks artikel 5, stk. 2, 2. led (materialesamlingen side 7) ved angivelse af repræsentationsstatus "2" i toldangivelsernes rubrik 14.\nUdgangspunktet er således i henhold til toldkodeks artikel 201, stk. 3, jf. toldkodeks artikel 4, stk. 1, nr. 18, at debitor for den i sagen opståede toldskyld er G1 A/S.\nDet følger imidlertid af toldkodeks artikel 5, stk. 4 (materialesamlingen side 7), at "Repræsentanten skal erklære at handle på den persons vegne, der repræsenteres, angive hvorvidt det drejer sig om direkte eller indirekte repræsentation og være i besiddelse af en fuldmagt". "Den person, der ikke erklærer, at han handler i en anden persons navn eller for en anden persons regning, eller som erklærer, at han handler i en anden persons navn eller for en anden persons regning, uden at være i besiddelse af en fuldmagt, anses for at handle i eget navn og for egen regning".\nVidere følger det af toldkodeks artikel 5, stk. 5, at "toldmyndighederne kan afkræve enhver person, der erklærer, at han handler i en anden persons navn eller for en anden persons regning, dokumentation for hans fuldmagt".\nToldkodeks oplister således to kumulative betingelser for, at repræsentanten skal anses for at handle som direkte repræsentant, og således følgelig ikke kan anses som debitor for toldskylden:\n1) repræsentanten skal erklære at handle som repræsentant, og\n2) repræsentanten skal kunne dokumentere fuldmagtsforholdet.\nDet er således, jf. toldkodeks artikel 5, stk. 4 og 5 udelukkende i den situation, hvor repræsentanten ikke erklærer, at handle som repræsentant eller ikke kan dokumentere fuldmagtforholdet, at repræsentanten kan anses for at handle i eget navn, og således må anses som debitor for den opståede toldskyld jf. toldkodeks artikel 201, stk. 3.\nDer er i sagen enighed om, at sagsøger ved angivelse af repræsentations status "2" i toldangivelsens rubrik 14 har erklæret at handle som direkte repræsentant, hvilket også følger direkte af gennemførelsesbestemmelsernes bilag 37 og 38 (materialesamlingen side 20 og 24).\nTvisten i nærværende sag består således i, hvorvidt sagsøger har dokumenteret, at sagsøger havde fuldmagt til at indfortolde de i sagen omhandlede varer i G1 A/S´s navn, således som omtalt i toldkodeks artikel 5, stk. 4 og 5.\nRetten bedes således i første række tage stilling til, hvorvidt det må anses for dokumenteret, at sagsøger havde den fornødne fuldmagt til at indfortolde de i sagen omhandlede varer til G1 A/S.\nDer er mellem parterne enighed om, at SKATs opkrævning af det samlede told- og importmomsbeløb er uberettiget, såfremt retten finder, at sagsøger havde den fornødne fuldmagt.\nHvis retten derimod finder, at sagsøger ikke havde den fornødne fuldmagt til at indfortolde varerne i G1 A/S´s navn, og sagsøger således må anses som debitor for toldskylden, skal retten i anden række tage stilling til, hvorvidt sagsøger tillige hæfter for det i sagen opkrævede importmomsbeløb, jf. momslovens § 46, stk. 4 (materialesamlingen side 197) eller toldlovens § 39, stk. 1 (materialesamlingen side 226).\n2.2. Fuldmagtsforholdets beståen\nSagsøger gør til støtte for den principalt nedlagte påstand gældende, at sagsøger havde fuldmagt til at indfortolde de i sagen omhandlede varer i G1 A/S´s navn.\nSagsøger gør til støtte herfor gældende, at fuldmagtforholdet er dokumenteret ved JVs e-mail til sagsøger af 2. marts 2011 (bilag 3, ekstrakten side 57), hvorved JV med cc til G1 A/S´s bogholder og administrerende direktør instruerede sagsøger om, at indfortolde de i sagen omhandlede varer i G1 A/S´s navn og CVR-nr.\n2.2.1. Retsgrundlaget for vurdering af fuldmagtforholdet\nEU retten, herunder toldkodeksen og gennemførelsesbestemmelserne indeholder ingen regulering af betingelserne for fuldmagtens stiftelse og beståen. Nationale danske regler og retspraksis finder derfor udfyldende anvendelse ved vurdering af, hvornår der må anses for at være etableret en retsstiftende fuldmagt.\nDet følger direkte af toldkodeks artikel 1 (materialesamlingens side 2) og artikel 4, nr. 23) (materialesamlingens side 6), at national regulering finder udfyldende anvendelse på de områder, hvor der ikke findes EU-retlig regulering. Sagsøger henviser videre til Carsten Willemoes Jørgensen, Toldskyldens opståen og ophør, side 83 (materialesamlingens side 168).\nSagsøger gør således gældende, at spørgsmålet om fuldmagtens stiftelse og beståen i nærværende sag skal afklares i henhold til national dansk ret og retspraksis.\nDer findes heller ikke i den nationale danske administrative regulering af toldområdet bestemmelser vedrørende betingelser for fuldmagtens form, stiftelse og beståen. Spørgsmålet må således afklares i henhold til dansk rets almindelige fuldmagtlære.\nDet forhold, at der ikke findes krav i forhold til fuldmagtens stiftelse og form, herunder f.eks. krav om at en fuldmagt skal være skriftlig understøttes tillige af retspraksis samt den juridiske litteratur.\nSagsøger henviser til SKM2008.517.LSR (materialesamlingen side 61- 62) samt Carsten Willemoes i Toldskyldens opståen og ophør, side 311 (materialesamlingen side 186).\n2.2.2. EU-Domstolens dom i sag 153/10, præmis 10 kan ikke tillægges betydning ved vurdering af fuldmagtforholdet\nLandsskatteretten har som begrundelse for sin afgørelse vedrørende fuldmagtforholdets beståen henvist til EU Domstolens afgørelse i sag 153/10, præmis 31 (materialesamlingen side 45) og konkluderer således alene med henvisning til førnævnte præmis 31, (bilag 2, side 21, ekstrakten side 22), at:\n"hændelsesforløbet op til selskabets oprettelse af de pågældende for- toldningsangivelser og e-mail af 2. marts 2011 fra G2 A/S om angivelse af G1 A/S som varemodtager, samt G1 A/Ss modtagelse af denne e-mail og manglende indsigelse [...] over for selskabet alene kan anses for at udgøre en formodning for, at selskabet har handlet i G1 A/Ss navn og for deres regning og ikke for en udtrykkelig fuldmagt hertil. "\nSagsøger bestrider, at EU Domstolens afgørelse i sag 153/10, præmis 31 kan tillægges betydning ved vurderingen af fuldmagtens stiftelse og beståen, således som antaget af Landsskatteretten.\nEU-Domstolens dom i sag 153/10, præmis 30-35 (materialesamlingen side 45) har følgende ordlyd:\n30 Toldkodeksen regulerer på udtømmende vis retten til toldrepræsentation. Kodeksens artikel 5, stk.~2, præciserer, at repræsentationen kan være direkte eller indirekte. Når repræsentationen er direkte, handler repræsentanten i en anden persons navn og for en anden persons regning. Når repræsentationen er indirekte, handler repræsentanten i eget navn, men for en andens regning. Medlemsstaterne kan desuden bestemme, at repræsentanten på deres område skal være en told klarerer.