Штам «Дельта» активно циркулює на Хмельниччині - епідеміологи | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n10 Вересня, 2021 Ірина ОЛІЙНИК Здоров'я 2995\nЯкщо у перший-другий місяці літа на Хмельниччині фіксували по три сотні нових випадків коронавірусу за місяць, то в серпні кількість інфікованих уже стрибнула до понад тисячі випадків за місяць. Фото: з архіву\nПочинаючи з серпня епідеміологи спостерігають ріст захворюваності на Сovid-19.\nПісля трьох місяців затишшя на Хмельниччині спостерігають ріст захворюваності на Сovid-19. Про це сьогодні під час брифінгу розповів Микола Габрикевич, генеральний директор держустанови «Хмельницький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України».\n«Якщо у перший-другий місяці літа на Хмельниччині фіксували по три сотні нових випадків коронавірусу за місяць, то в серпні кількість інфікованих уже стрибнула до понад тисячі випадків за місяць. Практично з останнього місяця літа у нас склалася така ситуація, коли кількість захворілих щодоби переважала втричі кількість тих, хто одужував», - каже Микола Габрикевич.\nПро ріст захворюваності, додає, свідчить статистика.\n«Якщо позавчора у нас виявили 130 випадків інфікування коронавірусом, то на сьогоднішній ранок за учорашній день – уже 190 нових випадків інфікування, - зазначає Микола Габрикевич. - Натомість одужали – 46 осіб. Семеро людей за добу померли. Загалом, аналізуючи летальні випадки, бачимо, що серед них не було вакцинованих від коронавірусу. Хоча поодинокі випадки інфікування Сovid-19 бувають і серед вакцинованих, проте хворобу вони переносять легше».\nНайбільше випадків інфікування корона вірусом наразі фіксують на Городоччині, Кам’янеччині. А щодо циркуляції штамів, то в області, за словами епідеміолога, наразі активно циркулює «Дельта».\nХмельниччина коронавірус ріст захворюваності Габрикевич Микола


Експерт: Конгрес США щоквартально отримуватиме звіт про корупцію в ПП2 | Українська Енергетика\nПредставники влади України можуть повідомити про такі прояви корупції, що додасть аргументів проти "Північного потоку-2"\nПісля ухвалення законопроекту, який передбачає накладення санкцій на фізичних та юридичних осіб, зокрема компанії, які вчинили значні корупційні правопорушення у процесі планування, будівництва або експлуатації газопроводу "Північний потік-2", адміністрація президента США має через 100 днів відзвітувати Конгресу США, чи була виявлена корупція у російському проекті.\nПро це під час дискусії "Як зупинити запуск "Північного потоку-2": виклики та ризики для енергетичної безпеки" сказав президент Yorktown Solutions Даніель Вайдич повідомляє "Українська енергетика".\nЕксперт нагадав, що комітет з міжнародних відносин Сенату США днями одноголосно підтримав законопроект про оцінку проекту "Північний потік-2" на предмет корупції та, у випадку виявлення правопорушень – накладення санкцій на пов’язаних з ними фізичних та юридичних осіб. І, на думку Вайдича, Україна користується великою підтримкою Конгресу, який незабаром голосуватиме цей проект закону.\n"Протягом 100 днів адміністрація має відзвітувати Конгресу, чи є дійсно докази корупції. Якщо так, мають бути накладені санкції. Представники України також, звичайно, можуть надавати таку інформацію до Вашингтона. Далі члени Конгресу можуть використовувати це, щоб тиснути на адміністрацію. Законодавча гілка влади у США є надзвичайно потужною. Тож сподівання на те, що санкції будуть накладені, безумовно є", - додав експерт.\nВін наголосив, що у цьому контексті потрібно відзначити зусилля влади України, яка діє спільно та як ніколи раніше консолідовано.\n"Президент Зеленський, прем'єр-міністр Шмигаль, голова НАК "Нафтогаз України", Федерація роботодавців нафтогазової галузі, Верховна рада, - усі працюють у Вашингтоні надзвичайно активно, піднімаючи питання "Північного потоку-2" і пояснюючи, що цей проект - не про фінанси", - зазначив Вайдич.\nВайдич висловив думку, що попри те, що втрата транзиту означає для України втрату 2 млрд дол., питання "Північного потоку-2" має й інші, більш серйозні виміри.\n"2 млрд дол. - це звучить як велика сума грошей, але справа не в цьому. Йдеться про співвідношення сил між Росією та Україною. Йдеться про оборонну та безпеку. Йдеться про підтримку українського транзиту російського газу в межах Європи як стримуючий фактор для російської агресії", - сказав експерт.\nВін підкреслив, що наразі ведеться обговорення, яким чином Україні може бути компенсоване введення "Північного потоку-2" в експлуатацію.\n"Знову ж таки, з моєї точки зору, не йдеться лише про гроші. Тож будь-яке врегулювання цього питання може бути виглядати тільки таким чином, що цей трубопровід ніколи не запрацює. Зараз у США уже є розуміння, що санкції можуть бути накладені проти обох компаній: і сам "Північний потік-2", і оператор "Nord Stream-2 AG. Тож рішення зараз за Конгресом", - вважає Вайдич.\nНагадаємо, найближчим часом на розгляд Сенату та Палати Представників США буде винесений важливий законопроект, який передбачає накладення санкцій на фізичних та юридичних осіб, зокрема компанії, які вчинили значні корупційні правопорушення у процесі планування, будівництва або експлуатації газопроводу "Північний потік-2".\nЗаконопроект передбачає накладення санкцій відповідно до "Глобального Магнітського Акту" щодо дотримання прав людини, які охоплюватимуть фізичних та юридичних осіб, зокрема компанії, які вчинили значні корупційні правопорушення у процесі планування, будівництва або експлуатації газопроводу "Північний потік-2".\nУ результаті цього законодавства, Державний Секретар, за погодженням з Міністром фінансів, на постійній основі здійснюватиме оцінку та звітуватиме про наявність корупційних схем, а також про іноземних осіб, залучених у корупційні дії, з метою потенційного накладення санкцій.\nТеги:КонгресПівнічний потік -2санкції США\nNord Stream 2 завершила роботи в економічній зоні ФРН


