Великдень на передовій: гвардійці зі складу ООС долучилися до святкового молебню - НГУ\nВажливе Капеланська служба\nВеликдень на передовій: гвардійці зі складу ООС долучилися до святкового молебню\nХристосування або Великоднє привітання – одне із найвеличніших вітань один одного в християнському житті! “Христос воскрес! Воістину воскрес!” – це не тільки слова, а й радість перемоги добра над злом, життя над смертю, любові над ненавистю.\nВ найскладніший для України час усі військові сектору безпеки та оборони нашої держави незважаючи на тотальну навантаженість бойовою діяльністю не відірвані і від духовного життя.\nВеликоднім ранком військовослужбовці Національної гвардії України в районі проведення Операції об’єднаних сил долучилися до святкового молебню. Капелан, який духовно опікує гвардійців та постійно перебуває з ними в цій непростій ситуації виконання службово-бойової діяльності на Донеччині, освятив паски, крашанки та покропив військовослужбовців святою водою з призванням Духу святого на добрі справи.\nЯк зазначив отець Андрій\n“В той час, як російські загарбники та нелюди пишуть на своїх снарядах “Христос воскрес” та стріляють ними по мирним мешканцям Донбасу, чим підкреслюють свою антихристиянську справу, наші воїни стоять на стороні добра та захищають нашу країну, нашу землю, наші родини від ординської навали безбожників та ідолопоклонців кремлівського режиму, що є правом та обов’язком кожного справжнього як чоловіка, так і християнина!”\nЗі святом світлої Паски! З Великоднем!\nГвардійці збили ворожий безпілотник на Луганщині\nЯк фронтовий Харків зустрів Великдень\nReply on Twitter 1526193396515233794Retweet on Twitter 152619339651523379474Like on Twitter 1526193396515233794421Twitter 1526193396515233794\nReply on Twitter 1526161863372947456Retweet on Twitter 1526161863372947456170Like on Twitter 1526161863372947456931Twitter 1526161863372947456\nReply on Twitter 1526138683153436673Retweet on Twitter 152613868315343667373Like on Twitter 1526138683153436673415Twitter 1526138683153436673


Beef Aminos | Амінокислоти | Спортивне харчування | Спортивное питание от FitPit\n-- Вибрати -- January 2021\nСпробуйте амінокислоти Beef Aminos в таблетках, отримані з яловичого протеїну! Якщо вам потрібно ще більше сили, витривалості і швидкого зростання м'язової маси, то цей продукт точно припаде до душі!\nБудівельний матеріал для м'язів\nБільше сили і витривалості\nЗахищають від катаболізму\nЯк працює Beef Aminos?\nBeef Aminos - це пептидні амінокислоти з гидролизованного яловичого протеїну. Продукт створений для ефективного набору м'язової маси або її збереження під час схуднення / сушки.\nЯловичина - відомий джерело протеїну, особливо серед досвідчених атлетів. Зазвичай спортивні протеїнові продукти позбавлені біологічно цінних пептидів. Beef Aminos створені без хімічної обробки, тому зберегли всі цінні компоненти. Продукт розроблений за сучасною технологією сильного тиску: на виході отримано гідролізований яловичий протеїн без гормонів, який відмінно перетравлюється, всмоктується і засвоюється!\nBeef Aminos забезпечить вас «пептидним спектром», необхідним для кращого засвоєння і швидкодії амінокислот.\nВи отримаєте швидке відновлення після тренування, підтримку позитивного азотного балансу. Це дозволить швидко відновити зруйновані м'язові волокна, а також зробити більш ефективною м'язову гіпертрофію під час анаболической фази зростання.\nФормула Beef Aminos забезпечить вас 9-ю типами життєво важливих амінокислот. Вони є незамінними, тому що не можуть синтезуватися організмом і тому їх можна отримати тільки з їжі або добавок. Beef Aminos з яловичого протеїну містить всі ці амінокислоти, в тому числі BCAA і триптофан. Вживання амінокислот в пептидного формі більш ефективно для ваших тренувань!\nЯк застосовувати Beef Aminos?\nРекомендоване дозування на одну порцію - 4 таблетки. Приймайте 1 порцію відразу після тренування.


ГАЙКА Чері ЗАЗ Форза Запоріжжя ▷ низька ціна в магазині ТМ АЗІЯ ЦЕНТР\nЗапоріжжя гайка Чері ЗАЗ Форза\nВи хочете купити Гайка Чері ЗАЗ Форза в місті Запоріжжя? Інтернет магазин «Азія Центр» пропонує скористатися своїми послугами через великий каталог самих деталей і автозапчастин до них.\nГайка Chery Forza (A13) від нашого інтернет магазину - це найоптимальніше рішення проблем підвіски вашого авто. Якщо ви проживаєте в м. Запоріжжя, ми готові надати оптимальні ціни, швидку доставку, якісний консультаційний супровід з будь-яких питань.


