Peperomia - koduhooldus, paljunemine ja haigused - Kaktus\nPepperite perekonna igihaljas peperomomis on umbes 1000 liiki. Tundub vääriline iseseisva taime ja lilleseadena. See köidab paljusid lillemüüjaid. See toataim on tagasihoidlik, kuid aastaringse rikkaliku õitsemise saamiseks on oluline teada hoolduse peamisi nüansse, paljunemisviise, võimalikke haigusi, parimate peperomia tüüpide klassifikatsiooni..\nTaime on lihtne aretada. Isegi algajad saavad pakkuda korralikku koduhooldust. Peaaegu kõik peperomia tüübid vajavad identseid jootmise, söötmise, valgustuse ja temperatuuritingimusi. Selleks, et nad saaksid vägivaldselt ronida ja paljuneda, on oluline teada siirdamise põhitõdesid, samuti seda, millised haigused ja kahjurid võivad neid valesti mõjutada.\nTaim õitseb kevadel ja suvel. Ehkki korraliku hoolduse korral, pakkudes rikkalikku kastmist, võib see hilissügisel taas õitsema hakata.\nÕitsemine pakub vähe huvi, kuna see on tagasihoidlik. Ilmuvad väikesed õied ilma perianthita, kogunevad õisikuteks nagu kõrv või spikelet. Võsundid tuleb ära lõigata, kuna need viivad taime ammendumiseni ega oma dekoratiivset mõju. Mõnikord tasub neid pügamise staadiumis pügata, et peperomia pärast õitsemist lehti ei ajaks..\nKuidas taim õitseb\nTrompetisort kasvab rohtse roomava puu või maapealse põõsana, mille vartel on tihedad lehed. Peperomia võib kasvada tiheda sambla allapanuga piirkondades.\nTeatud liigid kasvavad nende looduskeskkonnas epifüütidena:\nSuurepäine. Lehed on rohelised, läikivad, lühikeste petioles. Pikad hargnenud varred. See on kiire arenguga väärtuslik dekoratiivpõõsas..\nÜmaraleheline. See kasvab nagu epifüüt. Lehed on paksud, ümarad, mahlased. Hargnenud pruunid või Burgundia võrsed. Petioles on lühikesed.\nHämmingus. Erinevad pottidest rippuvad paksud, võimsad võrsed. Õitsemise ajal moodustuvad nende tippudel õhukesed rohelised spikeletid ja väikesed lilled. Lehed on jämedad, ümarad, kogutud viledesse. Alumisel küljel olevad plaadid on kontrastselt punakad.\nAngulata on mitmeaastane ampeloosne põõsas, sarnane Tradescantiaga. Võrsed on õhukesed, mahlased, helepruunid. Lehed on tumerohelised, pikliku läikega või kaarekujuliste veenidega. Võrsete tippudel õitsemise ajal moodustuvad rohekasroheliste kärnidega jalanõud.\nAmpel tüüpi peperomia\nPeperomia lill ei ole mikrokliima suhtes pretensioonikas ja tal pole eriti uinunud perioodi. Kuigi see eelistab kasvada päikesepaistelistel aladel, on seetõttu oluline talvel pakkuda luminofoorlampidega eredat valgustust. Peaasi, et otsese päikesekiir ei lange põõsastele..\nTaim on troopiline, seetõttu on ruumis mugavaks kasvuks oluline jälgida temperatuurirežiimi. Optimaalne temperatuur aastaringselt on 25 ° C. Haiguste arengu vältimiseks ei tohiks kolonni lasta langeda alla 16 ° C.\nTähtis! Peperomia kardab tuuletõmbusi ega ole praktiliselt kohanenud Venemaa väliskliima kasvu, arenguga. Isegi suvel ei tohiks seda välja viia. Kuigi ruumi on vaja ventileerida, eemaldades mõneks ajaks lille näiteks kasti, kattes selle kilega.\nNiiskusel pole peperomia puhul tähtsust. See kasvab hästi nii kuivades kinnistes korterites kui ka niisketes troopilistes metsades. Põõsaid pole vaja pritsida, sest tõenäoliselt ei imendu vesi ja veerevad läikivad lehed maha. Piisab, kui pühkida neid niiske käsnaga, eemaldades tolmuosakesed.\nTahke värviliste lehtedega taime jaoks on eelistatav luua hele varju. Kirevad sordid vajavad rohkem valgust. Parem on peperomia kasvatamine akendel, mis on suunatud ida, lääne poole. Kuid lõunapoolseid aknaid ei tohiks panna, muidu kahjustab otsene päikesevalgus lehti, kuni kortsude tekke ja põletushaavani.\nNiisutamise ja väetamise ajakava\nSoojal aastaajal vajab taim regulaarset jootmist, eriti kasvuperioodil. Kastmine on vajalik toatemperatuuril pehme settinud veega.\nSügisel ja talvel tuleks toatemperatuuril 18 ° C jootmise sagedust vähendada.\nMärge! On lubamatu taime kastmine külma kraaniveega, vastasel juhul võib see nakatuda seenhaigustesse. Parim on teha mõõdukat kastmist, kuna pinnas kuivab. Peaasi, et sellega mitte üle pingutada, kuna juurestik hakkab mädanema, kui see on ummistunud. Parem on kastmiseks võtta pehme vesi, pärast 2-päevast asustamist kraanivett.\nToataim on heitlehine, seetõttu sobivad söötmiseks kõik keerulised poetooted. Võite kasutada mineraalväetisi, söötades kevadel, suvel, sügisel 2 korda kuus. Talvel piisab üks kord 4 nädala jooksul. Puhkuses on taime söötmine ebasoovitav. Lillevarre paremaks hargnemiseks on soovitatav näputäis.\nMuld peperomia jaoks\nIdeaalne muld on kerge, õhuline, lahti ja laitmatu vee läbilaskvusega. Pinnasegu koostis - 2 osa lehtmulda, huumust ja liiva (kummaski 1 osa). Võite lisada ka leotatud hüdrogeeli graanuleid.\nPinnase optimaalne happesus - 5,5 kuni 6,5 pH.\nMärge! Taim ei juurdu hästi ja juurdub raskesse mulda. Normaalse kasvu jaoks peab muld olema lahti, kogutud huumusest, turbast, liivast. Paprikate või begooniate jaoks on parem osta spetsiaalne pinnas. Segu saate ka oma kätega valmistada: lehtmaad (2 osa), liiva, turvast, huumust (kummaski 1 osa) või lehttainast turbamulda ja liiva, võrdses koguses. Peaasi, et hapnikku varustatakse pidevalt juurestikuga. Selleks on soovitatav pottide põhjas asetada drenaažikiht, mis kaitseb juuri juurte liigse niiskuse, seenhaiguste esinemise eest..\nKuidas peperomia lill reprodutseerib:\nSeemned külvatakse märtsis-aprillis.\nPistikud tüve- või tipuga protsesside abil. Substraat võetakse huumuse, liiva, turba koostises võrdsetes osades. Juurdumiseks valitakse pistikud 1-3 sõlmega. Pärast substraadis istutamist kaetakse potid klaasiga, asetatakse 4 nädala jooksul juurdumiseks sooja kohta.\nLeht. Valitakse tahked lehtplaadid, millel on väike lehtpuu. Protsessi kiirendamiseks võib lehe asetada kasvuhoonesse, et anda juured 20-30 päeva pärast.\nPõõsas. Valitakse täiskasvanud võsastunud põõsas ja kevadel jagatakse see 2-3 ossa. Võtke ettevaatlikult, ilma juurestikku vigastamata, väike pott, pange põhja drenaažikiht. Siirdamiseks kasutage mullast segu, mis koosneb liivast, turbast või samblast koos samblaga.\nTähtis! Parem on valida ümberistutamiseks lai konteiner ja iga järgmine pott peaks olema 1,5 korda suurem kui eelmine. Lill ei pea kulutama energiat juurestiku arendamiseks ja dekoratiivsuse vähendamiseks.\nPeperomia paljundamine lehe abil\nSee on lihtne ja tõhus aretusmeetod. Sobib põõsaste ja püstiste peperomiate korral. Valitud on terve leht, mitte vigastatud ega valulik. Lehtplaat lõigatakse terava noaga ettevaatlikult ära, alusele jäetakse lehtpuu 3-4 cm pikkuseks. Seejärel pannakse leht asustatud vette, asetatakse sooja kohta. Vesi asendatakse üks kord iga 2-3 päeva tagant. Kui vars annab juured, saab selle turbast, perliidist ja liivast maasse siirdada.\nLillede paljundamine lehtede kaupa\nHooldus seisneb kasvuhoone regulaarses kastmises, õhutamises. Imikud ilmuvad 1,5-2 kuu pärast. Kui kaks lehte kasvavad, saab selle siirdada kuni 5 cm laiustesse püsipottidesse.\nPeperomia paljundamine pistikute abil\nLõike saamiseks tasub võrse ülemine osa 1-3 sõlmega ära pigistada. Seejärel leotage mitu päeva vees, nii et see annaks juurtele. Seejärel istutage mulda, pakkudes kasvuhoone tingimusi.\nKui vars juurdub, tasub see siirdada klaasi maa sisse, panna sooja kohta hästi valgustatud kohta. Õhutemperatuur peaks olema 25 ° C. Nii peab vastu 1 kuu, perioodiliselt kasttes, kuni seemik kasvab ja juurestik on potti siirdamiseks valmis.\nPeperomia haigused ja kahjurid\nKui te ei säilita optimaalset õhuniiskust, siis hakkavad taime lehed maha kukkuma või mustaks minema liigse niiskuse korral, pottide ebapiisav äravool.\nLehed võivad tuhmuda valguse või otsese päikesevalguse puudumise tõttu. Nii nõrk valgustus põhjustab sageli nende erksa atraktiivse värvi kaotuse..\nPeamine lehehaigus on rooste. Thripps, putukate putukad, söögipulgad, ämblik lestad võivad nakatuda ka siis, kui taldrikud hakkavad närbuma ja kaotavad turgoori. Kuldsed nematoodid asustavad sageli taime juuri, munedes kollaseid ümmargusi mune. On ebatõenäoline, et selliseid põõsaid saab päästa, seetõttu on mõistlik hävitada koos potiga.\nEbaõige hoolduse korral tekivad lillega probleemid sageli. Nii et lehed ei kukuks maha, on oluline niisutada õigeaegselt, et vältida ruumisisaldust äärmuslike temperatuuride ajal.\nLehtede pealsed muutuvad tuuletõmbuse või hüpotermia tõttu pruuniks. Potid peaksid asuma soojas kohas ja kastmist tuleks teha veega.\nMärge! Võrsed ja lehed mädanevad, mis tähendab, et potis on niiskus seisnud, peate kastmist vähendama. Kui olukord ei muutu, tasub põõsas potist eemaldada, juur üle vaadata ja mädanenud alad eemaldada.\nNoored lehed kasvavad deformeeritult\nLehed kasvavad otsese päikesevalguse mõjul deformeerunud ja kortsus. Plaatide põletus on võimalik, kui hoiate lille aknalaua lõunaküljel.\nLehestik muutub kollaseks, siis kukub ära kahel põhjusel:\nVõib-olla on muld potis kuiv või on tuba üsna jahe.\nTaime lehed koltunud\nJärgmistel sortidel on Venemaal suur nõudlus:\nPoolpõõsas, teaduslike tõuaretajate töö tulemus. Kasvab kuni 20–24 cm kõrguseks. Lehed on põhivarre külge kinnitatud kobarad. Ülemine osa on küllastunud erkroheline, päikesekiirte poole, alumine on punakas. Koduhooldus Rosso peperomia vastu pole eriti keeruline.\nPeperomia Caperata (Caperata)\nIgihaljas mitmeaastane taim. Peperomia (peperomia) Caperata lehed on sarvjas kuni 4 cm pikkused, varred on punakad või lühirohelised. Plaadid on gofreeritud, ühes tükis sügavate Burgundia veenidega. Õitsemise ajal ilmuvad õhukesed väikeste õitega spikelets.\nPeperomia caperat välimus\nVäike segutaim, mis näeb originaalne välja 5 cm läbimõõduga pottides. See on dekoratiivne sort. Eelistab mõõdukat niiskust, kuid piisavalt valgust armastav. Viitab heitlehiste kultuurile. Saavutab 100 cm kõrguse, vaid pigem kükitava, roniva ampeloosse taime.\nPeresky-lehed mahlakad, tihedalt istunud lehtedega, lühikestel ja paksudel vartel. Visuaalselt näevad lehtterad välja nagu oleks pooleks painutatud. Tänu läbipaistvale ülaosale lõikab päikesevalgus hõlpsalt lehtede nurki. Suvel ilmuvad võrsete tippudele lühikesed kärjed ja õisikud roheliste õitega paniklite kujul..\nKuidas peitlill välja näeb?\nAmpel tüüpi hiiliva peperomia - siseruumides lill. Saab suurepäraseks dekoratsiooniks verandale, akna avanemisele. Kasvab helerohelise varju ümarate lehtedega, istudes tihedalt lühikestel vartel. Punased õhukesed võrsed, pikkusega kuni 2 cm. Ümaraleheline peperomia näeb välja nagu võrksukad ja palun silma. Monokiulisel peperomomial pole uinunud perioodi, seetõttu rõõmustab ta oma ilu aastaringselt.\nSee kasvab kuni 15 cm kõrgusteks tükkideks ja moodustub lehtedest paksu korgi kujul. Õitsemise perioodil ilmuvad spikelettide õisikud.\nHele väljastpoolt atraktiivne mitmeleheline kaunite lehtedega mahlakas. Ülemine pind on heleroheline, alumine - rubiin- või Burgundia. Lehed kasvavad, kõverduvad peamise võrse poole. Mõnikord kasvavad siseruumide ficus peperomia lilled korallidega sarnased.\nSulle teadmiseks! Kui katate mulda kivikestega potis ja istutate tuhmlehise õie, võite saavutada erakordse tulemuse ja suure sarnasuse mereeluga.\nSeda lille leidub looduses punakas, beež, tumeroheline, hõbedaste lehtedega. Erinevad kollasest peperomiast koos originaalse kireva lehestikuga kolmes värvitoonis. Populaarne lill tumerohelise värvi ja punase äärisega lehtedega, et väljendusrikkust lisada. Toataimed on miniatuursed, seega sobivad need maja igasse interjööri või erinevate lilleseadete loomiseks.