WORMSI WÄGI...: 2006\nLääne maavanem maksiski kätte\nTõsi ta küll on, et ka kohalikke vormsilasi sellesse aktsiooni kõvasti kaasates. Nüüd on siis see tülitekitavate Puurmannide paikapaneku järjekordne etapp siin Vormsil teostunud. Et mis nad siin hüppavad ja peavad end paremateks kui teised. Tahavad, et asjad käiks seaduste järgi ja asju aetaks ausalt ja avalikult? Seda nad ju ei saa, ärgu lootkugi. Asju määrame ja korraldame siin edasi meie, kõrged ja vähem kõrged ametimehed.\nSee viimane maade erastamisega seotud lugu, mis päädis oktoobrikuise volikogu otsusega ainukesena paberite kordaajamisel mitte aidata just Ellet, on ikka selline lugu, mis väärib põhjalikku käsitlust.\nKõik sai alguse 2002. A. läbi viidud maade erastamise voorust. Maad erastada soovinute hulgas oli grupp inimesi (Eidi, Aasa, Elle, Teet ja Mall V., Tanel ja ka Saareväljad), kellel tekkisid erastamise vormistamisel hiljem probleemid, sest vallas ei viidud erastamist läbi vastavuses seadustele, vaid püüti mingitel senini arusaamatutel põhjustel midagi segaselt nihverdada. Vallavanem oli siis Ants Varblane ja volikogu esimees Meelis Mägi.\nSeaduse järgi võis iga tingimustele vastav taotleja erastada kuni 10 ha metsamaad. (probleemid tekkisid just metsamaa erastamisel). See tähendas seda, et erastamisele ei oleks tohtinudki panna suuremaid katastriüksusi kui 10 ha. Suuremad üksused oleks veel enne erastamist pidanud pooleks jagama. Selline nõue oli otse seadusesse sisse kirjutatud. Millegipärast ei peetud Vormsis tollal jälle seadusest suurt midagi. Erastamisele pandi vähemalt kaks metsamaa katastriüksust, mille pindala oli suurem kui 10 ha. Millegipärast hästi ei usu, et maavalitsuses jäi see tollal märkamata. Ju olid seal mingid muud huvid mängus, et vahele ei astutud. Tänu sellisele „apsule” tekkisid hiljem probleemid nende suurte maatükkide erastajatel, Tanelil ja Saareväljal. Ka Ellel.\nTeine oluline apsakas ja erastajate ilmselt tahtlik mitteinformeerimine võimalikust seaduserikkumisest oli see, et ei selgitatud erastajatele (kes on siiski tavalised inimesed, mitte juristid), et see, kui ma erastan naabrimehega kahe peale kahasse (kaasomandisse) näiteks 20 ha metsatüki, ei tähenda seda, et mõlemad saame 10 ha (ja mahume seega seaduses lubatud raamidesse), vaid siiski seda, et mõlemad saavad 20 ha (ehk siis rikuvad seadust). Eks ta tundub ebaloogiline, aga nii see on ja tegu pole veaga seadusandluses. Kurioosne on jällegi see, et see kaasomandi tõlgendus oli maareformi seadusesse ka otse sisse kirjutatud, eksida ei saanud, ja erastamise siinsetel läbiviijatel ja nende kontrollijatel maavalitsusest oli see vägagi hästi teada. Ometigi võeti rahulikult inimestelt vastu avaldusi erastamiseks juba algse soovina koheselt kaasomandisse (Eidi, Aasa, Teet ja Mall-kokku kaugelt üle 10 ha) ja vormistati ka hilisema kokkuleppe alusel toimunud Elle ja Saarevälja poolt 12 ha tüki erastamine. Ju olid mingid diilid ja kokkulepped maakonnaga juba tollal ja asjad oleks kenasti ka ära vormistatud....Kui ei oleks 2003. A. lajatanud see maaskandaal ja kohtuskäigud maavalitsusega. Nimelt tahtis tollane volikogu (mille esinaiseks oli Elle) jätta rootslastest vabaks jäävad maad eesti riigile. Maavalitsuse tegelastel ja nende taga seisjatel olid aga selle maaga ammu juba teised plaanid tehtud. Konflikt oli igatahes äge, ja kuna vallal õnnestuski päästa vaatamata formaalsele kohtukaotusele mitusada ha maad selle sattumisest hämara taustaga omanike kätte, ei jäänud ka kättemaks tulemata.\nNimelt hakati venitama eelpoolnimetatud isikute maade erastamise vormistamisega. Eelpoolnimetatud vallapoolsed seaduserikkumised kulusid selle põhjendamiseks nüüd marjaks ära. Väike ebakõla oli muidugi sellega, et mõned nimekirja sattunud polnud ju selles tähenduses maakonna silmis milleski süüdi. Näiteks Saareväli, temal vormistati see erastamine tegelikult siiski ka ära. Paradoks on nüüd muidugi selles, et see maatükk on kaasomandis just Ellega ja Elle edasine peedistamine võib viia ka probleemideni tema maa omandamise seaduslikkuses.\nTundub tagantjärele siiski sedamoodi, et asi oleks peale mõningast venitamist lahenenud. Maakond polnud tegelikult huvitatud avalikust tülist ja peale paariaastast venitamist oleks kõik paberid pandud kuidagi klappima ja inimesed oma maa kätte saanud.\nTõelise „karuteene” tegi nii erastajatele kui vist isegi rohkem maakonnale Eidi, kes kaotas selle venitamise peale kannatuse ja pöördus eelmise, 2005. A. kevadel abi saamiseks õiguskantsleri poole. See omakorda küsis loomulikult selgitust ja asjaolude analüüsi Maa-Ametist. Kuna ei Vormsi vald ega ka maakond polnud Maa-Ametis kaugeltki heas kirjas eelkõige just selle rannarootslaste maade afääriga, kus ka Maa-Ametile jäi külge kõva plekk, pandi oma vastusega ikka täie rauaga. Kuna Eidi oli esitanud oma pöördumise enda, Aasa, Mall ja Teet V. nimel, võeti nende kogu see erastamise värk ette rangelt seaduslikkuse seisukohalt, ja nagu juba eelpool oli juttu, Vormsis on ju sellega kogu aeg olnud, nagu on. Paradoksaalne on see, et erastajana pole näiteks Eidi selles üldse süüdi, küll aga seda rohkem seaduslikkuse eest vastutava ametnikuna. Pole midagi öelda, omad vitsad peksavad.\nIgal juhul ei piirdunud Maa-Amet oma olukorra hindamisel mitte ainult siin eelpool toodud seaduserikkumiste väljatoomisega, vaid hakkas kaevama ka selles, et kas nimetatud taotlejad vastavad ikka erastajatele esitatud tingimustele. Et kas on nad ikka põllu- ja metsamehed. Eks meile ole ju siin kõigile teada, kuipaljukest seda keegi on. Nii-et leiti veel hulgaliselt seaduserikkumisi ja kokkuvõttes tehti selle tulemusena 2005. A. juunis maavalitsusele ühene ja tegelikult vastuvaidlematu ettepanek algatada nende isikute erastamise suhtes maavanema järelevalve. Mis tähendaks praktiliselt erastamise tühistamist ja praktiliselt seda, et inimesed seda maad ei saagi. Rõhutan siinkohal, et Elle „pattudest” ehk valla poolt pealesurutud seaduserikkumistest polnud selles Maa-Ameti ettepanekus sõnagi.\nNüüd, rohkem kui aasta hiljem, sellel suvel reageeriski meie virk maavanem sellele Maa-Ameti kirjale järelevalve algatamisega nende selles kirjas nimetatud isikute erastamiste osas. Ja lisas sinna ainukesena ülejäänud „patustest” Elle.\nMis huvitavat siin siis selle vahepealse aasta jooksul on toimunud. Eelmise (200) aasta suvel, peale selle Maa-Ameti kirja laekumist, muutus kardinaalselt tollase volikogu liikme Teet V. käitumine. Teet, kes oli nende, maakonnaga lahkarvamusi põhjustanud eelpoolnimetatud kohtuasjadeni viinud volikogu otsuseid teinud enamikuga tollal olnud täiesti ühel meelel, muutis järsku meelt ja hakkas neid vanu otsuseid kritiseerima. Siis, n-ö lambist, võttis revisjonikomisjoni esimehena üllatuslikult ette minu lepingulised suhted vallaga , taustaks retoorika, kui palju ma vallale ikka kahju olen teinud. Vallavanem, kes oli mind tööle võtnud ja minu arusaamist mööda mu tööga rahul, istus laua otsas ja oli hästi kuss. Nagu pärast selgus, katkestati sellest ajast mulle lepingujärgse tasu ülekandmine. Ja seda kehtiva lepingu tingimustes, kus isegi formaalselt ei oldud minu tööle tehtud mingeid etteheiteid. Seda raha pole ma siiamaani näinud. Läks suvi, ja siis eelmise aasta sügisel olid teatavasti kohalikud valimised. Eks inimesed veel mäletavad, mis kõik jutte siis Puurmannide kohta räägiti. Kui palju on nad vallale kahju teinud. Kuidas varastavad, ostavad valijaid ära. Mõni lihtsameelne rääkis otse välja, et need jutud tulevad maakonnast. No päris ei aidanud selline masside töötlemine. Puurmannide protsent on uues volikogus ikkagi märkimisväärne.\nNüüd siis viimaste sündmuste juurde. Nagu eelpool oli juba juttu, reageeris maavanem aastase viivitusega Maa-ameti ettepanekule alustada teatud erastamiste osas järelevalvemenetlust. Maa-ameti poolt etteantud nimekirjale võimalikest seaduserikkujatest lisati omalt poolt Elle nimi. Selle möödunud aasta jooksul, mil nagu need esialgselt selles Maa-Ameti nimekirjas olnud erastajad on põhiliselt tegelenud Puurmannide (kes ju tegelikult nende saatusekaaslased) põhjamisega, on nad maavanema silmis end niipalju rehabiliteerinud, et nende tarbeks lasti juristidel välja mõelda juriidiline päästeventiil. Et nad paberite tagantjärele ümbervormistamisega ikkagi oma maa kätte saaks. Seda võimalust ei pakutud loomulikult Ellele, kuigi temale tema maa päästmine oleks olnud hoopiski lihtsam.\nNüüd on siis selle oktoobrikuuse volikogu otsusega selline situatsioon, et ainukesena jääb osast oma erastatud maast tõenäoliselt ilma Elle. Tema on ainuke, kes selle otsusega selgelt kaotab. Nagu tema oleks see kurja juur, et Vormsil on selle seadusetäitmisega nagu on. Samas oli olemas variante, kuidas päästa kõigi valla enda ametnike poolt sellesse erastamise segadikku kistud erastajate maad. See eeldanuks ainult sirgeselgsemat suhtlemist maakondlike nihverdajatega. Selle asemel on lihtsam muidugi omad maha müüa. Siinkohal isegi enam ei imestaks, kui isegi juhusliku kuuli teelelaskja näiteks kohalike jahimeeste hulgast leitakse. Tellijaid võib täitsa olla.\nSümptomaatiline oli muidugi ka selle kurikuulsa otsuse hääletamine, kus selle läbiminekuks andis oma kaaluka panuse selle ainult Ellele kahjuliku otsuse läbiminekusse just Meelis.\nKirjutas tom at Reede, november 17, 2006 0 kommi\nOlukorrast Vormsi Vürstiriigis-vol4-sügis2006\nSügis on käes. Isegi lumi on juba nüüd, novembri alguses, maas. Kas on varajane talv tulekul?\nKa kohalikus poliitikas on täieline sügis, mis paratamatult kipub üle minema talveks. Kui veel suvel oli märke sellest, et sügisel võib miskit muutuda kohalikul poliitilisel maastikul kas siis võimuvahetuse või koostööle asumise teel, siis nüüdseks on selge, et võim jääb paika, opositsioon on lõplikult alla andnud. See kulmineerub ja väljendub ilmsesti ka volikogu koosseisu muutumisega, kus osa volikogu opositsiooni kuuluvaid liikmeid peatab oma tegevuse või lahkub hoopis volikogust. Ja see ei tähenda vähemalt siin Vormsil muud, kui veel rohkemat vaikset vimma ja usaldamatust volikogu nn. võimukoalitsiooni sees, kelle kooshoidvaks teguriks oligi ju põhiliselt võitlus nii-öelda "Puurmannide maffia" vastu. Ega see üldisele õhustikule volikogus midagi head ei too ja üksmeel volikogus vaevalt suureneb. Kokkuvõttes pole see muidugi kellelegi siin saarel hea, aga nii juba väikevaldades (ja Vormsil eriti) kipub see kohalik poliitika minema.\nMis siis juhtus, mis pani viimase põntsu lootustele ajada siiski mingit ühist asja, ühiste huvide nimel? Ega muud, kui et viimases volikogus vastu võetud otsusega praegu võimul olevatel (ja rohkem tegelikult kogu aeg, igasuguse võimu ajal, siin maaasjades määraval positsioonil olnud) inimestel õnnestus koostöös maavalitsusega ja nende targal juriidilisel suunamisel keerata tagasi Elle juba nagu toimunud maade erastamine. Et põhimõte Vormsil on see: meie (vanad olijad maakonna nõustajad ja suunajad) määrame selle, kes saab siin maad erastada, ja kes ei saa. Kui kaua nad siin ikka oma lammaste ja hobustega ilma maata vastu peavad. Võib-olla õnnestuks nad päris välja süüa, saaks rahus vanamoodi edasi toimetada. Vaevalt see asi nüüd niikaugele küll läheb, ega nüüd maa omamises ka see õnn pole. Kuigi eks ta keerukam toimetada ju ole.\nAga volikogus jätkamine koos nendega, kes noa hea meelega selga löövad või teevad näo, et ei saa toimuvast aru, ei ole küll eriti mõtekas.\nKirjutas tom at Laupäev, november 04, 2006 0 kommi\nKangur, Vormsi ja KAPO\nAjutiselt ametist kõrvaldatud Maa-Ameti peadirektor istub hetkel kinnimajas kahtlustatuna KAPO poolt igasugu maa-afäärides. Eks ta oli ka suur Vormsi maade fänn. Küll tuli omal ajal tema allkirjaga taotlusi vallalt maade äravõtmiseks riigi omandisse (mida siis juba tema sisuliselt jagas); küll oli ta võtmetegelane nendes paari aasta tagustes kohtuprotsessides, kus kohus sundis valda just tänu tema seadusetõlgendustele tagastama hulga maid mitte ainult neile rootslastele, kellel endal selleks mingit huvi polnud, vaid ka nende isehakanud kaugetele sugulastele või lausa juhuslikele inimestele; küll blokeeris ta Vormsi kohalikele maa erastamise ja viimase asjana just "tänu" tema seisukohtadele keerati Lääne Maavanema poolt tagasi ka juba peaaegu lõpule viidud maa erastamine osadele kohalikele inimestele.