Mikkeler-ejer: ”Vi har satset stort fra starten” - Erhverv København\n»Jeg går aldrig på kompromis med noget. Lige fra starten har jeg ikke sparet på noget, men kun satset stort, og så er jeg enormt fokuseret på detaljen,« siger Mikkel Borg Bjergsø. Foto: Martin Sørensen\nMikkellers ejer og direktør, Mikkel Borg Bjergsø, har givet janteloven fingeren, satset internationalt og aldrig skåret hjørner. Det er hans eget bud på den succes, han har skabt på 12 år.\nEn af Mikkel Borg Bjergsøs bedste venner er tryllekunstner, og han er blevet fast inventar, når der er indvielser, receptioner eller fester på en ny Mikkeller-bar et sted i verden.\nEjeren af det hele, 42-årige Mikkel Borg Bjergsø, er som direktøren det naturlige centrum, men han er ikke vild med det.\nSå når de faste pligttaler er overstået, og han har talt med samarbejdsparterne, begynder tryllekunstneren at lave numre, og så er al opmærksomhed væk fra den introverte bryggeriejer, der ser sit snit til at stikke af fra smalltalken og menneskemylderet og går i dækning på den nærmeste vinbar. Alene, væk fra cirkusset.\nHan er – til sin egen overraskelse – i november 2017 blevet kåret til årets ejerleder, og virksomheden Mikkeller har 400 ansatte og lokaliteter i 12 lande. Hovedkontoret, hvor der er 25 ansatte, ligger på Humletorvet i Carlsberg Byen, og det er herfra – mellem Verner Panton-lamper, hjemmebar og marmorborde – at Mikkel Borg Bjergsø drifter, udvikler og tænker nye tanker.\n»Jeg er meget overrasket over den titel og at vinde over 5.000 andre ejerledere, men jeg tror, det er, fordi mit engagement smitter af på medarbejderne. De er superdedikerede, og det skal man nok også være for at arbejde for mig, for jeg stiller høje krav,« siger Mikkel Borg Bjergsø.\nVille give den grønne Tuborg baghjul\nHan er egentlig uddannet lærer og har undervist i fysik på Det Fri Gymnasium. Ølbrygningen var en hobby, han havde med en ven, Kristian Keller. Formålet var at skabe nye øl med ekstremt meget humle, at give den grønne Tuborg baghjul og få danskere og hele verden til at smage øl på samme måde, som man nyder vin. Hjemme i køkkenet i den daværende andensalslejlighed i Dannevirkegade på Vesterbro sydede og boblede nye øltyper.\nI 2006 stiftede de firmaet Mikkeller, hvor de var nomadebryggere, der lejede sig ind på bryggerier i hele verden. Vennen forlod firmaet allerede i 2007, og siden da har Mikkel Borg Bjergsø ejet det alene – nu sammen med sin kone Pernille Pang, der også arbejder i firmaet.\n»Jeg tror, vi gjorde det rigtige fra starten ved at tænke internationalt, før vi tænkte dansk – det er meget udansk at tænke sådan og i den grad mod janteloven, for det normale er, at du skal have succes hjemme, før du kan gå ud. Men jeg tænkte sådan, at vi er syv milliarder mennesker i verden og fem millioner i Danmark, så det giver mere mening at sprede sit øl i hele verden, og det har jo vist sig at være en god strategi,« siger han selv om opskriften på sin egen succes.\nHan bor med sin kone og deres to små piger på Rahbeks Allé på Frederiksberg, og sommerhuset i Vejby Strand giver ham luft i hovedet. Det samme gør løbeturene. Han har løbet det meste af sit liv og er altid gået sin egen vej. Som i gymnasiet i Espergærde, da de andre havde brugt weekenden på druk og fester – der mødte han frisk op mandag morgen og havde brugt sin weekend på at løbe. Ligeglad med, hvad andre tænkte.\nPassionen for den danske designer Verner Panton er tydelig både i den 200 kvadratmeter store lejlighed på grænsen mellem Carlsberg og Frederiksberg og på kontoret i Humlebyen.\nGule, blå, stribede og plettede udgaver af den kendte Flowerpot hænger ned fra loftet. Mikkel Borg Bjergsø har i årevis samlet på den kontroversielle designers værker, men i takt med, at Mikkeller er vokset, er tiden til at dyrke Pantons design mindre.\n»Han var noget helt særligt. Han gjorde også det unormale – det var derfor, han rejste fra Danmark, for folk kunne ikke lide ham. Hvis han levede i dag, tror jeg, han ville sige til mig, at jeg skulle skride væk fra Danmark.«\nMen selvom Mikkel Borg Bjergsø drømmer om at flytte med familien et andet sted hen, bliver det ikke lige nu.\n»Jeg kan godt lide Danmark og især København og synes, vi har en fantastisk by. Som virksomhed kan det være bøvlet i kommunen, fordi byggetilladelser til private og erhverv er i samme kø, så det kan tage lang tid – det synes jeg er åndssvagt. Du kan jo godt vente med lidt med at få ny altan, mens det kan betyde alverden for mig og mine kommende medarbejdere, der skal åbne en restaurant. Og så synes jeg ikke, det giver nogen mening, at man lader folk vente, der dybest set skaffer penge og arbejdskraft til byen,« siger Mikkel Borg Bjergsø.\nHan er med egne ord ekstremt detaljeorienteret og kan bruge mange timer på at udvikle en lille detalje. Som de nye Ramen-restauranter på Enghavevej på Vesterbro og i Griffenfeldsgade på Nørrebro, hvor alt i restauranten er autentisk til det mindste – selv en særlig billetmaskine, som findes i Japan, og som man ikke ville opdage, hvis den ikke var det. Men fordi den er der, er det ifølge Mikkel Borg Bjergsø med til at gøre stedet superautentisk.\n»Jeg går aldrig på kompromis med noget. Lige fra starten har jeg ikke sparet på noget, men kun satset stort, og så er jeg enormt fokuseret på detaljen,« siger Mikkel Borg Bjergsø.\nHvad har været det sværeste i udviklingen af Mikkeller?\n»Det har været at give slip på kontrollen. Fordi jeg er så detaljeorienteret på det mindste, har jeg måttet indse, at jeg ikke kan have det fokus på alle de steder, vi åbner. Jeg har måttet uddelegere noget ansvar, og det har været svært for mig, for jeg har det bedst, når jeg selv kan bestemme eller gøre det,« siger Mikkel Borg Bjergsø.\nMen selvom han er millionær og kan leve det liv, han vil, uden at tænke på penge, er værdierne og den politiske holdning stadig den samme, som da han var fysiklærer på Det Fri Gymnasium:\n»Det er også meget unormalt som direktør for så stort et firma, men jeg har fortsat de samme værdier som før, og jeg er stadig ræverød,« siger Mikkel Borg Bjergsø.\nHan har ikke planer om at stoppe, men på et tidspunkt vil han gerne træde lidt tilbage og måske bare være kreativ direktør. Og så drømmer han om at koncentrere sig om én ting.\n»Jeg misunder virkelig René Redzepi og det fokus, han kan lægge i Noma. Tænk hvis jeg kunne putte alle mine idéer og hele mit detaljefokus ind i én restaurant: Fuck, hvor ville den blive god.«\nMedarbejderne skal kunne smage de mange varianter, fremhæver Mikkel Borg Bjergsø. Foto: Martin Sørensen\nHjemmebar fyldt med øl\nVi sidder i firmaets lounge med håndbyggede grønne barborde i marmor og sorte, orange og grønne barstole.\nI hjørnet står hjemmebaren med køleskab fyldt med Mikkeller-øl og et udvalg af sprut. Der er ikke larm eller snak på kontoret. »Det er noget, jeg har skabt: Når vi arbejder, så koncentrerer vi os.«\nMen hvis medarbejderne har brug for at snakke enten privat eller om et projekt, kan de sætte sig i loungen med en øl eller kaffe.\n»Vi har ingen regler med alkohol og den slags – folk må gøre, hvad de vil, bare de passer deres arbejde. Vi laver hele tiden nye øl, så de skal jo også have mulighed for at smage på dem,« siger Mikkel Borg Bjersø.\nHan har vænnet sig til som leder at skulle træffe ubehagelige beslutninger, fordi det er nødvendigt for firmaet.\n»Jeg kan kun have folk, der er dedikerede – ellers dur det ikke. Så det har ikke været svært for mig at sige farvel til dem, der ikke var det.«\n»Vi har ikke mange sygedage – jeg tror også, det hænger sammen med, at folk her virkelig brænder for Mikkeller og det, vi laver – det er en livsstil mere end et arbejde.«\nUnder interviewet kommer en ældre kvinde gående gennem kontoret, hvor de fleste er i 30’erne og 40’erne og har hipsterskæg, og der er plads til at tage en løbetur i det lille fitnessrum. Kvinden er klædt i en bordeauxrød, lang vinterfrakke, går i praktiske sko og trækker en rulleindkøbsvogn efter sig. Det er Lis. Hun bliver kaldt mormor-Lis, og hun sørger for at bage brød og boller og lave frokost til de ansatte.\n»Vi er hele tiden videre mod noget nyt i hele verden, har hele tiden store projekter og tænker stort – altid på vej videre, så det er helt fantastisk, at vi har fået ansat mormor-Lis, der kommer med sin rullevogn og bager nybagte boller. Det holder os nede på jorden.«\nMikkeller er ejet og drevet af Mikkel Borg Bjergsø, 42 år.\nFirmaet startede i 2003 som et hobbyprojekt i Mikkel Borg Bjergsøs køkken på Vesterbro.\nSidste år blev Mikkel Borg Bjergsø kåret som Årets Ejerleder af PwC.\nHar siden 2006 placeret sig i toppen blandt de bedste bryggerier i verden på det internationale ølsite Ratebeer.com. Placerer sig i år (2018) i top-10 ud af i alt 4.000 bryggerier fra hele verden.\nEr Danmarks mest eksporterede danske mikrobryggeri med eksport til 50 forskellige lande.\nÅbnede i 2016 det første fysiske bryggeri, Mikkeller Brewing Company i San Diego. I marts åbner endnu et Mikkeller-bryggeri, Mikkeller NYC på The Mets’ hjemmebane, Citi Field i NYC. Til juni åbner en bar i Kastrup Lufthavn.\nProducerer i øjeblikket øl på otte forskellige bryggerier. Har produktion i Belgien, USA og Norge.\nProducerede sidste år cirka fem millioner liter øl.\nHar i alt 32 locations (barer, restauranter og ølbutikker) fordelt over 12 lande. Heraf ligger de 15 i Danmark.\nHar 35 ansatte i bryggeriets administration i København og omkring 400 alt i alt verden rundt.


Business Netværk | Århus/Aarhus Randers Østjylland Midtjylland Hadsten Djursland\nBusiness Netværk Århus – Randers – Grenaa\nHenrik Dahl`s Business Netværk er grundlagt af Henrik Dahl, der har mere end 20 års erfaring fra mediebranchen. Her kom han ud i stuerne med DR1 programmerne ”Rene ord for pengene” og ”Rabatten”. ”Behind the scenes” arbejdede han som programchef, tilrettelægger, producer og journalist.\nI mange år har Henrik levet af at stille op på skærmen men også som en efterspurgt foredragsholder og netværksfacilitator.\nEfter halvandet år som facilitator i et business netværk tog han springet til at blive selvstændig og skabe sit eget koncept.\nMed Henrik Dahl Netværk i Århus, Randers og Grenaa har Henrik skabt et business netværk med anderledes netværksøvelser, og oplæg der giver udbyttet. Som facilitator bryder Henrik isen fra start, som den humoristiske og ligefremme person han er. Det er medvirkende til, at netværkerne i de forskellige grupper lynhurtigt lærer hinanden at kende, og dermed opbygger tillid og knytter kontakter, du ellers aldrig havde fået.\nSpørger vi netværkerne i Henrik Dahl Netværk, hvilket ord de vil sætte på den netværkskultur Henrik lægger op til, bliver der b.la. sagt forretningsskabende, inspirerende og vitaminindsprøjtning. Måske fordi Henrik involverer, provokerer og har skarp styring som en del af sit varemærke – alene af den grund, at et hvert møde skal være effektivt og motivere deltagerne til øget salg gennem deres business netværk.\nFå mere at vide om Henrik Dahl´s Business Netværk


GAFFA-Prisen er en af de mest hæderkronede og traditionsrige prisuddelinger på hjemlig grund, og priserne er blevet uddelt siden 1991. Fra 2010 ved større gallashows. Det er GAFFAs læsere, der vælger de nominerede og vinderne. GAFFA-Prisen er, i allerhøjeste grad er et show, hvor musik og ikke mindst livemusik er i fokus. Efter et brag af et show i 2022, glæder vi os allerede til at byde velkommen til GAFFA-prisen 2023\nSe hele showet fra 2022\nI marts 2022 blev der uddelt priser, hørt musik og festet til den store guldmedalje i Musikhuset Aarhus. Hvis du vil se, hvordan det hele gik ned, så har du muligheden for at se eller gense GAFFA-Prisen 2022 lige her.\nGAFFA-Prisen er læsernes pris, og 15 flotte statuetter fik deres rette ejere, da Thomas Skov og Carsten Holm guidede os gennem et brag af et show, hvor ikke mindst live-musikken var i højsædet. Det var så fantastisk at være 1500 mennesker samlet i Musikhuset Aarhus for at hylde det, vi allesammen holder så meget af, nemlig musikken.