Автореферат ДИСКУРС СТИЛЮ В РЕТРОСПЕКТИВІ УКРАЇНСЬКОЇ ВИДОВИЩНОЇ І ДРАМАТИЧНОЇ КУЛЬТУРИ\nДля філософської методології термін "стиль" порівняно новий, бо традиційна філософія, якщо і використовує його, то скоріше як поняття "дух епохи", або ж в його естетичному чи історико-культурному аспекті. Однак, у сучасних філософських дослідженнях, з огляду на руйнування уявлень про абсолютну універсальність мислення і мови, виокремлення різноманітних форм практичного мислення у сфері пізнання і культури в контексті засадничої феноменологічної поліваріативності, поняття "стилю" поступово набуває суверенного значення. Досліджуючи сутність і значення культури, усвідомлюючи глибину символіки її художніх засобів і жестів, варто вдатися до теорії стилів, бо саме стиль періоду найкраще відображає мистецьку і соціально-політичну історію епохи, особливості національного стилю — характер нації, неповторність індивідуального стилю — унікальність особистості та її приналежність часу і місцю. Стиль виступає як естетична домінанта, своєрідний метаобраз, із семіотичної матриці (або "стилістичної матриці", за румунським філософом Л. Благою) якого "зчитується" соціокультурний "текст" за допомогою віднайденої в дисертації семіотичної мови стильоцентризму, безпосередньо пов’язаної з проблемами культурної феноменології та теорією стилів фундаментальних форм культури американського культуролога А. Кребера. Таким чином, стиль виконує структуроорганізуючу функцію відносно інших елементів (означників) художньої культури (множини) — ритму, інтонації, метафори тощо. Зазначений концептуальний ракурс надає дослідженню не лише регіонального, а й міждисциплінарного і міжкультурного значення, спричинює його актуальність і доцільність, особливо в контексті помітного центрування сучасного культурологічного дискурсу антропологічною і полікультурною проблематикою, визнання принципу полілінійності соціокультурного розвитку (Є. Бистрицький, А. Бичко, М. Закович, В. Литвинов, Ю. Павленко, М. Собуцький, І. Юдкін та ін.).\nАктуальність дослідження обумовлюється також недостатнім ступенем наукової розробки обраної теми. Адже, не дивлячись на існування численних праць, пов'язаних із цією темою, а також робіт автора про природу національної художньої традиції і стиль театру Леся Курбаса, дане питання в такому аспекті раніше не досліджувалося. Хоча розгляд історії української культури за стильовим принципом має свою історію, співвіднесену з прагненням не лише встановити її самобутність та естетичні закономірності розвитку, але й, виокремлюючи певну відмінність, вписати її у межі великих європейських стилів і, відповідно, європейської культури.\nМомент самоідентифікації та самоусвідомлення є характерним для українського інтелектуального дискурсу в різні періоди національного розвою. Ми знаходимо окремі характеристики стилів у трактатах з поетики та риторики XVII — XVIII століть. Теоретичні міркування в працях М. Довгалевського "Поетика" та Ф. Прокоповича "Про поетичне мистецтво" розгортаються навколо проблем художньої форми, мови і стилю. Стильові проблеми досліджуються у посібниках з поетики й риторики, передусім, ученими харківського кола: А. Могилевським та І. Ризьким. Окремо слід згадати про рукопис П. Білецького-Носенка "Естетика", в якому, крім характеристики різновидів стилю, простежується прагнення встановити характер зв'язку між способом мислення митця і його стилем. Проблеми індивідуального стилю та певних стильових спільностей, стильових течій і шкіл порушуються Г. Квіткою-Основ'яненком у його листах до видавців журналу "Русский вестник" та до П. Плетньова; П. Кулішем в оглядах української літератури, які друкувалися в журналі "Основа", І. Франком і М. Драгомановим.\nПитання про вивчення стильових течій, як основи літературного процесу, про побудову курсу літератури, як історії стилів, уперше в українському літературознавстві ставить М. Дашкевич (1877). Естетичні закономірності літературного розвитку на основі стильових процесів уперше систематично дослідив Д. Чижевський в "Історії української літератури" (1956). Прийшовши від філософії до літературознавства, він запропонував теорію культурних хвиль як розвитку простих і складних стилів на рівні використання мовно-стилістичних засобів та певного матеріалу. У другій редакції розвідки Чижевського "Культурно-історичні епохи" знаходимо аргументації на користь створення стилістичної історії минулого, яка найкраще проявляє культурний зміст часу. В українській науці про театр за стильовим принципом побудовані праці енциклопедиста-гуманітарія Д. Антоновича. Його книгам, статтям і лекціям властивий принцип подвійної контекстуалізації: прагнення ввести українську театральну культуру в загальнонаціональний, а також світовий історичний контекст ("Триста років українського театру", 1925).\nОкрім літератури про загальну теорію стилів від І. Вінкельмана і Й. Гете, Г.-В.-Ф. Гегеля і А.-В. Шлегеля, Г. Вьолфліна і О. Шпенглера до А. Кребера, Л. Ротшільда, В. Сифера, М. Фінч, В. Ванслова, В. Власова, О. Лосєва, Д. Наливайка і О. Соколова у світовому мистецтвознавстві існують роботи, присвячені виключно театральному аспекту стильових досліджень. Передовсім, це праці Дж. Гаропа і С. Епштейн, Д. Рассела, М. Сент-Дені, як одні з кращих про стиль у театрі.\nСучасна українська філософська наука також не лишилась осторонь проблем стилю. Варто згадати хоча б роботи І. Огородника; монографії Б. Парахонського (1982) та В. Панченко (1998); дисертацію О. Литвинова (1992). Так, у своєму дослідженні "Проблема стилю мислення в науковій творчості" (1978) І. Огородник зосереджує увагу на гносеологічних і методологічних функціях стилю мислення. Український філософ вважає, що стиль, у даному разі стиль наукового мислення, включає компонент світобачення, як засобу або технології створення наукового образу світу. Аналізуючи категорію стилю у філософсько-методологічному аспекті і досліджуючи різні форми практичного мислення у сфері пізнання, мови і культури, Б. Парахонський зазначає, що у своєму категоріальному, філософсько-теоретичному статусі стиль може розглядатися як особливий ракурс бачення, спосіб фіксації і членування практичної реальності мови, культури і пізнання. О. Литвинов, принципово не обмежуючи себе лише художнім процесом, підходить до дослідження художнього стилю з позицій культурології, мотивуючи це культурною обумовленістю художньої діяльності і творчості людини. Він прагне до створення цілісної концепції художнього стилю, яка об’єднала б його генезисні і процесуальні особливості та задовольнила б вимоги культурологічного підходу. В. Панченко, досліджуючи розвиток мистецтва у взаємозв’язку із загальним культурно-історичним процесом, розглядає художню культуру як цілісне утворення, а єдність її форм як єдність стилю (за А. Кребером).\nЗв’язок роботи з науковими програмами, планами і темами. Дисертація виконана в межах комплексної науково-дослідницької теми філософського факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка "Філософська та політологічна освіта в Україні на перетині тисячоліть" (номер державної реєстрації — 01БФ041-01); науково-дослідницьких програм кафедри української філософії та культури філософського факультету.\nМета дослідження — осмислення логіки формування національного стилю та розробка концепції органічності й тяглості української видовищної і драматичної культури, виробленої на основі ідеї ігрового полістилістизму, з огляду на те, що усталена у вітчизняній театрознавчій науці наслідувально-фрагментарна модель її розвитку створює у сучасних умовах проблемну науково-методологічну і суспільно-політичну ситуацію та не відповідає засадам сучасної культурологічної думки, яка розглядає українську культуру як цілісну систему.\nрозглянути основні філософсько-естетичні концепції стилю вітчизняної і західної філософської думки, обмежившись світоглядними наративами задля формування нового філософсько-антропологічного розуміння категорії стилю;\nвисвітлити стильові домінанти видовищної і драматичної культури дохристиянських часів та Київської Русі в контексті раннього християнства візантійського зразка та європейського середньовіччя;\nвизначити стильові горизонти української видовищної і драматичної культури в системі культури пізнього середньовіччя і Відродження;\nдослідити стильову парадигму української видовищної і драматичної культури Козацької доби в контексті європейського бароко і рококо;\nпростежити стильову аутентичність видовищної і драматичної культури України під імперською владою у співвідношенні до західноєвропейського мистецтва неокласичного, імперського та романтичного стилів;\nпроаналізувати стильову парадоксальність видовищної і драматичної культури України кінця ХІХ — ХХ століть на шляху входження до системи великих європейських стилів.\nОб’єкт дослідження — українська видовищна і драматична культура, розглянута в контексті світового гуманітарного простору.\nПредмет дослідження — дискурс стилю української видовищної і драматичної культури як системa знаків у процесі їхнього застосування з перспективи трансформації образу Людини і Світу.\nМетоди дослідження. Теоретико-методологічною основою дослідження, в якому матеріал — історико-культурний, а предмет — філософський, є міждисциплінарний підхід, який включає методи культурологічного, історичного та філософського аналізу і синтезу; структуралістської та постструктуралістської методології, як сукупності інтердисциплінарних підходів до дослідження у гуманітарних науках, особливо, семіотичної, рецептивної та психоаналітичної теорій (Р. Барт, Р. Велек, Г.-Г. Гадамер, Ж. Дерида, Ж. Лакан, К. Леві-Строс, Ж.-Ф. Ліотар, М. Фуко, Г. Р. Яус та ін.); стильоцентристський принцип.\nНаукова новизна дослідження полягає в тому, що вперше створено стильовий культурологічний дискурс української видовищної і драматичної культури як систему знаків у процесі їхнього застосування з перспективи трансформацій образу Людини і Світу, що суттєво корегує емпіричні методи її вивчення та показує філософський зміст мистецтва театру, як мікрокосму Всесвіту, моделі особистості та засобу осягнення Істини. Обгрунтовується концепція органічності і тяглості української видовищної і драматичної культури як цілісної системи на основі виявлення універсальної структури ігрового полістилістизму (з урахуванням концепцій української культури: М. Поповича — карнавальність, і С. Кримського — онтологічний оптимізм).\nТакож досягнуто наступних наукових результатів, які виносяться на захист:\nпроведено комплексний аналіз категорії стилю як структуроорганізуючої філософсько-антропологічної універсальної категорії, не обмеженої лише значенням художності, або історичності, або національності, а сконцентрованій в образі людини та індивідуальності митця, у змінах світосприймання та соціокультурної поведінки відповідно до концепцій циклічного, еволюціоністського, антропологічного та соціологічного розвитку культури, завдяки чому вперше формалізовано поняття стилю, як матеріалізованого світовідчування та підкреслено момент центральності стилю (як семіотичної мови стильоцентризму) в його пов’язаності з ключовим поняттям горизонту світогляду завдяки поєднанню семіотичного, рецептивного і психоаналітичного підходів та розширенню їхніх специфічніх зв’язків за допомогою аналізу світоглядних метаморфоз творця і реципієнта;\nвисвітлено стильові домінанти видовищної і драматичної культури Давньої України, особливості яких обумовлені існуванням плюралістичної релігійно-міфологічної картини світу. Вперше розглянуто праукраїнський старовинний народно-обрядовий, початки християнського середньовічного театру, культуру скоморохів як явища самодостатнього полісемантичного старовинного театру ("обряд-гра"), своєрідність якого зумовлена "двоїстим" (за М. Грушевським) побутом і космогонічним менталітетом праукраїнців. Антропологія природно-символічного стилю видовищного і драматичного "тексту" створює гнучкий ігровий ритуально-обрядовий полісинкретизм, який полягає у злитості функцій умовного і грубо-натурального, сакрального і профанного, трагічного і комічного. Обстоюється теорія синтетичності і полістилістичності українського менталітету, що основана на монтажному горизонтально-вертикальному типі мислення народу України, властивого для пограниччя долини і гори, кочового і осідлого способу життя;\nвизначено стильові горизонти української видовищної і драматичної культури в системі стильових домінант та мистецьких особливостей європейського середньовіччя і Відродження, співзвучні майданно-містеріальній стилістиці тогочасного українського театру, який дотримується стилю маски у змалюванні людського характеру і методу імпровізації в акторському виконанні, що вперше наголошується в дисертації. Народна драма в Україні продовжує існування, як "обряд-гра", і, водночас, започатковує "гру-виставу". Таким чином, вона стає дійсно перехідним театром перехідної доби в українській історії. Завдяки віднайденому стильоцентристському принципу історико-філософського дослідження, вперше визначено час виникнення цього культурно-мистецького явища і віднесено його до періоду Польсько-Литовської доби в історії України;\nдосліджено стильову парадигму української видовищної і драматичної культури Козацької доби в контексті європейського бароко і рококо, яка, увібравши західні елементи, розвиває притаманний їй універсальний ігровий полістилістизм у дусі запорізької вільної стихії. Окреслено феномен козацького "тотального театру", як інтегральної вистави у розширеному соціокультурному розумінні, що обумовлює своєрідність подальшого розвитку українського соціуму, де український вертепний театр поєднує у собі ігрові функції обряду-гри та гри-вистави і також належить до майданного народно-містеріального театру, який дотримується стилю маски в змалюванні людського характеру і методу імпровізації в акторському виконанні;\nвідстежено стильову аутентичність видовищної і драматичної культури України під імперською владою у співвідношенні до західноєвропейського мистецтва неокласичного, імперського та романтичного стилів. Синтетизм музично-драматичного і побутово-поетичного стилю розвивається в межах універсальної структури ігрового полістилістизму староукраїнського майданного народно-містеріального театру, а система сценічного амплуа функціонує як видозмінена театральна маска. Вперше визначається романтично-мелодраматичний український світський театр першої третини ХІХ століття як публічний або комерційний, що виростає із староукраїнського театру, але набуває урбанізованого вигляду; середина ХІХ століття — аматорський інтелігентсько-українофільський театр; межа ХІХ — ХХ століття — побутовий театр, як реалістичний (соціальний і психологічний), але зацікавлений українським селом і народним мистецтвом, сприйнятими з точки зору міста;\nпроаналізовано стильову парадоксальність видовищної і драматичної культури України кінця ХІХ — ХХ століть на шляху входження до системи великих європейських стилів, де український реалізм чи символізм має своєрідне романтичне забарвлення, спричинене не лише пейзанським антуражем, але й загостреною емоційністю і контрастністю характеристик людини у час наростаючих змін. Вперше визначено різницю між галицькою і наддніпрянською акторськими школами, як результат могутніх багаторічних впливів західноєвропейської та слов’янської культур: традиція графічного ліплення ролі, нервовість і гострота йдуть із Заходу України, а мистецтво психологічного живопису, замріяність і широта — зі Сходу, та об’єднують їх відкритiсть і полістилістичність, ігрова природа яскраво театральної романтичної української акторської школи.\nТеоретичне та практичне значення одержаних результатів полягає у новій стильоцентристській концепції розвитку української видовищної і драматичної культури як цілісної інтегрованої системи, яка може стати основою для поглибленого вивчення сучасних проблем культурології та сприяти поверненню української культури в європейський контекст, увиразнюючи суспільно-художню життєдайність українського національного стилю.\nМатеріали і теоретичні обгрунтування дисертаційного дослідження доцільно використовувати у викладанні нормативних курсів з історії української культури та філософії, в розробці спецкурсів з теорії та історії культури.\nАпробація дисертації здійснювалась при обговоренні на кафедрі української філософії і культури Київського національного університету імені Тараса Шевченка, при викладанні лекційних курсів з історії світового театру, українського мистецтва, культури і філософії, при підготовці студентських наукових робіт. Основні положення дисертаційної роботи викладені в 2-х одноосібних монографіях: "Повертаючи стиль" (К.: Видавець ПАРАПАН, 2004) та "Українське театральне відродження" (К.: Наук. думка,1993); у 21 статті у фахових науково-періодичних виданнях. Дисертаційні ідеї та матеріали апробовані в доповідях на 9 міжнародних та республіканських науково-практичних конференціях і конгресах: "Людина-Світ-Культура" (Київ, 2004); "Дні науки філософського факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка" (Київ, 2003); "Образы мира на заре нового тысячелетия" (Київ, 2002); "Exploring the Limits" (Canterbury, 1998); "Annual Conference of the International Federation for Theatre Research" (Cholula, Puebla, 1997); "ІІІ Міжнародний конгрес україністів" (Харків, 1996); "Actor, Actress on Stage: Body / Acting / Voice" (Montreal-Valleyfield, 1995); "Сатира і гумор в українській літературній традиції" (Чернівці, 1994); "Культура України. Історія і сучасність" (Харків, 1992). Статтях в інших виданнях: "Did Kurbas Stage King Lear in Moscow? Unraveling the Mystery of Les Kurbas's Last Production" (Slavic and East European Performance. — New York, Summer 1999. — Vol. 19, No. 2. — P. 69-77; "Випадок Ліра: Курбас — Міхоелс" (Хроніка 2000. — К., 1998. — № 21-22. — С. 346-355); ""Жакерия" по Просперу Мериме в театре "Березиль"" (Мир искусств: Альманах. — М.: РИК "Культура", 1995.— С. 142-159); "Про "Наталку Полтавку", український характер, національну сценічну традицію та інше: Круглий стіл за участю Костенко Л., Стригуна Ф., Чечель Н., Якимовича Б." (Український театр. — К., 1994. — № 2. — С. 4-7, 27). Кандидатська дисертація на тему: "Західна класика на українській сцені 1920 — 1930-х років: Проблеми трагедійної вистави" була захищена у 1987 році, її положення та наукові результати у докторській дисертації не використовувалися.\nСтруктура дисертації та її обсяг обумовлені поставленими у дослідженні завданнями. Робота складається зі вступу, шести розділів, тринадцяти підрозділів, висновків (обсяг основного тексту — 385 с.) і списку використаної літератури (436 позицій, в т. ч. іноземною мовою).\nУ Вступі обгрунтовано актуальність, доцільність і новизну дисертаційної роботи, проаналізовано ступінь розробленості проблеми, сформульовано мету і завдання, визначено тeоретико-методологічну основу, окреслено об’єкт і предмет дослідження, доведено теоретичне і практичне значення результатів дисертації, висвітлено її апробації та структуру, наведено публікації.\nПерший розділ — "Філософсько-естетичні концепції стилю: до історії проблеми", який складається із двох підрозділів, присвячено аналізу літератури з даної проблеми, обмеженого світоглядними наративами і найважливішими означеннями. Розглянуто філософсько-естетичні концепції стилю, пов’язані з основними теоріями культури, представленими ідеями її циклічного (Дж. Віко, М. Данилевський, А. Тойнбі, О. Шпенглер), еволюціоністського (Л. Морган, Е. Тейлор), антропологічного (А. Кребер, К. Леві-Строс, Б. Малиновський) та соціологічного (Т. Адорно, Г. Маркузе, П. Сорокін) розвитку.\nУ підрозділі 1. 1. — "Категорія стилю у термінах вітчизняної філософії" — проаналізовано вітчизняні теорії стилю, починаючи з філософських, культурологічних і літературознавчих словників до робіт В. Власова, О. Лосєва, Д. Наливайка, Б. Парахонського, О. Соколова, Ю. Тинянова, Р. Якобсона, в яких стиль виступає як у широкому, так і вузькому значеннях.\nФілософський енциклопедичний словник 1999 року окреслює стиль, як сутнісний спосіб життя і мислення з урахуванням визначення культури Ф. Ніцше, з якого випливає, що для Ніцше, стиль є важливою категорією культури, він об’єднує і створює її як явище, він наявний у всіх її проявах як світогляд Людини: творця, персонажа і реципієнта. У роботі "Стили в искусстве" (1995) В. Власов, розглядає стиль як фундаментальну категорію мистецтва. Він торкається досить поширеного ототожнення стилю з методом, чи навіть художнім напрямом, течією, школою або манерою. Головну відмінність стилю від методу Власов вбачає у тому, що метод передає сутність творчого процесу, а стиль — його кінцевий результат. Досліджуючи Пергамський неоплатонізм, О. Лосєв присвячує окремий розділ особистості і стилю, починаючи з того, що аналізує літературний стиль творів Юліана як показник його естетичного світобачення. Учений вказує на важливість історичного контексту у формуванні особистості і, відповідно, стилю. Б. Парахонський, досліджуючи стиль, як форму осмислення і розуміння дійсності, виокремлює важливий світоглядний зміст вивчення стильових утворень у сфері культурної і наукової творчості. Ю. Борєв в "Естетиці" розглядає художній стиль як категорію онтології мистецтва. На думку вченого, стиль має широкий культурологічний зміст і обумовлює якість певної культури, принцип її конструктивної побудови. Стиль він визначає як загальну форму методологічної завершеності націленої на себе і замкненої в собі свідомості. Д. Наливайко у своїй книзі ("Направления, течения, стили", 1980) дотримується розуміння стилю як системи художньо-образного відображення дійсності, яка охоплює особливості форми твору, творчості художника або цілого напрямку і має аналоги і відповідники в різних видах мистецтв. Відомий славіст Д. Лихачов виокремлює канонічні стилі, як стилі епохи, визнаючи залежність категорії стиль від людського фактора і рівня самосвідомості. О. Соколов вводить у радянську науку поняття "носіїв стилю", якими він вважає такі компоненти форми, як композицію, систему образів, жанрові форми, ритм, колорит; а також поняття "стильотворчих факторів", які, на його думку, об’єднують зміст твору: тему, проблематику, ідеї. Спираючись на домінанту стилю в аналізі українського літературного процесу, Д. Чижевський в "Історії української літератури", не відкидаючи ідейного змісту художнього твору, як його вищої інтерпретації, тлумачить стильові поняття досить широко, за відгуком Ю. Шевельова (Шереха), як стилістичні системи, як системи жанрів і як світоглядні настанови. У роботі наведено найближче і найважливіше для автора дисертації визначення стилю, запропоноване О. Лосєвим (1930), яке полягає в тому, що "стиль" і "світогляд" повині бути об’єднані між собою, відображаючи один одного.\nУ результаті аналізу вітчизняних теорій стилю зроблено висновок, що, досліджуючи дискурс стилю у ретроспективі української видовищної і драматичної культури, розвинуто і конкретизовано установки О. Лосєва, його ідеї щодо "стилю", "світогляду" і "культурного типу" із застосуванням їх відносно певного історико-культурного "тексту". Пропонується нове філософсько-антропологічне визначення стилю, як матеріалізованого світовідчування.\nУ підрозділі 1.2. — "Проблема класифікації стилю у західних джерелах" — порівнюються визначення стилю у західних енциклопедіях, словниках і наукових виданнях, вказується на присутній у них наголос на смислову значимість стилю. Західні джерела цінні у своєму сутністому, а також ретроспективному значенні, з огляду термінологічної суперечливості й невизначеності поняття стилю, пов’язаної з універсальністю категорії та її соціально-культурною заангажованістю. Із посиленням антропоцентризму роль стильового дискурсу помітно зростає, в ньому постійно виникають антропологічні наративи.\nВиникнення великих художніх стилів визначається внутрішньою логікою розвитку художнього мислення людини, бо "Le style c'est l'homme meme" (стиль є сама людина — за Ж.- Л.- Л. Бюффоном), тобто стиль — це матеріалізована сутність. Вислів Бюффона — найпопулярніше визначення стилю і, водночас, важлива атропоцентрична спрямованість його сутнісного значення. У зв’язку із тим, що саме з Просвітництва і Романтизму зросла роль історичного підходу, філософські основи сучасного мистецтвознавства й розуміння стилю заклав І. Вінкельман своєю класичною працею "Історія стародавнього мистецтва"(1764). Стиль для Вінкельмана антропоцентрично зорієнтований та історично обумовлений феномен і, відповідно, завдяки своїй універсальності, може використовуватись для датування і періодизації, для розуміння та узагальнення мистецьких творів різних історичних періодів. Гетевське розуміння стилю більш філософське, бо стиль для нього це не просто відображення природи або індивідуальних схильностей майстра, які створюють манеру, а пізнання сутності речей, втілених у видимих і відчутних образах, загального в особливому ("Просте наслідування природи, манера і стиль", 1788). Розуміння стилю романтиків було подібним до кантівського абсолютизованого розуміння мистецтва в його самодостатній вищості до буття і не виходило за межі гетевської інтерпретації. У лекціях з "Філософії мистецтва" Ф. Шеллінг відстоює розуміння стилю, як ідеального, яке визначає матеріальне, тобто художній твір. Чисту логіку стилю одночасно, але окремо від романтиків, діалектично розвиває Г.-В.-Ф. Гегель. Водночас він, так само як і романтики, наголошує на важливому для дисертанта "матеріалізуючому" аспекті стильової проблеми, бо стиль, за Гегелем, — це та художня оригінальність, яка дана предметно.\nФранцузький теоретик та історик мистецтва І. Тен і його учень Г. Брандес, наслідуючи аналітичний метод І. Вінкельмана, визнають середовище (milieu), расу та клімат головними чинниками, які обумовлюють як зміст, так і форму художнього твору. Таким чином, і стиль художнього твору, за Теном, визначається тим самим середовищем і свідомістю, передає домінуючу ідею, охоплює суттєвий характер, в ньому так само застосовується загальна сукупність з’єднаних частин, співвідношення яких систематично змінюються. У методі І. Тена важливим є момент наукової об’єктивності і культурної толерантності, розуміння творчості, як прояву людського духу, а також раннє залучення рецептивної теорії у розумінні мистецтва, з точки зору дослідження тієї публіки, для якої воно створюється. Другим найбільш впливовим і важливим підходом до розуміння мистецтва є метод Г. Вьолфліна, в якому вирішального значення надається внутрішнім психологічно вагомим законам його розвитку ("Принципи історії мистецтва: Проблема розвитку стилю в пізньому мистецтві", 1915). Вьолфлін визначає класифікацію історії мистецтва, як класифікацію стилів, що є типовим для класиків так званої "формальної школи": О. Рігль "Виникнення мистецтва барокко в Римі" (1908), Е. Кон-Вінер "Історія стилів образотворчих мистецтв" (1910), також Г. Вьолфлін — "Ренесанс і Бароко" (1888), "Мистецтво Ренесансу в Італії і германське почуття форми"(1922). У перелічених працях історичні стилі розглядаються в розвитку та змінах від однієї форми до іншої.\nО. Шпенглер спантеличує світ своєю епохальною працею "Присмерк Європи" (1918 — 1922), торкаючись теорії великих стилів, як виразу душі великої культури. Явище стилю, у тлумаченні О. Шпенглера, стає тотожним культурі та пов’язаним з наявністю у ній прасимволу, який необхідно здійснити. У дисертації підкреслено антропоцентричний момент розуміння стилю, як "alter ego" людини, її відображення у дзеркалі, а також розуміння будь-якої культури в її цілісності та невід’ємності основних характеристик. З соціологічних позицій світова схема стилів була подана в книзі німецького вченого В. Гаузенштайна "Мистецтво і суспільство" (1923). Ідеї Гаузенштайна про пряму залежність стилю від економічного та суспільно-політичного ладу набули розвитку в праці В. Фріче "Соціологія мистецтва" (1926), у відомих дослідженнях І. Йоффе "Культура і стиль" (1927) та "Синтетична історія мистецтв" (1933).\nТеорії форми, пов’язані із узагальнюючою класифікацією та формальними критеріями, психологією та філософією мистецтва, знову опиняються в центрі наукових дискусій у 1950 — 1960 роки. У США поворотним моментом стає стаття М. Шапіро "Стиль" (1953), де подається огляд ідей від Б. Беренсона, Г. Вьолфліна, В. Ворінгера, А. Рейгля, які писали півстоліття перед тим до його сучасників: Е. Пановські, сера Г. Ріда, Г. Фокілона, і ставиться питання про необхідність сучасних теорій стилю. Вважаючи відсутність образності шляхом до безладдя, Дж. Акерман у статті "Теорія стилю"(1962), а також Е.-Г. Гомбріч у "Мистецтві та ілюзії" (1960) і Дж. Кублер у "Формі часу" (1962) суттєво оновлюють стилістичний дискурс у його пов’язаності переважно з образотворчим мистецтвом та формотворчими категоріями. Прибічник соціологічного методу, побазованого на розумінні іншого, — соціальної антропології, французький етнограф-структураліст К. Леві-Строс застосував поняття структури до етнології, щоб краще усвідомити соціальну поведінку людини. Сприймаючи стиль, як систему, що відображає цю людину, Леві-Строс висловлює ідею про можливість побудови певної періодичної системи цих стилів. Мовні та літературознавчі теорії 1960-х років основуються на самій мовній виразності, як\n▪ РОЗВИТОК ЛОГІЧНОГО МИСЛЕННЯ УЧНІВ ОСНОВНОЇ ШКОЛИ В ПРОЦЕСІ ВИВЧЕННЯ ПРЕДМЕТІВ ПРИРОДНИЧО- МАТЕМАТИЧНОГО ЦИКЛУ - Автореферат - 29 Стр.\n▪ ВИКОРИСТАННЯ УЛЬТРАЗВУКОВОГО ВПЛИВУ ПРИ ЛАПАРОСКОПІЧНІЙ ХОЛЕЦИСТЕКТОМІЇ У ХВОРИХ НА ЖОВЧНОКАМ'ЯНУ ХВОРОБУ - Автореферат - 26 Стр.\n▪ Електрохімічна поведінка комплексів паладію (II) в гліцинатних електролітах - Автореферат - 25 Стр.\n▪ ТВОРЧІСТЬ ЕРНЕСТА ХЕМІНГУЕЯ В УКРАЇНСЬКОМУ ЛІТЕРАТУРНОМУ ПРОЦЕСІ ХХ СТОЛІТТЯ (РЕЦЕПЦІЯ І ТИПОЛОГІЯ) - Автореферат - 34 Стр.\n▪ ОЦІНЮВАННЯ НАВЧАЛЬНИХ ДОСЯГНЕНЬ УЧНІВ МЕТОДОМ ТЕСТУВАННЯ В ПЕДАГОГІЦІ США - Автореферат - 29 Стр.\n▪ КУЛЬТУРА МОНАСТИРІВ ГАЛИЧИНИ В КОНТЕКСТІ СУСПІЛЬНО-ІСТОРИЧНИХ ПРОЦЕСІВ ХVІ–ХІХ СТОЛІТЬ - Автореферат - 23 Стр.


