Бровари, всі аптекиКАТАЛОГ ТОВАРІВМедичні препаратиВитамины и минеральные добавкиТравна системаВпливають на обмін речовинЗасоби, що застосовуються в стоматологіїШлунково-кишкові захворюванняПротиблювотніЗахворювання печінки та жовчного міхураПроносні засобиАнтидіарейні препаратиАнтидіабетичні препаратиТонізуючі засобиЗасоби, що підвищують апетитФерментні препаратиСпазмолітикиЗасоби від печіїІншіСерцево-судинна системаКардіологічніЗнижують тискСечогінніВпливають на судинну системуЗнижують рівень холестеринуКровоносна системаАнтитромботичніАнтианемічніКровоспинніКровозамінники та перфузійні розчиниЛОР-захворюванняДихальні шляхи (бронхи, легені)Захворювання вухЗастудні захворюванняГорлоПорожнина носаПротивоаллергическиеЛечение алкогольной и никотиновой зависимостиСечостатева системаГормони статевих залозГінекологіяУрологіяПротизаплідні препаратиНервова системаАнальгетикиАнестетикиНоотропні засобиПротипаркінсонічніПротиепілептичніЗаспокійливі і снодійніІнші засоби, що діють на нервову системуОпорно-руховий апаратЛікування кістокЛікування подагриМіорелаксантиІнші засоби при патології опорно-рухового апаратуСуглобова і м'язова більПротизапальні та протиревматичніОфтальмологіяПротимікробні, антибіотикиСироватки та вакциниПротивірусніПротигрибковіАнтибактеріальніІмунна системаІмуносупресантиІмуномодуляториІмуностимуляториПротипаразитарніПротигельмінтніВід вошейЛікування шкірних захворювань, викликаних паразитамиГормональніПротивоопухолевые ДерматологіяПом'якшуюча та захисна діяАнтипсоріатичніАнтисептичні та дезінфекуючіКортикостероїдиЛікування акнеЛікування ран та виразкових ураженьПротигрибковіПротисвербіжніПротигемороїдальніГомеопатичні засобиРізні засобиКосметикаДля обличчяЗасоби для губЗасоби для проблемної шкіриЗасоби для чутливої шкіриЗасоби для сухої шкіриЗасоби для жирної/комбінованої шкіриЗасоби для нормальної шкіриЗасоби для усих типів шкіриАнтивіковіВідбілюючіЛосьони, тонікиСкрабиМаскиКремаТонізуючіТональніЗволожуючіОчищуючіДля контуру очейОчищенняАнтивіковіКремаЗволожнюючіПроти набряківТонізуючіДля тілаДля грудейДля рукДеодорантиЗволожнюючіПоживніДепіляціяОчищенняКорекція фігуриДля всього тілаПротивіковіТонізуючіДля нігСонцезахисні засобиАвтозасмагаПісля засмагиДля безпечної засмагиДогляд за волоссямЛікування волоссяШампуніМаскиБальзами, кондиціонериСухе волоссяПінки, мусиОб'ємЗволоженняВід лупиВід випадінняНормальне волоссяГеліЖирне волоссяФарбоване волоссяБанна ліняДля душуДля ванниІнтимна гігієнаМилоЗасоби від комахПроти укусівПісля укусівМама та дитинаДитяча косметикаДля ванни та душуДля шкіриДля волоссяДитяче харчуванняСокиПюреВодаСуміші для годуванняПечивоКашіЧаїДитяча гігієнаДля порожнини ротаСерветки, ватна продукціяПідгузкиАксесуари для дитячої гігієниФітованниАксесуари по догляду за дит.Посуд для годуванняЗасоби для догляду за дитиноюМолоковідсмоктувачіСоски, пустушкиПрорізувачі для зубівТовары для мамиКосметика для мамиІграшкиМедичні товариВироби з гуми та латексуПерчаткиКлейонка, круги підкладніГрілкиЖгути, напальчники, пипеткиСпринцовкиСудна, трубкиТестиІншіДля визначення ацетонуДля визначення глюкозиДля визначення овуляціїДля визначення вагітностіДля визначення наркотиківВатно-марлевая продукцияМаскиМарля, бинти, серветкиВатаХалати, шапочки, бахілиМедтекстильКолготки Наколенники, налокотники, рукава БандажіБинти еластичніГольфиКорсетиПанчохи, шкарпеткиШприци, голкиСистеми для вливання розчинів та кровіПрезервативиМилиці, тростіЛейкопластиріШовний матеріалКанюли, катетери, зондиДезрозчиниГірчичникиМедичні комплекти, пелюшки, інструментБерушиАспіратори, банкиАптечки, футляри, контейнериАплікаториБіо активні добавкиЛОР-захворюванняАнтисептичніПротизапальніТравна система БАДОфтальмологічні БАДОпорно-руховий апарат БАДНервова система БАДСечостатева система БАДІмунна система БАДОчищуюючіЗагальнозміцнюючіНормалізація вагиСерцево-судинна системаВітаміни та мікроелементиАнтидіабетичні, ендокринніДогляд та гігієнаЖіноча гігієнаТампони гігієнічніПрокладки гігієнічніДля ніг та взуттяДля голінняДля голінняПісля голінняВатна продукціяУрологічний доглядПелюшкиПідгузники для дорослихУрологічні прокладкиСерветки, папір, рушникиАромалампиАроматичні оліїДогляд за порожниною ротаЗубні пастиЗубні щіткиЗубні ниткиОполіскувачіОсвіжувачіТрави, чаї, фітозбориТравиФіточаїМедтехнікаТермометриМедичніЕлектронніВіконніВодніПобутовіТонометриАвтоматичніМеханічні НапівавтоматичніЕлетроприбориЗволожувачі повітряСтетоскопиПристрої для манікюру и педикюруІнгаляториЕлектрогрілки, обогрівачіФільтри та картриджі для водиГлюкометри та витратні матеріали до нихВагиАдаптери, манжетиТехніка BEURERВагиПристрої для домашньої терапіїПристрої для вимірювання показників організмуТовари для догляду за дітьмиПристрої для догляду за обличчям та тіломТовари для чистого повітряПродукти харчуванняМінеральні водиДієтичне харчуванняЛьодяники, жувальні гумкиМилоголовнакаталогкосметикабанна лінямило Зовнішній вигляд упаковки може відрізнятись від фото на сайті.УВАГА! Ціни діють лише на оформлення замовлень через сайт. В аптеці інша ціна на даний товар.Співробітникам аптек та операторам call-центру оформляти замовлення для клієнтів ЗАБОРОНЕНО.СОНЕТТ Мило органічне тверде 100г купити в БроварахАртикул: 44484Виробник: SONETT Ціна Про препарат Супутні товариНет в продажеВиробник: SONETTВНИМАНИЕ! Цены действуют только на оформление заказов через сайт.


Негайного створення комісії, яка перевірить діяльність Надвірнянського Спецагролісгоспу, вимагають мешканці Тисменичан (ФОТО+ВІДЕО) | Новини | Партія ВОЛЯ\nНегайного створення комісії, яка перевірить діяльність Надвірнянського Спецагролісгоспу, вимагають мешканці Тисменичан (ФОТО+ВІДЕО)\nЗ такою вимогою на чергове засідання обласної екологічної комісії прийшли обурені мешканці села Тисменичани та депутати Надвірнянської районної ради. Кажуть, ось вже кілька років поспіль тамтешній спецагролісгосп веде несанкціоновану рубку цінної деревини. «Вражає те, що почали рубати дуба –насінника. Цей дуб в сто разів більше користі приносить, аніж та деревина для зовнішнього середовища. Це кримінальна справа», - впевнені тисменичанці.\nЗ проблемою вирубки рідного лісу Тисменичани звернулись до активістів партії «РУХ НОВИХ СИЛ». Останні негайно виїхали на місце вирубки. Після побаченого депутати від фракції «ВОЛЯ» на черговому сесійному засіданні Надвірнянської райради ініціювали звернення до керівництва області про недопущення порушень закону щодо здійснення рубок. «Скарг у жителів є дуже багато і до цього підприємства і до ще попередніх його керівників. Є чимало кримінальних проваджень . І на одній з сесії на прохання сільських голів ми звертались, щоб обов’язково погоджували плани рубок. І напруга є дуже велика. Цінну деревину вивозять, а сухостій, вітроломи стоять. Дороги нищаться, натомість сільські бюджети не отримують нічого. А дуб оцінюють в 14 тисяч гривень», - заявила депутат Надвірнянської районної ради від фракції «Воля» Тетяна Пришляк.\n«Більше одного гектара має братися дозвіл. Вони що роблять? Вони від 2014-2017 року провели вирубку лісу на понад 5 гектарах. Провели рубку лісу, то зробіть чистку, проведіть насадження. Вони ж кожний раз спираються, що міняється керівництво. Що то не ми рубали і то не наша проблема», - каже депутат Надвірнянської районної ради від фракції «Батьківщина» Микола Гусак.\nТож до проблеми підключились й депутати обласної ради від фракції «ВОЛЯ». Й окреме звернення щодо законності вирубки направили на розгляд постійної комісії обласної ради з питань екології та раціонального природокористування. Тут пояснюють, лист надійшов буквально перед засіданням комісії. А відтак не встигли поспілкуватися з керівниками Облагролісу та Надвірнянського спецагролісгоспу. «На наступну комісію ми запросили керівника облагролісу , керівника Надвірнянського Агролісу і також ми би хотіли побачити реальний стан на місці», - каже голова обласної екологічної комісії Андрій Левкович.\nІ вже найближчим часом, аби детально вивчити законність діяльності Надвірнянського спецагролісгоспу, екоінспекція спільно з депутатами Тисменичанської сільради, Надвірнянської райради та Івано-Франківської облради виїде на місце рубок. Тим часом активісти партії «РУХ НОВИХ СИЛ» закликають мешканців Прикарпаття не залишатись осторонь проблеми збереження лісу й, у разі виявлення незаконних рубок, одразу звертатись у відповідні органи.