Af de Bygninger i Bergen, hvortil der har knyttet sig historiske Minder, er nu kun enkelte tilbage. Bille Kirkebryder og andre saadanne Ufærdsmænd har sørget derfor, og man kan ikke uden Harme tænke at de prægtigste Oldtidsminder i Kyrres stolte Stad skulde synke i Grus for Røverhaand.\nDer stod for lang Tid tilbage et og andet gammelt hus, som i henfarne Dage havde været Bolig for rige eller højtstillede Personer; men naar en af disse Bygninger tog til at forfalde, blev den i Regelen ubeboet og uden Tilsyn, saa Tidens Tand efterhaanden gav den Ruinens Mærke. Alskens Nattesværmere i Menneske- eller Dyreskikkelse søgte i de store aabentstaaende Kjældere sit Skjul og Hvilested, og der stod en Skræk af disse gamle Skramlebur. Det var dog meget interessant at vandre om i de øde Værelser; thi hvor levende vaktes ikke derved Forestillingen om de svundne Tider! Ved det første Skridt I den brede Gang eller Forsal fremkaldte de høje buede Døre og tavlede Gulve af polerede Marmorstene en Forestilling om gamle Dages Herlighed. Naar man saa traadte ind i de store højtloftede Stuer til begge Sider af denne Gang, fik man ved Synet af de pragtfulle endnu straalende Gyldenlæders Tapeter, de fantasirige Basrelief-Figurer i Loftet, og de udzirete Kroge og Gulv klart Begreb om de Dages Luksus og Hygge. Ja man kunde ligesom i Aanden skue den stolte Husfrue i den stive damaskerede Adrienne og de højhælede baldyrede Silkesko skride med Anstand henad dette Gulv, og hendes Ægteherre siddende derhenne i Krogen i sin højryggede Ruslæders Lænestol, iført Fløjelskjole og puddret Paryk. Ak, nu sad den sorte magre Husedderkop der i Krogen midt i sin Væv, og holdt paa at sulte ihjel af Mangel paa Fluer.\nStandsfamilier levede gjerne i den Tid i fornem Indgetogenhed, og Husets Damer viste sig i Regelen kun ude i Byen ved enkelte Anledninger; thi en Husmor fra de Dage satte sin højeste Ære i det at fortjene Navnet Hustro. Til slige ødestaaende Huse var altid fæstet en eller anden Historie; snart var Hovedfiguren i en saadan en gammel stolt Hanseat, som holdt en Pebersvend fangen i de skumle Kjældere, fordi han havde dristet sig til at hæve sit Øje til den mægtige Herres dydzirede Datter; at denne strenge Hanseat og Svenden gik igjen, var der ingen, som betvivlede. Men der var endogsaa dem, som forsikrede, at de ved Maanens blege Skin havde seet Hanseatens Gjenfærd forfølge Pebersvendens i de øde Haller. Ligeledes fortaltes om Munken, hvis Messer lød i de stille Nætter, osv. Gjengangere spillede bestandig vigtige Roller i hine Fortællinger. En slig folketom Bolig var for de bergenske Tjenestepiger en sand Tumleplads for deres Fantasi og en utømmelig Kilde til Ammestuehistorier.\nPaa en Alminding i Nærheden af Tyskebryggen laa et af hine bedagede Huse. Det var af Mur, og denne var stærkt skimlet og graanet. Husets store Tag laa knugende over de lave Vinduer, hvis smaa Ruder var indfattede i Blyrammer. Det fortaltes, at denne Bygning engang i Tiden havde været et Graabrødre-Kloster, og de favnetykke Mure og dybtliggende Vinduer gav den ialfald et klosteragtigt Udseende. Den Tid, her er Tale om, var de skumle Rum indrettede til Skolebrug og Bolig for Klokkeren i Tyskekirken. I anden Etage var vor Klokkers Hjem indrettet. Denne Mand besad tiltrækkende Egenskaber. Han var for sin Tid sjelden oplyst, og hans edle Sind aftegnede sig i hans Ydre. Han var født Tysker og i høj Grad yndet af den Menighed, hvortil han hørte. Det Baand, der havde omsluttet det hanseatiske Samfund, brast ikke hos deres Efterkommere; thi gjennem Tiderne har den i Bergen værende tyske Slægts vide Forgrening holdt sammen, lig Vækst fra én Rod. Menigheden, som hørte til Tyskekirken var næsten som en Familie, der med Alvor deltog i hinandens Ve og Vel, og der var en Slags Frimureri mellem dem, som har vedligeholdt sig lige til den nærmeste Tid. Enhver, der har traadt ind i deres Gudshus, Sankt Mariækirken, har visstnok følt sig greben af det hellige alvorsfulde Præg, der hviler over det i gammeltysk Stil byggede Tempel. De forældede mørke Billeder, som hænger omkring i Skibet, forestillende Martyrscener og lignende gruopvækkende Fremstillinger, bidrager ikke lidet til at give Kirken et karakteristisk Udtryk. Prækestolen er et helt Billedværk af Træskjærerkunst, hvoraf der ogsaa er meget at se paa Alteret. Dette bærer i det hele et Mærke af den katholske Gudstjeneste. Kortsagt, denne ærværdige Kirke har lige fra Indgangsdøren til det høje Alter en andagtvækkende Magt.\nKlokkeren havde i flere Aar været Enkemand og han ejede et eneste Barn, en Søn, som var hans Øjesten. Men den tolvaarsgamle Gut havde Karakter og Væsen, der kunde vinde Andre end en Faders Kjærlighed; thi han var indtagende som faa og klogere end de fleste. Den stadige Omgang med Faderen udviklede en tidlig Modenhed i hans Sjæl og gav hans lyse Barneansigt et tankefuldt Udtryk. Hans store Ømhed for Faderen lod ham ingensinde forsømme at varetage Alt, hvad der kunde gjøre Hjemmet behageligt for denne, saa Klokkeren savnede aldrig de smaa Bekvemmeligheder, hvortil han havde vænnet sig, men fandt dem ved Haanden til rette Tid og Sted. Kammeraters Overtalelser eller tilbudte Fornøjelser kunde ikke friste ham til at forsømme et eneste Minut af den Tid, han plejede at sidde hos Faderen. Og saa kan man nok forstaa, at dette Barn var for ham en Solstraale, som oplyste det mørke Hus, og hvis Selskab han ikke kunde tænke sig at savne.\nKlokkerens lille Husholdning blev bestyret af en gammel Pige, der fra sin første Ungdom havde været i Familien. Hun hørte til de ægte bergenske Tjenestepiger fra de Dage, lige urokkelig i at overholde gamle Skikke som henfalden til Overtro, og sit Husbondsfolk tro med Liv og Sjæl. Hun stellede Huset med prisværdig Nøjagtighed, det var næsten ligesaa umuligt at faa hende til at Vige en Haandsbred fra den fastsatte Regel, som at faa Fuglen fra at bygge Rede. Den vante Husskik var hende en Troesartikel, og Ugens Spiseseddel maatte overholdes, om det saa skulde gaa gjennem Ild og Vand. Paa den saakaldte «døde Fiskedag», kom ingen Fisk i Hus, medmindre den havde udstridt, og paa den levende Fiskedag maatte den sprelle lige til Gryden. Hendes Kjøkken var mønsterværdigt, Kobber og Messingtøj skinnede saa rundt Væggene, at man kunde spejle sig deri, Gruehellen var blank som poleret Staal, paa Mantelen paraderede Messing-Lysestager, og det sandstrøede Gulv var fejet i de dejligste Flammer.\nModen afskyede hun og ansaa det for en Syndegjerning at følge dens Bud. Naar hun paa sin Gang i Byen saa sig omgiven af moderneklædte Medmennesker, rystede hun paa Hovedet og mumlede om Verdens Fordærvelse og Daarlighed. Selv gjorde hun omtrent det samme Indtryk som et gammelt Aarstal, der leder Tanken hen til en forlængst svunden Tid. Det rundladne Ansigt mindede om et vintergjemt Æble, hvis sammenrynkede Skal bærer Mærke af svunden Farve. Dette egne Ansigt blev næsten begravet i hendes Hovedtøj, der bestod i en mørkblomstret Silkekyse, omgivet af et hvidt Lin, der paa en nonneagtig Maade sad hende dybt ned i Panden. Hendes Øvrige Dragt bestod i en mørk Kattuns-Trøje af et meget forældet Snit og et sidt bredt sort Bombasins-Tørklæde, der spændte sig om den magre Figur som et Futteral. Naar saadanne gammeldags Skikkelser traadte frem i Byen, opvakte de baade Frygt og Interesse hos Børnene, som da gjerne nysgjerrig fulgte dem i behørig Frastand. Men disse Efternølere var ogsaa lige fra Ansigtet en hel Støbning af en henfaren Tid.\nDet egne skumle Hus, hvori Vibekke, den gamle Pige, residerede, bidrog betydelig til at forstærke hendes Hang til Overtro, der var halvt inde paa det religiøse Omraade. I de mørke Hok og Gange havde hun sine Gjenfærd; hvert Spøgelse boede som fast og uopsigelig Logerende i sit bestemte Rum, og paa det store Loft havde Nissen sit Paulun. Til den brugte hun et eget Sprog, og aldrig forsømte hun at sætte Yndlingsretter til den. Naar hun hentede tilbage det velslikkede Fad for at forsyne det paa nyt, kunde hun sige: «Ak jøssesbevare mig for en Appetit han har, saa liden han er»; hun anede naturligvis ikke, at Rotterne var hendes Gjæster. Og disse Fredløse levede paa Loftet rene Herredage. Lød deres Ramlen over hendes Hoved, mente hun det var Nissen, som holdt Udfejelsesfest, og at den ogsaa havde sit Kors i denne Verden. Om Aftenen, naar hun sad i sit Kammer, kunde man ofte høre hende anraabe hine indbildte Væsener om Beskyttelse for det, som var hende dyrebart paa Jorden. Og ingen Katholik kunde nære større Ærefrygt for Helgenbillederne end hun for sine Skygger. Den gamle Pige havde særdeles meget at varetage i det store Hus, hvor hun førte den lille Menage. Hendes Maner, at tale højt med sig selv, oplyste, hvor sindrigt hun indrettede sine mange Gjøremaal, og hun vanskjøttede hverken sine virkelige eller indbildte Omgivelser. Til den sildigste Aften lød hendes slæbende Fodtrin knirkende paa de sandstrøede Gulve, hvor hun gik om for at se baade Levende og Døde vel beskyttede til Natten.\nHvor forunderlig kunde ikke Tilværelsen i hin Tid arte sig! Kanske mere egen i Bergen end paa de fleste andre Steder, fordi dette dengang afstængte Folkefærd havde udviklet sig saa ganske paa egen Haand. Der toges i den gamle Tid, og tages maaske endnu i vore Dage, formeget Hensyn til, hvad der kaldes passende. Især gjaldt dette Kvinderne, og i det Stykke var Anskuelsen temmelig borneret.\nI hine Dage var de Kundskaber, som fandtes nødvendige for Husets Døttre, knapt tilmaalte, og deres Aand blev derved omtrent paa samme Maade indklemt som deres Legeme i det med Jernstænger besatte Snørliv, og mangen rig Natur skjød derfor kuet frem, lig Planten, der har faaet for snever Plads til Vækst. I Regelen blev der ræsonneret omtrent saaledes: Moderen er kommet til Maalet paa den Maade, hvad behøver saa Datteren mer for at naa frem til Husmor? Og hvor mangen begavet Kvinde maatte ikke i disse Dage stænge for de Evner, som ikke gik i Retning af Naal og Kogebog? Thi hun Vilde ganske sikkert blevet anseet for en Afart blandt sit Kjøn, om hun havde prøvet de givne Vinger til Flugt over den Sfære, hvortil hun blev henvist. En saadan kuet Aand søgte da mangen Gang hen til det Overnaturlige, og Fantasien tog sine Syner fra Aandeverdenen. — Den store Ærefrygt og Kjærlighed, den Tids Mennesker bar for Liget af en kjær Afdød stansede ikke ved Graven; nej, dets Skygge maatte omsvæve Hjemmet, og Visheden herom bragte baade Frygt og Tilfredsstillelse; men mangen En saa sig syg paa disse indbildte Gjengangere, og Synerne blev en Vægt, der gjorde Gangen tung og Sindet mørkt. Et sligt usundt Drømmeliv, hvortil især Kvinderne henfaldt, aftegnede sig i Væsenet og lagde en Skyhed i deres Fremtræden; men den Slags Uvæsen svandt med Overtroen.\nI hine Spøgelsesdage gik der omkring i Bergen adskillige halvfjantede Mennesker, der ikke var saa langt fremme i Galskaben, at Byens Fædre fandt det nødvendigt at stænge dem ind i den skrækkelige saakaldte Daarekiste. Slige omvandrende Stakler kaldtes i Regelen Tusser, og saadanne arme værgeløse Mennesker, som vaklede paa sit Livs Vej, lig hjælpeløse Smaa, blev næsten altid et Bytte for Gadegutter og andre Spilopmagere. Enkelte af disse Ulykkelige udpegedes særlig som «Fremsynte», og af en saadan Person stod der en uhyggelig Gufs; og selv de mest nærgaaende Gabere holdt sig i behørig Afstand, naar de nysgjerrigt beskuede disse sælsomme Skikkelser. En af de mest udprægede Personer af den Slags var en gammelagtig Mand. Han gik under det skrækkelige Navn «Dødningedansen», og denne mystiske Skikkelse var et meget frygtet Byspøgelse, som man maatte være en stærk Aand for at turde nærme sig til; og han omgaves ogsaa af en sand Uhyggens Atmosfære. Han havde engang været en kjæk Matros, men et Skibbruds Rædsel havde omtaaget hans Sjæl. Altid var han iført sin Sjømandsdragt, og naar han skred frem i denne yderlig luvslidte Dragt, lignede han et paaklædt Skelet. Klæderne slang om hans lange Legeme, og den gamle blanke, bulede Hat vaklede paa hans skaldede Hoved. Saadan gik den stakkels Forliste om som Byens Dødssejler. Viste han sig om Dagen, hvilket meget sjelden skeede, hylede alle Gadens Hunde, hvorpaa de luskede bort med Halen mellem Benene, og Børnene, som legede paa den Vej, han betraadte, fløj paa hinanden for at komme til Hus saa snart som muligt. I et Nu blev der Øde omkring ham, og han sneg sig som en Forskudt gjennem den folketomme Gade. Sagnet gik — Mange troede det at «Dødningedansen» maatte til et bestemt Klokkeslet ved Nattetid møde frem paa Christi-Krybbe Kirkegaard, til Dans med de Døde. Dette var vistnok den arme Sindssvages fikse Ide; thi hans Kone forsikrede, at han paa ingen mulig Maade kunde holdes i Hus efter Klokken 11.\nGik han paa denne sin sælsomme Vandring forbi et eller andet Hus, fra hvis Vindu i første Etage han saa Lys, kunde det stikke ham at stille sig udenfor og strække sit Hoved over de dengang brugelige Halvgardiner. Var det da i et Sygeværelse, Lyset brændte, og dette ligblege, gruopvækkende Ansigt pludselig viste sig over Gardinet paa den mørke Baggrund, da var det rimeligt nok, at den Syges Død derved blev fremskyndet, og at mangen Frisk blev syg; thi Faa betvivlede, at den, som Dødningedansen kastede sit dunkle, omtaagede Øje paa, var feig; han kunde ligesaa gjerne straks gjøre sit Testament. Hvor forunderligt det end kan synes, at ret fornuftige Folk kunde hengive sig til saadan Overtro, saa maa man huske paa, at flere af den Tids Mennesker var stillede i saa snevre Forhold, at Tankerne saa at sige forkrøbledes. Og dertil kommer, at det bergenske Folk havde et ganske særeget Anlæg til at udmale Skrækkebilleder.\nEt af de større Værelser i det gamle Hus var blevet indrettet til Dagligbrug for Klokkeren. Dette skulde i gamle Dage have været Munkenes Bibliothek. Her havde de hedengangne Brødre siddet fordybede i de store Folianter. Nu havde Malerkosten bortstrøget ethvert klosteragtigt Spor. Den med dybe Kroge forsynede Sal hørte just ikke til de lyseste; men den var nu tilstelt med de tiltrækkende Bekvemmeligheder, som gjør et Hjemliv saa hyggeligt. Den magelige Lænestol, hvori sædvanligvis Klokkeren sad, stod foran et af hine gamle, kunstmæssig udskaarne hollandske Egeborde. Paa dette laa blandt mange Bøger en sølvspændt Bibel og en Konkordants. Et massivt Messing-Skrivestel var anbragt midt paa Bordet. Det forestillede en Tiggermunk, hvis Hoved sindrigt var indrettet til Blækhus. Naar Klokkeren sad foran dette Bord, kunde han godt have været afbildet som en grublende Lærd; thi hans hele Person bar Præget af Alvor og Kløgt. Længere nede i Salen havde Sønnen sin lune Krog, hvori hans Smaasager var opstillede, og over denne Vraa laa hele Barnesmagens brogede Kolorit. Værelsets Vinduer vendte ud mod Almindingen. Helt op over denne stod de prægtigste gamle Lindetræer, hvis frodige og skyggefulde Løvtag gav det friskeste Sommersyn midt i Byen. Mellem disse, paa sine grønmalede Bænke, førte Familierne gemytligt sit Friluftsliv. Der sad de værdige Mødre med sit «Spøttety» 1, medens de rappe Tunger – og en bergensk Kvindetunge er den rappeste i Verden – gik omkaps med Strikkepinderne; der røgte Fatter, iført Slobrok og Nathue, sin Aftenpibe, under Sang af utallige Fugle, som havde sit trygge Hus i de tætte Kroner.\nHvor tiltrækkende var ikke dette Hjem, som Fader og Søn udfyldte! Kom man først indenfor dets Hegn, følte man det Velbefindende og den Tryghed, som Nærværelsen af ædle Mennesker bringer.\nBlandt de mange unyttige Sorger og Kvaler, som den gamle Vibekke skabte sig, var den, at hendes kloge Husbond kun skulde være Klokker, skjønt han var skabt til Præst; men efterat hun mangen god Gang havde grublet sig mødig paa, hvorfor det ikke var skeet, trøstede hun sig med Haabet om, at hvad Faderen ikke havde rukket til i denne Verden, skulde Sønnen naa, og hvilke brændende Bønner opsendte hun ikke om, at hun maatte opleve den store jordiske Glæde at faa se sin Kjæledægge i Samarie!\nNaar Klokkeren gik ud, iført sin dengang brugelige Embedsdragt, der bestod i en sort trekantet Hat og en Indretning af sort Taft, som var fæstet til Kjolekraven og faldt i Folder nedad Ryggen, lignende en halv Præstekjole, kunde den ærekjære Vibekke blive staaende i Gadedøren følgende ham med Øjnene, ganske imponeret af hans Værdighed, og ved en saadan Anledning rystede hun paa Hovedet og udbrød lydeligt:\n«Ak Herregud; han er ikke kommen paa sin rette Hylde i denne Verden; saadan en Mand skulde være løftet højt paa Ærens Trappe!»\nMen deri havde hun ogsaa Ret; thi indenfor dette fine, kloge Ansigt gjemtes Tanker, som kunde have oplyst videre Veje end dem, han var sat at betræde. Den gamle Pige regnede det til de gladeste Stunder, naar Ernst, det var Sønnens Navn, besøgte hende i hendes lille Kammer. Da fik hun det travlt med at udfinde den bedste Plads for ham og gjøre ham det rigtigt hyggeligt; Hønen gaar ikke oftere rundt i sit Rede for at stelle det bekvemt for Kyllingerne, end hun gjorde for at faa sin Yndling godt placeret; det lyste ved en saadan Anledning i hendes traurige Sind, og hun kom i sit rette Fortællerhjørne. Med hvilken iver førte hun ham ikke ind i sin Spøgelsesverden! Derved følte hun sig ligesom frigjort en Stund fra at være ene med Skyggerne.\nMen Ernst var under hendes Historier mer en lagttager end en Troende. Hans sjælfulde Øjne hvilede paa det gamle, fromme Aasyn, hvorover Synernes Mørke rugede, og det forekom ham, som om han sad i en bedaget Nonnes Celle og lyttede til hendes Klosterlegender.\nNu og da afbrød han hende, idet han forsøgte at oplyse hende med Hensyn til den indgroede Overtro.\n«Jeg,» kunde han da sige, «vil altid være overbevist om, at der hverken i dette Hus eller paa nogetsomhelst andet Sted er Gjenfærd at se; thi aldrig er saadant kommet for mit Øje.»\nVibekke rystede ved slige Ord paa Hovedet og svarede ganske fornærmet:\n«Nej, Barneøjet formaar ikke at skue ind i det Forborgne, og Verden er nuomstunder saa bagvendt, at den Unge tror sig visere end den erfarne Gamle.»\nMen saa skyndte hun sig at stryge ham med Haanden over Kinden, angst for at have talt for haardt, og skuede ham mildt i Ansigtet, idet hun udbrød:\n«Ak, du er alligevel mit Balsamhus og Sukkerlam, og ikke ejer den syndige Verden et bedre Barn end dig;» hun hævede sine foldede Hænder over ham og sagde: «Jeg ved du skyr bort fra den Vanartiges Vej, og Gud lønne dig for den Glæde, du har bragt mit vankelmodige Sind; thi jeg ved, du har overholdt min Formaning og dødet din Lyst til at vandre Krok eller spille Kiksert og Klink derude paa Pladsen, hvis Jord er opblandet med fler end Ens højværdige Støv, og Herren bevare mig for, at det nogensinde skulde gjebøre sig! Jeg har sagt dig, mit kjære Barn, at den Ligsten, som er derude at se, og hvorpaa den højsalige Domprovsts Navn staar at laese, maa holdes højt i Ære, og det Vilde blive en stor Pønitens, om min syndige Fod i sin Uagtsomhed skulde træde paa den; du vil ogsaa vogte dig derfor; thi den Døde har sin Hævn, og for Ligsvek og for Tussedom er ingen Urt vokset.»\nKlokkeren havde forgjæves betydet den Gamle, at hendes Spøgelseshistorier kunde have skadelig Virkning paa Sønnen; men heri var nu ikke Vibekke enig med ham, hun var fastbunden til sin Gjengangerverden, urokkelig som den gamle Kat til Huset. Indsugede Ernst lidt af Overtroens Gift ved hendes Omgang, saa virkede Faderens oplysende Tale som Modgift. Denne kunde, naar Sønnen meddelte ham hendes Fortællinger, smile ad den gamle Piges Kav og Bal med Spøgelser.\n«Jeg har,» sagde han ved en saadan Anledning, «gaaet mangen sildig Aften og Nat over Kirkegaarden og gjennem Kirken for at hente de hellige Kar, naar Præsten til den Tid blev hentet i Sognebud, men aldrig har en Skygge vist sig for mit Øje; men disse skabes ogsaa kun af dem, der ikke vil se klart, og uden Sjæl kan ikke et Menneskelegeme bevæge sig, og den vil ikke stige ned fra sin Himmel og iføre sig Jordens usle Form.»\nSønnens straalende Blik fæstede sig paa Faderen, hvis Ord var ham et Evangelium.\nSaaledes sad begge en sildig Novemberaften fordybede i Samtale. Klokkeren var ikke i sit Æs denne Aften. Talglyset, der brændte i Messingblakkerten, blussede med forsterket Flamme fra den sidste Stump og belyste med sit usikre Skin Fader og Søn, men naaede ikke ud i Værelset, hvorover Mørket rugede. Bag den store Ovn peb Sirissen, og under den malede Katten; begge Vilde de sige: her er godt og varmt og koseligt. Og de havde Ret.\nIdet Ottedagsuret henne i Krogen slog de elleve Slag, rejste Klokkeren sig for at følge Sønnen til hans Seng; men pludselig lød Dørhammerens stærke Banken gjennem Natten. Begge fôr sammen ved denne Lyd, men saa skyndte Ernst sig ned for at lukke op.\nDa Gadedøren var aabnet, skimtede han et blegt Ansigt gjennem Mørket, og en dyb Røst sagde:\n«Bed Klokkeren bringe de hellige Kar til Præsten; der er en Syg, som skal have Sakramentet.»\nDa Sønnen bragte denne Besked, beredte Faderen sig straks til at gaa til Tyskekirken, i hvis Skab bag Alteret Kalken gjemtes. Men da stillede Sønnen sig foran Faderen og sagde med fast Stemme:\n«Du skal og maa ikke gaa ud i den fugtige Nat; giv mig Lov at udføre dette Ærinde.»\nKlokkeren blev et Øjeblik staaende tvivlraadig med Blikket ømt fæstet paa det klare Barneansigt, og idet han besluttede sig til at ville lade Sønnen prøve sit Mod, trykkede han ham til sit Bryst og sagde med usikker Stemme :\n«Du kjender mit varme Ønske, at mit eneste Barn engang skal blive Præst, og en Kirkens Tjener maa være uden Frygt, og Guds Hus for ham en Helligdom, bag hvis Tærskel han hverken ved Nat eller Dag tør frygte noget Ondt.»\nDerpaa vedblev han med et Blik, der ligesom vilde traenge dybt ind i Barnets Sjæl:\n«Føler du dig da stærk nok, min dyrebare Søn, til at træde ind i Kirken paa denne Tid, saa gaa i Guds Navn!»\n«Ja,» svarede han, «du har selv lært mig, hvorle’les jeg skal se, og at Natten kun fremkalder Skrækkebilleder for det omtaagede Øje.»\nKlokkeren tændte derpaa Lyset i Lygten, som han selv var vant at benytte ved saadan Anledning, idet han rakte Sønnen den store Kirkenøgel og Lygten, sittrede hans Tlaand, og hans Ansigt blev dødblegt. Han fulgte ham derpaa til Gadedøren. Her kyssede han Sønnen, og hans Øjne fyldtes med Taarer, da han udbrød:\n«Gud være med dig, min brave Søn!»\nErnst traadte ud i den bælmørke Nat med faste Skridt. Byens Oplysning var i den Tid i en ynkelig Tilstand: hist og her spruttede et surt Spædelys i en af de uklare Lygter, der var stillede paa de langt fra hinanden staaende Pæle; men ved Nattetid havde ethvert Lys udstridt.\nKlokkeren blev staaende tilbage i Gadedøren; hans brændende Blik søgte Sønnens Skikkelse, der svandt i Mørket. Ikke en Luftning viftede gjennem Rummet, og Gravens Tysthed laa over Byen; kun Lyset fra den Lygte, Sønnen bar, glimtede som en Ledestjerne. Klokkeren grebes af en navnløs Angst, da dette Lys ogsaa forsvandt, og han vaklede paa sin Tærskel. Det blev ham umuligt at gaa ind; det elskede Barn trak ham med magnetisk Kraft, og han maatte følge; han listede sig varligt efter. Han strakte Armene ud, som for at tage ham tilbage; men ingen Lyd kom over hans Læber. Isen binder ikke stærkere Bølgeskvulpet end Angsten hans Stemme; thi han vidste, at enhver Kalden kunde virke til Fordærvelse. Han sneg sig derfor lydløst efter. Han gled som en Skygge langs Husvæggene, og hans Øje hang ved Lyset fra Lygten, der blev ham som et Fyrblink for den vildfarende Sejler. Imidlertid gik hans Barn rolig gjennem Gaden, som førte til Tyskekirken, holdende Lygten i den ene og Kirkenøglen i den anden Haand, skuende frejdigt ud i Mørket, i lyksalig Vished om, at den kjære Fader sad ventende i sin lune Stue, og lidet anende, at denne fulgte ham i faa Skridts Afstand.\nDa Ernst havde naaet Kirkegaardsporten, stansede han en Stund, som for at samle Mod. Han havde kjækt vandret gjennem Mørket, der skjulte ham for de levendes Verden, lig en ung Ridder til sin Kirkevagt; men han følte, at det var noget helt andet ved Nattetid at betræde den Jord, hvorover Dødens Alvor ruger. Vibekkes Spøgelseshistorier sneg sig i denne Stund gjennem hans Sjæl, skjønt han hjemme tappert havde modstaaet deres Magt. Klokkeren støttede sit vaklende Legeme til Kirkegaardsgjærdet. Herfra stirrede han aandeløs paa sit elskede Barn, over hvis Ansigt der faldt et Lysstreif fra Lygten. Han var usædvanlig bleg, og de blanke, mørke Øjne syntes at udvide sig, idet de gled henover Gravene, som for med en Gang at tage et fuldt Syn af Monumenterne, der lig Gjenfærd skimtedes gjennem Mørket. Og ikke mange Skridt bag ham stod Faderen, der ikke turde udtale et Ord eller udstrække en frelsende Haand. Bittert angrede han sin Ubetænksomhed i at ville prøve sit tolvaarsgamle Barns Mod, og da han saa ham ile over Kirkegaarden og stanse ved Kirkedøren, var det, som om Jorden sank under ham; hans Fødder nægtede ham sin Tjeneste, og han vaklede efter Barnet og sank sammen ved Kirkehjørnet. Da Nøglens Omdrejen i Laasen og den aabnede Dørs Knirken gjentoges rundt omkring ham, og Sønnens første Skridt lød paa Kirkegulvet, kastede Klokkeren sig knælende ned ved den aabentstaaende Dør, han følte sig som den Fordømte, der ikke turde stige over Kirkens Tærskel, og en mer brændende Bøn har vist ikke lydt i dette Tempel end den, Faderen opsendte om Beskyttelse for sin Søn.\nLænge dvælede han, inden det var ham muligt at kaste et Blik gjennem Kirken; Sankt Mariæ Kirke var i denne Stund kun for ham som et ugjennemtrængeligt Mørke, hvorfra han med higende Begjær søgte et Lys, det, der skulde vise ham hans Barn. Snart befriedes han fra sin Angst; Lyset gled frem bag Alteret, skinnede ham imøde som en Frelsens Stjerne. Med de hellige Kar i sin Haand ilede Sønnen ned ad Kirkegulvet, og da de hurtige Skridt lød for Faderens Øre, flygtede han med en Ynglings bevingede Fjed og naaede hurtigt sit Hjem, hvor han snart modtog den trofaste Søn i sine Arme.\nAar var gledne over hin Begivenhed; meget Vand var løbet til Stranden siden den Gang. Klokkerens Haar var bleven hvidere, og Sønnens sortere. Han havde hæderlig fuldendt sin Skolegang og var færdig til at rejse til Kjøbenhavns Universitet. Afskedens vemodige Øjeblik var forhaanden. Paa Skibet, der skulde føre ham til det fremmede Land, stod Sønnen, udstrækkende Hænderne mod Faderen, der forladt blev staaende tilbage paa Bryggen. Klokkeren skjulte sit sorgfulde Ansigt i Hænderne, da den kraftige Bør fyldte de hejsede Sejl, og Skibet strøg afsted. Det Savn, Klokkeren følte, medens Sønnen var borte, kan Enhver forstaa. Han var lig Træet, hvis Blade hænger, naar det med Stammen sammenvoksede Rodskud voldsomt oprykkes. Mangen Aften sad han ensom paa sit Værelse, bøjet under Savnets Smerte. Den ophøjede Fred, som betegner et dybt indre Liv, laa som en Aftenstilhed over ham. Da kunde gamle Vibekke, naar hun kom op for at dække Bordet til hans enlige Maaltid, forsøge at trøste ham.\n«Ak,» sagde hun ved en saadan Anledning, «nu har den kjære Gut været borte i Aar og Dag, men ikke har jeg i al den Tid havt nogensomhelst Vanlykke eller Udom paa det, jeg er sat til at have under mit Tilsyn, og det er et sikkert Tegn paa, at der intet er i Vejen. Ja, mine gamle Øjne har mangen Gang stirret sig træt paa Lyset for at se, om det har krøllet Høvlespaaner, men det har saamen brændt glat til sin Ende, og ikke har Pusekatten lagt sig langs Gulvfjælen, ej heller Ulykkesfugle siddet paa Taget, og aldrig slaar det fejl, at saadanne Ting varsler Fejgd i Familien.»\nEt svagt Smil spillede paa Klokkerens Ansigt ved disse Trøstegrunde.\n«Ja, min gode Gamle,» sagde han, «jeg ved, at du deler mit Savn, og vi føler begge den store Tomhed, min Søn har efterladt.»\n«Ak ja,» udbrød Vibekke og tørrede de strømmende Taarer med sit Forklæde, «Søvnen er mangen Nat veget fra mine trætte Øjne af bare Frygt og Bæven for det kjære Barn; thi hvem skal dog i det fremmede Land vogte ham for Underfundighed, Komedianter og Stratenrøvere og al den Babels Forvirring, som findes i den syndige Verden?»\nKlokkeren forsøgte at berolige den fromme Piges Frygt for slige Skrækkebilleder, men hans Forestilling slog ikke til.\nDet var Palmesøndag. Fra Tyskekirkens Taarne kitnede Klokkerne til Højmesse, og Menigheden vandrede til Kirke. Blandt den udprægede sig særlig en Kvindeskikkelse. Hun holdt sig rank; men hendes Hoved rystede stærkt. Andægtig skred hun frem som en Prælat i en Procession. Hendes Dragt, som Moden ubønhørlig havde strøget Streg over, var en kort saakaldet Kappekaabe af kirsebærrødt Damask, kantet med Hermelin om Hals- og Armehuller; dens skarpe Folder vidnede om, at dette Pragtstykke havde ligget længe ubrugt paa Kistebunden. Et saadant var gjerne et Arvestykke efter Madmoderen; paa Hovedet bar hun en skjær og hvid Skakkeklædes-Kappe.\nDa denne højtidsklædte Person var traadt faa Skridt indenfor Kirkedøren, blev hun staaende der med Øjnene fæstede i en lang Beskuen af den unge Præst, som knælede paa Alterskamlen, medens Bønnen lød. Taarer strømmede nedad de rynkede Kinder, og hun hulkede lydeligt. Da Orgelet brusede og Salmen istemmedes, vaklede hun hen til en Bænk. Hun sank ned paa den, og Hovedet bøjede sig mod hendes Bryst. Den Slags Glæde, Vibekke følte (thi hende var det), griber stærkt som en stor Sorg. Alle hendes Syner var vegne i denne hellige Stund, og kun ét straalede for hendes Øje, og det var hendes kjære Barn, som stod der lys levende, iklædt Præstekjole, for hende Verdens bedste Klædebon.\nKlokkeren havde stridt paa denne Dag for at vedligeholde sin Fatning. Han var meget bleg, da han under Sangen sad i Kirkestolen, og en Taare gled af og til nedad hans Kind. Da Messen skulde udføres, gik han med usikre Skridt og foldede Hænder henad Koret. Der, ved Alteret, stod hans elskede Søn som Præst. Hans højeste Ønske paa denne Jord var blevet opfyldt. Og selv skulde han første Gang iklaede ham Messedragten. Da han kom op til Knæfaldet, maatte han støtte sig dertil; en Sitren drog sig om hans Mund, og han lukkede sine Øjne. Men med en Kraftanstrængelse tog han sig sammen og steg med faste Skridt frem til Alteret. Men da han havde hjulpet Messeklæderne paa ham, svigtede hans Kraft, og forglemmende alt omkring sig, udbredte han Armene, trykkede ham til sit Bryst, og udbrød:\n«Gott segne dich, mein Sohn!»\nEt svagt Skrig lød henne i Kirken, Vibekke var falden i Afmagt.\nIngen af Menigheden tog Forargelse af det Skeede, men følte sig greben af det Ophøjede i denne Scene.\nBaldyre er å brodere, særlig med gull- eller sølvtråd.\nEt lavt relieff der dybdeforholdene er sterkt forkortet.\nEske Bille, dansk ridder og rikshovmester, ble i 1523 opptatt i riksrådet og fikk Bergen som len. Herfra søkte han med kraft å motarbeide alle norske selvstendighetsreisninger. For å hindre angrep på Bergenhus fikk han tillatelse av kongen til å rive ned byggene som hindret forsvaret av slottet, særlig Apostelkirken, de to Kristkirkene (den ene var den tidens domkirke) og bispegården.\nglatt elller diagonalvevet stoff, av silke eller ull.\nDamask er en spesiell type vev (opprinnelig fra Damaskus).\nSærlig brukt om kvinner, i betydningen moralsk (ofte dobbeltmoralsk...) og dydig.\nEldre uttrykk for dagens psykiatriske sykehus, men brukt om institusjoner som var lite mer enn en oppbevaringsplass for psykisk syke og andre som falt utenfor samfunnet.\nBok i stort format (folio).\nOfte brukt om noen som var utestengt fra familien sin; en hjemløs.\nGråbrødrene var fransiskanermunker, oppkalt etter fargen på munkekutten deres. Fransiskanerklosteret i Bergen ble imidlertid bygget rundt Olavskirken, dagens domkirke, mens bygningen som det her vises til, må være den tyske skolen St. Marie skole som lå i Vetrlidsalmenningen.\nI dag ville vi nok sagt psykisk syk, halvfjantet hadde samme betydning som halvtomset, halvtullet.\nGammelt uttrykk for å leve stille og tilbaktrukket.\nGammel betegnelse på bomull.\nNedsettende benevnelse for skuespiller.\nEmneordsregister, ordliste med referanse til hvor ordet er brukt - på denne tiden normalt forbehold de største littereære verkene og Bibelen.\nSvekk var et begrep brukt om sykdom; det kunne være livsvekk (går over), liksvekk (dør) eller jordsvekk (kronisk syk).\nKandelaber eller lysestake i messing\nLy, oppholdssted, losji.\nHøyere geistlig embedsmann.\nStraff; opprinnelig botsøvelse i den katolske kirken.\nLær behandlet med russisk teknikk som også ga læret en spesiell lukt, lik lukten fra russelær-soppen.\nDen tradisjonelle svarte prestekjolen, som sammen med den hvite prestekragen og hvite messeskjorten utgjorde embedsdrakten til den protestantiske kirken i Norge.\nEldre uttrykk for sen.\nMuggent eller spettete.\nEldre uttrykk for strikektøy - av verbet å spøte.\nGammelt skrivemåte for vanartet.\nLeke med snurrebass.\nKrok; bortgjemt sted.