\nSiseperemees (pronks, kirev, Ferreira, põõsas, monofilament, õnnelik) võib olla paljude värvide ja lehtede kujuga. Nõuetekohase hooldamise korral saab see kindlasti lemmikuks, võtab oma õige koha kodulillede kollektsioonis. Pealegi on taim kasulik, vabastab fütontsiide ja desinfitseerib siseõhku. See on oluline ruumides, kus lapsed on sageli haiged..\nPeperomia hõbedane - atraktiivne lehestik.\nPiparperekonda esindab mitmesuguseid peperomia liike. Ameerika troopilised piirkonnad on seda ilu täis. Kui see nimi tõlgitakse kreeka keelest, siis osutub see sarnaseks pipraga, mis näitab otsest sarnasust selle taimega. Lillekasvatajad pööravad erilist tähelepanu hõbepeperomiale.\nIga peperomia tüüp on ainulaadne ja omanäoline. Nende erinevus on ainult lehtede värvuses ja nende struktuuris. Neid saab koguda pistikupessa või varrel. Peperomia lilled sarnanevad jahubanaanililledega. Kuna juurtesüsteem pole eriti välja arenenud, saab peperomiat kasvatada kompositsioonides koos teiste taimedega. Kasutatakse peamiselt maakattetaimedena.\nPaljude liikide hulgast tahaksin esile tõsta mõnda neist, mis on siseruumides kasvatatavas lillekasvatuses väga populaarseks saanud: peperomia sametine, peperomia paljas, peperomia klastriline vorm, peperomia ronimine, peperomia magnoolia, metalliline peperomia, peperomia marmor, peperomia vööt, peperomia peperomia, peperomia laiguline, peperomia laiguline Sanders. Peperomia on hall, peperomia on hõbedane. Peperomia on hall-hõbedane, kortsuline peperomia, roomav peperomia, jäme peperomia, Fosteri peperomia. Ka on neid liike esindatud kirevate vormidega..\nPeperomia hõbedane - siledate ja lihakate lehtede omanik. Suvel ilmuvad taimele käigud, millel on kirjeldamatud õisikud. Väga sarnane jahubanaanilillega. Looduslikes tingimustes leidub Lõuna-Ameerikas hõbedast peperomia. Nagu igat tüüpi peperomia, on ka peperomia hõbedane toataim suurepärane, seda hinnatakse heade dekoratiivsete omaduste poolest.\nHõbedast peperomiat saate osta peaaegu igas spetsialiseeritud keskuses ja peaaegu aastaringselt.\nPeperomia hõbedane - sellel on paks, lihav leht. See on ümar kuju ja kergelt terava otsaga. Leht ulatub 10 sentimeetrit pikk ja 8 sentimeetrit lai. Selle liigi peamine omadus on lehtedel olev muster. Selle liigi peamine omadus on kompaktsus. See kasvab väga aeglaselt ja taim ise on kompaktne. Selle taime maksimaalne kõrgus ei ole suurem kui 25 sentimeetrit.\n- Pinnas. Peperomiad on pinnasele vähenõudlikud. See peaks olema kerge ja läbilaskev. Kasutada võib ka raskemat mulda. Väikeselehelisi ja alamõõdulisi peperomiasid on kõige parem kasvatada kergemas ja lõtvumas pinnases. Optimaalne pinnas selleks on segu, mis koosneb võrdsetest osadest leht-, turbamuld ja liiv (1: 1: 1). Võite kasutada ka valmis universaalset praimerit, mida saab osta kaubanduskeskustes. Parem istutada taim turbapinnasesse.\n- Maandumine. Istutamine toimub ettevalmistatud pinnases, mille saate ise ette valmistada või osta valmis kujul. Valige väike pott, kuna peperomia siseruumides on väike juurestik. Valime potti juurepalli alt. Seal peab olema hea drenaaž. Drenaažiks saab kasutada paisutatud savi. Lisage mulda perliiti või vermikuliiti - see vabastab pinnase. Istutame samal tasemel, kui taim istutuspotis oli. Täitke pinnas õrnalt ja lisage. Kastke taime kastmist ja vajadusel täitke muld.\n- siirdamine. Siirdamine viiakse läbi iga kahe aasta tagant. Parim aeg siirdamiseks on kevad. Või siirdame taime vastavalt vajadusele. Tavaliselt on see tingitud asjaolust, et taim on oma poti välja kasvanud. Selliste tegurite mõjul aeglustub kasv ja noored lehed tükeldatakse. Samuti on ümberistutamise põhjus see, kui taime juured väljuvad poti drenaažiava kaudu.\n- valgustus. Kõik sõltub selle toataime tüübist. igal tüübil on oma valgustuse nõuded. Kui toataim on lopsaka ja tumeda lehestikuga Peperomia - see talub osalist varju, kirevaid vorme -, on vaja rohkem valgustust. Valgus peaks olema ere ja hajutatud. Kui on otsese päikesevalguse oht, peaks teie toataim olema varjutatud. Talvel vajab Peperomia toataim lisavalgustust, vastasel juhul muutub taime leht väiksemaks ja kaotab värvi. Otsene päikesevalgus ja ere päike panevad taime lehed koheselt maha. valime ereda koha ja nii, et valgus oleks hajutatud.\n- temperatuur. See taim vajab mõõdukat temperatuurirežiimi. Suvine temperatuur ei tohiks ületada 24 kraadi ja talv ei tohiks langeda alla 16. Liiga kõrge temperatuur - mõjutab taime, kuna nad ei suuda soojust taluda. Optimaalne suvetemperatuur on tavaline toatemperatuur ruumis. Kuid talvel puhkamise ajal peaks temperatuur olema tavalisest madalam..\n- niiskus. Taime pihustamine on lubatud ainult siis, kui lehed pole õielised. Suurte lehtedega liike on kasulik niiske käsnaga pühkida. Enamikule peperoomiatest meeldib kõrge õhuniiskus, seetõttu on kõige parem paigutada need teiste troopiliste taimede kõrvale. Niiskuse suurendamiseks - kasutage paisutatud saviveega täidetud anumat. Sellisse konteinerisse saate panna potti koos taimega. Võib kasutada ka õhuniisutajaid.\n- kastmine. Kastmine peaks olema mõõdukas, eriti kevadel ja suvel. Talv on uinunud aeg ja kastmine peaks olema minimaalne. Ootame, et maakivimüür kuivaks. Kastmisel ei luba me pinnase tugevat niisutamist. Kui teie peperomia sordil või tüübil on lihavad lehed, on ajutine põud (kui mullapall kuivab) kasulik ega ole neile kahjulik. Kastme väikeselehelisi ja madalakasvulisi peperomiasid pidevalt ja mõõdukalt, välja arvatud talv - kastmine peaks olema minimaalne. Kastmisel tuleb olla ettevaatlik, et mitte seista seisvat niiskust, aga ka pinnast kuivada\n- ülemine riietus. Pealtöötlust viime läbi taime aktiivse kasvu ja arengu perioodil. See on periood märtsist augustini. Väetisi kasutatakse iga kahe nädala tagant. Võimalik ja parem on kasutada vedelaid mineraalväetisi, mis lisatakse kastmiseks vette. Väetise annust tuleks vähendada poole võrra kui juhistes. Teisisõnu, vähendame seda poole võrra. Söötmisvajaduse võivad kindlaks teha noored lehed, kui need hakkavad kahanema, siis on see märk sellest, et pole piisavalt toitu.\nTaime ostmisel vali tervislik taim. Mehaaniliste vigastuste või kahjurite või mitmesuguste haiguste kahjustuste jälgi ei tohiks olla.\n- paljundamine. Toalilled Peperomia levivad pistikute varre, harvemini lehtede ja seemnetega. Pistikute heaks juurdumiseks kasutame märga liiva. Lehe paljundamisel tuleks see kasta vette. Parim viis on pookimine. Kasutame apikaalseid pistikuid - emataimast lõigame suve alguses ka apikaalsed pistikud. Istutame potti ka mõned pistikud turba ja liiva seguga. Panime selle heledasse kohta ja säilitame temperatuurirežiimi 18 kraadi. Kuue nädala pärast, kui pistikud annavad juured, siirdame need ümber või istutame kavandatud pottidesse ja kompositsioonidesse.\nLehtpistikute abil paljundades lõikasime selleks taime küljest lõigatud lehe. Aretuse aeg on kevad või suve algus. Me võtame mitu pistikut, alati lehega. Potti saab istutada mitu pistikut. Istutamiseks võite kasutada liivaga segatud turvast. Istutame pistikud nii, et lehed ei puutuks üksteisega kokku. Panime taime säravasse kohta, hoides temperatuuri 18 kraadi juures. Kaitseme päikesekiirte eest. Parem on konteiner / pott katta kilemähisega pistikute või kotiga. See annab kasvuhooneefekti. 8 nädala pärast, kui ilmnevad kasvumärgid, saab kile või koti eemaldada. Niipea, kui juurestik on piisavalt arenenud ja täidab kogu mahuti või poti, saab peperoomiad siirdada püsivasse kohta. Parem on istutada mitu potti ühte potti..\nPeperomiad on haigustele vastupidavad, kuid kui kasvutingimusi rikutakse, võite silmitsi seista paljude probleemidega.\n- Kahjurid. Kahjureid ei mõjuta praktiliselt peamiselt hooldusega seotud probleemid, mille rikkumine põhjustab lehtede ja juurestiku mitmesuguseid haigusi.\n- Haigused. Lehed võivad kortsudes kuivada ja maha kukkuda - see on kõrge või madala temperatuuri tagajärg, aga ka siis, kui kuivatate taime mulda. liigse niiskuse ja rikkaliku kastmise korral muutub leht loid, see võib muutuda mustaks ja varred muutuda pehmeks. Samuti võib liigse niiskuse korral tekkida juureprobleeme. Juur mädaneb. Liigse väetise korral muutuvad lehed kollaseks ja võivad roostes täppidega kaetud olla..\nEbaõige kastmisega - peperomia lehed hakkavad tuhmuma - jälgime õiget kastmisrežiimi. Lase pinnal kuivada. Samuti võivad niiskuse puudumisega lehed närida. Selleks võite kasutada paisutatud savi ja veega kaubaalust. See parandab niiskust taime lähedal. Või kasutame niisutajat. Otsene päikesevalgus võib jätta lehtedele põletushaavu, mis põhjustab ka lehtede närbumist. Viige taim heledamasse kohta, kuid päikesevalguse eest kaitstult. Kas kasutame lisavalgustust või varjutame teie toataime päikesepaisteliste ilmadega.\nHea hooldusega - Peperomia hõbedane rõõmustab teid pikka aega.\nLisaks kõrgetele taimedele võib kasutada erinevaid sorte ja liike. Neid kasutatakse maakattena. Seega on pottide keskel kõrge taim ja neile on istutatud peperomia. Võite valida peperoomiate erinevaid sorte ja tüüpe. Korjamine vastavalt värviskeemile, peamise taime täiendamine või roheliste varjutamine, peperomia mitmekesised sordid.\nSaate luua sama tüüpi kompositsiooni, kasutades erinevaid peperomia sorte. Peperomia hõbedane on väga atraktiivne ja tagasihoidlik taim. See kuulub dekoratiivsete lehtpuutaimede hulka tänu värvikale ja ebatavalisele lehestikule..\nSee tüüp on väga atraktiivne koos teiste peperomia tüüpidega, hästi sobivad kortsulised peperomia ja steriilne peperomia - need täiendavad hõbedase peperomia ilu. Edu sulle.\nKui kahtlete oma kodu jaoks taime valimisel, veenab lai valik, ebaharilik välimus ja tagasihoidlikkus kedagi - vajate peperomiat. Igihaljad põõsased taimed (neid on rohkem kui 950 liiki), mis pole isegi üksteisega sarnased.\nLõuna-Ameerika troopikast pärit päritolu tõttu kasvab eksootiline välimus maksimaalselt 50 cm-ni.Peperomia taim - epifüüt, mis paikneb erineva kõrgusega kroonides, toitub pinnasest ja imab sademete ja niiske õhuga vett.\nArvukad luksuslikud lehed erinevad tiheduse poolest, justkui kaetud vahaga, neil on ilusad veenid. Lehe kuju on olenevalt liigist täiesti erinev: väikesest ja südamekujulisest kuni gofreeritud ja lihav. Värvus on ka helerohelisest kuldseks, täppide ja triipudega. Enamasti lilled silindrikujuliste õisikute kujul.\nLisaks imelisele esteetikale on tüsistusteta hooldusel ka ravivaid omadusi (parandab seedimist, avaldab soodsat mõju sapipõiele jne), võimsat energiat (aura) pereprobleemide silumiseks.\nNimi on tõlgitud kreeka keelest kui "mingi pipar". Taim on pipra sugulane, kui lehte hõõruda, põhjustab aroom maitsvat sensatsiooni...\nKõik peperomia tüübid ei vaja palju hoolt.\nOptimaalne on valida ida- või lääneaknad. Talvel on parem teha taustvalgustust, paigaldades fütolambi 0,5 m kaugusele. Päevavalgustund on tavaliselt umbes 8 tundi.\nTähtis! Peperomiale ei meeldi mustandid, te ei saa taimi välja viia. Temperatuur soojal ajal + 20-22o С ja külma ilmaga + 18-20o С.\nLillede hooldamise lihtsad juhised:\nTroopikas elades armastab taim sooja ilmaga vett, sügise ja külma ilmaga vähenda kastmist.\nVee temperatuur peaks olema õhust paar kraadi soojem.\nKui õhk on väga kuiv, on õhukeste vartega esindajatel raskem ellu jääda. Lihakatel lehtedel ja vartel on piisavalt varusid.\nPihustamine meeldib kõigile peperomia tüüpidele, välja arvatud hall- ja ümaralehised, selline protseduur on neile vastunäidustatud. Seejärel pange vesi selle kõrvale klaasi, et taim kuumust leevendada.