DSpace at library NPU Dragomanova: Програма фізичної реабілітації спортсменів ігрових видів спорту 20-25 років після перелому променевої кістки в типовому місці у післялікарняному періоді\nPlease use this identifier to cite or link to this item: http://enpuir.npu.edu.ua/handle/123456789/14173\nTitle: Програма фізичної реабілітації спортсменів ігрових видів спорту 20-25 років після перелому променевої кістки в типовому місці у післялікарняному періоді\nAuthors: Демченко, Катерина\nперелом променевої кістки у типовому місці\nпісля лікарняний період\nfractured bones in typychnom luchevoy location\nafter hospytal period\ngame types of sports\nCitation: Демченко К. Програма фізичної реабілітації спортсменів ігрових видів спорту 20-25 років після перелому променевої кістки в типовому місці у післялікарняному періоді / К. Демченко, О. Путров // Науковий часопис Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова : збірник наукових праць / М-во освіти і науки України, Нац. пед. ун-т ім. М.П. Драгоманова. - Київ : Вид-во НПУ ім. М. П. Драгоманова, 2016. - Серія 15 : Науково-педагогічні проблеми фізичної культури (фізична культура і спорт), Вип. 3К 1 (70) 16. - С. 359-362\nAbstract: У статті обґрунтовано програму фізичної реабілітації спортсменів ігрових видів спорту 20-25 років після перелому променевої кістки в типовому місці у післялікарняному періоді\nВ статье обоснована программа физической реабилитации для спортсменов игровых видов спорта 20-25 лет после перелома лучевой кости в типичном месте в послебольничном периоде.\nn the article the program of physical rehabilitation for athletes playing sports 20-25 years after a fracture of the radius in a typical place in after hospytal period.Fractures of the forearm up more than half of fractures of the upper extremity and 25% of all fractures of long bones. Damage wrist in athletes is most common when doing sports games. It fractured the radial bone in a typical place is the most common injury forearm and there is usually a fall on the outstretched hand. A frequent complication of this fracture is limited mobility of the joints of the fingers and the shoulder joint due to insufficient physical activity of the patient.The problem of the treatment of these injuries and their consequences in athletes, despite the existence of different methods as conservative and operative nature. This leads to the loss of sports performance. Analysis of sources makes it possible to note that there is insufficient amount of literature on physical rehabilitation athletes play sports at the turn radius in typical location, especially among local media, which led to the topic of our study. Scientific studies in recent years indicate that medical practice is a lot of work on the issue of rehabilitation of patients with injuries of forearm, but the mechanical transfer of these techniques in the process of sports and physical rehabilitation is not possible. Available also work with sports traumatology and rehabilitation of athletes after injuries, mostly devoted to injuries of the lower extremities, spine and shoulder damage. Consequently, there is no scientific publications on physical rehabilitation of athletes playing sports on the next stages to the full restoration of sports performance after the fracture of the radial bone in a typical place.\nDemchenko_Putrov.pdf 299.14 kB Adobe PDF View/Open