Nordisk Film udskyder premiere på komedie efter drab i Norge | Film & serier | DR\nNordisk Film udskyder premiere på komedie efter drab i Norge\nI ny komedie truer Rasmus Bjergs hovedrolle norske betjente med bue og pil.\nRasmus Bjerg spiller hovedrollen i komedien "Vildmænd", som skulle have haft premiere 11. november. (Foto: Rasmus Weng Karlsen/ Nordisk Film)\n14. okt kl. 13:54\nDet er en komedie, men i går kom en af virkelighedens tragedier lidt for tæt på.\nDerfor har Nordisk Film besluttet at udskyde premieren på Rasmus Bjergs nye film, 'Vildmænd'.\nDet oplyser market director i Nordisk Film Distribution Frederik Honore i en pressemeddelelse, dagen efter at fem personer mistede livet i den norske by Kongsberg.\n- På baggrund af den tragiske hændelse i går i Norge og i respekt for de pårørende, har vi i Nordisk Film truffet beslutning om at udskyde premieren på 'Vildmænd', siger han.\nI filmen, der skulle komme i biograferne 11. november, er den danske familiefar Martin (Rasmus Bjerg) skredet fra det hele og taget op til Norge for at bo i naturen og jage sin egen føde med bue og pil, men han kommer hurtigt på kant med det lokale politi.\n'Tid til at bearbejde tragedien'\nPlakaten viser blandt andet Rasmus Bjerg i en norsk butik med bue og pil. Men da angrebet i Kongsberg netop begyndte i et supermarked med bue og pil som et af gerningsvåbnene, udskydes premieren på ubestemt tid.\n- Vi vil gerne understrege, at de ligheder, der er mellem filmen og gårsdagens tragedie, er helt tilfældige, udtaler Frederik Honore i pressemeddelelsen.\n- Men vi vil gerne prioritere, at der bliver bedre tid til at bearbejde tragedien, før det bliver muligt for et dansk publikum at opleve filmen i biografen, siger han.\nPlakaten for 'Vildmænd'. Rasmus Bjerg spiller hovedrollen, en dansk mand, der stikker af fra det hele for at leve i naturen i Norge. Men da han møder hashsmugleren Musa (spillet af Zaki Youssef), bliver de eftersøgt af politiet. (Foto: (© Nordisk Film))\nI filmens trailer kan man også se, hvordan Rasmus Bjergs karakter med bue og pil truer to norske politimænd, før han stikker af. Ved angrebet i Kongsberg lykkedes det også umiddelbart gerningsmanden at undslippe politiet ved at beskyde dem med bue og pil.\nDen 37-årige gerningsmand blev dog senere pågrebet, og under afhøring har han erkendt forholdene.\n'Virkelig dårlig timing'\nNordisk Film oplyser, at en ny premieredato for 'Vildmænd' vil blive meldt ud på et senere tidspunkt.\nEpisoden i Norge har allerede kaldt på sammenligninger med filmen.\n- Virkelig dårlig timing for Rasmus Bjergs nye film, hedder overskriften på en tråd hos det sociale medie Reddit.\n- Oven på hændelserne, der er sket i Kongsberg, hvor en dansk mand har dræbt fem og såret to med bue og pil, så er timingen for Rasmus Bjergs film lidt off, skriver en anden bruger.\n'Vildmænd', der instrueret af Thomas Daneskov, og som har Morten Pape som med-forfatter, er allerede blevet vist på Tribeca Film Festival i New York.