\nNõuanne! Liigse niiskuse tõttu võib lehestik mureneda või mustaks muutuda! Sel juhul lõpetage kastmine 7-8 päeva jooksul, et pinnas täielikult kuivaks..\nNoor põõsas tuleb siirdada igal aastal, täiskasvanud taim (alates 3-aastasest) - iga 2 aasta tagant. Valige 1,5-kordse vana istutamiseks uus konteiner.\nMuld vajab viljakat, pehmet, põhja tuleb panna drenaaž.\nKui taim on väikeste õrnade lehtedega, katke muld sphagnum-samblaga.\nLisaks talvele tuleks taime sööta kompleksväetistega 2 korda kuus.\nLillekaupmehi hämmastab aretusmeetodite arv:\nVõite valida ükskõik millise. Lihtsaim on kohev põõsas kevadel tükeldada.\nKa väikese varrega lehte on lihtne liivapotis istutada. See vajab mini-kasvuhoonet (katta kilekottiga). See kiirendab lehe juurdumist..\nKodu jaoks on kõige populaarsemad ja kõige ilusamad, ebaharilike lehtede ja õitega järgmised eksemplarid:\nP. kortsus - šikka põõsaga gofreeritud Burgundia lehed on uskumatult ilusad. Lilled valgete spikelettide kujul.\nP. Rosso on haruldane läikivate piklike teravate lehtedega taim, mille põhi on punakas.\nP. Caperata Lilian - kaunid väikeste valgete liiliate õitega varred, mida ümbritsevad südamekujulised gofreeritud lehtede armeeringud.\nParemaid eristavad lihavad lehed ja võrsed:\nP. Clusielistnaya - sellel on suured kolmevärvilised lehed (valge-rohelise-punasega) kuni 15 cm.Lühikesed petioles loovad erksa lehestikuga väga lopsaka korgi. Ebatavalise lehestiku jaoks on vajalik kõrge mullaviljakus.\nP. arbuus - elegantne taim, värvuselt sarnaneb triibuline arbuus. Lehtede kuju on munajas kuni 8 cm, varred on punased. Looduses kuni 12 cm kõrgune taimkate katab troopika pinnase.\nP. magnoolialehine - kuni 35 cm pikkuste punaste kõrgete vartega, eemalt omandab see sinised ja punakad värvid. Suured ovaalse kujuga lehed kuni 15 cm.Paistab nutikat.\nP. tuhmleht - paksud, ümarad läikivad lehed. Need võivad olla rikkalikud rohelised varjundid või kuldsete täppidega. Kevadel tihedad lilled spikelettide kujul.\nP. Ferreira - mahlakad (lehtede veevarud), kastmist tundlikumad, kardavad seisvat vett, on kohe haige.\nP. pugemine - troopikast pärit epifüüt, toitub teistest taimedest, millel ta kasvab. Mõnikord tavaliste või kirevate lehtedega.\nP. pugemine - ümmarguste väikeste lehtedega kuni 1 cm punakastel vartel. Lehtede värvus on rohekas, pronksi ja muude täppidega.\nTunnustatud on ühised lemmikud\nPeperomia kortsus (gofreeritud Burgundia lehtedega põõsas);\nLopsaka põõsa kohal ebatavaliste õisikutega P. Lillian.\nKõik liigid pole kapriissed, seetõttu sobivad nende ilu ja iseloom nii algajatele lillekasvatajatele..\nAllpool olev foto näitab selliseid erinevaid 100 tüüpi peperomiat.\nPeperomias on üle 900 taimeliigi, millest mõned on mitmeaastased, teised üheaastased. Ja kodus saab kasvatada ainult 50 peperomia tüüpi. Siseruumides esinevad peperomia tüübid hõlmavad ampeloosseid, põõsaseid ja mahlakaid taimevorme. Lill ei ole lillekaupmeeste seas veel eriti levinud, kuid tänu kompaktsele suurusele, mida on mugav korteris kasvatada, ja tagasihoidlikule käitumisele on see väga kiiresti populaarsust kogumas..\nPeperomia hoidmise tingimused\nPeperomia on troopiline taim, seetõttu peate peperomia kodus hoidmise tingimuste valimisel meeles pidama lille päritolu.\nPeperomia jaoks vajalik valgustus sõltub konkreetse liigi lehtede värvist. Kirevad lehed armastavad eredat päikesevalgust, sellisel taimel on koht lõunapoolsel aknalaual. Kuid te ei tohiks suvel suvel taime avamaale viia, kuna lehed võivad põletada. Roheliste lehtedega peperomia talub rahulikult osalist varju, põhjapoolsele aknalauale on see neile hea. Kui majas pole ühtegi päikese poolt kaetud kohta, ehitage taime ja klaasi vahele väike paberikardin..\nPeperomia jaoks ei ole vaja õhutemperatuuri kunstlikult tõsta ega alandada, see tundub suurepäraselt toatemperatuuril 22–24 kraadi. Kuid taim ei talu mustandit, pidage seda meeles, kui avate talvel ventilatsiooni akna. Hoidke mullatemperatuuri peperomia korral + 19-20 kraadi piires: taimejuured on liiga õhukesed ja külmuvad kergesti.\nNiiskus peperomiaga ruumis on nii oluline kui ka mitte eriti oluline. Fakt on see, et taim areneb kuivas õhus, kuid õitsemise ja lehtede ilusa läike saamiseks vajab lill regulaarset pihustamist. Samal ajal on oluline meeles pidada, et mõned liigid (näiteks hallipäine peperomia) haigestuvad pritsimisest.\nPeperomia hooldus koosneb tavapärastest protseduuridest: jootmine, söötmine ja siirdamine. Kastke peperomiat säästlikult, see taim ei karda niiskuse puudust kui niiskust. Pidevalt niiskes substraadis olevad juured hakkavad mädanema, lehed muutuvad mustaks ja kukuvad maha. Kui märkate taimel esimesi vettinemise märke, katkestage jootmine nädalaks, kuni muld on täiesti kuiv. Sööda peperomiat ainult kevad-suveperioodil, kasutage sukulentide jaoks mineraalväetist, vähendage kindlasti juhistes näidatud annust 2 korda. Kandke väetisi mitte rohkem kui 1 kord 3 nädala jooksul. Kuni kolmeaastaseks saamiseni vähendage siirdatavat peperomiat igal aastal, kolmeaastaseks saamisel vähendage siirdamiste sagedust ühele korrale 2 aasta jooksul. Poti sügavus peperomia jaoks pole oluline, juured pole väga pikad, kuid vali poti laius 1,5 korda rohkem kui eelmisel korral. Ärge unustage kvaliteetset drenaažikihti ja valige ka peperomia jaoks sobiv pinnas: kerge, niiskust ja õhku läbilaskev.\nPeperomia paljunemiseks on kolm peamist viisi, aednik saab valida ainult enda jaoks mugavama.\nPeperomia paljundamine seemnetega. Selle meetodi keerukus seisneb poes ostetud seemnete kvaliteeditagatiste puudumises. Ülejäänud osas ei erine peperomia seemnete istutamine tavapärasest protseduurist. Asetage seemned leht-mulla ja liiva segusse, valage palmi või kurnaga nii, et vesi ei peseks mulla veega välja. Katke seemnekarbid klaasiga ja asetage sooja ruumi, hoidke õhutemperatuuri vähemalt 27 kraadi. Pärast kahe lehe ilmumist sukeldage peperomia eraldi pottidesse.\nPeperomia paljundamine pistikute abil. Peperomia pookimiseks vajate taime apikaalset protsessi. Edasiseks arendamiseks kontrollige, kas sellel on mitu sõlme. Juurdumiseks asetage pistikud klaasi vette, kuu aja pärast siirdage taim uude potti.\nPeperomia paljundamine lehest. Selle meetodi jaoks võtke mõned uhiuus noored lehed ja asetage need turba ja liiva niiskesse substraati. Katke istutus kilemähisega või klaaspurgiga. Kümnendal päeval ilmuvad juured, kuu aja pärast on seemik valmis siirdamiseks püsipotti.\nKasvav peperomia kodus ei kaunista mitte ainult teie koduaeda. Taim eraldab keskkonda fütontsiide, mis võitlevad edukalt patogeensete bakterite vastu, mis parandab pere heaolu.\nTaim peperomia (Peperomia) on Pepperite perekonna liige. Tänapäeval on teada rohkem kui tuhat sellesse perekonda kuuluvat liiki, looduses leidub neid Ameerika troopilises vööndis. Selle perekonna nimi pärineb kreeka sõnadest "peperi" ja "homois", mis vastavalt tõlgivad - "pipar" ja "meeldib".\nPeperomia on alam- ja igihaljas mitmeaastane ja üheaastane rohi. Sellisel taimel on paksud varred, samas kui vastupidised tihedad nahkjad lehtplaadid kasvavad kogu pikkuses. Peperomiat kasvatatakse dekoratiivse lehttaimena, hoolimata asjaolust, et õitsemise ajal moodustuvad selles väikesed lilled. Seda kasvatatakse kodus, kuid see võib ka aia krundi kaunistada, kui loote sellele sobivad tingimused. Mõnda liiki eristab mitte ainult tähelepanuväärne lehestik, vaid ka dekoratiivne õitsemine, kuid need õitsevad ainult lühikese päevavalgustunniga. Mõnda liiki kasvatatakse ampeloossete taimedena. Peperomiat kasutatakse sageli lilleseadete loomiseks..\nÕitsema. Peperomiat kasvatatakse dekoratiivse lehetaimena.\nValgustus. Vajab palju eredat ümbritsevat valgust. Mitmekesised vormid nõuavad valgustust võrreldes roheliste lehtedega.\nTemperatuuri tingimused. Kevad-suveperioodil - kuni 22 kraadi ja talvel - umbes 17-18 kraadi.\nKastmine. Kasvuperioodil peaks kastmine olema rikkalik. Külma ilmaga on kastmist vähe ja harva, kuid potis oleva maa klommil on võimatu lubada kuivada.\nÕhuniiskus. Lill kasvab hästi, kui õhuruum on eluruumidele tüüpiline. Kuid kuumadel suvepäevadel tuleb põõsast hommikul või õhtul niisutada pritsimispudeliga..\nVäetis. Pealmine kaste toimub kevad-suveperioodil kaks korda kuus, selleks kasutatakse dekoratiivsete lehttaimede jaoks mineraalset kompleksväetist..\nPuhkeperiood. Ei hääldata.\nÜlekanne. Kuni taim on 3-aastane, tuleb seda regulaarselt igal aastal ümber istutada. Seda protseduuri tehakse küpsematele põõsastele kord kahe aasta jooksul..\nPinnasegu. See peaks hõlmama liiva, turvast, huumust ja lehtmulda..\nKahjulikud putukad. Spider-lestad, tripid, ulatuslikud putukad, söögipulgad ja nematoodid.\nHaigused. Ebaõige hoolduse või ebasobivate tingimuste korral võib taim varre mädaneda, lehestiku maha kukkuda või kaotab dekoratiivse mõju.\nKoduhooldus peperomia korral\nKodus kasvatatud peperomia vajab palju eredat valgust, kuid see peab olema hajutatud. Hoidke lehestikku otsese päikesevalguse eest. Kui põõsas on lõunaaknal, siis on valgus hajutatud kerge kardina või paberilehtedega ja selle saab paigutada ka ruumi tagaossa. Kui põõsas on lääne- või idapoolse orientatsiooni aknalaual, siis ei pea te seda varjutama. Kui peperoomia koht leiti ainult põhjaaknast, tuleb seda valgustada luminofoorlampidega. Pange tähele, et kirevad vormid vajavad rohkem valgust, rohelised lehed on aga varju taluvad. Talvel vajab taim ka palju valgust..\nTemperatuur peaks olema aasta läbi keskmine. Kevadel ja suvel on optimaalne õhutemperatuur umbes 22 kraadi. Talvel võib temperatuuri alandada 20 kraadini, kuid kui see langeb alla 16 kraadi, võib lill haigestuda. Samuti tuleb märkida, et ainult mõnda tüüpi taimi saab sooja aastaajal värske õhu kätte viia. Seetõttu on parem lille kodus hoida aastaringselt, sest mustandid võivad selle hävitada..\nKasvuperioodil peaks kastmine olema rikkalik, samas kui vesi on pehme, hästi asustatud, mis peaks olema toatemperatuurist pisut soojem. Külma aastaajal peaks kastmist olema hõredalt ja vähe, samas tuleb meeles pidada, et see taim talub mullasegu ületalvimist palju lihtsamalt kui seisva vedelikuga. Liiga sagedase ja rikkaliku kastmisega võib juurestikule ilmneda mädanik. Kui täheldatakse lehestiku närbumist ja lendamist, on see märk sellest, et taimel pole piisavalt niiskust..\nSiseruumides kasvatatud peperomia ei vaja erilist õhuniiskust. Siiski tuleb märkida, et lill reageerib regulaarsele pihustamisele positiivselt. Eriti kasulik on lehestiku niisutamine pihustist suvekuudel..\nPeperomiat söödetakse toataimede mineraalse kompleksväetisega. Kevadel, suvel ja sügisel toimub söötmine kaks korda kuus ja külmal aastaajal - üks kord iga 4 nädala järel.\nSelleks, et põõsas oleks hargnenud ja lopsakas, on vaja regulaarselt näppida selle varte tippu.\nPeperomia kasvatamiseks kasutatakse mitte eriti suurt mahutavust, samas kui iga uus pott peaks olema eelmisest 20-30 mm suurem. Poti põhjas on tellistest või paisutatud savitükkidest tehtud hea drenaažikiht, mis kaetakse ülalt mulla seguga, mis koosneb turbast, liivast, leht- ja huumuse mullast (1: 1: 2: 1). Enne põõsa 3-aastaseks saamist tuleks siirdamine läbi viia igal aastal. Vanemate isendite suhtes rakendatakse sellist protseduuri harvemini või pigem iga paari aasta tagant..