\n32 Det følger imidlertid såvel af forelæggelsesafgørelsen som af de indlæg, der er afgivet for Domstolen af SLE, at denne sidstnævnte indførte PS2 i eget navn og for egen regning, fordi Kongeriget Nederlandene på tidspunktet for denne indførsel, dvs. mellem november 2000 og maj 2001, kun tillod toldrepræsentation vedtoldklarerere.\n33 Det følger heraf, at SLE ikke over for de nederlandske toldmyndigheder kunne gøre en BTO gældende, for hvilken SCEE var modtager, idet SLE ikke handlede som repræsentant for SCEE.\n34 I denne henseende bevirker den omstændighed, at SCEE og SLE var del af samme koncern, eller at sidstnævnte var skatterepræsentant for førstnævnte i Nederlandene, ikke, at SLE er repræsentantsom omhandlet i toldkodeksens artikel 5.\n35 Det følger af disse betragtninger, at det andet spørgsmål skal besvares med, at toldkodeksens artikel 12, stk. 2, og gennemførelsesforordningens artikel 10 og 11 skal fortolkes således, at klarereren, der i eget navn og for egen regning foretager toldangivelsen, ikke kan påberåbe sig en BTO, som et selskab, hvormed klareren er forbundet, og i hvis opdrag klarereren har foretaget toldangivelsen, er modtager af og ikke klarereren selv.\nEU-Domstolens dom i sag 153/10, præmis 30-35 fastslår således, at der ikke kan "formodes" og anerkendes andre repræsentationsformer end det, som konkret og udtrykkeligt er angivet i toldangivelsen.\nHenset til at SLE i toldangivelserne netop ikke havde erklæret at handle som repræsentant for SCEE, kunne SLE desuagtet parternes koncernrelation ikke påberåbe sig den til SCEE udstedte bindende tariferingsoplysning under anbringende af, at SLE havde handlet som repræsentant for SCEE.\nEU-Domstolen tager imidlertid ikke stilling til, hvad der skal til for, at parterne må anses for at have etableret en retsstiftende fuldmagt, og dommen bidrager således ikke til vurderingen af fuldmagtens stiftelse og beståen således som antaget af Landsskatteretten.\nSagsøger henviser i denne forbindelse til Højesterets afgørelse i U.2012.3541H (materialesamlingen side 76), hvoraf det fremgår at Højesteret udleder samme fortolkningsbidrag som sagsøger af præmis 30-35 i EU-Domstolens dom i sag 153/10.\nSagsøger gør således gældende, at Landsskatterettens retsfølge, hvorved det konkluderes, at sagsøger ikke havde den fornødne fuldmagt til at indfortolde de i sagen omhandlede varer til G1 A/S ikke er korrekt, idet Landsskatteretten har vurderet fuldmagtens stiftelse og beståen på et forkert lovgrundlag.\nLandsskatteretten har ikke foretaget en vurdering af fuldmagtforholdets stiftelse og beståen i henhold til gældende nationale danske regler og praksis, men har derimod alene baseret sin afgørelse på præmis 31 i EU-Domstolen dom i sag 153/10, som imidlertid ikke bidrager til fortolkningen af, hvornår der må anses at være etableret en retsstiftende fuldmagt.\n2.2.3. Sagsøgers fuldmagt er stiftet ved G1 A/S´s passivitet - adfærdsfuldmagt\nI henhold til dansk retspraksis er det almindeligt anerkendt, at der kan etableres fuldmagt med særlig tilværelse på andet grundlag end ved direkteviljes erklæring fra hovedmanden.\nSagsøger henviser til støtte herfor til Henry Ussing i Aftaler på formue- rettens område, tredje udgave, s 299 (materialesamlingen side 134),\nLennart Lynge Andersen m.fl. i Aftaler og mellemmænd side 279-284 (materialesamlingen side 139-144), Mads Bryde Andersen i Grundlæggende aftaleret, side 285-287 (materialesamlingens side 151-153) samt Bernhard Gomard m.fl. i Almindelig kontraktsret side 217-219 (materialesamlingens side 163-165).\nDe kumulative betingelser for at der i henhold til praksis kan anerkendes hæftelse på grundlag af en adfærdsfuldmagt er således, at:\n1) der skal foreligge anden adfærd fra hovedmandens side, og\n2) der skal være grund til at give tredjemand føje til at regne med, at der består en fuldmagt.\nDet forhold at hovedmanden skal udvise en anden adfærd, vil ofte vise sig ved passivitet, jf. f.eks. U.1954.305H (materialesamlingen side 78- 79) U.1965.66H (materialesamlingen side 80 og 83) og U.1985.427V (materialesamlingen side 93-94).\nSagsøger gør således gældende, at G1 A/S ved ikke at komme med indsigelser over for sagsøger som følge af JVs e-mail til sagsøger af 2. marts 2011 (bilag 3), hvorved JV med cc til G1 A/S´s bogholder og administrerende direktør instruerer sagsøger om, at indfortolde de i sagen omhandlede varer i G1 A/S´s navn og CVR-nr. har udvist en sådan passivitet, at G1 A/S trods eventuel manglende viljeserklæring desuagtet er bundet af fuldmagten, og således må anses som rette debitor for toldskylden.\nSagsøger henviser til støtte herfor til U.1965.66H (materialesamlingen side 80 og 83), hvor en 21-årig tømmermester A, der var søn af tømrermester B og sønnesøn af tømrermester C, rettede henvendelse til en tømmerhandel H om levering af varer på kredit. Han fik samme måned på kredit leveret varer for ca. 7.000 kr., hvilke varer blev faktureret til hans firma som dog anvendte samme firmabetegnelse som farens og farfarens tømrervirksomhed. Tømmermester A gik ca. 1 måned senere konkurs, hvorefter B og C hæftede for betaling af varerne leveret på kredit til A, idet B og C havde kendskab til at A havde anvendt B og C´s firmabetegnelse for at opnå kredit.\nVidere henviser sagsøger til U.1965.823SH (materialesamlingen side 85-86), hvor et handelsfirma blev bundet af en ikke legitimeret kontorists bestilling af en telexannonce, idet handelsfirmaet ikke var kommet med indsigelser, og således havde forholdt sig passiv i forhold til en modtagen kopi af ordrebekræftelsen samt den efterfølgende faktura.\nSagsøger gør i tilknytning hertil gældende, at det må anses som skærpende omstændigheder, der understøtter G1 A/S´s hæftelse:\nat G1 A/S og G2 A/S (JV) var nærtstående forretningsforbindelser gennem mere end 30 år, som tillige indgik i kontorfællesskab. JV har ligeledes af flere omgange været ansat direkte hos G1 A/S koncernen. Se i den retning U.1969.380H (materialesamlingen side 87 og 91) samt U.1932.654.Ø (refereret i materialesamlingen side 142), hvor parternes nære forretningsforbindelser tillægges betydning ved vurderingen af fuldmagtens beståen.\nat G1 A/S forud for JVs e-mail af 2. marts 2011 havde drøftet indfortoldningsopgaven med JV, og således var bekendt med opgaven og formålet med e-mailen, jf. SKATs mødereferat fra mødet med G1 A/S den 5. april 2011 (side 1 i bilag 1 til sagens bilag 1 (ekstrakten side 578)).\nat G1 A/S som professionel vognmands- og speditørfirma var fuldt ud bekendt med betydningen af en sådan fuldmagt (instruks) samt konsekvenserne af indfortoldningerne i told- og momsmæssig henseende, hvorfor det må have været kendeligt for G1 A/S, at sagsøger ville iværksætte de i sagen omhandlede indfortoldninger, såfremt man ikke fremkom med indsigelser herimod.\nat G1 A/S fra henholdsvis G3 GmbH og G2 A/S har modtaget toldbeløbet på kr. 1.310.503,40 til indbetalings til SKAT - uden dog at indbetale eller tilbagebetale beløbet, jf. bilag 1 og 2 til sagens bilag 5 (ekstrakten side 594 og 595), samt bilag 6 til sagens bilag 1 (materialesamlingens side 596).