Chokeret kvinde finder ud af hun er 16 uger gravid - 3 måneder efter en abort\nNyheder Skrevet af Kirstine Petersen | 08.04.15 | 23:48\n08.04.15 / 21:45\n30-årige Julie Smith fra Epson nær Surrey i Storbritannien ville ikke have et barn. På nogen måde.\nDa kondomet sprak under sex med sin nu ekskæreste, tog hun turen på apoteket for at mindske risikoen for at blive gravid. De havde ikke kendt hinanden så længe og var ikke klar til forældrerollen sammen.\nFortrydelsespillen hjalp dog ikke en meter, fandt hun ud af en måned senere, hvor en test afslørede, at hun var gravid i fjerde uge.\nSidste udvej var derfor en kirurgisk abort, hvilket hun fik, efterfulgt af en spiral, som lægen satte op. Nu skulle det være nok med uønsket graviditet.\nLæs også: Hun ville ikke have abort: Ekskæreste gav ung kvinde smoothie med fortrydelsespiller\nMen selv dér hang barnet ved, og kvinden opdagede til sit store chok to en halv måned senere, at hun stadig var gravid. Det skete november sidste år, hvor lægen spurgte hende, om hun godt var klar over, at hun var gravid i fjerde måned. Egentlig undrede Julie sig bare over, at hun følte sig utilpas og ikke havde fået sin menstruation. Hun regnede med, at det var på grund af spiralen, som var ny for hende.\n- Det kom som et kæmpe chok, og jeg kunne ikke holde op med at græde. Jeg var 16 uger henne med et foster, jeg havde forsøgt at komme af med to gange. Jeg endte med at afbryde svangerskabet en tredje gange. Det bør ingen skulle gennemgå, siger kvinden til mirror.co.uk.\nLæs også: Lesbisk par fra England brugte 130.000 kroner på dansk sæd\nJulie Smith står frem med historien for at gøre opmærksom på, at metoderne til at afbryde et svangerskab ikke altid virker, og at læger kan begå fejl.\nHun var ikke længere sammen med faderen til barnet, som var et forholdsvis kort nekendtskab. Hun var ikke klar til at være alenemor.\nDertil kom, at hun er karrieremenneske, og at graviditeten ville betyde, at 15 års hårdt arbejde ville være spildte kræfter, hvis hun skulle til at være mor, forklarer hun om baggrunden for sit valg.