МОЗ завершує розробку нової моделі фінансування медустанов, - Шафранський - 112 Україна\nМОЗ завершує розробку нової моделі фінансування медустанов, - Шафранський\nЗатвердження концепції очікується 15 липня, винесення на розгляд Кабміну – в третій декаді липня\nФахівці Міністерства охорони здоров'я завершують розробку нової концепції фінансування медичних закладів, повідомив міністр охорони здоров'я Віктор Шафранський в ході брифінгу, який транслював телеканал "112 Україна".\n"Після брифінгу я проводжу чергову робочу нараду щодо розробки концепції та трансформації, ми повинні завершити її і винести на обговорення колегії МОЗ, яка відбудеться 15 числа. Після затвердження на колегії винесемо цю концепцію на засідання уряду, яке відбудеться у третій декаді липня. Я сподіваюся, що вона буде затверджена урядом. Там є покроковий план з термінами, з нормативними документами, які повинні бути напрацьовані. Такі системні зміни, я абсолютно переконаний, дозволять нам вибити ґрунт у тих людей, які сьогодні, на жаль, нечесним шляхом наживаються на здоров'ї наших хворих", - сказав Шафранський.\nНовини за темою: Затримання Василишина: Як цинічно заробляють на безкоштовній українській медицині\nЯк повідомлялося, 7 липня на хабарі був затриманий заступник глави МОЗ Роман Василишин. Як підозрюють в ГПУ, Василишин щотижня отримував 50-100 тис. грн за проведені в Олександрівській лікарні м. Києва операції. Прокуратура стверджує, що він створив систему поборів з практикуючих лікарів за надання їм можливості проводити операції в Олександрівській лікарні м. Києва, головним лікарем якої він був до призначення в Кабмін.\n#Шафранський #Василишин #МОЗ #хабар


Мугабе — президент Зімбабве — помер в 95 років » Слово і Діло\nПомер колишній президент Зімбабве\nЕкспрезидент Зімбабаве Роберт Мугабе помер у віці 95 років.\nПро це поінформували BBC News із посиланням на сім'ю політика в п'ятницю, 6 вересня.\nЗі слів родичів, Мугабе помер після тривалої боротьби з хворобою. Відомо, що експрезидент з початку року декілька місяців провів у лікарні Сінгапуру.\nТакож нагадаємо, в Зімбабве були призначені новий голова МЗС і міністр фінансів.\nУ Зімбабве склав присягу новий уряд 5 грудня 2017, 06:16


Підприємство «Свиспан Лімітед» нагородило талановиту молодь Костопільщини. Область - Новини Рівного та області — Рівне Вечірнє\n11.06.2021 15:56 Адміністратор\nКостопільщина поповнилася новими яскравими зірочками – юними талантами, що протягом року здобули перемоги на олімпіадах, всеукраїнських конкурсах, науково-дослідницьких роботах Малої Академії Наук, всеукраїнських мистецьких фестивалях, спортивних змаганнях та інтелектуальних турнірах. Традиційно, головним меценатом свята виступило деревообробне підприємство «Свиспан Лімітед», яке вручило переможцям грошові винагороди. У компанії вважають, молодь потрібно підтримувати та заохочувати. Адже хороша освіта та мотивація дозволять зберегти перспективних інтелектуалів у нашій країні\n8 червня у Костопільському «Музеї лісу» відбувся Освітній форум «Юні таланти Костопільщини». Тут відзначали 96 дітей - вихованців загальноосвітніх шкіл Костопільскої ОТГ, Дитячо-юнацької спортивної школи, Костопільського будинку школяра, Костопільської дитячої школи мистецтв, Центру інтелектуального розвитку «Сузір’я» та Центру технічної творчості та комп’ютерних технологій.\nУ числі переможців Володимир та Анатолій Осійчуки, двоє братів акордеоністів Костопільської дитячої школи мистецтв. Вони стали лауреатами 1 ступеня Міжнародного фестивалю-конкурсу «Зіркові візерунки». Мама хлопців розповідає, що безмежно щаслива та горда за свої юні обдарування. Підготувала переможців Кромф Ніна Іванівна, викладач акордеону Костопільської дитячої школи мистецтв.\nГоловним меценатом освітнього форуму традиційно виступило деревообробне підприємство «Свиспан Лімітед» - один з лідерів виробництва меблевих плит в Україні. Директор підприємства Юлія Федишин на сцені вручила грошові премії талановитим дітям у номінаціях: «Майбутній науковець», «Мистецький вернісаж» та «Спортивний олімп».\nПані Юлія зазначила:\n-\tВід самого заснування і вже протягом 19 років компанія «Свиспан Лімітед» підтримує та мотивує талановиту молодь. Сьогодні ми підводимо підсумки успіху дітей. А загалом співпрацюємо з навчальними закладами протягом року – допомагаємо покращувати матеріальну базу шкіл, ремонтуємо спортмайданчики, допомагаємо з ремонтами у закладах – все для того, щоб наші діти мали комфортні умови для навчання та особистої реалізації.\nСеред нагороджених випускниця міського НВК «Костопільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів – гуманітарна гімназія ім.Т.Г.Шевченка» Мілена Блонська.\n-\tЯ не один рік беру участь у предметних олімпіадах та різних заходах, - розповідає дівчина. – Приємно, що є люди, котрим небайдужі наші знання та творчі здобутки. Такі фестивалі дуже корисні. Вони мотивують та спонукають до нових звершень.\nЗадоволено почувався і учень Костопільської загальноосвітньої школи №4 Назар Козачок. У нинішньому навчальному році, беручи участь в Малій академії наук, юнак дослідив та підготував цікаву науково-дослідницьку роботу про особливості використання математичної статистики в історичних дослідженнях Костополя.\nЧудовий концерт та святкову атмосферу свята створили вихованці Костопільського будину школярів і юнацтва та Костопільської дитячої школи мистецтв.\nОрганізатором свята виступило управління освіти, культури, молоді та спорту Костопільської міської ради. Начальник управління Наталія Бірюкова зазначила що цього річ вони зробили все для того, аби якомога більше дітей представити до нагородження. До заходу також долучились і інші меценати: ДП «Костопільський лісгосп», мережа зручних магазинів 7/23, депутат Рівненської обласної ради Потапчук Руслан Васильович, депутати Костопільської міської ради Глудик Тарас Вікторович та Лещик Анатолій Сергійович.\n# таланти # Свиспан Лімітед\nПопередня стаття Відомий російський музикант записав нову пісню в Тунелі кохання (ВІДЕО)\nНаступна стаття Поліське сафарі, фестивалі та нові велосипедні маршрути: на Рівненщині презентували туристичний сезон 2021\nДівчина з хлопцем потрапили у смертельну ДТП біля Корнина, бо «BMW» викинуло на зустрічну


Герой України підполковник Сергій Собко очолив одну з найгероїчніших бригад України - Герой України Сергій Собко, герої війни з Росією, 128-а бригада\nСпецтема«Никакого НАТО»: Сийярто в очередной раз обрушился с критикой на Украину\nГерой України підполковник Сергій Собко очолив одну з найгероїчніших бригад України\nЛегендарного підполковника, Героя України Сергія Собка, колишнього заступника командира 30-ї ОМБр призначено командиром 128-ї гірсько-піхотної бригади.\nЯк пише в своєму блозі відомий український журналіст Павло Правий, Сергій Собко – один з легендарних українських офіцерів, які прославилися у війні з Росією. Саме його батальйон брав Савур-Могилу, а потім разом з десантниками 95-ї бригади здійснив знаменитий 400-кілоиметровий рейд тилами ворога, який зараз вивчають офіцери НАТО. Сергій Собко в інтерв’ю ЗМІ вже зазначив, що для нього велика честь очолити одну з найкращих військових бригад в Україні. Також він зазначив, що попереду його бригаду чекають серйозні випробування, протистояти яким цілком по силах одній з кращих бригад в Україні.\nБлогер зауважує, що відтепер 33-річний підполковник – командир бригади. Тієї самої, з вояками якої бився пліч-о-пліч під Дебальцевим у лютому 2015. «На жаль, поки немає інформації яке призначення отримає ще один відомий бойовий офіцер, теж Герой України полковник Сергій Шаптала, який до цього командував 128-ю ГПБр. Спродіваймося, що він замінить когось із генералів старої формації», – написав журналіст.


Події в Білорусі – огляд президентських виборів, станом на 7 серпня 2020 року. | Український мілітарний портал\n842 7 Серпня, 2020\nНу нарешті!) Московські пропагандони все ж таки знайшли в білоруській історії з вагенірвцями «український слід». Така стаття, незв’язана логікою та здоровим глуздом, від типу «військового журналіста» опублікована в кримській Комсомольці.\nНаведені «доводи» і так звані факти мають переконати читача в тому, що СБУ найняли російських найманців для роботи відразу в Сирію, а потім Венесуелу. Причому, «найняли найманців» звучить нібито ПВК «Вагнер» є дійсно комерційною організацією, а не підрозділом ГРУ. Таким чином, «запрудивши мізки» вагнерівцям, їх заманили до Мінську і здали білоруській КДБ. Жалюгідна спроба. Зовсім не переконливо. Пробуйте ще.\n«Держава не допустить дестабілізації ситуації в країні під час виборів». Про це президент Білорусі Олександр Лукашенко заявив на нараді щодо забезпечення безпеки виборчої кампанії, передає кореспондент БЕЛТА.\nГлава держави закликав правоохоронні органи не допустити дестабілізації обстановки в країні і для виявлення підозрілих осіб активно взаємодіяти з населенням. Президент зауважив, що «багатьох провокаторів вдалося затримати лише завдяки пильності громадян».\n«Чесно зізнаюся, і, напевно, ви мені нового не скажете: ми не знаємо, на що вони здатні. Ми навіть не знаємо, хто вони. Або це американці з натовцями, або з України нас хтось підганяє, або нас східні брати так сильно «люблять» – ми навіть не знаємо. Йде гібридна війна проти Білорусі, і ми повинні чекати капостей з будь-якого боку. Що ми, до речі, і робимо », – підкреслив Олександр Лукашенко.\nА поки в голові діючого президента Білорусі якась плутанина зі зовнішніми загрозами, хоча справжня небезпеки йде прямісінько зі сходу на його країну, у внутрішніх справах ворогом виглядає власний народ.\nЦе фото у Facebook Юрія Воскресенського з описом: «Спостерігач на місці. Звичайно, ця фотографія буде літати по всьому світу. Ще один штрих до цинічної п’єси під назвою “вибори”, -стане візитівкою цих виборів.\nЗнаходження незалежного спостерігача поза межами дільниці, не за власним бажанням, цілком пояснює арешт начальника штабу Сергія Черачана – Миколи Лисянкова. На виборчій дільниці де затримали Миколу, той був в якості спостерігача, заявив TUT.BY кандидат в президенти Сергій Черачан. Ймовірно йому будуть інкримінувати статтю 23.34 Адміністративного кодексу “Організація несанкціонованого масового заходу”.\n«Світлана Тихановська отримала електронний лист про свято залізничних військ у парку дружби народів. Нам не дозволяється проводити мітинги на будь-яких майданчиках у Мінську, а також у Слуцьку та Салігорську. Це абсолютно незаконні дії влади, ми оскаржили це рішення в Генеральній прокуратурі, ЦВК та Мінському міськвиконкомі, але не будемо провокувати людей» – повідомила речниця опозиційного кандидата Анна Красуліна.\nВрахувавши заборону на проведення мітингу, єдиний опозиційний кандидат вирішила просто погуляти у Парку дружби народів. Вся опозиційна трійця відвідала «День відкритих закладів додаткової освіти», організований міською владою на площі Києва.\nЛюдей знов прийшло чи мало. Скоріш за все подібні свята ще не знали такої активності. Два діджеї, які організовували провладне свято, на свій страх включили пісню В.Цоя «Змін», яка вже стала неофіційним гімном спротиву режиму Лукашенка.\nОдному з діджеїв Кірілу Галанава, вже оголошено підозру за статтею «Хуліганство».\nСпівробітники Департаменту боротьби з організованою злочинністю та корупцією попередили начальника апарату Тихановської – Марію Мороз, про відповідальність за організацію “несанкціонованих заходів”.\nЗ тим, білоруська влада і надалі планує перетворювати вибори на суцільну гулянку. Стало відомо, що з дня який передує дню голосування, 8 серпня, у багатьох великих містах країни мають відбутися концерти, в тому числі за участю іноземних виконавців (переважно російських та українських).\nОднак, як на диво багато цих виконавців, як правило російських, публічно відмовилися від своєї участі, враховуючи події які розгортаються в Білорусі. Серед тих хто відмовився: репер Тайга; російський гурт Rasa; білоруська зірка Mavel; Джаро і Ханза; Юліана Караулава; невмерущий «Кар-Мэн» і навіть Стас П’еха з Леонідом Агутіним. З українських виконавців поки лише Тіна Кароль офіційно відмовилася від концерту – Зібров і Вінник планують їхати.


"Наша Україна": Позиція Росії є вироком проросійським силам в Україні - Korrespondent.net\n"Наша Україна": Позиція Росії є вироком проросійським силам в Україні\nКорреспондент.net, 4 січня 2006, 14:24\nЧлен президії ради Народного Союзу "Наша Україна" Борис Безпалий вважає, що позиція Росії щодо газу є "політичним вироком проросійським силам в Україні. Вони завели Україну в таку кабалу і повинні були б з цього приводу щось "виразне" сказати", передає УНІАН.\nЯк повідомили у вівторок, 3 січня, у прес-службі НСНУ, у коментарі сайту RAZOM він сказав: "Хто знижує тиск, той і краде газ". "На жаль, у Росії найшлися політичні сили, які ніяк не можуть змирилися з тим, що в Україні зараз влада, яка обстоює інтереси України, а не прислуговує Росії", - зазначив Безпалий.\n"Можливо, їм це незвичайно, це вперше за 14 років. Але вони повинні зрозуміти, що Україна це всерйоз і надовго, а зрозуміють вони це швидко", - наголосив народний депутат. "Вони вгамуються і поводитимуться добре", - сказав Борис Безпалий.\n"Навряд чи після цього знайдуться люди, які підтримають проросійські сили в Україні, або ті політичні сили, які "метушаться між тут і серед там", - сказав він.