Гравій - Юніонпедія\nГравій Гра́вій (через гравий від gravier), також рінь (цим словом також називають гальку), жорства́ — незцементована осадова порода, яка складається з округлих уламків гірських порід і мінералів, розміром від 1 до 10 мм.\n7 відносини: Незцементована порода, Росія, Сполучені Штати Америки, Федеративна Республіка Німеччина (1949—1990), Валуни, Велика Британія, Галька.\nНезцементована порода (несцементированная порода, unconsolidated rock, loose rock; Lockergestein n) – гірська порода, яка легко руйнується, розсипається (галечник, лес, пісок, вулканічний попіл).\nНовинка!!: Гравій і Незцементована порода · Побачити більше »\nНовинка!!: Гравій і Росія · Побачити більше »\nНовинка!!: Гравій і Сполучені Штати Америки · Побачити більше »\nНовинка!!: Гравій і Федеративна Республіка Німеччина (1949—1990) · Побачити більше »\nВеликий розколотий валун граніту на узбережжі Ffionphort, Шотландія Валуни. Крим Ератичний валун у древньому пляжному галечнику. Сааремаа, Естонія Валуни́ (boulder, Geschiebe, Geröll, валун) — великі, різною мірою обкатані уламки гірських порід діаметром від 256 до 1024 мм.\nНовинка!!: Гравій і Валуни · Побачити більше »\nНовинка!!: Гравій і Велика Британія · Побачити більше »\nГалька базальтів і андезитів на пляжі острова Тірасія, (Санторіні, Греція) Галька середнього розміру. Крупна галька. Дрібна галька. Галька, також рінь (цим словом можуть називати й гравій) — уламок гірської породи розміром від 10 до 100 мм, більш або менш обкатаний водою річок або морів.\nНовинка!!: Гравій і Галька · Побачити більше »


EIRZNTU - Electronic Institutional Repository of "Zaporizhzhia Polytechnic" National University: Методичні вказівки до виконання самостійних робіт з дисципліни " Методологія та інформатизація наукових досліджень електромеханічних пристроїв та систем. для студентів усіх форм навчання спеціальності 141 – Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка, спеціалізація (освітня програма) - Електричні та електронні апарати; Електромеханічне обладнання енергоємних виробництв\nPlease use this identifier to cite or link to this item: http://eir.zntu.edu.ua/handle/123456789/5070\nTitle: Методичні вказівки до виконання самостійних робіт з дисципліни " Методологія та інформатизація наукових досліджень електромеханічних пристроїв та систем. для студентів усіх форм навчання спеціальності 141 – Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка, спеціалізація (освітня програма) - Електричні та електронні апарати; Електромеханічне обладнання енергоємних виробництв\nOther Titles: Methodical instructions for the implementation of independent work on discipline "Methodology and informatization of scientific researches of electromechanical devices and systems for students of all forms of specialty 141 - Electric power engineering, electrical engineering and electromechanics, specialization (educational program) - Electrical and electronic apparatus; Electromechanical equipment of power intensive industries\nМетодические указания к выполнению самостоятельных работ по дисциплине "Методология и информатизация научных исследований электромеханических устройств и систем. Для студентов всех форм обучения 141 - Электроэнергетика, электротехника и электромеханика, специализация (образовательная программа) - Электрические и электронные аппараты; Электромеханическое оборудование энергоемких производств\nKeywords: іcientific research\nAbstract: UK: Мета, завдання вивчення, програма дисципліни, приклади рішення задач, перелік питань, які виносяться на рубіжний контроль RU: Розглянуті методологія та методи інформатизації наукових досліджень, засоби автоматизації наукових досліджень. EN: The methodology and methods of informatization of scientific researches are considered, means of automation of scientific research\nDescription: Методичні вказівки до виконання самостійних робіт з дисципліни " Методологія та інформатизація наукових досліджень електромеханічних пристроїв та систем. для студентів усіх форм навчання спеціальності 141 – Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка, спеціалізація (освітня програма) - Електричні та електронні апарати; Електромеханічне обладнання енергоємних виробництв / уклад.: М.О. Поляков - Запоріжжя : НУ «ЗП», 2019. - 22 с.\nM07343.pdf Методичні вказівки 463.73 kB Adobe PDF View/Open


Коробка відбору потужності КОМ Коробка отбора мощности для ZF купити в Львівській області. Порівняти Коробка відбору потужності КОМ Коробка отбора мощности для ZF (725312234) ціну: 3100.8 грн з іншими недорогими товарами, відгуки, доставка.\nКоробка відбору потужності встановлюється на автомобілі з коробкою передач ZF. Коробка вироблена по стандарту ISO. Підходить для установки на КПП ZF 16S130, 16S160, 16S151, 16S221, 16S251, ZF S5/AK/6S35, 36, 42, 50, 65, 66, 70, 80, 90, 110, 111, 120, 150, ZF ECOMID 9S75-9S109, ZF 16S109, ZF NEW ECOSPLIT 16S20TD-1820TO, 18S1820TD, 16S2220TD, 16S220TO, 16S2520TO. Аналоги: МП-49, ZF NH 1C (ZF NH/1C), ZF NH 1B (ZF NH/1B), 6090012022 (6090.012.022), 136AC2, 01004000171 (010-040-00171), 01094000172 (010-940-00-172), P81Z1P10204


Оренда 2 кімнатна квартира вул Виговського - Залізничний район Львів-113668\nВиговського вул. Код: 011216\nЖитловий стан. Цегляний будинок. Якщо Вас цікавить саме ця пропозиція, тоді телефонуйте та вкажіть код менеджеру: 011216


Здивуйте всіх: баклажани-гриль з крекером і пармезаном - Smak.ua\n15 хвилин 40 хвилин 4\nКрекери (товчені солоні) - 200 г\nПармезан (тертий) - 1/4 склянки\nПетрушка (сушена) - 2 ст.л.\nСоус томатний - 400 г\nУ невеликій мисці змішайте яйце, молоко і перець.\nВ іншій мисці змішайте крихти крекера, пармезан та петрушку.\nВізьміть кружечки баклажана і занурте спочатку в молочну суміш, потім в крекерну.\nХолодну решітку гриля змастіть маслом і викладіть на неї шматочки баклажана.\nУ маленькій мисці змішайте томатний соус, часник і цією сумішшю полийте баклажани.\nСмажте в грилі до тих пір, поки баклажани не стануть м'якими.\nЗа 5 хвилин до готовності посипте баклажани моцарелою. Подавайте негайно.\nЧитай также: Хит сезона: баклажаны с мясной начинкой по-египетски\nКЛЮЧЕВЫЕ СЛОВА: пикник сыр моцарелла баклажаны гриль


На Прикарпатті росте промислове виробництво\nУ липні 2011р. порівняно з відповідним місяцем попереднього року приріст промислового виробництва становив 35,7%, за підсумками січня–липня п.р. – 39% (по Україні – 8,7%).\nУ добувній промисловості проти січня–липня 2011р. випуск продукції збільшився на 1,8%, у т.ч. на підприємствах з добування паливно-енергетичних корисних копалин – на 2,2%.\nУ переробній промисловості порівняно з відповідним періодом попереднього року виробництво продукції зросло на 40,3%, зокрема, на підприємствах хімічної та нафтохімічної промисловості у 5,5 раза, машинобудування – на 46%, легкої промисловості – на 35,5%, целюлозно-паперового виробництва – на 28,9%, з оброблення деревини та виробництва виробів з деревини, крім меблів – на 20,7%, виробництва іншої неметалевої мінеральної продукції – на 2,2%. На підприємствах з виробництва харчових продуктів, напоїв та тютюнових виробів випуск продукції порівняно з січнем–липнем 2011р. зменшився на 6,7%, у металургійному виробництві та виробництві готових металевих виробів – на 1,7%.\nУ виробництві та розподіленні електроенергії, газу та води за січень–липень 2011р. спостерігалось зростання обсягів продукції на 49%. Електроенергії вироблено 5041 млн.кВт.год, що на 48,4% більше, ніж за відповідний період торік.\nКількість переглядів - 3106