Retten skal afgøre strid om bjørneklo\nkl.dkFagområderTeknik og miljøRetten skal afgøre strid om bjørneklo\nKort og data 25.05.12 07:56\nEn lodsejer har tilsidesat påbud fra Hørsholm Kommune om at bekæmpe den frygtede plante på sin grund. Nu skal spørgsmålet afgøres i Landsretten.\nHørsholm Kommune har forgæves påbudt en lodsejer at bekæmpe den invasive plante bjørnekloen for at hindre, at den breder sig til naboarealerne.\nArtikel 01.07.15 10:00 EU's kommuner drøfter fremtidens naturbeskyttelse\nSagen havnede i byretten, som slog fast, at han skulle betale 29.500 kroner i bøde for ikke at have bekæmpet planten tilstrækkeligt. Manden ankede afgørelsen og sagen kommer i dag til behandling i Landsretten.”Det er jo ikke for at være krakilske, at vi vil have, at alle grundejerne i udpegede indsatsområder skal bekæmpe bjørneklo. At en ejer ikke opfylder sine forpligtelser, kan i sidste ende medføre forøgede udgifter for de øvrige ejere i området”, siger formanden for kommunens miljø- og planlægningsudvalg Peter Antonsen (Borgerlisten) til Frederiksborg Amts Avis.Dobbelt så mange påbudHørsholm Kommune har ligesom mange andre kommuner en indsatsplan for at bekæmpe planten, der breder sig så voldsomt, at den hindrer andre planter og dyr i at trives. Men den indsats trues, når en stor lodsejer lader hånt om bekæmpelsen og påbud, mener kommunen.\nArtikel 07.05.15 12:22 Naturstyrelsen imødekommer KL om tilskud til naturprojekter\nDet er ikke bare Hørsholm Kommune, som slås med bjørnekloen. P4 Nordjylland oplyser, at Aalborg Kommune i denne måned har udsendt påbud til 163 grundejere og virksomheder, og det er flere end dobbelt så mange som sidste år.\nArtikel 27.04.15 10:59 Vi kan ikke designe den gode udvikling alene\nArtikel 11.03.15 13:21 KL´s høringssvar til bekendtgørelse om kriterier m.v. for naturprojekter på kulstofrige lavbundsarealer\nArtikel 09.03.15 10:45 Kommunerne efterspørger hjælp til at skabe bedre adgang til naturen\nVi kan ikke designe den gode udvikling alene\nKommunerne efterspørger hjælp til at skabe bedre adgang til naturen\nKL´s høringssvar til bekendtgørelse om kriterier m.v. for naturprojekter på kulstofrige lavbundsarealer


Semesterhus - Ejsingholm Strand, Danmark - B5200 | Novasol\nHem / Europa / Danmark / Nordjylland / Vinderup / B5200\nDejligt sommerhus med god plads og masser af aktivitetsmuligheder. Huset har et særskilt indrettet aktivitetsrum, hvor alle aldre kan boltre sig om aftenen eller på dage, hvor vejret måske ikke lige viser sig fra den bedste side. Fra husets terrasser er der udsigt udover Limfjorden, så her er der rig mulighed for at nyde morgenkaffen eller en lun sommeraften. Ejsingholm ligger mellem Skive og Struer, som begge er dejlige handelsbyer med hyggelige gågader. Begge byer har desuden en hyggelig lystbådehavn med små restauranter og et dejligt sejlerliv. Hele Limfjordsområdet byder på mange aktiviteter, flere gode 18-hullers golfbaner og noget af Danmarks smukkeste natur. Området er perfekt også for lystfiskere, og på dage hvor vinden suser, er det også et godt område til både wind- og kitesurfing. Området ligger desuden ikke langt fra den Handbjerg Marina, hvor I har mulighed for at nyde lækker mad med udsigt udover lystbådehavnen.


Bekæmp din baby | Information\nBekæmp din baby\nEn protestbølge vokser blandt britiske forældre. Vreden er vendt mod et nyt underholdningsprogram i tv, hvor nyfødte angiveligt udsættes for ondskabsfuldt omsorgssvigt i tre måneder\nAt myndige mennesker frivilligt ydmyger sig selv for åben skærm i alverdens reality-shows er én ting. En helt anden er, hvis tilfældige mennesker uden mulighed for indsigelse underlægges strenge strabadser arrangeret af en tv-station.\nDet mener en stigende mængde britiske forældre, som protesterer over behandlingen af nyfødte i reality-tv programmet Bringing Up Baby, der netop er begyndt på den britiske Channel 4.\nProgramserien skal gennem tre måneder skildre livet i seks familier med nyfødte. Idéen er, at familierne på forhånd har besluttet sig for nøje at følge en af tre mulige skoler inden for børneopdragelse, som har været på mode i forskellige tidsperioder.\nDet drejer sig om 1950'ernes ro, renlighed og regelmæssighed, om 1960'ernes individuelle behandling og om 1970'ernes new age-orienterede opdragelse af spædbørn.\nForældreparrene har valgt den metode, som de føler passer bedst til deres personlige værdier og holdninger, og i tv-showet er der to forældrepar på hver af metoderne. Trænede og medievante fortalere for de enkelte metoder støtter og forsvarer gennem udsendelsesperioden forældrenes valg og dispositioner.\nForbudt at trøste\nEn del seere morer sig over 1970'ernes naturfolk-inspirerede opdragelsesmetode, som hævder, at børn bør ammes i årevis, bæres i en pose på forældrenes mave hele dagen og altid sove i forældrenes dobbeltseng.\nMen det er 1950'er-metoden, der får de helt store skarer af forargede forældre til at bestorme læserbrevsspalterne og de mange chatfora.\nDen gammmelsdags metode foreskriver, at babyen kun må få mad hver fjerde time, uanset hvordan den end gebærder sig, og amning skal ske uden øjenkontakt for at undgå sentimentale følelser. Den nyfødte skal fra første dag sove i vugge på eget værelse, og her kan barnet ligge og græde, så meget det vil - det er forbudt for forældrene at tage barnet op for at trøste. Grunden er, at babyer ses som små manipulerende uforskammede væsner, der kun pønser på at overtage forældrenes liv. Derfor skal de holdes i strammest mulige snor.\nDe protesterende seere kalder metoden for systematisk omsorgssvigt, og en underskriftsindsamling mod programmet er i gang. Formålet er at få premierminister Gordon Brown til at gribe ind og stoppe løjerne, før flere bliver inspireret af programmet til at tage 1950-ermetoder i brug.\nHvad nu, hvis forældrene, der har lovet tv-stationen at bruge kæft-trit-og-retning, opdager, at den ikke holder en meter. Lader de sig så af programmets opbygning presse til at fortsætte den langsomme henrettelse af deres barns følsomhed, spørger de bekymrede forældreorganisationer premierministeren.\nEn særlig uvilje rammer programmets hyrede fortaler for 1950'er-metoden, Claire Verity, der titulerer sig selv 'opdragelsesguru'.\nClaire Verity, der aldrig selv har fået børn, har gennem 24 år ernæret sig som freelance barnepige, efter sigende med kunder som Mick Jagger og Sting, der har betalt hende op til 10.000 kroner om dagen for at afrette deres afkom.\nKritikerne hævder, at hendes metode skaber mennesker, der opfører sig som maskiner og tænker fascistisk. Selv forsvarer Claire Verity sig med, at generationer af børn er opdraget i 1950'ernes ånd uden at tage den mindste skade på sjælen.\nDet kontroversielle show er for resten sponsoreret af blefabrikken Huggies, vel i erkendelse af at uanset opdragelsesmetode vil babyerne lave både stort og småt i bukserne. Pottetræning er - heldigvis - ikke på programmet.\nforældremad og drikkemodeomsorgssvigtopdragelsereality-tvtvvalg\nGordon BrownMick JaggerSting\nEndelig et program af værdi, det kunne vi alle lære lidt af, børn skal da ledes Til livet,med fast hånd. Verden de skal færdes i er jo heller ikke Lysserød, nogen må da da ruste dem...


Forladt og gravid\nJeg er gravid i uge 18 min kæreste har lige besluttet sig for at gå fra mig så sidder nu alene og gravid og med en søn på 2 år hvad gør jeg og kan jeg overhoved klare at være selv når der kommer en ny ?? Andre der har stået i samme situation er fuldstændig knust\nJeg har ikke prøvet det selv. Men vil ikk forlade din tråd uden et kram på vejen.\nØv, sikke et fjols.\nMen selvfølgelig kan du klare det\nØv, sikke en forfærdelig situation at stå i. Hvad er årsagen til at han har besluttet sig at opgive jeres forhold og familieliv? Har du familie i nærheden?\nOg så svar og lidt praktisk. Det bliver hårdt, men selvfølgelig kan du klare det. Med min yngste begyndte min kæreste at blive syg i starten af graviditeten. Det viste sig efterfølgende at være starten på en dyb fødselsdepression. Han blev indlagt da yngstemanden var 7 uger gammel og var det sammenlagt 6 ud af de første 9 måneder. Her 3 år efter at det startede er Han ikke rask men i væsentlig bedring.\nJeg stod fra den ene dag til den anden med 4 børn alene og det er hårdt og ikke noget jeg ønsker for andre, men man kan når man skal\nTil det praktiske:\nSøg børnetilskud - husk at søge til den lille når tid er.\nSøg friplads for daginstitution\nSøg børnebidrag fra far.\nHåber det hele falder på plads.\nSikke en idiot. Du er da så meget bedre tjent uden ham så\nPuha en situation han har sat dig i, det er godt nok ikke fair!\njeg har desværre ingen gode råd, men håber du har et godt netværk der passer på dig!\nved du hvorfor han vælger at smide det hele på gulvet?\nKæmpe kram til dig <3\nJa - det har jeg også prøvet mit store barns far forlod mig da jeg var 19 uger henne... Jeg var knust - men det vendte sig til vrede, for hvad i alverden var han for en forpulet taber der forlod sin gravide kæreste! Han gik desuden tilbage til sin eks - og løj om det, nægtede at give mig en forklaring på hvad der var sket - om morgenen tog han på arbejde og sagde han elskede mig og baby - da han kom hjem igen om eftermiddagen slog han op med mig. Mit barn er nu 5 år og jeg er kommet videre og er gravid med min ‘nye’ kæreste - min eks og jeg samarbejder ok om vores barn, men jeg vil ALDRIG kunne tilgive ham hans opførsel. Han var et svin.\nVreden til ham og kærligheden til barnet i min mave hjalp mig videre - det var jo ikke barnets skyld at dets far var en nar, jeg tror jeg på en måde fik distanceret tanken om at barn og eks hængte sammen, så jeg kunne bruge en masse energi på at være gravid og nyde det og glæde mig, fremfor at jeg forbandt tanken om barnet med min eks. Desuden blev jeg sådan ret basta bum agtig ift min eks - jeg gav ham ikke flere chancer for at såre mig eller køre rundt med mig. Jeg var SÅ færdig med ham pga hans opførsel, da jeg tilbød ham stadig at måtte komme med til vores barns fødsel ville han kun hvis han måtte tage sin nye kæreste med...! Derfra kørte jeg mit eget løb, har aldrig holdt vores barn fra ham, talt grimt eller noget som helst andet, men Jeg tager selv og tog selv alle beslutninger, lige fra navn til hvor vores barn skal gå i skole.\nDu skal nok komme videre! Det lover jeg dig\nHolde på hemmelighed om at vi forsøger at få et barn\nDreng startet i børnehave


