By ANTIRAID, March 25, 2017 in Судебные решения по кредитным и депозитным договорам\nрозглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про повернення депозитного вкладу за заявою ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року та заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року,\nУ травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі – ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») про повернення депозитного вкладу.\nПозивач зазначав, що 26 січня 2015 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США (далі – договір банківського вкладу), за умовами якого він передав банку 5 тис. доларів США строком до 27 квітня 2015 року зі сплатою процентів у розмірі ставок за різні періоди, передбачені вказаним договором.\nПосилаючись на те, що після закінчення дії договору банківського вкладу позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про повернення коштів та нарахованих процентів, проте відповідач не виконав своїх зобов'язань у повному обсязі, позивач просив стягнути з відповідача: 5 тис. доларів США вкладу; 108 доларів США 22 центи процентів з урахуванням 10 % за останньою чинною ставкою наступного після 27 квітня 2015 року дня; 32 долари США 47 центів – 3 % річних; 11 тис. 850 доларів США пені за прострочення зобов’язання на підставі статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»; 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.\nШевченківський районний суд м. Києва заочним рішенням від 15 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково: стягнув з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 5 тис. 140 доларів США 69 центів. У задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.\nКолегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 20 січня 2016 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишила без змін.\nУ заяві про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року та заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року ОСОБА_1 просить скасувати зазначені судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення пені з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) підстави невідповідності зазначеної вище ухвали суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах статей 549–552, 611, 624 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та частини п’ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».\nНа обґрунтування заяви ОСОБА_1 надав копію постанови Верховного Суду України від 1 червня 2016 року.\nУ справі, яка переглядається, суди встановили, що 26 січня 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу, відповідно до якого банк прийняв від позивача на депозитний рахунок кошти в розмірі 5 тис. доларів США строком до 27 квітня 2015 року з виплатою процентів за різні періоди.\n27 та 28 квітня 2015 року ОСОБА_1 звертався до установи банку з вимогами про повернення банківського вкладу та сплату нарахованих процентів, однак відповідач коштів не повернув.\nУхвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, вважав, що правових підстав для стягнення з банку пені відповідно до частини п’ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» немає, оскільки після укладення договорів банківського вкладу між банком і позивачем виникли зобов’язальні відносини, що регулюються нормами зобов’язального права та положеннями цих договорів, якими нарахування та стягнення такої пені не передбачено.\nРазом з тим у постанові Верховного Суду України від 1 червня 2016 року, наданій заявником для порівняння, міститься висновок про те, що вкладник за договором банківського вкладу (депозиту) є споживачем фінансових послуг, а банк – їх виконавцем і несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п’ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені в розмірі 3 % вартості послуги за кожен день прострочення.\nОтже, існує невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, що оскаржується, викладеному у постанові Верховного Суду України від 1 червня 2016 року висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм частини п’ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».\nВирішуючи питання про правильність застосування у подібних правовідносинах зазначеної норми матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України виходить з такого.\nЗа положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\nУ справі, яка переглядається, суди встановили, що після закінчення строку дії договору банківського вкладу, укладеного 26 січня 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1, позивач 27 та 28 квітня 2015 року звертався до установи банку з вимогою про повернення банківського вкладу та сплату нарахованих процентів, які банк вкладнику не повернув.\nЗа пунктом 4.1 вказаного договору банківського вкладу у випадку невиконання або неналежного виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.\nЗа положеннями статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач – це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція – це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; виконавець – це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.\nВідповідно до частини п’ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.\nАналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що вкладник за договором банківського вкладу (депозиту) є споживачем фінансових послуг, а банк – їх виконавцем і несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п'ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені в розмірі 3 % вартості послуги за кожен день прострочення.\nАналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України від 1 червня 2016 року, наданій заявником для порівняння.\nУ справі, яка переглядається, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача пені на підставі статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», суди безпідставно не застосували вказану норму матеріального права до спірних правовідносин, що призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 3604 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у частині вирішення вимог про стягнення пені.\nЗагальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57–60, 131–132, 137, 177, 179, 185, 194, 212–215 ЦПК України, визначено обов’язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову.\nУхвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року та заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року в частині вирішення вимог про стягнення пені скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.\nу справі № 6-2128цс16\nУ справі, яка переглядається, суди встановили, що після закінчення строку дії договору банківського вкладу, укладеного 26 січня 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та фізичною особою, позивач 27 та 28 квітня 2015 року звертався до установи банку з вимогою про повернення банківського вкладу та сплату нарахованих процентів, які банк вкладнику не повернув.\nПостанова від 13 березня 2017 року № 6-2128цс16\nВСУ уже не первый раз указывает, что вкладчики банков являются потребителями финансовых услуг и на взаимоотношения с банками распространяется действие ЗУ "О защите прав потребителей". Таким образом является правомерным взыскание с банка не возвращающего своевременно вклад ежедневно 3% от суммы не возвращенного вклада.\nтоже моя работка :))\n29 minutes ago, ANTIRAID said:\nно это же чисто техническая победа, банк давно труп и съеден червями Фонда\nOn 25.03.2017 at 3:31 PM, 0720 said:\nот суммы неисполненного обязательства — в каждом случае она разная\nкогда невозврат теладепозита — то и начисления только на тело\nеогда невозврат депозита с уже начсиленными процентами — значит неустойка начисляется на сумму тела с процентами\nстоимость неоказанной усулги (невыполненной работы) в этом случае равна стоимости неисполненного обязательства\nOn 4/5/2017 at 1:52 PM, 0720 said:\n14 hours ago, pravo_ua said:\nК сожалению, Верховный Суд придерживается иной точки зрения (постановление от 21.02.2018 в деле № 759/13827/15) и считает, что стоимость услуг по размещению депозита - это проценты, который выплачивает банк, и поэтому в случае просрочки возврата депозита пеню насчитывает на проценты. В таком случае сумма пени получается значительно меньше, чем если ее считать на сумму депозита.\nконечно же, это ересь полная\nкогда банк не возвращает вклад, то он не исполняет услугу по возврату всего вклада, а не по выплате процентов\nсудья Стрильчук уже не знает как угодить банку..\nПриват же теперь государственный, поэтому судьи обижать его не хотят\nэто, конечно же, полное свинство и беззаконие\nна самом деле там все ещё хуже: http://reyestr.court.gov.ua/Review/75690500\nВикласти третій абзац резолютивної частини постанови у наступній редакції:\n«Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 2 534 (дві тисячі п'ятсот тридцять чотири) грн 76 коп. на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».\nто есть, если, например, банк не возвращает деньги с текущего счёта, то пеня, по мнению этих "судей", вообще не начисляется\nа если с вклада, то начисляется, но в смехотворном, символическом размере\nэто не правосудие, — это говно\nкстати, напоминаю, что ВСЕ судьи страны получают свою зарплату через Приват\nотсюда и такие решения\n10 червня 2020 року м. Київ\nПровадження: № 22-ц/824/7597/2020\nсуддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.\nсекретар Гулієв М.Д.о\nрозглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бригинець Анюти Анатоліївни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»\nна рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 березня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Ларіонової Н.М.,\nу справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів,\nВ серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», 24 жовтня 2012 року було укладено договір №SAMDN8000729972252 про банківський строковий вклад (депозит) «Депозит VIP на 6 міс» на 6 місяців в іноземній валюті із сумою вкладу 12 300 доларів США; 01 жовтня 2012 року було укладено договір №SAMDN8000729325783 про банківський строковий вклад (депозит) «Депозит VIP на 6 міс» на 6 місяців в іноземній валюті із сумою вкладу 58 950 Євро; 06 грудня 2012 року було укладено договір №SAMDN01000731201596 про банківський строковий вклад (депозит) «Депозит VIP» на 6 місяців в національній валюті із сумою вкладу 296 000 грн. Згідно з умовами зазначених договорів клієнт банку мав право протягом строку вкладу здійснювати його доповнення. Також умовами договорів передбачено автоматичну пролонгацію їх дії на той самий строк без необхідності підписання додаткових документів. 