\nEks mingi lootus ole, et KAPO ka neis asjus mingi selguse loob, kuigi peamine uurimine käib ikka looduskaitsealuste maade hämarate vahetustega seoses. Ega sellestki Vormsi puutumata pole. Nimelt tahtis Vormsil hästi tuntud Bo Stenholm alles hiljaaegu vahetada oma looduskaitse all oleva Rälby kandi maaüksuse mõne teise vastu. Kusjuures tal oli ennem õnnestunud rootslaste metsaühistu abil ja keskkonnainspektsiooni läbi sõrmede vaatamise poliitika tõttu seal korralik röövraie organiseerida ja puit kenasti kätte saada. Nüüd siis, kui see vana mets, milles asuva kotkapesa pärast see ala oligi looduskaitse alla võetud, sai maha võetud, mindigi sõprade juurde keskministeeriumi ja maa-ametisse: andke teine tükk, kus mets veel peal, selle vana annan tagasi. Mingi lootus on, et vähemalt see asi jääb tal nüüd toppama. Kuid pole viga, on juba kuulda, et kohalike abil, kes ise ei hooli ei Vormsi metsast ega maast, vaid rohkem Stenholmilt saadavast papist, on tal juba uued õnged vees.\nKirjutas tom at Neljapäev, oktoober 19, 2006 0 kommi\nKunagi suve hakul väisas Vormsit esinduslik Riigikogu delegatsioon, kelle kohtumisel rahvaga püüti siis ka uurida, mis on Vormsi probleemid. Praegune vallavõim püüdis suruda arutelu intensiivselt sinnakanti, et Vormsi suurim probleem on see, et käigusolev praam mahutab liialt vähe metsaveoautosid ja metsa väljavedu on kallis. Et siis äraseletatult Vormsil maa tagasi saanud rannarootslastest metsaomanikud ei saa piisava kiiruse ja tulukusega oma metsi lagedaks raiuda. Et Eesti riik ka ei aita neid selles piisavalt ja neile peaks ka laienema Eesti maksumaksja poolt antav praamiliikluse dotatsioon.\nEks selline mulje Vormsi kogu probleemistikust riigikogulastele vist kippuski jääma. Siiski kostus rahva seast ka arglikke hääli sellest, et maaomandi- ja kasutusega on ka väikseid probleeme. Sest tõepoolest, kuidas peaksid end siin kohapeal elavad inimesed majandama tingimustes, kus 80 % saare maast kuulub välismaalastele ja veel 10% riigile, kes veeretab nendegi maade erastamisele kohalike poolt mitmeid takistusi, samuti kui ka maade munitsipaliseerimisele.\nSellest Vormsi saare ja rannarootslastega seotud probleemistikust on räägitud väga pealiskaudselt. Keegi ei taha tunnistada põhiliselt 90-ndatel tehtud vigu ja möödalaskmisi. Keegi ei taha võtta poliitilist vastutust kujunenud olukorra eest.\nVormsi (koos Ruhnuga) oli omal ajal kompaktsemaid ranna-rootsi asualasid. Nn. Esimese Eesti Vabariigi ajalgi elas siin eestlasi väga vähe, alla 10% elanikest. Needki ei olnud siin tavaliselt põlisasukad, vaid seoses mingi riigiteenistusega saarele sattunud. Nii-et täielikult rootslaste maa, seda enam, et ka maaomand kuulus valdavalt rootsi kogukonnale. Kuid need rootslased olid Eesti kodanikud, ja selles tähenduses ei olnud probleemi välismaalaste omandiga.\nOlukord muutus kardinaalselt Teise Maailmasõja perioodil, kus Rootsi Kuningriik ja Eestit parajasti okupeeriv Saksa Reich leppisid üle olematu või teovõimetu Eesti valitsuse ja ka üle seda maad enne Saksa okupatsiooni annekteerinud ja administreerinud Nõukogude valitsuse (kuigi see pole isegi päris kindel) peade kokku selles, et Rootsi Kuningriik evakueerib etnilise (mitte kodakondsusliku!) kuuluvuse järgi siinsed rootslased läheneva rinde eest Rootsi. Nii Saksa kui Rootsi informeeritud ametivõimudele oli hästi teada, et need rootslased lahkuvad siit suure tõenäosusega igaveseks. Seda ei saadud nii küll selgitada siin aastasadu elanud lahkujatele, sest vastasel juhul oleks kogu see operatsioon inimeste vastuseisu tõttu läbi kukkunud. Nii lahkusidki need inimesed korras taludest, kuhu olid varakult palganud lepinguga järelevaatajad, teadmise ja lootusega (kuigi ähmase), et vast õnnestub sõja lõppedes siiski siia tagasi tulla. Küll ei arvestanud sellega Rootsi ametivõimud, kellel oli valmis programm rannarootslaste (kes tegelikult rääkisid isegi teist keelt, kui riigirootslased) sulandamiseks Rootsi ühiskonda. See sulandumine ei olnudki neile kerge ja see vanade aegade säilinud mälestus ongi paradoksaalsel viisil üks praeguste probleemideni viinud põhjusi.\nSest kui nüüd Eesti taasiseseisvus ja ka omandisuhetes võeti eesmärgiks taastada olukord enne nõukogude okupatsiooni, tekkis ka rannarootslastel, kui endistel eesti kodanikel võimalus. Väliselt ja formaalselt olid nad samasuguses seisus kui sõja ajal Rootsi lahkunud eestlased, keda meil tavatseti liigitada kategooriasse „väliseestlased”. Kuid ainult esmapilgul. Tegelikud erinevused olid suured.\nNn. väliseestlased olid lahkunud üldjuhul tõepoolest viimasel hetkel ja omal riisikol sõja jalust, olles sunnitud jätma oma maa ja vara siia ilma pisimagi juriidilise tagatiseta selle säilimiseks ja tagasisaamiseks. Rannarootslastel olid taskus siiski mingidki lepingulised tagatised, mida tunnustasid nii Saksa okupatsioonivõimud kui ka Rootsi Kuningriik. Ja üllatus-üllatus, ilmselt olid olemas mingid kokkulepped ka Rootsi Kuningriigi ja Nõukogude Liidu vahel, mille tulemusena õnnestus veel Nõukogude ajastu pimedamal ajal Rootsi kolida ka neil rannarootslastel, kes olid omal ajal kas mobilisatsiooni või sundevakuatsiooni tõttu sattunud sõja ajaks nõukogude tagalasse ja kel õnnestus sealt eluga Vormsile tagasi jõuda.\nKas selle tehingu hinnaks oligi Rootsi sattunud osade eesti meeste nõukogude poolele väljaandmine ja hilisem surm Siberi vangilaagrites, võiks ju olla ajaloolaste huvi objektiks.\nVäliseestlasi ja rannarootslasi käsitlesid neid vastu võtnud Rootsi ametivõimud täiesti erinevate kategooriatena, tehes neil vahet just etnilisel alusel. Nende jaoks olid erinevad programmid ja erinev suhtumine. Selles tähenduses olid rannarootslased oma õiguslikult seisundilt omandireformi ideoloogia kontekstis lähedased rohkem baltisakslastele (kelle omandi ümber on kired lõõmanud ja veel hakkavad lõõmama).\nOmandireformi ideoloogia tugines seisukohale, et Eesti taasiseseisvumisega taastus ka kodanikkond ja taastusid kodanike õigused siia jäänud varale. Võimalus vara tagasi saada oli ka välismaalastel, kes suutsid tõestada, et nende vara võeti ära õigusvastaselt. Ehk äravõetud vara eest ei makstud omal ajal kompensatsiooni. Tavaliselt olid siit riikidevaheliste lepingute raames lahkujatel taskus mingid garantiid, kas neid pidada kompensatsioonideks või mitte, selles on muidugi küsimus. Nii baltisakslased kui rannarootslased lahkusid siit vabatahtlikult riikidevaheliste lepingute (kus ühekski osapooleks ei olnud eesti riik) alusel. Miks peaks olema eesti riik neile midagi võlgu? Hea küll, eesti riik võiks vastu tulla neile oma andunud toetajatele, kes hoidsid ka võõrsil alles seda kodakondsust, või kes taastasid selle esimesel võimalusel ja loobusid mõne muu riigi vahepeal omandatud kodakondsusest.\nSamas Eesti seadused ei luba topeltkodakondsust ja seetõttu vaikimisi oodati-loodeti, et kõik need taastatud eesti kodanikud loobuvad oma asukohariigi kodakondsusest ja võtavad välja hoopis sinise passi. Paljud nn. väliseestlased seda ka tegid (meie praeguse presidendiga eesotsas), rannarootslastest küll vist mitte ükski. Osa neist kasutas küll Rootsi seaduste järgset võimalust ja meie poolset haldussuutmatust topeltkodakondsuseks, võttes Rootsi passi kõrvale veel ka selle sinise passi. Neid sinise passi omanikelt ei ole Eesti riik nõudnud oma seaduste täitmist ja tegeliku topeltkodakondsuse korral ühest kodakondsusest loobumist.\nKa maade tagastamine rannarootslastele ei klappinud hästi vähemalt Omandireformi aluste seaduse mõttele, kirjatähega on nii nagu on. Nii mitu juristi, nii mitu tõlgendust. Igal juhul ei kiirustanud rannarootsi alade kohalikud omavalitsused selle maade tagastamise alustamisega ja nii Vormsil kui ka näiteks Padise valla haldusalal olevatel Pakri saartel venitati sellega lausa 1995- nda aastani välja. Siis hakati tagastama mingi poliitilise otsuse järgi. Millise, ja kuidas see poliitiline otsus kohalikele omavalitsustele kaela määriti, pole veel viitsinud uurida. Aga asi ära kuidagi tehti ja tagastamine läks lahti täie rauaga. Täie rauaga laiendati rannarootslastele ka nn. „lehma lellepoja” seaduseparandusi, kus subjektide ringi laiendati kaugete sugulasteni. See viis väga huvitavate kaasusteni, kus näiteks Uus-Meremaal asuv mees sai teate, et tal on Vormsis maa. See oli veel väga harvaesinev õnnelik juhus, kus seda meest juhtumisi tõepoolest huvitas see temale kaugevõitu maatükk. Igal juhul see loodusega sinasõber olev mees veetis siin selle suve, elades oma tagastatud maatükil telgis. Ja ei ole võimatu, et tulebki päriseks. Kuid selliseid juhtumeid on praktiliselt üksikuid, võrreldes vähemalt üle tuhande küündivat rootslastest maaomanike üldarvu nende mõnekümnega, kes siin ka mõne aja elavad. Seda päris alalist, talvituvat, keda meie uus vallavõim peaks oma programmi järgi ju soosima, tagasitulnud rannarootslast pole olemaski. Pooled maaomanikud pole vast siin üldse käinudki.\nSelline olukord, kus Eesti riigi koosseisu kuuluv väikesaar jagati lihtsalt välismaalaste vahel ära, sai olla ainult kas suur poliitiline möödalask või ettekavatsetud kuritegelik plaan. Poliitiline möödalask siis, kui kogu asja taga oli valearvestus. Et arvati, anname neile rootslastele selle väheasustatud saare tagasi, las tulevad tagasi siia elama ja küll nad siis ka investeerivad kohalikku majandusse. Nii ei juhtunud, tagasitulijaid pole, nn. investorid on pisitegijad, kelle ainsaks sooviks on röövida saare ressursse, peamiselt metsa. Kogu asja taga võis olla ka kellegi kaval arvestus, et selles segaduses, kus üldjuhul riigikeelt mitteoskavad ja , mis seal salata, ka tihtipeale vanadusest nõdrad „subjektid”, kes ei oma ka mingit arusaamist meie nn. üleminekuaja seadustest, lasevad end ametnikel igakülgselt lüpsta. Seda on ikka ju tehtud küll, ega see maade tagasisaamine neil lihtsalt käinud. Küll ajapikku hakkavad välja ujuma igasugu skeemid ja skeemikesed, kus rannarootslased olid seatud mitte eriti tänuväärsesse tankisti rolli. Sümptomaatiline on siin muidugi ka Maa-ameti peadirektori Kalev Kanguri sage sekkumine rannarootslaste maadega seotud asjadesse.\nKuid peamist kahju on kogu selle tagastamise saaga jooksul kandnud eesti kodanikest kohalikud elanikud, kellel oli olnud õnnetus asuda elama kohta Eesti Vabariigis, kus mingist hetkest selgus, et kõik ümberringi väljaspool õuemaad kuulub välismaalastele. Analoogne olukord niinimetatud sundüürnikega, kui osade inimeste jaoks selgus, et nende kodu on teise mehe oma. Sundüürnikele olid vähemalt mingidki kompensatsioonid, laenuvõimalused, munitsipaaleluaseme võimaluski. Aga mida on pakutud Vormsi saarel maata jäänud Eesti kodanikele kompensatsiooniks. Maainimesele on ju maa sama tähtis kui linnainimesele eluase. Ainult võimalus osta nendesamade rootslaste käest, kes ammuste eurooplastena tahavad selle eest ka euroopa hinda. Või siis erastada üldistel alustel. Ja kui ongi mujal saarel mõningaid vabaks jäänud maid, siis nendegi erastamisega (mitte tasuta tagastamise nagu rannarootslastele, vaid raha eest erastamisega) on hulgaliselt probleeme. Eesti riik ja tema ametnikud teevad kõik selleks, et kohalikud eesti kodanikest siin alaliselt elavad inimesed saaksid võimalikult vähese maa omanikeks. Just selliselt tõlgendavad järjekindlalt seadusi nii Lääne maavanem kui ka ajutiselt kinnimajas olev Maa-ameti peadirektor. Kelle huvides, härrased?\nKelle huvides on see, et maa tagasisaanud rootslased suhtuvad sellesse kui sülle kukkunud kingitusse (mis on ju tõsi ja rootslasi endid ei saagi selles süüdistada), mis omakorda viib röövraieteni metsades, põldude söötijäämiseni jne. Kuidas kohapeal toime tulla, kuidas tootmist arendada tingimustes, kus kaugel asuvate välismaalaste omandis olev maa on hakitud kitsasteks siiludeks ja iga siilu kasutusõigust taotledes pead neid omanikke mööda maailma taga ajama. Ja ega seda välismaist omanikku kohe kuidagi ei huvita lepinguga oma maade väljarentimine kohalikele. Sest see välismaine omanik ootab lihtsalt sobivat hetke ja hinda, et see maa edasi müüa. Kehtiv rendileping oleks takistuseks ja vähendaks ka maatüki eest saadavat hinda.