Linnametsa mändide all. : April 2014\nPosted by Tii at 1:06 AM 7 comments:\nMis inimesel viga, talvel tõmbab paksud vatid ümber, põhjamaa suverannal promeneerib bikiinides ning troopikapalavuses varjub konditsioneeritud kaubanduskeskustesse.\nTaimed aga on juuripidi maas kinni ning peavad ka kuidagi hakkama saama. Saavadki. Mõned koguni nii edukalt, et neid võib leida lausa igalt laiuskraadilt, kus vähegi suve pakutakse. Teised jälle on kitsamalt spetsialiseerunud kuid see-eest oma nišis eriti edukad.\nTulbid on panustanud talvekülmale ja kiirele kevadstardile. Neist kaunitest lilledest võivad troopika-aednikud vaid unistada.\nShow-winner toob kevadesse puna\nPraestans Unicum on ainus omataoline\nUustulnukas Darwin-hübriid "Yellow wave" -\nesitleb kõigepealt oma lopsakaid kollaka lainemustriga lehti.\nNõmmkannisid olen seni vältida püüdnud, sest vaatamata oma armsale olekule on nad kribude klassis ruumiraiskajad - katavad pinda na hõredalt. Seekord aga ei suutnud vastu panna Kristiine aiakeskuse uinuval püsikutealal silma hakanud valgelt puhkevale tutikesele nimesildiga Androsace carnea ssp brigantiaca - Punane nõmmkann.\nVäga armas kaheleheline silla vahelduseks murusinisele.\nSalaja olid õitsele puhkenud ka valged siberi koerahambad\nNüüd aga pealkirjas lubatud kuumakindlate näidised. Ega nad nii võõrad olegi. Meie rikkus - neli aastaaega ja köetud toad lasevad meil osa saada nii mõnestki kaugest soojamaa hellikust. Kui talvituda ei suuda, pole hullu, nimetame üheaastaseks ja kasvatame ikka. Äärmisel juhul aknalaual.\nÄmblikliiliad - Malasia linnade teeservades niisama rohkelt kui meil võiksid olla nartsissid\nMetsik begoonia Borneo mägimetsas\nKevadmeeleolu 35 kraadises kuumuses. Singapuri orhideeaias.\nMa ei tea mis lill see on. Kasvas pisut jahedamas kõrguses haljasalal.\nSellised liiliaõielised jäid vaatevälja ootamatutes kohtades kusagil põõsaveeres.\nTüüpiline lillepeenar lauspäikeses. Triibuline "hein" oli kasutusel kõikjal, kus sooviti jätta rohumaa muljet. Ei ole tups-rohtliilia. Oranze väga tuttava olekuga peiulille-saialille-kosmose variatsioone leidus mitmetes peenardes. Punaseid oli ka palju näha, kuid jäid lähemalt uurimata.\nRand-lehtertapp (Ipomoea pes-caprae (L.) R.Br. ) kasvab kuumal lahtisel liival, kus ükski teine taim vastu ei pea. Tema aga ajab hoogsalt mitmemeetriseid juurduvaid võsusid ning igal hommikul katab end uute õielehtritega. Jäigad paarislehed on pisut sinakad ja lihavad.\nLõunamaa lillede kodustamisega tuleme toime, kuid kirevate õitega puid-põõsaid tuleb ikka õige mulje saamiseks kohapeale imetlema sõita. Pildil on külluslik bouganvillea kollektsioonaed. Bouganvillead on võimelised vallutama suuri puid, kuid lasevad end ka taltsutada kunstipäraks bonsai väikevormiks. Paleede ees, esindusväljakutel ja plekk-katusega osmiku ainsa ilutaimena. Metsas iseseisvalt ei kasvanud, küllap on inimese toodud tulnukas sealmail. Meil ju ka mõned suht-koht kahvatud potitaimed poeriiuleis leiduvad. Kellegi kodus pole seni kohanud.\nPosted by Tii at 12:02 AM 5 comments:\nPlaanides agrotehnoloogia pargi külastust Malaisia puhkusesaarel Langkawil, sai mõeldud, et seal õnnestub näha võimalikult palju eri aiaviljasid kasvamas ning kuulda ka asjatundjate juhatavaid sõnu. Varasemalt külastatud näidisfarmides on rõhk olnud õpetlikul momendil, degusteerimised on jäänud üsna sümboolseks. Siin aga toimus suisa vastupidine stsenaarium.\nKui "rongijaama" ootepaviljoni oli kogunenud paras hulk inimesi, sõitis ette autorong, mis aegaviitmata võttis kursi kuhugi puuviljaaia sügavusse. Silma eest libisesid või pigem rappusid mööda erinevate viljade kvartalid ja kena järvekene. Vaatepilt oli mitmekesine ja huvitav, kogu aeg oleks tahtnud hõigata, et pidage ometi kinni. Kussa sellega. Ettenähtud kohas ootasid puuviljakastid ja rõõmsameelsed teenindustöötajad, kes kiires tempos vaagnatele puuvilju tükeldasid. Igaühele kätte suur taldrik, kuhu võis oma isu järgi värsket kraami varuda. Tõesti, pakutu oli väga maitsev: peaaegu seemneteta suus sulavad arbuusid, banaanid, tsitruselised, tähtviljad, erinevat värvi draakoniviljad, melonid, rambutanid ja palju muud. Küsimise peale öeldi ka nimetusi ning seda, kas kasvab puus või maas. Kuna peatuskoht asus otse tähtviljapuu istanduses, siis neid puid sai lähemalt uurida. Samas toimus ka vigurpiltide tegemine, kus inimese peopesale nagu oleks asetatud hiigelkaramboola. Pärast söögipeatust jälle kohe rahvas sõidukitesse ja tagasiteele. Üks peatus oli veel - jackfruiti puu juures, kus suurele viljale olid ette riputatud prillid - pildistatigi innukalt põmmpeaga iseennast. Sellega agrotehniline haridus lõppes ja rong suundus tagasi väravasse. Nuta või naera. Ahjah, sõidu pealt õnnestus silmata seni nägemata draakoniviljade kasvatuse väljakut.\nTähtviljapuu -Starfruit, Averrhoa carambola ja selle vili karamboola.\nPildil on ka paar rohelist vilja, mida on lehtede vahelt üsna raske märgata.\nTähtviljapuud ise olid pisut laiuva võraga väheldase õunapuu suurused. Korraga on puudel peal õisi\nning valmimata ja valminud vilju. Saaki saab aastaringi.\nNüüd aga pilk suurtele haisuviljadele.\nPrillistatud Jackfruit, kohalikus keeles nanga, lad. Artocarpus heterophyllus,\neesti keeles erilehine leivapuu, ja selle vili jaka\nLeivapuuga on mul eriline kiiks - juba lapsena võtsin vastu otsuse, et kui suureks saan, käin kaugetel maadel, ja maitsen kaugemaa puuvilju ning kõige-kõige huvitavam puu tundus olevat leivapuu. Pilte sai vaadata vanaisa "Maailm ja Mõnda" raamatutest. Jackfruiti ma teadsin küll ja olen ka proovinud, kuid aimamata, et ta on sugulane puule, mis tõesti ka inglise keeles leivapuu nime kannab. Kuna leivapuu(de) alane haridus oli puudulikuks jäänud, siis ei osanud hõlmist leivapuud loodusest tähele panna ega ka vilju müügilettidelt otsida. Välimuse järgi on need suured viljad ju väga sarnased. Aga lehed puudel on erinevad. Pildid Wikipeediast:\nArtocarpus altilis, Breadfruit, eesti keeles hõlmine leivapuu (miks pole lisatud, et vili on leib?).\nMa nägin ju selliseid puid ka, kuid viljasid ei taibanud otsida. Selgub, et hõlmised leivapuud on väga viljakad ja troopikas laialt levinud. Eriti agaralt levitati seda puud koloniaalaegadel - hea odav toit alamrahvale.\nAtrocarpuse suguvõssa kuulub teisigi puid. Inglise keeles seostub neist leivga veel\n· Artocarpus camansi, breadnut (leivapähkel), mille arvukatel seemnetel olevat pähklimaitse.\nEesti keeles aga koondatakse leivapuude nime alla kõik hetkel taimenimestikus esinevad Artocarpus-ed:\n· kõrge leivapuu Artocarpus elasticus (+veel kümmekond sünonüümi) viljad söödavad\n· tervelehine leivapuu levinud nimega cempedak Artocarpus integer - viljad olevat jackfruiti ja duriani vahepealse maitsega, seemned mittesöödavad\n· lõhnav leivapuu Artocarpus odoratissimus levinud nimega tarap või ka marang , rohekasvalkja viljasisuga koos terve kamba lähedaste liikidega erineva värviga viljalihaga. Kohapel jälgi nimetusi: pedalai = buah tarap; pindan = mountain tarap.\nLähemal vaatlusel avaneb leivaviljanduses aga veelgi mitmekesisem pilt. Võib-olla ma kunagi uurin edasi, kuid siin lihtsalt Breadfruiti-nimekiri Wikipediast\n· Breadfruit (Artocarpus altilis) hõlmine leivapuu, õispuu mooruspuuliste suguvõsast.\n· African breadfruit (Treculia africana), selle puu kõvad võrkpallisuurused viljadki kõlbasvad süüa.\n· Highland breadfruit (Ficus dammaropsis), hiidlehine viigipuu ,kapiak, ülisuurte lehtedega ja niruvõitu , kuid siiski söödavata viljadega troopiline viigipuu, pärit Uus-Guinea kõrgaladelt. Põhiliselt ilupuuna kasutusel, pisut külmakindlam.\n· Mexican breadfruit (Monstera deliciosa), looduslikult pärit liaan Lõuna-Mexicost mille lehtedest valmistatavat salatit. Ma ei teadnudki, et mingi monstera lehed ka süüa kõlbavad. Siiski hoiatatakse meil levinud toamonsterate lehtede söömise eest. Viljad on kindlasti söödavad, kuid viljadeni jõuab taim toas harva.\nJakad või nende sugulased müügiletil.\nHariliku durianipuu Durio zibetinus L. viljad durianid.\nMalaisias on durianid ja jackfruitid väga populaarsed, söögi- ja müügikohtade ümber hõljub kõikjal nende lõhn.\nMina olen duriane ka varem maitsnud, pole hullu, kuid kombinatsioon banaanist, ananassist ja küüslaugust nõuab harjumist et nautida. Seekord sai ära proovitud duriani-piimajook. Tõhus ja toitev, kord lööb üle magus maitse, samas jälle saab valdavaks küüslauk. Ära sai joodud, kohe teist ei soovinud.\nKokkuvõte: leivaga kui olulise toiduga on seostatud mitmeid taimi, mille ühiseks omaduseks on suur võime inimesele põhitoidust pakkuda. Sageli suurte viljade näol, vahel ka lehtedena ja puutüve-tärklisena. Meie siin põhjamaal aga peame oma leiva väikestest viljaterakestest küpsetasma ja nii meli ongi vaid leivavili, mitte leivapuud.\nKauneid kevadpühi ja jätku leivale!\nPosted by Tii at 2:20 AM 5 comments:\nSelle kevade peenar sai armsalt õrnades värvides\nAiamaailma liiliasibulad on seekord päris korralikud\nFortunei kikkapuu Emerald n Gold - kaunis igal aastaajal\nParim kollane krookus ilma nimeta "Best buy" pakist. Avanenuna hästi küps kollane\nIgihaljastest oli mõningaid talvitumisprobleeme eerikatel. Pildil taamal juba staazikad punase eerika puhmad. Uutest sügisestest jäid mõned ellu, mõni ei jäänud. Sügisene istutus ju niikuinii alati õnneasi.\nVäravaalune kevadompositsioon kassitõkkega.\nSel aastal võib esimene tulp puhkeda tavalisest tükk maad varem. Tavaline tähtaeg on meie aias 1. mai paiku.\nPosted by Tii at 11:44 PM 5 comments:\nUks palmimaailma on siin: http://www.palmnutpages.com/palms_genera_species.cfm\nSelle veebilehe koostajad on analüüsinud 8300 liigikirjeldust, millest hetkel on unikaalseteks tunnistanud 2500 liiki (species)184 perekonnast (genera). Ega olegi põhjust end kehvalt tunda väheste palmiteadmiste pärast. Ka spetsialistid-entusiastid on kimbatuses. Paljud palmid esinevad ainult väga piiratud raskesti ligi-pääsetavates kohtades laiali üle kogu troopikavöötme. Paljud liigid hävivad koos kasvukohaga enne kui nad omale ametliku nimegi saavad\nParasvöötmes suudavad hea hoolitsuse korral ellu jääda mõned, lähistroopikas mitmed liigid, kuid troopikas on palmide õige kodu. Vähehaaval hakkab aeg-ajalt soojadele maadele sattuv põhjamaalanegi märkama liikide erinevusi; mõni palmiline saab isegi nimepidi tuttavaks.\nEsimese soojamaareisi esimesel õhtul aastaid tagasi hakkas juba hämarduma, kui vaatevälja ilmusid tänavat ääristavad palmid. Läksin kohe ligi ja katsusin tüve oma käega, et kindlalt veenduda - ongi päris ja kasvab õues. Tegu oli kanaari datlipalmiga (Phoenix canariensis), mille "datlid", kuigi söödavad, on liig nigelad gurmeelauale. Viljade asemel leiab kasutust palmimahl, millest valmistatakse siirupit ja viimaset omakorda siirupmagusat kollast palmilikööri. Päris datlipalmiga (Phoenix dactylifera) lähem tutvus ootab loodetavasti veel ees. Koos degusteerimisega, ma mõtlen. Paljudel palmidel ripub pundardena vilju allapoole, kuid ilma kindla teadmiseta ometi hamba all proovima ei kipu.\nKookospalmidega (Cocos nucifera)on ka lihtne - neil on suured kookospähklid küljes. Kes siis kookost ei teaks.Üks naljakas seik juhtus Tais, kus turult sai ostetud omateada lihtsalt piima, mis proovimisel osutus magusaks ning tihkeks. Sellist palju ei joo ja pärast sooja ööd võis maitsta kookose-hapupiima. Peaaegu nagu jogurt oli. Ahjah, lapsed külas müüsid omatehtud kookospiima jäätist ning see maitses hästi. Hiljem pole olnud juhust seda maiust kohata - arusaamatu, miks ei toodeta.\nEks vähehaaval jäi silma, et osal palmidel on sulgjate lihtsate lehtede asemel lehvikud tipus. Teadlikumalt mõeldes - enamasti on need olnud haljastuses kasutatavad wašingtoonia palmid. Mitmed liigid neist kanntavad ka mõnevõrra miinuskraade.\nIndoneesia reisil sai palmiteema täiendust tutvudes palmipuskari tootmisega. Koos degusteerimisega. Alkoholi toorainet saab väga erinevatest palmidest. Unistus värsket palmimahla proovida täitus topsi õllekarva kääriva vedeliku kujul. Just puu otsast alla toodud. Nii, et soojal maal on pigem mõtet proovida värskelt valmistatud suhkruroomahla - vahel pakutakse seda ka jahutatult ning sidruni või laimilõikudele valatuna. Õhku jäi filosoofiline küsimus - kuidas küll on võimalik alkoholivaenuliku islami võidukäik maades, kus palmilatva paigutatud puutünni kogutav mahl hakkab pähe juba tundide pärast, pole vaja mingeid kääritamistorusid ega kuudepikkust ootust.\nHiinareisil jäid esmakordselt silma kenad saledad rohelise tüvega kõrged palmid. Eriti majade juures.Nojah, need osutusid tegelikult beetelpalmideks (Areca catechu L.). Süüdlased mitmete kodanike tulipunases suus, kahtlases silmaläikes ja tänavaid reostavates tumepunastes süljelärakates. Beetelpalme kasvatatakse kõikjal, kus nad kasvavad. Muidugi ka Malaisias. Beetli viljad ehk beetelpähklid - betel nuts meenutavad rohelisi tammetõrusid. Tarbimiseks vajatakse veel pipraliste hulka kuuluva ronitaime lehti (piper betel), - betelvine, ning lupja. Allpool oleval pildil on beetelpalmilehvikuid näha paremal kõrgumas oma peenikeste tüvede otsas.\nRannakuurordi teeäärne haljastus Langkawi saarel. Teel kõnnivad turistid.\nVäikselt pildilt ei torka ehk silma, kuid vasakut teeserva ääristavad väga sümpaatsed palmid, mis meenutavad kohevaid rebasesabasid betoonposti otsas. Lähem uurimine tõi selguse , et tegemist on kuningpalmiga (Roystonia boringquena?)\nMÄRKUS: 2016.märts, pärast Filipiinidelkäiku. Võimalik, et eelnevalt kuningpalmiks pakutud "rebasesaba" palm ongi tegelikult hoopis rebaspalm, Wodyetia bifurcata. See endeemne palm Austraaliast sai aiandusmaailmale tuntuks alles 1978. aastal ning olevat tänapäeval üks populaarsemaid palmisid haljastuses.\nVandepalm (liquala) Kõrgemate puude varjus läheb pilk peaaegu täiuslikele läikivatele rohelistele hoolikalt volditud lehvikutele. Need on väheldased palmid, mille hulgas leidub nii tervelehelisi kui jagunenud lehtedega esindajaid. Noorte vandepalmide Licuala acutifida tüvest olevat valmistatud jalutuskeppisid. Pildil tervelehised võivad olla liquala orbicularis või liquala grandis. Neljaribiliste lehtedega on ehk liquala spinosa. Vandepalmiliikide nimekiri on päris pikk, võimalik, et nimed ei saanud täpsed. Mingit selle rühma palmi kohtasin ka Tai loodusmetsas, haruldane ja endeemne oma asukohas. Mu lemmikud!\nMu isiklik "palmiaed" sai viimaselt reisilt täienduseks veel paar tähelepanuväärset ja kergesti äratuntavat palmi.\nOtsekui sinihallist plekist välja lõigtud ja kokku monteeritud bismarkiapalmid (Bismarckia nobilis) seisavad häirimatult täispäikeses.\nAinus liik oma perekonnas, populaarne haljastuspalm.\nSee mitmetüveline, ladvaosas säravpunaste tüvede ja leheroodudega palm, oma perekonna ainus esindaja Cyrtostachys renda (Lipstick palm, red candle-wax palm, red sealing wax palm) on endeemne Malaisias, Sumatral ning Borneos. Külma ei kannata üldse. Teist temasarnast ei ole olemas.Pidavat olema raskesti paljundatav, kuid Malaisias kohtab teda tihti. Meie nimesepad on kahjuks loobunud värvikamatest võimalustest ning ilmselt sõnaraamatu abil ristinud kaunitari sumatra looktähkpalmiks.\nÜlaltutvustatud palmid on kõik pildistatud haljasaladel, kus on piisavalt ruumi, et kogu puud pilguga haarata.\nTeisiti on lugu looduspargis, kus huvilise nina ette jääb pelgalt puutüvi. Võra kaob lootusetult kuhugi silmale läbitungimatusse rohelusse. Allpool kaks näidet. Hirmuäratavate okastega palm vasakul kannab ladinaeelset nime Oncosperma horridum ja võib ühe- või mitmetüvelisena sirguda kuni 20 meetriseks. Parempoolne tuhande jalaga betoonpost on aluseks ainulaadsele uhkele suurele kalasabapalmile (Caryota gigas - giant fishtail palm). Sel palmil on erilised suured kalasaba meenutavad lehed. Kasvab jõudsalt, ning võib mitmekümne aasta jooksul sirguda üsna kõrgeks kuid õitseb ja viljub vaid üks kord elutsükli jooksul. Aiahullu blogis ongi pilt õitsvast kalasabapalmist Tegelikult võivat palmi hukkumist ära hoida, kui kõrvaldada õied või juba õienupud. Saatuslikuks saab viljumine, mil kõi toitained transporditakse viljadesse.\nPalmiloo lõppu aga lõbus pilt ahviperest "palmiraksus" otse hotelli seina ääres. Sama karja pärdikud inspekteerisid ka ujujate rannaliivale jäetud kotte ja rõivaid.\nAhvid aleksandripalmi otsas (Ptychosperma macarthurii)\nPosted by Tii at 12:51 AM 6 comments:\nKui me Kuala Lumpuri liblikafarmi kassaruumi astusime, taheti meile kohe külge kleepida makstud-märgised, sest olime sattunud otse kallite kaasmaalaste rühma sekka. Rumala peaga tunnistasime üles, et me ikka peaksime ise maksma oma külastuse eest. Germalo kahenädalane Malaisia-reis. Mõnega sai ka pisut juttu tehtud ning arvamused reisi kohta kõlasid positiivselt. Nii, et kellel pisut rohkem raha ja vähem viitsimist uurida ja seigelda, miks mitte.\nAga liblikaaed ületas ootused ses mõttes, et liblikaid lendles ringi tõesti palju. Mu kunagised muljed Tenerife liblikaaiast olid olnud üsna kahvatud - võib-olla polnud hea aeg. Nüüd aga võis iga soovija omale virtuaalse liblikakollektsiooni koju viia. Kui ei viitsinud eluseksemplare jahtida, siis võisid uurida seinale nõelte otsa tipitud näidiseid:\nNäidistega ja õpetlike tekstidega oli täidetud mitu tuba,\nterraariumides sibas ringi ka elusaid sitikaid ja satikaid.\nLiblikate ja lillesõprade rõõmuks oli aias rohkelt õitsevaid taimi. Alustele oli lisaks laotatud lahtisi õisi ja puuvilju. Liblikad sipsisid nii kiiresti tiibadega, et polnudki kerge tabada rahulikku hetke. Taimed on ikka hulga vastutulelikumad modellid.\nInimesed liblikaid ei heidutanud, nad vist leidsid inimeste küljest midagi suupärast, igatahes sirutasid kohe oma "londid" välja ja kukkusid kompima\nMõned liblikad olid eriti suured ja ilusad\nMõnel oli ka tiibade alumine külg erksa mustriga\nÜks elusliblikas kaunistas asjalikku nõuannet -\njuhatust, kuhu tuleks suunduda vajaliku kulumaterjali järele.\nKa vabas looduses võis üsna sageli kohata ringilendlevaid liblikaid, pärast liblikaaia külastust tundusid nood nagu kuidagi rohkem tuttavad, kuigi nimetuks nad jäid.\nPosted by Tii at 12:04 AM 5 comments:


Sihtotsingu värbamisteenuse jooksul teeb kogenud värbamisspetsialist ära kogu tavapärase personalijuhi töö, mis hõlmab kujundatud tööpakkumise avaldamist, kandidaatide pidevat haldamist, väljavalitutega süvaintervjuude läbiviimist ja kliendile lõppvalikuks professionaalse hinnangu jagamist. Sobivate kandidaatide saamiseks edastab värbamisspetsialist ka personaalseid kandideerimiskutseid CV-de andmebaasi kaudu, kaasab vajadusel otsingusse isikliku talendivõrgustiku, teeb otsinguid ka teistest kanalitest (sotsiaalmeedia, ülikoolid, erialaliidud) ning jagab tööpakkumist CVKeskus.ee LinkedIn’i lehe jälgijatega. Pärast kliendipoolse lõppvaliku tegemist saadab värbamisspetsialist teistele kandidaatidele äraütlevad vastused.\nSihtotsingu värbamisteenus sisaldab:\n✓ Kandideerimiskutsete edastamist sobivatele töötajatele (kuni 1500-le) Eesti suurimas CV-de andmebaasis.\n✓ Tööpakkumise jagamist CVKeskus.ee LinkedIn’i lehe talendivõrgustikuga.\n✓ Garantii: 4 kuud. Töötaja mittesobivusel ja/või lahkumisel garantiiperioodi jooksul alustatakse otsinguid uuesti.\nTulemus: olenevalt konkursi tagasisidest ja kandidaatide kvaliteedist edastab värbamisspetsialist Teile lõppvaliku tegemiseks sobivaks hinnatud kandidaatide CV-d koos kokkuvõtliku ülevaatega vestlustest, samuti lõppvooru kandidaatide taustauuringud.\nKommunikats... Lõunapiiri ehituse pro... Rootorite komplekteerija Autojuht-kuller Müüja Laadur-eksk... Valveelektrik Smuutiproff, Rocca al ... Pakkija-Упа... Kuller Komplekteerija Klienditeen... Disainer-mü... Klienditeen...