\nSamtlige ovennævnte forhold understøtter tillige, at sagsøger havde føje til at regne med, at G1 A/S havde givet fuldmagt til, at de i sagen omhandlede varer kunne fortoldes i G1 A/S´s navn og cvr-nr.\nDet forhold, at sagsøger har haft føje til at regne med, at G1 A/S havde givet fuldmagt understøttes tillige af,\nat SKAT under hele forløbet i perioden fra den 5. april 2011 til den 10. november 2011 har anerkendt JVs e-mail af 2. marts 2011 (bilag 3 (ekstrakten side 57)) som behørig dokumentation for fuldmagtens beståen, jf. SKATs afgørelse af 20. april 2012 i sagen mod G1 A/S (bilag 7 (ekstrakten side 602- 603). SKAT har således ikke sat spørgsmålstegn ved validiteten af fuldmagten (bilag 3) førend JV i sidste time inden der blev gjort udlægsforretning mod G1 A/S, kom med en erklæring om, at G1 A/S alligevel ikke havde givet fuldmagt (bilag 2 til sagens bilag 1 (ekstrakten side 582)).\nat JV både forud for iværksættelse af indfortoldningerne og løbende mens indfortoldningerne stod på mundtligt har bekræftet fuldmagtsforholdet over for sagsøger.\nat Sagsøger uden at modtage indsigelser, efter angivelse af hver enkelt fortoldning sendte udskrift af angivelsen fra toldsystemet til G2 A/S, JV. I starten blev udskriften fremsendt efter udførelse af hver enkelt fortoldning, men efterfølgende blev det aftalt, at fortoldningerne blev samlet og fremsendt én gang om ugen. Tilsvarende blev der uden indsigelser løbende pr. e-mail fremsendt oversigtsopstillinger over fortoldningerne (bilag 8 (ekstrakten side 59)).\nat det i speditionsbranchen er helt almindeligt at modtage opdraget vedrørende indfortoldning af gods fra en anden speditør frem for den egentlige varemodtager.\nSagsøger bemærker i tilknytning hertil, at der i praksis alene stilles meget begrænsede krav til, hvornår tredjemand må anses for at have haft føje til at tro, at der forelå en fuldmagt, jf. således Lennart Lynge Andersen mf., Aftaler og mellemmænd, side 282 (materialesamlingen side 142).\nSagsøger gør sammenfattende gældende,\nat G1 A/S ved ikke at komme med indsigelser over for sagsøger som følge af JVs e-mail til sagsøger af 2. marts 2011 (bilag 3, ekstrakten side 57) sammenholdt med sagens øvrige omstændigheder har udvist en sådan passivitet, at G1 A/S trods manglende viljeserklæring er bundet af fuldmagten, og således må anses som rette debitor for toldskylden.\nat Sagsøger således har dokumenteret, at der forelå den fornødne fuldmagt til at indfortolde de i sagen omhandlede varer i G1 A/S´ navn (herefter G1 A/S), jf. toldkodeks artikel 5, stk.4.\nat sagsøger derfor ikke kan anses som debitor for toldskylden, jf. toldkodeks artikel, 201, stk. 3.\nDet bemærkes ex tuto, at det ikke kan komme sagsøger til skade, at SKAT på fejlagtigt grundlag frafaldt kravet overfor G1 A/S som retsmæssigt må anses som debitor for toldkravet. SKAT er i forhold til repræsentationsforholdet bundet af parternes indbyrdes retsstilling, i det omfang der fremlægges dokumentation herfor.\n2.3. Hæftelse for importmoms\nHvis retten mod forventning ikke finder det dokumenteret, at sagsøger havde den fornødne fuldmagt til at angive de i sagen omhandlede varer i G1 A/S´s navn, og sagsøger således må anses som rette debitor for toldskylden, gør sagsøger subsidiært gældende, at sagsøger ikke er betalingspligtig for den i sagen opkrævede importmoms.\nTil støtte for den i sagen subsidiære nedlagte påstand gøres det gældende, at sagsøger ikke hæfter for betaling af den i sagen opkrævede importmoms, jf. momslovens § 46, stk. 4 (materialesamlingen side 197) eller toldlovens § 39, stk. 1, nr. 1 (materialesamlingen side 226).\nPligten til at betale moms følger ikke som forudsat af Landsskatteretten af toldkodeks artikel 201 (materialesamlingen side 8), men følger derimod af momslovens § 12 (materialesamlingen side 192), som har følgende ordlyd:\n"Der betales afgift af varer, der indføres her til landet fra steder uden for EU"\nHæftelsen for importmomsbeløbet følger således heller ikke af toldkodeksets debitorbestemmelser, men derimod af de nationale hæftelsesbestemmelser i momslovens § 46, stk. 4 og toldlovens § 39, stk. 1.\nSagsøger gør på det grundlag gældende, at sagsøger således alene hæfter for den i sagen omhandlede importmoms, såfremt sagsøger må anses som betalingspligtig i henhold til momslovens § 46, stk. 4 eller toldlovens § 39.\nSagsøger henviser til støtte herfor til SKM2004.475.ØLR (materialesamlingen side 274 og 296), hvori det er fastslået, at hæftelsen for importmomsbeløbet ikke altid følger hæftelsen for toldbeløbet i henhold til toldkodeksens debitorbestemmelser.\n2.3.1. Sagsøger kan ikke anses som importør i henhold til momslovens § 46, stk. 4\nSagsøger gør til støtte for den subsidiært nedlagte påstand gældende, at sagsøger ikke kan anses som importør i henhold til momslovens § 46, stk. 4 (materialesamlingen side 197), og således ikke kan anses som betalingspligtig for det opkrævede importmomsbeløb.\nMomslovens § 46, stk. 4, vedrørende hæftelse for betaling af importmoms har følgende ordlyd\n"Betaling af afgift for varer, der indføres fra steder uden for EU, påhviler importøren."\nBestemmelsen fastslår således, at betalingspligten påhviler "importøren", men det er imidlertid hverken i lovforarbejderne eller i momslovens øvrige bestemmelser nærmere defineret hvem, der skal anses som "importør".\nMomslovens § 46, stk. 4 er en implementering af momssystemdirektivets artikel 201 (materialesamlingen side 223), der har følgende ordlyd:\n"Ved indførsel påhviler momsen den eller de personer, der i indførelsesmedlemsstaten er udpeget eller godkendt som betalingspligtige."\nMomssystemdirektivbestemmelser giver således ikke noget reelt fortolkningsbidrag til, hvordan begrebet "importør" skal defineres, idet momssystemdirektivet overlader et skøn til medlemsstaterne med hensyn til at udpege den betalingspligtige person.\n2.3.1.1. Fortolkning af importørbegrebet\nSagsøger gør gældende, at importørbegrebet, jf. momslovens § 46, stk. 4 skal fortolkes således, at "importøren" er den person, der har retlig råderet over varerne på importtidspunktet.\nDet er alene vareejer, der har retlig rådighed over varerne på importtidspunkt, og det er således alene vareejer, der kan anses som importør, og således alene vareejer der hæfter for importmomsen jf. momslovens § 46, stk. 4.\nEn ren ordlydsfortolkning og sproglig forståelse af importørbegrebet tilsiger, at det alene er vareejer, der importerer varer købt i tredjeland, der kan anses som importør. Begrebet importør defineres i Gyldendals ordbog (bilag 9, ekstrakten side 607) som "handlende, der importerer varer fra udlandet".