\nMilline on tulevik? Millega see jama lõpeb? Kindlasti ei ole tulevikuks rannarootsi asustuse taassünd. Selleks on aeg mööda lastud. Maade omanikud on valdavalt juba rannarootslaste nooremad põlvkonnad, kel pole selle kohaga enam isegi nostalgilist sidet. Kuna maad on müügis rahvusvahelisel turul, siis on saare tulevikuks ka rahvusvaheline, sesoonsele saarel viibimisele orienteeritud asustus. Selle märke on juba selgelt näha. Praegu siis soomlaste ja sakslaste näol. Suure tõenäosusega laieneb siia ka vene uusasustus, nii kohapealsete eestimaa venelaste kui ka Venemaa jõudukoguva keskklassi näol, kes otsib omale kinnisvara Euroopa Liitu kuuluvates uusliikmetes, kus räägitakse veel vene keelt. Ega see perspektiiv iseenesest polegi paha: siia tulevad rahvusest sõltumata need, kes otsivad rahulikku keskkonda. Aga miks peab seda tegema kohaliku eesti asustuse arvelt. Sest ilma maata kohalikest jäävad saarele ainult need kes teenindavad nii sesoonselt saarel viibivaid maaomanikke kui ka puhtalt turiste. Kuigi praegu oleks veel võimalus suunata Vormsi asustust eestikesksemaks, andes kohalikele ja teistele eestlastele võimalus soodsalt erastada vabaks jäänud ja riigile läinud maid. Siis oleks siin mingigi võimalus ka muuks tegevuseks kui turistide teenindamiseks.\nKirjutas tom at Laupäev, oktoober 07, 2006 4 kommi\nKirjutas tom at Teisipäev, september 26, 2006 2 kommi\nKirjutas tom at Neljapäev, september 14, 2006 0 kommi\nenn laekus äsja ja ütless, et nägi öösel und Rüütli loobumisest edasi kandideerimast. Asjal võib olla jumet, sest on ka muid märke. Näiteks Rein Sikk tänases Päevalehes on lausa Rüütli eest loobumiskõne ära pidanud. Ja ka hommikuses terevisioonis ei näinud Rüütel välja sugugi mehena, kes oleks täis tahtmist seda ametit pidada. Nii-et see vabastav (ennekõike presidendile endale) teade võibki tulla üsna peatselt.\nKirjutas tom at Esmaspäev, september 11, 2006 0 kommi\nTänases Postimehes on ilmunud lõpuks ülevaade sellest, kuidas sattus paljude tavaarusaama järgi juba ammu permanentses pankrotis olema pidanud Vormsi vald vabariigi rikkaimate hulka. Ekspressi arvutuste ja tabeli järgi lausa kolmandaks. Mingi kaheksa aasta tagused ajalehtede pealkirjad a`la "Vormsi vald on pankrotis" oleks ju võinud ajakirjanikku natuke inspireerida minema nähtuse käsitlemisel sügavuti. Kusjuures õpetlikku oleks siin ka teistele valdadele palju.\nPõhimõtteliselt on kõik õige: rikkuse taga on järsult suurenenud maksutulud, eriti üksikisiku tulumaksu ja maamaksu osas. Kuid see maksubaas on üleriigiliste seadustega reguleeritud ja kehtib ühtviisi kõikide omavalitsuste kohta. Millest siis selline hüpe suhteliselt vaesemate hulgast kõige rikkamate hulka.\nSee ei ole tulnud iseenesest, selle taga on olnud üsna sihikindel poliitika.\nEsiteks püüti aastatel 2002-05 tõsta au sisse põhimõtet, et uued aktiivsed inimesed on saarele teretulnud, isegi need, kes ei talvitu saarel. See andis ka tulemusi, ainukesena Läänemaa omavalitsustest kasvas neil aastatel just Vormsil elanike arv. Ja eelkõige tublide maksumaksjate arvel. Praegust poliitikat selles küsimuses iseloomustab kõige rohkem võimuloleva valimisliidu nimi "Ka talvel Vormsil". Elanike arv on uuesti hakanud vähenema.\nTeiseks oli suur probleem rannarootslastele tagastatud maadega. Vormsil oli ca 80% maadest ülikitsaste siiludena välja mõõdetud, kupitsaid täis pikitud söötis ja umbrohtunud põllud või risustunud metsasiilud. Nende meretagused omanikud ei tundnud selle maaga suuremat seost, kui tulla umbes kord aastas nostalgiliselt vaatama ja ka kohalikke äpusid kiruma, et miks vald midagi ei korrasta. Samas maamaksu määr oli nende rootsi taset arvestades naeruväärne. Kohalikul omavalitsusel on õigus teatud piirides tõsta maamaksu määra, aga loomulikult ei saa seda teha selektiivselt. Et rootslastelt niipalju, ja eestlastelt naapalju. Seepärast oli kohalike vastuseis maamaksu tõusule ka väga suur. Aga see tehti ära ja maksimummääradega. Sealt siis maksutulu kasv kordades. See maksis ka tollasele võimule kätte viimastel kohalikel valimistel, kui neil tuli kolida opositsiooni. Aga näe imet, uus võimukoalitsioon ei ole sugugi maamaksu määrasid tagasi keeranud, kuigi lubasid seda oma valijatele.\nSuurenenud tulude arvel sai vald hakata maksma maahooldustoetusi ja selle meetme tulemused on kõigile näha, kes Vormsil käinud. Isegi rannarootslaste järeltulijad on hakanud rohkem huvi tundma oma maade seisukorra kohta ja on muutmas ka oma suhtumist maa rendile andmise osas. Sest tõepoolest nad maksavad suurt maamaksu. Aga maaomand ka kohustab.\nKirjutas tom at Laupäev, september 09, 2006 2 kommi\nPisike Vormsi vald andis täna eeskuju demagoogiasse uppuvaisse valijameeste valimistele. Isepäised vallavolinikud ei allunud pealinnast saabunud emissaride meelitustele.\nValiti 2 kandidaadi vahel, üks volikogu lihtliige opositsioonist ja teine volikogu esimees. Koalitsiooni ja opositsiooni suhe on Vormsi üheksaliikmelises volikogus 6:3. Koalitsiooni moodustavad Rahvaliit koos Keskerakonna ja kohaliku valimisliiduga. Opositsioonis on Isamaaliit.\nEsimene ütles otse välja oma esialgse eelistuse (Ilves) ja selle, et ta arvestab volikogu arvamust lõpliku otsuse kujundamisel.\nOtsustati kõigepealt valida valijamees ja seejärel selgitada volikogu seisukoht presidendikandidaadi suhtes. Häältega 5:4 valiti valijameheks (küll naiseks) opositsiooni esindaja, kes ütles veel end enne hääletamist toetavat Ilvest ja järgneval hääletusel selgitas volikogu välja oma eelistuse presidendikandidaadi suhtes: häältega 5:4 toetab Vormsi volikogu Arnold Rüütlit.\nPealtnäha vastuoluline tulemus, kuid ainult esialgsel vaatlusel. Volikogu liikmed näitasid selle valikuga, et nad pigem ise Rüütli toetajatena toetavad valijamehena Ilvese toetajat, sest usuvad tema lubadust arvestada volikogu arvamust. Ennem kardeti seda, et volikogu esimees teise valijamehe kandidaadina võib neid haneks tõmmata.\nNii et Vormsi kohta ei saa kumbki pool seda häält oma poolele liita. Et nüüd Villu või Ansip tõmbaks kuhugi järjekordse risti.See jääb valijamehe südametunnistusele ja ka igaveseks saladuseks, kui ainult „Estoniasse” saadetu seda ise ei avalda.\nNii peakski olema, kui me tahame omale demokraatlikult valitud presidenti, mitte mingit klannide kombinatoorika produkti.\nKirjutas tom at Reede, september 08, 2006 0 kommi\nKõlakad liiguvad, et Seppik (Ain) teeb täna järjekordse visiidi Vormsile. Päev enne valijamehe valimist kohalikus volikogus. Saare kordumatu ilu ja lahked inimesed lausa sunnivad teda siia uuesti ja uuesti tagasi pöörduma. Ta on üks tuntumatest tegelastest, kes saart tihtipeale väisavad. Kas tuleb ta parandama rahvaliitlasest regionaalministri Õunapuu tehtud viga, kes alles äsja siin käies ei andnudki paari miljonit mõne kohaliku tegelase arvates saarele nii tähtsa bensujaama rajamiseks. Nii võib ju valijamehest lausa ilma jääda. Nüüd ongi siis Seppik platsis, erakonnakaaslastega kohtumas. Tõepoolest, üks keskerakondlasest volikogu liige ju siin on-Toivo Hokkonen. Tea, millest Toivo ja Enn rääkida võiks. Keskerakonna strateegia ja taktika kontseptuaalsetest nüanssidest presidendivalimiste kontekstis ilmselt. Keskerakonna positsioonid Vormsis tahaksid ka ilmselt tugevdamist, eriti pärast tugeva vana tegija Valeri Kääpa lahkumisele saarelt rajoonikeskusesse, tugevdamaks sealset parteiorganisatsiooni.\nNali naljaks, aga asi on vist kriitiline. Nii volikogu esimees Ivo Sarapuu (kellele Õunapuu ei andnud bensujaama) kui ka Toivo Hokkonen ei tundu just olema Rüütli fännid. Ja niipalju mune peaks neil ju olema, et nendeks ainult Seppiku mesijutu peale saada.\nKirjutas tom at Neljapäev, september 07, 2006 0 kommi\nPresidendi valijamees Vormsist (või naine, ei sedagi tea) on kaalult võrdne Valga Linna valijamehega. Mõlemist omavalitsusest läheb presidenti valima 1 inimene. Aga Valgast pärit saadik esindab ca 10000 inimest, Vormsist pärit ca 300. Kuigi need pole veel isegi äärmuslikud arvud selles tähenduses. Tallinna valijamees esindab 30000 ja Ruhnu oma 60 inimest. See rist, mille ta valimissedelile sobiva kandidaadi taha teeb, on siiski alati ühesuguse kaaluga. Ja pinged selle valijamehe eelistuse saamiseks on samuti samasugused nii Vormsis kui Tallinnas. Kui sellel eelistusel on turul ka konkreetne hind, siis peaks tegelikult ka see olema sama nii Tallinnas kui Vormsil. Kaup, mida ju osta tahetakse (kui tahetakse-kuid siiski ilmselt ja kahjuks tahetakse), on ju täpselt sama. Siiski kipub jääma mulje, et päris kolkas ei võidelda nii väga selle hääle pärast, kui suuremates keskustes (nagu Loksa). Kõik toimub kuidagi varjatult ja ilmselt on midagi juba varem kokku lepitud.\nKonkreetselt Vormsi puhul võib see kokkulepe jääda juba aastatagusesse kohalike valimiste aega. Siis juhtus küll üsna huvipakkuv asi. Nimelt pakkus peale valimisi Rahvaliidu maakonnapealik koalitsiooni seni võimul olnud Isamaaliidule. Sest ei saanud asja ja Rahvaliit tegi koalitsiooni hoopis selgelt Isamaaliidule vastandunud kohaliku valimisliiduga. Nüüd võib siis reedesel volikogu istungil selguda, kas tollal lepiti juba kokku ka see, kes läheb presidenti valima. Kui valimisliidust tulnud praegune volikogu esimees Ivo Sarapuu teeb ettepaneku saata sinna Rahvaliidu soosik, on asi selge. Kui ta tahab sinna ise minna, on asi keerulisem, sest mitte ei usu, et Ivo läheb Rüütli poolt hääletama. Isegi kui ta kõige pühalikumalt seda Rahvaliidule lubaks. See ei tähenda muidugi seda, et poleks üldse vahendeid ja võimalusi teda selles suunas kallutada.\nTaolises segases ja kahtlusi tekitavas olukorras oleks muidugi kõige õigem selline variant, et valijameeste kandidaadid ütleksid volikogus enne hääletamist ausalt ära, kelle poolt nad hääletavad kas siis südametunnistuse või mõnel muul ajendil. Siis on vähemalt enam-vähem kindel, et see presidendikandidaat saab Vormsilt hääle, kelle poolt on Vormsi volikogu enamus.\nKirjutas tom at Teisipäev, september 05, 2006 0 kommi\nPoliitiline korruptsioon vol1 - Peksari juhtum\nNüüd on siis see Läänemaal ennegi teada olnud tüüpiline poliitilise korruptsiooni juhtum ka keskmeediasse jõudnud.\nHanila vallavanem Arno Peksar vahetas parteid ja astus Keskerakonda. Erinevalt teistest ülekargajatest teatas tema aga otsekoheselt, et tegi seda raha pärast. Valda tulla võivate investeeringute pärast, mis sõltuvad paljus erakonnapoliitikute otsustest. Praegusel võimuvahekordade perioodil siis paljus Keskerakonna poliitikute suvast. Ei hakand siin midagi keerutama maailmavaatelistest väärtustest ja muust jahust. Mitte nagu see Lääne-Viru maavanem, kes maailmavaateliste probleemide pärast juba kolmandat korda parteid vahetab. Kui ikka selline maailmavalu ja eneses selguseotsimine on, kas ei peaks siiski riigiameti asemel hoopis buda mungana Tiibetisse mediteerima minema.\nLühidalt öeldes, teatas Peksar avalikkusele, et talle pakuti Keskerakonna poolt altkäemaksu. Ja et ta oli nõus selle altkäemaksu vastu võtma tingimusega, et see läheb avalikku, valla, rahakotti.\nKas nüüd Peksar tegi selle avalikustamise teadlikult või lapsesuuna, on iseküsimus. Igal juhul õieti tegi. Kuigi kui ta tegi seda lapsesuuna ja tõemeeli loodab niiviisi vallale raha saada, siis tema ja vallarahvas saavad küll pettumuse osaliseks. Just siis sel juhul kui keskerakond tulevaste Hanila valda puudutavate rahastamisotsuste juures ongi. Siis nad ei saa nüüd (peale Peksari lapsesuud) kohe kindlasti midagi. Sest vastasel juhul oleks keskerakond kohe vahel. Kujutage ette, et altkäemaksu andmist kavandavale isikule saab teatavaks, et see, kellele ta altkäemaksu kavatses anda, on vahepeal KAPO –sse pöördunud. Ainult loll teeks nii. Käed pandaks ju kohe raudu.\nLoodan, et Peksar on kraad kavalam mees. On välja arvutanud, et keskerakonnaga on tegelikult kööga ja raha jagavad tulevikus hoopis teised mehed. Ja neil meestel on väga lihtne, ohutu ja suure aplombiga poliitilisest erapooletusest seda just Hanila vallale teha. Ja tõsine vallamees, kel tegelikult kama kaks, millisesse parteisse kuuluda, võib ju ka selles põlatud Keskerakonnas olla. Peaasi, et vallale raha tuleb.\nKirjutas tom at Neljapäev, august 24, 2006 0 kommi\nTeisipäev, 22. august 2006\nHullo on ilus sõna, ja võib sisse tuua...