Ради трейдеру що починає на Форекс\n« Психологічні аспекти трейдінга\n. 0 Коментарів Теги: перелік правив трейдінга , правила трейдінга , профіт трейдінг , торгівля валютою на форекс , трейдінг на форекс ,\n2. Знайте себе\nВи повинні бути об'єктивні і здатні контролювати емоції. Торгову дисципліну можна розвинути. Успішний торговець відносно своїх позицій здається неемоційним.\nПеревірте свої торгові здібності, торгуючи на папері або на тестовому рахунку. Потім почніть торгувати малими лотами (по 1 - 3 лоти по валюті за один раз). Торговці, що починають, повинні навчитися механіці торгівлі, перш ніж почати торгувати реальними грошима.\nТримаєте на рахунку грошей в 3 рази більше, ніж необхідно для певної позиції. Зменшите свої позиції, якщо необхідно, щоб виконати це правило.\n5. Ізолюйте свою торгівлю від бажання отримати прибуток\nНе сподівайтеся на просування, якщо ваша торгівля будується лише на одній надії. Успішний трейдер відокремлює торгівлю від власних емоцій. Сподіваючись, що ринок обернеться в їх сторону, що починають трейдери часто порушують основні торгові правила.\n6. Не формуйте нові думки під час торгового годинника\nСпочатку визначте хід основних дій і не дозволяйте зльотам і падінням протягом дня розладнати ваш план. Удачливі трейдери формулюють свою думку до відкриття ринку, потім шукають відповідний час для виконання рішення, яке було прийнято без зайвих емоцій на поточному ринку.\n7. Візьміть торгову перерву\nТоргівля щодня притупляє думку. Торгова перерва допомагає вам поглянути на ринок відвернуто і дає свіжий погляд на саме себе. Перерва допомагає бачити ринкові чинники під кращою точкою зору.\n8. Не грайте так, як грають більшість\n0 Відгуків на “Ради трейдеру що починає”


Ситуація зі свободою використання Інтернету в Україні покращилась, — Freedom House | АРГУМЕНТ\nСитуація зі свободою використання Інтернету в Україні покращилась, — Freedom House\n| Ср, 2018-12-05 15:19\nМіжнародна неурядова організація Freedom House оприлюднила звіт щодо свободи доступу та використання інтернету за 2018 рік. Україна в ньому набрала 45 балів.\nЗа системою оцінки Freedom House, чим менше балів набирає країна, тим вільнішою вона вважається. Для порівняння, Росія набрала 67 балів, Білорусь - 64, Грузія - 25, Киргизстан - 38, Азербайджан - 60. Останнє місце у звіті Freedom House зайняв Китай, набравши 88 балів, передає detector.media.\nВодночас найкращі показники виявилися в Естонії та Ісландії (в кожної країни по 6 балів), Канади (15 балів), Німеччини (19 балів) та Австралії (21 бал).\nДиректор досліджень у галузі технологій та демократії Freedom House Адріян Шахбаз (Adrian Shahbaz) під час презентації звіту в Українському кризовому медіа-центрі пояснив, що під час оцінки України за методологією враховують й непідконтрольні уряду території. Так, на оцінку вплинуло й засудження блогера до 14 років ув’язнення на непідконтрольних територіях. Водночас в організації вказали й на блокування в Україні таких сайтів, як «ВКонтакте» та «Одноклассники».\n«Ми знаємо про ці зауваження до методології. На них вказують багато країн, не лише Україна», - прокоментував Директор Представництва Freedom House в Україні Метью Шааф (Matthew Schaaf). «Якщо ми внесемо зміни в методологію, нас будуть критикувати, й якщо не внесемо, нас теж будуть критикувати. Я вас почув й я передам те, що люди нас часто за це питання критикують» - додав він.\nНагадаємо, у 2017 році за 100-бальною шкалою свободи інтернету від Freedom House, де 0 - найгірший результат, а 100 - найкращий, Україна тоді набрала 61 бал.\nУкраїна на 14-му місці у рейтингу свободи слова. З кінця\nНынешняя Россия отвергает демократию, отвергает Европу, - западные политики