Польські прикордонники відбили ще один штурм мігрантів з боку Білорусі - НТА\nНТА > НОВИНИ > Новини політики > Польські прикордонники відбили ще один штурм мігрантів з боку Білорусі\nПольські прикордонники відбили ще один штурм мігрантів з боку Білорусі\nСпроби прорвати білорусько-польський кордон фіксують щодня\n150 мігрантів намагалися прорватися через польський кордон з білоруського боку, щоб незаконно потрапити до країни. Прикордонники заявляють, що напад курували білоруські спецслужби.\nПро це повідомили у твітері прикордонної служби Польщі. Це сталося вчора ввечері.\n«21-го листопада на ділянці, що охороняється в Дубіче Черкевне, близько 150 агресивних іноземців намагалися прорватися на територію Польщі. Напад на польський кордон контролювали білоруські служби», – повідомили у пресслужбі прикордонної служби.\nПрем’єр-міністр Польщі Матеуш Моравецкі заявив про наміри повністю перекрити кордон з Білоруссю на тлі міграційної кризи.\nРаніше Державний прикордонний комітет Білорусі отримав офіційного листа від польської сторони щодо її наміру призупинити з 21-го листопада вантажне сполучення на залізничному пункті пропуску «Кузніца».\nПопри те, що біженців на білорусько-польському кордоні поменшало, ситуація надалі залишається напруженою. Зокрема, в Польщі 20-го листопада зафіксували масову спробу силового прориву кордону групою мігрантів у складі близько 100 осіб у районі населеного пункту Черемха.\nПрямувало в бік пляжу. У Польщі затримали російське судно з п’яним екіпажем\nБілорусь звинуватила українських пілотів у порушенні кордону. Україна відреагувала


| Utilizing Technology to Make Money Online\nТесhnоlоgу іs slоwlу іnfіltrаtіng іntо аll thіngs wіthіn thе sосіеtу аnd hаs lеd tо а grеаt сhаngе іn hоw wе еntеrtаіn, wоrk аnd lіvе оur lіvеs. Тhе Intеrnеt іs dіsruрtіvе іn nаturе аnd thе сhаngе hаs bееn ехроnеntіаl іn іts rаtе оvеr thе rесеnt раst, especially over the last two decades.\nWіth thіs tесhnоlоgу аt hаnd, еvеrуоnе аll оvеr thе wоrld іs trуіng hаrd tо ассеss іt wіth tооls suсh аs оnlіnе sеаrсh аnd sосіаl mеdіа. Маnу реорlе аrе trуіng hаrd tо fіnd, оut јust hоw thеу саn usе tесhnоlоgу thаt іs аvаіlаblе іn thе іntеrnеt sо аs tо mаkе mоnеу оnlіnе.\nНоw еаsу іs іt?\nТо bе trulу hоnеst, іf уоu wаnt tо mаkе mоnеу оnlіnе, thеn уоu shоuld rеаlіzе thаt іt іsn’t аn еаsу thіng. Тhеrе іs а lоt оf соmреtіtіоn tоdау аnd реорlе trуіng tо сарturе оur аttеntіоn. Тhіs іs whаt hаs mаdе іt vеrу hаrd tо sіft thrоugh thе іntеrnеt sо аs tо fіnd sоurсеs thаt аrе rерutаblе thаt саn bе usеd tо сrеаtе sоmе іnсоmе.\nТhеrе аrе іntеrnеt mаrkеtеrs whо аrе rеаllу аftеr уоur mоnеу rаthеr thаn аіdіng уоu tо mаkе аn іnсоmе. Тhіs іsn’t nеw. Тhеrе аrе lоts оf саsеs whеrе реорlе hаvе fаllеn tо аffіlіаtе mаrkеtіng, руrаmіd sсhеmеs аnd nеtwоrk mаrkеtіng sсhеmеs lоng bеfоrе thе іntеrnеt саn аlоng.\nWhаt nееds tо bе dоnе?\nΝоw уоu mау bе wоndеrіng іf іt іs еvеn роssіblе tо mаkе а lеgіtіmаtе lіvіng оnlіnе. Dоn’t tаkе іt аs јust а сrеаtіоn оf раssіvе іnсоmе, thіnk оf wауs thаt саn асtuаllу аssіst уоu tо сrеаtе аn іnсоmе thаt іs асtіvе. Тhеrе аrе соnvеnіеnсеs thаt thе іntеrnеt сrеаtеs. Yоu саn wоrk, sаvе аnd іnvеst. Ѕо аs tо mаkе іt, уоu nееd grеаt еffоrt аs wеll аs аuthоrіtу.\nМаkіng mоnеу оnlіnе іs usuаllу а grеаt аttrасtіоn tо mаnу, еsресіаllу whеn іt іs аdvеrtіsеd аs bеіng suсh аn еаsу thіng. Ноwеvеr, уоu nееd tо knоw thаt іt іs nоt thаt рlеаsurаblе. Іt rеquіrеs а lоt оf dеdісаtіоn аnd tіmе. Іt саn bе rеаllу frustrаtіng whеn уоu stаrt оr еsресіаllу іf уоu hаd sеt уоur stаndаrds tоо hіgh.\nЅо аs tо mаkе sеnsіblе аmоunts оnlіnе, уоu аrе rеquіrеd tо dо а lоt оf wоrk fоr vеrу lіttlе іnіtіаl rеturn аnd nоt vісе vеrsа. Yоu shоuldn’t ехресt tо fоllоw hуреs аnd mаkе mіllіоns іnstаntlу. Тhіs іs sоmеthіng thаt rеquіrеs sоmе lеvеl оf strugglе tо bе suссеssful. Wе trу tо аvоіd раіn аs muсh аs wе саn but іt іs nесеssаrу tо suffеr іn thе shоrt tеrm sо аs tо rеар thе bеnеfіts lаtеr.\nТhеrе іs nоthіng gооd thаt соmеs еаsіlу. Yоu nееd tо dеdісаtе уоursеlf tо fіndіng а mоdеl thаt уоu аrе соmfоrtаblе wіth іf уоu rеаllу dо wаnt tо utіlіzе tесhnоlоgу tо mаkе а lіvіng. Тhеrе аrе sо mаnу wауs оf mаkіng mоnеу оnlіnе. Yоu nееd tо рrераrе fоr thе сhаllеngеs аnd dо whаt іs ехресtеd sо аs tо ехсеl іn thіs аrеа. Таkіng аdvаntаgе оf tесhnоlоgу аllоws уоu tо wоrk аt hоmе, whісh саn bе vеrу соnvеnіеnt fоr dіffеrеnt sеts іf реорlе. Тоdау, thеrе аrе реорlе rеаріng thе full bеnеfіts оf wоrkіng оnlіnе shоwіng thаt thеrе іs grеаt роtеntіаl.\nPower Cable Monitoring →


Мінсоцполітики надало роз’яснення щодо соціального захисту сімей загиблих учасників АТО\nВраховуючи численні звернення громадян, Міністерство соціальної політики в листі від 19.09.2014 інформує, що члени сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час участі в антитерористичній операції, мають право на встановлення статусу особи, на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі — Закон про статус ветеранів)\nВраховуючи численні звернення громадян, Міністерство соціальної політики в листі від 19.09.2014 інформує, що члени сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час участі в антитерористичній операції, мають право на встановлення статусу особи, на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі — Закон про статус ветеранів).\nЗ питань встановлення такого статусу та видачі «Посвідчення члена сім’ї загиблого» слід звертатися до органів соціального захисту населення за місцем реєстрації (структурним підрозділам з питань соціального захисту обласних державних адміністрацій та Київської міськдержадміністрації було розіслано листи із відповідним роз’ясненням).\nПерелік необхідних документів визначається рішеннями місцевих державних адміністрацій про затвердження адміністративної послуги щодо встановлення статусу осіб, на яких поширюється чинність Закону про статус ветеранів.\nМінсоцполітики України звертає увагу, що до переліку необхідних документів може також застосовуватися перелік документів, визначений актами Уряду України для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців, військовозобов’язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, а також осіб рядового і начальницького складу відповідних органів державної влади (постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707, від 11.07.2007 № 908, від 28.05.2008 № 499, від 04.06.2008 № 605, від 25.12.2013 № 975).\nЩодо надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, то згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, відповідне рішення приймається спеціальною Міжвідомчою комісією.


Кліон-д | Медичний центр Колесо - обстеження хворих, поради лікарів, огляд лiкiв, симптоми хвороб\nКліон-д – комбінований синтетичний препарат з протигрибковим, антибактеріальним і протипротозойний дією, що застосовується у гінекології.\nДіючі речовини Кліон-д надають протівопротозойниое, антибактеріальну та протигрибкову дію.\nТакож Кліон-д має протигрибкову дію щодо дріжджових грибів і дерматофитов, в основному у відношенні Candida albicans.\nЗа відгуками Кліон-д переноситься добре і не змінює склад нормальної мікрофлори і кислотності піхви.\nКліон-д випускають у вигляді:\nТаблеток, кожна таблетка містить 250 мг метронідазолу, по 20 таблеток в упаковці;\nІнфузійного розчину у флаконі 100 мл;\nОвальних двоопуклих піхвових таблеток із загостреним кінцем і гравіюванням "100" (свічки Кліон-д або Кліон-д 100), кожна таблетка містить по 100 мг метронідазолу та міконазолу нітрату. По 10 свічок в упаковці.\nЗа інструкцією Кліон-д застосовують для лікування інфекційно-запальних захворювань, викликаних фузобактерії, клостридії, бактероїди і анаеробними коками:\nАбсцесів в області малого тазу;\nТакож Кліон-д застосовують як профілактику післяопераційних інфекційних ускладнень, яку може викликати анаеробна флора – бактероїдами та анаеробними стрептококами, особливо після операцій на органах малого тазу і черевної порожнини.\nКліон-д 100 застосовують як місцеве лікування вагінітів змішаної етіології, які одночасно викликають Trichomonas spp. і Candida spp.\nЗа інструкцією Кліон-д протипоказаний при:\nПідвищеній чутливості до компонентів Кліон-д і інших азолів;\nОрганічних ураженнях центральної нервової системи, включаючи епілепсію.\nКліон-Д при вагітності в першому і другому триместрах, в дитячому віці до 12 років і в період лактації протипоказаний до застосування в будь-яких лікарських формах.\nЗа інструкцією Кліон-д призначають з обережністю при порушеннях мікроциркуляції і цукровому діабеті. При застосуванні Кліон-д не слід вживати алкоголь.\nЗа інструкцією Кліон-д у вигляді таблеток приймають:\nПри тріхомонадоза – по одній двічі в день, вранці і ввечері, протягом 10 днів. Можливе застосування 8 таблеток як разової дози ввечері;\nПри ламбліозах – впродовж тижня 2 рази на день по 2 таблетки;\nПри амебіазі – тричі на день по 2 таблетки протягом 7-10 днів.\nІнфузійний розчин застосовують внутрішньовенно і краплинно курсом 7 днів. При поліпшенні стану переходять на пероральний прийом Кліон-д 3 рази на добу по 400 мг.\nСвічки Кліон-д застосовують інтравагінально, попередньо змочивши таблетку водою. Зазвичай курс лікування Кліон-д 100 триває 10 днів з одночасним пероральним прийомом препаратів, що містять метронідазол (Кліон-д).\nУ період застосування свічок Кліон-д рекомендується утримуватися від статевих контактів. Також рекомендується одночасне лікування статевого партнера Кліон-д для прийому всередину, незалежно від того, чи проявляється у нього захворювання.\nПри вагітності Кліон-д дозволений до застосування тільки за суворими показаннями в третьому триместрі. Зазвичай препарат призначають при кандидозі піхви (молочниці).\nЗа відгуками Кліон-д при вагітності найбільш безпечний і ефективний при застосуванні на 36-37 тижні.\nПри застосуванні Кліон-д 100 по інструкції можуть виникати різні побічні ефекти – свербіж, біль, роздратування і печіння слизової оболонки піхви. Застосування свічок Кліон-д також може викликати білі, густі, слизові виділення з піхви без запаху та відчуття печіння або подразнення статевого члена у партнера.\nЗа відгуками Кліон-д при пероральному застосуванні може викликати блювоту, зниження апетиту, нудоту, головний біль, зміна смакових відчуттів, запаморочення, металевий присмак у роті, запор, болі в животі і діарею.\nАлергічні реакції у вигляді свербежу, висипу і кропив'янки Кліон-д за відгуками викликає рідко.\nКліон-д відпускається по лікарському рецепту. Термін зберігання препарату – 5 років.\n← Кавунова дієта, відгуки, меню\nАтерома. Опис і симптоми атероми →