\nSihuke uudis siis....Alles see oli, kui "elioni" ja vist ka "elisa" sõnade kasutamise eest kenakest pappi nõutati...Tõsi küll, vist nime õigeaegse registreerimise tasuks eraomanike kaukasse. Nüüd oleks võimalus avalikul võimul, omavalitsusel näiteks internetiseerida ja interneti -telofoniseerida vähemalt saare keskasula (Hullo nimelt) või ka kogu saar. Pealegi oleks see vabaturumajandust ülistav ja sümboolnegi: Skype`i vaata et kodumaal mingi internetitelefoni teenust pakkuv firma tegutsemas...\nKirjutas tom at Teisipäev, august 22, 2006 0 kommi\nKorruptsioonist Vormsi Vürstiriigis-vol1\nJa ka teistes omavalitsustes-vürstiriigikestes.\nSest tavaarusaama järgi on ju need valla- ja linnaomavalitsustegelased läbi ja lõhki korrumpeerunud. Mis on õige ja ei ole ikka päris ka. Sest need „päris isad” istuvad parteikontorites, riigiasutustes, kohtunikutoolidel ja advokatuuris. Väiksemad velled kohtadel täidavad suurte asjade korral vaid „isade” tellimust ja teevad nii-öelda „allhanget”. Eks muidugi natuke liigub ka kohapealset, lokaalset vasakut raha, kaupa ja teenuseid kohalike ametnike kätte. Kuid otsest pappi rahapaki sahtlisse libistamise näol ilmselt siiski vähe. Isegi väga vähe, erinevalt kõrvaltvaatajatele tunduvast. Põhiline korruptsiooni liik kohtadel on see, et teatud inimestele tullakse vastu. Teiste inimeste, ehk siis avalike huvide arvelt. Tullakse vastu neile, kellest on teada, või kes on osavalt märku andnud sellest, et nemad võlgu ei jää. Ega jäägi. Aga võimalusi tasumiseks on ju palju ja kõike ei mõõdeta otseselt rahas.\nValdkondi, kus korruptsioon lokkab, on ka omavalitsuse tasandil mitmeid. Üks olulisemaid on teadagi planeeringud ja ehitustegevuse lubamine, ehk siis kõik kinnisvaraarenduse ja muu sellisega seonduv.\nVõtame konkreetse näite Vormsi vallavolikogu istungil toimunust (lõpuks ometi netti jõudnud volikogu istungi protokolli põhjal http://vormsi.ee/saar/valits/protokollid/2006protok/protok_4.htm). Niisiis toimus vallavolikogu istung kus päevakorras oli kohe mitu otsuse eelnõud maa sihtotstarbe muutmise kohta ilma detailplaneeringut nõudmata.\nSelgituseks niipalju, et sellise sõnastuse taga on lihtlabane põllu või metsamaa muutmine elamumaaks ja peale sellise otsuse vastuvõtmist ei ole omavalitsusel praktiliselt võimalust kontrollida ja oluliselt mõjutada tulevast ehitustegevust sellel kinnistul. Kõige toimuvaga peavad leppima nii kinnistu otsesed naabrid kui ka kõik need inimesed, kes seni kasutasid seda maad igaüheõiguse alusel rannas või metsas käimiseks või loodusandide korjamiseks. Detailplaneeringu (mis on oma olemuselt kokkulepe naabrite ja avalike huvidega) nõudmisega oleks austatud rahvaasemikud saanud saavutada läbikaalutud, kõigi (sealhulgas oma valijate) huve arvestava lahenduse. Seda ei tehtud. Sest ilmselt arendajad olid nõus loovutama vähemalt osa muidu detailplaneeringutele kuluvatest vahenditest otse rahvaasemikele. Kasulik ju kõigile (s.t. nii arendajale kui rahvaasemikele). Kuidas ja millisel kujul, kes seda teab. Ammugi, kes seda tõestada suudaks. Jutt sinna juurde on ju alati üks: me tulime inimesele lihtsalt vastu. Sellised head sõbralikud inimesed lihtsalt. Eriti Vormsis.\nTehniliselt on selliseid asju lihtsam teha neis väikestes omavalitsustes, kus volikogud on väikesearvulised ja seetõttu otsuste vastuvõtmiseks vajalik häälte arv samuti väike. Siin Vormsis piisab vaid mõnest häälest, eriti kui õnnestub veel opositsioon kuidagi istungilt minema peletada. Kõnealusel istungil see skeem edukalt toimis, opositsiooni algatatud umbusaldusi ei võetud päevakordagi ja ega neil siis muud üle jäänudki,kui saalist välja marssida. Siis sai rahulikult omatahtsi toimetada, ei mingeid küsimusi, ei mingeid põhjendusi, ei mingeid komisjoni arvamusi enam vaja polnudki. Ühehäälselt vormistati asi ära. Head, sõbralikud inimesed lihtsalt sellised. Kõige hullem ongi asja juures see, et volikogudes istubki inimesi, kes tõemeeli arvavad, et inimestele tulebki alati vastu tulla, isegi teiste inimeste huvide arvelt. Neid lihtsameelseid kasutatakse alatult ära. Nii Vormsis kui mujal.\nMuudest näidetest korruptsioonist omavalitsustes siis edasistes väljaannetes.\nKirjutas tom at Laupäev, august 19, 2006 0 kommi\nOlukorrast Vormsi Vürstiriigis-vol 3-suvi2006\nSuvi hakkab lõppema. Päike käib madalamalt ka Vormsi Vürstiriigi võssakasvanud randade kohal. Suvi Vormsis on kõrvaltvaatajale tundunud kuidagi unine: ajakirjanduses on Vormsi mainimine haruharv. Kes see ikka huvitub selle kauge ja kohalikegi arvates viletsa maanurga (tõsi küll-EE andmetel rikkuselt Eesti kolmanda ja Läänemaal konkurentsitult esimese) elu-olust ja kohalike kisklemisest võimu pärast. Kuigi kisutakse ju siingi ikka sellesama pärast, nagu ka laialdamist kajastamist leidnud kisklemised rikkuselt veel eespool olevates Viimsi ja Harku valdades; ikka kogutud avaliku maksuraha jaotamise pärast.\nKui umbusaldus vallavõimule Viimsi ja Harku valdades leiab lausa obligatoorset kajastamist kõigis telekanalites ja juhtivates päevalehtedes, siis juba kuu aega tagasi toimunud umbusaldushääletus rikkuselt kolmanda valla-Vormsi- vallavanemale Ene Sarapuule pole sündmusena äramärkimist leidnud vist isegi kohaliku kobrulehe-Lääne Elu-veergudel. No isegi valla enda ametlik teabeleht ja internetilehekülg vaikivad sellest. Eks siis tuleb jälle endal seda rahvavalgustamise tänamatut tööd teha, sest selle eest saab enamasti külavahel sõimata. Tõsi küll, mitte otse, nagu ju võiks, vaid ikka nurga taga ja salamisi, mis siis kuulujuttudena võimendatuna kätte tulevad.. Et mis ta seal kuulutab sellest, mida me siin vaikselt susserdame. Naljakas siiski: avalik võim ajab avaliku raha eest vaikselt ja salaja mingit asja.\nEt siis kuskil juuli keskel oli Isamaaliidu fraktsiooni poolt algatatud esimene umbusaldus rahvaliitlasest vallavanema Ene Sarapuu suhtes, mis ettearvatult kolinal läbi kukkus. Esimene seetõttu, et kindlasti ei jää see viimaseks, arvestades Isamaaliidu mandaatide osakaalu (üks kolmandik) Vormsi vallavolikogus. Samas avaldati samuti ebaõnnestunult umbusaldust ka revisjonikomisjoni liikmetele, kes olid just maha saanud igati tähelepanuväärse revisjonikomisjoni aktiga eelmise majandusaasta kohta. Sellesama majandusaasta, kus võimul oli veel praegune opositsioon ja mille tulemuste põhjal ongi Vormsi vald rikkuselt kolmas Eestis. Sellest revisjonikomisjoni aktist tuleb edaspidi veel palju juttu, sellel pikemalt praegu ei peatu.\nMida siis vallavanema tegevuse osas pahaks pandi:\nEsiteks muidugi Rahvaliidule nii omane Faktulini tüüpi afäär. Õigem oleks vist öelda, et meil on omal olemas üks kohalik Faktulina. Nimelt selgus (opositsiooni poolt algallikatele lõpuks ligi pääsedes), et endise koolidirektori Aime Piirsalu tööle ennistamine, temale üsna priske kompensatsiooni väljamaksmine ja talle ka uue ametikoha tekitamine ei tulenenud sugugi Töövaidluskomisjoni otsusest, vaid oli otsene vallavanema rahaeraldus vallaeelarvest oma rahvaliitlasest parteikaaslasele. Nimelt oli Töövaidluskomisjon juba teinud otsuse Aime Piirsalu kahjuks ja Vormsi valla kasuks, kui vastselt ametisse nimetatud vallavanem teatas valla nimel kõigi Aime Piirsalu nõudmistega nõustumisest. Eks siin oli tegemist suurema kombinatsiooniga, kus oluline koht oli ka sellel, et Aime Piirsalu loobus pooleks aastaks oma volikogu kohast ja nii sai veel üks rahvaliitlane Teet Vainola volikokku vett segama ja tegelikult koalitsiooni juhtima. Teedu rolli annab kohalikes oludes kahtlemata võrrelda koalitsiooninõukogu esimehe rolliga suures poliitikas. Ilma temata ei toimunud siin küll midagi. Seda suppi, mis ta Piirsalu asendajana kokku keeras, helbivad sõbrad-koalitsioonikaaslased revisjonikomisjonist ja kaasparteilased Rahvaliidust veel kaua. Ega sellega jõutagi enne ühele poole saada, kui terendub uus Vainola volikokku naasmine, seekord juba Ellen Järve asendajana.\nPaksu verd ja frustratsiooni tekitas paljudes (eriti õpetajate seas) ka koolidirektori valimine. Kuigi algusest peale oli selge,et tegelikult sobiv inimene on leitud ja töötab asjatundlikult juba aasta direktori kohusetäitjana, jamati lõputult igasugu komisjonide, kontrollide, konkursside ja muu taolise inimese närvide söömisega. Et see inimene mitte ei ole isegi valest parteist, vaid et ta pidavat lävima valede inimestega.\nÕigustatult tehti etteheiteid vallavalitsusele ka üldise teabepuuduse osas. See värk siin on küll tõeline naljanumber. Vallas on ametis kaks sekretäri. Üks vallamajas ja volikogul on veel eraldi sekretär. Valla koduleht on nüüd juba neli kuud uuendamata. Ei vallavalitsuse ega volikogu protokolle. Alustati küll valla teabelehe väljaandmisega, aga teave seal on umbes selles stiilis: vald eraldas raha....Ei ole öeldud, kellele ja mille eest ühist raha laiali jagatakse. Või siis kuulujuttude tasemel antud teade, et Rumpo külas hammustavad hobused inimesi. Kui siis teabenõude korras küsisin, keda on hammustatud, vastatigi umbes nii, et oli suuline anonüümne avaldus. Kuidas siin, kus kõik tunnevad kõiki, saab suulist avaldust tehes jääda anonüümseks...mõistus ei võta.\nUmbusalduste vahe pidi olema vist kolm kuud. See tähendab, et uut umbusaldust vallavanemale on oodata kuskil oktoobris. Üheks teemaks võib kujuneda Vormsi internetiseerimise inimeste (klientide) jaoks kalli ja tegijatele (Teet Vainola firma) ning seadmete tarnijatele soodsa lahenduse läbisurumine. Võimalik et siit on üsna kõvasti läinud raha (vasakule või paremale) Vormsi reaalsetes oludes ebaotstarbekate ja sobimatute kallihinnaliste antennide peale. Ehk siis:\nVainola tembutab jälle.\nAga täpsemalt juba edaspidi.\nKirjutas tom at Esmaspäev, august 14, 2006 0 kommi\nTänases Maalehes ilmus siis teade Pressinõukogu õigeksmõistvast otsusest Maalehe artikli „Vormsilased karastavad lambaid” osas. Kuna Pressinõukogu tegi oma otsuse, tuginedes ajakirjaniku enda seletustele (avaldatud täies mahus siinsamas mõni postitus tagapool), ja, nagu nähtub otsuse sisust, võttes neid puhta kullana, pean vajalikuks avaldada osaliselt oma kommentaarid sellele seletuskirjale. Jääb veel lisada, et Pressinõukogu ei pidanud vajalikuks enne otsuse langetamist selle seletuskirja minuni toimetamist ja sellele kommentaari palumist, jättes mind taotluslikult kiusliku, paranoilise kaevupunni rolli.\nKirjutise "Vormsilased karastavad lambaid" (16. 2. 2006) ajendiks oli\nVormsi elaniku (toimetusel nimi teada) telefonikõne Maalehe toimetusse.\nHelistaja väljendas tüüpilist, Eestis praegusel ajal sageli väljendatavat\narusaamatust uut moodi loomapidamisviisi (talvel väljas) suhtes.\nJa sellise puhtpraktilise, loomapidamist käsitleva kirjutiseni viiva signaali autor eelistab jääda ja jäetaksegi ajakirjaniku poolt anonüümseks! Milleks selline ajakirjandusliku allika kaitse? Kahtlemine naabri loomapidamisoskustes ja sellest ajakirjanikule rääkimine on Vormsil ohtlik infoallika julgeolekule ja tervisele?! Pealegi polnud ta ju Vormsi jaoks ise, ega tegutsenud sugugi anonüümselt vaid täiesti avalikult. Rääkis küla peal asjast, sõitis avalikult koos ajakirjanikuga ringi, on üldse tuntud ja sõnakas mees, kes ise kunagi mingit anonüümsust ei soovi ega pole kunagi soovinud.\nEi, seda allika anonüümsust oli vaja ajakirjanikule, et sisse panna väike vihje võimalikule põllumajandustoetuste väljapetmisele. Loomulikult sellist alusetut laimu ei saa otse kellegi suu kaudu esitada. Asi on tegelikult isegi selles, et see väide ei tule algselt isegi sellelt anonüümseks jäänud tegelaselt, vaid temagi esitas veel rohkem varju jäänud tegelaste konstruktsioone.\nJa ajakirjanik läheb nii lihtsalt õnge...Vaevalt.\nVormsil käisin puhkepäeval, jäätee ajal, kui saarel oli hulgaliselt ka teisi\nuudistajaid. Loomade välipidamist oli võimalik kõigil näha.\nLoomapidamiskohad jäid avalikult kasutatavate teede äärde ja kusagil nähtud kohtadest polnud keelusilte.\nKas siis nii tuldigi ettevalmistatult, saadud signaalile reageerides kirjutama probleemartiklit? Tundub nagu oleks satutud saarele juhuslikult. Juhuslikult kohtuti signaali autoriga, juhuslikult ei tulnud meelde helistadagi teiste nende loomapidamiskohtade ja loomade omanikele, millest tulevases probleemartiklis juttu peaks tulema? Sest keelusilte ju territooriumil ega hoonel ees ei ole ja pealegi on need kohad nii avalike teede lähedal. Milleks probleemi omanikust kirjutades veel teda ennast tülitada, eks nad siis pärast õiendavad, kui midagi ei meeldi.