Май Фуд в Хмельницькому – доставка їжі по-новому - khmelnytsky.com.ua\nНещодавно у Хмельницькому відкрилася нова доставка їжі під назвою Май Фуд (My Food). Цей сервіс допоможе вам не тільки насолодитися смачною свіжоприготованою їжею, але і пропонує різні акції, програми і бонуси, які виявляться цікавими для всієї компанії.\nЯкщо більшість інших подібних фірм пропонують в основному суші або піцу, обмежений вибір страв, то My Food дає можливість вибору різних і улюблених позицій з широкого асортименту меню.\nОкрема категорія, де можна замовити піцу, доступна по посиланню my-food.com.ua/pizza, допоможе вибрати найсмачну італійську їжу, що відповідає вашим вподобанням. А доступні розміри в 33 см та 45 см виявляються ідеальними варіантами для різних клієнтів. Адже хтось замовляє піцу для одного-двох осіб, а комусь потрібні великі тарілки для всієї родини або веселої компанії.\nДесять різних варіантів її приготування задовольнять будь-які запити – від класичної Маргарити або вегетаріанського страви до піци для «вогнеїдів» і любителів м'яса або екзотики.\nТим, хто надає перевагу американській, більш простій, але ситній їжі, My Food, пропонує вибір цікавих бургерів. Знайти їх можна за посиланням my-food.com.ua/burgery. Начинка для них може бути класичною з телятини, дієтичною – з куркою, а також приправлена грибами або навіть азіатськими спеціями і соусами, що зробить простий бутерброд більш цікавим і апетитним.\nАле і це ще не все. У Май Фуд є можливість замовити смачні напої, свіжі соки, ягідні сиропи, суші, салати і багато іншого. Ласуни тут знайдуть смачні і ніжні десерти, а ті, хто змушений обідати на роботі, можуть замовити перші і другі страви для повноцінного перекусу.\nЛюбителів екзотики зацікавить азійський напрям в меню, де пропонуються страви з так званої WOK-кухні. Рис, локшина, морепродукти, незвичайні пряні східні соуси і приправи зроблять ваш обід або вечерю дійсно незвичайними.\nВарто відзначити, що Май Фуд – це не просто доставка різної їжі за найкращими рецептами. Дана компанія намагається допомагати сиротам, тому запустила акцію – від кожного вашого замовлення рівно 3% йде на благодійність для малюків, які живуть в інтернаті Хмельницького.\nА для тих, хто вирішив з допомогою піци відсвяткувати свій день народження, Май Фуд дарує подарунок у вигляді однієї піци безкоштовно, правда, при умові замовлення на 500 гривень і більше. Але що найцікавіше для жителів Хмельницького, так це безкоштовна доставка будь-якого замовлення. Такого ви ще не зустрічали!


Максим Міхельсон: Очікую дуже цікаві матчі у Запоріжжі і Миколаєві. - Лента новостей Черкасс\nПісля паузи у Суперлізі Парі-Матч, яка була пов’язана з матчами національної збірної, поновлюється регулярний чемпіонат головного баскетбольного турніру країни. Діючий чемпіон України – “Черкаські Мавпи” цього вікенду зіграє два виїзні матчі. У п’ятницю ввечері черкасці гостюватимуть у Запоріжжі, а в неділю зіграють у Миколаєві. Загалом березень для нашого клубу є визначальним місяцем, зважаючи на велику кількість пропущених матчів “Черкаські Мавпи” за 22 дні мають зіграти аж 8 поєдинків. Про це і не лише говорив напередодні головний тренер – Максим Міхельсон.\nЗнову травми… Здавалося б березень – місяць в якому анонсувалося повернення Конєва і очікувалося, що наш лазарет стане порожнім… Не завжди виходить так, як хочеться. Я дуже сподіваюся, що Конєв найближчим часом повернеться у гру. Поки що його турбує коліно, є дискомфорт та больові відчуття.\nМи не хочемо форсувати події з його одужанням і усі готові ще почекати. Сподіваюся, що наприкінці березня він уже гратиме. Мало того, що Вову усі хочуть побачити уже на майданчику, він нам просто необхідний, це важливий елемент нашого механізму. До того ж у нас зараз відчувається брак виконавців у задній лінії.\nЧерез травми молодих гравців? Зараз так. Ми жодного матчу у сезоні не провели ще тим складом, який у нас на папері. Зараз немає Ткаченка, Отверченка, Руслова та Воєводи. Якщо з ротацією у передній лінії нарешті у нас все гаразд, то тепер вимальовується інша проблема – задня лінія.\nМи готові і хочемо перемагати, лише питання в тому коли ми побачимо весь склад у дії? Водночас і в Запоріжжя і в Миколаїв ми їдемо лише за перемогою. Таке завдання диктує нам турнірна ситуація та наші амбіції.