06 жовтня 2021, в 08:40\nТрансперенсі Інтернешнл Україна оголошує відбір п’яти аналітиків для оцінки прозорості міст в рамках реалізації проєкту «Transparent Cities: електронна платформа взаємодії громадян та місцевої влади для забезпечення підзвітності та належного врядування», що реалізується за підтримки Європейського Союзу.\nМетою конкурсного відбору є залучення п`яти зовнішніх експертів для незалежної оцінки прозорості міських рад 100 найбільших міст України, що дозволить укласти Рейтинг прозорості міст. Вимірювання прозорості буде проводитися за спеціальною методологією, розробленою громадською організацією Трансперенсі Інтернешнл Україна спільно з Інститутом Політичної Освіти.\nОцінити прозорість 20 міст за близько 80 індикаторами, керуючись Методологією рейтингування прозорості міст України.\nПідготувати проміжний та фінальний звіти про надані послуги згідно зі встановленими формами. У разі відбору ви отримаєте детальний опис методології із роз’ясненнями щодо її застосування, перелік міст, які належить оцінити, та форму для заповнення.\nНаявність вищої освіти у сфері політології, державного управління, публічної політики, соціології, права, чи в іншій суміжній галузі.\nЗнання законодавства у сфері місцевого самоврядування та тематик, які є предметом дослідження.\nНавички роботи з Excel, Google Таблиці та Google Документи.\nНаявність попереднього досвіду застосування методології рейтингування прозорості 100 найбільших міст України (чи іншої подібної методології), проведення досліджень на теми корупції, відкритих даних, муніципального управління тощо буде перевагою.\nГотовність приділити 30 календарних днів виконанню завдання протягом листопада-грудня 2021 року.\nОрієнтовна тривалість залучення – 30 календарних днів (з листопада по грудень 2021 року). Точні терміни виконання завдання будуть узгоджені з відібраними аналітиками.\nОплата послуг: визначається за результатами співбесіди;\nДедлайн подачі резюме та мотиваційних листів: 31 жовтня 2021 р.\nЩоб взяти участь в конкурсі, будь ласка, надішліть своє детальне CV та короткий мотиваційний лист українською мовою з зазначенням бажаного рівня заробітної плати на transparent-cities@ti-ukraine.org з темою повідомлення “Аналітик у програму “Прозорі міста”.\nОсоблива увага звертатиметься на наявність досвіду застосування законодавства у сфері місцевого самоврядування, який демонструє аналітичні навички (наприклад, участь в оцінці, моніторингу доброчесності, ефективності органів державної влади чи органів місцевого самоврядування).\nТІ Україна започаткувала програму Transparent cities/Прозорі міста у 2017 році. Її мета — знизити корупцію на місцевому рівні та запровадити кращі практики прозорості та підзвітності.\nКоманда ТІ Україна розробила і запровадила Рейтинг прозорості 100 найбільших міст України. Експерти щорічно аналізують відкритість міських рад за переліком індикаторів у 14 сферах. За чотири роки середній показник прозорості міст підвищився на 59,5%.\n#Рейтинг прозорості міст #Вакансія


Модифікація процесуальних кодексів: піар — на мільйон, ефект — на гривню\nА віз проблем і нині там…\nСергій КІВАЛОВ, член Комітету ВР з питань правової політики та правосуддя, д.ю.н.\nПісля вдумливого вивчення проектів кодексів, унесених єдиним текстом на розгляд Верховної Ради для прийняття в пожежному порядку, не можна стверджувати, що пропонована реформа стане важливою віхою в поліпшенні якості вітчизняного правосуддя. У них просто немає тих змін, які дійсно могли б дати нову якість, поставити на службу судочинству здорові сили та кваліфіковані кадри, застосувати інноваційні підходи до розв’язання наболілих проблем.\nКодекс адміністративного судочинства й Цивільний процесуальний кодекс, ухвалені у 2004 році, були дійсно інноваційним продуктом. Особливо КАС, який вперше ввів в українську правову систему західний інститут juridical review — судового контролю за діями й актами органів влади, чиновників за скаргою будь-якого громадянина й законослухняного підприємства або організації.\nКодекс уперше встановив дійсно європейські критерії правомірності кожного акта суб’єкта владних повноважень:\n• дотримання принципу рівності перед законом (недискримінації);\n• пропорційності, з додержанням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);\n• використання владного повноваження виключно з тією метою, з якою воно дане законом;\n• урахування всіх обставин, які об’єктивно мають значення для ухвалення рішення.\nНедотримання цих принципів уже саме собою слугує підставою для визнання протиправним і скасування акта.\nКрім того, КАС запровадив доступ кожного громадянина до адміністративного правосуддя.\nЦивільний процесуальний кодекс установив сучасну й послідовну процедуру змагального процесу з повним переліком необхідних стадій та інструментів для збирання й подання доказів. На жаль, більше ніж 1000 сторінок проекту замало додає до цих інструментів і процедур, аби вести мову про прийняття справді нових кодексів.\nПри цьому навіть спроб розв’язати дійсно наболілі проблеми чомусь не робиться. Наприклад, як була, так і залишається можливість ухвалення стосовно одного й того самого спору рішень, що суперечать одне одному, шляхом механічного додавання третьої сторони, яка має вкрай віддалене або взагалі не має жодного відношення та інтересу до предмета спору. Те саме стосується й проблеми суперечностей між прецедентними позиціями в рішеннях Верховного Суду.\nНатомість створюються передумови для повернення до проблем початку 2000-х років, коли ВС як касаційна інстанція був переобтяжений справами і змушував громадян роками чекати остаточного рішення.\nНе розв’язуються проблеми зміцнення позицій людей, чиїм пріоритетом є справедливість і глибокі знання права, а не користолюбство й пихатість. Не створюються умови для залучення в судову систему кадрів найвищої кваліфікації. Не зроблено жодних кроків назустріч багаторічному суспільному запиту на обрання суддів народом.\nУносяться зміни до Кримінального процесуального кодексу, і при цьому влада не знаходить можливості ввести в дію норму Конституції щодо суду присяжних не для галочки, а так, як це передбачено в цивілізованих країнах. Тобто — для оцінки достатності доказів і винесення вердикту про винуватість громадянина, якому загрожує покарання у вигляді позбавлення або обмеження волі та який добровільно не відмовився від свого права на суд присяжних. Водночас автори проекту проігнорували необхідність чітко виписати норми про відбір, черговість, адміністрування й компенсацію за час увільнення присяжних від основної роботи.\nУ проекті нічого не передбачено для зниження в багатьох випадках неадекватно високих ставок судового збору, що вводилися в розрахунку на добробут громадян станом на 2013 рік. Сьогодні абсолютно не враховується той факт, що доходи більшості українців знизилися в 4, а то й у 10—20 разів.\nКожна позовна вимога тарифікуватиметься окремо й обійдеться в середньому в 1500—1700 грн. Для позивача, який вимагає невиплаченої зарплати, або безробітного, котрий намагається отримати належну йому допомогу, це може виявитися непідйомною сумою.\nОбіцяне «реформаторами» впровадження методології та правової традиції страсбурзького суду й прогресивних західноєвропейських судових систем реалізовано формально. У тексті прописана необхідність розгляду справи «в розумні строки», а також «забезпечення юридичної визначеності». Проте в практиці Європейського суду з прав людини є сотні подібних, абсолютно необхідних постулатів, перелік яких поповнюється чи не щомісяця.\nРозробники добилися б набагато більшого ефекту, якби у 800-сторінковому документі знайшли місце для норм, які забезпечили би спрощений та прискорений доступ до професії суддів принаймні для невеликої частини з десятків тисяч представників нового покоління юристів, котрі мають поряд з українською першокласну західну юридичну освіту, практичний досвід, такі риси, як чесність і прагнення справедливості. Було би бажання, а точніше люди, які мають здатність і прагнуть виконувати цю роботу, а не тільки «мажори», родичі «правильних людей» та різного роду «блатмейстери», які насилу два слова можуть зв’язати.\nПлюси й мінуси для громадян\nНатомість понад половина тексту «нових» КАС і ЦПК — норми редакцій кодексів, що діють із 2005 року, подекуди змінені місцями й порядком слів. Утім, це теж тішить, бо, наприклад, ст.2 КАС була одним з головних кроків уперед за більш ніж 25-річну історію правової реформи в Україні.\nДруга категорія положень — те, що дійсно змінить ситуацію для громадян. Так, вони вже не зможуть звернутися, що стало звичним, до вищих спеціалізованих судів, які остаточно припинять свою діяльність. Після першої й апеляційної інстанцій люди зможуть претендувати на звернення до ВС, причому тільки в обмеженому переліку випадків. Це відповідає новій редакції розділу Конституції, присвяченого правосуддю. Адже тепер більше немає гарантованого права на касаційний перегляд у всіх випадках. І ВС здійснюватиме такий перегляд справи лише раз.\nУ першій інстанції збільшиться строк і значення підготовчого провадження, що триватиме від 60 до 90 днів. І, за задумом розробників, це має забезпечити збір доказів до першого судового засідання по суті справи (що є позитивною новацією). Дуже важливою новелою має шанс стати інститут зустрічного забезпечення позову й обов’язок відшкодування позивачем збитків, завданих відповідачеві необґрунтованим забезпеченням.\nВажливою новелою цивільного процесу стане повноваження суду на своє міркування обрати інший спосіб захисту права позивача, ніж згаданий у позові.\nУ господарському процесі з’явиться новий вид доказів — показання свідків (хоч і вторинний щодо документів). Доповнені норми кодексів відносно висновків експертів як джерела доказів. Уводиться новий процесуальний суб’єкт — експерт із питань права. Розширено формулювання, що дозволяють сторонам за власною ініціативою подавати експертні висновки.\nУводиться нова категорія похідної позовної вимоги, що уможливить подання заяви, яка віднесена до адміністративної юрисдикції, до загального суду в порядку цивільного судочинства, якщо ці вимоги є одночасно й спором цивільно-правового характеру. Проте навіщо громадянинові звертатися з адміністративною вимогою до загального суду, якщо тим самим тягар доказування з державного органу він звалює на себе самого?!\nЩе одним нововведенням є можливість проведення фотографування, відео- й аудіозаписів з використанням портативних засобів без отримання окремого дозволу суду. Такий крок назустріч стурбованій громадськості виглядає виправдано: буде менше стимулів утрачати диски технічної фіксації перебігу засідань.\nУ частині відеозапису цей захід виглядає недостатньо продуманим. Але якщо на противагу влада навчиться обмежувати доступ до судових засідань організованих груп «небайдужих громадян» кримінальної зовнішності, це можна розглядати як певний компроміс у відновленні довіри до суду.\nНаступне, на що слід звернути увагу, — введення інституту медіації. Медіатором виступатиме суддя, який допомагатиме сторонам урегулювати спір у менш антагоністичній манері. У результаті сторони зможуть укласти мирову угоду (що є перевіреним і освяченим практикою ефективним способом покласти край спору) чи перейти до власне судового розгляду. Це, на думку упорядників документа, повинне значно підвищити якість правосуддя та зменшити навантаження на суддів.\nЯк автор законопроекту про медіацію підтверджую, що цей інститут дійсно має в Україні гарне майбутнє та здатний розвантажити суди від значної кількості справ, зосередивши повноформатний процес на найбільш гострих і складних у регулюванні правових спорах.\nОднією з найбільш значущих новел проекту ЦПК є зміна системи строків розгляду справ: загальне провадження — 120 днів (у чинній редакції — не пізніше місяця після відкриття провадження, якщо інше не передбачено законом), спрощене — 60, малозначні спори — 30.\nКрім того, змінено строк апеляційного й касаційного оскарження: 30 днів для подання заяви до наступної інстанції (наразі — 15 днів). Ця новація матиме обмежувальний ефект. Сьогодні в судах першої інстанції справи чекають розгляду півроку й більше, незалежно від передбачених законом строків. І зазначене скорочення особливо не вплине на ситуацію. На відміну від серйозних заходів щодо підвищення якості кадрового забезпечення судової влади, яких проект не містить.\nПередбачається підвести законодавчу базу під систему «Електронний суд», що вже давно впроваджується, шляхом створення єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Про що йдеться? Про переклад і зберігання матеріалів справ у електронному вигляді, що в разі ефективної реалізації, звичайно, стане кроком уперед. Адже такі матеріали можна буде дублювати, а отже, захищати від втрати та псування. Зникне необхідність «гри в пінг-понг» між судами різних інстанцій з пересиланням один одному матеріалів однієї й тієї самої справи у зв’язку з розглядом скарг чи зверненнями сторін.\nВ усіх трьох кодексах уводиться поняття «електронний доказ». Це можуть бути і медіафайли, і СМС, і повідомлення, і дописи в соцмережах, і електронні файли, і метадані (інформація про автора, час і місце створення в комп’ютері та програму, на якій створювався, зберігався змінювався файл, тощо), зміст веб-сторінок. За проектом, перелік таких доказів не є вичерпним. Електронні докази сторони зможуть подати до суду тільки на оригінальному носієві або іншим чином в оригіналі, або в копії, що завірена особистим цифровим підписом.\nУстановлення факту фальсифікації такого доказу стане підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. При цьому дослідження судом електронних доказів перед їх використанням для винесення ухвали — обов’язкове.\nЗашморг для адвокатів\nУ всіх кодексах передбачені інструменти для фіксації порушення процесуальних норм як самими позивачами, відповідачами та третіми сторонами, так і їхніми адвокатами. Найбільш серйозні наслідки це матиме для останніх, на яких у процесуальних опонентів з’явиться серйозний важіль впливу й тиску — насамперед як помста за успішне ведення справи.\nНатомість притягнення до відповідальності адвокатів, які ганьблять репутацію своєї поважної та суспільно важливої професії хуліганськими витівками, психологічним третируванням і образами судді та свого процесуального опонента, судячи зі змісту текстів, упорядників нових кодексів турбує значно менше. Хоча низка інших нововведень, наприклад конкретизація кримінальної відповідальності за надання суду завідомо недостовірних, підроблених доказів, за неправдиве повідомлення про повноваження представляти іншу особу в суді, за невнесення адвокатом до ордера відомостей про обмеження повноважень, установлених договором про надання правової допомоги, заслуговують схвалення як конструктивні.\nТипові та зразкові справи\nКрім іншого, у проекті міститься низка норм, спрямованих на реалізацію окремих елементів прецедентної практики ВС, якою її бачать розробники. Так, у проекті КАС запроваджуються категорії типових і зразкових справ.\nТиповими адміністративними є справи, відповідачем в яких виступає один і той самий суб’єкт владних повноважень (його відокремлені підрозділи), спір в яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, і в яких позивачами заявлені аналогічні вимоги. Зразковою є типова адмінсправа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для винесення зразкової ухвали.\nУ такий спосіб реалізується певна подібність праву sertiorari Верховного суду США в частині витребування справи, вирішення якої може стати керівною настановою для всіх нижчих судів. Це — позитивний почин. У впровадженні таких понять убачається бажання суб’єкта законодавчої ініціативи наблизити запропонований проект КАС до стандартів європейського правосуддя.\nЗ прицілом на кишені\nНаступною категорією, що запроваджується, є так звані малозначні справи. Передусім це стосується нової редакції КАС. Чомусь до такої категорії потрапили не справи про порушення Правил дорожнього руху, не обтяжені летальними наслідками або серйозними тілесними ушкодженнями. Натомість вони охоплюють спори про пенсійні та соціальні виплати, нарахування матеріальної допомоги, які у важкому сьогоденні для багатьох є питанням життя або смерті.\nЗ огляду на недофінансування та плутанину в органах соціального забезпечення це може призвести до того, що документи, необхідні для захисту прав пенсіонера, інваліда, сироти, можуть вчасно не надійти до суду. Як наслідок, соціально вразливий громадянин програє справу та, можливо, позбудеться останніх коштів для існування.\nКоли читаєш сторінку за сторінкою об’ємистого й заплутаного законопроекту, важко позбутися враження, що за нагромадженням гучних слів і очевидних істин ховаються цілком обмежені та тривіальні цілі його укладачів. І, звичайно ж, такі цілі є.\nПерше — це полегшити монопольним власникам водних, енергетичних, газових ресурсів доступ до кишень (точніше — до зарплатних та кредитних карток) українських домогосподарств. Для господарського процесу, торгівлі, корпоративних спорів — чудовий інструмент! Суддя ухвалює рішення про забезпечення позову й одночасно блокує кошти відповідача на банківських рахунках. При цьому боржника про судовий розгляд узагалі не повідомляють, отже, певний час він навіть не здогадується, що його безготівкові гроші вже арештовані. Небезперечна, але ефективна відповідь на потребу бізнесу в кращому виконанні судових рішень.\nПроте система замість господарських структур поширена... на всіх без винятку громадян України. Тобто й на їхні зарплати, пенсії, соціальну допомогу. Причому з прицілом на спори про стягнення з громадян заборгованості за комунальні послуги. І це — в умовах того, що коїться з тарифами!\nДруга мета, якої, на відміну від першої, упорядники проекту навіть не приховують, — це ліквідація вищих спеціалізованих судів. Тож справжні новації цього фоліанта цілком умістилися б у куди скромнішому за розміром проекті про внесення змін до чинних процесуальних кодексів. Ці акти досить непогані за якістю та, за винятком Господарського процесуального кодексу, взагалі не потребують повнотекстової редакції, оскільки довели на практиці свою ефективність.\nТобто мета документа фактично звелася до перевішування табличок, переселення чиновників з одних кабінетів до інших, перерозподілу повноважень. Проте обмежено потенціал поліпшення якості правосуддя.\nТака, в основному технічна, реформа, звичайно ж, спричинить витрати значної кількості коштів на паперову, технічну й організаційну роботу. Тож уважаю, що зазначена реформа процесуального законодавства Україні не потрібна!\nДля більшості громадян нововведення означатимуть фактично зачинені двері суду через надвисокі ставки судового збору та спосіб його обрахунку.\nСтатья из цикла "смешались в кулю люди, кони...". Нормы про "спрощений та прискорений доступ до професії суддів" заложить в процессуальные кодексы? Умно, модно, интересно... ПР уж…\nСтатья из цикла "смешались в кулю люди, кони...". Нормы про "спрощений та прискорений доступ до професії суддів" заложить в процессуальные кодексы? Умно, модно, интересно... ПР уже это организовала, дружно проголосовав вместе с БПП и НФ за изменения в конституцию.\n12.07.2017 09:57 Відповісти