\nHelistajalt sain teada, kes loomapidajad on, ja ka seda, et Kersleti küünis\npeavad lambaid Elle Puurmann ja Ahto Kokk, kes on muu hulgas ka kohalik\nloomaarst. Nii enne saarele sõitu kui ka saarele jõudes helistasin Ahto\nKokale, kes aga siis parasjagu oli jahil. Leppisime kokku hilisema kohtumise\nJaa.... üks loomapidaja ei saanud nagu tulla ise näitama, aga sellele teisele , kelle nimi on ajakirjanikule hästi teada ja ilmselt oli teada ka see, et just talle kuulub selle eriliselt kriitika alla sattunud lloomapidamiskoha kasutusõigus, sellele juba helistama ei hakka. Ei tee katsetki. Selle asemel õnnestus koos anonüümse kaebajaga kõnealloleva küüni juures ära käia täpselt selle paaritunnise ajavahemiku jooksul, mil omanikku seal ei viibinud. Ja ega pärastki polnud mingit ajakirjanduseetilist mõtet omanikku informeerida?\nja seni näitas helistaja mulle Vormsi saart, muu hulgas ka veiseid, lambaid ja küülikuid, keda välitingimustel peeti.\nKas kõiki, artikli järgi tundub olevat küll tehtud valik, milliseid kohti nimetada, milliseid mitte. Ja see valik ei ole tehtud sugugi loomade välipidamise teooria ja praktika näitlikustamise seisukohalt, nagu probleemartiklilt ootaks. Valik on tehtud „õigete” ja „valede” loomapidajate seisukohalt. Kohaliku poliitika kontekstis. „Õiged” on hetkel võimul ja neid ei näidata.\nLumest toidu otsimine on kirjutise kontekstist välja rebitud lause.\nTegelikult kirjeldasin lumest toidu otsimist, näitlikustamaks loomaarstist\nlammaste omaniku Ahto Koka väidet, et lambad tahavad lumel olla ka siis, kui laut sealsamas. ("Aga kui eelmisel aastal pidasin lambaid kodu juures ja neil oli võimalus iga hetk lauta minna, tahtsid nemad ikkagi lumel magada," ütles Kokk. Tõepoolest: lambad kraapisid lumest näsimiseks kulu, kuigi küünis oleks saanud hoopis kergema vaevaga saagi kätte.)\nHuvitav, huvitav...Sedasama „kontekstist väljarebitud” lauset kasutab „Maalehe” toimetus ise ja uuesti, kui ta iseloomustab kõnealust artiklit oma 29.juuni lehes ilmunud teadaandes Pressinõukogu õigeksmõistva otsuse kohta.\nLumme poegimist pole kirjutises väidetud. Jutt on kõledas küünis poegimisest. Küünis oli sel talvel tõepoolest tuuletõmme ja seda, et küüni kordategemine on pooleli, tunnistas ka Ahto Kokk.\nHuvitav, kuidas see tuuletõmbe fakt kindlaks tehti, vaatles ju ajakirjanik küüni kaugelt, avaliku tee pealt?\n2) "Nii-öelda vastaspoole (ehk siis lambapidaja enda) seisukoht on avaldatud läbi kohaliku loomaarsti selgituste..." Mul ei olnud mingitki põhjust kahelda selles, et Ahto Kokk, kes on ka loomaarst, on üks Kersleti küüni lambapidaja.\nSulaselge häma. Tegelikuks vastaspooleks on need inimesed, kes on toonud mitmesuguste looduskaitseprojektidega saarele kariloomi ja need inimesed on kellelegi pinnuks silmas. Ja neile sõna ei anta.\n3) Arvamine, nagu oleks loomade pidamine lumel loomade piinamine ja et loomade pidamine Vormsil on hoogustunud karjatamistoetuste tõttu, kuulub helistajale, Vormsi elanikule, kes sellega väljendas tüüpilist loomade välipidamise vastu olevate inimeste hoiakut. Seda, et loomad ei piinle, selgitab sealsamas Ahto Kokk.\nJälle kerge häma. Artikli tegelik lause „Tema meelest on Vormsil võimust võtnud huvi hõlpsalt karjatamistoetusi saada, unustades ära, et loomade eest tuleb ka hoolitseda.”\nei ole ju sugugi nii heatahtlik ja lause võimalikku autorit teades võib kindel olla, et tegelik ajakirjanikule esitatud jutt ja sõnum olid hoopis karmima sõnastusega. Milleks see ajakirjaniku poolne pidev pehmendamine. Kui ta peab vajalikuks selle inimese arvamust esitada, esitagu ehedal kujul.\nMa ei tea midagi rahvaliitlasest vallavanema käigust küüni juurde ja ma tõesti ei arva, et iga kirjutist peaks kommenteerima ka kohaliku omavalitsuse juht.\nKeegi pole rääkinud „igast kirjutisest”. Jutt oli sellest, et kui üleriigilises lehes räägitakse ühe valla näitel probleemsest loomapidamisviisist ja on tõesti andmeid, et vallavanem oli juba niikuinii kuidagi seotud selle artikli saamislooga, oleks ilmselt asjakohane saada ka tema seisukoht. Seda kinnitab ka peale artikli ilmumist toimunu, kus vallavalitsus on algatanud just nende artiklis mainitud loomapidamiskohtade rendilepingute lõpetamise või ülevaatamise.\nPärast kirjutise ilmumist Toomas Puurmann tõepoolest helistas mulle. Päris kindlasti ei ähvardanud ma teda - see on täielik väljamõeldis.\nNo milleks pidada siis ajakirjaniku küll leebes toonis tehtud vihjet sellele, et mida ta kõike küll meist on kuulnud ja et see kõnesolev artikkel on ju nii heatahtlik, et mul pole küll mingit mõtet pahandada. Eks see tähendab ikka seda, et „mida kõike võin ma veel teie kohta kirjutada, kui palju kobisete”\nMa hoopis püüdsin selgitada, et uut moodi lambapidamisviisi harrastajad on Eestis pioneerid ja et nagu iga uus asi tekitab vastuseisu, on päris loomulik, et seda tekitab ka talvine lammaste välipidamine. Ja et sellest tuleb rääkida, et inimesed kohaneksid uute asjadega. Kui ma õigesti mäletan, siis ma selgitasin selle väga pika jutuajamise jooksul ka seda, miks valisin asjast rääkimiseks just Ahto Koka (kuna ta on ise loomaarst). Kindlasti proovisin Toomas Puurmannile selgitada, et mul pole mingisugustki alust rünnata isiklikult teda ja et ma pole seda teinudki.\nVat kui erinevalt võivad inimesed oma telefonivestlust mäletada ja kommenteerida. Peaks vist kõneeristuse välja nõutama. Minu mäletamist mööda oli kõne suhteliselt lühike, rahulikus toonis. Mina esitasin väga lühidalt oma peamised pretensioonid ja teatasin talle ka seda, et esitan need põhjalikumalt ka kirjalikult. Palusin talt siis ka kinnitust, et ta aega leiaks ja mulle ikka vastaks. Mingit diskussiooni lambapidamise strateegiast ja taktikast polnud ollagi, koheseid vastuseid oma pretensioonidele ma ei saanud, ainult püüti seletada, et tema ju ei tahtnud halba, et ärgu olgu ma kuri (kuigi kuri ma ju polnudki- vähemalt tollal) ja siis see eelpooltoodud jutt, et ta oleks võinud kirjutada hullemini ja millest veel...\nOlen peaaegu kindel, et selle pika jutuajamise vältel soovitasin tal, kui asi ikkagi kripeldab, lehte vastulause kirjutada, sest selle võimaluse pakkumine on niisugustel puhkudel loomulik.\nNo seda küll ei olnud. Võimalusest vastulauseks Maalehele võtaks kohe kinni. Ainult seda ei pakuta sealt mulle kunagi. Mitte selle lamba loo pärast, vaid sellepärast, et ma seoks äkki oma vastulause teiste probleemidega, millest Maaleht ei taha kuidagi rääkida.\nKirjutas tom at Neljapäev, juuni 29, 2006 0 kommi\nKirjutas tom at Teisipäev, juuni 27, 2006 0 kommi\nVormsi lammaste saaga koos Viio Aitsami ja Pressinõukoguga jätkub...\nNiisiis, pressinõukogu otsustas, et sellest Vormsi talvisest lambapidamisest kirjutanud ajakirjaniku kutse-eetikaga on kõik korras.\nOlgugi, et ta kirjutas selle loo pahatahtliku ja anonüümseks jäetud külaelaniku (kes muide ise polegi lambapidaja) kaebuse põhjal. Kasutas nii öelda ajakirjaniku õigust kaitsta oma allikat avalikustamise eest. Mida kasutatakse (õigustatult) juhul, kui sellele allikale võiks tundliku info avalikustamise eest sündida midagi halba. Naeruväärne, eriti kohapealt vaadates, et meile (s.t. selle looga ja lammastega seotud artiklis kritiseeritavatele) hästi teada ja tuntud laevakapten on nüüd siin Vormsis mingis ohus oma õiglase kriitika eest.\nOlgugi et ajakirjanik sisenes varga kombel sellesama „anonüümse” loomapiinamise vastase saatel võõrale territooriumile selle omanikult luba küsimata, seda omanikku isegi eelnevalt informeerimata.\nPressinõukogu tööstiil on küll väga huvitav. Kaebus võetakse ärritatud kodanikult küll vastu ja seda nii-öelda menetletakse, saates kaebuse vastulause ja selgituste saamiseks kaebuse adressaadile. See saadud seletus saadetakse koos kaebuse materjalidega siis pressinõukogu liikmetele, kes siis kujundavad nende materjalide põhjal mingi arvamuse. Kuid ei saadeta (vähemalt mulle ei saadetud) seda vastulauset kaebuse autorile. Huvitav kohtupidamise (pressinõukogu tahab ju olla midagi vahekohtu taolist) vorm: kaebealuse argumendid on teada ainult kohtunikele. Kuna nii –öelda kohtunikud on ka tavaliselt ajakirjanike endi hulgast pärit „omad joped”, läheb neile patustanud ajakirjaniku ilukõne hästi peale ja otsus saab olla ainult üks: ajakirjanik on kõik teinud õieti, valetab ja vassib vaid tüütu kaebaja.\nNoh, mitmekordse küsimise ja teabenõudega ähvardamise peale sain ma ju tagantjärele (peale otsuse tegemist) selle Viio Aitsami seletuskirja lõpuks kätte.\nSelle ma siis nüüd siin avaldan. Esialgu jälle kommenteerimata kujul.\nKommentaarid ja selle loo edasistest arengutest hiljem.\nVormsil käisin puhkepäeval, jäätee ajal, kui saareloli hulgaliselt ka teisi\nLoomapidamiskohad jäid avalikult kasutatavate teede äärde ja kusagil nähtud\nkohtadest polnud keelusilte.\npeavad lambaid Eile Puurmann ja Ahto Kokk, kes on muu hulgas ka kohalik\nja seni näitas helistaja mulle Vormsi saart, muu hulgas ka veiseid, lambaid ja\nküülikuid, keda välitingimustel peeti.\nHiljem kohtusime Ahto Kokaga tema kodus. Leppisime kokku, et\nkordusringsõitu enam ei tee, vaid ta selgitab omalt poolt lammaste ja veiste\n(neid pidas ta kodu juures välitingimustes) välipidamist.\nMinuloleva info põhjal rääkisingi Ahto Kokaga kui lambapidajaga, kes peab\nlambaid Kersleti küünis (peale tema pidas seal siis lambaid ka Eile\nPuurmann). Muu hulgas ütles ta, et Kersleti küüni kordategemine on pooleli ja\net ta ise selle kordategemisega tegeleb.\nVastuseks Toomas Puurmanni väidetele:\n1) "... kes söögipuudusel otsivad lumes kahlates toitu ja\nsinnasamasse lumme poegivad..."\nlammaste omaniku Ahto Koka väidet, et lambad tahavad lumelolla ka\nsiis, kui laut sealsamas. ("Aga kui eelmisel aastal pidasin lambaid kodu\njuures ja neiloli võimalus iga hetk lauta minna, tahtsid nemad ikkagi\nlumel magada," ütles Kokk. Tõepoolest: lambad kraapisid lumest\nnäsimiseks kulu, kuigi küünis oleks saanud hoopis kergema vaevaga\nLumme poegimist pole kirjutises väidetud. Jutt on kõledas küünis\npoegimisest. Küünis oli sel talvel tõepoolest tuuletõmme ja seda, et küüni\nkordategemine on pooleli, tunnistas ka Ahto Kokk.\n2) "Nii-öelda vastaspoole (ehk siis lambapidaja enda) seisukoht on\navaldatud läbi kohaliku loomaarsti selgituste..." Mul ei olnud mingitki\npõhjust kahelda selles, et Ahto Kokk, kes on ka loomaarst, on üks\nKersleti küüni lambapidaja.\n3) Arvamine, nagu oleks loomade pidamine lumelloomade piinamine\nja et loomade pidamine Vormsil on hoogustunud karjatamistoetuste tõttu,\nkuulub helistajale, Vormsi elanikule, kes sellega väljendas tüüpilist loomade\nvälipidamise vastu olevate inimeste hoiakut. Seda, et loomad ei piinle,\nselgitab sealsamas Ahto Kokk.\n4) "... ei teinud katsetki kontakteeruda loo tegeliku "kangelasega"..."\n5) Kindlasti ei valinud ma "teadlikult külastusaega". Kõik\nloomapidamiskohad olid avaliku tee ääres. Kusagil ei olnud keelusilte ja\npõhimõtteliselt teadis Ahto Kokk mu saarel viibimisest. Ma ei tea midagi\nrahvaliitlasest vallavanema käigust küüni juurde ja ma tõesti ei arva, et\niga kirjutist peaks kommenteerima ka kohaliku omavalitsuse juht.\n6)"Õigeaegselt tõkestada selle tendentsliku..."\nSee väide ei ole õige. Enne kirjutise ilmumist sai tervet teksti lugeda Ahto\nKokk ja kõikide märkide järgi luges seda ka Eile Puurmann. Ahto Kokk\nhelistas pärast lugemist mulle ja ütles, et teda häirib väljend "poollagunenud\nküün". Kuna ta sealsamas tekstis ise selgitab, et küüni kordategemine on\npooleli, jäi väljend teksti sisse. Sellest oli Ahto Kokk teadlik ja selle saime me\nräägitud telefoni teel.\nTõepoolest jõudis meilikirjaga (Ahto Kokait, kiri oli adresseeritud ka Eile\nPuurmannile) hiljem, teisipäeva õhtul, veel tagantjärele parandusi, ent kirjutis\noli selleks ajaks juba toimetuses ja küljendamisel. Erakorraliseks, viimase\nhetke parandamiseks alust ei näinud, kuna parandused puudutasid\nsõnavalikut. Näiteks ei meeldinud parandajale väljend "kraapisid lumest kulu,\nmida näsida". Ta selgitas, et küünis oli loomadel ju hein ees. See tuleb ka\nSamuti oleks parandaja tahtnud lisada, milliseid söötasid täpselt Kersleti\nküüni lambad saavad. See ei olnud antud teematõstatuse puhul kõige\nKirjutise eesmärk ei olnud anda täielikku ülevaadet, kuidas vormsilased\nloomi peavad, vaid rõhutada uue pidamisviisi pinnal tekkivaid arusaamatusi.