20 листопада 2012 року вклад згідно договору №SAMDN80000729325783 було поповнено на суму 850 Євро, а 15 травня 2013 року на суму 2 300 Євро. Також було поповнено вклад №SAMDN01000731201596 07 грудня 2012 року на 60 000 грн., 12 грудня 2012 року на 60 000 грн., 14 грудня 2012 року на 60 000 грн., 18 грудня 2012 року на 30 000 грн., 15 січня 2013 року - 80 000 грн., 21 січня 2013 року на 30 000 грн., 15 травня 2013 року на 120 000 грн., 21 січня 2014 року на 40 000 грн. Вказані внесення підтверджуються відповідними квитанціями. 5 березня 2014 року вона, ОСОБА_1 , звернулась до банку з проханням перевести обслуговування її вкладів в одне з відділень банку у м. Києві, але їй було відмовлено без пояснення будь-яких причин. В червні 2015 року вона звернулась до банку із заявою, в якій просила надати їй можливість користуватися належними їй грошовими коштами, які були внесені за вищезазначеними договорами банківського вкладу, але листом банку від 05.06.2015 року їй було відмовлено у наданні коштів у зв`язку з припиненням банком своєї діяльності на території АРК. Згідно довідки №1290089, наданої банком, станом на 12.03.2014 року залишок грошових коштів на рахунку № НОМЕР_1 становить 13 761,82 доларів США; на рахунку № НОМЕР_2 - 66 421,24 Є вро та на рахунку № НОМЕР_4 - 926 124,58 грн. Довідка містить інформацію про стан рахунків на 12.03.2014 року, тобто, надана на момент функціонування Кримської філії ПАТ КБ «Приватбанк». 20 серпня 2015 року нею, позивачкою,було направлено до банку заяву про дострокове розірвання договорів та виплату належних їй коштів, але банк на дану вимогу не відреагував. За таких підставпросила суд стягнути з ПАТ «КБ «Приватбанк» на свою користь заборгованість у розмірі 15 267,84 доларів США за договором №SAMDN8000729972252 від 24.10.2012 року, 72 232,72 Євро за договором №SAMDN80000730541037 від 01.10.2012 року та 1 151 764,5 грн за договором №SAMDN800072932578 від 06.12.2012 року.\nРішенням Подільського районного суду міста Києва від 02 березня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.\nСтягнуто з АТ КБ «Приват Банк» суму заборгованості за Договором № SAMDN8000729972252 від 24.10.2012 року у розмірі 15 223,97доларів США, з яких 13 761,82 доларів США - сума вкладу та 1 462,15 доларів США - сума невиплачених відсотків, що в еквіваленті на день постановлення рішення - 406 015,61 грн.\nСтягнуто з АТ КБ «Приват Банк» суму заборгованості за Договором №SAMDN80000730541037 від 01.10.2012 року у розмірі 72 063,45 Євро, з яких 66 421,24 Євро - сума вкладу та 5 642,21 Євро - сума невиплачених відсотків, що в еквіваленті на день розгляду справи становить 2 339 139,52 грн.\nСтягнуто з АТ КБ «Приват Банк» суму заборгованості за Договором № SAMDN800072932578 від 06.12.2012 року у розмірі 1 145 192,46 грн, з яких 926 124,58 грн. - сума вкладу та 219 067,88- сума невиплачених відсотків.\nСтягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в розмірі 6 090,0 грн.\nНе погодившись із таким судовим рішенням, Бригинець А.А. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» 25 лютого 2020 року подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові, а в іншій частині - залишити без змін.\nНа обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи не містять касових документів, що підтверджували б внесення грошових коштів на банківські рахунки у вказаних позивачкою розмірах. Банком ставились під сумнів копії доказів, що надані позивачкою, оскільки такі не були належним чином засвідчені, не відповідають вимогам, встановлених чинним законодавством щодо банківських документів. Зазначала, що наданий позивачкою розрахунок є помилковим, необґрунтованим та не перевіреним судом першої інстанції.\nУхвалами Київського апеляційного суду від 21 квітня та 04 травня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.\nУ відзиві на апеляційну скаргу адвокат Пушок С.В. в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що докази на підтвердження укладення зазначених договорів вкладу містяться в матеріалах справи, оригінали таких доказів надавались суду першої інстанції для огляду, про що і зазначено в оскаржуваному рішенні. Факт внесення коштів на рахунки банку підтверджується відповідними довідками, виданими на момент функціонування Кримської філії ПАТ КБ «Приватбанк». Також вказував, що аналогічні справи вже були розглянуті судами тільки в інтересах доньки позивачки та її чоловіка. Вважав розрахунок заборгованості законним та обґрунтованим. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.\nРішення Подільського районного суду міста Києва від 02 березня 2018 року оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.\nВ судовому засіданні адвокат Крахманов С.В. в інтересах АТ КБ «Приват Банк» підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.\nАдвокат Пушок С.В. в інтересах ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.\nВислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.\nЗгідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.\nЯк убачається із матеріалів справи та встановлено судом, між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват банк» в м. Ялта АРК (Україна) були укладені наступні договори:\n01.10.2012 року - договір банківського строкового вкладу (депозиту) в іноземній валюті №SAMDN80000729325783 «Депозит VIP на 6 міс» на 6 місяців в іноземній валюті із сумою вкладу 58 950 Євро (т. 1 а.с. 17).\n24.10.2012 року - договір банківського строкового вкладу (депозиту) в іноземній валюті №SAMDN80000729972252 «Депозит VIP на 6 міс» на 6 місяців в іноземній валюті із сумою вкладу 12300 доларів США (т. 1 а.с.14).\nВідповідно до п.14 даних Договорів, вони оформлюються в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу.\n06.12.2012 року - договір банківського строкового вкладу (депозиту) в національній валюті №SAMDN01000731201596 «Депозит VIP» на 6 місяців в національній валюті із сумою вкладу 296 000 грн (т. 1 а.с. 13).\nВідповідно до п.10 даного договору, він оформлюється в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу.\nЗгідно довідки, виданої заступником директора Головного Ялтинського відділення КРУ КБ ПАТ «ПриватБанк» від 12.03.2014 року № 1290089, станом на 12.03.2014 року ОСОБА_1 має залишок грошових коштів на рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 13 761,82 доларів США; на рахунку № НОМЕР_2 - 66 421,24 Є вро та на рахунку № НОМЕР_4 - 926 124,58 грн (т. 1 а.с. 20).\nВ травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «Приват банк» із вимогою про переведення обслуговування її карткових рахунків на будь-яке відділення міста Києва.\nЛистом від 05.06.2015 року ПАТ КБ «Приват банк»повідомило позивачку про неможливість роботи банківських відділень та складнощі в обслуговуванні депозитів і рахунків, відкритих в кримських відділеннях ПАТ КБ «ПриватБанк» через окупацію території Автономної Республіки Крим, зазначивши, що відповідно до постанови НБУ від 06.05.2014 р. № 260 ПАТ КБ «ПриватБанк» припинив свою діяльність в Криму (т. 1 а.с. 22).\nЗадовольняючи позов ОСОБА_1 частково, суд першої інстанції вважав обґрунтованими вимоги позивачки щодо стягнення суми вкладу відповідно до укладених договорів та відсотків за користування вкладами. Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних за даним договором, районний суд вважав за необхідне в цій частині відмовити, оскільки 3 % річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов`язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів, а не на невиплачені та ненараховані відсотки.\nКолегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення суми вкладів та відсотків з огляду на наступне.\nСтаттею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.\nЗа змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.\nТаким чином, строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку.\nПунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління НБУ від 03 грудня 2003 року № 516 і чинного на час укладення договору банківського вкладу (далі - Положення), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.\nВідповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженоїпостановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10).\nПунктом 2.9 глави 2 «Приймання готівки» розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління НБУ від 01 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція № 174), передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп « вечірні » чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом системи автоматизації банку.\nВиходячи з положень статті 1059 ЦК України, пункту 1.4 Положення, пункту 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції № 174, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.\nЗазначена правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-149цс13 та від 29 жовтня 2014 року № 6-118цс14 та від 29 січня 2020 року у справі № 757/52212/18-ц.\nЗа положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\nВиходячи із принципу, що доказування покладається на того, хто стверджує, а не на того, хто заперечує, можна дійти висновку, що сторона позивача повинна доводи обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, а сторона відповідача - обставини, на яких ґрунтуються її заперечення.\nПринципи змагальності та диспозитивності відображають основні властивості цивільного судочинства, які реалізуються у тому, що збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони, а суд оцінює надані сторонам матеріали.\nЯк убачається із матеріалів справи, 20 серпня 2015 року ОСОБА_1 направила до ПАТ АТ КБ «ПриватБанк» заяву про розірвання уклеєних між нею та банком депозитних договорів №SAMDN 80000729325783 «Депозит VIP на 6 міс», № SAMDN 80000729972252 «Депозит VIP на 6 міс», № SAMDN 01000731201596 «Депозит VIP» (т. 1 а.с. 31-33).\nОднак, вказана заява ОСОБА_1 залишена банком без виконання.\nНадані позивачкою до суду першої інстанції квитанції про внесення коштів на депозитні рахунки банку (т. 1 а.с. 23-30) є належним доказом невиконання банком умов договорів щодо повернення коштів за вкладами після закінчення строку його дії, оригінали вказаних документів буди оглянуті та посвідчені судом першої інстанції під час розгляду справи (т. 1 а.с. 34-38).\nЗ урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність позивачкою договірних відносин з відповідачем, які виникли на підставі укладених між сторонами договорів вкладу та внесення позивачкою коштів на депозитні рахунки банку, є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про те, що позивачка не надала належних доказів на підтвердження факту знаходження грошових коштів на депозитних рахунках (за депозитними договорами) - безпідставними.\nОскільки, факт укладення договорів банківського вкладу та внесення позивачем коштів підтверджено належними допустимими та достатніми доказами, а грошові кошти за договором банківського вкладу (сума депозиту разом із нарахованими відсотками в межах дії договорів) позивачці на її вимогу не виплачені, суд першої існтанції дійшов правильного висновку про їх стягнення у примусовому порядку.