\nEn sådan direkte fortolkning af importørbegrebet, hvorefter det alene er den person, der har retlig råderet over varen, der kan anses som importør i momslovens forstand understøttes tillige af momsfritagelsesbestemmelsen i momslovens § 36, stk. 1, nr. 5 (materialesamlingen side 194), hvor importørbegrebet tillige anvendes.\nMomslovens § 36, stk. 1, nr. 5, som har følgende ordlyd:\n5) når varen af importøren leveres videre til et andet EU-land, og denne levering er fritaget for afgift efter § 34, stk. 1, nr. 1-4, [...]"\nMomslovens § 34, stk. 1, nr. 1 (materialesamlingen side 193) fritager "levering af varer, der af virksomheden eller af erhververen eller for disses regning forsendes eller transporteres til et andet EU-land, når erhververen er momsregistreret i et andet EU-land [...]".\nLeveringsbegrebet defineres i momslovens § 4, stk. 1 (materialesamlingen side 190), hvoraf det fremgår, at der "ved levering af en vare forstås overdragelse af retten til som ejer af rådeover et materielt gode."\nMomsfritagelsesbestemmelsen i momslovens § 36, stk. 1, nr. 5 er således forbeholdt den person, der har retlig råderet over varerne, idet det alene er den person der har retlig råderet over varen, som kan foretage en "levering af varer" i momslovens forstand.\nSagsøger gør på den baggrund gældende, at det klart fremgår af momslovens § 36, stk. 1, nr. 5, at momslovens importørbegreb skal fortolkes således, at importøren er den person der har retlig råderet over varerne på indførselstidspunktet.\nAt det alene er den person, som har retlig rådighed over varen, der kan anses som importør i henhold til momslovens § 46, stk. 4 understøttes tillige af toldlovens § 29 (materialesamlingen side 225), hvoraf det følger, at varemodtager ved indførsel i erhvervsøjemed har pligt til at lade sig importørregistrere.\nToldlovens § 29, stk. 1 har følgende ordlyd:\n"Varemodtager, der er hjemmehørende i EU´s toldområde, og som i erhvervsmæssigt øjemed i det danske toldområde indfører varer, der ikke er i fri omsætning i EU´s toldområde, skal, før de importerer varer, anmelde sig til registrering hos told- og skatteforvaltningen. Ved indførsel af varer i erhvervsmæssigt øjemed forstås indførsel, der foretages af en virksomhed i eller for dennes bedrift. "\nEndelig understøtter retspraksis også, at en betalingspligtig importør, jf. momslovens § 46, stk. 4 må have en retlig råderet over varerne.\nSagsøger henviser til støtte herfor til højesterets afgørelse i U.2003.16/2H (materialesamlingen side 272), hvor højesteret stadfæstede Vestre Landsrets konklusion, hvor det netop blev fastslået, at en linieagent ikke hæftede for importmoms i forbindelse med et tyveri af et parti cigarretter, jf. momslovens § 46, stk. 4, idet agenten ikke havde retlig råderet over varerne.\nLinjeagenten hæftede derimod for betaling af importmomsen jf. toldlovens § 39, stk. 1, idet linjeagenten blev anset for at have haft fysisk råderet over varerne.\nLandsrettens anførte således i sin afgørelse:\n"Tobaksafgiftslovens § 31, stk. 2 hjemler en hæftelse for erhververen og den, der er i besiddelse af varerne, og momslovens § 46, stk. 4 hjemler en hæftelse for importøren. Sagsøgeren kan imidlertid som linjeagent for et rederi med de opgaver, der påhviler en linieagent, ikke være omfattet af nogen af de persongrupper, der omtales i de to lovbestemmelse, og der er derfor hverken efter tobaksafgiftsloven eller momsloven hjemmel til at pålægge sagsøgeren hæftelse for de i sagen omhandlede afgifter. "\nI overensstemmelse hermed fastslog Østre Landsret i SKM2004.475.ØLR (materialesamlingen side 274 og 296), at Københavns Havn hæftede for told, spiritusafgift, tobaksafgift og emballageafgift i anledning af tyveri af et parti spiritusvarer og to partier cigaretter fra Københavns Frihavn. Havnen hæftede derimod ikke for momsen af de stjålne cigaretter.\nLandsretten har herved lagt vægt på, at havnen ikke retligt kunne råde over cigaretterne. Landsretten fandt heller ikke, at den skete omladning og kortvarige opbevaring af cigaretterne, der foregik som led i den almindelige havnemæssige håndtering af varerne, indebar at havnen havde haft fysisk råderet over varerne således som forudsat i toldlovens § 39, stk. 1.\nTilsvarende har Skatteministeriet i forelæggelseskendelse SKM2014.278.ØLR (materialesamlingen side 324), hvor en speditør blev opkrævet told og importmoms for varer, som var omfattet af et T1-forsendelsesdokument, der ikke blev afsluttet forskriftmæssigt, anerkendt at speditøren ikke kan anses som betalingspligtig for importmomsen i henhold til momslovens § 46, stk. 4, idet speditøren ikke kunne anses som importør i momslovens forstand.\nDer fremgår således af Østre Landsrets forelæggelseskendelse:\n"I den danske told- og momslovgivning findes der to bestemmelser om betalingspligt og hæftelse i forbindelse med indførsel af importafgiftspligtige varer\nAf momslovens § 46, stk. 4 følger, at betaling af afgift af varer, der indføres fra steder uden for EU, påhviler importøren. H1 A/S har bestridt at være importør af de i sagen omhandlede varer i momslovens forstand, og Skatteministeriet har tiltrådt dette"\nSagsøger har ligesom linjeagenten i U.2003.16/2H og Københavns Havn i SKM2004.475.ØLR og ligesom den hovedforpligtigede speditør i SKM2014.278.ØLR ikke haft retlig råderet over de i sagen omhandlede varer, idet sagsøger på intet tidspunkt har erhvervet ejendomsretten over varerne.\nSagsøger kan således ikke anses som importør i momslovens forstand, idet sagsøgers involvering i sagen udelukkende har bestået i, at angive varerne i SKATs toldsystem efter direkte instruks fra JV, G2 A/S.\nSagsøger gør således på den baggrund gældende, at sagsøger ikke kan anses som betalingspligtig importør i henhold til momslovens § 46, stk. 4, idet sagsøger på intet tidspunkt har haft retlig råderet over de i sagen omhandlede varer.\nSagsøgtes anbringende hvorefter der sker en udvidelse af importørbegrebet i henhold til momslovens § 46, stk. 4 til også at omfatte andre personer end vareejer, som har retlig råderet over varerne, savner hjemmel, idet en sådan udvidelse af hæftelsen ikke kan skabes gennem praksis, men derimod vil kræve lovgivers udtrykkelige stillingtagen.\nDer foreligger således heller ikke i retspraksis fortilfælde for, at andre end vareejer kan anses som betalingspligtig importør i henhold til momslovens § 46, stk. 4.\nSagsøger gør i tilknytning hertil gældende, at en sådan udvidelse af importørbegrebet hvorefter afgiftspligtige speditionsvirksomheder som led i deres afgiftspligtige aktiviteter kan pålægges hæftelse for importmoms uden samtidig at være berettiget til fradrag for denne moms, vil være i strid med momssystemets grundlæggende principper, herunder lighedsprincippet og neutralitetsprincippet som tilsiger, at momsen ikke må hvile som en økonomisk belastning for de momspligtige virksomheder.