Jugavoolud - Maaja Koduleht\nJugavoolude puhul on tegemist fenomeniga, mis on laiemale avalikkusele tundmata. Meteoroloogid on üksmeelel selles, et salapäraste jugavoolude avastajateks olid pommitajate piloodid Teise maailmasõja ajal.\n8–10 km kõrgusel kiirusega 300–400 km/h lendavad pommitajad sattusid mõnikord, eriti Kagu-Aasia kohal, nii tugevate tuulte piirkonda, et edasijõudmine oli peaaegu võimatu. Nad oleksid nagu tardunud ühele kohale. Teinekord hakkasid lennukid nende tuulte piirkonnas tugevasti vappuma, mis raskendas piloteerimist ja ka täpset pommitamist.\nKuid mõned spetsialistid on arvamusel, et tegelikult avastati jugavoolud juba meie sajandi alguses seoses eksperimendiga mehitamata vesinikuballooniga. Inglismaal Hampshire’is lennutati kõrgustesse vesinikuballoon, mis maandus juba neli tundi hiljem Leipzigis. Lihtne arvutus näitas, et tuulest kantud balloon oli liikunud kiirusega 193 km/h. Selle tähelepaneku põhjal võis kindlalt väita, et suurtes kõrgustes liiguvad kiired õhuvoolud.\nKuid alles pärast Teist maailmasõda hakkasid meteoroloogid igakülgselt uurima õhu liikumist atmosfääri alumise osa – troposfääri ja selle kohal asuva stratosfääri piiri lähedal. Seda piiri nimetatakse tropopausiks. Polaar- ja parasvöötmes asub ta umbes 8–11 km kõrgusel, troopikas aga 16–18 km kõrgusel. Selgus, et maakera paljudes paikades esineb tropopausi lähedal äärmiselt tugevate tuulte piirkondi. Need tuulte tsoonid on nagu õhujõed, mis voolavad neid ümbritsevas suhteliselt aeglaselt liikuvas õhus. Nendele kitsastele ja pikkadele vooludele on iseloomulik, et keskel ületab kiirus 30 m/s, ääre pool aga kahaneb kiiresti. Neid on hakatud nimetama jugavooludeks (ingl. k. jetstream). Harikult on nende laius mõnisada kilomeetrit ja paksus 3–5 km, kuid mõnikord võivad nad haarata 10–12 km paksuse õhukihi. Jugavoolude pikkus on mõni tuhat kilomeetrit. Vahel ulatuvad nad ümber kogu maakera. Seejuures on jugavoolud kõige sagedamini sirutunud laiussuunas, see tähendab, et tuul puhub neis kas läänest itta või idast läände. Ainult üksikuis paigus (tavaliselt merede või ookeanide rannikuil) võtavad jugavoolud meridionaalse suuna. Kõige suurem on tuule kiirus jugavoolu keskosas ehk südamikus.\nJugavoolude liikumine. Jugavoolusid kasutavad oskuslikult ära reisilennukite piloodid. Kord saavutas Frankfurdist Bangokki lennanud Boeing 747 kiiruseks 1100 km/h ja jõudis kohale tund aega varem.\nPõhjapoolkeral on vasakul pool jugavoolu telge õhurõhk madalam kui paremal pool. Seda voolu osa nimetatakse tsüklonaalseks (tsüklon – madalrõhkkond), parempoolset osa aga antitsüklonaalseks. Voolu tsüklonaalsel poolel on õhutemperatuur enamasti mõne kraadi võrra madalam kui antitsüklonaalsel poolel.\nJugavoolud võivad esineda mitmesugustel kõrgustel. Kui voolu telg on allpool tropopausi, nimetatakse seda troposfääriliseks, kui aga telg paikneb tropopausi kohal, siis stratosfääriliseks vooluks.\nGeograafilise asendi järgi jaotatakse jugavoolud parasvöötmelisteks, subtroopilisteks ja ekvatoriaalseteks vooludeks. Sageli täheldatakse üheaegselt mitut jugavoolu, mis asuvad erinevatel laiustel. Jugavoole tekib peaaegu kõigi maailmajagude kohal. Kuid nende esinemissagedus ei ole erinevate territooriumide kohal ühesugune. Talvel on „õhujõed” kõige sagedamad Jaapani kohal. Järgnevad Põhja-Ameerika kaguosa ja Briti saared. Sageli esinevad jugavoolud ka Põhja-Aafrika ja Kagu-Aasia kohal. Suvel nihkub jugavoolude tekkimise tsoon põhja poole, kusjuures nende tekkimise tõenäosus ja tuule kiirus vähenevad 1,5–2 korda.\nKõige võimsam ja püsivam jugavool asub 10–13 km kõrgusel Jaapani kohal. Tuule keskmine kiirus on seal talvel umbes 300 km/h, üksikutes lõikudes võib see aga ulatuda 600 ja isegi 700 km-ni tunnis. Suurim tuule kiirus Lääne-Euroopa kohal tekkivates jugavooludes on ligi 400 km/h, Põhja-Ameerika kohal 500 km/h.\nJugavoolude tekkimise peamiseks põhjuseks on soojade ja külmade õhumasside lähenemine, mistõttu tekivad kitsad tsoonid suurte horisontaalsete temperatuurikontrastidega. Neid tsoone on hakatud nimetama õhufrontideks. Mida suurem on kontrast soojade ja külmade õhumasside vahel, seda tugevam on tuul. Just sellepärast esinevadki jugavoolud kõige sagedamini külmade mandrite ja soojade ookeanide piiril. Seal, kus maapind on ühetaoline (ookeanid, mandrite sisealad), esineb neid harvem.\nMõnikord kaasnevad jugavooludega iseloomuliku kujuga pilved. Kõige sagedamini esinevad nad voolu soojal (antitsüklonaalsel) poolel. Pilved on ribakujulised ja sirutunud tuule suunas – see võimaldab kindlaks teha jugavoolu suunda. Nad liiguvad kiiresti ja muudavad pidevalt kuju, mis osutab neis esinevale turbulentsusele. Sellistesse pilvedesse sattunud lennukit võib tabada mõõdukas ning isegi tugev vappumine. Tuule suur tugevus jugavoolus võimaldab lennates märgatavalt suurendada lennukiirust täiendava kütusekuluta. Teisest küljest, vastu jugavoolu lendamisel pikeneb sihtkohta jõudmise aeg, järelikult kulub kütust rohkem. Üks USA lennukompanii lennuk läbis vahemaa Tokyost Honolulusse (6300 km) jugavoolu suunas lennates 11 tunniga plaanikohase 18 tunni asemel. Näiteid jugavoolude edukast kasutamisest lennunduses on tänaseks juba rohkesti. Üle Atlandi ookeani lendavad reisilennukid kasutavad itta lendamisel jugavoole, lühendades märkimisväärselt lennuaega ja hoides kokku kütust. Läände lennates püüavad aga piloodid jugavoole vältida, et mitte lennata vastutuult.\nJugavoolud etendavad atmosfääris tähtsat osa. Nendega kanduvad paigast paika, tohutute kauguste taha tolm, veeaur, radioaktiivsed osakesed ja teised õhu koostisosad. 1975.–76. aasta ränka talve USA-s pannakse jugavoolude ebatavalise mõju arvele. Muide, lennuk, mis on osanud ennast jugavoolu „sokutada” suurendab oluliselt oma kiirust. 2002. aastal lendas selle loo autor Frankfurdist Bangkokki, kusjuures aeg-ajalt saavutas lennuk Boeing 747 kiiruseks 1100 km/h, mis on reisilennuki kohta väga suur kiirus. Tänu jugavoolude oskuslikule ärakasutamisele pilootide poolt jõudis lennuk ettanähtud ajast koguni 50 minutit varem kohale!\n← „Mona Lisa” röövimine\n13th March 2018 7th August 2021 Guido