\nЩодо неправильності наданого позивачкою розрахунку заборгованості колегія суддів відмічає наступне.\nЗвертаючись до суду ОСОБА_1 обґрунтовувала свої позовні вимоги щодо нарахування відсотків наступним чином.\nВважала, що за депозитним договором №SAMDN80000729972252 не нараховані відсотки на суму боргу у розмірі 13 761,82 доларів США за період з 13.03.2014 року по 28.04.2015 року(411 днів) за ставкою 9 % складають - 1 462,15 долари США;\nза депозитним договором №SAMDN8000729325783 не нараховані відсотки на суму боргу у розмірі 66 421,24 Євро за період з 03.03.2014 року по 05.04.2015 року(398 днів) за ставкою 7,5 % складають - 5 642,21 Євро;\nза депозитним договором №SAMDN01000731201596 не нараховані відсотки на суму боргу у розмірі 926 124,58 грн за період з 08.03.2014 року по 10.06.2015 року(459 днів) за ставкою 17 % складають - 219 067,88 грн.\nЗаперечуючи проти наданого позивачкою розрахунку банк зазначав, що оскільки сума коштів, що знаходяться на депозитному рахунку за договором №SAMDN80000729972252 від 24.10.2012 року станом на 12.03.2014 року -13 761,82 доларів США, то не нараховані відсотки складають:\nза період з 13.03.2014 року по 28.04.2015 року становить 1394,66 доларів США (13 761,82х9% х 411 днів : 365 днів);\nза договором №SAMDN8000729325783 від 01.10.2012 року - 66 421,24 Євро,\nто не нараховані відсотки за період з 03.03.2014 року по 05.04.2015 року складають 5431,95 Євро (66 421,24 х7,5% х 398 днів : 365 днів);\nза договором №SAMDN01000731201596 від 06.12.2012 року - 926 124,58 грн,\nто не нараховані відсотки за період з 08.03.2014року по 10.06.2015 року складають197 987,67 грн(926 124,58 х17% х 459 днів : 365 днів);\nПеревіряючи такі доводи апеляційної скарги, колегія суддів шляхом проведення простих арифметичних дій доходить висновку про те, що аргументи скаржника щодо неправильності нарахування відсотків знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи.\nСуд першої інстанції не перевірив правильність наданого позивачкою розрахунку заборгованості по відсоткам, а тому колегія суддів, ураховуючи вищенаведений розрахунок, вважає, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині визначення сум заборгованості, що підлягають стягненню з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 шляхом зменшення розміру відсотків, а саме:\nза договором №SAMDN80000729972252 від 24.10.2012 року, з 1462,15 доларів США до 1394,66 доларів США, у зв`язку з чим загальну сума стягнення зменшується з 15 223,97 доларів США до 15 156,46 доларів США, що в еквіваленті на день постановлення рішення становить 404 223,32 грн (1 долар США - 26,67 грн);\nза договором №SAMDN8000729325783 від 01.10.2012 року, з 5 642,21 Євро до 5 431,98 Євро, у зв`язку з чим загальна сума стягнення зменшується з 72 063,45 Євро до 71 853,22 Євро, що в еквіваленті на день постановлення рішення становить 2 332 355,52 грн (1 Євро - 32,46 грн).\nза договором №SAMDN01000731201596 від 06.12.2012 року, з 219 067,81 грн до 197 987,67 грн, у зв`язку з чим загальна сума стягнення зменшується з 1 145 192,46 грн до 1 124 112,25 грн .\nВідповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.\nПідставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.\nУраховуючи викладене, апеляційна скарга Бригинець А.А. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню частково, а рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 березня 2018 року підлягає зміні шляхом зменшення розміру відсотків та загальних сум, присуджених до стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 .\nСудові витрати, понесені сторонами, перерозподілу не підлягають, оскільки застосована максимальна ставка судового збору.\nКеруючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд\nАпеляційну скаргу Бригинець Анюти Анатоліївни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.\nРішення Подільського районного суду міста Києва від 02 березня 2018 року змінити.\nЗменшити розмір відсотків, які підлягають стягненню з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , за договором №SAMDN80000729972252 від 24.10.2012 року, з 1462,15 (однієї тисячі чотириста шістдесяти двох) доларів США 15 центів до 1394,66 (однієї тисячі триста дев`яносто чотирьох) доларів США 66 центів, у зв`язку з чим загальну суму стягнення зменшити з 15 223,97 (п`ятнадцяти тисяч двохсот двадцяти трьох) доларів США 97 центів до 15 156,46 (п`ятнадцяти тисяч ста п`ятдесяти шести) доларів США 46 центів, що в еквіваленті на день постановлення рішення становить 404 223,32 грн (чотириста чотири тисячі двісті двадцять три) грн 32 коп (1 долар США - 26,67 грн).\nЗменшити розмір відсотків, які підлягають стягненню з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , за договором №SAMDN8000729325783 від 01.10.2012 року, з 5 642,21 (п`яти тисяч шістсот сорока двох) Євро 21 центів до 5 431,98 (п`яти тисяч чотириста тридцяти одного) Євро 98 центів, у зв`язку з чим загальну суму стягнення зменшити з 72 063,45 (сімдесяти двох тисяч шістдесяти трьох) Євро 45 центів до 71 853,22 (сімдесяти однієї тисячі вісімсот п`ятдесяти трьох) Євро 22 центів, що в еквіваленті на день постановлення рішення становить 2 332 355,52 грн (два мільйони триста тридцять дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) грн 52 коп ( 1 Євро - 32,46 грн).\nЗменшити розмір відсотків, які підлягають стягненню з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , за договором №SAMDN01000731201596 від 06.12.2012 року, з 219 067,81 (двохсот дев`ятнадцяти тисяч шістдесяти семи) грн 81 коп до 197 987,67 (ста дев`яносто семи тисяч дев`ятсот вісімдесяти семи) грн. 67 коп, у зв`язку з чим загальну суму стягнення зменшити з 1 145 192,46 (одного мільйона ста сорока п`яти тисяч ста дев`яносто двох) грн 46 коп до 1 124 112,25 (одного мільйона ста двадцяти чотирьох тисяч ста дванадцяти) грн 25 коп.\nПостанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.\nПовне судове рішення складено 18 червня 2020 року.\nГоловуючий Т.О. Невідома\nСудді Д.Р. Гаращенко\nДжерело: ЄДРСР 89920967\nРішення Печерського суду про стягнення депозиту з Приватбанку і витрат на правову допомогу\nСправа № 757/14655/19-ц\n24 лютого 2020 року Печерський районний суд м. Києва\nв складі: головуючого судді Остапчук Т.В,\nза участю секретаря Ткаченко Ю.М.\nпредставника відповідача Беригинець А .А.\nрозглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3\nдо Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про стягнення грошових коштів\nУ березні 2019р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів , посилаючись на те що 28.12.2012р. з Відповідачем уклав договір № SАМDN 25000731861329 згідно якого передав грошові кошти у сумі 15 000 дол.США строком до 6 міс. під 10 % річних , що підтверджується квитанцією №23 від 28.12.2012р. Також . 18.03.2013 року з Відповідачем був укладений договір-заяву № SАМDN 25000733845062 згідно якого поклав на грошові кошти у сумі 5 000 дол.США строком до 18.03.2015р. під 10 % річних .Термін дії за зазначеними договорами закінчився, звертався з усними заявами про повернення коштів , звернення були проігноровані .6.03.2019р. звернувся з заявою про повернення вкладів, проте відповідач відмовляється в добровільному порядку виконувати умови договорів і повертати належні кошти і відсотки за користування ними, тому позивач вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позов підтримав, та просив стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК» по Договору від 28.12.2012 року№ SАМDN 25000731861329- 15 000 дол.США- сума вкладу, відсотки по договору за період з 29.12.2012р. по 11.03.2019р. (10%) в розмірі 9299,97 дол.США., по Договору від 18.03.2013р. № SАМDN 25000733845062 сума вкладу 5 000 дол.США, відсотки по договору за період з 19.03.2013р. по 11.03.2019р. (10%) в розмірі 2990,41 дол.США.,витрати на правову допомогу.\nПредставник відповідача заперечуючи проти позову, посилалась на те, що є неналежним відповідачем, оскільки на виконання договору кошти вносилися у банківському відділенні на території Автономної Республіки Крим, яка є тимчасово окупованою територією, що позбавляє банк можливості перевірити вимоги позивача та виконати умови договору, позивачем не надано належних доказів внесення коштів. Відповідач вважає, що позивачем при здійснені розрахунку відсотків використаний невірний розрахунок , оскільки не надано доказів неотримання відсотків по 14.05.2014р. , тому по договору від 28.12.2012р. відсотки становлять 7236,98 дол.США, а по договору від 18.03.2013р. 2413,32 дол.США.\nСуд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.\nСудом встановлено , що між сторонами укладено 28.12.2012р. договір № SАМDN 25000731861329 згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 15 000 дол.США строком до 6 міс. під 10 % річних , що підтверджується квитанцією №23 від 28.12.2012р.\nТакож між сторонами 18.03.2013року був укладений договір-заява № SАМDN 25000733845062 згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 5 000 дол.США строком до 18.03.2015р. під 10 % річних .\nСтаттею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.\nЗгідно з частиною першою 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.\nВідповідно до частини першої 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.\nПунктом 1.4 глави 1 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.\nГрошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті (пункт 2.1 Положення).\nЗгідно з пунктом 1.17 глави 1 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція),в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за операціями з видачі готівки або приймання її для зарахування на відповідний рахунок із застосуванням платіжних пристроїв формується та роздруковується відповідний касовий документ (квитанція/чек банкомата, сліп) на паперовому носії, який видається клієнту.\nПунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп « вечірні » чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.\nОтже, за нормами вказаної Інструкції на квитанції повинні міститися: підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.\nАналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року № 6-118цс14.\nАналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.\nДоговір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов`язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).\nСудом встановлено, що внесення грошових коштів на передбачений договором відповідний рахунок підтверджуються квитанціями про розміщення коштів у сумі 15 000 дол.США, 5 000 дол.США.\nОригінали договорів банківського вкладу та оригінали квитанції про внесення грошових коштів на передбачений договором рахунок судом оглядалися в судовому засіданні, містяться в матеріалах справи копії .\n6.03. 2019 року позивач звернувся до ПАТ КБ Приватбанк із заявою та виплату грошових коштів за договорами, але не повернуті.