\n2.3.1.2. Sagsøgtes fortolkning af importørbegrebet strider mod ligebehandlingsprincippet\nSom anført ovenfor overlader momssystemdirektivets artikel 201 (materialesamlingen side 223) et skøn til medlemsstaterne med hensyn til at udpege den betalingspligtige person.\nI henhold til omfattede EU Domstolspraksis er der imidlertid ikke overladt et frit skøn til medlemsstaterne, idet medlemsstaternes skøn altid skal udøves under hensyntagen til ligebehandlingsprincippet, som i relation til momslovgivningen kommer til udtryk ved neutralitetsprincippet.\nSagsøger henviser til støtte herfor til praksis vedrørende medlemsstaternes adgang til skønsmæssig fastlæggelse af grænserne for momsfritagelse efter bl.a. reglerne om sundhedsydelser indeholdt i momssystemdirektivets artikel 132, stk. 1, litra b og c tidligere 6. momsdirektivs artikel 13, pkt. A, stk. 1, litra b og c.\nDet fremgår klart af EU Domstolen praksis vedrørende rammerne for momsfritagelse af sundhedsydelser, at medlemsstaterne ved udøvelse af deres skønsmæssige beføjelser er bundet af ligebehandlingsprincippet, jf. Copygene A/S, sag C-262/08, præmis 64 (materialesamlingen side 352).\n"Når en afgiftspligtig anmoder om at blive anset for behørigt aner- kendt institution som omhandler i 6. Momsdirektivs artikel 13, punkt A, stk. 1, litra b, påhviler det de kompetente nationale myndigheder at overholde grænserne for den skønsbeføjelse, der er tildelt ved denne bestemmelse, og herved anvende de EU-retlige principper, navnlig ligebehandlingsprincippet, som på momsområdet kommer til udtryk i princippet om afgiftsneutralitet (jf. i denne retning Donier-dommen, præmis 69, og L.u.P. Dommen, præmis 48)"\nSagsøger henviser videre til EU Domstolens dom i sag C-45/01, Donier, præmis 69 (materialesamlingen side 369), sag C-106/05, L.u.P., præmis 48 (materialesamlingen side 382), samt sag C-498/03, Kingscrest, præmis 52 (materialesamlingen side 392), m.fl., som i overensstemmelse med Copygene-sagen fastslår, at medlemsstaterne ved deres udøvelse af skønsmæssige beføjelser er bundet og begrænset af ligebehandlingsprincippet.\nEU Domstolen har tillige på en lang række andre områder vedrørende grænserne for medlemsstaternes skønsmæssige beføjelse fastslået, at medlemsstaternes skønsmæssige beføjelser er begrænset af ligebehandlingsprincippet.\nEU Domstolen har således også i sag C-363/05 Morgan Flemming m.fl., som omhandlede den skønsmæssige beføjelse medlemsstaterne har til at definere, hvilke foreninger, der af national ret er omfattet af begrebet "investeringsforeninger", jf. 6. momsdirektivs artikel 13, pkt. B, litra d, nr. 6. fastslået, at medlemsstaterne klart er begrænset af ligebehandlingsprincippet, som på momsens område kommer til udtryk som neutralitetsprincippet.\nEU Domstolen har således i sag 363/05 Morgan Flemming m.fl., præmis 46 (materialesamlingen side 401-402) fastslået følgende:\n"46 Hvad for det andet angår princippet om afgiftsneutralitet i det fælles momssystem skal det bemærkes, at dette princip er til hinder for, at erhvervsdrivende, som udfører de samme transaktioner, behandles forskelligt i henseende til betaling af moms. Ifølge princippet er det imidlertid ikke nødvendigt, at der er tale om identiske transaktioner. Det fremgår nemlig af fast retspraksis, at princippet er til hinder for, at sammenlignelige tjenesteydelser, som konkurrerer indbyrdes, behandles forskelligt med hensyn til momsen (jf. bl.a. dom af 23.10.2003, sag 109/02, Kommissionen mod Tyskland, Sml. I, s. 12691, præmis 20, af 17.2.2005, sag C453/02, Linne Weber og Akritidis, Sml. I, s. 1131, præmis 24, Kingscrest Assosiates og Montecello-dommen, præmis 54, dom af 8.6.2006, sag C-106/05, L.u.P., Sml. I, s 5123, præmis 32, turnund Sportunion Waldburg-dommen, præmis 33, og Solleveld og van den Hout-van Eijnsbergen-dommen, præmis 39).\nSagsøger gør således gældende, at det i henhold til omfattende EU Domstolspraksis er fastslået, at medlemsstaterne ved udøvelse af deres skønsmæssige beføjelser er bundet og begrænset af ligestillingsprincippet, hvilket også gør sig gældende i forhold til medlemsstaternes udøvelse af deres skønsmæssige beføjelse til at udpege den betalingspligtige person i henhold til momssystemdirektivets artikel 201.\nBegrænsningen af medlemsstaternes skønsbeføjelse i henhold til moms- systemdirektivets artikel 201 må ses i sammenhæng med, at EU Domstolen i sag C-187/14, DSV Road, præmis 48-51 (materialesamlingen side 415) har fastslået, at det i henhold til momssystemdirektivets artikel 168, litra e alene er den person, som har retlig rådighed over varen, og således anvender varen i forbindelse med den afgiftspligtige persons afgiftspligtige transaktioner, der er berettiget til fradrag for momsbeløbet opstået i forbindelse med varens import til EU.\nSagsøger gør på den baggrund gældende, at det vil være i strid med ligestillingsprincippet, hvis sagsøger som toldspeditør vil blive anset som betalingspligtig importør i henhold til momslovens § 46, stk. 4, idet der i dette tilfælde vil ske forskelsbehandling af afgiftspligtige virksomheder, der udfører præcis samme transaktion, nemlig forskriftsmæssig indførsel af tredjelandsvarer.\nDen betalingspligtige importør som har retlig rådighed over varen, vil således ikke blive pålagt en afgiftsbyrde som følge af transaktionen, mens den betalingspligtige importør som ikke har retlig rådighed over varen, vil blive pålagt den fulde afgiftsbyrde.\nSagsøger gør videre gældende, at det forhold at sagsøger ved udøvelse af sine momspligtige aktiviteter bliver pålagt hæftelse importmoms uden samtidig af være berettiget til fradrag herfor ligeledes er i strid med momssystemet grundlæggelse neutralitetsprincip, som sikrer at afgiftsbyrden er neutral for enhver økonomisk virksomhed uanset dennes formål eller resultater forudsat, at virksomheden i sig selv er momspligtig, jf. således bl.a. EU Domstolens dom i AB SKF, C-29/08, præmis 56 (materialesamlingen side 426), Faxworld, C-137/02, præmis 37 (materialesamlingen side 436), Iverstand, C-435/05, præmis 22 (materialesamlingen side 441), Securenta, C-437/06, præmis 25 (materialesamlingen side 451) og SALIX, C-102/08, præmis 71 (materialesamlingen side 465).\nDet fælles momssystem har således til formål at sikre, at afgiftsbyrden er neutral for momspligtige virksomheder, idet momsen netop har karakter af en omsætningsafgift, som alene skal påhvile forbrugeren.\nImportmomsen vil således blive en økonomisk belastning for sagsøgers momspligtige virksomhed, som alene vil kunne indhente det tabte over den fremtidige generelle prisfastsættelse med forringet konkurrenceevne til følge, hvilket helt grundlæggende er i strid med neutralitetsprincippet.\nSagsøger gør således sammenfattende gældende, at der ikke er hjemmel til at pålægge sagsøger hæftelse for den i sagen opståede importmoms i henhold til momslovens § 46, stk. 4, idet sagsøger ikke kan anses for at have haft den fornødne retlig rådighed over varerne til, at kunne anses som importør i momslovens forstand.