Додому повернулися 76 українців: в мережі оприлюднили відео зустрічі українських бранців у Борисполі - ЗНАЙ ЮА\nЗворушливі кадри передають всю атмосферу зустрічі\n31 грудня, 07:55\nУ неділю, 29 грудня, відбувся обмін полоненими між Україною та бойовиками ″ДНР″ і ″ЛНР″.\nЗ територій ОРДЛО в Україну повернулися 76 полонених - 12 військових та 64 цивільних.\nОбмін полоненими пройшов в окупованій Горлівці, де були присутні представники України.\nПроцедура обміну, розпочалась біля ПП ″Майорське″. Остаточно ж повернення колишніх українських бранців додому завершилося в аеропорту Бориспіль. Там на них чекали їхні родичі, друзі та побратими, а також високопосадовці.\nОфіс президента України Володимира Зеленського оприлюднив відповідне відео. Зворушливі кадри передають всю атмосферу зустрічі — емоції переповнювали, сліз не могли стримати не лишень жінки, а й чоловіки.\nЗазначимо, що журналістів не допустили на місце обміну в Горлівці для висвітлення подій. Усі фото та відео з місця подій пообіцяв надати Офіс президента України Володимира Зеленського.\nТеги: обмін полоненими Бориспіль Володимир Зеленський


Що робити після ДТП? | Лохотрон в Україні\nPublished Date: 14.05.2011 0\nОтже, давайте розглянемо кілька ситуацій, і як у них слід себе вести найкращим чином.\nСитуація перша. Якщо ви винуватець ДТП, проте, сума заподіяного збитку не перевищує 2 тис. грн., сподіватися на виплату страховки не варто, краще всього вирішити всі питання на місці і роз’їхатися. Їхати з місця ДТП можна тільки після отримання від другого учасника ДТП розписки, що він до вас претензій не має, і гроші на ремонт від вас вже отримав.\nЧому в такій ситуації не варто сподіватися на страховку? Через франшизу, тобто ту частини коштів, які власник сплачує із власної кишені. Як правило, при автоивілці розмір франшизи буде досягати 510-1000 грн.\nПравда, страховка не позбавляє вас від відповідальності і якщо ви стали винуватцем ДТП, то штраф співробітникам ДАІ вам заплатити доведеться: мінімум – 425 грн., А за більш серйозні порушення у вас можуть забрати права на 6-12 міс. Крім того, вам доведеться витратити чимало часу, заповнюючи необхідні папери.\nНерідко, отримавши в ДТП всього лише пару подряпин, автовласники починають боротьбу за пару тисяч гривень, втрачаючи набагато більше грошей, часу і сил.\nПравда бувають і інші перегини, коли автомобілісти намагаються будь-якою ціною домовитися на місці. Будьте пильні, якщо ви запідозрили, що перед вами шахраї, мета яких виманити у вас, якомога більше грошей, негайно викликайте ДАІ, навіть якщо збиток від ДТП дріб’язковий. Якщо це дійсно шахраї, вони просто розвернуться і поїдуть.\nСитуація друга. Аварія серйозна – негайно викликайте ДАІ і представників страхової компанії. При цьому враховуйте, що нерідко телефонувати необхідно в дві страхові компанії, оскільки часто трапляється, що договори КАСКО та автоцивілки ви підписали з різними компаніями, тому і повідомляти про ДТП потрібно відразу двом страхувальникам.\nПам’ятайте, що розмір і швидкість страхових виплат безпосередньо залежать від того, наскільки швидко і правильно водій повідомив страховикам про ДТП. Тому обов’язково, зателефонувавши в страхову компанію, запишіть у себе прізвище і посаду того, хто прийняв інформацію, співробітника, номер запису про вашу заявку в журналі реєстрації. Маючи на руках дані відомості, можна буде дуже легко довести те, що ви завчасно попередили про ДТП страховика.\nСитуація третя. Винуватцем ДТП є інший водій. У такому випадку запишіть всі його дані, зазначені в його водійських правах і техпаспорті, також запишіть номер поліса ОСЦВ, дату його видачі і назву страхової компанії. Проконтролюйте, щоб він одразу повідомив страховикам про ДТП, оскільки в такій ситуації ви безпосередньо зацікавлені в швидкості отримання страхової компенсації.\nНа жаль, іноді трапляється, що співробітники ДАІ в корисливих цілях примушують водія взяти провину в ДТП на себе. У такій ситуації найкраще зателефонувати зі скаргою за телефоном довіри.\nВ Україні телефон довіри при департаменті ДАІ МВС – 044 272 46 59\nЗа матеріалами: Автоновости\nTagged автомобілі, ДАІ, на вулиці\n← Переваги та недоліки електронних грошей\nТендерні шахраї в МВС →