\nSeemnete külvamine toimub märtsis või aprillis. Selleks kasutage konteinereid, mis on täidetud substraadiga, mis koosneb lehtpinnast ja liivast (1: 1). Seemnete külvamisel jootakse substraati peene kurna või pihustuspudeli abil. Ülaltpoolt kaetakse kauss kile või klaasiga ja viiakse sooja kohta (umbes 25 kraadi). Tagage põllukultuuride süsteemne ventilatsioon, samuti mulla segu pinna õigeaegne niisutamine. Pärast teise tõelise leheplaadi moodustumist ilmunud seemikutes tuleb need lõigata kasti, mis on täidetud sama mullaseguga, samal ajal kui taimede vahel peab olema 20 mm vahemaa. Andke seemikutele palju eredat valgust, kuid kaitske neid otsese päikesevalguse eest. Päevavalgustund peaks olema pikk. Pärast põõsaste tugevnemist ja kasvamist istutatakse need eraldi pottidesse, läbimõõduga umbes 70 mm. Mahuti põhjas on tehtud hea drenaažikiht ja istutamiseks kasutatakse mullasegu, mis sisaldab turvast, liiva, mätas ja lehtmulda (2: 1: 1: 2). Siis hakkavad nad põõsaste eest hoolitsema samamoodi nagu täiskasvanute peperomia korral..\nPaljundamiseks võib kasutada nii tipulisi kui ka tüve pistikuid. Nende juurdumiseks võtke substraat, mis koosneb turbast, liivast ja huumusest (1: 1: 1). Käepidemel peaks olema 1-3 sõlme (sõltuvalt internode pikkusest). Juurdumiseks võib pistikud panna veega nõusse või istutada mullasegusse. Substraati istutatud pistikud kaetakse ülalt klaasiga ja viiakse sooja kohta (umbes 25 kraadi). Juurdumine võtab umbes neli nädalat. Juurdunud pistikud istutatakse eraldi pottidesse ja hooldatakse täiskasvanud peperoomiatena.\nValige põõsalt täiesti tervislik, kahjustamata lehtplaat ja lõigake see ära väga terava noa või teraga. Ta peab jätma lühikese lehekese. Juurdumiseks istutatakse see sphagnum sammal või liiva ja turba substraati, selle võib panna ka veeklaasi, mis asendatakse regulaarselt (üks kord iga 1-2 päeva järel) värske veega. Juurdumisprotsessi kiirendamiseks pannakse leht mini kasvuhoonesse. 20-30 päeva pärast peab leht andma juuri, mille järel see istutatakse potti, läbimõõduga 70 mm. Pärast põõsa tugevnemist hakkavad nad selle eest hoolitsema nagu täiskasvanud taim.\nSel juhul vajate tugevalt võsastunud täiskasvanud põõsast. Kevadel siirdamise ajal jaguneb see 2 või 3 osaks. Seda tuleb teha väga ettevaatlikult, püüdes mitte vigastada taime juurtesüsteemi. Pinnasegu kasutatakse samamoodi nagu siirdamise ajal (vt eespool). Pott võetakse tavalisest väiksemaks ja selle põhjas tuleb teha hea drenaažikiht.\nTubade peperomiaga sobimatu hoolduse korral võivad tekkida mitmesugused probleemid, näiteks:\nLendavad lehestiku ümber. Kõige sagedamini varjab põõsas lehestikku, kui potis olev maa on kuivanud või kui toas on väga külm.\nLeheterade pealsed ja servad muutuvad pruuniks. See on tingitud asjaolust, et ruumis langes temperatuur järsult või täheldati selle langust. See võib juhtuda ka mustandi tõttu..\nMädanik on ilmunud lehestikule ja võrsetele. See on tingitud vedeliku regulaarsest stagnatsioonist juurtesüsteemis. Sümptomid avalduvad kõige aktiivsemalt, kui põõsas on külmas (alla 16 kraadi) ja see on pidevalt vesine.\nLehestik turjab ja variseb. Vältige põõsas otsest päikesevalgust. Kui lill seisab lõunapoolsel aknalaual, võib selle leheplaatide pinnale tekkida ka põletus..\nKahjulikud putukad. Kui lille ei hoolitseta õigesti, võivad selle külge asuda trüpsid, ulatuslikud putukad, puugid, nematoodid ja söögipulgad..\nFotode ja nimedega peperomia tüübid\nAlgselt Ecuadorist esindavad seda liiki rohttaimed mitmeaastased taimed. Tumepunane sirge karvane vars on vertikaalne. Lehtterade petioles pikkus on umbes 10 mm. Alternatiivsed ümarad lehed on roheliseks värvitud. Lehtplaadi esipinnal, põhjast ülespoole, on 5–7 rohekat veen. Erinevates sortides võib lehestik olla nii läikiv kui ka kaetud lühikeste karvadega. Õitsemise ajal kasvavad okaste õites okste tippudel või lehtede siinustest spikeletiõied, mille pikkus on umbes 70 mm.\nLooduses leidub seda mitmeaastast ürti Venezuela troopilistes metsades. Tihedad istmelised petiolaat-vaheldumisi lehtplaadid on tumeroheline, kerge punakasvarjundiga. Lehtede pikkus on umbes 15 sentimeetrit ja laius kuni 8 sentimeetrit, nende serv on lilla, põhi on kiilukujuline ja ülemine osa on enamasti nüri.\nVariegatat on mitmesuguseid, selle lehed pole eriti tihedad ja mitmekesise värvusega. Plaadi serv on kahvatupunane, keskele lähemal muutub leht kollaseks ja veeni lähedal tumeroheline. Looduslikes tingimustes seda sorti ei esine..\nPeperomia punakas (Peperomia rubella)\nSee liik on rohttaimne mitmeaastane hargnenud taim õhukeste punaste vartega. Varre väike ovaalne-piklik lehestik paikneb neljas tükis vastasküljel, esikülg on roheline ja tagumine - punane. Vaade on väga dekoratiivne.\nPeperomia mitmeharuline (Peperomia maculosa)\nSee taim on pärit Lõuna-Ameerika troopiliste laiuste mägimetsadest. Liiki esindavad rohttaimed mitmeaastased taimed. Roheliste varte pinnal on palju pruune täppe. Läikivad pikad munajas lehed kasvavad juurtest, nende pikkus on umbes 20 sentimeetrit ja need on värvitud tumerohelises varjus valgete veenidega. Pikad õisikud on pruuni värvi.\nPeperomia marmor (Peperomia marmorata)\nLooduses leitakse liik Brasiilias, seda esindab madal rohttaim mitmeaastane taim, moodustades lopsaka põõsa. Ümarad südamekujulised rohelised lehtplaadid on kaunistatud kahvatupruunide veenidega, mis ulatuvad lehe põhjast ja on suunatud lehe ülaosa poole..\nPeperomia roomav (Peperomia serpens)\nSelline epifüütiline mitmeaastane taim on levinud Ameerika mandri troopiliste laiuskraadide soostunud metsades. Selle varred on vertikaalsed, rippuvad või lamavad. Lehtlehe kuju on lapik-ovaalne, selle põhjas on südamekujuline sälk. Vahelduva lehestiku värv võib olla kirev või roheline. Liiki kasvatatakse ampeloosena.\nPeperomia meeldiv (Peperomia blanda)\nLooduses leidub liike Lõuna-Ameerika troopiliste laiuste metsades. Seda esindavad epifüütilised mitmeaastased taimed. Varred on tihedalt karvadega kaetud. Ovaalsed väikesed lehtplaadid on varre küljes paigutatud 3 või 4 tükki, nende laius on umbes 15 mm ja pikkus kuni 40 mm. Plaadi tagaosa on punane ja esikülg roheline.\nHall peperomia (Peperomia incana)\nLooduses leitakse liik Brasiilias. Seda esindavad rohttaimed mitmeaastased taimed või poolpõõsad, mille kõrgus on umbes pool meetrit. Varred on tihedalt karvadega kaetud. Tihedad rohelised leheplaadid on tipu poole veidi kitsamad ja ümara kujuga, läbimõõduga ulatuvad kuni 50 mm, pind on kaetud valgete karvadega.\nPeperomia hõbe (Peperomia argyreia)\nLooduses leidub liike Brasiilias ja Venezuelas. Seda esindavad maapealsed mitmeaastased või varreta epifüütilised taimed. Lehestiku petioles ulatub umbes 100 mm pikkuseks, nad kasvavad juurest ja on värvitud punaseks. Paljastel, lihakatel ja tihedatel lehtplaatidel on 7-9 rohelist veen, mille vahel on valkjad triibud.\nPeperomia kortsus (Peperomia caperata)\nSelle liigi kodumaa on Brasiilia. Põõsa kõrgus on ainult umbes 10 sentimeetrit. Petiolaatlehed, justkui rosett, kasvavad juurest. Nende soonikkoes on roosakas. Plaat on kaetud paljude veenidega, mis on õmbluse pinnale tugevalt kumerad ja esiosa nõgusad. Lehestik on roheline ja veenid pruunid. Õitsemise ajal, mida täheldatakse suvel, kasvavad valged oravad. Seda liiki kasvatatakse nii õistaimena kui ka dekoratiivse lehttaimena..\nLooduses leidub liike Lõuna-Ameerika troopilistel laiustel. Selline rohttaim mitmeaastane võib kasvada nii puudel kui ka maapinnal. Varte pinnal on pubesents. Tihedad, lihavad petiolaadist vaheldumisi lehed on tumerohelised ja munakujulised (laienevad lehe ülaosa poole ja ahenevad aluse poole). Lehestik on umbes 8–12 sentimeetrit pikk ja kuni 4–5 sentimeetrit lai. Lillekasvatajad kasvatavad paljusid sorte ja vorme..\nMeeliülendav peperomia: kuidas lille eest hoolitseda\nVene kodustest amatöörlillekasvatajatest teatakse peperomiat endiselt vähe. Kuid taim kogub pidevalt populaarsust. Erineva kuju ja varjundiga lehed ei jää märkamatuks ka kõige suuremas toataimede kollektsioonis. Lille lisaeelisteks on kompaktsus (isegi vähendavus) ja vähenõudlik hooldus. Ja peperoomiate jaoks mugavate tingimuste loomine on väga lihtne..\nMahedate omadustega pipra ronimissuhe\nPeperomia on perekond, mis kuulub piparperekonda (Piperaceae). Need on peamiselt mitmeaastased põõsad, kuid on ka rohttaimi. Mõlemal on sukulentide omadused. Perekond võib kiidelda väga ulatusliku esindatusega. Erinevate allikate kohaselt on looduses 800–1000 peperomia liiki. Siiani on umbes 50 tänapäevaste korterite tingimustega edukalt kohanenud..\nIsegi oma looduslikus elupaigas on peperomia kompaktne ja vähene.\nTaime nimi on tingitud selle välimusest. Kreeka keeles tõlgituna tähendab "peperi" "pipart", omos - "sarnast, sarnast". Lehe lõikamisel levib iseloomulik lõhn kogu ruumis..\nFeng Shui õpetuste toetajad on omaks võtnud ameeriklaste hüüdnime peperomia ("sõbralik pere") ja soovitavad, et noorpaarid või perekonnad, kelle liikmed pole sageli nõus ja ei suuda kokkuleppele jõuda, omandaksid kindlasti vähemalt ühe taime. Lill aitab neil üksteisega "harjuda" ja konflikte siluda, neelates negatiivsust ja levitades "tuju", mis põhjustavad head tuju.\nPeperomiasid leidub peaaegu kõigis vihmametsades. Eriti palju neid leidub Lõuna- ja Kesk-Ameerikas, Kagu-Aasias, Indias. Džungli varikatuse all võib peperomia eksisteerida nii tavalise taimena, mis saab toitu mullast, kui ka epifüüdina, juurides puutüvedel.\nPeperomiani võimet säilitada niiskust ja toitaineid (kõigile sukulentidele omane kvaliteet) näitavad mahlased, lihavad varred ja paksud tihedad lehed. Mõnes sordis on lehtede vaheline kaugus minimaalne - varred on sõna otseses mõttes nende külge kinni jäänud, taim ise sarnaneb rosettidega.\nLehtede kuju on olenevalt liigist oluliselt erinev (need on peaaegu ümarad, munajad, südamekujulised, lantselaatsed, kuid alati terved ja lühikese lehekesega). Norm on pehme lühike serv mõlemal või ühel küljel, "kortsus". Kuid enamikul peperoomidel on siledad, läikivad lehed. Isegi tavaline lehtplaat tundub väga elegantne, rääkimata sortidest, millel on mitmesugused mustrid täppide, triipude, löökide kujul.\nPalett on väga rikkalik - lisaks tavapärasele rohelisele värvile võivad lehed olla pruunikad, kuldsed, hõbedased, oliivirohelised, tumedad smaragdid.\nNad hindavad peperomiat eredalt mustriliste lehtede eest\nPeperomia õitseb sageli, isegi kodus, kuid see nähtus põhjustab lillekasvatajatel, eriti algajatel, sageli ärevust. Tema lilled on täiesti erinevad sellest, mida enamik inimesi lilledega seostab. Need on väga väikesed, kogutud õhukestesse valkjatesse kõveratesse kammidesse, sarnaselt hiire sabadega, kroonleht puudub. Tervislik täiskasvanud taim annab korraga 12–15 õisikut. Kui te ei tea täpselt, mis see on, on täiesti võimalik kahtlustada mingisugust eksootilist haigust, mille ajaloolisel kodumaal lill korjab..\nPeperomia õitsemine on üsna ebatavaline vaatepilt\n1,5-2 kuu pärast kaetakse kõrv väikseimate kuivade pallidega. Küpsed puuviljad eraldatakse sellest kerge puudutusega.\nOptimaalsetes tingimustes võib õitsemine kesta peaaegu kogu aasta. Peperomia ei vaja puhkeperioodi.\nSee näeb välja nagu pleekinud peperomia\nTaim on kompaktne, isegi väheoluline. Kõrgeimad peperoomiad ei kasva üle 60 cm, keskmiselt 35–40 cm.\nLill näeb suurepäraselt välja akvaariumites ja pudeliaedades.\nPeperomiaga ei saa kiidelda kasvukiirusega (umbes 15 cm aastas). Esiteks on see püstine põõsas. Varre pikenedes hakkavad varred langema. Kui te ei pügata, ripuvad allpool asuvad vanad võrsed poti servadest vabalt üles ja noored kleepuvad konteineri keskelt üles ja külgedele..