\n2.3.2. Sagsøger hæfter ikke for importmomsen i henhold til toldlovens § 39\nSagsøgte har videre gjort gældende, at sagsøger alternativt hæfter for den i sagen opkrævede importmoms i henhold til de supplerende hæftelsesbestemmelser i toldlovens § 39, stk. 1, nr. 1 (materialesamlingen side 226).\nSagsøger bestrider, at sagsøger hæfter for den i sagen opkrævede importmoms i henhold til toldlovens § 39, stk. 1, nr. 1, idet sagsøger ikke kan anses for at have indført eller ladet de i sagen omhandlede varer indføre.\nToldlovens § 39, stk. 1 har følgende ordlyd:\n1. Den, der i det danske toldområde indfører eller lader indføre varer, som ikke er i fri omsætning i EU´s toldområde.\n2. Den, der råder over varer, for hvilke der er meddelt betinget told- og afgiftsfrihed.\n3. Den, der råder over varer, som i uberettiget stand eller mod told- og afgiftsgodtgørelse er under udførsel fra det danske toldområde med henblik på udførsel fra EU´s toldområde.\n4. Føreren eller ejeren af et befordringsmiddel, hvor varer, for hvilke der ikke er betalt told eller afgifter eller betinget told- og afgiftsfri varer transporteres. Tilsvarende gælder den person, der har rådighed over et sådant befordringsmiddel.\nAf forarbejderne til toldlovens § 39, stk. 1 fremgår det direkte, at hæftelse i henhold til denne bestemmelse kræver rådighed over varen på tidspunktet for told- og afgiftsbeløbet opståen.\nFolketingstidende 1993/94, tillæg A, sp. 1416 vedrørende LF79 har følgende ordlyd (materialesamlingen side 235):\n"§ 39 er ikke en toldskyldsregel, men en hæftelsesregel, som har til formål at præcisere, at personer i bestemte situationer hæfter for told og afgifter for de varer, som de i den givne situation råder over. "\nTilsvarende er det også i retspraksis fastslået, at hæftelse i henhold til toldlovens § 39, stk. 1 forudsætter fysisk råderet over varerne på tidspunktet for told- og afgiftsbeløbet opståen, jf. herved U.2003.16/2H (materialesamlingen side 272-273) og SKM2004.475.ØLR (materialesamlingen side 274 og 296).\nSagsøger gør således gældende, at sagsøger ikke har haft den nødvendige råderet over de i sagen omhandlede varer til, at kunne anses for at have indført eller ladet de i sagen omhandlede varer indføre, jf. toldlovens § 39, stk. 1, nr. 1.\nTil støtte herfor gør sagsøger gældende, at sagsøger på intet tidspunkt har haft retlig råderet over varerne, ligesom sagsøger ikke har haft fysisk råderet over varerne, idet sagsøger på ingen måde har været involveret i transport eller opbevaring af de i sagen omhandlede varer.\nSagsøgers involvering i sagen har alene bestået i, at sagsøger som underleverandør til den kontraherende speditør G2 A/S har angivet varerne i SKATs toldsystem for et beskedent gebyr på kr. 95 EUR. pr. angivelse.\nSagsøger henviser som dokumentation herfor til T1-forsendelsesdokumenterne og CMR-fragtbrevene (bilag A-F, ekstrakten side 73-539), hvoraf det fremgår, at den tyske speditør G5 W, Y6-adresse, var hovedansvarlig for transporten af varerne, mens den fysiske transport blev udført af forskellige uafhængige udførende vognmænd.\nDet forhold, at sagsøger i toldmæssig henseende må anses for at have angivet toldangivelserne i eget navn og for egen regning, såfremt retten mod forventning ikke finder fuldmagtforholdet behørigt dokumenteret, ændrer ikke på det forhold, at sagsøger de facto hverken har haft retlig eller faktisk råderet over varerne, og således ikke hæfter for importmomsbeløbet i henhold til toldlovens § 39, stk. 1, nr. 1.\nTilsvarende kan det ikke som påstået af sagsøgte tillægges betydning, at sagsøger er angivet "varemodtager" i T1 forsendelsesdokumenterne, idet dette forhold naturligvis heller ikke ændrer på det faktum, at sagsøger hverken har haft retlig eller faktisk råderet over varerne, og således ikke hæfter for importmomsbeløbet i henhold til toldlovens § 39, stk. 1, nr. 1.\nSagsøger bemærker i tilknytning hertil, at det i praksis er almindeligt anvendt at indsætte toldspeditøren som varemodtager i forsendelsesdokumenterne. De i sagen omhandlede varer har aldrig været i sagsøgers varetægt.\nSagsøger har således ikke som påstået af sagsøgte haft den fornødne rådighed over varerne til, at kunne indføre eller lade varerne indføre, således som beskrevet i toldlovens § 39, stk. 1, nr. 1.\nSKAT burde således med henvisning til de supplerende hæftelsesbestemmelser i toldlovens § 39, stk. 1 rettelig have rettet kravet mod G3 GmbH, som havde den retlige råderet over varerne eller mod den udførende transportør, som havde den faktiske råderet over varerne.\nDet kan ikke komme sagsøger til skade at SKAT ved en fejl har rettet importmomskravet mod en forkert person, og således ikke længere har mulighed for at indkræve importmomsbeløbet.\nSagsøger gør således opsummerende gældende, at sagsøger ikke kan anses som betalingspligtig i forhold til momsbeløbet, jf. hverken momslovens § 46, stk. 4 eller toldlovens § 39, stk. 1. nr. 1, idet sagsøger ikke har haft den fornødne retlige eller faktiske råderet over varerne.\nSagsøgte har i et påstandsdokument anført følgende hovedanbringender, der er gentaget og uddybet under hovedforhandlingen:\nSagen angår, om sagsøgeren hæfter for betaling af told og importmoms af varer omfattet af 63 indfortoldninger af importafgiftspligtige (dvs. told- og momspligtige) tekstilvarer fra Kina, som blev foretaget af sagsøgeren i perioden 2. marts 2011 - 25. marts 2011 i SKATs elektroniske toldsystem.\nVarerne blev importeret fra Kina til Hamburg og herfra videretransporteret til Padborg med sagsøgeren som angivet varemodtager i tolddokumenterne, hvorfra de angiveligt skulle videresendes til aftagere i Sydeuropa. Ifølge det oplyste var varerne under transporten fra Tyskland til Danmark omfattet af en ekstern fællesskabsforsendelse (T1-forsendelse), dvs. der var ikke betalt told og moms af varerne, som således ikke var i fri omsætning i EU's toldområde, da de ankom til Danmark. Det fremgår af rubrik 8 i samtlige forsendelsesdokumenter, at sagsøge- ren var angivet som varemodtager.\nSagsøgerens efterfølgende indfortoldninger af varerne i Danmark var en indfortoldning til fri omsætning i EU's toldområde, dvs. der skulle betales told og moms af varerne ved indfortoldningen.\nAf fortoldningsdokumenterne fremgår i rubrik 14, at sagsøgeren er angivet som klarerer/repræsentant. Det fremgår videre af rubrikken, at der som repræsentationsstatus er anført 2, hvilket står for direkte repræsentation. I rubrik 8 for varemodtager er angivet SE-nummer ...11, som er G1 A/S' (herefter G1 A/S) SE/CVR-nummer.