Jääfilmi ülevaate klipp - 2021\nPrantsuse filmitegija Bertrand Blier on tuntud meeste sõprussuhete kujutamise poolest, nii et “Jää klipp” on midagi lahkumist. Kaks meessoost tegelast pole mitte ainult vastandlikud; üks neist üritab teist tappa.\nPõlglik kirjanik ja veendunud veinijooja Charles Faulque (Jean Dujardin) elab iseenda kehtestatud paguluses. Tema üksindus katkeb, kui võõras mees (Albert Dupontel) saabub oma villasse. "Ma olen teie vähk", kuulutab soovimatu külaline. Nii algab nende kahe vahel filosoofiline ja tumedalt koomiline lahing. Charles on oma pahatahtliku koduabilise ees pidevalt kurvastanud, tagasi astunud ja trotslik. "Ma olen kuri", kuulutab vähk ja "ma olen surematu".\nCharlesi truu perenaine Louisa (Anne Alvaro) leiab end samas olukorras. Ilmub mustas riides kärnkonna moodi naine, kes kuulutab end Louisa rinnavähiks. Erinevalt Charlesist on Louisa stoiline ja kindlameelne. Ta aitab Charlesil koostada plaani, kuidas vähihaigeid petta ja uut elu alustada.\n“Jää klipp” kirjutanud ja lavastanud Blier ei lasku sentimentaalsusesse. Samuti ei luba ta oma tegelastel usulist veendumust lohutada. Selle asemel varjuvad Charles ja Louisa füüsiliste suhete valu eest. Väidetavalt on Charlesil olnud noorema naisega mitmeid mõttetuid asju. Louisa on aga Charlesisse meeleheitlikult armunud.\nLouisa jutustab tagasivaate, milles kirjeldab öö, mille jooksul Charlesi naine temast lahkus. Louisa riietub purjus ja teadvuseta Charlesist, pannes ta voodisse. Seejärel ühineb naine temaga, hellitades tema rinda, samal ajal kui heliribal mängitakse Leonard Coheni laulu “A Thousand Kisses Deep”. Louisa vaatab otse kaamerasse, kui tunnistab oma soove ning stseen on intiimne ja sensuaalne ning pole graafiline ega labane.\nDialoogialoogiline film nagu “Jää klipp” saab õnnestuda ainult siis, kui näitlejad on veenvad. Kuigi mõned Blieri koomiksijooned jätavad oma jälje, tõuseb tema osatäitja jalakäijate hetkedest kõrgemale. Eelkõige Jean Dujardin tõestab taas oma mitmekülgsust, mängides tegelast, kes pole täiesti sümpaatne. Charlesil on sageli näha kätt jääkopa löömas, mis selgitab pealkirja. Lõppkujutis viitab ka pealkirjale ja on mõneti kahemõtteline. Vaataja peab otsustama, kas Charles või tema vähk on ülim võitja.\n“Jää klipp” (Le Bruit Des Glacons) ilmus 2010. aastal. Film on vanusepiiranguta, kuid alastuse ja seksuaalsuse tõttu mõeldud täiskasvanutele. Prantsuse keeles ingliskeelsete subtiitritega vaatasin filmi DVD-l oma kulul. Arvustus postitatud 19.07.2016.\nVideo Juhiseid: What makes a good life? Lessons from the longest study on happiness | Robert Waldinger (Mai 2021).\nJääfilmide ülevaade, draamafilmid, jääklipp, Jean Dujardin, Albert Dupontel, Anne Alvaro, Bertrand Blier, prantsuse filmid, välisfilmid, vähk, Le Bruit Des Glacons\nNaruto Anime Shop sisaldab lühikirjeldusi ja linke kõigi selle toote kohta Naruto animeeriat, mille olen üle vaadanud jaotises Anime. Olen mitte ainult üle vaadanud kõik üksused, mis kuvatakse lehel...\nHayao Miyazaki elulugu\nHayao Miyazaki sündis 5. jaanuaril 1941 Akebono-cho's, mis on osa Tokyo Bunkyo-ku-st. Teise maailmasõja ajal oli Miyazaki isa Katsuji Miyazaki lennuki direktor (mis kuulus Hayao onule). Poisina...\nSuhted Arvutid Religioon ja vaimsus TV ja filmid Haridus\nNeon Genesise Evangelioni plaatinakogu\nSmallville'i hooaeg täis keerdkäike\nMis on diabeedieelne\nKilpnäärme vereanalüüse väärivad sümptomid\nTähtede sageduse loendamine massiivis