\nEkspert ehk lambakasvatuse spetsialist Peep Piirsalu oma arvamusega\npigem toetas vormsilasi kinnitades, et lammaste välipidamine Eestis talvistel\ntingimustel on täiesti võimalik. (Kirjutisest: "Kui on olemas koht, kus tuule ja\nvihma eest varjuda, on võimalik ka Eestis lambaid väljas pidada. Sest külma\nlammas ei karda," ütles lambakasvatuse asjatundja, dotsent Peep Piirsalu.\nLoomulikult peavad loomad saama kõvasti süüa, et väljas raisatud energia\ntasa teha. Kui tali saab pärast sündimist utega omaette olles ternespiima\nkätte, võib ta ka külmatingimustes terveks ja tugevaks jääda, ent Peep\nPiirsalu soovitus on välilammaste poegimisaeg hilisema paaritamisega\nnihutada siiski rohkem märtsi-aprilli.")\nPärast kirjutise ilmumist Toomas Puurmann tõepoolest helistas mulle. Päris\nkindlasti ei ähvardanud ma teda - see on täielik väljamõeldis. Ma hoopis\npüüdsin selgitada, et uut moodi lambapidamisviisi harrastajad on Eestis\npioneerid ja et nagu iga uus asi tekitab vastuseisu, on päris loomulik, et seda\ntekitab ka talvine lammaste välipidamine. Ja et sellest tuleb rääkida, et\ninimesed kohaneksid uute asjadega. Kui ma õigesti mäletan, siis ma\nselgitasin selle väga pika jutuajamise jooksul ka seda, miks valisin asjast\nrääkimiseks just Ahto Koka (kuna ta on ise loomaarst). Kindlasti proovisin\nToomas Puurmannile selgitada, et mul pole mingisugustki alust rünnata\nisiklikult teda ja et ma pole seda teinudki.\nOlen peaaegu kindel, et selle pika jutuajamise vältel soovitasin tal, kui asi\nikkagi kripeldab, lehte vastulause kirjutada, sest selle võimaluse pakkumine\non niisugustel puhkudelloomulik. Toomas Puurmann ütles, et ta saadab mulle\nkirjalikult konkreetsed küsimused ja soovib, et ma nendele vastaksin.\nMa kontakteerusin lambapidajaga Vormsiit, kelle arvamistele lisas kaalu see,\net ta on ka loomaarst.\nSaingi Tooman Puurmannilt meilikirja konkreetsete küsimustega. Ma ei ole\nsellele kirjale tänaseni vastanud. Vormiliselt pidanuksin seda tegema, aga see\nkiri tekitas minus (telefonikõne jätkuna, kus enamikuje küsimustest vastata\npüüdsin) suurt nõutust. Kui inimene leiab tekstist, milles teda ei mainitagi ja\nmille kirjutamise ajal pole temast kordagi juttu olnud, otseseid oma isiku Oa\nabikaasa) vastaseid asjaolusid, poliitilist võitlust jne, tunnistades samas, et\ntema suhtumine võib olla paranoiline, ei oska mina teda aidata. Mulle tundus,\net mida põhjalikumalt ma talle vastaksin, seda põhjalikumad oleksid uued\nToomas Puurmanni väidetele teiste Maalehes ilmunud kirjutiste asjus,\non raske vastata. Kunagi varem ei ole ta minuga kontakti võtnud. Ma tõesti\npole olnud sellest teadlik, et igast kirjutisest, mida ma olen Vormsi teemadel\nkirjutanud, tunneb Toomas Puurmann ennast puudutatuna.\nKirjutas tom at Neljapäev, juuni 22, 2006 2 kommi\nEt mis seos. Otsene. Tarmu Tammerki poolt allkirjastatud Pressinõukogu otsus nimelt kinnitab, et Maalehe ajakirjanik Viio Aitsam käsitles Maalehe talvises artiklis lambapidamise keerukusi Vormsi saarel talvetingimustes igati objektiivselt, tasakaalustatult ja eelarvamustevabalt (s.t.-kas nad seal Vormsis ikka lambaid pidada oskavad) ja kaebus on üks kiusuajamine tubli Rahvaliidu suhtes.\nEt asjale kiretult läheneda, avaldan alljärgnevalt oma kaebuse ja Pressinõukogu vastuse sellele muutmatul kujul.\nKommenteerin (ja kirglikumalt) mõne päeva pärast.\nKaebus „Maalehe” ajakirjaniku Viio Aitsami ja peatoimetaja Peeter Ernitsa tegevuse suhtes.\nÜleriigilise levikuga ja suuretiraazilises "Maalehes" ilmus neljapäeval,16. veebruaril 2006. a „Maalehe” ajakirjaniku Viio Aitsami artikkel "Vormsilased karastavad lambaid" (http://www.maaleht.ee/?page=&grupp=artikkel&artikkel=5059).\nLugu sellest, kuidas Vormsi saarel mahajäetud lagunenud kõledas saras peetakse talvel lambaid, kes söögipuudusel otsivad lumes kahlates toitu ja sinnasamasse lumme poegivad.\nLugu tugineb anonüümseks jääda soovinud inimese (aga loomulikult kohapeal hästi teada inimese) signaalile ja siis kohapeal käinud ajakirjaniku vestlusele temaga. Nii-öelda vastaspoole (ehk siis lambapidaja enda) seisukoht on avaldatud läbi kohaliku loomaarsti selgituste ja tõdemuse, et KA tema peab seal saras lambaid. Kuid mitte sõnagi sellest, KES siiski seal tegelikult lambaid peab ja kellele kuulub laudana kasutatava sara kasutusõigus. Küll aga vihjatakse sellele, et need varju jäänud lambapidajad on ühed pahad loomapiinajad ja sisuliselt petavad oma looduskaitseprojektidega saarele toodud lammastele välja karjatamistoetusi.\nLambaid peab seal seal minu abikaasa , Elle Puurmann, vallavolikogu endise koosseisu esimees ja praeguse volikogu opositsioonis olev liige. Temale kuulub ka pidamiseks kasutatava hoone kasutusõigus. Saarele rannaniitude majandamiseks vajalikke loomi on saarele toodud tõepoolest mitmesuguste looduskaitseprojektidega, ja nende väljatöötamisel ning elluviimisel olen ka mina küllaltki aktiivselt osalenud. Loomulikult on see saarel kõigile teada ja oli väga hästi teada ka ajakirjanikule ning loomulikult puudutab nii see artikkel kui ka sama ajakirjaniku teised Vormsi teemalised artiklid (näit sama ajalehe lisas „Metsaleht”-http://www.maaleht.ee/?page=Metsaleht&grupp=metsaleht&artikkel=315, http://www.maaleht.ee/?page=Metsaleht&grupp=artikkel&artikkel=4579) mind otse ja isiklikult. Kuigi ajakirjanik väldib mind ja minu abikaasat nimepidi nimetamast, pole kunagi püüdnudki võtta kontakti ega mingitest arvamustest ja kommentaaridest huvitunud. Kas selleks, et vihjetega mingitele segastele, sulikalduvustega loodusarmastajatele-kaitsjatele , anonüümsete ja kontrollimata-kinnitamata arvamustele ja ütlustele tuginedes karistamatult laimata maine allakiskumise eesmärgil kellegi poliitilisi vastaseid?\nAjakirjanik Viio Aitsam ei teinud konkreetsel juhtumil katsetki kontakteeruda tegeliku loo „kangelasega” ja isegi sisenes võõrale territooriumile informatsiooni ja piltide saamiseks ilma territooriumi valdaja loata. Pealegi teiste kõrvaliste isikute saatel (kelleks oli see anonüümseks jääda soovinud laevakapten). On täielik alus ajakirjaniku hoone juures kohalkäigu aja järgi arvata, et ajakirjanik valis teadlikult külastusaja sellise, kus ta ei kohtuks territooriumi valdajaga, kes erinevalt artiklist jäävast muljest hoolitses oma loomade eest eranditult igapäevaselt. On ka pealtnägijaid sellele, et seal olevat millegipärast kohal käinud praegune vallavanem Ene Sarapuu (Rahvaliit). Kellelt pole siiski loos mingit kommentaari.\nAga ju võiks. Kui oleks olnud tegu katsega kirjutada probleemartiklit näiteks lambapidamisest (ja eriti talvetingimustes vabapidamisest) Vormsis. Võiks ju võrrelda saare teiste pidajate ja pidamise tingimustega ja anda seejärel asi hinnata eksperdile. Praegu anti eksperdile hindamiseks ette juba eelnevalt kallutatud, subjektiivne ja ühepoolne informatsioon.\nÕigeaegselt tõkestada selle tendentsliku artikli ilmumist ja kasvõi vastulauset nõuda polnud ka siin eelpool väljatoodud põhjustel võimalik nõuda, sest enne artikli ilmumist polnud selge, kellest või millest seal juttu tuleb ja ka artiklis mainitud kohaliku loomaarsti poolt pakutud parandused lükati vist enamuses tagasi. Nagu ikka põhjendusel, et kahjuks ei jõua parandusi enam sisse viia.\nArtikli ilmumise järel pidasin ennast Elle Puurmanni abikaasana ja seega asjaga küllaltki otseselt ja sisuliselt seotuna olevana end õigustatuks helistama ajakirjanik Viio Aitsamile ja paluma talt selgitusi artikli tagamaade kohta.\nAjakirjanik vastulauseks võimalust ei pakkunud, vaid jutuajamise käigus tehti leebes toonis ähvardus paljastada veelgi sigadusi, mida me abikaasaga saarel teinud oleme ja mille kohta ta olevat saarel käies igasugu jutte kuulnud. Ainuke, mida ma selle jutuajamisega saavutasin, oli põiklevas toonis antud lubadus vastata minu kirjalikule selgitusetaotlusele. Selle ma lisan ka käesoleva dokumendi juurde. Kuna minu küsimused puudutasid ka teisi Vormsit puudutavaid probleeme käsitlevaid „Maalehe” artikleid, saatsin koopia ka „Maalehe” peatoimetajale hr. Peeter Ernitsale.\nKummaltki neilt pole ma saanud siiamaani mingit vastust.\nEelpooltoodust küsimused austatud pressinõukogule:\nKuidas Te hindate kõneallolevat minu kaebuse esilekutsunud „Maalehe” artiklit objektiivsuse, osapooltele sõnaandmise ja tasakaalustatuse seisukohalt?\nKuidas Te hindate ajakirjaniku töömeetodeid materjali kogumisel ja artikli ettevalmistamisel?\nKuidas Te hindate ajakirjaniku ja peatoimetaja suhtlemisstandardeid oma lehe artiklites riivatud ja puudutatud inimestega\nLoomulikult on minu nägemus asjadest subjektiivne ja seda subjektiivsust teravdavad ka varasemad kokkupuuted ajakirjandusega, mis on kahjuks sama negatiivsed. Siiski ei suuda välja mõelda põhjust, miks maaelu käsitlev ajaleht ei võiks olla avatud diskussiooniks aktuaalsetel maaelu teemadel inimestele nende õigete nimede all. Praegu konkreetsel juhtumil on üleriigiliselt võimendatud anonüümset negatiivset arvamust kellegi teise, kohapeal äratuntava inimese, tegevuse suhtes. Kas selliste meetoditega parandab lambapidamise kvaliteeti? Või ei saa lambapidamises teisiti tõesti korda kuidagi majja, kui iga kiusliku naabri kaebus pannakse kohe lehte, ja veel anonüümselt, et teda mitte laimu eest vastutusele võtta ei saaks?\nSelle artikli eesmärgiks pole minu arvates ju lambapidamise meetodite tutvustus ja kriitika. Eesmärgiks on laimu levitamine teatud inimeste maine allakiskumiseks. Maine on aga tähtis just kohalikus poliitikas.\nSeetõttu viimase subjektiivse mõtteavaldusena tundub mulle, et vastab tõele see, et „Maaleht” on muutunud ühe poliitilise partei häälekandjaks, kes ei põlga ära ka sekkuda ühe partei huvides kohalikku poliitikasse isegi nii kauges ja kõrvalises kohas kui Vormsi.\nLoodan, et austatud pressinõukogu ei lähe kaasa minu subjektiivse lähenemisega ja läheneb asjale mitmekülgsemalt, ning ma saan Teilt objektiivse, kaalutletud ja argumenteeritud vastuse minu esitatud küsimustele ja ka üldise kokkuvõtva hinnangu.\nKaebus nr 140\nPressinõukogu otsus 14.06.2006\nressinõukogu arutas Toomas Puurmanni kaebust Maalehes 16. veebruaril 2006 ilmunud artikli „Vormsilased karastavad lambaid” peale ning otsustas, et leht ei ole rikkunud head ajakirjandustava.\nMaalehe artiklis on juttu sellest, et Vormsi saarel peetakse mahajäetud lagunenud laudas talvel lambaid, kes lume seest sööki otsivad. Artiklis on saanud sõna nii lambakasvatajast loomaarst kui ka lammaste välipidamise vastane, kelle nime ei avaldata.\nToomas Puurmanni sõnul on Vormsil kõigile ja ka Maalehe ajakirjanikule Viio Aitsamile teada, kes saarel lambaid peavad, kuid kommentaari saamiseks tema kui ühe lambakasvataja poole ei pöördutud. Kaebaja leiab, et artikli eesmärk ei olnud lambapidamise meetodite tutvustus ja kriitika, vaid laimu levitamine ja poliitilise maine kahjustamine kohaliku omavalitsuse kontekstis. Kaebaja ei pea ka õigeks, et ajakirjanik käis loata eramaal lambaid uudistamas.\nMaaleht selgitas, et artikli eesmärk oli kõnelda uue lambapidamisviisi pinnal tekkinud arusaamatustest. Artiklis on sõna saanud üks lambakasvataja ja samuti lammaste välipidamise vastane. Maalehe kinnitusel käis artikli autor ise Vormsi saarel ning tutvus lammaste eluga, kuid kuna loomapidamiskohad jäid avalikult kasutatavate teede äärde ja keelusilte ei olnud, ei pidanud ajakirjanik vajalikuks kelleltki luba küsida. Lisaks oli ajakirjaniku Vormsil viibimisega kursis üks lambakasvatajast loomaarst, kes sai artiklis sõna.\nPressinõukogu otsustas, et Maaleht ei ole rikkunud head ajakirjandustava. Pressinõukogu leiab, et artikkel ei ole negatiivse alatooniga ning sõna on antud nii lambakasvatajale kui välipidamise vastasele. Artiklist ei nähtu, et see on kirjutatud kaebuse esitaja halvustamiseks; artiklis pole tehtud sellesuunalisi vihjeid, rääkimata kaebuse esitaja nimepidi mainimisest. Selgelt on esiplaanil väitlus lammaste välipidamise teemal. Lammaste väljas pidamise toetajaks on artiklis valitud kohalik loomaarst, kelle amet lisab tema ütlustele kaalu. Seega ei saa mingil juhul väita, et artikkel oleks kaldu lammaste välipidamise kriitikute suunas.\nPressinõukogu ei saa tuvastada, kas ajakirjanik sisenes kaebaja maavaldusse ebaseaduslikult või mitte.