Будь-який натяк на бажання бігти або битися в ваших думках, словах або вчинках є ознакою того, що ви перевозбуждены. Бажання битви проявляється в почутті роздратування, потреби посперечатися, у надмірно критичне ставлення до собі або оточуючим. Бажання втекти видають хвилювання, занепокоєння і руминация, хоч це і не очевидно. Мозок може запустити ці реакції, коли ви знаходитесь на роботі або стоїте в пробці і не можете просто встати і піти. Не віддаючи собі в цьому звіту, ви робите єдино можливе в ситуації спійманого в пастку - збігає подумки, йдіть з реальності, з цього моменту. Адреналін підживлює ваші думки про минуле, майбутнє, пробуджує лякаючі думки про можливі помилки.\nРізні зони концентрації для різних видів діяльності\nКожен вид діяльності має свою власну зону концентрації, або кращий рівень енергії, підживлюваної адреналіном. Футболісту на матчі потрібен більший рівень адреналіну, ніж вам, коли ви пишете квартальний звіт про продажі. Фізична активність вимагає більше адреналіну, який робить організм здатним до боротьби або втечі. Розумова діяльність вимагає менше адреналіну, тому що він дає тілу додаткову фізичну силу за рахунок відтоку крові від мозку, а для розумової діяльності, навпаки, більше крові потрібно мозку.\nУ спортивній психології зона концентрації для кожного виду спорту визначається співвідношенням фізичних і ментальних сил. Бокс, наприклад, вимагає сили і потужності, отже, оптимальний рівень адреналіну для цього спорту буде високий. Теніс і гольф вимагають високого рівня зосередженості, тому рівень адреналіну набагато нижче.\nУ повсякденному житті ваша зона концентрації також залежить від того, чим ви займаєтеся і яка кількість адреналіну потрібно для кожної конкретної задачі. Майже всі спеціальності інформаційного століття вимагають розумової роботи. Збір інформації, робота з електронними таблицями, написання звітів, телеконференції і створення програмних кодів - завдання розумові, а не фізичні. Коли ви сидите за столом або за комп'ютером, намагаючись зосередитися, краще, якщо адреналіну у вас буде поменше. Будівельнику, таскающему тяжкості, працює весь день лопатою і молотком, адреналіну потрібно більше.\nПротягом дня ви виконуєте різну роботу, і кількість адреналіну, необхідний для неї, варіюється. Якщо ви проводите семінар з продажу, від вас вимагається більше жвавості і наснаги, ніж уваги до деталей. Коли ви вычитываете угода - ситуація протилежна. Іноді потрібно швидке переключення: виступаючи з презентацією, ви повинні переконувати, а під час спілкування з аудиторією від вас потрібні увага, вірна реакція і продумані відповіді на питання.\nЧи траплялося вам у розмові з людиною, яка поводиться зухвало або ставить гострі питання, відчувати легку острах? Ви не змогли дати відсіч, «гальмували»: раптовий викид адреналіну привів вас в надто схвильована стан. Потім вам в голову приходять запізнілі думки, як слід було б відповісти в той момент. Це відбувається тому, що ви повертаєтеся в розслаблено-зосереджене стан - у свою зону концентрації.\nКоли ви втрачаєте контроль над увагою, це означає, що рівень адреналіну у вашому організмі не відповідає поточній ситуації: його або занадто багато, або занадто мало.\nНа щастя, у вас є вибір. Подібно професійному спортсмену, ви можете повернути свою увагу в зону концентрації. Ви можете використовувати свої думки, почуття і дії, щоб змінити рівень адреналіну.\nПам'ятайте взаємозалежний процес: занадто висока збудженість провокує занадто великий викид адреналіну і т. д.? Що ж, слава богу, у ваших силах перервати цей цикл. Користуючись тими ж психологічними прийомами, що і професійні спортсмени, ви можете підвищити або знизити своє збудження до потрібного рівня і регулювати рівень адреналіну. Ви можете повернутися в розслаблено-збуджений стан і знову набути контроль над своєю увагою.\nЗгадайте види спорту, що вимагають точного балансу, - лижі, катання на ковзанах, велоспорт. На дуже високих або дуже низьких швидкостях ви не будете в змозі контролювати себе, як би не старалися. Відновлення контролю над ситуацією складається з двох етапів. По-перше, вам потрібно усвідомити, що ви втратили контроль. Потім слід прискоритися або сповільнитися, щоб повернути рівновагу.\nКоли вас щось відволікає, вам нудно, вас розлютили, потрібно пройти ці ж два етапи. По-перше, слід усвідомити, що ви перебуваєте поза своєї зони концентрації. Потім необхідно скористатися відповідною стратегією, щоб повернутися до неї. У другій частині книги ви ознайомитеся з основними способами, якими ви зможете скористатися в звичних ситуаціях.\nЯк знову знайти увагу\nКрок 1. Зупиніться і усвідомте, що ви вийшли зі своєї зони концентрації.\nКрок 2. Виберіть стратегію, щоб підбадьоритися або заспокоїтися.\nВісім стратегій допоможуть вам у цьому.\nБагатозадачність - добре це чи погано?\nУ сучасному світі ми все многозадачны. Читаючи ці рядки, ви паралельно гризете що-небудь смачненьке, слухаєте музику або, може бути, летите в літаку? Гостре питання нашого часу: чи допомагає нам вся ця багатозадачність або шкодить?\nВідповідь дає перевернута парабола. Якщо вам не вистачає енергії, багатозадачність допоможе, тому що додаткова активність розворушить вас. Припустимо, поки ви пишете код для комп'ютерної програми, ваші думки починають блукати. Занудившись, ви відкриваєте нове вікно, щоб подивитися запис з рок-концерту і повернутися в тонус. Додаткові подразники повертають людину назад у зону концентрації.\nНа іншому кінці кривої - ситуація, коли ви перевозбуждены і багатозадачність тільки погіршить справу. Припустимо, ви працюєте над терміновим проектом. Колеги постійно надзвонюють вам, шлють повідомлення, підходять до столу і відволікають. Мозок гарячково працює, і раптом у вас виникає бажання подивитися відео з рок-концерту, але в цьому випадку додаткові подразники негативно позначаться на вашій продуктивності і на загальному результаті.\nТакож може статися, що ви програмуєте, а щоб не нудьгувати, запускаєте відео з рок-концерту і так захоплюєтеся, що більше не можете повернутися до роботи: рівень збудженості перевищений, і програмний код здається ще нудніше, ніж раніше. Ви змушуєте себе працювати, але незабаром захоплюєтеся листуванням в інтернеті чи перевіряєте пошту. Багатозадачність знову стимулює вас. Але тепер ви занадто заведені, щоб займатися справою. Ви зависає на сайтах зі смішними картинками, ходіть по посиланнях, які вам шлють друзі, поки не подивіться на годинник. Тоді ви знову намагаєтеся змусити себе попрацювати з кодом, який став вже до неподобства нудним. Ви тримаєтеся, поки вистачає сил, потім все кидаєте, починаєте перевіряти новинну стрічку і писати коментарі в улюблені блоги. Те, що ви могли б зробити за годину, відбирає у вас півдня.\nДо багатозадачності потрібно підходити стратегічно. Це може здатися непростим справою, оскільки треба бути чесним з собою, коли справа стосується подразників. У третій главі ви дізнаєтеся, що наш мозок налаштований на сприйняття подразників незалежно від того, хочемо ми цього чи ні.\nВізьмемо, наприклад, мобільний телефон. Близько 75 % всіх водіїв зізнаються, що користуються мобільними телефонами за кермом. Нам подобається розмовляти і вести машину. Однак експерименти на автомобільних тренажерах показують, що водії, які так чинять, частіше потрапляють в аварії, не завжди встигають помітити дорожні знаки і повільніше реагують. Коли наша увага розсіяно, ми пропускаємо важливі деталі.\nЧи означає це, що ви ніколи не повинні відповідати на дзвінки за кермом? Чи можливо це сьогодні? Здоровий глузд підказує, що потрібно пам'ятати про перевернутої параболі. Просто подумайте про вплив додаткової стимуляції на працездатність в кожному конкретному випадку.\nУсвідомлена багатозадачність - один з головних принципів техніки зміни стану, про яку ви дізнаєтеся в п'ятому розділі. У цьому випадку ви свідомо вибираєте, яка ступінь зосередженості вам потрібно в кожній ситуації: в машині, за робочим столом, при спілкуванні з родиною, друзями або колегами. При такому підході ви не будете автоматично реагувати на будь-який дзвінок, вхідне повідомлення або чийсь голос. Реакція стане вашим усвідомленим розумним стратегічним вибором.\nЗбудитися або заспокоїтися?\nЗнайти власну зону концентрації не завжди просто, оскільки вона змінюється в залежності від завдання, а також від особистості самої людини, його фізіології, складу розуму, віку, досвіду. Може бути, вам складно одночасно розмовляти, писати лист і обмінюватися повідомленнями, а ваша дитина запросто справляється з цим. Деякі діти в класі відволікаються на шелест паперу, скрип стільців, шепіт, а інші ні.\nТак само як у кожної людини своє обличчя і відбитки пальців, у всіх своя «хімія» мозкової діяльності. Рівні адреналіну теж у кожного свої. Те, як відбувається метаболізм адреналіну особисто у вас, визначає вашу реакцію на подразники і особисту зону концентрації.\nПрочитавши цю книгу, ви навчитеся визначати, чи знаходитеся ви в зоні концентрації, і зможете залишатися в ній. Іноді здається, що у вас просто немає сил, хоча глибинна причина стану може критися в надлишку адреналіну. Прокрастинація - хороший тому приклад.\nСкажімо, ви відкладаєте аналіз своїх доходів і витрат або ніяк не зберетеся до лікаря. З першого погляду може здатися, що ви просто не хочете займатися нудними справами. Хоча насправді в душі ви налякані. Ви боїтеся, що у вас купа боргів або що вам потрібна складна операція. Страх і адреналін зупиняють вас навіть раніше, ніж ви занудьгуєте за виконанням справи. Щоб йти вперед, треба навчитися справлятися зі страхом і повертатися в зону концентрації.\nБагато хороших батьків, стурбованих поведінкою своїх дітей, приходили до мене на прийом. Чим більше вони намагалися посадити дитину за домашню роботу і змусити його зосередитися, тим більший опір зустрічали: дитина сперечався, плакав, йшов з кімнати. В спробах вирішити проблему вони погрожували своїм дітям домашнім арештом або позбавленням якихось привілеїв. Але дитина від цього більше не ставав. Замість цього він замикався або нервував.\nСправа в тому, що всі ці суперечки, сльози і пагони є проявами реакції «бийся або тікай», яка виникає в результаті неусвідомленого страху. Вам може здатися, що дитина лінується і не слухається, а в душі (навіть якщо він сам цього не усвідомлює) він наляканий, що у нього не вийде, він наробить помилок або виконає завдання гірше однокласників. У нього і так надто високий рівень адреналіну, а поведінка батьків підвищує його ще більше і відводить дитину із зони концентрації.\nПовернемося до подій на кінній прогулянці. Коли я, перелякана, сиділа в сідлі, з боку могло здатися, що думками я десь дуже далеко, мені нецікаво, але якщо б хтось щось крикнув у мою адресу, щоб привернути увагу, я б точно розридалася. Мені потрібно було зменшити рівень адреналіну, щоб знову контролювати свою увагу. Мені доводилося стримувати свою паніку і їхати вперед, поки я не змогла нарешті заспокоїтися і знову зібратися.\n2. Апатія, гіперактивність або і те і інше\nКоли гравець розуміє, що йому важливіше навчитися уваги, ніж хорошого удару, він перестає грати «зовні» і замість цього грає «всередині». Так, замість того, щоб вчитися увазі для кращої гри в теніс, він грає в теніс, щоб поліпшити увагу.