\nСтаттею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.\nДоговір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.\nЗгідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.\nВиходячи з положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд ( ст.1074 ЦК України).\nВказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 квітня 2016 року (справа № 6-352цс16). Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов`язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). Судом встановлено, що внесення грошових коштів на передбачений договором відповідний рахунок підтверджуються квитанціями . Оригінали договорів банківського вкладу та оригінали квитанції , ощадних книжок про внесення грошових коштів на передбачений договором рахунок судом оглядалися в судовому засіданні, матеріали справи містять їх засвідчені суддею копії, що відповідає вимогам ЦПК України. Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що ПАТ КБ « Приватбанк» є неналежним відповідачем та що спірні депозитні кошти вносились у банківському відділенні на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією, що позбавляє відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» можливості перевірити вимоги позивача та виконати умови договору.\nОднак, судом вказані доводи банку не приймаються, оскільки договір банківського вкладу про розміщення грошових коштів на депозитному рахунку був укладений з ПАТ КБ «Приватбанк», як юридичною особою, яка знаходиться у м. Дніпропетровськ.\nТобто, надання послуг з розміщення вкладу (депозиту) здійснює саме банк як юридична особа, а не його структурні одиниці (відділення, філії). Проте, якщо структурній одиниці надано відповідні повноваження (згідно з положенням, статутом, довіреністю), то вона має право укладати договори від імені банку. Стороною за договором у таких випадках є банк, а не його структурна одиниця.\nТаким чином, оскільки стороною укладеного з позивачкою вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк», то згідно чинного законодавства, яке регулює цей вид правовідносин, зобов`язання за договорам має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа, а не його Кримська філія. Ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов`язків по укладених і дійсних договорів.\nВідповідно до ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила і діють на підставі затвердженого нею положення.\nЗгідно ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном.\nКримське відділення лише прийняло грошові кошти, проте діяло не у власних інтересах, а в інтересах ПАТ «КБ «Приватбанк», яке і має нести відповідальність за своєчасне виконання зобов`язань перед позивачкою.\nПозивачем укладено договори до припинення діяльності філії «Кримське регіональне управління» ПАТ «Приватбанк», проте відповідач не надав будь - яких пояснень щодо неможливості надання доказів щодо внесення чи невнесення коштів позивачкою на рахунки банку на період, який зазначений у квитанціях про внесення коштів.\nВідповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\nЗгідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\nВідповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.\nБезпідставними є також заперечення відповідача з посиланням на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог.\nУкладення договорів банківського вкладу та внесення коштів на рахунки банку за цими договорами підтверджується заявами на оформлення вкладів, у яких містяться необхідні умови таких договорів, як то визначено відсоткова ставка, зазначено строк договору та інші умови, Умовами і правилами надання банківських послуг та квитанціями про внесення коштів на рахунки, які відкриті за кожним вкладом та номери яких вказані у заявах і складають умови договору.\nУ рішенні у справі «Zolotas проти Греції (№ 2)» Європейський суд з прав людини вказав наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунка може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави».\nДоказів виплати банком депозитних коштів та нарахованих процентів вкладнику суду не надано\nОскільки відповідачем не спростовано докази позивача про укладення ним з відповідачем договорів банківського вкладу, внесення коштів на рахунки по вкладу, та не виконання відповідачем зобов`язань за цими договорами щодо повернення даних коштів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення коштів, внесених позивачем за договорами банківських вкладів є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.\nЩодо позовних вимог про стягнення відсотків , суд приходить до слідую чого.\nЗа положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\nОдностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).\nЗгідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).\nЗгідно з частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).\nЗакінчення строку дії договору банківського вкладу в разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні.\nПри цьому згідно із частиною другою статті 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, тому по договору від 28.12.2012р. відсотки становлять 7236,98 дол.США, а по договору від 18.03.2013р. 2413,32 дол.США. за період з 15.05.2014р. по 11.03.2019р., оскільки не надано доказів неотримання відсотків по 14.05.2014р.\nПри таких обставинах позов підлягає задоволенню частково.\nЩодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу , судом встановлено.\nПоложеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.\nУ рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.\nЗгідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.\nПунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.\nІнші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).\nВідповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:\n- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;\n- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.\nРазом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.\nЗа змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\n- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\nВідповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.\nВідповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.\nПри вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною.(постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа № 755/9215/15-ц )\nЗа таких обставин витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 22 000 грн, оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі та заява про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.\nВитрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.\nВідповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 9605 грн., не сплачений позивачем при подачі позову до суду.\nКеруючись ст.1048,1050,1070 ЦК України, 12,13,77,79, 81,263,264,27,354, ЦПК України, суд, -\nПозов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про повернення банківського вкладу задовольнити частково.\nСтягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 по Договору № SАМDN 25000731861329 від 28.12.2012 року суму вкладу 15 000 дол.США, відсотки по договору за період з 15.05.2014р. по 11.03.2019р. в розмірі 7236,98 дол.США , по Договору № SАМDN 25000733845062 від 18.03.2013р суму вкладу 5 000 дол.США, відсотки по договору за період з 15.05.2014р. по 11.03.2019р. в розмірі 2413,32дол.США.\nСтягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000 грн.\nСтягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір на користь держави в розмірі 9605грн.\nРішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту .\nпозивач : ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 ,\nвідповідач : Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк»: адреса реєстрації: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д,\nДата складання повного тексту рішення 7.04.2020р.\nДжерело: ЄДРСР 89205180


Квітень в Україні почнеться з туману і дощів - dt.ua\nКвітень в Україні почнеться з туману і дощів\n31 березня 2013 в 16:26\nНа 1 квітня оголошено штормове попередження. На зміну снігопадам в Україну прийшли туман і дощі.\nЗ 1 квітня починається довгоочікуване потепління\nУ перший тиждень квітня в Україні нарешті почне теплішати по-весняного. Практично по всій території, крім південних областей, пройдуть дощі, місцями туман. За даними Гідрометцентру, 1 квітня погоду в Україні буде визначати тепла і волога повітряна маса, що переміщається з південно-заходу. У зв'язку з різким потеплінням і сильним вітром оголошено штормове попередження.У західних областях очікуються дощі, вночі на Закарпатті сильні, в горах з мокрим снігом. Температура вночі та вдень +2... +7, у горах близько нуля. На решті території невеликий дощ, лише на півдні без опадів. Температура вночі +3... +8, вдень +14... +19 градусів, в північних областях +9... +14. В Криму вночі +7... +12, вдень від 17 до 22 градусів тепла.У Києві очікується невеликий дощ. Вночі, вранці туман, температура вночі +4... +6, вдень повітря прогріється до +10... +12.Вночі, вранці у південній частині, центральних та північних областях місцями туман. На дорогах північно-західної половини подекуди ожеледиця.Вітер південний, південно-східний, на заході південно-західний, 7-12 м/с, у південній частині та на Закарпатті окремі пориви 15-20 м/с.У вівторок, 2 квітня, без опадів, лише у східних областях, Криму та Приазов'ї невеликий дощ. Вночі та вранці місцями туман. На дорогах місцями ожеледиця. Вітер переважно північно-східний, 5-10 м/с.Температура в західних і північних областях вночі від 3 тепла до 3 морозу, на заході до 5 морозу, вдень +5... +10, у Закарпатті до +12, на крайньому заході +2... +7. На решті території вночі +3... +8, вдень +10... +15 градусів. В Криму вночі +5... +10, вдень від 13 до 18 тепла. В Києві 2 квітня без опадів. Вночі та вранці місцями туман. На дорогах місцями ожеледиця. Температура вночі близько нуля, вдень +6... +8 градусів. Читайте також:\nВ Карпатах за півтори години зійшло чотири лавини\nВизначено більш півсотні місць можливого затоплення в Києві (список і карта)\nУ перших числах квітня Київ почне "тонути"


Технологія вирощування винограду в закритому грунті | АгроВікі\nІнколи здається, що виноград - це тільки південь і де жарко. А в помірних і північних широтах його неможливо вирощувати хіба що в парниках з зимовим огріванням. А от і ні! Насправді в арочних теплицях вирощують навіть на півдні Франції і Італії. Там і зародилась технологія вирощування винограду в критому грунті.\nЗвичайно є деякі відмінності в технології вирощування. І не лише від'ємні, наприклад, затрати на будівництво арочного укриття, виноград, який вирощується в теплиці, родить уже через рік після закладки і дає врожай від 50 тонн з гектара. Це досягається за допомогою системи специфічної штамбовки лози - так звана «італійський стіл».