\nMis puudutab ajalehe suhtlemist isikuga, kes end ajalehe artiklist puudutatud tunneb, siis leiab Pressinõukogu, et head tooni näitab kriitikale reageerimine. Kaebuse esitaja heidab ette, et ta ei saanud ajalehelt vastust oma kirjalikele küsimustele. Ent ajakirjaniku sõnul toimus kaebuse esitaja ja ajakirjaniku vahel põhjalik telefonivestlus, kus kirjas esitatud küsimused läbi arutati. Ajakirjaniku kirjalik vastus oleks siiski võinud kaasa aidata vaidluse lahenemisele.\nKirjutas tom at Neljapäev, juuni 15, 2006 0 kommi\nSilmakirjalikkuse vohamine kohalikus kolkas\nNagu Vormsi. Kuigi on säilinud väike lootus, et mujal ääremaadel see asi nii hull ikka pole. Et Vormsi on eriline koht, kuhu koonduvadki sellised tegelased, kes väliselt vagalt jutlustavad ligimesearmastusest ja salamisi kaebavad, intrigeerivad, panevad jalga taha, levitavad kuulujutte jne. Või kohalikus poliitikas vahutavad rahva huvidest aga tegelikult on ainuke huvi midagi omale kahmata. Silmakirjalikkuse vastu eraelus on asunud võitlusse Inno ja Irja oma päevikus (viide kõrval).\nSai isegi sel teemal sõna võetud (http://tomp.wordpress.com/). Aga kohaliku elu (poliitika) osas juba selle blogi pidamise mõte tuli eelmise sügise kohalike valimiste eelsel perioodil just selle pärast, et proovida kohaliku elu asja ajada otse, keerutamata, tagamõteteta. Minu oletatavaid valijaid see mõte muidugi eriti ei kottinud. Neid valijaid õieti ei olnudki. Täide läks valimiskampaaniaaegse ühe minu postituse heatahtliku kommenteerija arvamus, et asjast otse rääkimine valimistulemusele kasuks ei tule.\nSeda imestamapandavamad on vihapursked, mida minu jätkuv päevikupidamine kohaliku poliitika teemadel kohalikes muidu tublides inimestes tekitab. Ühtegi konkreetset viga või eksimust minu kirjutistes ei suudeta näidata aga käib pidev pahandamine, et nii ei tohi, et nii avalikult ei ole ilus jne. Kusjuures tegelikult ma olen väärnähtustele kohalikus elus tähelepanu juhtinud vaid riivamisi, rohkem mõistaandmisega kui otseütlemisega. Seegi tundub olevat paljudele liiast, sest rääkimata sellest, et link minu blogile koristati ära valla koduleheküljelt ja tagasi ma saan ta sinna vist ainult kohtu kaudu, ka isegi praegusele vallavõimule opositsiooniline "Vormsi Sõnumid" ei julge viidata ühelegi minu kirjutisele. Nagu seda blogi poleks olemaski ja paljud Vormsi inimesed loevad seda kui põrandaalust väljaannet. Ega ma väga põe, see näitab vaid seda, et pole mingit põhjust sõnu valida ja kedagi hellitada. Tuleb minna oma väljaütlemistes veel radikaalsemaks ja otsekohesemaks. Igaühel on täielik õigus öelda silmakirjatseja kohta "variser" ja pätile "pätt".\nKirjutas tom at Pühapäev, mai 28, 2006 1 kommi


Vald plaanib tugikeskust Rootsi tänavale\n24.11.2018. Autor: Angela Randmets\nSaaremaa vallavalitsus plaanib Saaremaa laste ja perede tugikeskuse koondada kokku Kuressaarde Rootsi 7 majja, kus praegu asub Rajaleidja keskus.\nMadis Kallasel on olemas ka plaan B:\nVallavanem Madis Kallase allkirjaga vastuses, mille on koostanud üldharidusnõunik Õilme Salumäe, märgitakse, et nende küsimuste eest kannab vastutust kooli juht, kes peab konkreetset olukorda silmas pidades leidma lahenduse, kuidas ja millistel alustel tuleb tööülesanded jaotada ja kuidas töötasustamise aluseid eristada."\nSee on lõik ühest eilsest kirjutisest, kus kirjeldatakse valla seisukohta, et vald ei sekku koolide töökorraldusse (KG töötajad läksid palgaküsimisega direktorist mööda, nagu tühjast kohast).\nSaaremaa Valla Kuressaare "Heade tuulte pöörises" üks ei tea, millega teised kolm tegelevad. Mis moodi Helle Kahm saab nüüd midagi sellist plaanida, kui "Kallase plaan B" (kooli juht peab konkreetset olukorda silmas pidades leidma lahenduse, kuidas ja millistel alustel tuleb tööülesanded jaotada ja kuidas töötasustamise aluseid eristada) kehtib koguni tagasiulatuvalt ja järelikult edasi ka?!\nRahu sõbrad, ka sina Vollide Vollide Volli oled inimene, aga kõiki seadusi ja asju ei tunnne sina ka, mine vallamajja ja küsi järele kui miski arusaamatu. Ära vehkle vihaga, ei see aita küll kedagi. Bääge ikka inimeseks!\nlehtede kuningas pahahahahahahahaaaaaaa\nHobide puudumise tagajärjel on väga lõbus miinuseid panna. See on hariv ja ühtlasti ka rahustav.\nPalun kasuta elu lõpuni kondoomi!\nÕpetaja ja tugispetsialist\nEt kui muidu ei saa, siis sunnime? Võtame koolidelt tugispetsialistide raha ära ja kuna koolid enam tugispetsialiste palgata ei saa, siis tugispetsialistid ongi sunnitud üle minema või üldse ära minema. Kes iganes selle idee taga on, see on ilmselt väga rumal inimene!\nolen näinud mõningaid nn tugispetsialiste, minge arenege veidi, siis hakake probleemsest perest noorele tugi pakkuma. Tavaliselt teeb see spetsialist rohkem kurja juurde. Kui ei jõua kohale, et kõik hakkab perest, pole mõtet spetsialiste palgata. See on nagu tulekahju kustutamine ümber maja, kuigi lausleekides on maja ise ja tulekolle seal keskel.\nLaste jaoks ei lähe paremaks midagi. Lapsevanemale muutub see, et praegu kutsub sotsiaalpedagoog teda ühiselt murekohti arutama, aga tulevikus pääseb ta sellest tüütust vestlusest, sest uues tugikeskuses luuakse palgaline ametikoht, kellele lapsevanemad saavad kohe pahade õpetajate peale kaebama minna. Ja siis see kuri tädi hakkab koolides õpetajaid korrale kutsumas käima.\nVallal on hooneid ja kinnisvara nagu muda , kuid ikka on vaja veel lisaks rendikulu teha. Kas selle maja omanik vanasti Isand Prii ei olnud? Vöi kes on selle maja omanik ja millise hankega see koht valiti?\nOlgem ausad, kui poleks vollit , siis te ei loeks nii mõndagi artiklit,sest te võtate elu liiga tõsiselt ja tõde on valus kuulata.volli,anna tuld!


ENLi Teated 292 | EESTI NOORTEÜHENDUSTE LIIT\n/ ENLi Teated 292\n# Raplamaa ja Lääne-Virumaa noored saavad osa projektist \_’\_’Osalus-Sinu võimalus?!\_’\_’\nVooru kestel vastas online-küsitlusele üle 1100 noore. Küsitlejate vahel loositi välja ka kolm motiveerivat auhinda – iPad, iPod Touch ning Sony kaamera.\n# OSALE: Videokonkurss \_”Aeg on vaba\_” Eesti Noorsootöö Keskus kutsub 13-26 aastaseid noori osalema videokonkursil „Aeg on vaba“. Ootame konkursile töid sinu vaba aja veetmise võimaluste kohta ehk kuidas sa saad osaleda või osaled noorsootöös. Videod peaksid olema seotud teemadega „Kes on noorsootöötaja?“ ja „Mis on noorsootöö?“, ehk kuidas veedad sina oma vaba aega kasutades noorsootöö võimalusi.


11.06.2007. MM. »\nShetlandil Rhodosel aegade väikseim delegatsioon\n11.06.2007. Alver Kivi. 30. juunil Rhodosel algavatel Saarte mängudel on Shetland esindatud vaid 64 liikmega, mis on selle saare väikseim esindus nende võistluste ajaloos. »\nPurjetajad tegid puhta töö\n11.06.2007. Alver Kivi. Nädalavahetusel Tallinnas toimunud Kuldseekli regatil olid heas hoos Saaremaa Merispordiseltsi noored purjetajad, kes domineerisid nii individuaalselt, kui ka võistkondlikult. »\nLevadia alistas raskusteta Kuressaare\n11.06.2007. Alver Kivi. Laupäeval Kuressaare staadionil mängitud Eesti meeste jalgpallimeistrivõistluste meistriliiga kohtumises alistas valitsev Eesti meister Tallinna Levadia kindlalt FC Kuressaare 5:0. »\nVeiko Lember Saksa klubi vaateväljas\n11.06.2007. Alver Kivi. Selveri võrkpallimeeskonnas karjääri parima hooaja teinud sidemängija Veiko Lemberi teenete vastu tunneb huvi Saksamaa klubi SC Mörser, kus veetis eelmise hooaja Kristjan Õuekallas, kirjutab Postimees. »\nJudo järelkasv võistles Tartus\n11.06.2007. MM. 8. juunil toimus Pärnus Eesti Judoliidu karikasarja D-vanuseklassi turniir. Kohal oli 40 judokat 12 klubist, s.h. kuus poissi Kuressaare Kesklinna Spordiklubist ja kolm spordiklubist Tõll. Vöistluste ajastus oli ilmselt halb ja tulemata jäi päris mitu tugevat klubi, nagu Dvigatel ja Aitado Tallinnast, Buffendo Narvast, Do Tartust jne. »\nSörve andis edu kahel korral käest\n11.06.2007. Alver Kivi. Pühapäeval Salme staadionil mängitud Eesti meeste jalgpallimeistrivõistluste II liiga kohtumises asus Sörve JK Concordia Audentese vastu küll kahel korral juhtima, kuid vastastel võimaldati mänguseis viigistada ja nii lõppes kohtumine 2:2. »\nKickpoksijad näitasid taset\n08.06.2007. MM. Tallinna kickpoksiklubi EAK, kus treenerina töötab Eesti koondise peatreener, 2003. aasta maailmameister Dmitri Vorobjov, kutsus Kuressaare Kesklinna Spordiklubi poisid 2. juunil sõpruskohtumisele. »\nEsimene « 956 957 [ 958 ] 959 960 » Viimane kokku: 8052 artiklit


KUST OSTA VINTAGE PULMAKLEIDID VEEBIS JA POES - PULMAKLEIDID\nParimad veebipoed ja kaupluses Vintage pulmakleitide poed\nKuna turul on palju pulmakleite, võib tunduda peaaegu võimatu leida sellist, mis sobiks ideaalselt teie isikliku stiiliga. Kui see nii on ja kogu lootus näib kadunud iga kord, kui lähete kleidijahile, kaaluge mõne proovimist vintage pulmad kleidid suuruse järgi. Isegi kui sisseoste teha aastakäik pole kunagi ületanud oma hõivatut pruutmeelt, ei saa te tõepoolest valesti minna ajatu, ainulaadne stiil see ei tähenda liiga sügavat oma eelarvesse süvenemist. Lisaks ei pea te kunagi muretsema selle pärast, et mõni teine pruut teie pilti kopeeriks.\nJa ärge kartke - kui te pole kindel, kust vintage pulmakleiti osta, on eelmistest aastakümnetest pärit omanduses olevaid hommikumantleid lihtsam kätte saada kui arvate.\nÜhes kindlas järjekorras koondasime parimad jaemüüjad ja kauplused (nii tellistest ja uhmritest kui ka veebist) vintage pulmakleitide ostmiseks, nii et saate lõpuks oma kontroll-loendist ainulaadse, tasuva pruudi kleidi leida. Teie palvetele on ametlikult vastatud.\nSelles LA-s asuvas poes on suur kollektsioon vanu disainerkleite, mille valikud pärinevad 1950ndatest kuni 90ndateni, nagu Valentino ja Oscar de la Renta. Happy Isles kannab ka kaasaegsete kaubamärkide Lilly Ashwelli ja Magnetic Midnight pulmakleite.\nPühendusega „moodsa pruudi kureeritud aastakäigule“, on see Chicagos asuv pruudibutiik vanade pulmakleitide Meka. Broneerige kohtumine, et see täis saada kleitide ostmise kogemus ja lahkuge koos ainulaadse vintage kleidi, loori ja isegi kingadega alates 20ndatest kuni 80ndateni. Kostüümikunstnik Kristine Engel valib poe omanäolise inventari, nii et teile on garanteeritud šikk, sellest sajandist väljas ilme.\nSee veebipõhine käsitöösadam on teie kõigi kohtade pulm, alates kutsetest kuni kookide lisajateni - te arvasite seda - isegi oma vintage pulmakleidini. See on õige - kuna Etsyl on kõike, mida kõigil pruutidel (või inimestel, kes selles küsimuses vajaksid) vaja võiks minna, on müügil terve sektsioon, mis on pühendatud ainult vintage kleitidele. Alates boheemlasest infundeeritud 70ndate kleidid kuni 1930ndate aastate art deco ajastut meenutavate hommikumantliteni leiate igal hinnapunktil täpselt selle, mida otsite.\n30 möirgavat 1920. aastate suurepärast Gatsby inspireeritud pulmakleiti\nSee aastakäigu butiik pakub laias valikus igivanu kasutatud asju, mis on kategoriseeritud kümnendi järgi. Valige oma uhked hommikumantlid 1920ndatest kuni 1980ndateni või isegi üks Edwardi ajastust. Hinnad jäävad vahemikku 123 kuni 385 dollarit, nii et kindlasti ei pea te unistuste kleidi saamiseks panka lõhkuma. 1920-ndate klappidega stiilsete midikleitide ja elegantse, õlgadest erineva numbriga alates 1950-ndatest on iga pruudistiili jaoks tõesti midagi. Kuigi praegu asub ainult võrgus, avab Mill Crest Vintage Connecticuti asukohta.\nVeel ühe LA-s asuva pärli, Decades asutas stiiliguru Cameron Silver 1997. aastal ja see müüb pulmapäeval kandmiseks laias valikus vintage-valgeid hommikumantleid. Või mittetraditsioonilise marsruudi kohta , kui soovite jalutada mööda vahekäiku, kus on populaarne värv, on teil palju võimalusi valida. Teie pruutneitsid saavad isegi sirvida saidi ulatuslikku vintage kleitide kollektsiooni kleitide jaoks, mida nad peavad pulmade järgselt tegelikult kandma. Hinnad kulgevad natuke kallimal küljel, kuid võite valida oma valiku erinevatelt disaineritelt nagu Ralph Lauren, Christian Dior ja Alexander McQueen.\nKuigi nende vintage pulmakleidi lehel on ainult mõned loendid, on see pulmakleitide edasimüüja pakub endiselt palju unikaalseid etteantud antiikset stiili, mida pruudid ise müüvad. Iga kirje näitab algset jaehinda, nii et näete täpselt, kui palju säästate. Kuna sait ei võta vahendustasu, võivad hinnad varieeruda 100–2000 dollarist, olenevalt kleidimüüjast.\nAdored Vintage pakub uhkust „vintage + moodne naiselikule romantilisele vaimule”, mis ilmneb nende laiast kollektsioonist boheemlaslikest antiikmööblitest, mis on kategoriseeritud ajastu järgi. Ehkki see aastakäigu ostukomm ei sobi just pruutidele, tasub siiski piiluda nende värvilisi kirkasid 1910. aastast kuni 90. aastateni, eriti kui kaldute kõrvale traditsioonilisest valgete kleitide teekonnast. Kõige pruudistiilide leidmiseks vaadake nende 1910. aastate inventari või nende veebisaidi pulmade vahekaarti.\nAlgselt L.A. ja New Yorgi aastakäigu butiikidena on kujunenud täieõiguslikuks pulmakaupluseks, mis toodab kohandatud hommikumantleid, millele on lisatud uusi ja vanu komponente. Võttes arvesse vintage-moodi, kujundab Shareen Mitchell ise moodsaid pulmakleite, millele on lisatud ülestoodud vintage-rõivaste tükke, millest ükski ei ületa 2000 dollarit. Silt pakub poes ka valikut mittetraditsioonilisi aastakäigu pruudileide.\nJuunikuu ainulaadne teie\nNew Jerseys Cape May's asuv juuni's Uniquely Yours on spetsialiseerunud Viktoria ja Edwardi ajastu romantilistele stiilidele, kuhu on visatud kriips 1920. aastate valikuid. Pereettevõttes on ka palju kingi, ehteid ja palju muud, nii et saate ühe eduka poeskäigu ajal oma pulmakleidi ja aksessuaare nööpida.\n41 vintage-inspireeritud pulmakleiti, mida me armastame\nkuidas valida kleidi jaoks õige loor\nkuidas ma sõrme sõrmuse jaoks mõõdan\npikkade juustega mustade pruutide soengud\nkas saate abielluda oma õega\naasta hiljem pulmade tänukaartide saatmine\novaalsed teemantist kihlasõrmused ja pulmad\nhertsoginna kate ja prints William viimaseid uudiseid\nmaailma ilusaimad teemantrõngad\nkus on parim koht mesinädalatel käia\nkui palju teeb pulmakorraldaja aastas\npruudi ema juuksed pooleks\nparimad laulud, mida isaga pulmas tantsida\nmida sa pesupesul teed