Ранкове зведення щодо ситуації в районі проведення операції Об’єднаних сил станом на 7.00 16 вересня 2020 року | Міністерство оборони України\nРанкове зведення щодо ситуації в районі проведення операції Об’єднаних сил станом на 7.00 16 вересня 2020 року\n16 вересня 2020, 08:07 | ID: 59691\nСитуація в районі проведення операції залишається контрольованою підрозділами зі складу Об’єднаних сил. Українські воїни продовжують неухильно дотримуватися режиму припинення вогню та сумлінно виконувати завдання за призначенням.\nУсіх поранених було доставлено до лікувальних закладів, їхній стан — стабільний і задовільний.\nВід початку поточної доби, 16 вересня, у районах відповідальності наших бригад зафіксовано 1 порушення режиму припинення вогню.\nКомандування Об’єднаних сил висловлює щирі співчуття родині загиблого.\nрендер: 0.3509 s QT: 0.1282 s Q`s: 37


Свято Воскресіння свідчить про перемогу кожного, хто захищає Україну - командувач ООС – новини на УНН | 28 квітня 2019, 09:56\nНеділя, 28 квітня 2019, 09:56 • Саша Картер • 14235\nКИЇВ. 28 квітня. УНН. Командувач об’єднаних сил генерал-лейтенант Сергій Наєв привітав українців зі святом Великодня. Про це повідомляє УНН із посиланням на прес-службу Операції об’єднаних сил.\n“Сьогодні, коли український народ долає серйозні випробовування, надзвичайно важливими є єдність у справах і помислах, наполеглива праця заради добробуту нашого народу, зміцнення та розквіту Української держави. Свято Воскресіння Христового свідчить про перемогу життя над смертю, про перемогу кожного, хто сьогодні захищає Україну. Наш народ демонструє усьому світові дивовижну силу волі, спільними зусиллями будує європейську країну, дає гідну відсіч ворогові, який прагне знищити соборність та незалежність України”, — йдеться у привітанні Наєва.\n“У ці дні ми згадуємо наших героїв, вдячно молимося за кожного, хто віддав найдорожче, — своє життя, за майбутнє України. Переконаний, наша непоборна віра у світле майбутнє обов’язково принесе Перемогу! Ми вистоїмо у боротьбі з ворогом та разом зробимо нашу армію непереможною, а країну — процвітаючою”, — наголосив командувач.\n“Щиро вітаю Вас з Воскресінням Христовим — величним християнським святом, яке наповнює наші серця вірою, любов’ю та милосердям. Нехай це світле свято вдихне в наші душі надію, дасть натхнення для добрих і славних прагнень дарує нам наснагу творити добро в ім’я майбутнього наших дітей, в ім’я України!”, — йдеться у вітанні.\nТеги: Україна, Великдень, Сергій Наєв, ООС


PINOTEX TERRACE & WOOD OIL Тонируемое атмосферостійке деревозахистний масло 10 л Pinotex купить за 3 999 грн. в Києві | Цены на Масла Є Pinotex - "Alexpool.com.ua" | покриття на основі олій, воску для дерев'яних виробів купить в Києві | Украина\nPINOTEX TERRACE & WOOD OIL Тонируемое атмосферостійке деревозахистний масло 10 л\nАтмосферостійке олія для деревини PINOTEX TERRACE & WOOD OIL\n- Ефективно вбирається в деревину, не утворює плівку\n- Попереджає поширення водоростей і плісняви на поверхні\nPINOTEX TERRACE & WOOD OIL призначений для обробки нових і раніше оброблених деревозахисним грунтувальною фарбою або маслами дерев'яні (сосна, ялина, кедр, модрина), піддані глибокому просочуванню і виконаних з більш твердих сортів деревини терас, сходів, садових меблів, огорож та інших зовнішніх поверхонь. Підходить також для обробки фасадів і дерев'яних поверхонь.\nВластивості виробу найкраще проявляються саме при промасливании струганих поверхонь, але підходить також для обробки (тонко)пиляних поверхонь. Не підходить для обробки деревини, зараженої грибковими захворюваннями або населеної шкідниками.\nЗв'язуюча речовина алкід (AWB) / лляне масло\nГустина 0,85 ± 0,02 кг/л\nВміст сухої речовини 38 ± 2%\nКольору Є Pinotex Colour Collection\nЧас висихання ( 23°C / 50% RH )Сухий від пилу через 6 год.\nМожна перефарбовувати через 12 год.\nПокриваність (один шар) Строганая деревина 10-13 м2/л (60-85 г/м2)\nУмови зберігання виробу В закритій тарі, темп.+5...35°C\nОброблювана дерев'яна поверхня повинна бути чистою, якісною і вільної від грибкових уражень (гниль, пліснява і синява). На всіх етапах обробки деревина повинна бути сухою, вміст вологи нижче 18%. • При обробці деревини смолистих порід (модрина, кедр та ін) поверхню попередньо вимити продуктом PINOTEX TERRACE & WOOD OIL для досягнення кращого поглинання олії.\nЗалежно від виду забруднення (пил, сажа, цвіль, органіка) вибрати відповідний метод очищення поверхні. Уникати використання методів очищення, які можуть пошкодити деревину (напр., піскоструминна обробка, миття під тиском).\nДля досягнення кращого поглинання видалити з поверхні відійшов шар старого деревозащитного кошти, а також злегка пошкоджений або посеревший шар деревини, використовуючи щітку з жорсткою щетиною і миючий засіб PINOTEX TERRACE & WOOD OIL .