Використання землі в Україні є платним: - Юридична Газета\n08 січня 2019, 17:29\nаксіома чи теорема, що потребує доведення?\nБогдан Яськів «ТОТУМ, ЮФ» керуючий партнер, адвокат, к.ю.н.\nТеги: клієнт, земельна ділянка, Україна, рішення, законодавство, ризики, земля, ПК України


Цей Статут визначає порядок діяльності, організації та ліквідації Всеукраїнської молодіжної громадської організації «Об'єднання «Європейська молодь України», що створена на підставі\nЦей Статут визначає порядок діяльності, організації та ліквідації Всеукраїнської\nмолодіжної громадської організації «Об'єднання «Європейська молодь України», що\nстворена на підставі рішення Установчої конференції Молодіжної громадської\nорганізації «Об'єднання «Європейська молодь Україна» від 19.05.2007 р.\nМолодіжна громадська організація «Об'єднання «Європейська молодь України»\nзареєстрована Головним управлінням юстиції у м. Києві 05.06.2007 р., свідоцтво №\n0043-2007г.о. як місцева громадська організація.\nУ зв'язку з поширенням діяльності Організації на територію всієї України II З'їздом Молодіжної громадської організації «Об'єднання «Європейська молодь України» (протокол № 1 від 24.11.2007 р.) прийнято рішення про зміну статусу Організації та її назви.\n1.2. «Європейська молодь України» діє із всеукраїнським статусом. Діяльність «Європейської молоді України» поширюється на всю територію України.\n1.3. «Європейська молодь України» діє на засадах добровільності, рівноправності усіх членів, самоврядування, законності та гласності.\n1.4. З моменту державної реєстрації «Європейська молодь України» є юридичною особою, має круглу печатку, штампи та бланки з назвою Організації, відкриває поточні та інші рахунки в установах банків. «Європейська молодь України» зобов'язана вести оперативний та бухгалтерський облік, статистичну звітність в установленому законом порядку. «Європейська молодь України» має також власну символіку та атрибути, зразки яких затверджуються Правлінням «Європейської молоді України». Символіка реєструється в порядку, встановленому законодавством України.\n1.5. Організація діє по всій території України відповідно до Конституції України, Загальної Декларації прав людини, іншого чинного законодавства України, міжнародних договорів та цього Статуту.\n- українською мовою: Всеукраїнська молодіжна громадська організація «Об'єднання «Європейська молодь України»;\n- російською мовою: Всеукраинская молодежная общественная организация «Объединение «Европейская молодежь Украины»;\n- англійською мовою: All-Ukrainian Youth Public Organization «European Youth of Ukraine».\n- українською мовою: ВМГО «Європейська молодь України» або ВМГО «ЄМУ»;\n- російською мовою: ВМОО «Европейская молодежь Украины» или ВМОО «ЕМУ»;\n- англійською мовою UYPO «European Youth of Ukraine» or UYPO «EYU».\n2.1. Основною метою «Європейської молоді України» є об'єднання громадян для задоволення та захисту своїх соціальних, економічних, творчих та інших спільних інтересів на засадах європейської демократії та лібералізму.\n2.2. Головними завданнями «Європейської молоді України» є:\n- сприяння поширенню у суспільстві ідеї європейської інтеграції України;\n- сприяння поширенню в Україні ліберальної ідеології;\n- всебічне сприяння економічній та культурній інтеграції України із Європейським співтовариством;\n- сприяння практичній реалізації програм, спрямованих на вирішення проблем дітей та молоді;\n- сприяння діяльності об'єднанням громадян, що відстоюють ідею реалізації державної політики на засадах європейської демократії та лібералізму;\n- сприяння відродженню та популяризації української культурної спадщини;\n- сприяння розвитку міжнародної співпраці з демократичними організаціями Європи та світу.\n2.3. З метою виконання статутних завдань «Європейська молодь України» у порядку, передбаченому чинним законодавством, має право:\n- засновувати засоби масової інформації, здійснювати видавничу діяльність;\n- проводити масові заходи (збори, мітинги, демонстрації тощо);\n- виступати в якості спостерігача на виборах до органів державної влади та/або місцевого самоврядування, на місцевих чи всеукраїнських референдумах;\n- організовувати дозвілля молоді, проводити неприбуткові конференції, семінари, лекції, тренінги та творчі зустрічі молоді;\n- здійснювати необхідну господарську та іншу комерційну діяльність шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій із статусом юридичної особи, заснування підприємств в порядку, встановленому законодавством України, з метою виконання мети і завдань цього Статуту;\n- набувати та розпоряджатися майном та іншою власністю для здійснення своїх статутних завдань в порядку, визначеному чинним законодавством України;\n- отримувати фінансування за рахунок внесків (вступних, періодичних, цільових та будь-яких інших внесків членів Організації), безповоротної фінансової допомоги, добровільних пожертвувань, а також пасивних доходів та надходжень від основної діяльності створених Організацією підприємств, установ, організацій;\n- засновувати або вступати в міжнародні, всеукраїнські громадські (неурядові) організації, підтримувати прямі міжнародні контакти та зв'язки, укладати відповідні угоди, а також брати участь у здійсненні заходів, що не суперечать міжнародним зобов'язанням України та цьому Статуту.\n- проводити інші заходи, що не суперечать чинному законодавству України.\n- при добровільному виході з Організації на підставі особистої письмової заяви, поданої до органу, що здійснив прийом;\n- у випадку виключення з Організації за порушення цього Статуту, вчинення дій, що завдають шкоди чи підривають авторитет «Європейської молоді України». Оцінку таким діям дає Правління Організації;\n- у разі несплати щорічних членських внесків у встановлені строки;\n- при визнанні особи недієздатною чи безвісно відсутньою у встановленому законом порядку;\n- у випадку набрання законної сили обвинувального вироку суду щодо члена «Європейської молоді України», який скоїв умисний злочин;\n- внаслідок смерті члена «Європейської молоді України». Рішення про припинення членства приймає Правління «Європейської молоді України».\n3.7. У виняткових випадках Голова «Європейської молоді України» має право призупинити членство в Організації будь-якої особи до моменту вирішення даного питання Правлінням «Європейської молоді України». Таке рішення підлягає затвердженню Правлінням «Європейської молоді України».\n3.8. У разі добровільного припинення членства в «Європейської молоді України», виключення члена з «Європейської молоді України», майно та кошти, передані таким членом у власність Організації, поверненню не підлягають.\n4.1. Права та обов'язки членів «Європейської молоді України» реалізуються в порядку, визначеному цим Статутом.