\nМіжнародний бестселер The Inner Game of Tennis вчить секрету, як бути зосередженим на корті - відпустити скутість і розслабитися. Її автор називає голос самокритики першим ворогом зосередженої гри: «потрібно було відбити удар», «потрібно було швидше ворушитися», «потрібно було докручувати ракетку при замаху». Всі ці «треба», з одного боку, викликають напругу і ви будете відчувати занепокоєння. З іншого боку, вони крадуть радість гри, а значить, ви швидко занудьгуєте і втратите до неї інтерес.\nУ повсякденному житті у нас інший набір «треба»: «потрібно працювати швидше і більше встигнути», «треба більше заробляти», «потрібно було закрити операцію, зателефонувати, продати акції». Як і в тенісі, ці «треба» викликають напругу і нудьгу. Ви вагаєтесь між станами сильного нервового збудження і апатії.\nЦі коливання виникають, коли ви занадто себе заводите, потім перегораете, втрачаєте мотивацію і зосередженість. У пригніченому стані ви починаєте звинувачувати самого себе. Коли почуття провини пройде, ви почнете підганяти себе ще сильніше. Такі перепади нагадують іграшку йо-йо. Ви проходите через свою зону концентрації, але залишатися в ній тривалий час не можете.\nЧасте переключення уваги характерне для сучасних людей, але у кожного з нас свої особливості поведінки. Пам'ятайте три список питань, запропонованих у вступі? Ви впізнали себе в одному з них? Ви часто переключаєтеся з одного на інше, неуважні або гиперконцентрированны?\nУ цій главі ви дізнаєтеся історії Джо, Мег і Тода, з якими я познайомилася в своїй практиці. Джо перескакує з одного на інше. Мег несобранна, а Тод надто енергійний і гиперконцентрирован.\nУ будь-яких проявах ви впізнаєте себе і своїх знайомих, але схожість не буде стовідсотковим. Хоч кожен з нас індивідуальний, ми досить схожі, щоб вчитися один у одного.\nПереключення уваги виштовхує із зони\nДжо працює в невеликій компанії, він прекрасний технічний фахівець. До нього звертаються, коли потрібно вирішити особливо важку задачу, головне - вчасно підійти. У Джо проблеми. Вранці він ніяк не може сконцентруватися і приступити до роботи. В задумі він йде до кавоварці, потім сидить в інтернеті до тих пір, поки нарешті не відчує, що готовий попрацювати. Після повернення з обіду він знову поринає в сомнамбулічний стан.\nКоли виникає кризовий момент або з'являється захоплюючий новий проект, Джо оживає. Коли з-за вірусу ламається сервер, він залишається на роботі всю ніч і повертає мережу до життя. Після такої події він ніяк не може заспокоїтися і продовжує з'ясовувати причини виниклої проблеми замість виконання поточної роботи.\nНа нарадах Джо не сидить без діла - він відправляє SMS і перевіряє пошту. Він захоплений листуванням і не чує, про що говорять колеги. Його ідеї дуже допомогли компанії, проте керівництво цінує його не так високо, як він того, здавалося б, заслуговує.\nВдома у Джо інша проблема. Він краще почне робити що-то інше, замість того, щоб довести до кінця розпочате. Його робочий стіл завалений паперами та дисками, і у нього вже кілька років не доходять руки налаштувати домашній кінотеатр і роздрукувати фотографії з Нового року для своїх близьких і друзів. Йому подобається сидіти в інтернеті і грати у відеоігри. Бувало, він так захоплювався, що кричав на дружину, яка кликала його вечеряти, чи на дітей, які просили допомогти з уроками. Тому тепер він став грати пізно вночі, коли всі сплять.\nДжо каже, що не може прибрати на робочому столі, тому що йому не вистачає часу, домашній кінотеатр він налаштує, коли зрозуміє, як краще це зробити, а фотографії надрукує, коли приберется на столі. Як завжди, в суботу вранці Джо дивиться на свій список справ, хапається за голову і знову нічого не робить. Найбільше йому хочеться купити нову програму для обробки домашніх відео, але він не наважується сказати про це дружині.\nНедостатнє та надмірне збудження\nДжо - яскравий приклад людини, яка живе в цифрову епоху. Перші години робочого дня він проводить у стані недостатнього збудження. У нього немає ентузіазму. Коли з'являється новий проект або нештатна ситуація (наприклад, історія з вірусом), його адреналін підскакує і він виявляється в зоні зосередженості, але ненадовго. Він надто збуджується і не може переключити увагу на рутинні справи.\nНа нарадах Джо виявляється в подібній маятникових ситуації. Йому нудно стежити за обговоренням, він розважає себе повідомленнями, потім із ще меншим ентузіазмом, ніж раніше, намагається повернутися до обговорення, з якого вже повністю випав.\nВдома, коли Джо нудно, він береться за нову справу. Адреналін, який він отримує від новизни, утримує його в зоні зосередженості деякий час, але скоро інтерес пропадає. Він кидає одну справу, починає інше і не може випробувати задоволення від завершення роботи. Так як Джо знаходиться поза зоною зосередженості, він застряє на етапі прийняття рішень, а сумніви стають єдиним виходом. Бажаючи позбутися від нудьги і невпевненості, він намагається зробити те, що у нього виходить найкраще, - зайнятися чимось новим.\nЗвичка пізно лягати відіграє велику роль у коливанні уваги Джо. Вночі він відчуває себе активним і вільним, ніхто не каже йому, що робити. Однак через недосипу щоранку Джо знаходиться у стані зниженої активності. Щоб змусити себе працювати, він п'є каву, це рухає його в бік перезбудження. Джо виконує роботу, але якою ціною! Коли ефект кофеїну і цукру закінчується, він знову поринає в стан зниженої активності. Весь день стан Джо коливається від однієї крайності до іншої, а кава та солодощі тільки сприяють цим коливанням.\nПерезбудження робить вас гипербыстрым\nПерезбудження в різних ситуаціях виглядає неоднаково, і Джо гарний тому приклад. Суботнім ранком Джо занадто активний, його думки метаються, він стає занадто жвавим. Адреналін дає йому великий приплив енергії, але він витрачає його, перескакуючи від однієї справи до іншого. Якщо ви поговоріть з ним, коли він у такому стані, він розповість про свої грандіозні плани. Жвавість думки - це прекрасно, але Джо не може вийти зі стану генерування ідей, коли вже пора братися за справу.\nЯ вживаю термін «гипербыстрый», щоб дати зрозуміти, що за великим рахунком ця крайність приносить мало результатів і користі. Хоча «гипербыстрый» добре звучить схоже на «суперсилу», яка допоможе переробити всі справи, що подібний стан спустошує і виснажує вас. Ви втрачаєте здатність до тривалого зосередження. Навіть якщо ви змогли змусити себе займатися однією справою, то швидко перегораете і увага починає скакати.\nПерезбудження робить вас гиперконцентрированным\nУ стані нічного перезбудження або з початком нового проекту Джо кидає в іншу крайність - він переходить в стан крайньої гіперконцентрації уваги. Високий рівень адреналіну звужує його увагу. Він не може відірватися від свого заняття, не помічає нічого навколо. Сидячи в інтернеті або граючи у відеоігри, Джо забуває про час, сні і сім'ї. Коли він починає новий робочий проект, то забуває про свої основні обов'язки.\nВласне гиперконцентрация уваги - корисний навик і стан, до якого слід прагнути. Проте в збудженому стані вона подібна суперклею: щоб поворухнутися, спочатку потрібно відклеїтися. В такому стані Джо не може думати ні про що, крім своєї справи, а це призводить до виснаження і подальшим коливанням уваги.\nСтан крайньої гіперконцентрації уваги не є ні піком, ні потоком\nКоли Джо захоплено щось шукає в інтернеті або грає, з боку здається, що він знаходиться в зоні концентрації. Здається, ніби він увійшов в стан потоку, досяг пікового результативності, про яку ми згадували в першій главі.\nУ деяких випадках крайня гиперконцентрация уваги і виглядає як потік: глибока зануреність, втрата відчуття часу. Але в ній присутня напруженість, тоді як в стані потоку або піковою результативності людина розслаблена.\nСтаном крайньої гіперконцентрації управляє адреналін. Ця енергія замикає вас у вузькому колі і позбавляє свободи вибору. Ви тримаєтеся за свою справу «до білих кісточок», перестаєте цінувати інші заняття, які зазвичай доводилося вам по серцю. Тут недалеко і до залежності.\nПотік або пік результативності є вершиною вашої зони зосередженості, це розслаблено-зосереджене стан. Вам легко бути уважним, тому що адреналін у вашому організмі знаходиться на потрібному рівні. Чиксентмихайи описує це як спокійний стан гармонії і радості, при якому ви відкриті, рухливі і вільні.\nОтже, коли Джо сидить за комп'ютером вночі, як йому правильно оцінити свій стан? Одним з критеріїв служить реакція на невдачу. Якщо він здатний визнавати свої помилки і промахи, швидше за все, він знаходиться в стані потоку. Якщо ж він ламає джойстик з-за невірного дії в грі, він збуджена і гиперконцентрирован.\nІншим критерієм є те, як Джо реагує на вимушену зупинку. У стані потоку ви, звичайно, не хочете перериватися, але якщо все ж довелося відволіктися, то здатні прийняти це спокійно. Джо, не віддаючи собі звіту, кидає на домочадців суворі погляди, щоб його залишили в спокої. Це свідчить про те, що в його організмі забагато адреналіну. Коли Джо в змозі спокійно відкласти гру - це знак того, що він знаходиться в зоні концентрації.\nРозсіяні мрійники випадають із зони концентрації\nМег - дизайнер-фрілансер. Її цінують за особливе почуття кольору та форми. А ось з управлінням проектами і з термінами у неї проблеми. Хоча прибуток вона отримує непогану, нерідкі штрафи за зрив термінів. Іноді клієнти, в принципі задоволені її роботою, йдуть тільки тому, що їм потрібно отримати результат швидше, ніж вона може запропонувати.\nБагато художників використовують комп'ютерні програми для ведення свого бізнесу, оптимізують бухгалтерську звітність. Мег знає, що їй потрібно почати користуватися цими програмами, але руки ніяк не доходять.\nМег живе в центрі міста. Гостей у свою квартиру вона запрошує рідко із-за вічного безладу. Хаос ранить її естетичне почуття. Тим не менш всюди валяються блокноти і журнали, по шафах-сяк рассованы речі, які попалися під руку під час минулого прибирання.\nУ неї багато друзів, і вона з радістю їм допомагає. Тільки вона збереться навести вдома порядок, телефонують друзі і просять допомогти з декором. Мег тут же погоджується, тому що їй подобається відчувати себе потрібною, а прибратися в квартирі вона завжди встигне.\nЯк Джо і всі ми, Мег страждає коливаннями уваги. Іноді, працюючи над новим дизайном, вона ізолюється від суспільства на кілька днів, не підходить до дверей, не бере телефон, не відповідає на листи. По завершенні роботи вона йде гуляти з друзями або залишається вдома, щоб просидіти в інтернеті до наступного ранку. Хоча у Мег спостерігаються перепади концентрації, більшу частину часу вона перебуває в стані недостатньої активності.\nПісля того як творча частина проекту закінчена, починається складний для неї етап роботи: вимірювання, макетування, масштабування. Їй не вистачає адреналіну, вона постійно відкладає нудні обов'язки типу підписання рахунків і договорів. Рутинні справи накопичуються і нависають над нею чорною тінню. Вона велика розумниця, але досі не може автоматизувати свою роботу, тому що основний час у неї йде на надолужування упущеного. Із-за того що вона ніколи не встигає, їй доводиться без кінця вибачатися і платити штрафи.\nДопомога друзям дає їй деяке заспокоєння: почуття провини за відкладання справ на час зникає, рівень адреналіну підвищується, і вона входить в зону концентрації. Саме тому вона завжди відгукується на прохання друзів, як змучений спрагою людина, якій подали склянку води.