\nAf sagen fremgår, at G1 A/S aldrig har accepteret at skulle stå som im- portør/modtager af de omhandlede varer. Selskabet har derfor afvist at skulle betale told og moms af varerne. Dette fremgår af en række af underbilagene til SKATs afgørelse i bilag 1. Af skrivelse af 18. april 2011 fra direktør LK til G2 A/S fremgår, at G1 A/S afviser at have givet tilladelse til import af de omhandlede varer i selskabets navn.\n1. Vedrørende toldkravet\nDet gøres gældende, at sagsøgeren er debitor for toldskylden vedrørende de i sagen omhandlede varer på kr. 1.310.503,40 i medfør af toldkodeksens artikel 201, stk. 3, 1. pkt. Det gøres herved gældende, at sagsøgeren under de i sagen foreliggende omstændigheder skal anses for klarerer, jf. toldkodeksens artikel 4, nr. 18, jf. artikel 5, stk. 4, idet sagsøgeren ikke var i besiddelse af en fuldmagt fra det selskab, G1 A/S, i hvis navn sagsøgeren foretog de omhandlede indfortoldninger. Sagsøgeren har ikke godtgjort, at G1 A/S på noget tidspunkt gav en sådan fuldmagt - hverken udtrykkeligt eller stiltiende - og sagsøgeren havde ikke noget grundlag for at antage, at en sådan fuldmagt var givet. Sagsøgeren skal derfor anses for at have handlet i eget navn og for egen regning, jf. toldkodeksens artikel 5, stk. 4, og dermed klarerer, jf. artikel 4, nr. 18. Da sagsøgeren skal anses for klarerer, er sagsøgeren tolddebitor, jf. herved f.eks. U2012.3541H.\nDet bemærkes, at det er ubestridt i sagen, at der er opstået toldskyld ved de foretagne indfortoldninger, lige som opgørelsen af toldkravet er ubestridt.\n2. Vedrørende momskravet\nDer opstod pligt til at betale moms af de omhandlede varer ved indførslen her til landet, jf. momslovens § 12. Det gøres gældende, at sagsøgeren er betalingspligtig for importmomsen af varerne i medfør af momslovens § 46, stk. 4, idet sagsøgeren under de foreliggende omstændigheder skal anses for den, der har ladet varerne indføre til Danmark. Det er således sagsøgeren, der foretog indfortoldningerne over for de danske toldmyndigheder, og som nævnt anses sagsøgeren i toldmæssig henseende for at have handlet i eget navn og for egen regning ved indfortoldningerne. Endvidere bemærkes, at sagsøgeren var angivet som varemodtager i tolddokumenterne vedrørende T1-forsendelserne af varerne fra Tyskland til Danmark.\nDet gøres endvidere gældende, at sagsøgeren hæfter for momsen i medfør af toldlovens § 39, stk. 1, nr. 1. Efter bestemmelsen hæfter "den, der i det danske toldområde indfører eller lader indføre varer, som ikke er i fri omsætning i EU's toldområde." Det gøres gældende, at sagsøgeren - som følge af, at sagsøgeren foretog indfortoldningerne ved varernes ankomst til Danmark, og at sagsøgeren skal anses for klarerer vedrørende indfortoldningerne - må anses for omfattet af hæftelsesreglen i toldlovens § 39, stk. 1, nr. 1. Det gøres gældende, at sagsøgeren rådede over varerne ved at lade dem indfortolde og ved at stå som varemodtager i T1-forsendelsesdokumenterne. Bestemmelsen i § 39, stk. 1, nr. 1, omfatter således også den, der som klarerer foretager indfortoldninger af told- og momspligtige varer over for de danske told- og skattemyndigheder i forbindelse med indførslen af sådanne varer til Danmark. Videre bemærkes, at sagsøgeren som nævnt var angivet som varemodtager i tolddokumenterne vedrørende T1-forsendelserne fra Tyskland til Danmark.\nDet følger af artikel 201, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, at debitor for toldskylden er klarereren. Ifølge artikel 4, nr. 18, er klarereren den person, der foretager toldangivelsen i eget navn, eller den, i hvis navn toldangivelsen angives.\nAf fortoldningsdokumenterne fremgår i rubrik 14, at SE-nummer ...13 var angivet som klarerer, og at der var talerepræsentationsstatus 2. H1 A/S har SE-nummer ...13 Af rubrik 8 fremgår, at varemodtageren var SE-nummer ...11. G1 A/S havde SE-nummer ...11.\nRepræsentationsstatus 2 er direkte repræsentation, hvilket efter reglerne i artikel 5, stk. 2, medfører, at repræsentanten handler i en andens navn og for en andens persons regning. Af artiklens stk. 4, 2. led fremgår, at den person der erklærer, at han handler i en andens navn eller for en anden persons regning, uden at være i besiddelse af en fuldmagt, anses for at handle i eget navn og for egen regning.\nDa H1 A/S har angivet repræsentationsstatus 2, vil H1 A/S således være debitor for toldskylden, med mindre det kan lægges til grund, at H1 A/S havde den fornødne fuldmagt til at indfortolde varerne i G1 A/S´ navn.\nEfter forklaringerne lægger retten til grund, at H1 A/S oprettede fortoldningsangivelserne ud fra de oplysninger, som JV havde givet dem dels mundtligt og dels ved e-mail af 2. marts 2011.\nI e-mailen af 2. marts 2011 er der under "emne" anført "indfortoldning". E- mailen er sendt til LP, H1 A/S, mens Mail 1, Mail 2 og G3 GmbH er angivet som cc-modtagere. I teksten anføres, at fortoldningen skal laves til G1 A/S, og at varen skal genudføres til G3 GmbH. I e-mailen er der intet konkret anført omkring forsendelserne, herunder antallet af forsendelser, ligesom det ikke fremgår, at der skulle være tale om en fuldmagt, og at JV var berettiget til at indgå aftaler om fuldmagt på vegne G1 A/S.\nEfter forklaringerne fra LP og ST kan det lægges til grund, at H1 A/S ikke søgte nærmere afklaring af e-mailens indhold og omfang, og at ingen af disse på noget tidspunkt kommunikerede direkte med nogen fra G1 A/S omkring e-mailen og forholdet i øvrigt.\nSom også anført af Landsskatteretten findes hændelsesforløbet op til oprettelsen af fortoldningerne og e-mailen af 2. marts 2011, og det faktum at e-mailen af 2. marts 2011 og en ugeliste for uge 11, dateret 21. marts 2011, blev fremsendt cc til forskellige e-mailadresser hos G1 A/S, uden at G1 A/S fremsatte indsigelser over for H1 A/S, at udgøre en formodning for, at H1 A/S handlede i G1 A/S´ navn og for deres regning. Denne formodning kan imidlertid ikke sidestilles med eller karakteriseres som en udtrykkelig fuldmagt hertil, hvilket må kræves i den pågældende situation.\nSamlet findes H1 A/S ikke at have godtgjort, at de foretog sig det fornødne for at sikre sig, at G1 A/S var indforstået med den anvendte fremgangsmåde, og retten finder det ikke godtgjort, at H1 A/S havde fornøden fuldmagt til at indfortolde varerne i G1 A/S´ navn.\nForklaringen fra JV om, at erklæringen af 9. november 2011 er usand, kan ikke ændre herpå, da H1 A/S allerede på tidspunktet for fortoldningerne ikke var i besiddelse af den fornødne fuldmagt.\nEfter sagens udfald og omfang sammenholdt med parternes påstande, skal H1 A/S betale sagsomkostninger til Skatteministeriet med i alt 144.000 kr. Beløbet dækker udgifter til advokatbistand.\nBeløbet til dækning af udgifter til advokatbistand er fastsat med tillæg af moms, da Skatteministeriet ikke er momsregistreret.\nH1 A/S skal betale sagens omkostninger til Skatteministeriet med 144.000 kr. De idømte sagsomkostninger forrentes efter rentelovens § 8 a.