\n4.2. Кожен член Організації має право:\n- брати участь в управлінні «Європейською молоддю України» через участь у З'їзді у порядку, передбаченому цим Статутом;\n- обирати та бути обраним до керівних органів «Європейської молоді України»;\n- брати участь у заходах, що здійснюються «Європейською молодцю України», ініціювати створення місцевих осередків для виконання статутних завдань Організації;\n- брати участь у семінарах та інших заходах, що організовуються та проводяться «Європейською молоддю України» на умовах, затверджених Правлінням;\n- користуватися методичною, консультативною та іншою допомогою, яку може надати «Європейська молодь України», на умовах, затверджених Правлінням;\n- одержувати методичну та організаційну допомогу у реалізації проектів, програм та заходів «Європейської молоді України»;\n- вимагати розгляду на засіданнях З'їзду будь-яких питань, що стосуються діяльності «Європейської молоді України»;\n- обговорювати будь-які питання діяльності «Європейської молоді України», вносити на розгляд «Європейської молоді України» пропозиції щодо вдосконалення її діяльності;\n- одержувати повну, достовірну та своєчасну інформацію про діяльність «Європейської молоді України»;\n- публікувати свої наукові праці та наукові аналітичні статті;\n- одержувати від «Європейської молоді України» допомогу для захисту своїх законних прав та інтересів на умовах, затверджених Правлінням;\n- вийти з «Європейської молоді України» в порядку та на умовах, передбачених цим Статутом.\n- дотримуватись вимог цього Статуту, інших внутрішніх документів Організації та виконувати рішення З'їзду, Правління та інших керівних органів «Європейської молоді України», які є обов'язковими для членів Організації та відповідають чинному законодавству України;\n- своєчасно сплачувати щорічні членські внески у розмірі та порядку, встановленому Правлінням;\n- брати активну участь у досягненні цілей та завдань «Європейської молоді України», всіляко сприяти «Європейської молоді України» у її діяльності;\n- дбати про зміцнення авторитету Організації, дотримуватись норм моралі та етичних засад суспільства;\n- не допускати дій, що дискредитують «Європейську молодь України»;\n- інформувати керівні органи «Європейської молоді України» про відомі їм факти, які можуть вплинути на діяльність «Європейської молоді України», а також про факти порушення цього Статуту;\n- нести інші обов'язки, передбачені чинним законодавством України, цим Статутом та внутрішніми документами «Європейської молоді України».\n- у разі припинення членства в Організації здати членський квиток та повернути матеріальні цінності, що знаходяться на балансі Організації і були передані особі в тимчасове користування.\n5.1. Організаційна структура «Європейської молоді України» складається з місцевих осередків, що діють за територіальним принципом: первинних, міських та обласних організацій (далі - місцеві осередки).\n5.1.1. Міські та обласні осередки засновуються не менш як десятьма особами.\n5.1.2. Первинні осередки засновуються не менш як трьома особами.\n5.2. Місцевий осередок вважається створеним з моменту його затвердження та постановки на облік Правлінням «Європейської молоді України».\n5.3. Місцеві осередки «Європейської молоді України» засновуються установчим з'їздом осередку, який скликається з ініціативи його засновників і на якому обираються його керівні органи.\n5.4. Місцеві осередки Організації можуть утворюватись за рішенням Правління з правом юридичної особи та реєструються в установленому законодавством порядку.\nМісцеві осередки Організації без статусу юридичної особи легалізують свою діяльність шляхом письмового повідомлення про заснування, згідно з чинним законодавством України.\n5.5. Місцеві осередки Організації діють згідно з чинним законодавством України на основі цього Статуту, Положення про місцеві осередки «Європейської молоді України»\nта основі власних статутів прийнятих вищим керівним органом місцевого осередку та затверджених Правлінням Організації. Положення про місцеві осередки «Європейської молоді України» та Статути місцевих осередків повинні відповідати статутним документам Організації та узгоджуватись між собою.\n5.6. Місцеві осередки Організації очолюються головами місцевих осередків Організації.\n«УДК 355/359(477):316.343 А.О. Каляєв Львівський регіональний інститут державного управління Національної академії державного управління при Президентові України ДЕРЖАВНЕ УПРАВЛІННЯ ОБОРОННОЮ ПРОМИСЛОВІСТЮ УКРАЇНИ В УМОВАХ СУСПІЛЬНИХ ТРАНСФОРМАЦІЙ © Каляєв А.О., 2007 Досліджено проблеми сучасного військово-промислового комплексу України та визначено шляхи реструктуризації галузі з метою подолання кризи. The article is devoted to the research of problems in modern Ukrainian military industrial...»\n«НАЦІОНАЛЬНИЙ ІНСТИТУТ СТРАТЕГІЧНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ аналітична доповідь КИЇВ-2011 Інноваційні підходи до регіонального розвитку в Україні – К.: НІСД, 2011. – 47 с.Автори: Біла С.О., д.держ.упр., проф. – керівник авторського колективу Жаліло Я.А. к. е. н., с. н. с., заслужений економіст України; Жук В.І. Кушнір М.О., к.держ.упр. Лупацій В.С., к.с.н. Собкевич О. В., к. е. н. Шевченко О.В., к.е.н. Валюшко І.В. Шевченко А. В. Доповідь підготовлено до засідання круглого столу 10 листопада 2011 р. При...»\n«МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ ХАРКІВСЬКА НАЦІОНАЛЬНА АКАДЕМІЯ МІСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА І. А. Краївська ОСОБЛИВОСТІ БУХГАЛТЕРСЬКОГО ОБЛІКУ В ГАЛУЗЯХ НАРОДНОГО ГОСПОДАРСТВА Конспект лекцій, навчально-методичний матеріал для самостійної роботи та для практичних занять, завдання для контрольної роботи для студентів усіх форм навчання спеціальності “Облік і аудит” Харків ХНАМГ 200 Автор: Краївська І. А. Рецензент: Н. І. Гордієнко, професор, кандидат економічних наук Краївська І. А. Особливості...»\n«О.I. Олємской, О.В. Ющенко САМООРГАНIЗАЦIЯ СКЛАДНИХ СИСТЕМ Рекомендовано Мiнiстерством освiти i науки України Суми Видавництво СумДУ УДК 538.9(075.8) ББК 22.311 О-53 Рецензенти: В.Ю. Сторiжко – доктор фiз.-мат. наук, академiк НАНУ, директор Iнституту прикладної фiзики НАНУ; С.О. Котречко – доктор фiз.-мат. наук, старший науковий спiвробiтник Iнституту металофiзики iм. Г.В. Курдюмова НАНУ; Д.О. Харченко – доктор фiз.-мат. наук, провiдний науковий спiвробiтник Iнституту прикладної фiзики НАНУ...»\n«Економічні науки путем создания отдельных элементов системы его поддержки. При этом существующих объектов инфраструктуры поддержки недостаточно для полного и комплексного удовлетворения потребностей предпринимателей, в том числе в информационном обеспечении, проведении маркетинговых исследований, в офисных и производственных помещениях. Создание новых объектов инфраструктуры и развитие действующих помогут решить проблемы доступа предпринимателей к необходимой информации по ведению бизнеса,...»