\nМег часто ходить з друзями в кіно, ресторани і театри. Їй подобається відчуття розслаблення, яке дають ці походи. Коли вона повертається додому, рівень адреналіну знову знижується і увага стає, як і багато чого в її житті, безладним.\nГиперскорость і гиперконцентрация заважають зосередитися\nТод - фінансист, і для свого віку він займає досить високий пост. Завдяки наполегливості і працьовитості він швидко піднявся по кар'єрних сходах. Деякі називають його трудоголіком, але він так не вважає. «Знали б ви мого батька, не називали б мене трудоголіком», - говорить він. Батько Тода весь час проводив в офісі і вечеряв з сім'єю тільки по великих святах.\nІз-за того що Тоду не вистачало в дитинстві уваги батька, він пообіцяв собі, що не буде таким, і, на його думку, він не такий. Хоча зараз йому доводиться справлятися з мільйонами на рахунках, сім'я для нього головне.\nТод живе в Каліфорнії, але кожен день спілкується по роботі з Нью-Йорком. З-за різниці в часі його робочий день починається рано. Щоранку Тод йде на сніданок з ноутбуком, відстежує котирування акцій, перевіряє пошту, поки інші члени сім'ї спокійно снідають. Він пишається тим, що може виконувати роботу і перебувати зі своїми дітьми, не то що його батько. Тод швидко переключає свою увагу з комп'ютера на те, що відбувається на кухні, хоча іноді різкі стрибки цін повністю його займають і він занурюється в роботу з головою.\nКоли в офісі до нього звертаються підлеглі, Тод одним оком дивиться в монітор, стежачи за вхідними повідомленнями. Коли на кону великий прибуток, всі знають, що краще не вставати на його шляху.\nСтарша дочка Тода, Беккі, не може зосередитися на уроках у школі. Її вчителі вважають, що у неї синдром дефіциту уваги. Коли на класних зборах її запитують, чому вона не слухає на уроках, Беккі починає сперечатися і запевняє, що слухає. Вона каже, що вона багатозадачна, як її тато, і що сидіти в класі і нічого не робити паралельно - марна трата часу. Нещодавно однокласниці не покликали її на свято. Дружина Тода зауважує, що їх дівчинка поводиться зарозуміло з іншими дітьми. Класна керівниця думає, що у неї занижена самооцінка.\nУ Тода висока стійкість до адреналіну, як у його батька і дочки. Він легко встигає робити багато справ. Але коли Тод заводить мотор, він проскакує через зону зосередженості і виявляється в збудженому стані. Його увага звужується, сам Тод, його колеги і члени сім'ї стають заручниками.\nКоли справа стосується сім'ї, Тод намагається бути зразковим. Однак це не означає, що результати його дій відповідають очікуванням. Коли він за сніданком робить кілька справ одночасно, дзеркальні нейрони його дочки, які відповідають за копіювання поведінки, активізуються. Дочка несвідомо копіює розсіяне поведінка папи.\nВранці за столом відбувається дещо ще. Періодично Тод повністю занурюється у свій ноутбук, коли є термінове питання. Для дочки це сигнал, що увагу батька може в будь-який момент перейти з неї на щось інше. Діти зазвичай вміють правильно сприйняти відмова інших дітей дружити з ними, але жодна дитина не може спокійно пережити, якщо до нього неуважні батьки. Природою закладено, що дитина пильно стежить за проявом інтересу до нього з боку батьків. Малюк, який в будь-який момент може відчути себе нецікавим найважливішого людині в його житті, вибудовує складні механізми захисту. Зарозумілість Беккі по відношенню до шкільним друзям підживлюється кожним новим ненавмисним відторгненням з боку батька.\nЗа винятком легкого почуття туги, Тод цілком задоволений своїм життям і міняти нічого не хоче. Він заробляє купу грошей, у нього завжди є поточні проекти. Його підлеглим не подобається ходити перед ним навшпиньки, але вони знають, що краще так, ніж сперечатися. Його дочка влаштовує сцени, але він не бачить ніякого зв'язку між її поганою поведінкою і собою. Будучи успішним, Тод не вірить, що у його дочки низька самооцінка.\nУ вас трапляються коливання уваги, як у Джо? Ви відчуваєте себе розсіяним, як Мег? Може бути, ви гіперактивні і гиперконцентрированны, як Тод? У кожному з нас є щось від Джо, Мег і Тода. Ми проводимо багато часу поза зоною концентрації уваги.\nЧому? Що сьогодні відбувається з нашим увагою? У третьому розділі ми побачимо, чому ми схильні часто переключати увагу і знаходимося на різних кінцях перевернутої параболи.\n3. Увагу в цифрову епоху\nКожен випуск газети New York Times містить більше інформації, ніж середній англієць в XVII столітті отримував за все своє життя.\nРічард Сол Вурман\nЕлектронні подразники змінили нашу увагу. Щоб зрозуміти, що відбувається з нами і з нашими дітьми, давайте розберемося, що таке людська увага в принципі.\nІснує два основних види уваги: виборче і стійке. Виборче увагу іноді називають відсіює. Синонімом стійкого уваги є зосередженість.\nМи постійно піддаємося атаці звуків, запахів, зорових об'єктів зовнішнього світу і атаці власних думок, імпульсів, емоцій. Відпочиньте на секунду від читання. Озирніться і усвідомте, скільки у вас подразників зараз: світло і кольори навколо, зовнішній шум, нав'язливі думки про справи, які необхідно зробити, емоції, що залишилися від недавніх подій. Треба ковтнути? Пошкрябати? Влаштуватися зручніше в кріслі? Природа зробила так, що ви можете блокувати всі ці думки і повернутися до читання. З різним ступенем успіху ми зосереджуємося на тому, що важливо, а непотрібне відсіваємо. Процес за напрямком нашої уваги на той чи інший подразник при ігноруванні інших називається вибірковою увагою.\nВиборче увагу - основа швидкого пізнання, концепту, який став відомий завдяки книзі Blink: The Power of Thinking Without Thinking Малкольма Гладуелл. Якщо виходить вибрати тільки один подразник, то здається набагато швидше. У вас з'являється явна перевага. Досвідчені знавці мистецтва за секунду можуть відрізнити оригінал від підробки. Колишній чемпіон з тенісу може сказати, коли гравець зробить подвійну помилку, ще під час польоту м'яча. Однак, як зазначає Гладуелл, бездумне використання виборчого уваги може бути небезпечним. Досвідчений поліцейський може розрізнити страх і агресію по вираженню особи підозрюваного, але, будучи «на взводі» (наприклад, після погоні або застосування зброї), він легко упустить ці відмінності з виду. Беззбройна людина може бути убитий помилково тільки тому, що високий рівень адреналіну порушить виборче увагу поліцейських, які переслідують його. Виборче увагу цінна тільки тоді, коли використовується з розумом, тобто, якщо ви перебуваєте в зоні зосередженості.\nЗосередженість (сталий увагу) - це здатність утримувати увагу на обраному подразник тривалий час, що є необхідною умовою ефективної роботи. Вам потрібна концентрація, щоб долати перешкоди, утримуватися від спокус, боротися з труднощами і ставати професіоналом. Гладуелл пише про мистецтвознавців, професійних тенісистів і поліцейських, які тренуються довгі роки, щоб довести до досконалості свій вибірковіше увагу. Це вимагає багатьох годин стійкого уваги.\nКонцентрація уваги поліпшується у міру розвитку дитячого мозку. Середній показник - три-п'ять хвилин зосередженості на кожен рік життя. Дворічний малюк повинен уміти зосереджувати увагу принаймні на шість хвилин, дитина в дитячому садку - не менш як на п'ятнадцять. Це час здається невеликим, особливо якщо ви знаєте, що малюки можуть годинами дивитися телевізор. Але час, який дитина витрачає на перегляд телевізора або відеогру, не вважається концентрацією уваги в строгому сенсі слова. Перегляд телевізора - це виняток.\nЗосередження передбачає відрізок часу, який ви можете витратити на роздуми чи діяльність, вільно обрану вами. Коли ви дивитеся телевізор, то не робите вільного від інших мозкових процесів вибору. Швидкий рух і цифрова картинка активують особливий механізм мозку, який називається орієнтовним рефлексом.\nРефлекс «що таке?»\nОрієнтовний рефлекс - це запобіжник, який був вбудований в мозок наших прабатьків. Він служить людям вірою і правдою донині, але з-за цього важко довго перебувати в зоні концентрації уваги. Щоб зрозуміти, як працює цей рефлекс, уявімо себе на місці печерного людини, яка сидить у колі одноплемінників і зайнятий спільною справою. Раптом ви чуєте шум у кущах за спиною. Завмирає. На що схожий звук? Гримуча змія! Добре, що звук привернув вашу увагу.\nВаш мозок фокусується на трісці в кущах замість іншої активності, тому що він оснащений приймачем, який реагує на нові картинки і звуки. Чим більш несподіваним виявляється новий візуальний образ або звук і чим менше він передбачуваний, тим краще спрацьовує орієнтовний рефлекс. Ви не очікували почути звук, який видає гримуча змія, і раптом його чуєте. Ваш мозок автоматично вирішує, що важливіше звернути увагу на шурхіт, ніж на одноплемінників.\nРосійський фізіолог Сєченов першим описав орієнтовний рефлекс у 1850-х, а сімдесят років потому його систематично вивчав Павлов. Вчений вважав, що, коли відбувається щось нове для організму, він зупиняється і спрямовує свої рецептори на джерело роздратування. У людей орієнтовний рефлекс супроводжується розширенням зіниць, зниженням опору шкірного покриву і різким зміною серцевого ритму. Іншими словами, очі широко розкриваються, чутливість шкіри збільшується, новизна нас приваблює. Тіло хоче взяти в подальшу обробку інформацію про новий подразник. Павлов називав таке реагування на новизну рефлексом «що таке?».\nОрієнтовний рефлекс допомагав мисливцям тисячі років. Він врятував життя цілим поколінням наших предків і, можливо, врятував життя і вам, коли ви переходили вулицю або самі були за кермом. Однак сьогодні орієнтовний рефлекс різко зменшує вашу здатність вибирати потрібний напрямок і утримувати увагу.\nЧас - це все. Якби Сєченов і Павлов жили сьогодні, вони б заробили мільйони на Медісон-авеню. Ніхто так ретельно не вивчає орієнтовний рефлекс, як великі рекламщики. Зробити так, щоб цей рефлекс спрацював, - велика перемога багатомільярдної рекламної індустрії.\nПроведіть такий досвід. Ввечері приглушіть в кімнаті світло, поверніться до екрану телевізора трохи боком і дивіться в будь-яку точку поруч. Дочекайтеся реклами. Тепер намагайтеся не дивитися. Намагайтеся з усіх сил. Ви зрозумієте, що зробити це практично неможливо. Швидка зміна зображень на екрані активізує ваш орієнтовний рефлекс. Люди запрограмовані дивитися на раптові зміни, що виникають в полі зору, навіть на периферії. Це частина нашого механізму виживання.\nЗвичайно рефлекс проявляється ненадовго, але все телебачення працює на нього. В середньому зміна картинки на екрані відбувається кожні чотири секунди. Безперервна робота орієнтовного рефлексу збільшує рівень адреналіну, не даючи можливості перепочити. Природою було задумано, що цей рефлекс буде працювати зрідка, в крайньому випадку - з помірною періодичністю. З-за раптового подразника ви стаєте пильним і уважним. А іноді і збуджений. Адреналін викид за викидом виштовхує вас із зони концентрації.\nЗгадайте, коли ви востаннє сиділи на дивані й довго дивилися телевізор. Чи відчували ви апатію або легке роздратування після того, як вимкнули його? Коли в наступний раз хто-небудь з домочадців буде довго дивитися телевізор або грати у відеоігри, простежте за його станом після того, як він закінчить. Не стане він дратівливою звичайного?