Книга «Містер Мерседес» – Стівен Кінг, купити за ціною 240.00 на YAKABOO: 978-617-12-7475-4\nПаперова книга | Код товару 1139924\nПолісмен Білл Ходжес вийшов на пенсію, але спогади про нерозкритий злочин не дають йому спокою. І одного дня він отримує листа від незнайомця. Це послання саме того злочинця, який, викравши мерседес, кілька місяців тому вбив і покалічив десятки людей. Тоді Ходжес не зміг вийти на його слід. Ця справа так і залишилася нерозкритою, і докори сумління не давали йому спати. А тепер убивця пише, що наступного разу жертв буде більше. Набагато більше! Білл, забувши про заслужений відпочинок, спокій і безпеку, повертається на роботу. Може, саме цього і домагався злочинець? Але навіщо?...\nМістер Мерседес 100% користувачів вважають цей відгук корисним\nКнига Містер Мерседес открывает трилогию Стивена Кинга. История начинается в предрассветные часы, когда десятки людей собрались, выстроившись в очередь на бирже труда, желая получить работу. Вдруг, на толпу наезжает человек в "Мерседесе", явно намеренно давя десятки людей, и быстро уезжает. Больше десяти человек ранены, восемь убиты. Полиция так и не поймала виновного. Потом автор нас переносит в гостиную отставного полицейского Билла Ходжеса, которому это дело не дает спокойно спать по ночам. Биллу явно не нравится сидеть дома перед телевизором, ведь он всю жизнь ловил преступников. Но вот парень из "Мерседеса" присылает ему письмо, в котором обещает в следующий раз убьет еще больше людей. Билл Ходжес открывает охоту на преступника. Но он не один, у него в помощниках семнадцатилетний подросток Джером и женщина Холли. В общем, это одна из лучших книг у Стивена Кинга. По книге снят сериал, но история на бумаге созданная королем ужасов все-таки интереснее. Помимо трех персонажей, ведущих расследование, автор также раскрывает читателям мысли и быт убийцы, что читать довольно пугающе. Кстати, последующие две книги трилогии настолько же интересны, как и первая часть. Если вы еще не читали эту книгу, то очень вам советую ее почитать. Я прочитала около трех десятков книг Кинга и могу сказать, что эта входит в десятку лучших. В общем, книга напряженная и увлекательная.\nРозчарування від Короля Жахів 100% користувачів вважають цей відгук корисним\nПочаток "Містер Мерседес" був багатообіцяючим. Як зазвичай в стилі Кінга, наша історія розгортається навколо жахливого страшного випадку.\nМи, постійні читачі, очікуємо від Короля Жахів повного занурення в людські пороки і в розум вбивці.\nНа сторінках роману ми зустрічаємо нашого головного героя, поліцейського у відставці, у відчаї і без майбутнього.\nЩо ж, ми догадуємося, куди веде нас історія. Захоплююча гра в кішки-мишки? Так-так, що далі?\nАле далі іде друга частина книги. Друга частина виявляє більше, ніж ми хотіли б знати про вбивцю.\nЗрештою, той вбивця не такий вже страшний – він просто слимак з тривожним дитинством і купкою дитячих травм.\nМи бачимо, як наш поліцейський у відставці жвавішає та бере у команду непідходящих партнерів у своєму сліпому прагненні справедливості.\nІ далі Кінг починає звучати так, наче ми то вже колись чули – подібно до Патрисії Корнуелл або Джона Стенфорда – але не так захоплююче.\nМені не було ні страшно, ні лячно. Багато відрази – але не у хорошому сенсі, не по-кінгівськи якось. А кінець взагалі був кульгавим.\nТочно не одна з кращих робіт Короля Жахів.\nКінга прочитала, але нічого для себе не знайшла. Прикро :(\nІще одна моторошна книга від Кінга\nПоліцейський у відставці Білл Ходжес береться за розслідування моторошних вбивств, скоєних на площі невідомим на сірому «мерседесі». Злочинець навмисно скеровує автомобіль на повній швидкості у натовп людей, який зібрався перед будівлею працевлаштування. Жертвами стають десятки невинних людей, які просто шукали собі роботу, у тому числі й діти, яких не було з ким залишити. Водія, який здобув собі прізвисько Містер Мерседес, досі не можуть знайти.\nАле одного дня Білл отримує лист від таємничого вбивці, де той повідомляє, що наступного разу зробить так аби жертв було набагато більше. Поліцейський повертається до роботи. Він докладе усі зусилля аби зупинити злочинця на сірому «мерседесі».\n«Містер Мерседес» – книга, яка відкриває трилогію про розслідування, які веде поліцейський Білла Ходжеса та його майбутня команда, що складається із підлітка Джерома та жінки на ім’я Холлі. Як і в багатьох інших своїх працях Кінг і в цьому романі створив моторошну атмосферу, розкриваючи думки та подальші наміри водія-вбивці.\nЯ много слышала хорошего про эту книгу, и давно собиралась почитать. И поэтому отношение к ней получилось заранее предвзятым (но с плохой стороны, т.к. я не очень доверяю расхваленным отзывам). Возможно, это повлияло на мою оценку, возможно книга просто не совсем моя. Что мы имеем? Детектив Ходжес скучает на пенсии. Мистер Мерседес, совершивший массовое убийство и ушедший безнаказанным, решает поиграть с ним и шлёт письма, приглашая в поединок умов. Противостояние детектива и преступника с одной стороны интересно своей психологической составляющей, эти их попытки предугадать действие противника и обойти его. А с другой стороны, после глав от лица преступника, само расследование было для меня не интересным. Когда заранее известны все планы "плохого парня", а детективы не могут их разгадать это раздражает. Так и хочется подсказать им и ткнуть носом в давно известные вещи (забывая, что они ведь тех глав не читали). В общем, не совсем мой формат рассказа, как оказалось. Да и на каждый плюс в книге находится противостоящий минус. Интересное начало и динамичная концовка, но провисающая скучная середина. Есть оригинальные интересные сюжетные фишки, но среди них попадаются совершенно банальные клише (типа эпизода со шляпой). Детально описаны мысли и чувства преступника в их противостоянии с детективом, но мотивация к изначальному преступлению и многие моменты с детских воспоминаний мне показались неубедительными и невнятными. В итоге - смешанные ощущения, то ли понравилось, то ли нет. Продолжение читать пока не хочется, возможно когда-то позже.\nцікавий початок трилогії\nСпочатку, коли взяла до рук книгу, то подумала, що Мерседес - це прізвище з наголосом на "се") З анонсу було цікаво прочитати всю трилогію, проте саме друга та третя книги прийшлися до смаку першими. Щодо першої були якісь упередження через попередню книгу Кінга "Крістіна", яка мені не сподобалася. Отож, і тут чогось вважала, що ця історія з автомобілем знову буде мені не до смаку.\nСкажу відверто, початок дався важко. Аж подумала вже закинути й цю книгу. (Отут якраз я й не розумію фанатів Кінга, бо далеко не всі його книги аж такі захопливі, що хочеться дочитати до кінця). Однак, не зчулася як подолала той невидимий бар'єр і почала читати, без упину перегортуючи сторінки. Щоразу історія ставала цікавішою, сюжет заводив у "дєбрі", які хотілося розгадати. І ось я вже посеред книги на боці детектива, котрого з одного боку шкода ( бо ж він пенсіонер, який усіма силами намагається довести супротивне), а з іншого - подумки кажу йому "ну ж бо, чоловіче, ану втри їм всім носа! покажи, на що ти здатний!"\nКнига зайшла, але я була за крок від того, аби полишити намагання її читати.\nКінг та його неймовірно цікава книга\nДавно хотів прочитати цю книгу. Але ніяк до неї руки не доходили, але все-таки взяв та й прочитав. Я знав, що від книги отримаю великі емоції, я знав, що книга мені сподобається на всі 100, але я не думав, що книга буде настільки захопливою, феєричною та неймовірно цікавою. "Містер Мерседес" мені сподобався з першої сторінки. Перший розділ відразу нас вводить в курс дій. На перших сторінках ми бачимо справжнього Стівена Кінга.\nДетектив вийшов просто соковитим. До цього я читав дуже багато різних детективів, але цей вирізняється з поміж інших книг інших авторів. Ця книга точно буде на першому місці серед детективів.\nСюжет книги розповідає про маньяка, який одного дня на "мерседесі" збив ні в чому невинних людей, а потім він на декілька місяців зник. І ось детектив на пенсії Білл Ходжес отримує лист від чоловіка, якого в пресі прозвали Містер Мерседес. Цей чоловік прагне поспілкуватися з колишнім детективом. В свою чергу Білл Ходжес прагне вивести на чисту воду та впіймати Містера Мерседеса.\nКнигу буду обов'язково перечитувати, бо книга варта уваги.\nВсім раджу прочитати ви будете в захваті.\nХороший детектив від Короля Жахів\nЦе неймовірний детектив! Це одна з улюблених моїх книг Стівена Кінга. Це детектив, і, порівняно з іншими романами Короля Жахів, тут не так багато містики, таємничості і потойбіччя. Починається все з того, що ми бачимо велику чергу до біржі праці. Люди чекають своєї можливості отримати роботу. Аж раптом у натовп на швидкості в'їжджає автомобіль марки "Мерседес" і під його колеса потрапляє багато людей. Всім зрозуміло, що наїзд стався не випадково, водій абсолютно свідомо направив машину на людей. Поліція не може розкрити цю справу. Аж тут доля віддає цю справу в руки відставного поліцейського Білла Ходжеса. Точніше навіть не доля, а сам злочинець. Він сам пише Біллу листа з погрозами, що наступного разу він вб'є ще більше людей. Білл вимушений почати полювання на злочинця. (Хоча, сказати правду, йому це подобається набагато більше, ніж сидіти на пенсії) В принципі, детектив мене зацікавив, затягнув, читати було цікаво. Єдиний мінус, як на мене, не треба було писати розділи від імені злочинця, де він розповідає свої плани, а після цього показувати детективів, які ці плани не можуть розгадати. Мені цікавіше читати, коли ти знаєш лише те, що знають поліцейські і розслідуєш справу разом з ними.\nДетектив от Кинга\nСтазу же, в начале книги, Кинг пишет о страшном преступлении - некий неизвестный на машине марки Мерседес, давит толпу людей, которые ожидают приема " на ярмарке вакансий". Сцена очень кровавая, погибших много, среди них есть дети, атмосфера паники и надвигающейся смерти. Вот так, Кинг может окунуть читателя в "ледяную воду" и задать весь тон истории...\nДальше мы знакомимся с отставным полицейским Уильям Ходжесом, который расследовал то ужасное преступление, но увы так и не нашел виноватого, нераскрытое дело стало навязчивой идеей для полицейского, но ничуть не сдвинулось с места, этот факт приводит его в депрессию и Ходжес даже подумывает о самоубийстве. Но однажды ему приходит письмо от неизвестного, где он смеется над "пенсионером", пытается даже подтолкнуть его к решению все же уйти из жизни и рассказывает, что следующие его жертвы познают воистину ужас и их будет намного больше. Ходжес понимает, что Мистера Мерседеса нужно остановить, письмо становится стимулом к действию.\nОгромным плюсом книги становится то, что повествование ведется и от Ходжеса и от Мистера Мерседеса, это позволяет нам лучше понять героев. Скажу, что мысли преступника очень мерзкие, а его взаимоотношение с матерью достаточно кринжовые.\n"...Жизнь – паршивая ярмарка с хреновыми призами..."\n"...Когда ты смотришь в бездну, – писал Ницше, – бездна тоже смотрит в тебя..."\n"...Любую систему, созданную разумом человека, взломает разум другого человека..."\n"...Все религии лгут. Все моральные постулаты – заблуждение. Даже звезды – мираж. Истина – это темнота, и единственное, что имеет значение, так это заявить о себе, прежде чем ступить в нее. Взрезать кожу мира и оставить зарубку. Если на то пошло, вся история человечества – рубцовая ткань..."\n"...Почему, иной раз думает Брейди, людям с минимумом таланта достается так много? Еще одно свидетельство того, что мир безумен..."\nВін насправді не такий, як ви думаєте!\nУсі ми звикли до придуманого кимось кліше, що Стівен Кінг - Король Жахів, що у всіх його творах має обов'язково бути щось надприродне!\nСам Кінг руйнує створені про нього стереотипи.\nІ почав він це робити ще аж у 2014 році, коли видав роман "Містер Мерседес", перший із трилогії про відставного американського детектива Білла Ходжеса.\nІ про що ж ця книга, запитаєте ви?\nЦе першокласний триллер, який захопить з першої сторінки і не відпустить до останньої.\nЦе історія про терориста, який уже скоїв один страшний злочин, а тепер планує чергове масове вбивство.\nЯ ні в якому разі не захоплююсь цим злим генієм - бо тільки таку характеристику я можу дати Брейді Хартсфілду. Але саме його образ є для мене найцікавішим та найяскравішим.\nА ще - повністю не розкритим. Тому, сподіваюсь, у наступних частинах це виправиться.\nЯк я вже говорила, у цьому романі немає нічого незвичайного, такого, що б не вписувалось у наш буденний світ.\nТа, можливо, це тільки на перший погляд.\nЧомусь мені все більше здається, що Брейді із його розумовими здібностями і є тим надприродним, яке ми так звикли бачити у творчості Кінга...\nВроде все пишут, что эта книга - первая в трилогии про Билла Ходжеса, а может, и часть серии "Темная башня". Не знаю. Но книга действительно классная.\nОна не из страшилок, а по детективной части. Потому что сильно страшных моментов в ней нет. Ну так, сцены смерти или некоторые подробности. В остальном же, классический детектив. С расследованием, с убийствами, с копами. И главным злодеем, конечно же.\nИтак. Бывший коп, Билл Ходжес вышел на пенсию и стал скучать. Просто смотреть телек часами, попивая пивкр. Играть с оружием. Но вот и все, пожалуй. А потом он получает анонимку от... маньяка, убивший многих. И вот начинается. Каждый их этих двоих ведет свою игру, думая, что именно он - рыбак, а не рыба на крючке.\nЧитать интересно, порой неожиданные моменты, порой не очень. Но поскорее узнать, чем же все закончится, и правда хочется. Потому что читается книга отлично. Кинг все-таки! И да, после прочтения хочется посмотреть и экранизацию.\nОбязательно прочитайте, не пожалеете! Книга просто супер!\nЭто одна из первых книг Стивена Кинга, которые я прочитала и скажу, что я осталась под большим впечатлением после её прочтения. Сразу отмечу, что автор очень тщательно прорабатывает все детали, создает нестандартных персонажей. В этом романе автор рассказывает историю одного маньяка, который убил десятки людей и вынашивает планы о еще большем зле. Мне понравился детектив Билл Ходжес, который ведет расследование и который проводит нас сквозь всю эту темную, но невероятно захватывающую историю. У этой книги также есть не менее интересное продолжение из двух частей, которые также стоит прочитать, чтобы узнать, чем же на самом деле завершилась история этого маньяка и как детектив, заплатив слишком высокую цену, все-таки смог спасти сотни и тысячи жизней.\nРоман захватывает с первых страниц 0% користувачів вважають цей відгук корисним\nСкладывается такое впечатление от прочитанного, что вокруг одни психи. Возможно ты один из них.\nОдин из главных героев Брейди-Мерседес только и живёт жаждой совершить преступление, убийство и чтоб обязательно его "подвиг" остался у всех на слуху, всех ошеломил.\nПсихологии в этой книге намного больше, чем самого детектива, ведь в принципе убийца нам известен практически с первых страниц.\nДетектив Ходжесс настолько яркий персонаж получился, что автор решил продлить историю с его участием и нас ждут ещё две книги впереди, но как по мне, то именно эта, первая книга трилогии, самая яркая. Люблю читать о тех героях, которые ведут себя в книге как в жизне. Кинг несомненно радует отличной историей о реакции полицейского на преступника.\n"Никогда не лги, если можешь сказать правду. Правда - не всегда самый безопасный путь, но очень часто." (с)\nРоман однозначно заставит любого понервничать и попереживать. У каждого из нас есть сосед, который с виду обычный человек, но интуиция подсказывает, что что-то в нем не так. Это может быть просто закомплексованный человек, а может быть будущим убийцей.\nВсегда не просто прийти в себя после книг Короля Ужасов!\nПаперова книга|Код товару 1139924