Про нас - Интернет-магазин royal-dream.ua\n5 причин чому нам можна довіряти:\n1) Якісні тканини без катишок після прання. Ми працюємо з тканинами, які витримують від 300 прань - до 1000 прань без втрати кольору і катишек\n2) Якісний пошив в своєму цеху. Ми самі відшиваємо всю нашу продукцію і робимо це дуже добре. Це підтверджують безліч відгуків в інстаграме.\n3) Ми є виробником. У Вас нестандартна ліжко? ми пошиємо саме той розмір, який вам потрібен\n4) Величезний вибір. Більше 100 різних візерунків для дитячої ліжку яка ідеально підійде під Ваш дизайн.\n5) Ми Вас щиро любимо. Спробувавши купити у нас, ви будете повертатися знову і знову. Факт цього можна побачити із відгуків в інстаграммі.\n«Royal Dream» - український виробник дитячого постільної білизни. У нашому асортименті різноманітні комплекти в ліжечко і коляску, захисні бортики, пелюшки і аксесуари. Ми працюємо тільки з натуральними матеріалами і робимо основний акцент на високу якість нашої продукції.\nСтворення товарів для дітей - дуже відповідальний процес, тому наша команда продумує все до дрібниць. Особливу увагу ми приділяємо дизайну постільної білизни, ретельно підбираємо кольори, принти та форми, оскільки вони виконують дуже важливу роль в підтримці емоційного здоров'я малюків і впливають на формування психіки.\nОточити дитину любов'ю і теплом з перших днів його життя - основне завдання батьків, а ми допоможемо подбати про його комфорт і гармонійний розвиток. Ми переконані в тому, що кожна дитина індивідуальна, а його потенціал не має кордонів. Тому кожен комплект постільної білизни «Royal Dream» зможе підкреслити характер вашого малюка і допоможе розкрити його творчий потенціал.\n«Royal Dream» - створено з любов'ю ❤


Як харківські медіа попрацювали перед місцевими виборами » У-Медіа - головна сторінка\n16 квітня 2015 року, об 11-00 у прес-центрі «Конгрес хол» (вул. Радянська, 7, 2 поверх). Інститут демократії ім. Пилипа Орлика запрошує редакторів, журналістів, лідерів громадських організацій до обговорення питань інформаційної безпеки країни та ролі медій у стриманні інформаційної агресії з боку Росії.\n2 квітня 2015 року у Дипломатичній академії при Міністерстві закордонних справ України відбувся круглий стіл: «Інформаційна політика України як питання її національної безпеки», організований Київським офісом Інституту Кеннана, Центром дослідження Росії та Програмою академічних обмінів імені Фулбрайта в Україні.\n18 лютого 2015 року, о 13:00 в Українському кризовому медіа-центрі (готель «Україна», 3 поверх, вул. Інститутська, 4, Київ) відбувся брифінг «Інформаційна ізоляція жителів окупованих територій: як змінити ситуацію?». Майже рік продовжується неоголошена війна та безпрецедентна інформаційна агресія Росії проти України. З початком АТО багато експертів наголошували на тому, що Україна програє інформаційну війну. Але… Досі не розроблено продуманої узгодженої Стратегії інформаційної політики держави.\n18 лютого 2014 року, о 13:00 в Українському кризовому медіа-центрі (готель «Україна», 3 поверх, вул. Інститутська, 4, Київ) відбудеться брифінг «Інформаційна політика держави провальна на всіх фронтах: інформаційна ізоляція окупованих територій». Спікери: Світлана Єременко, медіаексперт, керівник проекту з моніторингу регіональних ЗМІ, виконавчий директор Інституту демократії імені Пилипа Орлика (Київ); Володимир Кіпень, експерт ІДПО, кандидат філософських наук, Донецький інститут соціальних досліджень і політичного аналізу; Ігор Зоц, головний редактор газети «Донеччина».\nМоніторинг регіональних видань напередодні позачергових парламентських виборів у жовтні 2014-го показав чергове зростання джинси. Незважаючи на зміну влади, складну ситуацію в країні у зв’язку з неоголошеною війною Росії проти України та інформаційною агресією, регіональна преса здебільшого знехтувала своєю важливою роллю щодо неупередженого інформування громадян. Журналісти забули про свою відповідальність перед суспільством, отруюючи джинсою передвиборчий інформаційний простір.\nУ-Медіа » Медіа і демократія » Медіа моніторинг » Як харківські медіа попрацювали перед місцевими виборами\nКатегорія: Медіа і демократія » Медіа моніторинг\nМедіа Харкова обслуговували своїх хазяїв\nГоловна провина харківських ЗМІ полягає в тому, що вони не допомогли виборцям розібратися в політичному спектрі сил, які претендували на владу. Медіа або обслуговували своїх хазяїв, або розміщували матеріали з ознаками замовності тих політсил, які були в змозі на певних умовах «домовитися» з конкретними редакціями.\nMediaSapiens уже публікував підсумки виборчої кампанії у ЗМІ — зокрема, результати моніторингів телеканалів, преси та інтернет-видань, здійснених ГО «Телекритика», Інститутом масової інформації, Інститутом демократії ім. Пилипа Орлика (ІДПО) та Академією української преси. Сьогодні ми публікуємо статтю Юрія Хомайка, експерта ІДПО, з аналізом передвиборчої кампанії у харківських ЗМІ.\nМісцеві вибори в Харкові засвідчили впевнену перемогу нинішнього мера Геннадія Кернеса, знову обраного міським головою, та очолюваної ним партії «Відродження», яка створить найчисленнішу фракцію в новому складі міської ради. Політичні сили Харківщини, які позиціонують себе як демократичні та патріотичні, засмучені таким результатом, хоча визнають його певною мірою очікуваним, і намагаються розібратися, які ж чинники вплинули на те, що саме керівники старої формації, пов’язані в недалекому минулому з Партією регіонів, у черговий раз залишаються при владі.\nСеред таких чинників майже не згадуються місцеві ЗМІ (маємо на увазі ті, що працюють на постійній основі, а не передвиборчі проекти різних партій та окремих кандидатів, що безкоштовно роздавалися людям повсюдно). Закидають хіба що телебаченню — як державному, так і приватним каналам. Тут справді було забагато не тільки маркованої реклами політичної сили, яка і здобула перемогу, але й нібито новинних сюжетів, головними героями яких був Кернес, його оточення та однопартійці. Що ж до друкованих та онлайн-ЗМІ, то їх очевидно не вважають впливовими. І для такої думки є підстави.\nНайтиражніша газета «Время» (власник олігарх Олександр Фельдман) в області з населенням більше 2,7 млн виходить накладом лише 20 тис. примірників. Офіційна газета обласної влади «Слобідський край» має мізерний наклад 14 тис. суботнього випуску з телепрограмою, у будні вдвічі менший. А тираж міської комунальної газети «Харьковские известия» й зовсім непристойний з урахуванням півторамільйонного населення — 2 тис. (у вихідних даних, наче для сміху, пишуть 2001). Ще одна, колись найпопулярніша газета «Вечерний Харьков», вказує свій наклад на рівні 10 тис. примірників. Сайти взагалі приховують кількість своїх відвідувачів і, мабуть, мають на це підстави. Так, сайт «МедиаПорт» пишається 12 тисячами відвідувань за день. Це вважається дуже хорошим показником.\nНизька зацікавленість харків’ян своєю друкованою та онлайн-пресою стає зрозумілою, якщо переглянути її контент. Він не дає жодного уявлення про різноманітне життя міста і ще менше — області. Найпоширенішим джерелом інформації для ЗМІ є прес-конференції чиновників різного рівня, звіти з яких доносять тільки одну думку (спікерів). А усвідомлення необхідності дотримуватися стандарту відокремлення фактів від коментарів призводить до того, що від будь-чиїх коментарів журналісти взагалі відмовляються. Саме тому інформація у ЗМІ не є повною, аналітика взагалі з’являється дуже рідко. Її можна побачити тільки в газеті «Время» (згідно з моніторингом ІДПО, тут майже 60 % джинси), але й там під виглядом «об’єктивності» проштовхуються перш за все думки про неспроможність центральної влади вирішити нагальні проблеми, а дії регіональної влади залишаються поза аналізом та будь-якою критикою.\nРізноманітні події, за винятком спорту, криміналу й мистецтва, цікавлять журналістів переважно у випадках, коли на них присутні керівники міста, області, народних депутатів від Харківщини та відомих у місті бізнесменів, які в таких випадках виступають як видатні жертовні благодійники. Найбільш помітно це на шпальтах газети «Харьковские известия» (згідно з моніторингом ІДПО, містить 40 % джинси), в редакції якої вважають інформаційними приводами протокольні заходи мера, кожен чих його заступників та керівників департаментів. Вони пафосно виголошують загальні слова на зборах із приводу професійних свят, приїздять на відкриття чергового дитячого майданчика або проводять прийом громадян із особистих питань. У цих випадках відбираються такі питання, що обов’язково беруться чиновником «на олівець», він обіцяє їх вирішити, але про подальшу долю звернень журналісти, як правило, вже не згадують.\nНаприкінці вересня всі без винятку харківські ЗМІ повідомили про загальноміський суботник, потреба в якому виникає щороку, але оскільки цього року наближалися вибори, то, звісно, всі підкреслили, що проходить він «з ініціативи Харківського міського голови Геннадія Кернеса». І журналісти звертали увагу не стільки на те, що зроблено, скільки цитували різних чиновників та потенційних кандидатів у депутати від «Відродження», що «необхідно постійно підтримувати порядок у нашому рідному місті» (яка ж свіжа думка!).\nНевелике коло харків’ян, які все ж таки читають місцеву пресу та переглядають місцеві сайти, мають дуже обмежену інформацію про те, як воюють їхні земляки в зоні АТО й узагалі про те, що там діється. Які проблеми існують у поранених, переселенців, родин загиблих? Вони радше можуть довідатися про це із загальноукраїнських ЗМІ. Зі своїх же у кращому випадку можуть дізнатися про відкриття меморіальної дошки загиблому герою або про повернення до міста на відпочинок чергового підрозділу бійців. Інформацію про це подають досить стисло, і її ще треба розшукати серед нудних повідомлень про засідання постійних комісій, статистичних звітів, які ніяк не коментуються, та самозвітів чиновників. Ба більше: й бійці АТО, й волонтери мають шанс потрапити в інформаційну стрічку або на газетну шпальту частіше за все вже після того, як відповідна інформація про них з’явилася на офіційних сайтах обласної адміністрації або міськради. Пошуками ексклюзивної інформації журналісти себе не утруднюють, та судячи з того, що роками у редакційній політиці майже нічого не змінюється, це влаштовує і головних редакторів, і власників ЗМІ.