\nЯкщо телевізор у вас вдома в пошані, можливо, ви не помітите ознак дратівливості у членів вашої родини, навіть якщо вони провели біля екрану кілька годин. Можливо, у вас відбулося так зване звикання, хронічний стан легкого збудження при перегляді телевізора. В такому випадку, якщо ви хочете побачити, який ефект справляє на людину довге сидіння перед телевізором, завітайте на тиждень з наметами в ліс. Коли пройде ломка від відсутності телевізора, ви помітите, що все трохи розслабилися. По поверненні додому у першого, хто довго подивиться телевізор, будуть спостерігатися різкі перепади настрою.\nТелевізор - такий же стимулятор, як каву, і точно так само в нас виробляється звикання до цього напою. Якщо ви на тиждень від нього відмовитеся, перша чашка вдарить вам у голову. Поки ви п'єте каву щодня, ви навіть не розумієте, що звикли до нього. Той же принцип і з телевізором. Ми не звертаємо уваги на те, що він краде наші сили, бо звикли вважати це нормальним.\nНеуважність в цифрову епоху\nТелевізор - всього лише один приклад атакуючої стимуляції. Постійна реклама, нові технології, інтернет дають нам нескінченний потік візуальних і звукових подразників, новин і чуток. Наш орієнтовний рефлекс експлуатується повсюдно, починаючи з великих автобусів з рекламою на вулиці і закінчуючи маленькими логотипами на продуктах. Наша здатність відсівати непотрібну інформацію схожа на забитий фільтр.\nДумка про те, що ми отримуємо більше інформації, ніж можемо сприйняти, не ново. Люди почали скаржитися на це з часу появи першої друкованої преси. У 1821 році англійський поет Персі Біші Шеллі у своїй «Захист поезії» журився: «Розрахунки обігнали наші уявлення; ми з'їли більше, ніж здатні перетравити». А коли був винайдений телефон, люди хотіли публікувати в телефонних довідниках поруч зі своїм номером години, в які вони готові приймати дзвінки.\nМи пристосувалися до друкованих видань, індустріальної революції, машин, телефонами і багато чому іншому. Ми зможемо впоратися з натиском інформації, целящейся нам в мозок, з допомогою розвиваються цифрових технологій. Адже Правда?\nОстанні кілька десятиліть фахівці в різних областях науки збирають інформацію, що свідчить про небезпечні симптоми все зростаючої втоми людей, яка на науковому мовою називається «когнітивної перевантаженням». Ми тонемо в океані несортованій інформації.\nМоя італійська бабуся любила розповідати історію про селянина, у якого був ослик. Він вирішив дізнатися, чи віслюк працювати так само добре, якщо його годувати в два рази менше. Ослик працював так само. Від жадібності селянин скоротив порцію ослика ще трохи. Маленький голодний ослик продовжував трудитися. В захваті від такої економії, селянин став годувати ослика ще менше. Потім моя бабуся міняла голос, вдаючи здивування селянина: «А коли я перестав його годувати, мій віслюк помер!»\nІ хоча я не все розуміла по-італійськи, але сенс вловила. Пам'ятаю, що сама не раз опинялася в ситуації, коли чим більше я робила, тим більше сподівалася встигнути зробити щось ще. Так само працює технічний прогрес. Чим більше інформації доступно, тим більш обізнаними ми сподіваємося стати. Наші пристосування роблять нас більш продуктивними, але ми віддаємо їм більше часу і розумових сил, що залишаємо собі. Електронна пошта, повідомлення, дзвінки створюють тиск і чекають від вас реакції. Перш ніж ці технології візьмуть над вами верх, чи зможете ви змінити хід своїх думок?\nЯк і маленький ослик, мозок як фізичного об'єкта має свої межі, які неможливо подолати. Надлишок інформації і занадто часті перерви виснажують мозок, йому потрібен час на відпочинок і відновлення. Як попереджав Стивер Роббінс: «Непомітно ви втратите час на відпочинок і перезавантаження, молячись богам продуктивності». Як маленький ослик, ви будете продовжувати важко працювати, але відсутність відпочинку дорого вам обійдеться. Все закінчиться когнітивної перевантаженням і небезпечним станом перезбудження.\nЗанадто великий потік інформації і постійне перемикання швидкостей за відволікаючих факторів перевантажують вашу систему. Мозок намагається економити енергію, зупиняючись у роботі та прийнятті рішень. Іноді запобіжник не спрацьовує, і система повністю виходить з ладу: ви більше не можете концентрувати увагу і приймати рішення. Або ви втрачаєте самовладання. У будь-якому випадку ви віддаляєтеся від своєї зони концентрації, де увагу працює найкращим чином.\nКоли ви в останній раз працювали в авральному режимі, щоб закінчити проект в строк, що не здавалося вам, що ви втратили всякий зв'язок з реальністю? Можливо, робота вимагала більше зусиль, ніж передбачалося, або ви зрозуміли, що вам не вистачає навичок. Чим більше особистого часу ви витрачаєте, тим сильніше страждає ваша родина, якої не вистачає. Постійно відволікаючись, ви встигаєте ще менше. Коли ви розумієте, що з новим завданням вже не впораєтеся, настає когнітивна перевантаження.\nВ стані виснаження, коли відпочинку не передбачається, стрес зростає. Наш мозок відчуває небезпеку, тому що в душі всі ми знаємо, чим закінчуються історії про маленьких віслюків. Організм виробляє більше адреналіну, і ми надто збуджені, щоб зосередитися. Чим менше ви зосереджені, тим більше втомлюєтеся від несортованій інформації та постійного відволікання, з-за якого когнітивна перевантаження тільки посилюється. Цей нескінченний цикл перезбудження стає причиною неуважності, неправильних рішень і соціальної напруженості. Тому ми не можемо зосередитися на виконанні роботи і розірвати це коло. Із десятої глави ви дізнаєтеся, що можна зробити для того, щоб когнітивна навантаження залишалася прийнятною навіть в умовах строкової і важкої роботи.\nНудьга, якої не знали раніше\nКогнітивна перевантаження, або перезбудження, - не єдина проблема, характерна для нашої епохи. Нудьга (або апатія) теж у цьому списку.\nУ часи, коли Уолтер Кронкайт вів вечірні новини CBS, він був «говорить головою», привертає увагу аудиторії читанням довгих новинних повідомлень. Зараз ми дивимося на блискавичні заголовки з яскравими графічними ефектами і на біжучий унизу екрана рядок з найсвіжішими новинами. З 1965 року середня тривалість анонсу новин скоротилася з сорока двох секунд до восьми. Передача, подібна до тієї, що вів Кронкайт, виробляла б сьогодні заколисливий ефект.\nУ часи Кронкайта смерть в телесеріалі змушувала людей здригнутися. Потім на всіх основних каналах з'явилися передачі про злочини, в новинах смакували подробиці насильства, в популярних відеоіграх смерть стала звичною справою. Сьогодні серіал, що йде в прайм-тайм, здається несерйозним, якщо в ньому ніхто не вмирає. Одного разу був проведений аналіз чотирьохсот годин телевізійного ефірного часу в період з 1998 по 2002 рік - частотність смертей і насильства зростала в кожен контрольний відрізок часу. У 1998 році найпоширенішою формою жорстокості в телевізорі були рукопашні бійки і бойові мистецтва. У 2002 році популярність придбали пістолети та іншу зброю.\nРаніше словом «сексуальна» описували жінку в короткій сукні або вузьких джинсах. Потім з'явилися дівчата в бікіні з «Рятувальників Малібу», еротичні музичні кліпи і напівголі красуні з реклами жіночої білизни. Наша сприйнятливість до зображень на екрані і величезних рекламних щитах, які ще недавно здавалися провокаційними, знижується.\nСьогодні годинна передача кожні дев'ять хвилин переривається на рекламу. Хоча телевізійна реклама скоротилася з шістдесяти до п'ятнадцяти секунд, ці ретельно опрацьовані ролики показуються більш довгими блоками і демонструються все частіше. Програма переривається кожні вісім хвилин, а то і кожну хвилину, привчаючи тим самим нашу увагу сприймати сюжетну лінію короткими відрізками часу.\nПопереднє покоління ще міг спокійно сидіти на одному місці якийсь час. Терпіння і здатність до спокійного слухання були властиві людям всіх віків. Сьогодні кліки мишкою, віддалений доступ і телебачення прискорили звичний темп життя. Як зауважив психолог і письменник Артур Мейер Шлезінгер: «Телебачення зробило звичним миттєву реакцію і вселяє віру у миттєві результати».\n«Потрясіння в хвилину» - міра, якою користуються сценаристи, розробники відеоігор і рекламщики. Потрясіння - це хвилюючий момент, спровокований сміхом, гарячим поглядом, актом насильства, автомобільної гонитвою, швидкою зміною кадрів. Потрясіння має задіювати ваш орієнтовний рефлекс за рахунок напруження пристрастей на екрані. Цією технікою користуються компетентні письменники, продюсери і продавці. Однак прибуткова індустрія розваг і реклами звела кількість і інтенсивність подібних потрясінь до небувалого рівня, зловживаючи нашим орієнтовним рефлексом і звичкою бути приголомшеними. По мірі того як ЗМІ борються за вашу увагу, без кінця зростаюча кількість струсів в хвилину стомлює людини, увага розсіюється, якщо ви отримуєте їх менше. Вам потрібно все більше сильних вражень, а інакше не вистачить ентузіазму, ви прокрутіть вліво на графіку перевернутої параболи і не знайдете сил для переміщення в зону концентрації.\nВсі жадають адреналіну\nЩо відбувається всередині нашого мозку? Хімічна речовина, яка відповідає за вашу струс, - це адреналін. Бойовики, салюти, блиск, рок-музика, вхідне повідомлення на нудному нараді... Адреналін змінює все! Порушення ми шукаємо не просто так. Воно робить нас кмітливішим, змушує процвітати і рухатися швидше. Проте потрясіння нам потрібні в помірній кількості, інакше мозок формує стійкість до адреналіну.\nЦя стійкість з'являється в рецепторном ділянці - синапсі, крихітному проміжку між нейронами, де відбувається їх контакт. Біологи називають цей процес придушенням. Чим частіше стимулюється рецептор, що відповідає за орієнтовний рефлекс, тим менш сприйнятливим він стає і тим більше такої стимуляції нам потрібно, щоб повернутися на колишній рівень збудження. Позбувшись цього, ми сумуємо і дратуємося.\nЗвикання формується непомітно, і ми повинні подбати про те, щоб мозок нас не обдурив. Він буде придумувати будь-які способи, щоб отримати побільше адреналіну. Точно так само як алкоголіки заперечують, що хворі, ми несвідомо намагаємося блокувати усвідомлення зростаючої залежності від перезбудження. Ми говоримо «тільки не я», але не застрахований ніхто. У всіх різна схильність до звикання, у кого-то процес проходить швидше, у когось повільніше. Звикання до адреналіну - частина нашої фізіології, яку ми не в змозі змінити.\nФормування звикання до адреналіну має як позитивні, так і негативні наслідки. Звикання корисно, коли ви хочете побороти свій страх. Чим частіше ви стикаєтеся з ним, тим менше адреналіну виробляється з кожним разом. Припустимо, ви боїтеся виступати перед аудиторією. Якщо ви запишетесь на курси ораторів і будете виходити на сцену щотижня, то ваш страх мало-помалу пройде. Ваш мозок звикає до сигналів - зоровим об'єктів або звуків, з якими ви стикаєтеся під час виступу. Найефективніший метод лікування фобій і тривожних розладів - метод занурення. За підтримки фахівця ви систематично занурюєтеся в атмосферу свого ірраціонального страху, і ваш мозок поступово до нього звикає. Так проблема перестає для вас існувати.\nЗ іншої сторони, звикання може нашкодити. Стимуляція дає поштовх, але за це доводиться розплачуватися. Занадто сильне збудження призводить до нервозності і безсонні. Занадто довгий перегляд телевізора тягне за собою пасивність і зниження здібностей. Вам необхідно прийняти розумне зважене рішення, але якщо ваш мозок звик перебувати в збудженому стані, він не зможе правильно оцінити ситуацію і ви витратите більше, ніж воно того варто.