Чим небезпечна “Дельта” – СХІДНИЙ ДОНБАС\nЛипень 31, 2021 admin життя 0\n22 липня, в Олександрівській лікарні Києва виявили одразу шість випадків небезпечного штаму коронавірусу “Дельта”.\nМіністр охорони здоров’я Віктор Ляшко днями заявив, що на початку осені штам “Дельта”, ймовірно, витіснить інші варіанти вірусу і стане домінуючим в Україні.\nЗвідки взялася “Дельта”\nДля позначення британського варіанту коронавірусу обрали назву “Альфа”, для південноафриканського – “Бета”, а для індійського – “Дельта”.\n“Дельта”, зокрема, призвела до серйозної ковідної кризи в Росії, де останнім часом фіксують все нові й нові рекорди захворюваності. За останніми підрахунками, близько 66% нових випадків інфікування припадає саме на цей штам.\nУ середині липня генеральний директор Всесвітньої організації охорони здоров’я Тедрос Адганом Гебреєсус заявив, що “Дельта” поширилася вже у щонайменше 111 країнах світу.\nУ випадку зараження “Дельтою” симптоми можуть бути традиційними для Covid-19 – кашель, лихоманка, втрата відчуття запаху і смаку. Але при цьому дослідник захворювання, професор Тім Спектор, зазначав, що з новим штамом такі симптоми зустрічаються рідше.\nЦе залишається предметом досліджень, даних про те, що наявні вакцини проти коронавірусу є неефективними проти “Дельти”, наразі немає.\nСвіже дослідження, оприлюднене в журналі New England Journal of Medicine, сфокусувалося на дієвості вакцин Pfizer і AstraZeneca – з’ясувалося, що дві дози вакцини Pfizer дають 88% захист від “Дельти”, тоді як дві дози AstraZeneca – ефективні на 67%.


На Сумщині поліція перевіряє магазини зброї | Соціальне Телебачення Сумщини\nНа Сумщині поліція перевіряє магазини зброї\n12:09 / 10 Грудня\nПрацівники сектору контролю за обігом зброї ГУНП в Сумській області здійснили перевірки суб’єктів господарювання, що здійснюють торгівлю вогнепальною зброєю невійськового призначення та боєприпасами до неї.\nТак, в одному із таких закладів у місті Ромни поліцейські виявили порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622.\nЗокрема спеціальні засоби зберігались у сейфі разом з мисливськими набоями, що категорично заборонено.\nВідносно власника магазину правоохоронці склали адміністративний протокол за ч. 1 ст. 195 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Порушення працівниками підприємств, установ, організацій правил зберігання або перевезення вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї і бойових припасів).\nКрім того, поліцейські вручили керівнику закладу припис про усунення виявлених порушень та наголосили на неухильному дотриманні вимог чинного законодавства України у подальшому.\nПоліція звертається і до громадян, які мають у володінні мисливську гладкоствольну та нарізну вогнепальну зброю, з вимогою не порушувати правила її зберігання вдома. Зброя та бойові припаси до неї мають зберігатися окремо, в металевих ящиках або шафах, закритих на ключ, що унеможливить доступ до неї сторонніх осіб.