\nPeperomia pole mitte ainult ilus, vaid ka kasulik. Teaduslikult on tõestatud, et see eritab fütotsiide, mis hävitavad patogeenseid baktereid (streptokokid, stafülokokid, sartsiinid). Nende sisaldus õhus väheneb 45–70%. Mitmed toas olevad taime potid on suurepärane nohu ennetamine. Võite neid lasteaeda panna - peperomia ei ole mürgine. On veel tõendeid selle kohta, et sellel on positiivne mõju seedesüsteemile ja sapipõiele..\nSordid, mis on amatöörlillekasvatajate seas populaarsed: clusielle, magnoolia, tuim jt\nPeaaegu kõik siseruumides lillekasvatuses leiduvad peperoomiad on loodusliku päritoluga. Kasvatajad pole seda taime veel tõsiselt võtnud. Populaarseim:\nSametine (velutina). Lehtplaadi all on peedikasvärvi ja sile, ülal on sametine (välja arvatud veenid) ja erkroheline. Veenid on esile tõstetud salat-hõbedase või roheka tooniga.\nClusiaefolia (dusiaefolia). Perekonna üks suuremaid esindajaid - umbes 50 cm kõrgune. Lehed 12–15 cm pikad, puudutusega sitked, peaaegu „puust“, rohelised, punakas varjund ja lilla äär. Seal on tõuarest Variegata - oliivi-, koore- või punakaskollased veenid ja tumelilla piir.\nHõbe (argyreia) või Sanders (sandersii). Madal (kuni 30 cm), intensiivselt hargnev põõsas. Lehed on paigutatud väga sageli, justkui rosett. Petioles on pikad - umbes 10 cm ja kinnituvad mitte leheplaadi serva külge, vaid peaaegu selle keskele. Valguses on märgatav kerge "pärlmutter" sära.\nKahanenud või kortsus (Peperomia caperata). Maksimaalne kõrgus on 10–12 m. Lehe pikkus ei ületa 3 cm. Õitsemisel on teatav dekoratiivne väärtus - arvukad lumivalged oravarred näevad tumeda roheluse taustal suurejoonelisena.\nPereskiaefolia. Lehed umbes 5 cm pikad, elliptilised, teravatipulised, väga tihedad.\nMagnoolialehised (magnoliaefolia). Põõsas umbes 40 cm kõrgune, intensiivselt hargnev. Lehtede kuju on väga mitmekesine - peaaegu korrapärastest ringidest kuni otstega teravate piklike ellipside või labidateni. Valikhübriidi Variegata eristab muster ebakorrapäraste kollakate, hõbevalgete ja kreemikate täppide kujul..\nTuhmlehine (obtusifolia). See on väga sarnane magnoolialehega peperomiaga, neid saavad eristada ainult botaanika valdkonna spetsialistid, kes eristavad põõsast, mis on maapinnale pisut rohkem surutud, vähem lehestikku ja ümarama kujuga. Aretushübriidid - Alba (piimjas rohelised või kreemikad lehed), Albo-variegata (leheplaadi hele oliivikesk ja selle ümber ebakorrapärase kujuga kreemikoht).\nVääneline (vertikaalne). Väga lühikesed ja lihavad varred; leherootsud puuduvad peaaegu üldse. Oliivivärvi lehe pikkus ei ületa 2 cm. Taime välimus võib olenevalt keskkonnatingimustest oluliselt erineda. Mida suurem on õhuniiskus, seda suuremad on intervallid lehtede vahel, nad ise on suuremad ja serv väiksem.\nÜmaralehine (rotundifolia). Väga õhukesed (mitte rohkem kui 1–2 mm) tellisevärvi varred on kohe tuimaks, nii et taim levib mööda maad. Lehed on väikesed (läbimõõduga 0,5–0,7 cm), peaaegu ümarad. Noorte lehtede serv kaob vanusega.\nMitmeharuline (polübotrüüa). Rohttaim, vaevalt oksad. Suured lehed (8-10 cm), munakujulised.\nÕrn või meeldiv (blanda). Umbes 35 cm kõrgused varred praktiliselt ei hargne. Lehed, millel on muster lillade laikude kujul, langevad ja piirnevad rohelise taustaga, mis vanusega kaob.\nTäpiline või mitme täpiline (makuloos). Lehed on väga tumedad, allpool, vastupidi - kahvatu salat. Õisikute tüüp on ebatüüpiline - need jõuavad 45-50 cm kõrgusele, värvitud tumepruuni värviga.\nHall-hõbe (griseo-argentea). Lehed moodustavad maapinnal asetsevaid rosette, hõbehalli või helerohelist, millel on metallik läige. Valikhübriid - peaaegu mustade lehtedega Blackie või Nigra.\nPeperomia Fraser või Fraser (fraseri) või reseda (resedaeflora). Altpoolt lehed "kõverduvad" rosettideks, ülevalt suurenevad nende vahelised intervallid. Õisikud on üsna ilusad - lilled kogutakse lumivalgetesse panikutesse, mis koosnevad üksikutest õhukestest spikelettidest (natuke nagu mignonette). Seal on isegi lõhn.\nPunakas (punetised). Varred on õhukesed, rippuvad, punakasvarjundiga, lehtedel on allpool sama varju. Nad on väga väikesed.\nRoomav (maod). Sobib hästi ampli kasvatamiseks.\nHallikas (incana). Üsna pikk põõsas, tihedalt karvane ja valge "uinak".\nPeperomia Rosso (rosso). Lehed on tugevalt piklikud ja sobivad tihedalt üksteisega, moodustades midagi, mis näeb välja nagu lilled või tähed. Liik põhimõtteliselt ei õitse.\nPeperomia õnnelik uba. Lehed on oma kujuga sarnased kaunvilja kaunad - see on nime põhjus. Need on üsna õhukesed, ei ulatu täielikult lahti. Põõsas umbes 15-20 cm kõrgune.\nAlasti või uimased (glabella). Varred on väga õhukesed, roosaka varjundiga. Lehed mitte üle 5 cm pikad, peaaegu ümarad.\nMarmor (marmorata). Muster jäljendab marmoril olevaid veenisid. Suurimad lehed asuvad servades ja allpool pikematel petioles. Puksi keskel on need palju väiksemad..\nKuldne leht (aurea). Ülevalt meenutab leheplaat mosaiiki, mis on valmistatud tumerohelistest, kollakatest ja kuldsetest klaasitükkidest.\nPeperomia Foster (tugiana). Muster kordab veenid heleroheliselt.\nPeperomia Caperata Lillian (caperata Lillian). Lumivalged õisikud on nagu grammofoni või liilia kell.\nPildigalerii: võrsunud, ümaralehised ja muud erineva lehekuju ja värviga kodused liigid Peperomia Caperata Lillian\nMõnikord võite lillepoodides näha midagi, mida nimetatakse "peperomia seguks". See ei ole mingi eriline sort, vaid mitut sorti taimi, enamasti kõige väiksemaid, mis ühes potis koos istutatakse.\nPeperomia segu pole uus sort, kuid hea turunduse nüans\nKuidas luua taime jaoks sobivad tingimused kodus\nPeperomia piirkond on kuumad ja niisked metsad. Samal ajal, mis on troopiliste taimede jaoks üsna ebatüüpiline, on niiskuse suhtes praktiliselt ükskõikne ja ei nõua lillekaupmehelt korteri sauna muutmist. Lillil pole väljendunud puhkeaega, seetõttu püsivad tingimused aastaringselt püsivad..\nTabel: peperomiaga nõutav mikrokliima\nAknad ida või lääne poole.\nKui lill on lõunaaknal, vajab see umbes kella 11.00–14.00 otsese päikese eest kaitset. Piisab, kui katta see õhukese riide või paberiga.\nEi ole soovitatav võtta peperomiat õues, isegi suletud rõdul või verandal.\nSoovitav on ere valgus, eriti kirevate ja erksavärviliste lehtedega sortide puhul, kuid otsene päikesevalgus põhjustab neile põletusi.\nMida tumedamad lehed, seda varjulisem lill talub..\nTalvel päevavalgustundide pikendamiseks soovitud 8-10 tunnini kasutage luminofoorlampe.\nPeperomiad võivad esineda täiesti kunstliku valgusega, kuid siis tõuseb "päevavalgus" vähemalt 16 tunnini.\nPoest ostetud taimed kohandatakse järk-järgult uute tingimustega..\nOptimaalne temperatuur - 22-24 ºС.\nHilissügisel ja talvel võib seda paari kraadi võrra madalamaks lasta. Alla 15 ºС - ja lill sureb tõenäoliselt.\nTähtis pole mitte ainult õhutemperatuur, vaid ka mulla temperatuur. Seda hoitakse tasemel 17–20 ºС. Soovitav on vältida järske muutusi, samuti külma tuuletõmbust..\nIndikaator pole kriitiline. Peperomiat esineb tavaliselt 30–40%, kuid areneb kõige paremini 55–70%.\nLihtsaim viis õhuniiskuse suurendamiseks on lille pihustamine (kui lehed ei ole kaetud "uinak").\nSamuti võite paigutada konteineri vett, niiske sammal, kookoskiud, veeris või mitu potti koos teiste läheduses asuvate taimedega..\nTaim tunneb end köögis hästi - seal on pidevalt soe ja toiduvalmistamisel tekib seal auru..\nVesi pannile valada on väga halb mõte - peperomia juured mädanevad kergesti.\nParem on mitte häirida peperomiat, kui see pole tingimata vajalik. Seetõttu siirdatakse igal aastal ainult alla 3-aastaseid taimi. Täiskasvanud lilled viiakse uude potti iga 2-3 aasta tagant, varakevadel. Mida väiksemad lehed, seda sagedamini siirdatakse taimi..\nSiirdamise aeg on ilmselgelt kätte jõudnud, kui peperomia peaaegu lõpetab kasvu ilma täiendavate murettekitavate sümptomiteta, kleepuvad juured drenaažiaugust välja. Substraat potis on juba liiga paks ja lill ei meeldi.\nMaht valitakse madalaks, kuid laiaks, suurendades iga kord selle läbimõõtu umbes 1,5 korda. Liiga suur pott on ebasoovitav - peperomia ei erine niikuinii oma kasvukiirusest ja sel juhul kulutatakse kõik jõud juurestiku poolt uue ruumi "omandamiseks"..\nSubstraat on valmistatud nii, et selles ei püsiks ei õhk ega niiskus:\nUniversaalne muld sukulentide, lehthuumuse, turbalaastude ja jämeda jõeliiva jaoks (5: 2: 2: 2).\nPinnas peopesade või fiktsioonide ning perliidi või vermikuliidi jaoks (8: 1).\nLehtine aiamuld, huumus, hakitud kookoskiud või sammal, väike (läbimõõduga 1–3 mm) paisutatud savi (umbes võrdselt).\nPeperomia hüdropoonilisel kasvatamisel saab aga vältida mullaprobleeme..\nTaimed näevad välja väga muljetavaldavad kompositsioonides, mis taasloovad nende looduslikku elupaika, näiteks käppadel või samblas.\nPeperomia sobib suurepäraselt ka ampli kasvatamiseks.\nSiirdamisprotseduur on lihtne:\nTäitke kolmandik uuest potist drenaažiga. Soovitav on lisada vähemalt paar sütt.\nLevitage pealmine kiht 1,5–2 cm paksust substraati. Niisutage veidi ja laske vett imada.\nEemaldage taim mahutist ja pange see koos maise klombiga uude potti.\nValage väikeste osade kaupa lille ja poti seinte vahele muld, tampige ettevaatlikult. Maapind peaks olema 1-1,5 cm servast allpool.\nKastke uuesti mõõdukalt peperomiaga, viige sooja kohta, pakkuge osalist varju.\n12-15 päeva pärast saate poti tagastada "alalisse elukohta".\nVideo: kuidas siirdada peperomiat\nPeperomia on üsna tagasihoidlik. Kuid taim reageerib hooldusele tänulikult, rõõmustades kasvatajat lopsakate roheliste või lehtede mütsikorkidega.\nAinus asi, mis algajatele kasvatajatele raskusi võib põhjustada, on kastmine. Liigse niiskuse korral mädanevad peperomia juured kiiresti. Seetõttu on oluline leida "kuldne keskmine" ja reguleerida protseduuride vahelisi intervalle pidevalt vastavalt korteri ja tänava õhutemperatuurile.\nVesi valatakse potti, kuni pinnale ilmuvad mullid. Seejärel oodake 25-30 minutit ja tühjendage ülejääk kaubaalusel. Kahe kastmise vahel peaks muld kuivama, kuid mitte sellisel määral, et see hakkaks poti servadest eemalduma..\nKui kahtlete, pidage meeles, et niiskuse puudumine, peperomia, tänu "sisemistele varudele", talub palju lihtsam kui selle liig. Kuid te ei tohiks lilli regulaarselt "testida" - lehed hakkavad kuivama ja langema.\nKastmiseks kasutage ainult vett, mis on vähemalt päeva seisnud ja soojenenud temperatuurini 2-3 ºС, kui praegu siseruumides. Kui pehmet sula- ega vihmavett pole, lisage tavalisele kraaniveele paar sidrunhappe graanulit. See neutraliseerib liigse kloori ja fluoriidi.\nVäetisi kasutatakse ainult aktiivsel kasvuperioodil, umbes märtsi keskpaigast oktoobri lõpuni, iga 15–20 päeva järel. Seda teeb iga vedelik, mis on loodud spetsiaalselt sukulentide või dekoratiivsete lehttaimede toataimede jaoks. Tootja soovitatud kontsentratsiooni vähendatakse 1,5-2 korda.\nKui lille seisund talvel teile ei sobi, võite väetist kanda, kuid mitte sagedamini kui üks kord kuus.\nKärpimine lihtsaks ja amperoosseks kasvatamiseks\nSuurema "põõsaslikkuse" saavutamiseks pigistatakse iga peperomia võrse, eemaldades umbes viiendiku pikkusest. Kui teete protseduuri regulaarselt, muutub puks peaaegu sfääriliseks..\nAmpelmeetodi abil kasvatatud peperoomides ei puudutata piki poti servi piki võrseid ja keskelt lõigatakse taimestik ära, jättes umbes kolmandiku pikkusest.\nÜldiselt reageerivad peperoomiad stoiliselt "ebaõnnele", mis on põhjustatud kasvataja kogenematusest, kuid nende dekoratiivset mõju võib see märkimisväärselt mõjutada. Seetõttu on oluline teada, mida peate enda tehtud vigade parandamiseks võtma..