\nНаявну на поверхні стару фарбу (напр., масляну, алкідну або латекстную фарбу) повністю видалити механічним (шкребок, жорстка щітка), термічним (повітродувка, інфрачервоне випромінювання) або хімічним способом (засіб для видалення фарби). Це забезпечить рівномірний колірний відтінок при подальшій обробці поверхні засобом для захисту деревини.\nПри закріпленні дерев'яного настилу віддавати перевагу оцинкованим цвяхах і кріпильних скоб. При використанні раніше не оброблених металевих деталей перед фінішним фарбуванням поверхні їх необхідно обробити окремо для захисту від іржі.\nПеред використанням і в процесі роботи масло для захисту деревини ретельно перемішувати. Продукт готовий до застосування і не вимагає розведення. Для кращого захисту дерев'яної поверхні в якості робочого інструменту рекомендується використовувати кисть.\nОскільки остаточний відтінок обробленої олією для захисту деревини поверхні змінюється в залежності від виду деревини, перед промасленням великих площ рекомендується протестувати вибраний відтінок на невеликій ділянці поверхні.\nНеобхідна температура повітря і поверхні під час нанесення масла і під час висихання поверхні становить +8...30 °C (рекомендовано +18±2°C), відносна вологість повітря < 80 %. Уникати фарбування у вітряну погоду, а також під впливом прямих сонячних променів, оскільки занадто інтенсивне випаровування розчинника може перешкоджати всмоктуванню фунгіцидів в деревину.\nНаносити PINOTEX TERRACE & WOOD OIL на поверхню безперервним шаром уздовж деревних волокон. Особливу увагу слід приділяти поверхонь, що знаходяться в постійному контакті з водою і/або сонячним випромінюванням.\nРетельна обробка торців дощок значно підвищує стійкість деревини до впливу вологи.\nПеред установкою дощатого настилу і інших деталей рекомендується покрити їх, щонайменше, одним шаром і з задньої сторони.\nЧистити робочі інструменти потрібно відразу ж після закінчення робіт, засохло виріб можна видалити тільки механічним способом.\nПроконсультуватися з питань використання PINOTEX TERRACE & WOOD OIL ви можете з нашим менеджером по телефону. Також співробітник магазину допоможе оформити замовлення і познайомити вас з умовами доставки.\nКупити PINOTEX TERRACE & WOOD OIL можна в один клік у нашому інтернет магазині з доставкою по всій території України. Інформацію про PINOTEX TERRACE & WOOD OIL можна отримати на сайті Alexpool.com.ua, а також придбати даний товар за найкращою ціною в Україні на сайті. Оформити замовлення Ви можете у менеджера за телефоном або через корзину сайту.


Ukrainian railways turn to European practices of component procurem... | Censor.Net\nUkrainian railways turn to European practices of component procurement, expert says.\n2020-06-26 14:08 1 0\nUkraine, Netherlands should expand cooperation in agriculture - ambassador.\nImproving the level of training of specialists, the exchange of experience and the implementation of joint projects between Ukraine and the Netherlands were the main topics of a working visit by Ukraine's Ambassador to the Netherlands Vsevolod...\nUkrInform 2020-07-07 11:19\nSolar plant owners ask Rada to set feed-in tariff reduction rate depending on building energy storages at such facilities.\nA group of solar energy producers combining 850 MW solar power plants asks the parliament, when preparing bill No. 3658 on conditions for supporting green generation for second reading, to take into account their proposals regarding, in particular...\nInterfax-Ukraine 2020-07-07 11:07\nHryvnia strengthens to UAH 27.13 to U.S. dollar on July 7\nThe official forex rate against the euro for Tuesday is fixed at UAH 30.72 per euro.\nUnian 2020-07-07 09:50\nReuters: Oil prices fall on demand concerns from U.S. coronavirus case surge\nU.S. West Texas Intermediate (WTI) crude CLc1 futures fell 17 cents, or 0.4%, to $40.46 a barrel at 0340 GMT.\nUnian 2020-07-07 09:00 1 4\nCNN 2020-07-07 06:36\n100 років тому українці повелися на заклик «Землю крестьянам» . 11:29 Gazeta.ua Прем'єра вистави київського Дикого театру "Червоне, чорне і знову червоне" відбулася в музеї просто неба "Мамаєва слобода" 24 червня. Це архаїчний вестерн режисера Максима Голенка. Перша вистава театру за 100 днів карантину. Початок 1920‑х. Двоє українських повстанців Валеон Барон і Петро Крук везуть Несторові Махну скриньку із секретними документами. Дорогою папери потрапляють до більшовиків. Аби їх повернути, анархісти хочуть узяти в полон високопоставленого противника. Та у справу втручається священник, отець Онуфрій "Мамаєва слобода" розташована у столичному районі Відрадний. Це козацьке селище XVIII ст. на 98 будівель. На вході глядачам дають карту музею. Червоним маркером виведено дві стрілки місце дії та туалет. Вистава