\nЕксперт і автор книг на тему уваги Те Хартман описує яскравий випадок звикання, який стався з ним в Німеччині. На автобані, де немає обмеження швидкості, Хартман гнав під 180 км/год, а повз нього проносилися машини зі швидкістю 250 км/ч. Після цього на одній ділянці, який проходив через ліс, було обмеження швидкості 100 км/ч. Ось що про це говорить Хартман:\n«Було нестерпно. Мені здавалося, що я в пастці, мені не вистачало терпіння, я нервував, гнав під самі сто. Під кінець я вже ледве стримувався і в буквальному сенсі слова втиснув педаль газу в підлогу».\nДізнавшись, як це - їздити на гоночних швидкостях, Хартман став нудьгувати, коли знову їхав на звичній для більшості доріг швидкості.\nАпатія в нашому житті\nКожен шкільний учитель підтвердить, що апатія стала епідемією. Вчителям доводиться стикатися з практично непереборною випробуванням: утримувати увагу дітей, використовуючи менше емоційних стресів, ніж їм дають телевізор, ігри та інтернет.\nДіти в класі пасивні і не можуть належним чином засвоювати матеріал. Потім вони перевозбуждаются від страх отримати погану оцінку, тому що не можуть змусити себе зосередитися для хорошого відповіді. За нашим графіком, у них відбуваються скачки з крайності в крайність.\nНам усім доводиться щодня стикатися з нудьгою. Ми втомлюємося від власного життя, тому що в ній не трапляється стільки потрясінь в хвилину, скільки ми звикли бачити в голлівудській реальності. Ми неспокійні, нетерплячі, перевозбуждены, хочемо весь час гнати під двісті. Наш світ порівняно з віртуальним здається занадто прісним. Сьогодні о десятій годині вечора ми з вами швидше займемося пранням, ніж розслідуванням вбивства, навряд чи полетимо в Париж чи будемо цілуватися зі знаменитістю.\nРозуміння причин апатії, раптово здолавшій наше суспільство, допоможе боротися з її згубними наслідками. В четвертій главі ви дізнаєтеся, як наша культура і власний вибір змінюють людську свідомість.\n4. Що ми робимо зі своїм мозком?\nКоли два нейрони збуджуються одночасно, синапси між ними посилюються.\nНайскладніший суперкомп'ютер у світі виглядає конструктором «Лего» порівняно з дивом людського мозку. Мозок складається із ста мільярдів нейронів, кожен з яких виконує свою функцію. Дивно, але наш мозок знаходиться в постійному розвитку. Він невтомно встановлює все нові зв'язку (в залежності від того, що ми робимо), які називаються синапсами.\nМозок змінюється прямо зараз\nНейрони мозку контактують один з одним з приголомшливою швидкістю. У мозку дорослої людини від 100 до 1000 трильйонів синапсів. Довгий час вчені гадали, що мозок дорослої людини не змінюється. Нові дослідження, проведені за останні півстоліття, довели, що ця думка помилкова. Термін «пластичність» визначає здатність мозку трансформуватися протягом усього життя. Хоча мозок пластичніший в дитинстві, нейрони продовжують утворювати нові зв'язки і структури, перебудовуючи таким чином мозок навіть дорослої людини. Ніколи не пізно змінити свій мозок.\nЗміни мозку є результатом того, що ми робимо кожного дня.\nЗображення мозку на магнітно-резонансної томограми показує, що по мірі того, як нові водії таксі краще пізнають маршрути, частина мозку, що відповідає за орієнтацію в просторі, збільшується.\nУ професійних музикантів (навіть тих, хто почав грати в дорослому віці) частину мозку, яка відповідає за роботу пальців, більше, ніж у людей, не пов'язаних з музикою.\nМРТ показало, що у буддійських ченців, щодня практикують медитацію, збільшені відділи мозку, що відповідають за уважність і міркування.\nЗ-за пластичності дорослого мозку потрібно з розумом підходити до того, що ви робите і чому вчіться. Людські навички постійно записуються мозком. Ми звикли думати, що мозок визначає поведінку, але насправді і поведінка впливає на людський мозок.\nНейрони програмують мозок\nНа перебудову мозку потрібен час, і це добре. Ми б зраділи, якби кожна думка, слово і дія значно міняли нашу особистість. Для появи перших ознак змін структур мозку потрібно близько місяця. По мірі того як немузиканту освоюють нові рухи пальців, ФМРТ (функціональна магнітно-резонансна томографія, яка може проводитися при русі людини) фіксує зміни в активності їх мозку через три-чотири тижні.\nДля значних змін потрібно ще більше часу. Водії таксі, які брали участь у дослідженні, два роки цілими днями їздили по місту. Досвідчені музиканти грали на інструментах від семи до сімнадцяти років. А буддійські ченці практикували медитацію в сукупності від 10 до 50 тисяч годин на протязі 15-40 років.\nСталий увагу необхідно для змін, які з'являються по мірі навчання. Таксисти, музиканти, буддійські ченці довгі години зосереджувалися на ділі, щоб розвивати свої навички. Повторювані дії дозволяють змінити мозок, і вони вимагають тривалого стійкого уваги.\nВикористовуй, або втратиш\nУвагу формує мозок людини з самого народження. У мозку немовляти близько 200 мільярдів нейронів, тобто в два рази більше, ніж у дорослого, але він тут же починає втрачати невикористовувані нейрони. Здається дивним, що при народженні кожна дитина в змозі чітко розрізняти фонеми будь-якої мови. Потім, чуючи тільки свою рідну мову, він втрачає здатність обробляти звуки, які йому не потрібні. Це природне скорочення невикористовуваних нейронів називається нейрональным прунингом.\nПротягом життя принцип «використовуй, або втратиш» діє для синапсів, структур і навіть цілих ділянок мозку. Коли сліпі люди вчаться розпізнавати шрифт Брайля, ділянка мозку, що відповідає за роботу кінчиків пальців, збільшується і займає ділянки, які могли бути використані для зору.\nЗавдяки властивості пластичності синапси і структури, які ми використовуємо, стають міцнішими, а ті, які не застосовуються, слабшають. Запитайте кого-небудь (не тільки вчителі математики), хто хоч раз намагався допомогти своїй дитині вирішити задачку з тригонометрії. Напевно в їх мозку зв'язку, що відповідають за те, щоб пам'ятати визначення синусів, косинусів і тангенсів, зникли з часом за непотрібністю.\nНаші розумові здібності, так само як і м'язи, стають сильнішими, якщо ми це діяльність, а в іншому випадку слабшають. Але думки, на відміну від м'язів, не видно. Глянувши на себе в дзеркало, ви зрозумієте, що пора в спортзал. Ослаблення синапсів мозку помітити не так просто.\nЦифрова епоха загрожує зростаючими вимогами, високим рівнем напруги, шаленим темпом, браком часу на дружні і сімейні зв'язки. Це проблеми, з якими ми стикаємося щодня. Але найбільш недооцінена небезпека неуважності в цифрову епоху може таїтися в невидимому ослабленні структур, що відповідають за сталий увагу в префронтальній корі головного мозку.\nВи можете вибрати, які нейронні зв'язки зміцнювати.\nКерівний центр мозку\nПрефронтальна область знаходиться в лобової частини голови. Це історично новітнє освіта мозку, яка розвинута у людини сильніше, ніж у тварин. У людей префронтальна кора повністю формується ближче до 25 років, і ця частина мозку найбільш схильна до старіння.\nСаме в ній знаходиться «головне управління» мозку. Це керівний центр, відповідальний за увагу, планування, структурування, логіку, обробку інформації, абстрактне мислення та прийняття рішень.\nСаме префронтальна область мозку задіяна, коли ви виконуєте кілька справ одночасно. Насправді вона не займається двома завданнями відразу, а просто швидко переключається з однієї на іншу. Коли ви одночасно пишете лист, перевіряєте робочий графік і прослуховуєте залишені повідомлення на телефоні, префронтальна кора головного мозку швидко перемикає вашу увагу з комп'ютера на блокнот, потім на телефон і знову на комп'ютер. Цю швидкісну діяльність підживлює дофамін, гормон із «сім'ї» адреналіну. Багатозадачність надає нам впевненості у власній кмітливості і дарує відчуття, що ми встигаємо. Наш «керівник» добре працює, і ми відчуваємо себе живими!\nЧи Не занадто він зайнятий?\nКоли ви працюєте відразу над декількома завданнями, що ви не робите? Ви не перебуваєте у стані спокійного споглядання, не проводьте час на природі, не діліть час з коханими. А адже така активність стимулює вироблення серотоніну - хімічної речовини мозку, що відповідає за відчуття задоволення і контролюючого вироблення адреналіну. В префронтальної області мозку знаходиться багато рецепторів серотоніну і дофаміну. Ця ділянка мозку активізується під час медитації, яка є квінтесенцією стійкого уваги.\nВ одному дослідженні результати МРТ показали, що префронтальна кора мозку людей, що регулярно практикують медитацію, була товща, ніж у людей в контрольній групі. Вважається, що таке потовщення робить нас стійкими до стресу і старіння. Це дослідження обнадіює, тому що в ньому брали участь не буддійські ченці, які присвятили цього життя, як в попередніх дослідженнях, а звичайні люди, сосредоточивавшиеся на своєму диханні. Згідно зі звітом, ці люди медитували «всього сорок хвилин в день».\nКоли я вперше дізналася про ці результати, подумала: «Всього сорок хвилин? У кого є сорок спокійних хвилин в день?» Однак виявляється, що сорок хвилин спокійного стійкого уваги в день - це необхідний мінімум, щоб врівноважити шалений ритм робочого дня, наповненого багатозадачністю. В цифрову епоху, щоб не потрапити під повну владу адреналіну, що виробляється на протязі всього дня, префронтальній корі мозку потрібні спокій і тиша, що стимулюють вироблення серотоніну.\nЯкщо у нас з'явиться хоч одна серотониновая хвилинка для того, щоб зупинитися і подумати, ми повинні запитати себе: яку префронтальну кору ми хочемо сформувати? Не пора нашому «керівнику» спокійно про все подумати? Хіба для прийняття правильного рішення не потрібно зупинитися, озирнутися і зрозуміти, що відбувається?\nВаш префронтальный «керівник» приймає вірні рішення?\nКоли доводиться виконувати кілька справ відразу і префронтальна частка перемикає вас між завданнями, стаєте ви більш продуктивним?\nЩоб відповісти на це питання, дослідники з Федерального управління цивільної авіації США у співпраці з Мічиганським університетом провели ряд експериментів. Молодим людям було запропоновано вирішувати математичні завдання і одночасно називати форму демонструються геометричних фігур. Завдання розподілялися за рівнем складності. Результати показали, що в кожному випадку на багатозадачність йшло більше часу, ніж на виконання завдань по черзі. Цілком очікувано, що випробовувані витрачали менше часу на прості, звичні завдання, але навіть вони виконувалися швидше по черзі.\nІнше дослідження, яке проводилося в Університеті Карнегі-Меллон, в ході якого аналізувалися знімки ФМРТ випробовуваних, дали схожі результати. Молодим людям пропонувалися лінгвістичні завдання, і одночасно вони повинні були подумки обертати тривимірні геометричні фігури. Точність виконання завдання не страждала, але швидкість була нижчою. Часу на вирішення завдань знадобилося менше, коли вони виконувалися по черзі. До того ж активізація ділянок мозку, відповідальних за вербальну комунікацію і просторове мислення, в умовах багатозадачності була менше, ніж під час виконання кожної справи окремо.\nРезультати досліджень свідчать про зниження продуктивності в умовах багатозадачності, підтверджують, що мозок «перемикає передачі» кожен раз, коли префронтальна зона «переводить стрілки». Спочатку виконується перемикання між завданнями. Потім потрібно перестати дотримуватися правил однієї задачі і виконувати нові.