\nTabel: pruunid näpunäited, lehelaigud ja muud ebaõige hoolduse tagajärjed\nVälised ilmingud Tõenäoline põhjus\nLehed, alustades madalaimast, kuivavad ja kukuvad maha. Taimel puudub niiskus. Lühendage jootmise intervalle.\nEsiteks muutuvad väga näpunäited, seejärel kogu leheplaadi kogu "äär" pruuniks ja kuivaks. Lill seisab tuuletõmbuses ja / või ruumis on õhutemperatuuri sagedased järsud muutused.\nLehed kaotavad oma tooni ja värvi, vartel levivad hallikaspruunid laigud. Mädanik areneb liiga palju kastmisest, eriti kui ruum on jahedam, kui lill vajab.\nLehed on kortsus, närtsivad, deformeeruvad. Peperomia sai päikesepõletuse. Varjutage potti või leidke sellele mõni muu koht.\nTervisliku väljanägemisega lehed kukuvad järsult ja massiliselt maha. Tuba on liiga külm.\nTaimedele ohtlikud haigused ja putukad\nPeaasi, et kasvataja peaks ettevaatlik olema, on juuremädanik. Kuid on ka selliseid putukaid, kui nendega ei tegeleta, võib lill hävitada..\nTabel: milliseid haigusi ja kahjureid peperomia kannatab\nHaigus või kahjur Sümptomid Kuidas käsitseda\nJuuremädanik Varte ja petioles lobus ilmuvad kiiresti laienevad "märjad" hallikaspruunid laigud, mis levivad lehtedele. Juured pehmenevad, muutuvad limaseks. Igasugust mädanikku on väga raske ravida. Lille saate päästa ainult siis, kui hakkate tegutsema, tuvastades haiguse varases staadiumis..\nTaim eemaldatakse mahutist ettevaatlikult ja kogu pinnas pestakse juurtest maha..\nNeist, kus on isegi vähimaid mustuse jälgi, lõigatakse terava noaga maha, haarates veel 3-5 cm, mis näivad tervislikud.\nSeejärel leotatakse juuri 2–3 tundi kaaliumpermanganaadi kahvaturoosas lahuses või mis tahes fungitsiidi (vasksulfaat, HOM, Bordeauxi vedelik, Kuprozan) 2% lahuses. Ennetamiseks võib sama vedeliku niisutamiseks asendada iga 15–20 päeva tagant.\nPiserdage juured purustatud kriidi või aktiivsöe, kolloidse väävliga ja istutage lill uuesti puhta poti ja steriilse pinnase abil.\nToidugrupp Leheplaat näib olevat puistatud jahuga selle alla. Samal ajal ilmub kleepuv poolläbipaistev eritis.\nNähtavaid usse pestakse, töödeldes taime seebivahuga niisutatud vatipadjaga, millele on lisatud alkoholi või saialillide alkohol tinktuure. Efekti suurendamiseks ei saa te seda maha pesta, vaid jätke see paariks päevaks, pannes lille kilekotti ja sulgedes selle.\nRahvapärane abinõu - hakitud sibul või küüslauk, sidrunikoor (konteiner asetatakse poti kõrvale, see on ka hermeetiliselt suletud).\nInsektitsiide (Rogor, Fosfamid, Nurell-D, Aktara, Tanrek, Mospilan) kasutatakse vähemalt kolm korda intervalliga 8–12 päeva.\nThrips Lehtedel ilmuvad õhukesed lühikesed beeži "löögid" - surnud koe plaastrid. Lehtplaat omandab hõbedase tooni, muutub ebameeldivalt kleepuvaks, deformeerub.\nEnnetamiseks korraldatakse iga 12-15 päeva tagant kuum dušš, seejärel pihustatakse neile tugeva lõhnaga roheliste infusioonidega.\nTäiskasvanute jaoks aitab kena lendlint või omatehtud püünised, mis on valmistatud heleda papi tükkidest, mis on määritud kaua kuivava liimiga.\nPutukamürgid on efektiivsed vastsete vastu - Aktara, Karate, Marshal, Fitoverm, Mospilan, Inta-Vir, Spintor (2–3 töötlust erinevate preparaatidega intervalliga 10–12 päeva)..\nRahvapärane vahend - küüslaugu ja tärpentini või petrooleumi segu (rakendage vastavalt ülalpool kirjeldatule).\nKilp Varred ja lehed on kaetud peaaegu lamedate ümarate hallikaspruunide väljakasvudega. Nende ümber olevad kuded muutuvad kollaseks, kuivavad ja surevad.\nNähtavad isikud eemaldatakse seebi-alkoholilahusega. Siis antakse lillele kuum dušš, lehed kaetakse taimeõli ja vee seguga (1:20) ja suletakse hermeetiliselt kotti.\nTõhusad insektitsiidid - Aktara, Iskra-Bio, Fufanon, Confidor (pihustamine üks kord kahe nädala jooksul).\nRahvapärased abinõud on kahjuri vastupidava kesta tõttu ebaefektiivsed.\nNematoodid Lehtedel ilmuvad ebakorrapärase kujuga surnud koe kiiresti kasvavad alad. Need deformeeruvad, kuivavad ja kuivavad. Juurtel - tumedad sfäärilised tursed.\nTugevalt kahjustatud taimi ei saa päästa. Need visatakse koos mullaga välja, pott ja pann keedetakse.\nProfülaktikaks kiiritage lille kvartslambiga iga nädal 3-5 minutit, kastke seda iga kuu Bak Eco-gel-ga.\nInsektitsiididest aitavad Fosfamid, Rogor, BI-58, Nemaphos, Bazamid. Paljud neist on üsna mürgised, seetõttu toimub töötlemine värskes õhus, järgides rangelt juhiseid..\nTäiskasvanud inimesed hävitatakse 30-minutise kuuma (40 ° C) vanniga.\nRahvapärane ravim - Decaris (tablett 1 liitri vee kohta, kastke taime).\nSpider lesta Lehtede petioles on varre külge "kootud" kõige õhemad peaaegu läbipaistvad kiud, sarnaselt ämblikuvõrkudega. Mõjutatud lehed kuivavad väga kiiresti.\nHea ennetamine - lehtede (eriti alt) korrapärane pihustamine ja kiiritamine kvartslambiga.\nNähtavate isendite hävitamiseks kasutatakse seebi-alkoholilahust, vastsete vastu - akaritsiide (Vermitek, Apollo, Omayt, Sunmayt, Neoron, Aktofit).\nPildigalerii: peperomia haigused ja kahjurid\nPeperomia paljundamine on lihtne protseduur, millega saab hakkama isegi algaja florist. Istutusmaterjalist pole puudust.\nGeneratiivne meetod - see on võimalik ja mitte keeruline\nPeperomia seemneid saab iseseisvalt kodus saada\nPeperomia seemneid on lihtne saada. Isegi kodus õitseb taim meeleldi. Küpsed seemned volditakse paberkottidesse ja säilitatakse pimedas, kuivas, jahedas kohas kuni märtsini-aprillini.\nMadalad kortermahutid täidetakse jämeda jõeliiva ja universaalse pinnase seguga dekoratiivsete lehttaimede siseruumides kasutatavate taimede jaoks.\nMulda joota mõõdukalt.\nSeemned laotatakse mullapinnale ja puistatakse peale 1,5–2 mm paksuse mullakihiga.\nIstutamine pihustatakse pihustuspudelist ja kaetakse klaasist, kileümbrisega, luues kasvuhoone.\nSeemned on ereda valgusega ja püsival temperatuuril 24–27 ºС. Põhjaküte on soovitav. Iga päev 5-7 minuti jooksul õhutatakse kasvuhoonet, mis hoiab ära kondensaadi tekkimise ja mädaniku tekkimise.\nKuivades pinnas pihustatakse.\n1-2 täiskasvanud lehega seemikud istutatakse väikestesse individuaalsetesse konteineritesse turbalaastude, universaalse mulla, viljaka turba ja liiva (2: 2: 1: 1) segus.\nKui ilmub 5-6 lehte (umbes kuue kuu pärast), siirdatakse peperomiad pottidesse läbimõõduga 7–8 cm, nende eest hoolitsetakse, nagu täiskasvanud taimede puhul.\nPeperomia vars on võrse ülaosa või varre keskmine osa, mis on lehtedest puhastatud. Kindlasti peab olema vähemalt üks (eelistatavalt 2-3) "sõlme" - kasvupunktid. Juurdumine toimub keskmiselt 8 juhul 10st.\nVõite kasutada isegi lehte, kuid see on võetud vähemalt vähemalt kolmeaastaselt taimelt, täiesti tervena ja minimaalselt lühendatud leherooga.\nIstutusmaterjal peab olema täiesti tervislik\nPistikud lõigatakse kevade lõpus või suve alguses terava, desinfitseeritud noaga.\nIstutusmaterjal lõigatakse 2-3 tunniks allapoole anumasse, kus on lahus juurte moodustumist stimuleerivast ainest või kaaliumpermanganaadist.\nPiserdage viilud purustatud kriidi või aktiivsöega, kuivatage pistikud umbes päev.\nPeperomiad on juurdunud vees, liivas, vermikuliidis, turbalaastudes, samblas. Apikaalsed pistikud on kinni lõigatud substraadiga, varre pistikud asetatakse horisontaalselt.\nIstikud kaetakse klaaspurkide või lõigatud plastpudelitega, põhja soojendatakse ja temperatuur on 25–27 ºС.\nSubstraati hoitakse kogu aeg kergelt niiskes olekus.\nOptimaalsetes tingimustes ilmuvad juured 20-25 päeva pärast. Oodake veel nädal, siirdage pistikud tavalisse pinnasesse ja hooldage nagu tavaliselt.\nJuurdunud pistikud on usaldusväärne viis sordiomaduste säilitamiseks\nPõõsa jagamine uude potti siirdamisel\nSuure peperomia põõsa jagamine mitmeks väikseks toimub samaaegselt kevadise siirdamisega. Protseduur ei muutu, lisatakse ainult üks samm - juurte eraldamine terava ja puhta noaga. Mädanemise ennetamiseks mõeldud tükid piserdatakse purustatud aktiivsöega.\nPeperomial on niiske pinnase suhtes väga negatiivne suhtumine, peate seda natuke kastma, isegi pärast kuivamist. Ei talu üldse vesivoolu.\nKui te ei pane eredat ja pikaajalist valgustust, ärge toita liiga palju lämmastikku ja näpistage tippe, siis kasvab peperomia kimp. Kuid peperomia proovib ikkagi nii-öelda viinapuuks saada. Kaevandustele meeldib nii väga, et nad kasvavad aasta jooksul potist välja ja ripuvad välja. Pooled minu taimedest elavad samblas. Ma toidan, nagu kõik teisedki, vedelväetist. Peperomiad pole erand. Sellisest söötmisest pole surnud mitte keegi.\nTänu kaunile ja tihedale lillekroonile kaunistab peperomia rohkem kui ühte minu tuba. Ja kui võtta arvesse asjaolu, et lill eraldab fütontsiide, millel on kahjulik mõju erinevatele bakteritele, siis on üsna mõistetav, miks mul on lastetoas kaks sellist lillepotti. Peperomia pole hoolduse osas sugugi nõudlik. Kastan, söödan ja moodustan õigeks ajaks krooni (vajadusel pigistan paar lehte) ja seal on erkroheline väike pall, mis kaunistab minu toa nurka. Peaasi on teada, et peperomiale ei meeldi mulla kastmine, kuid samas ei tule sellest ka pidevad põuad. Lillepoti pinnas peaks olema mõõdukalt niiske. Selleks, et mitte karta niiskuse kogusega viga teha, tuleb kindlasti jälgida, et lillepotis koos taimega oleks hea drenaažikiht. Suvel rikkaliku kastmisega liigne vesi ei veetle ja talvel aitab drenaažikiht lille juuri mitte jahutada. Usutakse, et peperomia võib parandada maja energiavälja, muutes selle selgemaks ja takistades negatiivsete emotsioonide avaldumist. Ühesõnaga, lill kohaneb ainult positiivsega.!\nPeperomia lehed võivad lagunemisel maasse jääda. Nad annavad lehest beebidele nagu violetsed. Ainult vaja kuivatada. Soojas see kindlasti ei sure.\nPeperomia vajab mõõdukat temperatuuri, talvel mitte alla 12–14 ºС. Soovitav on ere hajutatud valgus või osaline varjund. Peperoomiad tunnevad end ka kunstliku valgustuse korral hästi. Vesi ettevaatlikult. Lase mullal kastmiste vahel kuivada, kuid ära lase lehtedel kuivada. Talvel kastan harvemini ja leiget vett. Suvel pritsin lehti aeg-ajalt. Siirdan nii harva kui võimalik, nagu vaja iga paari aasta tagant. Lihtsaim paljundamine toimub pistikute abil, need juurduvad kergesti. Õigeid ja ampeloosseid peperomia sordi paljundatakse varre pistikute abil, võsasid sorte lehed.\nMinu jaoks on peperomia tohutu pluss suhteliselt lihtne hooldus. Kastan neid umbes kord nädalas (sagedamini suvel kuumuses). Valada pole vaja - lehed hakkavad mädanema. Valgustus on mõõdukas, see on minu aknal, kuid varjus - talle ei meeldi ere päike, lehed muutuvad väikesteks ja kuivavad kiiresti. See õitseb pikka aega, mitu kuud. Nad paljunevad pistikute kaudu, juurduvad väga kiiresti. Seega soovitan kõigile, kes lillekasvatusega kõige vähem kursis on.\nMõne inimese arvates on peperoomiad täiesti tagasihoidlikud ja nende eest ei pea hoolitsema. Kuid minu tähelepanekute kohaselt vajavad nad head hoolt ja eriti õigeaegset kastmist. Liiga sageli jootmine võib põhjustada peperoomiate juurte mädanemist (need närbuvad) või lehtede tippe mustamaks muuta (need muutuvad pehmeks ja kukuvad maha). Kui olete kastmisega hiljaks jäänud, siis alumised lehed kiiresti närbuvad ja muutuvad siis kollaseks. Isegi peperoomias võib vars aja jooksul paljaks muutuda, kuna alumised lehed surevad ära. Seetõttu saavad nad ülaosa ära lõigata ja juurida ning kännule kasvavad jälle noored lehed. Samuti peate vormima, lühendades võrseid, sest need sirutuvad välja ja "pikali".\nVideo: kuidas hoida kodus tagasihoidlikku peperomiat\nÜks pilk peperomia erkrohelisele ja lehtedel olevad kaunid mustrid tõstavad tuju. See pole mitte ainult dekoratiivne, vaid ka kasulik taim, mida on lihtne kasvatada isegi algajale lillemüüjale. Peperomia on tagasihoidlik ja vastab tänu eest hoolitsuse eest.\nActinidia sordid Siberis\nSeeme Lavatera, millal istutada ja kuidas kasvatada\nKuldsed vuntsid: raviomadused ja kasutusviisid, retseptid\nCyperus. Kasvamine ja kodus hoolimine.\nKasvatame õigesti kastanid