\nДо речі, що стосується власників, то уважний читач і без додаткової інформації давно міг збагнути, що «Харьковские известия» хоча офіційно є «газетою Харківської міської ради» і виходять на податки громадян, насправді виступають виключно як рупор нинішнього мера, а депутати, не згодні з його політикою, зазнають на її шпальтах нещадної критики.\n27 липня, коли черговий раз було перенесено судове засідання в Полтаві у кримінальній справі Геннадія Кернеса, що небезпідставно викликало підозру в затягуванні розгляду, «Харьковские известия» поспішили засвідчити лояльність до свого хазяїна з дивовижною оперативністю. Ще до вечірнього випуску теленовин журналісти «Харьковских известий» підготували опитування на вулицях міста про ставлення до мера «простих громадян». На телеекрані і водночас на однойменному сайті аж 12 мешканців міста різного віку і статі говорили майже одне й те ж: кращого мера не знайти, обов’язково будуть за нього голосувати. Потім, 29 липня, вже на газетних шпальтах кількість опитуваних було зменшено до восьми (мабуть, за браком площі), але й цього досить, щоби створити ілюзію одностайної підтримки. В коментарях, які не забарилися з’явитися у Фейсбуку, користувачі соцмережі відверто з цього глузували й закидали меру чимало претензій. Утім, журналісти «Харьковських известий» цього немов не помічали, нібито й не чули про необхідність дотримуватися такого надважливого стандарту, як баланс думок. Цей приклад не є винятком.\nУ певній залежності від мера перебуває й газета «Вечерний Харьков», яка все ж таки на тлі інших видань виглядає цікавішою завдяки ексклюзивним репортажам про міське життя. Та це не заважає їй проводити політику цілком у руслі міського голови (за моніторингом ІДПО майже 40 % джинси).\nВласник газети «Время» — народний депутат і крупний бізнесмен Олександр Фельдман не раз змінював свої політичні уподобання заради збереження бізнесу і впливовості, й разом із ним, як флюгер, змінювала політичні пріоритети редакція газети. Колись Фельдман був у «Єдиній Україні», після Помаранчевої революції очолив обласну організацію «Батьківщини», в 2011-му став членом Партії регіонів, після Революції гідності звідти вийшов і під час останнього балотування до Верховної Ради позиціонував себе як безпартійний. А незадовго до місцевих виборів створив партію «Наш край». І весь час редакційна політика «коливалася разом із лінією партії», тобто разом із власником. Але різкої критики проти нинішнього мера Кернеса видання собі ніколи не дозволяло й задовго до місцевих виборів почало надавати чимало газетної площі немаркованій рекламі його партії «Відродження». У червні «Время» надало цілу шпальту формату А2 під прес-конференцію голови обласної організації партії, народного депутата Віктора Остапчука. До заголовку були винесені його слова, які відповідають настроям налаштованої на «стабільність» більшої частини немолодої читацької аудиторії «Времени»: «Все задачи нам по плечу. Главное, чтобы в стране наступил мир».\nНезважаючи на те, що місцева влада та інші власники медіаресурсів не можуть не відчувати міру (не)впливовості своїх ЗМІ, вони все одно не в змозі відмовитися від спокуси використовувати їх у своїх потребах, немов дитина іграшку. Як і можна було передбачити, газети й сайти почали розміщувати агітаційні матеріали на користь тих чи інших політичних сил та окремих особистостей, не дочекавшись офіційної їх реєстрації як учасників виборчих перегонів. За хибною практикою попередніх часів, знову ігнорувалася вимога маркувати такі тексти як політичну рекламу. У кращому випадку тільки у вихідних даних можна було знайти повідомлення, що якась маленька зірочка, рубрики на кшталт «Політикум» або особлива рамка свідчать, що матеріали друкуються на правах реклами, або «на договірних умовах». До речі, це стосується тільки друкованої преси, де (віддамо належне) останні три передвиборчих тижні при наявності джинси все ж існувала й рубрика «Політична реклама», що можна пояснити офіційним проходженням її через редакційну бухгалтерію з коштів передвиборчого фонду. На сайтах відверта джинса взагалі ніяк не маркується.\nЦе особливо помітно на сайті «Объектив». Тут головним джерелом новин із червня став його власник Олександр Давтян — кандидат на посаду міського голови. Він встигав і десятки заяв розглядати в комісії із забезпечення прав людини, і допомагав дитячим будинкам підготуватися до зими, і проводив прес-конференції з презентацією своєї передвиборчої програми… При цьому сайт інформував ще й про активність партії «Солідарність», міський осередок якої очолює той же Давтян. Ця політична сила лідирує і в інформаційному полі сайту «SQ», де від неї висувається в міську раду Олена Жукова — голова правління «Мегабанку», коштом якого сайт і утримується. Варто зазначити, що політична реклама тут чергується з комерційною рекламою самого банку.\nІ все ж таки в підсумку «Солідарність» на виборах в обласну та міську ради показала більш ніж скромний результат, а Давтян прийшов 5-м у перегонах на посаду мера з багатократним відставанням від лідера. А другу позицію в «мерських» та міських виборах посіла «Самопоміч». Її представники та особисто лідер місцевого осередку Тарас Ситенко провели чимало прес-конференцій, круглих столів, звіти з яких потрапили на газетні шпальті й сайти без будь-якого конкретного аналізу, що можна класифікувати як джинсу.\nАналіз результатів місцевих виборів ще триває, висловлюються різні думки, чому люди проголосували саме так. Що ж стосується харківських засобів масової інформації, то, на мій погляд, їхня головна провина полягає в тому, що вони не допомогли виборцям розібратися в політичному спектрі сил, які претендували на владу. Медіа або обслуговували своїх хазяїв, або розміщували матеріали з ознаками замовності тих політсил, які були в змозі на певних умовах «домовитися» з конкретними редакціями. Відсутність значної частини учасників виборчих перегонів в інформаційному просторі свідчить про те, що в них таких можливостей, коштів або й устремлінь не було. Казати, що харківські ЗМІ привели когось до влади, було би безпідставним перебільшенням. А ось те, що вони не зашкодили це зробити (надаючи достовірну інформацію) людині, що перебуває під слідством, — дуже сумно.\nТа й узагалі, за змістовим наповненням харківських медіа важко уявити справжню картину політичного життя міста та розібратися хто є хто.\nЮрій Хомайко, експерт Інституту демократії ім. Пилипа Орлика (Харків)\nМітки: Інститут демократії Пилипа Орлика, медіаексперт, моніторинг, регіональні ЗМІ, Хомайко


В домовому храмі парафії на честь Почаївської ікони Пресвятої Богородиці м. Стебника була піднесена особлива молитва за дарування дітей\n18 грудня, в Неділю 26-у по П'ятидесятниці та день пам’яті преподобного Савви Освященного, в домовому храмі парафії на честь Почаївської ікони Пресвятої Богородиці м. Стебника була піднесена особлива молитва за дарування дітей.\nЩе звечора на всенічному бдінні у храм прибула ікона преп. Савви з часточкою пальмової гілки, яку в свій час посадив у своєму монастирі святий.\nЗранку перед іконою був звершений водосвятний молебень з читанням акафісту преп. Савві Освященному, а опісля, була звершена Божественна Літургія, яку очолив настоятель парафії священик Михаїл Коник. Під час Літургії була прочитана особлива молитва за дарування дітей тим парам, в яких по різних причинах не має дітей.\nТакож отець Михаїл виголосив проповідь, в якій зазначив актуальність житія святого для сучасного суспільства.\nПісля Літургії священик привітав усіх із святом, роздавши ватку омочено в масло від мощей святого.\nА з нагоди дня святого Миколая для дітей парафії було роздано солодкі подарунки.\nДовідка: Преподобний Сава Освященний народився в V столітті, в Каппадокії в побожній християнської сім’ї Іоана та Софії.\nУ 17 років він прийняв чернечий постриг і так досягнув успіху в пості і молитвах, що був удостоєний дару чудотворіння.\n473 року святий Сава пішов з Лаври і оселився в печері поблизу обителі преподобного Герасима Йорданського. Через кілька років до преподобного Сави почали збиратися учні – всі, хто хотів чернечого життя. Так виникла Велика Лавра. За вказівкою з Неба (через вогняний стовп) ченці облаштували в печері церкву.\nПреподобний Сава заснував ще кілька монастирів. Багато чудес були явлені за молитвами преподобного Сави: посеред Лаври забило джерело, під час посухи пролився рясний дощ, відбувалися зцілення хворих і біснуватих. Преподобний Сава написав перший устав церковних служб, так званий “Єрусалимський”, прийнятий усіма палестинськими монастирями. Святий мирно відійшов до Бога в 532 році. Його нетлінні мощі зараз знаходяться у Благовіщенському храмі Лаври. Спочатку гробниця була розміщена у невеликій купольній усипальниці на центральній площі монастиря. У 1256 році мощі святого Сави були вивезені на Аппенінський півострів хрестоносцями і поміщені в церкві Сан-Антоніо. 12 листопада 1965 року їх повернули у Лавру. VI. Досі у Венеції знаходиться чернечий хрест преподобного Сави, виготовлений, за переданням, із Древа Животворящого Хреста Господнього.\nВ монастирі преп. Сави Освященного в Палестині росте фінікова пальма, посаджена самим святим, чиї листя і плоди надають чудотворне дію у випадках безпліддя, їх роздають разом з пальмовими листочками. Пальма засохла в 1954 році, але на тому ж місці виросли дві нові, мають такі ж чудодійні властивості.\nПреподобному Саві Освященному моляться за зцілення у випадку безпліддя та онкологічному захвоюванні.