Fertitop Femme viljakuskapslid naistele (60 kapslit) | LoveShop.ee\nAvaleht » Kõik tooted » Seksapteek » Kapslid » Fertitop Femme viljakuskapslid naistele (60 kapslit)\nFertitop Femme viljakuskapslid naistele (60 kapslit) kogus\nFertitop Femme kapslid sisaldavad Maca juure ekstrakti, millel on soodne mõju viljakusele. Lisaks lisatud B5, B6, B9, B12 ja E-vitamiine.\nSeksuaaliha suurendavad kapslid naistele Prorino (5tk)\nOrgasmigeel naistele Orgazsm (vedel vibraator)\nMenstruaalanumate komplekt Satisfyer Feel Good (läbipaistvad)


> Ressursi > Taasta > kuidas sooritada AKV-EP mälu Data Recovery\nMa saan tagasi faile AKV-EP mälukaart?\nMa lihtsalt vormindatud minu 8 GB ACP-EP Memory card kogemata, mis ma ladustatud palju vääris perekonna fotosid ja videoid ta. Minu probleem on see, et ma isegi ei ole kaotatud failid varundada. Nüüd ma vajan abi andmete taastamine ACP-EP mälukaart. Tean, et on nii. Palun aidake mind!\nSiin on hea uudis teile: kaotatud failid on ikka mälukaardil ACP-EP ja nad on lihtsalt kättesaamatuks andmete poolt tunnustatud süsteemi. See tähendab, et te tõenäoliselt ACP-EP mälukaardi andmete taastamine, kui te võtate viivitamatut tegutsemist. Kõige tähtsam, et sa peaksid meeles pidama on lõpetada oma ACP-EP mälukaardi kasutamine pärast seda, kui andmed on kadunud. Seejärel saate otsida ACP-EP mälu andmete taastamise vahend appi.\nWondershare Data Recoveryvõi Wondershare Data Recovery for Mac on top programm, kus saab taastada faile ACP-EP mälukaardi ja USB flash drive. Selle programmi võimas funktsioonid võimaldavad kadunud, kustutatud, vormindatud ja rikutud failide taastamine ACP-EP mälu mäluseadme üsna lihtne ja ohutu. Mis see saab vaevata taastada kõik failitüübid oma ACP-EP mälu talletusseade nagu fotod, videod, helifailid, Arhiiv faile, dokumente jne.\nProgrammi andmete taastamine ACP-EP mälu mäluseade nüüd prooviversiooni allalaadimiseks!\nSooritada AKV-EP mälu Data Recovery 3 sammu\nSee ACP-EP mälu andmete taastamise juhend tehakse Wondershare Data Recovery versiooniga Windows ja Mac versioon on analoogseid tehinguid liiga.\nToiming 1 Valige taastamise režiimi taastada faile ACP-EP mälu mäluseade\nPilt alla, saad 3 taastamise transpordiliikide pärast arvutis töötava Wondershare Data Recovery.\nValige "Kaotatud toimiku taastamise" režiimi, nagu esimesel proovida taastada kaotatud, vormindatud ja rikutud failid seadmelt ACP-EP mälu ladustamise.\nMärkus: Palun veenduge, et teie ACP-EP mälukaardile või USB saab tunnustatud arvuti.\nSamm 2 skannida teie ACP-EP mälukaardile või USB flash drive\nSiin peate valige ACP-EP mälukaardile või USB välkmälu aken ja vajuta nuppu "Sisene" lasta skannida see programm.\nKui faile vormindatud ACP-EP mälu ladustamise seadmest, valige suvand "Lubade kasutada Deep Scan" akna allservas.\nSamm 3 taastada faile ACP-EP mälukaardile või USB flash drive\nLeida oma ACP-EP mälu mäluseade kuvatakse akna sisu. Saate kontrollida failinimesid näha, kuidas paljud kadunud faile oma ACP-EP mälu mäluseadme taastada.\nSeejärel valige failid ja klõpsa "Taasta" nuppu, et valida sihtkoha oma arvutis salvestada.\nMärkus: Palun ärge salvestage taaskasutatud andmed tagasi ACP-EP mälu mäluseadme Taasteprotsessis vältida andmete üle kirjutada.


LEADER projekt "VIP-Mööbel OÜ tootmisvõimekuse efektiivistamine" (OÜ VIP-Mööbel)\nInvesteeringu sisu: Servalihvpink REHNEN SK-2 soetamine.\nProjekti oodatud tulemuseks suurendatakse ettevõttes tööefektiivsust, mille tulemusena on võimalik tõsta töötajate palka. Uue servalihvpingi kasutusele võtuga kasvab detaili laius tänaselt 130mm-lt 180mm-ni. Lisaks on ostetav pink kahe lihvtrumliga (üks kummist) + lisaks suur kaar toolidetailide lihvimiseks. Sellest tulenevalt tagatakse toolidetailidele kvaliteetne lihvimine, suureneb tootmise efektiivsus ja maht, mis aitab konkurentsis püsida. Samuti ei pea enam teenust sisse ostma Võrust, mis vähendab ka transpordi kulusid. Paranevad oluliselt töötajate töötingimust.\nToetuse summa: 4 842 eurot


Mis On Puidust Balustritest? 🔧🔧 Näpunäiteid Kodu Paranemist. Tee Oma Käed - 2019\nPuidust balustraalid on vormitud ruudu, võlli või pööratud puidust valmistatud treipingi kujuga. Neid kasutatakse seisma ühtsel alustel ja toetavad treppidel parapet või railing, mida tuntakse ka käsipuu all. Puidust balustrite hooldus Puidust baluster on valmistatud looduslikust materjalist, mis on vastuvõtlik lagunemisele, mädanemisele, termiididele ja kahjuritele.\nPuidust balustraalid on vormitud ruudu, võlli või pööratud puidust valmistatud treipingi kujuga. Neid kasutatakse seisma ühtsel alustel ja toetavad treppidel parapet või railing, mida tuntakse ka käsipuu all.\nPuidust balustrite hooldus\nPuidust baluster on valmistatud looduslikust materjalist, mis on vastuvõtlik lagunemisele, mädanemisele, termiididele ja kahjuritele. Seega peaksite neid korralikult hoolt kandma, kui soovite, et need kestaksid aastaid. Anti-termiiti lahuse hea kasutamine tuleb enne värvimist või värvimist teha. Värv või plekk on hea viis säilitada puidu välimust aja jooksul. Lekkimise ja mädanemise vältimiseks ei tohiks puitkarkassid paigaldada liiga niiskuse kohtadesse. Samuti pole need sobivad kasutamiseks väljas.\nPuidust balustrite kujundused\nPuidust balustritest on turul palju kujundusi ja suurusi. Valik sõltub sellest, millist sisekujundust või teemat soovid oma kodus. Enamik disainilahendusi on valmis viimistlemiseks ja paigaldamiseks ning tulevad erinevat tüüpi puidust. Üldiselt on need rühmitatud okaspuu ja lehtpuu all. Valitud on ka imporditud puidust balustritest, kui te ei leia kohalikest toodetest midagi sellist, mis teile meeldivad.\nVideod Seotud Artiklid: ► Rain Sounds for Sleeping. 10 hours of Rain and Distant Thunder. 10 hours Lluvia para dormir, Chuva.\nPõhiline » Välisilme Kodu » Mis On Puidust Balustritest?\nVõltsitud Telliste Puhastamine Ja Hooldus


Inno ja Irja kohvik: Miks laseb valitsus relvad kokku korjata, kas kardetakse sama asja, mida kartis Päts?\nMiks laseb valitsus relvad kokku korjata, kas kardetakse sama asja, mida kartis Päts?\nLugesin erivajadustega inimestelt raha abivahendite raha äravõtmist puudutava artikli juures üht huvitavat kommentaari:\nMulle tundub, et võimaliku vaenlase Eestisse sissetungimisel pöörab iga relvastatud kutt relva esmajärjekorras sisevaenlase vastu (RE) ja alles hiljem sissetungija poole. Valitsus on rahva vaesuse viimase piirini viinud - rahvas on orja staatuses.\nHiljuti oli uudis selle kohta, et Eesti valitsus laseb rahvalt relvad kokku korjata. Sama asi juhtus 1940. aastal enne seda, kui Päts sõlmis venelastega baaside lepingu, kartusest, et eestlased ei lase venelasi sisse ja kui madinaks läheb, pöörab rahvas relva kõigepealt tema valitsuse vastu. Kas nüüd on sama hirm?\nkirjutas Inno at 08:44\nSarnase loogika kohaselt tuleks keelata igasugune tarbekaupade hulgimüük, s.t. igas majapidamises tohib olla vaid üks auto, üks televiisor, üks arvuti, üks maeiteamisasi, ikka selleks, et piirata ebaseaduslikku kaubandustegevust varastatud kraamiga, eriti irooniliseks teeb selle seaduseelnõu ajastus - uudised terroriaktidest (kus relvituid inimesi notitakse nagu küülikuid) ja isikuvastastest rünnakutest (aastavahetuse Saksamaal), tekib küsimus, mis toimub..\n6. jaanuar 2016 11:49


Issand läks alla surmavalda - Põlva Maarja Kogudus\nMidagi kummalist on sündimas. Maa peal valitseb täna suur vaikus. Kogu maa on vaikne, sest Kuningas magab. “Õõvas vaikib maa,” kui inimesekssaanud Jumala ihu on suikunud magama lihas ja on äratanud kõik, kes maailma rajamisest saadik surmaunne on vajunud. Jumal on surnud inimesena ja raputanud ärkvele surmavalla.\nTa on läinud otsima esimest inimest otsekui kadunud lammast. Tõesti, ta on läinud nende juurde, kes istuvad “pimeduses ja surmavarjus”. Jumal on oma Pojas läinud kitsikusest päästma vangistatud Aadamat ja Eevat.\nRisti, oma võidurelva kandes on Issand laskunud nende juurde alla. Kui esiisa Aadam teda seal nägi, lõi ta jahmunult endale vastu rindu ja hüüdis kõigile: “Mu Issand on kõikidega!” Ja Kristus vastas talle öeldes: “Ja sinu vaimuga.” Haarates Aadama käest, tõstis Kristus ta püsti ja ütles: “Ärka üles, kes sa magad, ja tõuse üles surnuist, siis särab sulle Kristus!”\n“Mina, sinu Jumal, kes sain inimeseks, su pojaks sinu pärast ja nende pärast, kes sinust põlvnevad, käsin ja määran nüüd oma väes: Teie, kes olete ahelais, minge vabana! Teie, kes olete pimedas, astuge valgusesse! Teie, kes magate, ärgake!\nSind, Aadam, ma käsin: Ärka ja tõuse üles, kes sa magad! Ma ei ole sind loonud igavesti olema surmavalla ahelais. Tõuse üles surnuist – mina olen surnute elu! Tõuse, mu kätetöö. Tõuse, mu kuju, kes sa minu näo järgi oled loodud. Tõuse, mingem siit ära, mingem, sest sina oled minus ja mina sinus: me oleme üks ja jagamatu isik.\nSinu pärast sain mina, Jumal, su lapseks. Sinu pärast võtsin mina, Issand, teenija näo. Sinu pärast mina, kes olin kõrgemal taevaist, tulin alla maa peale ja maa alla. Sinu pärast sai minust inimene, “mees, kellel ei ole rammu”. Sa kasvasid paradiisiaias, ja sinu pärast reedeti mind aias juutidele ja löödi aias risti.\nVaata mu palet, millele on sülitatud! Seda talusin ma sinu pärast, et saaksid tagasi jumaliku vaimu, mis sinus algselt oli. Vaata mu vorpides põski! Ma talusin lööke, et sinu moonutatud pale saaks jälle minu sarnaseks.\nVaata mu piitsutatud selga! Ma talusin seda, et võetaks ära su õlgu rõhuv patukoorem. Vaata mu käsi! Need naelutati ristipuule sinu pärast – sinu pärast, kes sa Issanda käsku rikkudes kord sirutasid oma käe keelatud puu poole.\nMa magasin ristil surmaund ja piik läbistas mu külje sinu pärast, kes sa paradiisis olid vajunud sügavasse unne toona, kui Eeva valmistati sinu küljest. Minu külg tervendas sinu külje valu. Minu uni äratas sind surmavarju unest. Piik, millega mind torgati, tõrjus sinu vastu suunatud piigi.\nTõuse, Aadam ja mingem siit ära! Kiusaja ahvatles sind välja paradiisist, kuid mina ei vii sind tagasi sinna, vaid asetan sind koos enesega taevasele troonile. Sind keelati puutumast elupuud, kuid nüüd saan mina, kes ma olen Elu, üheks sinuga. Mina panin keerubid sind valvama nagu nad valvaksid orja – nüüd lasen ma keerubitel kummardada sind nagu nad kummardavad Jumalat.\nNüüd on ilmunud keerubite troon, kandjad on ootel. Pulmavoodi on valmistatud, laud kaetud. Igavene eluase on kaunistatud ja kõikide heade asjade aidad avatud, taevariik on valmistatud juba enne aegade algust.”\n| Tags: vaikne laupäev\n← Piiranguteaja sündmused Maarja koguduses A.D. 2021\nRahvusvaheline pühapäevakool →