Digitaalse võrgustunud majanduse tippkeskus — Itee\nInfo- ja sidevaldkonnas töötas 2000. aastate alguses umbes 10 000 töötajat, praegu ca 20 000 (lisaks teiste valdkondade ja avaliku sektori IT-töö). See on endiselt väga väike arv võrreldes kõikide erasektori töökohtadega, mille tipus troonivad kaubandus, ehitus, transport ja töötlev tööstus. Üllatavalt on Eesti IT-sektor mõõdult väiksem kui OECD (majandusliku koostöö ja arengu organisatsioon) riikides keskmiselt, rääkimata arenenumatest riikidest, millest jääme maha enam kui kaks korda.\nSeetõttu on imelik, et Eestit tuuakse maailmas esile kui üht suurt IT-riiki. Kuid Eestil on ette näidata hästi töötavad avaliku ja erasektori e-teenused, mis põhinevad mobiili- ja interneti tehnoloogiatel ja mille tugev alus on sillutatud Eesti elektroonilise identiteedi ning X-teega. Ette on näidata juba kolm «ükssarve» (ingl unicorn), milleks kutsutakse kiirelt kasvanud ning miljardilise väärtuse saavutanud ettevõtteid. Skype, Playtech ja Transferwise on jõudnud kõik selle verstapostini oma esimese 300–400 inimese töö panusega, kes kolme, kes seitsme-kaheksa aastaga.\nEesti edulood meelitavad\nSamuti on Eestis üsna palju väiksemaid ettevõtteid, nagu näiteks GrabCad, mille väärtus müües oli ligi 100 miljonit eurot. Edukalt kasvavad üleilmselt atraktiivseid tehnoloogiaid loovad ettevõtted, näiteks Guardtime, ZeroTurnaround, Fortumo ja Plumbr. Edulugude taustal on Eestisse tulnud suured arenduskeskused, nagu Kühne+Nagel, Telekomi arendusüksus, Parallels jt. Kõik need ettevõtted looks sadu ja tuhandeid töökohti, kui oleks vaid inimesi. IT-sektor on samas väga nõudlik tööandja just inimeste vajalike oskuste mõttes.\nIT-ettevõtete kasu majandusele on väga oluline: on tekkinud arvestatav investeerimise võimekus ning esimesed eestlased on istunud suurte rahvusvaheliste riskikapitali ettevõtete investeerimiskogudesse.\nVõime olla uhked, sest Tartu ülikoolil on Eesti IT eduloos olnud väga suur roll. Eesti IT-valdkonna edu on põhinenud peamiselt TÜ ja Tallinna tehnikaülikooli kasvandikel. Koos asutati ka IT kolledž.\nÜlikoolide koostöö on vajalik\nKuidas peaks IT-sektori vajadus ja saavutatud edu mõjutama või muutma ülikoolide senist head tööd? Ennekõike on kasvatatud IT-tudengite arvu nii eestlaste kui ka välismaalaste seas. IT-tudengid on saanud riigilt eeliseid, mis on nüüd nutika spetsialiseerumise stipendiumide näol jõudnud veel laiemale loodus- ja tehnikateaduste ringile.\nKuidas on aga võimalik kiiresti kasvatada õppejõudude arvu ja tagada kõrgel tasemel teadustöö, mis peab olema hea hariduse alus? Siin on ainult kaks võimalust: tuua õppejõude ja teadlasi sisse välismaalt ning teiseks, kasvatada ise doktorantuuri mahtusid. Esimene on kiirem taktikaline paratamatus ning teine pikaajaline strateegiline vajadus. Teaduse võimekuse kasv koos nõudlikumaks muutunud haridusega on aidanud kasvatada ülikooli IT-hariduse taset ja mahtu.\nDoktoritele on uksed valla paljudes ettevõtetes ja neid kutsutakse tööle. Kui ülikool tahab areneda, peab ta olema ise konkurentsivõimeline tööandja, selleks et pädevad inimesed tahaksid seal töötada. Edukas karjäär ülikoolis aitab kümnetel ja sadadel tudengitel teostada end paremini Eesti IT-ettevõtete edu nimel.\nArengufondi IKT valdkonna juht Raul Ennus kirjutas 22. oktoobril IT uudistes viitega füüsikale, et süsteemi viimiseks uuele energiatasemele on vaja ajendit väljastpoolt süsteemi. Elektron neelab kvandi ja «hüppab» järgmise, kõrgema taseme orbiidile. Samasugust tõuget ja koos ponnistamist on vaja Eestis ülikoolide vahel ja koostöös rahvusvaheliste partneritega.\nPraegu ongi Tartu ülikool ja Tallinna tehnikaülikool koos Edinburghi ülikooliga alustanud ITEE teaduse tippkeskuse loomist. Töötame välja plaani, kuidas viia Eesti IT-teadus sellisele rahvusvahelise haarde ja nähtavuse tasemele, mis tagaks Eesti IT-haridusele pikaajalise strateegilise pidepunkti. ITEE tippkeskus on ennekõike teaduskeskne. Selle ühe olulisema väljundi ja tulemusena näeme kõrgetasemelise magistri- ja doktoriõppe mahu kasvu.\nTeine roll on lahendada majanduse ja ühiskonna ees seisvad suured väljakutsed nende tuumikpädevusega, mis on Eestis olemas või mida tuleb kindlasti edasi arendada.\nTuleviku-IT toetub kolmele suurele vaalale: andmed, arvutamine ja intelligentsus nende laias tähenduses. Tehnoloogia abil tuleb luua reaalajas töötav digimajandus, nutikas meid ümbritsev tehniline keskkond ning tagada ühiskonna ja teenuste turvalisus ja usaldusväärsus.\nITEE tippkeskuse proovikivi on korralduslik: kuidas viia kokku teooria, praktilised rakendused, uute tehnoloogiate arendus, suurte ühiskondlike väljakutsetega tegelemine, teadusel tuginev õpe magistri- ja doktoriõpe, ettevõtlikkus uute ettevõtete loomisel ning suurte ettevõtete väljakutsed.\n8. oktoobril tutvustasime keskuse loomise ideed laiemale huvirühmade otsustajate ja esindajate sihtrühmale. Esitasime kõigile väljakutse mõelda selle üle, millised on nende organisatsioonide ja Eesti strateegilised vajadused IT-valdkonna teadusarenduse võtmes. Sama üleskutse esitaksin hea meelega ka TÜ kõikide teiste erialade ja valdkondade esindajatele.\nITEE tippkeskus peab suutma tegeleda tehnoloogiliste väljakutsetega ning seda dialoogis ühiskonna ja ettevõtetega. Selle kõige jaoks vajab keskus loomulikult tugevaid teadlasi, head keskkonda, koostööd, partnereid ja toetajaid. Loodav lisaväärtus peab olema arvestatav, et investeeringutest saadav kasu oleks võimalikult kõrge ennekõike Eesti ühiskonnale.\nKuid unustada ei tohi meie ees juba praegu laiuvaid võimalusi. Eestis tegelevad ja arenevad ettevõtted väärivad seda, et nad saaksid väljakutsete lahendamiseks siitsamast endale IT-sektorit toetava ning erinevaid tehnoloogiaid uuriva, loova ja õpetava võimeka partneri.


Vooremaa Uudised Page 839\nTrasside uuendamisel tekkinud kaevude reostus võis põhjustada tervisehäireid\nKäsitööpäevad tulevad arvukate näituste ja moedemonstratsiooniga\nTänavu vahetult peale jaanipäeva saavad Põltsamaal teoks üle-eestilised käsitööpäevad, kuhu oodatakse lisaks kohalikele käsitöötegijatele hulgaliselt käsitöömeistreid ka kaugemalt ning huvilisi Soomest ja Lätist.... Loe lähemalt\nJõgeva linnapea tunnustas edukamaid koolilõpetajaid\nJõgeva linnpea Kalmer Lain korraldas muusikakoolis asuvas Alo klaveriklassis tunnustuskoosviibimise gümnaasiumide kuld- ja hõbemedaliga ning põhikooli kiitusega lõpetanutele, kes said ka rahalise preemia. ... Loe lähemalt\nLuua Metsanduskooli tänavune aasta õppija on Annes Välk\nReena Koll püstitas uue teivashüpperekordi\nAlates täna õhtust alustatakse mitmel pool jaanipäeva tähistamist, pidusid jätkub kogu maakonnas lausa nädala lõpuni.... Loe lähemalt\nJõgevamaad külastasid välisriikide suursaadikud\nEile ja üleeile väisas Jõgeva maakonda seitseteist Eestis resideerivat suursaadikut koos abikaasadega. Kahepäevase visiidi ajal näidati delegatsioonile meie maakonna tõmbekeskusi ning tutvustati siinset elu-olu.... Loe lähemalt\nJõgeva Täiskasvanute Keskkool jääb iseseisvaks õppeasutuseks


26. november 2019 10:00-15:30\nKoolitusest loobumise korral palume teatada sellest kirjalikult vähemalt kaks täistööpäeva enne koolituse toimumist, st hiljemalt 21. novembriks. Hilisemal loobumisel kuulub tasumisele 100% koolituse maksumusest.\n26. november 201910:00-15:30


Chavezi soovmõtlemises on nafta hind 80 dollarit - Äripäev\nChavezi soovmõtlemises on nafta hind 80 dollarit\n01. aprill 2009, 07:33\nTiit Elner 01. aprill 2009, 07:33\nVenezuela presidendi Hugo Chavezi äsjaste\nmõtteavalduste kohaselt oleks õiglane nafta hind 80 dollarit barrel ning dollari\npeaks rahvusvahelise reservvaluutana asendama uudisraha petro.\nEsmaspäeval sõitis naftat eksportiva riigi Venezuela president Chavez Qatari Lõuna-Ameerika ja Araabia liiga tippkohtumisele ning selle soojenduseks oma majandusmõtteid esitaski, vahendas Ladina-ameerika meediat RIA Novosti.\n"Praegusel ajal tänu OPECi sammudele nafta hind stabiliseerub ning hakkab jälle tõusma, kuni saavutab õiglase taseme. See on minu arvates umbes 80 dollarit," rääkis Chavez. Praegu maksab barrel naftat 48 dollarit. Viimastel aastate nafta hinnatõusu ajal on Chavez tõhusalt Venezuelast tõrjunud rahvusvahelisi naftakontserne nende varasid riigistades.\nKohtumisest araablastega Qataris võtavad osa ka Argentina, Equadori, Brasiilia, Boliivia ja Paraguai juhid. Chavezi ettepanek kohtumisel osalejatele on ka uue rahvusvahelise reservvaluuta petro kasutuselevõtt, mis ei sõltuks mõne konkreetse riigi majandusest, aitaks ületada finantskriisi ja saaks alternatiiviks dollarile.\n"Ameerika impeerium ja dollari impeerium lähevad põhja, nende tund on tulnud. Igal impeeriumil on oma aeg ja Ameerika impeeriumi aeg on lõpul. On tingimata vajalik teha samm mitmepolaarse maailma loomiseks," seletas Chavez Qatari pealinna Dohasse saabudes. "Uut maailmaarhitektuuri" nimetas ta tippkohtumise üheks põhiteemaks. Samasuunaliste avaldustega on esinenud Boliivia president Evo Morales, rääkides alternatiivsest maailmasüsteemist, mis "teeb kapitalismile lõpu", aitab tugevdada koostööd suurriikide vahel ja ületada finantskriisi.\nDoha kohtumisel paistis Chavez silma ka kiitustega Sudaani presidendile al-Bashirile, kes samuti kohal viibis. Ta kutsus al-Bashiri Venezuelasse külla, nähtavasti unustades, et ka Venezuela on rahvusvahelise kriminaalkohtu liige. Kohus on Sudaani liidri genotsiidisüüdistusega kuulutanud rahvusvaheliselt tagaotsitavaks. Uue rahvusvahelise valuuta kohta märkis üks ilmselt opositsiooniliselt meelestatud Venezuela blogija, et selle loomisest räägib mees, kes ei suuda isegi omaenda maa rahavääringut kontrollida.\nEsimene Araabia-Lõuna-Ameerika riikide tippkohtumine toimus 2005.a. Brasiilias ning sellest ajast on nende vahel kaubavahetus tugevalt kasvanud. 2008.a. oli see 21 mld dollarit 2007.a. 13,7 mld dollari vastu.\n01. April 2009, 07:33