12. juuli 2016 kell 15:30\nPuudub ühildav süsteem, leiab Mercus Software juht Valeri TiikFoto: Raul Mee\nSeotud arveldussüsteemiga.Planeerib tööd, näidates ka selleks vajaminevaid oskusi, seadmeid ja materjale.Annab ette ajaakna, millal töid on vaja teha, et need õigeks ajaks valmis jõuda.Hoiatab, kui olemasoleva ressursiga on võimatu töid õigeks ajaks lõpetada.Saadab materjalide logistikaks vajaliku info, mille põhjal saab teha ostutellimusi.Võimaldab mitme projekti korral teha koondostupakkumisi, mis tähendab soodsamat hinda võrreldes väikeste kogustega.Allikas: Mercus Software'i juht Valeri Tiik\nSee tähendab, et ühtse infot talletava süsteemi asemel on kasutusel palju eri tabeleid ja puudub ülevaade, milline neist on õige ja milline mitte.\nIga ettevõtte põhihuviks on kasum ehk töö ja tehtu eest arvete välja saatmine – kui arvet kliendile ei saadeta, pole ka tegevusel mõtet, rääkis protsessijuhtimise seminaril Tiik, kes on 25 aastat õpetanud Soome turul firmasid korraldama eelarvestamisprotsesse.\nArve saadab tavaliselt välja ettevõtte “majapidamissüsteem”, mistõttu on oluline selle arveldussüsteemi arvelduskõlblike ridade tekitamine, mis eeldab omakorda sisendit tööde ja materjalide näol. Arvelduse seisukohast on oluline roll tegevuse juhtimisel. Lisaks on tähtis, et kõik asjad oleksid seotud lepingutega – ei saa arveldada asju, mis pole lepingutega kaetud, lisas ta.\nKümned failiversioonid tekitavad segadust\nEesti ettevõtete probleemiks on Tiigi sõnul Exceli kummardamine. “Kõike tehakse Excelis, isegi riigieelarvet, ma ei mõista seda,” nentis Tiik.\nTema sõnul tehakse eelarvestus tihti nii, et sel pole projektiga mingit pistmist. “Kui eelarve on valmis ja projekt käes, kutsub juht meeskonna kokku, laud tehakse puhtaks ja hakatakse arutama, kuidas asju teha. Alles siis hakatakse mõtlema, milline on planeeritud sisu ja kuidas seda teha,” kirjeldas Tiik. Ta jätkas, et töö käigus saadetakse osapoolte vahel sadu Exceli faile. “Exceli tabelitest on 17 erinevat versiooni ja keegi ei tea, milline neist õige on. Ka võrgus salvestatud lepingutest on 17 eri versiooni, ilma et keegi teaks, milline neist on õige ja milline vale,” kirjeldas ta.\nKui tööks vajalikud komponendid saadakse ostetud, alles siis hakatakse kirjeldama kuluartikleid. “Ja algab sama jama, et keegi ei tea midagi,” märkis Tiik.\nProjektijuhid kulutavad 40% tööajast Tiigi sõnul sellele, et täidavad Exceli tabeleid, kuna juhid nõuavad seda. Kõige banaalsemaks muutub asi tema sõnul siis, kui infot hakatakse üle viima ettevõtte majapidamissüsteemidesse, kuhu tuleb kirja saada reaalsed kulud ja info arvete kohta, mis kliendile välja saadetakse.\nAeg kulub sahmerdamisele, mitte tööle\nTiigi sõnul puudub enamasti ettevõtetes tegevusi ühildav süsteem. “Aeg ei kulu mitte kliendi jaoks töö tegemisele, vaid sisemise sahmerdamise peale,” märkis ta. Mõistlikum oleks tema sõnul tegevusi juhtida. “Sellisel moel, et oleks tuvastatud, millisteks osadeks on projekt jagatud ja et oleks selge, milliseid töid on vaja teha ja millal need peavad algama ning lõppema.”\nTöö kestvus saadakse planeeritud sisu järgi – kui firmas on välja mõeldud, kuidas tööd tehakse, milliseid seadmeid, oskusi ja materjale on selleks vaja, võimaldab süsteem leida õiged inimesed õigesse kohta.\nSegane planeerimine pärsib operatiivsust\nKuna tööle on klient andnud täideviimiseks sobiva ajaakna, moodustub selle alusel planeeritud aeg, mille põhjal ettevõte teab, millal peab alustama ja milline on töö kestvus.\nKui mingil põhjusel tekib töödes viivitus, on ettevõtte jaoks oluline küsimus, kas olemasolevate ressursside juures suudetakse kinni pidada tähtajast või juhtub, et töödega minnakse üle, või ka vastupidi, et jõutakse hoopis varem valmis. “Ma ei tea ühtegi firmat Eestis, kes suudaks sellist probleemistikku hallata,” märkis Tiik ja lisas, et just see on töö efektiivsusest ja juhtimise olulisusest rääkides kõige olulisem aspekt.\n“Oleks vaja süsteemi, mis näitaks ära, et juhul, kui ressursse ei lisata, jäädakse töödega hiljaks. Või et kui ressursse on üle, siis annaks see info, et inimesi saab mujal kasutada,” kirjeldas ta.\nSamas pole Tiigi sõnul võimalik ühtegi projekti algusest lõpuni ette valmis planeerida. “Küsimus on pigem selles, mil viisil on projektijuht võimeline operatiivses keskkonnas projekti juhtima nii, et ajagraafik oleks planeeritud. Selle taga on projektijuhi oskus ja töövahendid,” nentis Tiik.\nKeerukam süsteem seoks kogu info üheks\nTiigi hinnangul kulub ehitusettevõtetes liialt palju aega tilulilu peale – kõik osapooled märgivad infot kuhugi üles. “Kui juba niikuinii peab kirjutama, siis võiks selle kirjutada kohta, kust see jõuab õigesse arenduskanalisse,” soovitas ta. Tiigi sõnul nõuab see küll mõttemaailma muutust, ent tulemuseks on võimalus tegevusi praegusega võrreldes hoopis teise vaatega kontrollida.\nKeerukamad süsteemid võimaldavad töid siduda lepingupõhiste müügiühikutega. “Kui ollakse nii kaugel, et tööd on tehtud ja tegevused hinnatud ja kinnitatud, saadab süsteem selle kohta kliendile tagasiside, millele see annab omakorda vastuse, avades nii kanali arve saatmiseks.”\nSooritades erinevaid töid, annavad need realiseerumise alusel info kasutatud materjalide, seadmete ja ajakasutuse kohta. “Kui töötaja kirjeldab tahvlis või mobiilis kulud ära, peab keegi võtma vastutuse, et see on õige, ja seejärel toimub kulumite kinnitamine, mis omakorda avab tee kulumite viimiseks majapidamissüsteemi,” kirjeldas Tiik, kuidas on võimalik protsesse automatiseerida.\nVajalik on tuvastamissüsteem, mis näitab, milliseid lepinguga kokku lepitud kulusid ehitades on tekkinud, mis kliendilt sisse nõutakse. “Vaadeldes mingit tööd, mida paigaldus- või ehitusfirma teeb, räägime planeeritud kuludest – planeerides tööd, planeerime ühtlasi, milliseid oskusi, seadmeid ja materjale on vaja. Taolise baasinformatsioonita on planeeritud sisu loomine üsna keeruline,” märkis Tiik, kelle sõnul on küsimus selles, kuidas viia planeeritud sisu otse tööprotsessidesse.\nWC-poti vahetuse hinda lihtne arvutada\nTiik selgitas, et kui kliendilt tuleb pakkumuskutse, võetakse see kaasaegses süsteemis vastu eelarvestusprogrammis. “Kui meilt küsitakse elektripaigaldaja tunnitasu, on seda lihtne öelda. Aga kui hinnata on vaja WC-poti vahetust, tähendab see tehnilist lahendit, mis koosneb WC-potist, kinnitusseadmetest ja lisaks tööst,” tõi ta näiteks. Tehnilised lahendused võivad olla väga keerukad, ulatudes terveid eluruumide komplekse puudutava infoni välja. “Kui klient annab ehitusfirmale oma vajaduse väljenduse, siis eelarvetuse mõte on, et tehniline lahend moodustaks eelarvestusena ettevõtte kulu, näidates samas, mida on tööks vaja,” selgitas Tiik.\nEelarvestusprotsessis on tööks vajalik info, lisaks on seal näha isik, kes vastutab selle eest, et tulem vastaks planeeritule. Kuna klient on andnud tööks sobiliku ajaakna ja on teada, milliseid materjale, oskuseid ja seadmeid vaja on, annab see materjali logistikaks vajaliku info, mille põhjal saab saata laiali ostutellimused.\nSüsteemi eeliseks on lisaks lihtsamale arveldamisele ka ostuprotsessi lihtsustamine. “Kui ettevõttes on mitu projekti, on võimalik kõik vajalikud ostud ühendada. Mis tähendab hinnavõitu – mitme projekti pealt koondostupakkumisi tehes on hinnad hoopis teised võrreldes sellega, kui iga projekti jaoks tehakse need eraldi,” lisas Tiik.\nKommentaarProtsessijuhtimise vilju näeb alles kolme aasta pärast\nKristjan OtsmannOÜ Selge Pilt juhatajaEnamik protsessijuhtimise juurutamisprojektidest hävineb seetõttu, et inimestel on erinev arusaam protsessijuhtimise juurutamise mõistetest, selgus ajakirjas Harvard Business Review avaldatud uuringust.\nTeiseks selgus, et protsessijuhtimiseks puudub selge vajadus, st et alati polegi vaja protsesse juhtida. Kolmandaks, et protsessijuhtimine ei keskendu kliendile kui lõppkasutajale, vaid see muutub protsessiks protsessi pärast. Lisaks on ettevõtete vaade tegevusele liialt lühiajaline – protsessijuhtimise vilju näeb 3–6 aasta pärast, mitte enne.\nSeega, muutused võtavad kauem aega, kui arvatakse. Samas, kui protsess läheb korda, on muutused selgemad, kui oodatakse. Probleemiks on ka inimesed, kes ei usu tulemustesse – kui levinud on arvamus, et üks või teine asi pole võimalik, on eesmärkide saavutamine keeruline.\nJuuli Ehituse kuukirjast saab lugeda ka, mis teeb Telia uue peakorteri eriliseks, millega üllatab LAEV ja mida peab teadma eelarvest.