має початися біля садиби гончаря. Поряд перевернутий віз, заставлений пляшками з вишнівкою, слив'янкою, калганівкою. Порцію продають за 50 грн. У білих кедах і червоному комбінезоні гостей вітає директорка Дикого театру Ярослава Кравченко, 33 роки. Дико скучила за всіма, каже. Допивайте і прошу сідати. Глядацькі лави під вишнями. На одній мостяться кури. Кілька місць збиті на скиртах. Туди хоче втрапити хлопець. Ні! Не садовіть його. Високий! верещить дівчина з третього ряду. Глядачі озираються. Ідейно кричиш. Можеш грати в Дикому, каже Ярослава Кравченко. Складно було 100 днів без вистав. Ми перший театр, що презентує післякарантинну прем'єру. Трупа проводила репетиції після запуску в Києві транспорту. Вистава про анархію, махновців, але не про Махна, продовжує Кравченко. Навмисне лишили за кадром чувака, чиї ідеї живуть, ідуть у маси, ретранслюються, змінюються, чорним прапором якого можна прикритись і творити будь-що. Відстежуємо настрої. Анархія один із напрямів, куди зараз може рухатися Україна. Усі походимо зі Слобожанщини. Вистава є присвятою рідному краю, говорить 40-річний Олександр Набока із творчого угруповання "Піратська бухта". Написав сценарій із колегами Олексієм Буратинським, 38 років, і 36-річним Іваном Рапотіним. До російсько-української війни жив у Луганську. 2014-го переїхав до Ужгорода. Там і задумали "Піратську бухту". На ідею наштовхнуло зображення на стіні кнайпи опришків зі зброєю (учасники українського селянського повстанського руху в Галичині, на Закарпатті, Буковині у XVIXIX ст. ст. Країна). Створили творче об'єднання, яке актуалізує історичну тематику. Пишемо п'єси і сценарії до кінофільмів. Три роки тому Набока повернувся до райцентру Старобільськ на Луганщині. Працює завідувачем кафедри історії України в евакуйованому Луганському університеті. Махновські історії подібні до українських реалій літа 2014 року. Дикий театр додав сучасних смислів, каже. Місце дії Старобільськ. Комуністична влада встановилася тут у лютому 1919-го. До цього Слобожанщина підтримувала уряд гетьмана Павла Скоропадського. У бою з більшовиками неподалік Харкова Нестора Махна поранили в ногу. У Старобільську знайшов лікарню, розповідає Олександр Набока. Захопивши місто, Махно отримав медичну допомогу і провів парад. 2 жовтня 1920-го уклав угоду з більшовиками про боротьбу з білим генералом Врангелем. Добивався в червоних території для державних проєктів. Усі були певні, що Старобільськ буде столицею анархістів. У 1920-х повсякчас відбувалися такі історії за участі червоних і повстанців. У центрі було аграрне питання більшовики спершу дали селянам землю, а за кілька місяців почалися реквізиції. Гетьман Скоропадський привів німців, аби забрати хліб. І люди почали об'єднуватися в загони самооборони. Найпопулярнішими стали анархісти. Махна вважали козаком-характерником, заговореним. Вирізнявся хоробрістю, без остраху йшов на кулемети. Кажуть, десь у катакомбах райцентру заховав казну революційної повстанської армії. Ліворуч сцени клуня. На стрісі ікони президентів Віктора Ющенка, Віктора Януковича і Володимира Зеленського. Поодаль стоїть труна. Актор 46-річний Сергій Солопай у трусах розбиває скарбонку для пожертв. Опять стреляют, сучий потрох, каже протяжно окаючи, оглядається. Та що ж це, трясця его матери, так люд збиднел, висипає вміст скрині. Ничего на церковь не дают, матюкається і хреститься. Батюшка вилами дістає ікони, хапає лик Зеленського і прикладає до грудей. Вибігають двоє озброєних. Серйозне чекістське цабе упіймали, кричить Валеон Барон, якого грає 36-річний Роман Халаїмов. Чого на мене, як повія на сповідника, дивишся? Йди запхай його за вівтар. Побратим тягне до клуні-церкви червоного комісара Дашева. Грає 36-річний Володимир Канівець. Обидва анархісти, розповідає Набока про події на сцені. Той, що у шкурах Петро Крук герой галицьких фронтів. Роль виконує 34-річний Андрій Кронглевський. Постійно згадує про бойовий досвід у Першій світовій. Дезертирував з армії, приніс ствол. Посттравматичний синдром і складне життя дезорієнтували Крука як особистість, зробили кривавим хлопцем. Але по суті він "дитя землі" із суто українським ставленням до неї як до неньки. Пішов до анархістів, бо в них не було планів забирати землю в селян. Махновці сваряться за втрачену скриньку. Б'юся з червоними за незалежність, а паралельно іде війна за свідомість Петра Крука, говорить виконавець ролі Валеона Барона з іншого складу вистави 32-річний Орест Пастух. Мій персонаж людина з вищою освітою. Бачив світ, багато читав. Барон збірний образ революціонерів-романтиків. Вірили, що, відколовшись від Російської імперії, маємо шанс здобути не просто державу, а передову країну. Показуємо намагання освіченого пласту зрушити з місця українців, збагнути народну глибину чим керуються, чому така логіка в поведінці та думках. 