\nНавіщо тоді братися за багато справ відразу, якщо це менш продуктивно? Ну, напевно, виконуючи кілька дуже простих завдань одночасно, ми стаємо все більш продуктивними. Навряд чи людина, що розмовляє по телефону, гірше дістає тарілки з посудомийної машини.\nА що відбувається, коли ми виконуємо більш складні завдання, використовуючи комп'ютери та телефони? Найімовірніший відповідь: багатозадачність провокує сплеск речовини, близького адреналіну, - дофаміну, з-за якого ви відчуваєте себе бадьорим і активним, як якщо б насправді встигали більше за менший час.\nУсвідомлена багатозадачність передбачає стратегічне використання подразників більшої або меншої інтенсивності. У п'ятому розділі на конкретних прикладах ви дізнаєтеся її основні принципи.\nДля багатозадачності є свій час. Коли ваш керівник не особливо зайнятий, додаткова стимуляція у вигляді декількох одночасних дій піде на користь. При великій зайнятості ви, захоплений ефектом дофаміну, не подбаєте про те, щоб відновити баланс хімічних елементів під час серотониновой паузи, і втратите не тільки в ефективності своєї праці. Зв'язку у вашому мозку, що відповідають за сталий увагу, ослабнуть, і з часом буде складніше примусити себе зосередитися на проблемі або спокійно вчитися новому.\nВ цифрову епоху ми швидше пересуваємося, робимо більше справ одночасно, а наша увага розсіяно, як світло, що проходить через призму, тому що ми боїмося відстати від інших. Пора захистити структури мозку, які відповідають за сталий увагу.\nКоли я була маленькою, друзі нашої родини володіли невеликою ділянкою землі поруч із пляжем. Батько цього сімейства по доброті душевній дозволяв усім зрізати шлях через свою ділянку. Через якийсь час він дізнався, що за законом протоптана стежка більше не є його власністю. З-за благих намірів він втратив частину своєї території, навіть не усвідомивши цього. Як стежка до пляжу, нейронні зв'язки стають з часом власністю тих, хто їх щодня використовує.\nҐрунтуючись на тому, що ми дізналися про властивості пластичності мозку, підведемо підсумки.\nЯкщо ви звикли перебувати в зоні концентрації, ви зміцнюєте структури, необхідні для того, щоб в ній залишатися.\nЯкщо ви звикли перебувати поза зоною концентрації, ви послабляєте структури, необхідні для того, щоб в ній залишатися.\nДруга частина пропонує вам засоби для зміцнення нейронних зв'язків мозку, відповідальних за увагу. Ви дізнаєтеся вісім стратегій, які допоможуть вам знайти зону концентрації і залишатися в ній.\nЧастина II. Вісім стратегій\nУ другій частині цієї книги ви дізнаєтеся вісім стратегій, які допоможуть вам входити у вашу зону концентрації. Кожна з них передбачає застосування спеціальних технік, що закріплюють емоційні, ментальні й поведінкові навички.\nОсь стратегії для вдосконалення емоційних навичок.\nСтратегія-1. Самосвідомість (глава 5)\nСтратегія-2. Зміна стану (глава 5)\nСтратегія-3. Боротьба з прокрастинацією (глава 6)\nСтратегія-4. Придушення тривожності (глава 6)\nСтратегія-5. Контроль напруженості (глава 6)\nСтратегії розвитку ментальних навичок:\nСтратегія-6. Самомотивація (глава 7)\nСтратегія-7. Слідувати курсом (глава 8)\nСтратегії розвитку поведінкових навичок:\nСтратегія-8. Хороші звички (глава 9)\nВи побачите, що емоційні і ментальні навички мають багато спільного. Це пояснюється тим, що нейронні зв'язки, що відповідають за почуття і думки, тісно взаємодіють. В першу чергу все ж важливіше розібратися з емоційними навичками, оскільки активація, стимуляція і адреналін пов'язані з історично давнішими відділами мозку, що відповідають за емоції.\nВсі стратегії мають по три техніки, про кожну з яких ви дізнаєтеся докладно. Потім вам потрібно буде вибрати відповідні для себе і постійно застосовувати їх. Ви побачите, що правильний психологічний настрій допоможе вам залишатися зосередженим весь день.\nОб'єднавши ефективні для вас техніки, ви зможете створити власну дієву стратегію.\nСтратегії 1 та 2\nМожна сказати, що у кожного з нас два мозку, два розуму і два різних інтелекту: раціональний та емоційний. Наша поведінка визначається обома. Значення має не тільки IQ, але і емоційний інтелект.\nУ вас є електронний або паперовий щоденник, але все одно ви неорганізовані або не можете слідувати плану? Ви відчуваєте, що з-за всіх обов'язків, відволікаючих чинників, щоденного навантаження стаєте дратівливим і часом вам хочеться втекти і сховатися? Як і багатьом іншим, вам здається, що ви втомилися. Розвинувши емоційні навички, ви помітите різницю в своїй працездатності, настрої і можливості концентрувати увагу.\nЕмоційний інтелект - це здатність усвідомлювати свої почуття і, наскільки можливо, керувати ними собі на благо. Іноді за допомогою почуттів ви розумієте щось важливе про своє життя. Але буває, що почуття керують вами і заважають залишатися в зоні зосередженості. Тривога і вина - фоновий шум, який заважає людині зосередитися і слідувати наміченим планам.\nЗазвичай люди не намагаються контролювати свої емоції, тому що їм здається, що це неможливо. За великим рахунком так і є. Однак почуттями можна управляти опосередковано. Ви не можете змінити самі емоції, але ви в змозі змінити мислення, а воно вплине на сприйняття.\nПрипустимо, кожен раз, коли ви дістаєте свій смартфон, вас охоплює занепокоєння через завтрашніх справ, змішане з почуттям провини за недороблене сьогодні, і вам здається, що краще взагалі його не діставати, так і заховати подалі, як ваги на час свят. Якщо ви привчите себе не звертати уваги на подібну реакцію уникнення, то зможете цілеспрямовано побороти хвилювання і почуття провини. Ви можете спокійно поговорити з собою, глибоко подихати, розписати на картках план вирішення проблеми або просто помістити на заставку комп'ютера фотографію коханої людини.\nСьогодні як ніколи раніше вам потрібно розвивати емоційний інтелект, щоб залишатися зосередженим. Високі технології в цьому не допоможуть. Найскладніші смартфони залишаться лежати мертвим вантажем, якщо ви дуже дратівливі, імпульсивні, неспокійні, безладні або кислі, щоб правильно ними користуватися. Тому глави, присвячені емоційного інтелекту, йдуть перед главами про ментальні навички.


Гра Підступне повернення Онлайн. Грати безкоштовно\nГра Підступне повернення\nГрати в гру Підступне повернення онлайн:\nОпис гри Підступне повернення\nВашій увазі представлена унікальна гра, в якій вам належить випробувати свої сили не тільки в якості детектива, розслідуючи кілька справ, але й зможете досхочу постріляти, відчуваючи свої навички, і вирушаючи на полювання на будь-якого кримінального злочинця або його подільника, якщо вам вистачить зібраних доказів . Ще ви зможете вибирати, якою зброєю хочете битися, і який тип кари вам подобатися. Грати в гру Підступне повернення онлайн.\nТехнічні характеристики гри Підступне повернення\nГра Підступне повернення додана: 15.06.2014\nІгри, схожі на гру Підступне повернення\nСкачати гру Підступне повернення\nВставити гру Підступне повернення на свій сайт:\nЩоб вставити гру Підступне повернення на свій сайт, скопіюйте цей код і вставте в html код свого сайту. Також якщо вам сподобалась гра Підступне повернення, скопіюйте і відправте посилання своєму другові або всім своїм друзям, поділіться грою з усім світом!\nЗ грою Підступне повернення, також грають в ігри:


Паркувальні системи для автомобілів, багатоярусні паркінги по доступній ціні - ЄВРОЛІФТ\nПаркувальні системи для автомобілів\nПаркувальні системи SanPark\nПаркувальні системи SanPark допоможуть збільшити в 2-4 рази кількість паркувальних місць без збільшення площі паркувального майданчика або підземного чи критого паркінга.\nМи пропонуємо різноманітні системи для встановлення як в приміщенні та і на вулиці.\nКількість автомобілів стрімко збільшується, через що власники транспортних засобів дедалі частіше стикаються із проблемою нестачі місць для паркування. Це призвело до необхідності вирішувати це питання. Так і стали з'являтися паркувальні системи для автомобілів. Їх все частіше встановлюють не тільки в мегаполісах, а й у менших містах.\nНапівавтоматична та автоматична багаторівнева парковка\nНайзручніше та найвигідніше рішення – багатоярусні паркінги. Вони допомагають розмістити на невеликій площі автомобілів більше, ніж на звичайній парковці. Багаторівнева стоянка може бути як невелика будова, розрахована на кілька машин, так і солідну конструкцію, в яку можна вмістити сотні транспортних засобів.\nРозрізняють напівавтоматичні та автоматичні паркувальні системи. У випадку з першою – від людини потрібно більше дій. Наприклад, водієві потрібно заїжджати на піддон заднім ходом, що вимагає певних умінь і точності. Також є проблеми з підходом до авто через обмежений простір через тісно розміщений транспорт. Напівавтоматичні паркінги бувають карусельного (роторного) типу та мозаїчного (пазлового). Якщо перші працюють за принципом каруселі, другі переміщуються вертикально і горизонтально.\nНабагато практичніше та зручніше в експлуатації автоматичні багаторівневі паркування. Це універсальна автостоянка, яка спрощує для водія спектр дій. Такий паркінг є кількома видами:\nПалетний. Транспорт пересувається на спеціальних міцних піддонах, що мають пристрої безпеки. У разі великого потоку бажаючих отримати свої автомобілі або поставити їх може затягуватися час очікування. Це з тим, що піддонам необхідно щоразу повертатися своє місце.\nЗ обміном палет. Такий паркінг передбачає рух палет у різних напрямках, що дозволяє скоротити час очікування користувачів.\nБезпальний. Переміщення авто виконується не за допомогою палет, а інших можливостей – ґратчастих систем, захоплення колеса механізмом ножичного типу та ін.\nТретій вид безпалетний - на сьогоднішній день є найбільш сучасним.\nПереваги автоматизованих систем паркінгу\nПринцип роботи дуже простий – водієві необхідно виконати кілька дій:\nЗаїхати до кабіни, на якій розміщена паркувальна платформа для паркінгу.\nВийти з авто, після чого система самостійно виконає паркування транспортного засобу.\nАвтоматизовані системи паркінгу – найсучасніший варіант стоянок. Вони мають безліч плюсів. Вони забезпечують суттєву економію площі, часу та трудовитрат. Є різні варіанти таких парковок, що відрізняються за матеріалом конструкції (металеві, залізобетонні) та архітектурними особливостями (підземні, надземні, змішані). Крім того, вони безпечні в експлуатації завдяки тому, що роботизований паркінг не допускає можливості виникнення аварійних ситуацій або несанкціонованого проникнення зловмисників на територію паркування.\nВартість формується в залежності від безлічі критеріїв: типу установки, габаритів, механізму функціонування та інших особливостей. Сьогодні можна придбати як готове рішення, так і замовити систему паркування за індивідуальним проектом.\nКомпанія "Євроліфт" є постачальником систем паркування автомобілів відповідно до технічних вимог з індивідуальними рішеннями. Завдяки інженерній діяльності, що здійснюється з використанням найвищих технологій у своєму секторі, компанія пропонує найкраще рішення для своїх клієнтів за найбільш конкурентоспроможними цінами.\nКомпанія "Євроліфт" є постачальником систем паркування автомобілів відповідно до технічних вимог з індивідуальними рішеннями. Завдяки інженерній діяльності, що здійснюється з використанням найвищих технологій в своєму секторі, компанія пропонує найкраще рішення для своїх клієнтів з найбільш конкурентоспроможними цінами.