NB! On võimalus osta 4 kinnistud korraga. (HIND ON SOODSAM)\nLähim peatus ~ 330 m Vingiküla 19 21 334 40 41 42-1 42-2 42-3 46 47\n~ 650 m Savi 18 19 21 23 334 40 41 42-1 42-2 42-3\n20 000 € 32.5 €/m2\nSelja tee 18


Eesliide 782 on Nova Scotia and Prince Edward Island suunakood. FFiktiivse telefoninumbri 4438125 ja suunakoodi 782 jaoks tuleb valida number 782 4438125. Nova Scotia and Prince Edward Island asub Kanada.\nSuunakoodi prefiks seob abonendi telefoninumbri kindla asukohaga. Lisaks suunakoodile on olemas ka muud tüüpi prefiksid: Rahvusvahelised riikide eesliited, mobiiliteenuse pakkujate eesliited ja mitmesuguste teenuste eesliited. Neid kombineeritakse mitmetel otstarvetel. Kui helistatakse ühest riigist teise ja kõne vastuvõtjal on lauatelefon, siis ühendatakse riigi eesliide suunanumbri ja abonendi numbriga. Fiktiivse telefoninumbri 4438125, suunakoodi 782 (Nova Scotia and Prince Edward Island) ja Riigi suunakood 001 jaoks tuleb valida number 001 782 4438125. Kui helistatakse mobiilsideseadmesse, ühendatakse Riigi suunakood mobiiliteenuse pakkuja eesliite ja abonendi numbriga. Kui helistatakse samas riigis asuvale abonendile, saab selle riigi koodi välja jätta. Riigisiseste kõnede korral ühelt lauatelefonilt teisele võib paljudes riikides suunakoodi ära jätta, kui mõlemal abonendil on sama suunanumber. Riikides, kus tellijatel on pärast teise asukohta või linna kolimist võimalik säilitada sama telefoninumber, tuleb loomulikult valida ka suunakood - antud juhul 782.\nKui te ei asu Kanada ja soovite helistada inimesele Nova Scotia and Prince Edward Island, peate lisaks suunakoodile lisama ka Riigi suunakood. Kanada Riigi suunakood on +1 (001), seega kui olete Eesti ja soovite helistada inimesele Nova Scotia and Prince Edward Island, peate selle inimese telefoninumbri ette lisama eesliite +1 782. Sellisel juhul jäetakse välja suunanumbri ees olev null. Fiktiivse telefoninumbri 4438125, suunakoodi 782 (Nova Scotia and Prince Edward Island) ja Riigi suunakood 001 jaoks tuleb valida number 001 782 4438125.


Karm süüdistus Soomes: kavaler tappis lapseootel pruudi - eestinen\nKarm süüdistus Soomes: kavaler tappis lapseootel pruudi\nJuulikuus Savonlinnas tapetud soomlanna Anni Törn oli lapseootel, kui tema töökaaslane ta süüdistuse järgi tappis ja tema surnukeha auto pagasiruumis ringi vedas.\nProkuröri Pia Mäenpää väitel oli vägivald jõhker, kuna ohver oli kaitsetus olukorras. Sellele viitavad ohvri vähesed kaitsele viitavad vigastused.\nLisaks vägivallale rikkus mees hauarahu, kui vedas ohvri surnukeha ringi auto pagasiruumis. Lõpuks sõidutas ta surnukeha mitmesaja kilomeetri kaugusele Põhja-Karjalasse, keeras kile sisse ja mattis maha. Tee peal käis mees Joensuus.\nKaitsja väitel kasutas mees küll vägivalda, aga tal polnud kavatsust ohvrit tappa. Mees kahetseb oma tegu.\nSüüaluse väitel sai peksmine alguse tülist, mille alustas Törn. Süüalune oli alkoholi mõju all ja ei mäleta toimunust suurt midagi.\nRaskaana ollut Anni Törni kuoli kylpyhuoneeseen – miesystävälle syyte taposta\nToissijaisena syytteenä kihlakunnansyyttäjä Pia Mäenpää vaatii hänelle rangaistusta törkeästä pahoinpitelystä ja kuolemantuottamuksesta. Syytteessä on Törnin 32-vuotias miesystävä ja työtoveri, joka on esitutkinnassa tunnustanut käyttäneensä väkivaltaa uhriaan kohtaan, mutta kiistänyt surmanneensa tämän tarkoituksella. Hän kiistää tapon, mutta myöntää perusmuotoiset pahoinpitelyn ja kuolemantuottamuksen. Oikeudessa perjantaina luetun syytteen mukaan mies surmasi Törnin asuntonsa kylpyhuoneessa erityisen voimakasta ja raakaa väkivaltaa käyttäen.


Tänavune Dinner in the Sky on mereteemaline - Kirev elu - Elu24 - Eesti kõige menukam veebitabloid\n29. juuni 2016, 9:40\nDinner in the sky 29.07.15\nFilip Langhoff on mitmel pool maailmas kogemusi ammutanud ning tunnustatud tippkokk, kes peab Helsingis 2014. aastal Michelini tärni pälvinud intiimset restorani Ask. Filipi toit on saanud palju positiivset vastukaja, seda on nimetatud tõeliseks ja ehedaks, väga peeneks söögiks. Oma töös kasutab ta kohalikku ning väiketaludest ja mahepõllumajandusest pärit toorainet.\n«Tallinnas toimuvate Merepäevade puhul pakume külastajatele erinevaid kalaroogi. Et kasutan oma toidus võimalikult palju kohalikke saadusi, siis leiab taevarestorani menüüst Läänemerest pärit koha ja räime,» selgitas Dinner in the Sky 2016. aasta külaliskokk Filip Langoff.\n«Soovime külastajate ootustega kaasas käia ning igal aastal midagi uut pakkuda. Näen, et inimeste jaoks pole oluline üksnes toidu maitse, vaid ka sinna juurde käiv lugu. Üha enam pööratakse näiteks tähelepanu toidu päritolule. Filip Langhoffi kokakunst kannab endas lisaks maitseelamustele teadlikku ning keskkonnasõbralikku elustiili,» räägib taevarestorani Dinner in the Sky eestvedaja Risto Meigas.\nDinner in the Sky ainulaadne restoran avab külastajatele uksed Tallinna Vanasadamas 15.-21. juulil. Filip Langhoffi loodud mereteemalist menüüd saab nautida kogu nädala jooksul. Täpne menüü avalikustatakse sündmuse eel kodulehel www.dinnerinthesky.ee\nÜhtlasi alustab restoran kümnenda juubeliaasta puhul uue taevakontsertide sarjaga, mille avavad Chalice ning Laura. Rohkem infot kontsertide kohta leiab siit.\nDinner in the Sky restoranis saab valida seitsme erineva paketi vahel:\nDinner in the Sky sunset\nDinner in the Sky Taevakontsert\nDinner in the Sky sunset Taevakontsert\nTallinna Merepäevad toimuvad 15.-17. juulini. Lisainfo kodulehel.