Stress gør dig i stand til at møde udfordringer med øget energi, når der stilles nye eller større krav til dig. De negative konsekvenser opstår først, når krop og psyke er i en konstant spændingstilstand – altså når stressen bliver kronisk. Det er vigtigt at sætte ind, inden det når så vidt.\nVæksthus for Ledelse har sat fokus på, hvad du kan gøre for at fremme trivsel og reducere stress. Meget stress kan nemlig ledes væk.\nDownload publikationen "Ledelse uden grænser" gratis her\nLæs også Lederwebs korte introduktion til stress\nLæs om ledelse af stress hos medarbejderne under arbejdsmiljø\nHer finder du alle vores artikler om stress.\nDet kan betale sig at lære dine medarbejdere godt at kende. For hvis du kender dine medarbejdere, kan du bedre forebygge stress, konkluderer ny forskning. Læs om, hvordan du udfører investerende ledelse, og hvilke barrierer du kan møde. Læs artiklen\nStress kan skyldes mange ting på både arbejds- og privatfronten. Men både arbejdsmiljøforskning og konsulenterfaringer peger på, at særligt fem belastninger kan tvinge medarbejderne i knæ, hvis du ikke er opmærksom. Læs her om de fem belastninger på arbejdspladsen, og hvordan I sammen overvinder dem. Læs artiklen\nKører tingene for stærkt både på arbejde og derhjemme, risikerer du at få hyperstress. Hvis du er den følsomme type, er du sikkert god til at bøje af, og du knækker sjældent fuldstændigt. Er du derimod den robuste type, som er driftssikker og tilsyneladende usårlig på den korte bane, er der risiko for, at hvis du først knækker, så knækker du også helt. Læs her om den farlige hyperstress, og hvordan du bekæmper… Læs artiklen\nVed du hvordan du skal spotte om dine medarbejdere er blevet arbejdsafhængige? Har du en ledelsesstil, der forebygger, at arbejdet tager magten? Og hvordan sætter du grænser for det grænseløse arbejde? Læs om arbejdsafhængighed, og hvad du som leder skal være opmærksom på hos dig selv og dine medarbejdere. Læs artiklen\nHvis du ikke er opmærksom på det, risikerer du at tage dit arbejdspres med hjem. Ofte på bekostning af din familie, dit parforhold eller helbred. Få fem råd om, hvordan du lader opgaverne blive på arbejdet. Læs artiklen\nRobuste medarbejdere og ledere er meget efterspurgte, hvis man skal tro diverse stillingsopslag. Men hvad betyder det egentlig at være robust? Her får du psykologens svar på, hvad robusthed er, og hvordan du træner dig mere robust i hverdagen. Læs artiklen\nForskning viser, at vi kan blive smittet af andres følelser. Særligt stress smitter. Fænomenet hedder ”second hand stress”, og er det er et problem som mange organisationer har fået øje på. Her får du en introduktion til, hvordan følelser kan smitte, og hvad du som leder kan gøre for at beskytte dig selv og dine medarbejdere. Læs artiklen\nDu er rollemodel for dine medarbejdere. Passer du godt på dig selv, skaber det ringe i vandet og fungerer som opfordring til dine medarbejdere om at gøre det samme. Men opgaven er ikke lige til i en travl hverdag. Her præsenteres du for fire typiske dilemmaer og løsninger knyttet til din trivsel som leder. Læs artiklen\nNår vi siger, at vi ikke har tid til at udføre en bestemt opgave, betyder det egentlig, at vi har valgt ikke at prioritere den. Her er et værktøj, du kan leder bruge til at støtte dine medarbejdere i at prioritere arbejdsopgaver med udgangspunkt i kerneopgaven. Det forebygger stress. Læs artiklen\nDer er milevid forskel på, hvilket pres du er under, afhængigt af hvor du er placeret i hierarkiet. En af de mest udsatte er mellemlederen, da han befinder sig i et krydsfelt, hvor presset både kommer oppe- og nedefra. Læs, hvordan du ved at lede opad kan øge din trivsel som leder. Læs artiklen


Cairn vil bore igen | KNR\n24. august 2011 · 07:25 af Naimah Hussain · Tags: boring, cairn energy, Grønland, olie\nDet skotske olieselskab ramte ikke plet under boringerne i Lady Franklin brønden 300 km. vest for Nuuk, og dén brønd er nu lukket ned og forladt.\nLigesom Atammik-feltet 200 km ud for Nuuk også foreløbigt er lukket ned.\nI stedet er Cairns Energys to hyrede borerigge Leiv Eiriksson og Ocean Rig Corcovado rykket nordpå, hvor der er to boringer i gang netop nu.\nDels i Napariaq-feltet og dels i Eqqua-feltet begge i Disko Vest-området.\nMen det er ikke nok, for nu vil Cairn Energy også bore en 5. brønd i denne sæson, lyder det i selskabets halvårsrapport.\nHer lyder det, at (citat) "såfremt tiden tillader det, og de nødvendige tilladelser bliver givet, overvejer vi en ekstra brønd i Atammik-feltet" (citat slut).\nOg trods de foreløbigt manglende tegn på olieforekomst ved denne sommers boringer, er der fortsat optimisme omkring aktiviteterne i Grønland.\nCairn Energy bemærker således i deres halvårsrapport, at man har opbygget en stærk og ledende position i forhold til olieefterforskningen i Grønland ret tidligt, og at Cairn stadig mener, at der er gode muligheder i dets 11 oliefelter som i alt dækker et område på hele 102.000 km2.\n- Cairn er begejstret for udsigterne og mulighederne i forlængelse af udforskningen ud for Grønlands kyst. Efter at have udført boringer i 4 ud af 10 brønde, har vi sikret os en betydelig mængde eksklusiv data og viden om området, lyder det således i rapporten.\nDenne sommers boringer koster selskabet 3,1 milliarder, ifølge deres egen angivelse. Og den resultatløse boring i LF7-1 brønden i Lady Franklin-feltet har foreløbigt kostet en halv milliard, men selskabet forventer, at dén udgift ender med at stige til 772 millioner kroner.


Atik Hotel i Ordu til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nAtatürk mah. Devlet Sahil Yolu No:254, Ordu, Ordu, Tyrkiet, 52300 - Se på kort\nMere om Atik Hotel\nAtik Hotel er indrettet til både ferie- og forretningsrejsende og ligger idéelt i Ordu; én af byens mest populære beliggenheder. Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Med sin praktiske beliggenhed tilbyder dette hotel nem adgang til byens vigtigste seværdigheder.\nAtik Hotel tilbyder også mange faciliteter der vil berige dit ophold i Ordu. På hotellet kan man nyde et udvalg af førsteklasses faciliteter, som reception åben hele døgnet, handicapfaciliteter, bagageopbevaring, parkeringsservice, roomservice.\nNyd værelsesfaciliteter i høj kvalitet under dit ophold. Nogle værelser indeholder aircondition, opvarmning, opvækningsservice, skrivebord, minibar, der er med til at hjælpe gæster med at få ny energi efter en lang dag. Desuden sikrer hotellets væld af fritidstilbud, at du har rigeligt at foretage dig under dit ophold. Med sit tilbud om et afslappende og problemfrit ophold hver gang er Atik Hotel det kloge valg for rejsende til Ordu.


Iron & Wine: The Shepherd’s Dog – diskant.dk\nPladeanmeldelser 20/12/2007 23/01/2011\nSam Beam mere spraglet end nogensinde\nSelvom det er tydeligt, at det er Sam Beam, der står bag The Shepherd’s Dog, så viser den storskæggede herre helt nye sider af sig selv med sit seneste album under aliaset Iron & Wine. Den fingerspillede akustiske guitar bliver nu akkompagneret af større arrangementer og rytmer, der ikke er set før fra Sam Beam, der dog allerede havde taget et par skridt i den retning: først med Ep’en Woman King og senest med Calexico-kollaboration In The Reins fra 2005.\nAllerede på åbningsnummeret ”Pagan Angel and a Borrowed Car” mærker man Iron & Wines stilskifte. Nok er det stadig Sam Beams behagelige hviskende vokal, der ligger helt i front, men rent rytmisk hopper nummeret af sted i stilfærdig upbeat. Selv Sam Beams vokal skal man ikke tage for givet på The Shepherd’s Dog, for på nummeret ”Carousel” er der en vocoder ind over, som gør Beams vokal endnu mere skrøbelig – nummeret viser sig dog at være albummets måske svageste.\n”Boy With a Coin” er albummets første single og måske også albummets bedste nummer. Lige fra første anslag ledsages den fingerspillede guitar af håndklap, der cyklisk skifter mellem to forskellige rytmer og fortsætter sangen ud. Et andet af albummets bedste numre er ”Resurrection Fern”, der nok også er det der ligger tættest op af det man tidligere har hørt fra Iron & Wine. Med banjo, shakers og en dæmpet steel guitar har Sam Beam lavet et smukt lille countrynummer, der langsomt og selvsikkert flyder af sted – endnu en gang med Sam Beams vokal som det uimodståelig element, der gør at man kan lytte til sangen igen og igen.\nMed sit tredje album har Sam Beam for en stund forladt lo-fi’en og søgt nye udfordringer. Det gør han så godt, at The Shepherd’s Dog må kandidere til at være et af årets bedste og mest overraskende albums.\nIron & Wine + NOFX klar til Malmøfestivalen\nForrige indlægThe Burning: Storm the Walls\nNæste indlægBand of Horses: Cease To Begin