Claus Krogsgaard – 15 business reviews on Trustpilot\nClaus Krogsgaard´s profile\nRigtig fin handel, men beløb hævet på dankort inden afhentning.\n6. september:Jeg har rettet op til fire stjerner. Praksisen Fønisk følger er tilsyneladende tilladt, selvom jeg gerne så at man var sidestillet uanset om man betalte på nettet eller i butikken. Konklussionen må være at det er man ikke og pengene bliver altså trukket, i bedste fald samme dag og i værste fald tidligere på ens konto, ved betaling via nettet ved afhentning i butikken.Resten af forløbet er til UG kryds og slange.---Der er egentligt ikke så meget at sige. Jeg er rigtig godt tilfreds. Forløb fra overvejelse på edbpriser.dk til bestilling og afhentning i butikken på Falkoner Allé, forløb problemfrit og næsten som forventet.Der er dog en lille hage ved forløbet. Jeg havde indtastet mine dankortoplysninger i forbindelse med bestillingen. Beløbet for ordren blev hævet fra kortet på det tidspunkt, hvor mailen om at ordren er klar til afhentning blev sendt og ikke når den faktiske afhentning fandt sted. Det mener jeg ikke er lovligt og ligeledes så bør jeg være sidestillet med forløbet med betaling i butikken, hvor jeg først betaler ved afhentning. Det bør I se på.Ovenstående hændelse er eneste årsag til at jeg kun kan give tre stjerner.\nHej ClausJeg har undersøgt alle dokumenter fra forbrugsstyrelsen og kan ikke nogen steder finde dokumentation for at vores procedure er ulovlig.Varen ligger klar til afhentning og i de informationer vi kan finde, må beløbet trækkes når varen er klar til levering/afhentning.Jeg fulgte op på din henvendelse hos forbrugerstyrelsen i morges for at få procedurens korrekthed bekræftet og der er ikke noget brud på nogle regler i det vi gør.Mvh. Stefan, Føniks A/S\nBestillingen forløb som forventeligt. Den sidste stjerne ville jeg give, hvis varene var afsendt samme dag. De blev først sendt to dage efter bestilling. Varen var af forventede kvalitet og pris. Absolut tilfredsstillende og anbefalelsesværdigt.\nHar købt mobiltelefon i butikken i Lyngby Storcenter. Alt forløb perfekt og kontrakt mv. blev sendt til min email. Alt blev håndteret elektronisk og det er perfekt!Eneste problem var at jeg havde fået det forkerte størrelse SIM kort med hjem. Jeg er fingrenem, så jeg fattede en saks og klippede til så det passede.I burde nok implementere SIMkort der kan fungere som alm. SIM og microSIM.Ellers er alt som aftalt. Hverken mere eller mindre.//Claus


PETIT CHABLIS Laroche - Vinforsyning\nLagring: 6 mdr. "sur lie" på ståltanke.\nAppellationen Petit Chablis ligger i Chablis, og underligger samme regel for udbytte pr. ha., men det tillades en lavere alkoholprocent end for storbroderen. Petit Chablis-vine er derfor ofte en smule lettere og mere liflige end Chablis, og gode producenter – som Domaine Laroche – laver faktisk udgaver, som er meget umiddelbare, delikate og charmerende – vine man kan åbne i sidste øjeblik og få det fulde udbytte af.\nEfter en afstilkning og en let knusning af Chardonnay-druerne, bliver de skånsomt presset, og mosten gæres køligt på ståltanke. Derefter får vinen et ophold ”sur lie” (med bundfald) i 6 måneder på samme type tanke. Aftapningen foregår efter en ganske let filtrering. Alt dette for at bevare vinens sprødhed og mineralitet samt Petit Chablis’ sarte toner.\nHer finder man delikate toner af mynte, hvide, vilde blomster, citrusfrugter og en smule hvide ferskner. I smagen er den tør, liflig og meget appetitgivende, med lækre, sprøde toner af litchi og ananaskirsebær. En virkelig charmerende og forførende vin, som kan nydes for sig selv eller sammen med asiatisk inspirerede skaldyrs-, fiske- eller kyllingeretter. Prøv den også som aperitif med fx et par østers (eller flere!).


Dit liv bliver sat under lup i overgangsalderen - Dorthe Oxgren\nMen sådan er det typisk ikke. Snarere tværtimod. Det kan være svært at forstå, særligt hvis du er ganske tilfreds med dit liv. Men når peri-menopausen, indflyvningen til den egentlig overgangsalder, melder sig, så kommer alle dit livs uløste konflikter og udfordringer tilbage for fuld styrke. Det er som om, den store, universelle lup bliver holdt hen over dig og udstiller alle sprækkerne. Det er således nærmest umuligt at træde ind i overgangsalderen uden at slæbe en vis portion angst, vrede, sorg og skuffelse med sig.\nTidligere har du måske kunne håndtere de besværlige følelser ved at overhøre dem eller lukke dem helt ude. Men når hormonspejlet begynder at flytte sig, så mærker du det også i dit nervesystem, og så virker den strategi ikke længere. Du kan blive overmandet af sorg, angst og vrede. Måske er du depressiv, eller du føler dig som en trykkoger, der er ved at eksplodere ved den mindste uretfærdighed.\nNogle kvinder bliver forskrækkede over, at de ikke længere, kan lade ting passere med et overbærende smil, og får dårlig samvittighed over at være blevet den sårbare og vrede kvinde, der skælder ud og siger fra. Det giver ikke bare rystelser i de nære omgivelser, blandt børnene og i parforholdet, det piller også ved dit eget selvbillede. For hvem er du nu? Hvad er der på færde?\nNogle vil kalde det en livskrise, der udløses samtidigt med overgangsalderen. Den amerikanske gynækolog Christiane Northrup har en anden forklaring, nemlig at hjernen bliver forandret, når hormonspejlet ændrer sig. Og det betyder også, at kvinder i overgangsalderen får et skarpere blik, når det gælder uretfærdigheder, og modet til at sige fra over for dem. Måske oplever du, at ting du tidligere blot tænkte i dit stille sind, begynder du at sige højt. Som om der er røget et filter af. Den schweiziske psykiater Carl Jung kalder det individuation, det tidspunkt i livet, hvor vi skræller lag af og for at kunne fremstå som den, vi i virkeligheden er.\nDen vildeste vækstperiode\nTil at begynde med er det ubehageligt og ukendt, men hvis du tør kigge dit liv efter i sømmene, kan overgangsalderen blive en periode, hvor du kan hele gamle sår, slippe af med årelange, destruktive tankemønstre og kommer i kontakt med din kreative kraft.\nDa jeg stod midt i det, var det som nogle havde taget mit indre kompas. Det jeg altid har styret mit liv efter. Pludselig kunne jeg ikke finde hovede og hale i, hvad der var rigtigt for mig eller beslutte, hvilken vej jeg skulle gå. I lang tid havde jeg mistet overblikket og kontrollen over mit liv, hvilket var voldsomt angstprovokerende. Og selv om det har været en hård omgang, så er overgangsalderen med al det kaos, smerte og sorg den har ført med sig, samtidigt den vildeste vækstperiode.\nMen det kræver, at du er indstillet på at arbejde med at:\nTage ansvar for problemerne i dit liv\nStoppe med at se dig selv som offer\nGå gennem smerte og sorg over de ting i dit liv, som ikke gik, som du ønskede\nTil gengæld vil du vil opdage, at du kan genopfinde dig selv, finde ny kræfter og leve et sundere, gladere og mere meningsfuldt liv på den anden side af din 50 års fødselsdag.


Rivarossi and Lima news 2008 - Sporskiftet\nRivarossi and Lima news 2008\nSkrevet af Gert Mandag d. 28/1/2008 - 18:34 Vist 938 gange\nPdf=files of both the new items of Rivarossi and Lima can be found here:\nand here: http://www.marijnbosch.com/neuheiten2008/Limaall%202008.pdf\n« Heljans nyhedskatalog 2008 Patinering med airbrusch »\nSkrevet af ts_dk Mandag d. 28/1/2008 - 19:03\nPdf=files of both the new items of Rivarossi and Lima can be found here:http://www.marijnbosch.com/neuheiten2008/Rivarossiall%202008.pdfand here: http://www.marijnbosch.com/neuheiten2008/Limaall%202008.pdfEnjoy!Kind Regards,Gert (from Holland)\nHar i set side 18+19 i Rivasossi kataloget ???? KLÆDESKABE\nSkrevet af bahnfan.net Mandag d. 28/1/2008 - 20:24\nSide 48 i Rivarossi kataloget synes jeg nu er meget fed, omend den næppe passer ind i min bane. Det minder mig om en anden tråd her på sporskiftet ang. militærkøretøjer i model.\nSkrevet af Occam Mandag d. 28/1/2008 - 23:19\nDer er sandelig nogle interessante nyheder. Det lille damplokomotiv på s. 14 hos Rivarosssi har jeg allerede beundret nede i Togcenter Gentofte....det er en lækkerbidsken!\nKlædeskabet ser også fedt ud, men hvordan mon man presser en dekoder ind i sådan en?\nDet tyske VT 08.5 kunne godt havne i min indkøbskurv, da det jo har kørt til og fra København i 1950'erne...og prisen er sikkert ikke voldsom når det kommer fra Rivarossi.\nOrientekspressen og sovevognene ser virkelig lækre ud, og så endda med fjedrende puffere...\nHvis jernbanekanonen ikke var malet i så grimme farver, kunne jeg også godt være fristet, men det er den jo heldigvis. Man skal passe på ikke at blive helt afsporet...!\nHos Lima er det mest en frisk V36 der frister. Min gamle Traktor 1 har store flanger og intet digitalstik, så måske var det nemmest blot at bruge de ca. 700 kr på en ny og så selv male den sort/wehrmachtsgrau.\nSkrevet af Cargoman Tirsdag d. 29/1/2008 - 23:56\nFra Rivarossi kommer et par moderne fladvogne med stålplader, lige til Stålormen, og sørme om der ikke også kommer en Transwaggon. Der er snart et par stykker at vælge imellem.\nDen skal hænge på bøjlestangen\nSkrevet af Skott Torsdag d. 31/1/2008 - 0:25\nPdf=files of both the new items of Rivarossi and Lima can be found here:http://www.marijnbosch.com/neuheiten2008/Rivarossiall%202008.pdf\nDe er bare for søde\nJeg har lige konsulteret med jernbanen.dk. De passer faktisk temmelig godt overens med Breuer traktorerne. Der er desværre kun et enkelt billede derinde af en sådanne:\nmen det ligner til gengæld virkelig godt. Eneste umiddelbare forskel, jeg har lagt mærke til, er antallet af trin op til førerhuset.\nPedershaabtraktorerne er noget anderledes idet, de har en tydelig udbygning midt på, samt at der er en dækplade hen over hjulene; men for den erfarne finemaker, burde det jo kun give udfordringer, der skal overvindes\nNu er eneste spørgsmål så. Hvad mon sådan en fætter kommer til at koste?\nSkrevet af ts_dk Torsdag d. 31/1/2008 - 18:25\nPedershaabtraktorerne er noget anderledes idet, de har en tydelig udbygning midt på, samt at der er en dækplade hen over hjulene; men for den erfarne finemaker, burde det jo kun give udfordringer, der skal overvindes :)Nu er eneste spørgsmål så. Hvad mon sådan en fætter kommer til at koste?\nJa det bliver spændende med prisen.\nVed ikke om den er med dekoder (men der kan nok blive plads til en Lenz Gold eller noget i den stil), men hverfald bliver det nok et problem at få monteret en slæbesko under skabet\nSkrevet af killerp Torsdag d. 31/1/2008 - 19:15\nmen hverfald bliver det nok et problem at få monteret en slæbesko under skabet Hilsen Thomas\nFor slet ikke at tale om højtalleren til lyden :oops:\nSkrevet af Skott Torsdag d. 31/1/2008 - 20:55\nDet bliver vist i en fast tilkoblet vogn\nSkrevet af Leonard Torsdag d. 31/1/2008 - 21:43\nJeg tror, jeg bliver nødt til at være ligeglad med, at den slet ikke passer til mit danske anlæg. Spørgsmålet er bare om kvaliteten af Rivarossia er ligeså ringe som de gamle Lima eller om det er på højde med nutidig Roco, Hobbytrade o. lign. ?