Kinoliidu järgmised sammud — Sirp\nEesti Kinoliidu uus esimees Peeter Simm: „Suvekuudel peaks paika saama uue juhatuse tööplaani.”Milline on või peaks olema kinoliidu funktsioon? Kas selle algne eesmärk on muutunud või mitte?Peeter Simm: Kunagi jagas kinoliit autoostulubasid ja kortereid. Kui keegi arvab, et see oli lahe aeg, siis ei: idanesid kadedus ja intriigid. Nüüd jagame toetusi ja loomestipendiume ja haiget kirge on vähem. Professionaalne filmitegemine oli toona muust filmi ümber sehkendamisest eraldatud bürokraatiaga. Nüüdseks on elukutselise filmitegija mõiste hägustunud ja haruharva juhtub, et mõni liikmetaotlus tagasi lükatakse.\nEsimese etapi iseloomustus on eelmises lõigus. 1980. teisel poolel oli Kinomaja loomeliitude kultuurinõukogu peamine kokkusaamise koht. Väikese paatosega võib öelda, et meie konverentsiruumis idanes iseseisvus. 1990. aastatel põhjustasid kinosaalis näidatavad filmid Uuel tänaval pikki järjekordi. Sel teemal oskaks huvitavamalt rääkida Rein Karemäe, kes oli üks meie kinoliidu ülesehitajaid.\nKui vaadata kinoliidu tegevust kolmest aspektist – siseriiklik (kultuuripoliitika kujundaja), väljapoole suunatus (Eesti kineastide esindaja maailmas) ja valdkonnasisene (filmikunstiga seotud erialasid koondav), siis kuidas iseloomustada praegust olukorda? Kuhu ollakse jõudnud ja kuhu võiks edasi minna?\nUute stuudiote loomine ja ellujäämisinstinkt iseseisvuse esimesel kümnendil lammutasid endise struktuuri ja vajadus endise kinoliidu järele muutus hägusaks … Nüüd on moodustunud uued tugevamad stuudiod ja näib, et jääb aega ja energiat taas koonduda ja siis ringi vaadata. Kunagi toimus tihe suhtlemine teiste kinoliitude või sellesarnaste ühendustega. Kuigi mõne ürituse nimetus paneb muigama (üleliiduline kostüümikunstnike kongress), siis komandeering tehti välja ja asi ise oli suuremalt jaolt põnev. Kui nüüd ja edaspidi hakkaks kinoliit saama riiklikku tegevustoetust nagu teised Eesti loomeliidud, siis saaksime taas seda laadi kultuurivahetust korraldada. Praegu kutsutakse üksikuid filmitegijaid teistesse stuudiotesse tööle, aga tagasiside kolleegidele ja laiemale üldsusele kipub jääma olematuks. Kui me ei suuda neid sidemeid luua, jäämegi nokitsema tasemel, millest räägib Eduard Vilde „Tabamata ime”.\nMeie riigis on institutsioonid, mille otsene ülesanne on teha kõik need ebainimlikud pingutused, mis seonduvad sõnadega „filmi areng”. Kinoliit võiks neile vastupidiselt olla koht, kus hingamine oleks veidike kergem ja kus kõik elukutsega seotud inimesed ei konkureeriks omavahel. Nagu filmirahva keeles öeldakse: et ei peaks leidma sõbra sõrgu oma künast. Muidu ongi nii, et filmimehe kõik südamesõbrad on välismaal, kuna nendega ei pea purelema ühe ja sama raha pärast. Mõistagi jääb see unelmaks juba seetõttu, et ka toetused ja stipendiumid on ju lõppkokkuvõttes raha.\nEesti kinoliit ei ole ametiühing, vaid loometööga seotud inimeste ühendus. Kogu tegevuse, sealhulgas uute liikmete vastuvõtu aluseks on loovisikute ja loomeliitude seadus. Selle järgi ei kvalifitseeru loovisikuks ei filmi produtsendid ega ka tehnilised töötajad, ehkki oleme mõlemad oma liitu siiski kaasanud. Just viimastel aastatel on lisandunud nii noori kui juba kogemustega filmitegijaid. Oleme avatud kõikidele, kuid mingeid kampaaniaid liikmeskonna suurendamiseks ei plaani. Olgugi et meie liikmemaks on teiste liitude omast palju väiksem, on võlglasi enam kui kolmandik. Kinoliidust on lahkutud ust paugutades ja hiljem vaikselt tagasi tuldud. Tahaks uskuda, et kui Kinomajas käia on huvitav ja meie üritused Pärnus, Jõhvis ja kõikjal mujal ei ole igavad, nihkub kõik oma kohale. Ka see on unelm, sest näiteks filmiarhiivi või Jaak Lõhmuse vanade filmide õhtutel, mis on olnud pööraselt põnevad, istub saalis pahatihti vaid 15 inimest.\nÜhishuviks on nii autoriõigus kui ka elukutsega seotud juriidiline osa, mis mõlemad pidevalt muutuvad. Just sellega kinoliit ka tegeleb: meil on oma seisukoht valdkonda puudutava seadusloome väljatöötamisel nii Eestis kui Euroopa tasandil. Muuseas peame silmas, et kaitstud saaksid kõigi filmiinimeste, mitte ainult liidu liikmete huvid. Kinoliit on filmitegijate õiguste kaitsja, konsulteerides oma liikmeid juriidilistes küsimustes. Jätkame koostööd teiste loomeliitudega ja koolidele mõeldud filmiseansside korraldamist. Meenub ka sõna „kultuurivahetus”. Igal aastal vaadatakse Nidas Läti, Leedu, Eesti kinoliidu korraldatud kokkusaamisel uusi filme. Kindlasti toredalt välja mõeldud ja läbi viidud üritus, ent kus on Nida? Kui paljud meie liidu liikmetest sinna kohale logistavad? Millal me nägime viimati oma kinode ekraanil läti või leedu filme? Lihtsamalt: seda programmi võiks ka meil näidata. Tavaline kinokülastaja ei tea muidu, kas viimasel veerandsajandil on tehtud filme ka Ukrainas või Ungaris. Haruharva eksib meie ekraanile üksik soome või vene menufilm. Kuigi Kinomaja aparatuur ei näita DCPd, saame hakkama BluRay ja kõige muuga.\nPõhikirja järgi valitakse kinoliidule üldkogu poolt iga kahe aasta tagant uus seitsmeliikmeline juhatus. Juhatus valib endi seast omakorda juhatuse esimehe. Valimistest on möödunud vähem kui kaks kuud ning muudatustest on praegu veel vara rääkida.\nSee on iga kinoliidu esimehe oma asi. Mina seda praegu ei soovi, sest mulle on see esimeheks olek pigem moraalne kohustus, sellest mulle praegu piisab. Järgmised juhatuse esimehed otsustagu ise.\nLisaks kinoliidule on Kinomajas endale kodu leidnud Eesti Filmi Instituut ning tervet esimest korrust – nii kohvikut kui kinosaali – rendib kohvik Sinilind. Igal teisipäeval, v.a suvekuudel on saalis kinoliidu korraldatud eesti filmi teisipäevad. Sinilind korraldab teisipäeviti-kolmapäeviti mälumänge ja muusikaviktoriine, lisaks elava muusika kontserdid neljapäevast pühapäevani. Nii et elu majas käib täie hooga, ehkki filme võiks Kinomajas rohkem linastuda. Kahjuks pole see kinoliidu piiratud inim- ja finantsressursside tõttu praegu võimalik. Omal ajal oli unistus kujundada Tallinna Kinomajast filmikultuuri keskus koos väärtfilmikino ja videoteegiga. Kahjuks ei leidnud see projekt rahastust. Tänaseks on see rong meie jaoks juba läinud, ent Kinomaja peaks kindlasti ka edaspidi näidatama nii vanu arhiivifilme kui ka korraldatama temaatilisi filmiõhtuid.\nMillised on kolm tähtsamat sammu, mis kinoliidu juhatus peaks astuma veel enne sügist, kui filmielu taas elavneb?\nSuvekuudel peaks eelkõige paika saama uue juhatuse tööplaani. Siis toimub juba mainitud Leedu-Läti-Eesti kinoliidu korraldatud filmifestival „Balti lained” Nidas 22. – 29. augustini. Loodame seal esitletud filmid ära näidata ka Muhu saarel. Tahaksime käia ära Ida-Virumaal filmiga seotud paikades ja Mark Soosaar korraldab reisi Manijale.\nHinnangu andis üldkogu.


Tk. 125 cr lost in JS quorum crisis: TIB – World Times 24\nHome | Bangladesh | Tk. 125 cr lost in JS quorum crisis: TIB\nin Bangladesh, Breaking News May 17, 2018\t0 81 Views\nQuorum crisis ate up 152 hours and 17 minutes during its 18 sessions of the 10th parliament, causing a waste of about Tk 125.20 crore, according to a new study conducted by Transparency International Bangladesh (TIB), UNB report s.\nPrevious: Maharashtra villages reel under drought for 30 years\nNext: 500 fall sick taking biriyani in Jhenidah


Mait Kraun • 30. märts 2018 kell 6:00\nTencenti juht Ma Huateng Foto: EPA\nTencenti tegevjuht Ma Huatengist sai märtsi alguses Hiina rikkaim inimene. Nimelt avaldas uuringufirma Hurun Report uue rikaste edetabeli, kus Huateng on küllaltki kõrgel kohal ka maailma lõikes.\nTema varade väärtus on hinnanguliselt 47 miljardit dollarit. Kõige enam on tema rikkust kasvatanud sotsiaalmeedia firma Tencent, mida nimetatakse ka Hiina Facebookiks. See asutati juba 1998. aastal, aga ettevõtte aktsia on just viimastel aastatel läbi teinud tohutu tõusu – ainuüksi aastaga on Tencent kallinenud rohkem kui 100 protsenti. Ettevõte on ülimalt populaarse WeChati rakenduse looja.\nTencenti turuväärtus on juba 540 miljardit dollarit, Facebooki väärtus aga 463 miljardit. Tencent läks Facebookist mööda detsembris. Kusjuures ettevõtte käive ja kasum kasvavad Facebooki omast palju kiiremini.\nZuckerbergile jääb alla\nRikkuselt jääb Huateng Facebooki tegevjuhist Mark Zuckerbergist aga maha. Zuckerbergi varade väärtust hindas Hurun 79 miljardile dollarile. Sellega on Facebooki asutaja Jeff Bezose, Bill Gatesi ja Warren Buffetti järel neljandal kohal.\nHuateng, kes meedias palju ei esine ning annab intervjuusid harva, on globaalses nimekirjas 15. kohal. Hiina suurärimehe hüüdnimi on „Pony“, sest tema perekonnanimi tähendab tõlkes hobust.\nTa töötas pärast Hiina Shenzheni ülikooli lõpetamist paberifirmas. Ülikooli lõpetas ta arvutiteaduse erialal.\nHuateng on troonilt tõuganud kinnisvaramagnaadi Hui Ka Yani, kes oli enne teda Hiina rikkaim mees. Huruni raporti kohaselt on tema varade väärtus 41 miljardit dollarit. Kusjuures tema kinnisvarafirma Evergrande aktsia väärtus on viimase 12 kuu jooksul tõusnud 300 protsenti. Ta on ettevõtte suurim aktsionär.\nHiinas juba 800 miljardäri\nTasub ka välja tuua, et hiinlasi on miljardäride edetabelis järjest rohkem. Eelmisel aastal tekkis Hiinas juurde 200 miljardäri – umbes neli nädalas – selgub Huruni raportist.\nHiinas on nüüdseks juba 800 miljardäri – seda on peaaegu 50 protsenti enam kui USAs. Hurun Reporti juhatuse esimees ja uurija Rubert Hoogewerf ütles, et Hiina rikkuse kasvu veab tehnoloogiasektor.\n„Hiinas on palju noori inimesi, kes asutavad dünaamilisi ärisid. Sealt tulebki see energia,“ ütles ta CNN-le.\nAlibaba asutaja Jack Ma on Hiinas rikkuselt neljandal kohal. E-kaubanduse ärimehe varad kasvasid eelmisel aastal 10 protsenti, 32 miljardi dollarini.\nKinnisvara ärimees Wang Jianlin, kes oli veel kaks aastat tagasi Hiina rikkaim inimene, kukkus kaheksandale kohale. Eelmisel aastal langes tema varade väärtus 10 protsenti, 27 miljardi dollarini.