Osalejaterohke noorte ja pitbike’ide karikasarja avaetapi sõidud pakkusid kuhjaga põnevust | Motorsport Media\nPosted by admin on April 23, 2017 in Motokross, Motosport, Uudised | 383 Views\n65cc start: Richard Paat (110), Janis Kubulins (724) ja Joosep Pärn (612). Foto MotoStart Photography\nTäna toimus Holstre-Nõmme krossirajal Eesti noorte motokrossi karikasarja ja BucciMoto Pitbike Cup sarja osalejaterohke ühine avaetapp, kus kõigis sõitudes jagus kuhjaga põnevust. Kord päikest, kord pilvi ja lumesadu näidanud kevadiselt heitlikul päeval oli Viljandimaal kaheksas võistlusklassis stardis 130 osavõtjat alates neljaastatest kuni 60+ vanuseni välja.\nToit’s 50 PW/Mini kõige väiksemate võidusõitjate klassis pidasid Venemaa võidusõitja Ivan Kljuškin (KTM) ja Mattias Tamekant (KTM, RedMoto Racing) maha tasavägise duelli, nende selja taga oli teine tasavägine võitluspaar Krevor Nõmme (KTM, Kahro Racing) ja Lucas Leok (KTM, Sõmerpalu MK). Mõlemad noormehed osalesid kas päris esimesel või ühel elu esimestest võistlustest ning mida ring edasi, seda suuremaks läks hoog ja osavus. Aigar Leoki poeg Lucas haaras lõpuks enda kätte kolmanda positstiooni ning järjestuses Kljuškin, Tamekant ja Leok ka lõpetati. Selle klassi teises sõidus Nõmmel liidriks pääseda, teda jälitanud Kljuškin eksis kolmandal ringil ja langes neljandaks. Teiseks tõusnud Leok asus kuuendal ringil sõitu omakorda juhtima, kuid pidi seekord Nõmmele siiski alla vanduma. Finišeeruti järjestuses Nõmme, Kljuškin ja Leok ning lõplikuks paremusjärjestuseks jäi Kljuškin, Nõmme ja Leok.\n50cc klassis võitis mõlemad sõidud kindlalt lätlane Jekabs Kubulins (KTM), ka teine ja kolmas olid mõlemas sõidus samad sõitjad ning loomulikult oli sarnane ka etapi poodium: Enriko Peilman ja Karl Teesalu (mõlemad (KTM-i sõitjad RedMoto Racing klubist).\nCitroen 65cc klassis sai esimeses sõidus suurepärase stardi Richard Paat (KTM, AYR Racing Team) ja suutis esimest kohta hoida kuni võistluse lõpuni. Lätlane Janis Kubulins (KTM) püsis tal küll tihedalt kannul, kuid päriselt ohustama ei pääsenud. Kolmandal kohal oli pikalt Joosep Pärn (KTM, Pärnu Motoclub), kuid siduririkke tõttu oli ta sunnitud katkestama. Kolmandaks tõusis seejärel Romeo Pikand (KTM, Viljandi VMK), kes sel positsioonil ka lõpetas. Teises stardis sai Paat taas superstardi ning tundus, et stsenaarium Paat ees, Kubulins järel kordub taas kuni finišini, kuid seitsmendal ringil tehtud viga viis Kubulinsi ette ning sõiduvõit tõstis lätlase esimeseks ka etapi kokkuvõttes. Ratta korda saanud Pärn seekord kolmandat kohta käest ei andnud. Etapi kokkuvõttes astus pjedestaali kolmandale astmele siiski Pikand.\nCitroen 85cc klassi konkurentsitu liider oli täna Priit Rätsepa hoolealune Mikk Martin Lõhmus (KTM, HRC Eesti Racing Team), kes konkurentidel 40 sekundiga eest ära sõitis. Ka teist kohta hoidis kindlalt enda käes Robert Sarapuu (KTM, Yamamoto RC), kuid kolmandale kohale pretendeerisid Mikk Kallion (KTM, Sõmerpalu MK) ja Tristan Uiga (Husqvarna, Motoextreme), kellest viimane jäi peale esimeses sõidus ning kindlustas selle koha ka teises sõidus. Ka päeva kokkuvõttes olid poodiumil esimesena Lõhmus, teisena Sarapuu ja kolmandana Uiga.\nPitbike A ja B klasside võidusõitjad. Kvalifikatsiooni aegade põhjal jagus kumassegi võistlusklassi täpselt 15 osalejat. Kaasik&Raja Pitbike B klassi esimest sõitu läks juhtima Viljandimaa tütarlaps Marleen Valdas (BucciMoto, Mini RC), keda jälitas pikalt Meelis Sarapuu (Pitpro, Mini RC). Nende äärmiselt tasavägise duelli lahendas lõpuks enda kasuks Sarapuu, kolmanda koha sai Kaido Raal (Pitpro, Tihemetsa MK). Teises sõidus pakkusid Sarapuu ja Valdas taas tasavägise heitluse, kuid seekord ületas tütarlaps finišijoone esimesena, Sarapuu langes aga neljandaks. Teise koha sai selles sõidus Raal ja kolmas oli Sven Seinpere (BucciMoto, Mini RC). Kokkuvõttes esimene Valdas, teine Sarapuu ja kolmas Matis Heinpõld (Pitpro, Viljandi VMK).\nLaager.ee Pitbike A klassis asus peale pikka pausi starti Henri Remma (YZF, Freetime Racing). Stardi võitis Sasha Võsa (Pitpro), Remma asus konkurente jälitama neljandalt kohalt Võsa, Claus Oliver Pajuri ja Karl Lõbusa järel. Legendaarne sõitja demonstreeris, et vanad oskused tuleb vaid meelde tuletada ning kaks ringi enne lõppu oli ta juba liider ja esimesena sõidu ka lõpetas. Teine Võsa, kolmas Targo Tintso (Pitpro, Kagu MK). Ka teise sõidu stardi võitis Võsa, Remma läks rajale teisena. Võsa pidi võistluse katkestama ning Remma asus liidriks, kuid kuuendal ringil tehtud eksimus viis võistlejaterivi etteotsa hoopis Juss Maidla (BucciMoto, Kagu MK), kes esimesena ka lõpetas. Teine oli Tintso ja kolmas Lõbus, Remma pidi leppima neljanda kohaga. Kokkuvõttes võitis etapi siiski Remma Maidla ja Tintso ees.\nMini Dirt 88 Semi esimese sõidu võitis tasavägises heitluses Jurijs Sigajevs (BucciMoto, Läti) pitbike’ide sarja eestvedaja Marko Lepiku (BucciMoto, Mini RC) ja Kaido Raua (Viljandi VMK) ees. Teises sõidus suutis Lepik Sigajevsi edestada ning kindlustada sellega ka etapivõit, kolmanda koha võttis Raud.\nKõige auväärsemas eas osalejate, UNB Pitbike 35+ klassis oli Lepik konkurentidest üle nii esimeses kui teises sõidus. Esimeses sõidus suutis Sigajevsi edestada veel ka Romet Ahi (Pitpro, Mini RC). Teises sõidus oli Ahi taas teine, kuid kolmanda koha võttis Ainars Karro (BucciMoto, Läti), kes oli Lepiku ja Ahi järel kolmas ka etapi kokkuvõttes.\nEesti noorte motokrossi karikavõistluste teine etapp toimub 13. mail Kuimetsa krossirajal Raplamaal. BucciMoto Pitbike Cup jätkub 27. mail Järva-Jaanis.\nTäname ka toetajaid Hartwall Jaffa ja Jungent.


Helpific Eesti: Andeka noore neiu eneseotsingud\nAndeka noore neiu eneseotsingud\n“Te ei näe meid, aga me oleme olemas”\nPaljud vaimse tervise häirega noored elavad küll meie kõrval, kuid siiski varjus. Helpificule andis intervjuu noor naine, kes on juba lapsepõlvest peale tajunud, et on teistest erinev. Ometi on ka temal vajadus eneseteostuse, tunnustuse ja aktsepteerimise järele ning soov olla kaasinimestele kasulik, lisades ilu ja rõõmu halli argipäeva.\nAnneli ütleb kohe intervjuu alguses, et ehkki esmalt võõraste suhtes umbusklik, arvab ta enese olevat üsna sotsiaalse ning tunnistab, et talle meeldib inimestega rääkida. Hiljem selgub küll, et peamiselt toimub suhtlus siiski vaid virtuaalmaailmas. Esmamulje on, et tegemist on pisut pelgliku, ent sõbraliku noore neiuga, kes on valmis avama oma probleemide tagamaid ning paljastama oma nukrat erilisust. Väga privaatse inimesena ei soovi ta oma õige nimega siiski üles astuda, seetõttu leiame pärast pikemat vaagimist, et teda võiks kutsuda Anneliks.\nAlustame juttu lapsepõlvest - ajast, millega meid peaks siduma ilusaimad mälestused. Annelile meenub pika mõtlemise peale vaid mõni üksik meeldiv hetk. Kodus olid peresuhted halvad ning ega kooliski paremini läinud. „Kõik need 9 aastat oli kool koht, kuhu ma minna ei tahtnud“, iseloomustab Anneli oma kooliaega. Hüperaktiivse lapsena ei jätkunud tal püsivust ega tahtmist tegeleda reaalainetega, mistõttu oli mahajäämus neis ainetes kiire tekkima ning vastumeelsus kooli vastu aina süvenes. Lisandus veel pea igapäevase nähtusena koolikiusamine. „Olin tihti üksi ja joonistasin kuskil koolis pingi peal paberile“, kirjeldab Anneli. Pisut paremini läks pehmemates õppeainetes - Annelile meeldis kunstitund, bioloogia, inimeseõpetus, arvutiõpetus. Arvutist ongi saanud tema kodu ja kindlus - „Oma arvuti taga tean täpselt, mida teen“, on neiu enesekindel. Koolikiusamisest hullemaks peab Anneli siiski vanemate mõistmatust ning vaimset ja füüsilist vägivalda. „Neil ei jätkunud minuga kannatust,“ tunnistab neiu nukralt. Kurtes oma muret kooli psühholoogile, sai ta probleemi nö majast väljakandmise eest kodus riielda.\nVaimse tervise häire ei piira loovust\nKahtlemata on tegemist andeka neiuga, kes käib eneseleidmise rasket rada. Tal on tegevus, mida armastab ning unistus, millele pühenduda. Iseõppijana on ta omandanud baasteadmised animeerimisest ning vabakutselisena joonistab tellimustööna pilte. Enamuse ajast on ta siiski olnud töötu ja saanud töövõimetuspensioni. Anneli ei pelga endast rääkides kasutada väljendit „vaimse tervise häire“. Ka oma sõpradele annab ta kohe oma terviseprobleemist teada, et ei oleks mingeid arusaamatusi. Aastate jooksul on Anneli kimpus olnud ärevushäirete, paanikahoogude ja surmahirmuga ning aeg-ajalt kummitavad vanad lapsepõlvetraumad. Võõrad pole ka enesevigastamine ning suitsiidsed mõtted. Ta kardab võõraste inimeste seltskonda ega talu nendega füüsilist kokkupuudet. See on ka põhjuseks, miks Anneli pole leidnud endale sobivat tööd väljaspool kodu. „Mulle ei sobi tööd, kus peab inimestega koos töötama - muutun väga närviliseks. Tujud võivad muutuda sekundipealt. Kui mind ei mõisteta ega saada aru, mida ma räägin, siis jääb mulle mulje, et minu arvamus ei loe kellelegi.“\nÜhel raskemal hetkel on Anneli sattunud ka haiglasse, kus tal diagnoositi depressioon. Selle vastu määratud tabletiraviga ta hiljem jätkata ei soovinud: „Ma ei taha end rohtudega mürgitada. Lisaks tekitasid rohud mul erinevaid ebameeldivaid kõrvalnähte. Rohkem ma tablette pole võtnud ja soovin ise leida oma probleemidele lahendusi“.\nOma muresid ja rõõme saab Anneli jagada virtuaalse maailma sõpradega, kellega kohtub ka silmast silma iga-aastastel kokkutulekutel. „Olen leidnud endale ideaalse fandomi (kogukond, mis koondab kindla subkultuuri sõpru), kus minu kunsti hinnatakse. Furry fandom on grupp inimesi, kellele meeldivad antropomorfsed loomad, ehk siis tegelased, kes räägivad ja kõnnivad kahel jalal. Saan elule keskenduda positiivsete inimeste ringis ja tunda ennast seal sõprade hulgas just sellena, kes ma olen “, sõnab Anneli. Ühel hetkel avastas ta enda jaoks käsitöö ning selle erinevad võimalused ning tema jaoks tundus lausa uskumatu, mida kõike on võimalik teha. “See annab nii palju inspiratsiooni, kui näed skulptuure, loomakostüüme, mänguasju, pilte ja muid asju, mis on kõik inimeste enda kätetöö. See kirg, mis nad sinna töösse pannud on veenab, et kuulun nende hulka 100%“.\nAnneli joonistas endast multikategelase\nOluline on pidev isiklik areng ja riigipoolne tugi\nTundliku ja empaatilise inimesena tunnetab Anneli hästi teiste inimeste valu. Ta sooviks kõiki aidata ja rõõmsamaks muuta. „Joonistan teistele, et neid rõõmsaks teha. See tunne, kui keegi mu joonistuste üle rõõmu tunneb, on nii hea. Teha midagi südamest ja näha seda rõõmu, kui kellegi elu muutus paremaks tänu minu piltidele. Ma tahan teha seda, mida armastan. Kurb on vaadata stressis inimesi, kes ei armasta oma tööd ja teevad seda vaid raha pärast“.\nEhkki Annelile ei meeldi rahast mõelda, ja senini on ta hakkama saanud, on ta ometi hirmul oma toimetuleku pärast - töövõimetuspension on väike ja sellegi vajadust peab käima ikka uuesti ja uuesti tõestamas. Kui ta muidu tugiisiku olemasolu eriti vajalikuks ei pea, siis pensioniametiga asjaajamises oleks just suhtlemise osas abi vajalik.\nAnneli püüab end vaimselt arendada ning ta on alati tundnud, et mõtleb teisiti, kui enamik inimesi. „Märkan detaile ja leian vastuseid veidi erineval moel, võrreldes suurema osa inimestega. Tunnen, et olen vaimselt avanemas. Mõistes midagi uut ennast avastades, hakkad mõistma ka kogu maailma enda ümber.” Anneli võrdleb seda arvuti operatsioonisüsteemi uuendusega - kui uuendada süsteemi, siis saavad uue infoga värskendatud ka kõik kaustad. Ta leiab, et on väga põnev laiendada oma teadmisi, mõista maailma paremini ja näha seda uues valguses ning hinnata sellest lähtuvalt ümber ka omi seniseid seisukohti. Kõige olulisemaks peab Anneli üksteise austamist ja armastusetunde suurendamist.\nRiigilt ootab ta eelkõige mõistmist ning seda, et vaimse tervise häirega inimesi enam kuulda võetaks. Vaimne ja füüsiline vägivald ning selle varjamine kodudes tuleb hukka mõista. Samuti loodab Anneli, et temasugustele oleks rohkem töökohti. „Ma ei tea, mis saab minust homme, ma ei mõtle ette. Loodan, et tulevikus olen vaba negatiivsete inimeste mõjust ning olen ennast leidnud. Soovin, et saan illustreerida lasteraamatuid, teha multifilme, joonistada pilte ning minu kõige suurem unistus on luua videomäng.”\nLõpetuseks tõdeb neiu, et maailmas on nii palju valu ja valet, mis ootab parandamist ning kuhu tema oma väikeste tegemistega sooviks lohutust tuua. Üks reaalne tegu, millest Anneli vargsi unistab, on teatrilava jaoks loomakostüümide valmistamine, “tore oleks, kui laval oleks rohkem lahedate kostüümidega loomi.”\n“Ja omale ma sooviks kassi - ma tean, et ta mõjuks mulle hästi.”\nTekst: Ene Kaju\nanimeerimine fandom Helpific hüperaktiivne laps joonistamine tugiisik töövõimetuspension vabakutseline vaimne avanemine vaimne vägivald vaimse tervise häire\nHelpific – uus põlvkond hoolekandeteenustes\nHELPIFIC UUDISKIRI | JUULI 2016