Verden ifølge Pelle - Musikhuset Esbjerg\n13. Oktober 2022 19:30 - 25. Oktober 2022 19:30\nTrine Gadebergs elskede figur Pelle er klar med sit første onechildshow – og han tager en masse venner med på scenen i Musikhuset Esbjerg\nEKSTRA SHOW DEN 25. OKTOBER!\nMan skal høre sandheden fra børn, og ingen børn fortæller sandheden mere præcist og sønderlemmende end ”fem og en halv år gamle” Pelle. Harsk samfundskritik og -satire strømmer ud af ham, når han med sit barnesprog gengiver de samtaler, han overhører sine forældre have om alt fra coronaregler, fodbold og påske til krigen i Afghanistan.\nDet er barskt, ærligt og vanvittigt sjov, når Trine Gadeberg med sin elskede karakter Pelle spidder de voksne og samtiden. Så du kan godt glæde dig til en aften i morskaben og de uindpakkede sandheders tegn, når du skal opleve Verden ifølge Pelle, live fra scenen i Musikhuset Esbjerg.\nPelle kom oprindeligt til verden i 1989 under navnet Svend-Bent, da Trine Gadeberg arbejdede som pædagogmedhjælper og fik udleveret guldkorn af børnene i institutionen. Efter kort tid blev Svend-Bent til en reel revyfigur, som optrådte på 7-kanten i Varde. Pelle, som vi kender i dag, blev dog til under Kerteminderevyen i 2017, og året efter sluttede Kasper Le Fevre fra comedytrioen Specialklassen sig til som tekstforfatter på figuren.\nPelle har siden fået et mere politisk satirisk udtryk, og med et glimt i øjet sætter Gadeberg og Le Fevre fokus på, hvordan børn opfatter den måde, voksne taler til og med hinanden om samfundsaktuelle emner. I 2018 fik Trine Gadeberg ”Årets Revykunstner”, også kendt under navnet ”Årets Dirch” for rollen som Pelle.\n”Pelle lever i en verden, hvor voksne mennesker har mange meninger om, hvordan livet skal leves, og ikke mindst, hvordan landet skal ledes. Pelle er derfor på mange måder et sandhedsvidne i den kyniske verden, vi lever i. Tonen har ikke før været så modbydelig og hård blandt voksne, som den er lige nu, og det forholder Pelle sig helt barnligt og åbenlyst til,” fortæller Trine Gadeberg.\nPelle er ikke alene i verden\nHeldigvis er Pelle ikke helt alene. Til comedyshowet får han selskab på scenen af en række andre af revystjernen Trine Gadebergs andre populære karakterer. Du kan blandt andre se frem til at møde den 81-årige enke Emma Poulsen, der har en glubende appetit på hankøn i alle afskygninger, neurotiske Jannik Snoghøj, som bor på samme vej som Pelle og som er stærkt præget af tvangstanker – og selvfølgelig Pelles teenagestoresøster Liza, hvis utallige konflikter er en daglig undren for Pelle.\nEsbjergs egen stjerne\nTrine Gadeberg er sangerinde, revyskuespiller og multikunstner, og hun har siden 90’erne spillet med i utallige revyer landet over. I 2003 blev hun for alvor landskendt med rollen som Pyt i julekalenderen Nissebanden. Hun har deltaget i Dansk Melodi Grand Prix med sangen Lykkefugl (2000), udgivet albummene Loving You (2001), Der stråler en stjerne (2008) og Diva (2009). Siden 2010 har Trine Gadeberg optrådt med den komiske kvartet City Singler, der i dag består af Anne Louise Hassing, Kaya Brüel og Anne Sofie Espersen senest med showet Gammel vin på nye tasker (2019).\nI 2020 producerede Gadeberg sammen med sin mand, Kasper Le Fevre, første afsnit af podcastserien Den Hvide Dame samt strikkepodcasten Mens vi strikker i selskab med Ditte Hansen og Christiane G. Koch.\nTrine Gadeberg vandt i 2018 revyernes fornemste pris som ”Årets Revykunstner”, også kendt som ”Årets Dirch”.\nStudie- og ungebilletterne er desværre udsolgt.\nEr du enten studerende eller under 25 år, kan du købe 1 billet til kr. 120. Antallet af studie- og ungebilletter, der sættes til salg, er begrænset, og de sælges til dem, der er hurtigst.\nSpilleperiode: 13. Oktober 2022 19:30 - 25. Oktober 2022 19:30\nKategori: Comedy, Revy, Show, Tilflytter-tilbud


Rejsen Tor er en af de stærkeste\nTor er en af de stærkeste aser, dog skete det engang at der var noget han ikke kunne klare. Det var da han var på besøg hos Udgårdsloke.\nTor havde fået lyst til at besøge Udgårdsloke, så han spændte sine bukke for vognen og så tog han og Loke af sted. De stoppede den første aften hos en bonde. Tor slagtede sine bukke, og inden han bad dem at tage for sig af retterne, sagde han at de ikke måtte brække benene. Loke, en drilagtig dreng, pressede Tjalfe, bondens søn, så meget at han til sidst brækkede en knogle for at få marven.\nNæste morgen svingede Tor sin hammer over bukkene, og straks rejste de sig lyslevende op. Den ene var dog halt. Tor blev nu meget vred. Bonden blev bange og bad Tor om ikke at gøre dem noget ondt. Tjalfe tilstod, og det blev da aftalt at Tjalfe og Røskva, bondens datter, skulle følge med Tor som hans tjenere.\nTor lod vognen stå og drog af sted med Tjalfe og Røskva. Ud på aftenen gav de sig til at kigge efter et sted at sove. De fandt et hus med en meget bred dør - lige så bred som den ene endedør. Inde i huset var der en stor stue og ved siden af en lille stue. Midt om natten vågnede de ved at hele huset rystede. De gik da ind i det lille rum og sov videre. Tor blev oppe og holdt vagt. Da det bliver lyst kigger Tor sig omkring. Han ser en kæmpe ligge og sove i nærheden. Det var ham der havde snorket så jorden rystede. Kæmpen hed Skrymer, og det var hans vantet de havde overnattet i.\nSkrymer spurgte om de skulle følges ad, og det gik Tor med til. De spiste noget af deres medbragte mad, og bagefter lagde de resten det i Skrymers madpose. Han skulle nok bære det hele. Om aftenen lagde Skrymer sig til at sove uden at spise. Ingen af de andre kunne få knuden på madposen op, og Tor blev da så sur, at han tog sin hammer og knaldede Skrymer oven i hovedet. Skrymer vågnede og spurgte om der var faldet et blad ned i hovedet på ham. Han kunne ikke forstå at Tor ikke sove. Tor mumlede noget om at det skulle de lige til, og så lagde han sig hen.\nTor kunne ikke sove p.g.a. Skrymers snorken. Han rejste sig igen og huggede ned i Skrymers hoved. Skrymer vågnede. Han troede nu, at der var faldet en agern ned i hovedet på ham. Tor lagde sig hen igen, men lovede nu sig selv at tredje gang skulle det lykkes. Om morgenen da Strymer sov, tog Tor igen sin hammer og gav Skrymer et ordentligt knald i hovedet. Skrymer rejste sig. Han troede, han havde fået en fugleklat i hovedet. Skrymer skulle den anden vej, så han sagde farvel og gik.\nHos Ud gård\nEfter nogle timer vandring kom Tor og følge til Udgårdslokes borg. De gik ind og hen til højsædet hvor Udgårdsloke sad. Udgårdsloke sagde at Tor så lille ud, ja han udfordrede dem endda til kamp. Loke ville spise om kap, så der blev båret et stort træfad ind, og Udgårdsloke kaldte på Luge, som Loke skulle spise om kap med. De begyndte fra hver sin ende, og mødes på midten, men mens Loke havde kun havde spist maden, havde Luge spist både fad, kød og ben. Luge havde altså vundet.\nNu var det Tjalfes tur. Han var god til at løbe, så Udgårdsloke kaldte Huge frem. De løb tre gange, og Huge vandt hver gang. Tredje gang var Tjalfe ikke engang nået halvvejs før Huge løb i mål. Tjalfe havde altså også tabt.\nNu skulle Tor vise hvad han duede til. Han ville drikke om kap med hvem som helst. Udgårdsloke kom med et drikkehorn. Hans mænd kunne tømme det i et drag, sagde han. Nogle skulle dog bruge to, mens det kun var de svage der skulle bruge tre. Tor tog hornet og gav sig til at drikke. Efter første drag kiggede han ned i hornet. Det så ikke ud til at være sunket. Tor satte endnu engang hornet for munden og drak. Heller ikke denne gang så det ud til at være sunket. Tredje gang var det dog sunket lidt men ikke meget.\nUdgårdsloke lod nu en kat bringe, og fortalte at drengene ofte konkurrerede om hvem der kunne løfte denne kat højest. Tor prøvede derefter, men katten slap kun jorden med det ene ben. Nu blev Tor sur og han ville bryde. Ingen af Udgårdsloke mænd ville bryde, men Tor kunne da bryde med hans gamle mor. Hun kom ind og Tor tog fat om hende, men jo mere han anstrengte sig jo svære blev det.\nUdgårdsloke afbrød kampen og maden blev bragt ind.\nTor og følge sov om natten hos Udgårdsloke. Næste morgen fulgte Udgårdsloke dem på vej. Da sagde han:\n"Nu skal jeg fortælle jer sandheden. I synes I har klaret jer dårligt, men jeg klarede mig kun ved trolddomskunstner. Skrymer var mig. Du var tre gange lige ved at slå mig ihjel. Kan de se de tre dale over der. Dem har din hammer lavet. Om kampene i borgen. Luge er luen eller ilden, og derfor var han bedre til at spise.\nTjalfe løb godt, men han kunne ikke slå Huge forsi han er min hu eller min tanke. Og dig Tor. Hornet du drak af gik helt ned til havet. Derfor kunne du ikke tømme det. Katten var midgårdsormen. Det var flot at du kunne løfte den så højt som du kunne. Min gamle mor Elle eller Ælde er alderdommen, og den kan ingen kæmpe imod.\nTor blev nu så vred at han knyttede hånden om hamren og skulle lige til at slå, men i det sammen var Udgårdsloke og hans borg væk. Næste gang skulle Tor nok få lagt jætterne ned med nakken.


Kyllingefrikadeller med squash, bagt i ovn - nemt og sundt\nNår solen skinner højt fra en skyfri himmel – som den gjorde i går – er det bare om at komme ud og nyde det. Så i går skyndte jeg mig hjem fra job, rørte hurtigt en kyllingefars sammen, bagte kyllingefrikadellerne i ovnen alt i mens jeg lavede en dejlig fyldig salat. En lille time senere var bilen pakket og hund, kæreste og jeg var på vej i kolonihaven hvor vi nød en dejlig middag krydret med den skønne aftensol 🙂\nKyllingefrikadeller er hurtige og nemme at lave og så er de samtidig ganske sunde og lækre – prøv dem…\n1 squash – kan erstattes med revne gulerødder\nStart med at rive squashen ned i et dørslag, hæld så en god skefuld groft salt over (trækker væden ud) og lad det stå mens du ordner resten. Rør farsen godt sammen med æg, mælk og havregryn. Hak forårsløg, persille og pres hvidløget og tilsæt det til farsen.\nVend nu tilbage til squashen, pres så meget væde ud som muligt. Tilsæt squash og krydre farsen med peber, jeg tilsatte ikke salt, den var jo tilsat squashen. Rør farsen godt sammen, lad den stå og hvile 10-20 min. Tænd i mellemtiden ovnen på 200 grader og gør en bageplade klar med bagepapir. Form kyllingefrikadellerne og placer dem på pladen – bages herefter i 35-40 min. til de har en flot gylden farve.\nJeg serverede mine kyllingefrikadeller sammen med en grøn salat med edamamebønner – find lignende opskrift her.\nDesværre nåede jeg ikke rigtig at tage billeder, da vi havde alt for travlt med at hygge os – så beklager det ordinære billede der slet ikke lever op til virkeligheden!


DE BLA BJERGE\nDE BLA BJERGE er en af mest besøgte hovedstæder byer i Europa. Besøgende normalt forsøger at tilbringe så meget tid som muligt udendørs i Frankrigs største by. Men selv hvis du har et godt og prisbilligt sted at bo, Paris er et nemt sted at bruge penge - med fantastiske restauranter, cafeer, butikker og vinbarer på næsten hvert gadehjørne, og entré til et stort udvalg af verdensklasse museer og attraktioner. Så kan du nyde Paris, uden at t bruge for meget? Her er nogle af de tips for dig for at hjælpe dig med at holde dine rejseomkostniner nede. Paris har så mange verdensberømte bygninger og monumenter - såsom Sacre Coeur, Triumfbuen og Eiffeltårnet - og et besøg og kik på dem, koster ikke en øre. Du kan også gå og se kunstnerne på arbejde i Montmartre, en spasertur ved bredden af Seine eller se dig omkring domkirken Notre Dame. Og hvis vejret er godt, er der masser af parker og haver rundt omkring i byen - Såsom Promenade Plantéen på en gammel forhøjet jernbanestrækning, den botaniske have ved Jardin des Plantes, og selv de atmosfæriske kirkegårde, bl.a. Père-Lachaise og Cimetière du Montparnasse. Der er også masser af gratis festivaler og begivenheder der foregår i Paris i løbet af året - herunder fyrværkeri og militær parader som Bastilledagen den 14. juli og Nuit Blanche helaftens kunstfestival, den Fête des vendanges høstfest i Montmartre i Oktober og de mange julemarkeder i December. Vi anbefaler at tjekke Bonjour Paris og turisme i Parises hjemmesider for de seneste oplysninger om, hvad der foregår hvor og hvornår.