Video: miks Alen Veziko ämbrisse astus ja esinemisele kihutama pidi? - Eesti staarid - Staarid - Elu24\nAlen Veziko sõidab augustis mööda Eestit ringi kontserttuuriga «Lõpuks leidsin sind», millel tulevad esitusele Aleni parimad lood neljalt albumilt ning samuti üllatab muusik kuulajaid täiesti uute lugudega.\nKontserdi nime kohta ütleb Alen, et see saigi pandud hiljuti välja tulnud lugu «Lõpuks leidsin sind» silmas pidades, sest see lugu ja nimi lihtsalt tundusid selleks head olevat.\nEsinemistel kõlavad eestlaste seas juba tuntud lood, teiste seas ka «Ainult tänaseks ööks», «Sinu poole teel» ning loomulikult «Ei ole öeldud lihtsalt tuulde». «Esitusele tuleb ka kaks täiesti uut lugu ja mõned vanad asjad plaatidelt, mis on seni kontsertide kavast välja jäänud, sest on tundunud repertuaarilt liiga nõudlikud, seekord on siis ka sellised lood, mis varem pole kontsertidel kõlanud,» seletab artist.\nAleni sõnul sobivad talle kontserdikohtadena mõisad, sest sealses interjööris tunneb ta ennast hästi ning ka tema muusika sobib sinna. Publiku osas on ta tähele pannud, et on fänne, kes käivad tema üheltkontserdilt teisele ja nende näod on juba tuttavad.\n«Suvekontsertidel on palju ka neid, kes tavaliselt minu esinemistele ei tuleks ja siis on hea vaadata, kas nad võtavad mu muusika omaks,» jutustab ta. «Näen ka seda, kui inimene on valesse kohta sattunud. Üldiselt on publik seinast seina, noortest vanadeni.»


Baltika müük kukkus - Kaubandus\nBaltika müük kukkus\nBaltika oktoobri konsolideeritud müügitulu ulatus 4,73 miljoni euroni, vähenedes eelmise aasta sama ajaga võrreldes 10%.\nBörsifirma teatel mõjutas müügitulu vähenemist enim idaturgude, eriti Venemaa nõrk majanduskeskkond, seda nii jaemüügi kui ka hulgimüügi arvestus.\nBaltika oktoobri jaemüük Baltimaades suurenes 2%, sealhulgas kasvas Eestis 5% ja Leedus 3% ning Lätis vähenes 5% võrra.\nJaemüük Venemaal vähenes võrreldes eelmise aasta sama ajaga euro arvestuses 36% võrra. Kohalikus valuutas mõõdetuna vähenes jaemüük Venemaal 15%. Müügipind Venemaal vähenes samal ajal 23%. Baltika konsolideeritud jaemüük oktoobris oli 4,243 miljonit eurot, vähenedes neljal turul kokku eelmise aasta sama ajaga võrreldes 3%.\nOktoobris avati Leedus Klaipeda Akropolis keskuses uus Ivo Nikkolo pood. Baltikal oli oktoobri lõpu seisuga kokku 132 kauplust, sealhulgas frantsiisipoed: 5 Venemaal, 5 Hispaanias, 2 Valgevenes ning 15 Ukrainas. Baltika enda poode oli kuu lõpu seisuga 105, kaupluste kuu keskmine müügipind jäi eelmise aasta sama aja tasemele.\nHulgimüük vähenes eelmise aasta oktoobriga võrreldes 46% ja e-poe müük 20% võrra.\nKümne kuu kokkuvõttes ulatus müügitulu 43,385 miljoni euroni, vähenedes 4% võrreldes eelmise aasta sama ajaga. Jaemüük oli kokku 37,914 miljonit eurot (-6%), sealhulgas kasvas müük Baltikumis 2%. Samal ajal vähenes ettevõtte keskmine jaemüügipind 2%. Hulgimüük oli 4,6 miljonit eurot (+7%) ja e-poe müük 777 000 eurot (+127%).


Kuidas parandada mõttekallet, mis takistab meid oma vigadest õppimast? | Arengutugi\n01/06/2017 · by arengutugi\t· in Eesmärgid, Segajad, Suhe iseendaga.\t·\nPeamine viis on ennast (ja teisi) sundida põhjendama oma hinnanguid toimunule ningmõtlema võimalikele alternatiividele, kuidas veel oleksid võinud asjad minna. See aitab näha, et oleks võinud ka minna teisiti – ja sealt edasi ka paremini mõista enda panust tegelikus tulemuses.\nSildid: õppimine, heuristik, mõju, mõttekalle, tagasivaate viga, viga\n← Mis ohud peituvad positiivses mõtlemises?


Tootlikkuse tõstmise kunst\nKõige lihtsam definitsioon tootlikkusele on teadupärast ettevõtte netokäive töötaja kohta. Eesti majandus kasvab, kuid see kahjuks ei tähenda, et kasvab ka tootlikkus. Eesti praegune majanduskasv tuleneb eelkõige suurenenud nõudlusest, mitte ettevõtete tootmisvõimekuse või tööjõu tootlikkuse kasvust.\nKuidas tootlikkust suurendada? Reeglina nähakse olukorra parandamise võimalusena investeeringuid digitaliseerimisse või tootmisprotsesside tõhustamisse. Kuid on veel ka teisi võimalusi kuidas olemasoleva ressursi tootlikkust tõsta. Üks sellistest alternatiivsetest (tugi)lahendustest on kunst. Jah, lugesite õigesti – kunst on see mis võib meid aidata.\nToome järgnevalt välja peamised viisid kuidas kunst tootlikkust mõjutab:\n1. Kunst paneb inimesed kiiremini töötama. Exeteri Ülikoolis töötav doktor Craig Knight on aastaid oma meeskonnaga uurinud töökeskkonna psühholoogiat. Muuhulgas on nad läbi aastate uurinud ka seda, milline on erinevus lihtsalt funktsionaalsetes (olemas kõik tööks vajalik) kontorites ning kunstiga täidetud kontorites töötavate inimeste tööviljakuse vahel. Uurimistöö tulemused näitavad, et kunstiga täidetud kontorites töötavad inimesed umbes 15% kiiremini. See vahe on veel suurem siis, kui töötajad on ka ise kunsti valikusse ja paigutusse kaasatud.\n2. Kunst parandab töötaja töökogemust. Näiteks toob üks uuring välja, et 82% küsitluses osalenud töötajatest arvas, et kunst on oluline töökeskkonna kujundaja ning 73% vastanute jaoks muutuks nende arvamus ettevõttest, kui kunst eemaldataks. Kuna me veedame suure osa oma päevast tööl on lisaks mugavustele, mida meie kontorid pakuvad oluline pakkuda naudingut ka inimese hingele ja vaimule.\n3. Kunst inspireerib ning ergutab loovust. Väga tihti paneb kunstiteose vaatamine inimeste mõtte liikuma tavapärasest erinevalt ning kunst inspireerib inimest. Inspiratsioon tekitab aga uusi ideid, mis omakorda võivad aga tähendada uut ja tulusat äri.\n4. Kunst aitab luua tugevamaid sidemeid klientidega. Ühelt poolt loob kunst klientidele meeldiva ja huvitava keskkonna, teisalt aitab see luua vestlusteemasid, avastada ühishuvisid ning sõlmida ka (müügi)kokkuleppeid. Näiteid sellest on meil Civittas ka olemas. Üks meie Tallinna kontoris rippuv teos aitas viia lõpule meie kliendi ettevõtte müügitehingu ning ühine huvi kunsti vastu on aidanud luua klientidega suhteid mis on viinud koostöö ja müügilepinguteni.\n5. Kunst ja kunsti sõnumid mõjutavad kontori õhkkonda ning aitavad edasi anda organisatsiooni jaoks olulisi sõnumeid. Meie Tartu kontori seinal on Kaido Ole teos Küsimus. Meile konsultantidena tuletab see pilt meelde, et küsimine on tähtis, sest küsimata ei ole võimalik teada saada, mida klient tegelikult meilt vajab. Meie mõlema Eesti kontori kunstivalik on tehtud lähtuvalt sõnumitest, mida me enda kohta edastada soovime.\n6. Kunst aitab kujundada organisatsiooni kuvandit. Kunstiteosed räägivad lugusid. Lood ja lugudest saadav emotsioon jääb inimestele meelde. Lood kujundavad ka organisatsioonide kuvandit. Kui töökeskkonda on valitud teosed, mis on kooskõlas organisatsiooni olemusega, aitavad teosed arendada ja kinnistada kuvandit inimeste peades.\nKui tahate kontrollida, kas ülalkirjeldatud jutt tegelikkusele vastab, tulge külla kas meie Tallinna või Tartu kontorisse, kus on esitletud üle 50 Eesti kaasaegse kunsti teose. Otsustage ise, kas kunstil on mõju!


Hotellid orientiiri raudteejaam Neuss Rheinparkcenter S-Bahn lähedal | Hotels.com\nHotellid orientiiri raudteejaam Neuss Rheinparkcenter S-Bahn läheduses\nraudteejaam Neuss Rheinparkcenter S-Bahn hotellid – Neuss\nraudteejaam Neuss Rheinparkcenter S-Bahn – rohkem teavet\nKus on raudteejaam Neuss Rheinparkcenter S-Bahn?\nPiirkond – Hammfeld. Otsid võimalusi vaba aja veetmiseks? Siis tasub võtta päevaplaani ISS Dome ja Düsseldorf-Hafen (sadam).\nRaudteejaam Neuss Rheinparkcenter S-Bahn ja lähikond. Kus ööbida?\nMeie valikust leiad 415 hotelli ümbruskonnas, vähem kui 10 km kaugusel. Meie reisisõprade sagedasemad valikud on järgnevad:\nHotel Nikko Düsseldorf – 5,3 km\nHyatt Regency Düsseldorf – 2,6 km\n25hours Hotel Das Tour – 6,1 km\nNH Düsseldorf City-Nord – 7,2 km\nRadisson Blu Scandinavia Hotel, Düsseldorf – 5,8 km\nRaudteejaam Neuss Rheinparkcenter S-Bahn ja lähiümbrus. Vaatamisväärsused ja ajaviide