Hvorfor får man menstruationssmerter, og hvordan kan du stoppe dem? | Libresse\nDe fleste kvinder – studier viser op mod 80 %  – har smerter eller gener før og under deres menstruation, og det skyldes hovedsageligt, at livmoderen trækker sig sammen for at afstøde slimhinden.\nDet er mest almindeligt at have disse smerter, som føles lidt som kramper, lige inden man får menstruation, og de varer typisk en eller to dage. Smerterne kan forekomme i underlivet, ryggen, lårene eller maven. De starter normalt lige under navlen og stråler ud mod dine lår og ryggen. Det er meget forskelligt fra kvinde til kvinde, hvor voldsomme disse menstruationssmerter er. For nogle er det en lettere pine. For andre kan de være ret alvorlige og endda forårsage opkastning. Andre symptomer kan være tynd mave, hovedpine og svimmelhed. Ikke spor sjovt.\nDet kan gøre en stor forskel på, hvordan en kvinde har det med sine menstruationer, hvis hun kan finde en måde at stoppe menstruationssmerter på. De fleste kvinder er ikke i stand til at ignorere dem, men nogle få enkle skridt kan være med til at mindske dem.\nSmertestillende medicin i håndkøb kan tage toppen af de værste smerter, men det skal altid tages efter et måltid eller med et glas mælk for at beskytte mavesækkens slimhinde. Og selvom man måske ikke har lyst til det på det tidspunkt, kan motion – selv en gåtur – være med til at øge blodgennemstrømningen, iltniveauet og endorfinniveauet (naturlige hormoner, der virker smertestillende og hjælper på humøret). Alt sammen med til at få kroppen til at slappe af. Massage og varme vil også løsne dine muskler, så både et varmt bad eller en varmedunk på maven kan anbefales. Det kan også hjælpe at spise is – ikke som medicin, men bare noget, som gør dig glad.\nI nogle få tilfælde kan smertefulde menstruationer – eller dysmenoré – gribe ind i din hverdag. 14 % af kvinder i et studie rapporterede, at de tit var ude af stand til at gå på arbejde på grund af menstruationssmerter . Men der er ingen grund til at lide. Hvis dine menstruationskramper er så alvorlige, skal du tale med en læge. I nogle tilfælde kan hormonel prævention reducere menstruationssmerter. Menstruationssmerter kan undertiden skyldes en tilgrundliggende medicinsk tilstand, såsom endometriose eller underlivsbetændelse. Men hvis der ikke er en tilgrundliggende tilstand, bliver svære menstruationssmerter tit lettere, når kvinder bliver ældre og også efter, de har fået børn.


Scanpan Impact gryder | Køb stålgryder i dansk kvalitet her\nScanpan Impact gryder\nScanpan Impact gryder fra Scanpan byder på lækre stålgryder du kan bruge dag efter dag i år efter år. Samtidig byder det på den luksus at det er kvalitetsbevidst køkkengrej med smukt design. Scanpans kernegenskaber i alle deres serie er funktionalitet, høj kvalitet, smukt design og maksimal ydeevne. Serien er lavet i rustfrit stål og genkendes ofte for sine to tonede finish og med sit smukke glaslåg. Navnet impact stammer fra den pressestøbt bund. Serien virker på alle varmekilder inkl. induktion.\nAlle - også induktion (8)\nScanpan Impact Gryde 2,5l\nScanpan Impact Gryde 3,2l\nScanpan Impact Gryde 4,8l\nScanpan Impact Kasserolle 1,2l\nScanpan Impact Kasserolle 1,8l\nScanpan Impact Suppegryde 11,0l\nScanpan Impact Suppegryde 7,2l\nScanpan Impact Stegegryde 6L\nAltid et godt tilbud på Scanpan Impact gryder\nVi har altid et stort udvalg i Scanpan impact gryder på tilbud, og er der en model du mangler så skriv til os, så vil vi gøre alt for at skaffe den til dig.\nScanpan Impact rustfrit stål gryder\nGrebene på Scanpan Impact er fremstillet af støbt rustfrit stål og er fastgjort med indvendige rustfri stålnitter. Grebene er konstrueret til at holde sig kølige i længere tid. Kanten på Impact produkter er designet så genialt, at du kan hælde fra enhver vinkel uden at dryppe, og de indvendige målangivelser på gryderne gør det hurtigere at afmåle mængder. Lågene af hærdet glas gør madlavning mere praktisk, da du kan se maden, mens den tilberedes, uden at løfte låget. Impact serien er fremstillet i rustfrit stål uden belægning, og kan anvendes på alle komfur typer også induktion og er ovnfast til 260°C.\nVedligeholdelse af dine Scanpan Impact stålgryder\nVed Brug: Steger du med fedtstof skal produktet opvarmes til stegetemperatur ved middel varme, hvorefter fedtstoffet tilsættes. Steger du uden fedtstof, skal produktet opvarmes til stegetemperatur ved middel varme, hvorefter stegningen kan begynde. En god huske regel er altid at hvis dine produkter har slip-let belægning, må du max skrue dit komfur op på halvdelen af hvad det kan komme op på (+ 1.) Dvs. kan dit komfur skrues op på 9 skal du max skrue det op på 5. Hvis der bliver brugt for meget varme "brænder" man belægningen af og så virker slip-let belægningen ikke mere, og dine madvare vil hænge fast på panden.\nEfter brug: Produkter vaskes af i varmt vand tilsat opvaskemiddel, det er vigtigt at dine gryder og pander er fuldstændigt rene, inden de bliver sat på plads.


Great Yarmouth - Wikipedia, den frie encyklopædi\nGreat Yarmouth, lokalt ofte bare kendt som Yarmouth, er en af England aller østligste kystbyer, beliggende i Norfolk. Den ligger ved mundingen af floden Yare, omkring 30 km øst for Norwich. Byen er administrationscenter for distriktet Great Yarmouth.\nByen har vært en ferieby siden 1760, og den giver fra Nordsøen adgang til vandvejene i nationalparken The Broads. Den har i flere hundrede år været en vigtig havn for sildefiskere, og i nyere tid er den blevet en vigtig servicehavn for borerigge.\nNavnet Yarmouth betyder mundingen (mouth) af floden Yare. Den ældste navneform er Yernemuth. Byen ligger lige ved stedet hvor romerne anlagde en militærlejr ved floddalen, som de kaldte Gariannonum, senere forvandsket til Gernemwa.\nMange fiskere fra Cinque Ports flyttede til stedet i angelsaksisk tid, og da normannerne erobrede landet i 1066 var der 70 borgere i Yarmouth. Henrik 1. udnævnte en reeve til at styre byen.\nI 1208 gav Johan uden Land borgerne privilegier svarende dem i Oxford. Disse forstærkedes senere i nye chartere, som bekræftede Great Yarmouths rettigheder i forhold til Little Yarmouth og Gorleston.\nEn latinskole blev oprettet i 1551. Den havde hørt hjemme i storhallen til det gamle sygehus, som var grundlagt under Edvard 1. af Thomas Fastolfe. Den var lukket fra 1757 til 1860, men blev så genåbnet. I 1872 flyttede den til nye lokaler.\nI maj 1845 blev byen ramt af en katastrofe da en hængebro kollapsede. 79 mennesker omkom, langt de fleste af dem børn.\nUnder 2. verdenskrig blev Great Yarmouth bombet, men det meste af den gamle by står endnu. Blandt andet finder man en mere end 2 kilometer lang bymur fra middelalderen, hvoraf over 2/3 er bevaret. 11 af de 18 tårne langs muren står også.\nPå South Quay finder man et handelshus fra det 17. århundrede blandt bygninger fra Tudorerne, georgiansk og victoriansk tid. Indenfor dette kajområde ligger et område kendt som The Rows, en labyrint af gyder. Der var oprindelig hele 145 gyder i det lille område, men nogen af disse er forsvundet som følge af bombning under 2. verdenskrig.\nWikimedia Commons har flere filer relateret til Great Yarmouth\nKoordinater: 52°36′26″N 1°43′52″Ø / 52.60723°N 1.73114°Ø / 52.60723; 1.73114\nHentet fra "https://da.wikipedia.org/w/index.php?title=Great_Yarmouth&oldid=8359590"\nSidst redigeret den 17. november 2015, klokken 22:08\nDenne side blev senest ændret den 17. november 2015 kl. 22:08.


Godsbanden bygger en “Døråbner” - Sager der Samler\nSkrevet d. 4. november 2014, af Paul Natorp, i » Fællesskab for flere, » Sammen om sundhed, Mennesker, tagget Aarhus er for alle, godsbanden, godsbanen, handicap, Louis Sylvester\nFor få mennesker med handicap er med til at skabe kulturen på Godsbanen. Det vil vi gøre noget ved. Nu bygger vi en skurvogn, som skal være døråbner. Den skal trækkes bag Louis kørestol og indeholder kørestolsbadminton, bordtennis, ludo, kaffe og musik. Med hygge og leg åbner vi dørene til hinanden – med eller uden handicap.\nGodsbanen på det gamle godsbaneareal ved Skovgaardsgade er et samlingspunkt for kulturproduktion i Aarhus. Louis Sylvester færdes der dagligt i sin kørestol og tager aktivt del i mange aktiviteter. Sammen med Sager der Samler har Louis skabt “Godsbanden” (med “d” som i “bande”) for at flere mennesker med handicap kan gøre det samme som ham og blive aktiv deltager i byens kulturliv.\nSiden Godsbanden startede i marts 2014 har ideerne taget fart. Udgangspunktet var en guideordning for mennesker med handicap. Nu drømmer vi om at få vores egen skurvogn med lege og aktiviteter, som det er trygt at mødes om. Vi har allerede lavet skitserne, og vi har fundet de første materialer. Arkitekter, tømrere og andre ildsjæle er gået i gang med at eksperimentere med forskellige udformninger og vi afprøver de lege og aktiviteter, der skal være i skurvognen.\nVi arbejder på at bygge den færdig før jul. Har du gode ideer til skurvognen eller bare lyst til at være med? Så mødes vi hver mandag kl. 15-18 i foyeren på Godsbanen. Du er også meget velkommen til at kontakte os vores facebookgruppe: https://www.facebook.com/groups/godsbanden/.


Akademikerne: Nyt Dataetisk Råd skal have rod i virkeligheden - Altinget: digital - Udgives sammen med Mandag Morgen Next\nAvisens 10. årgang, onsdag den 20. januar 2021, opdateret kl. 20:55. Redigeret af\nDebat 16. november 2018 kl. 2:00 | Print\nDataetisk Råd bør sammensættes, så det kommer ind over de konkrete problemstillinger, udfordringer og dilemmaer, der opstår ved brug af data, skriver Lars Qvistgaard. (Foto: Lars Helsinghof /Altinget)\nDEBAT: Det er afgørende for det nye dataetiske råds succes, at medarbejderne bliver uddannet og taget med i diskussionen, når det er dem, der sidder med de konkrete dataetiske dilemmaer, skriver Lars Qvistgaard, formand for Akademikerne.\nTak til regeringen for deres nye initiativ om at nedsatte et dataetisk råd. Det har vi anbefalet i lang tid.\nRådet er vigtigere end nogensinde. Den digitale udvikling har en etisk dimension, vi skal have bedre styr på - og samtidig åbner udviklingen for, at vi med fremsynede dataetiske tiltag kan være med til at sikre danske virksomheder konkurrencefordele globalt.\nNu har vi taget et stort skridt i den rigtige retning. Nu skal vi sikre, at rådet også fremmer en udvikling, hvor alle kommer til at opleve flest mulige fordele og størst mulig tillid til det omsiggribende digitale samfund, udviklingen går henimod.\nRådet bør sammensættes, så det er helt tæt på de medarbejdere og mennesker, som arbejder med dataetiske problemstillinger konkret hver dag.\nDet nye Dataetiske Råd skal have lønmodtagernes og de ansattes perspektiv med. Det er helt afgørende for succes. Det er der mange gode grunde til.\nDagligt arbejder ledere og medarbejdere i fronten af den digitale udvikling. Det er jurister, humanister, læger, økonomer, undervisere, ingeniører og så videre, der udvikler og implementerer de mange nye digitale teknologier, der opstår, på arbejdspladserne og dermed også i samfundet.\nDet er også lederne og medarbejderne, der over for borgerne står på mål for, at håndteringen af deres data sker på den rigtige måde, både lovmæssigt og etisk.\nAnsattes ansvar er derfor en naturlig del af de fleste diskussioner om dataetiske udfordringer. Den viden og indsigt, ansatte har, er nødvendig både for at kunne diskutere og for at kunne træffe kvalificerede og rigtige beslutninger.\nMålet for et Dataetisk Råd må både være at bidrage til, at alle danskere i sidste ende bliver bedre og dygtigere til at håndtere de anvendelsesmuligheder og potentialer, som nye digitale tjenester giver.\nMen det må lige så vel være at klæde de tusinde af ansatte i fremadstormende danske virksomheder, som hver dag skaber værdi på basis af den digitale udvikling, ordentlig på til omstillingen.\nBør være tæt på hverdagen\nEn vigtig del af en sådan diskussion vil således handle om, hvordan vi indtænker ordentlig beskyttelse af medarbejderne, i forhold til de konsekvenser som udviklingen, implementeringen og brugen af data og digitale tjenester kan have.\nMen i endnu højere grad hvordan vi fremmer, at udbredelsen og udviklingen af digitale tjenester ikke er med til at udgrænse bestemte grupper af borgere i samfundet, men fremmer muligheder for læring til alle - ligeligt og demokratisk.\nHvis det dataetiske råd skal have rod i virkeligheden og fremme en stærk digitalisering i Danmark, skal rådet sammensættes, så det er helt tæt på de medarbejdere og mennesker, som arbejder med dataetiske problemstillinger konkret hver dag.\nJo klogere vi er og bliver på teknologien, jo bedre kan vi også bruge den.\nForrige artikel DI: Digital ansvarlighed kræver internationalt samarbejde Næste artikel Digitaliseringsdirektør: Data kan kun bruges, hvis borgerne har tillid