100 років тому вони повелися на заклик "Землю крестьянам" і пустили більшовиків. Все закінчилося Голодомором. Зриває з дерева вишню, кладе до рота. Морщиться кисла. Образ Барона влучно лягає на сьогодення це частина освічених людей, яка плекає ідею суверенності. Знову маємо війну з Росією. У цій круговерті вкотре постає питання: чи буде держава? На сцену вибігають більшовики Дуб актор Дмитро Усов, 29 років, і Пацюк Володимир Гладкий, 33 роки. Кидаються на Онуфрія вибивати інформацію. Дуб дістає ножем із казанка вареники у сметані, смачно поїдає так шантажує батюшку. Пацюк треться промежиною об дерево. Отримав венеричну хворобу від місцевої солдатки Катерини, до якої заходжує все село. Буде багато жартів про причинні місця, каже співсценарист Олексій Буратинський. І червоні, і махновці намагаються показати міць, притому не лише особисту, а й ідеологічну. Іноді символ чоловічої сили в них проявляється по-дикунському. Онуфрій переконує червоних, що він пролетарій. Батюшка до всіх пристосовується до махновців, червоних, додає Буратинський. Постійно з усіма поряд. І хоч його періодично б'ють важливі справи без отця не обходяться. Його ім'я пов'язане із незрозумілою політикою Московського патріархату. Але наш Онуфрій уособлює негативні прояви всіх релігій. Батюшка набирає в червоних кокаїну. "Обнюхані" чекісти обнімаються. Називай мене не Дубом, а Корабєльной Сосной, вигукує Дмитро Усов. Глядачі заходяться сміхом. Швидка реакція, каже дівчина в п'ятому ряду. Зашквар про сосну вчора стався, а Дикий театр уже про це говорить (23 червня голова партії "Слуга народу" Олександр Корнієнко із нардепом Давидом Арахамією давали пресконференцію у Миколаєві. Перед її стартом обговорили колегу Ірину Аллахвердієву та Тетяну Домбровську, яка планує йти в мери обласного центру. Не помітили ввімкнених мікрофонів. "Ну баба робоча взагалі. Як корабельна сосна", сказав Корнієнко про Домбровську. Країна). У довгій чорній спідниці, з хусткою на голові виходить солдатська вдова Катерина. Обличчя у бруді і крові. На грудях армійські ордени. Відводить від Крука шаблю, занесену Дашевим. Уособлювала смерть, яка вибирає, кого лишити, розповідає виконавиця ролі 28-річна Наталія Кобізька. Катька солдатка і дівчина-втіха для місцевих і заїжджих військових. Але режисер дозволив акторам бути співавторами ролі. Разом зробили її глибшою. Вирішили, що вершитиме долі чоловіків. У якийсь момент показує слабкість "приходь, утішся". Та якщо щось не по ній летять голови. Костюм підкреслює образ. У чоловіків, які в неї побували, Катерина забирає медалі. Заражає їх смертельною хворобою. Вбиває від злості на війну. До Петра Крука ставиться по-материнському. До Барона корисливо, бо приносить їжу й речі. А любить Пацюка, який потім її вб'є. "У ту труну мене кине", показує на сцену. Катерина на коні, якого веде козак у вишиванці, "виганяє" публіку до озера. Йдемо між дерев неосвітленою дорогою. На протилежному березі Нестор Махно, якого грає Володимир Канівець. Оксамитову коробку йому човном везуть Петро з Бароном. Всередині бюстгальтер, який Нестор Іванович замовив із Парижа для дружини Галини. Просить Катерину приміряти. Вся ця кров заради бюстгальтера, каже співсценарист Іван Рапотін. Такий посил закладали і в п'єсу, і в майбутню книжку будь-яка ненависть не варта того, що її породжує. Ми не пацифісти, нам болить Україна. Прагнення відстояти себе на фронті важливе. Але всередині держави часто ворогуємо з несуттєвих причин. Ліфчик можна сприймати як екзотичну "паризьку річ", говорить режисер Максим Голенко, 42 роки. Як потяг до чогось прекрасного, естетично-західного, спроба дотягнутися до ідеалу. Це наче й іронія, а може, в цій коробочці новий світ, Європа й цивілізація. Вистава триває майже 2,5 год. Наступні її покази заплановані на 23 і 24 липня. Шукаємо заміну недієздатній системі Анархія це спроба українців знайти альтернативну течію, яка відрізняється від недієздатних систем, каже режисер Максим Голенко. Українці попри постійні чистки і так звану селекцію народу частково вичавили з себе гомо совєтікус. Залишилися козацькі гени. Якщо і наступаємо на граблі, то вони створені нами. Відрізняємось від росіян маємо більший потяг до свободи. Ми теж нещасні, але ворушимося, на відміну від них. Коли починали працювати з виставою, у США ще не було заворушень. Тепер п'єса відкрила й нові смисли натякає на стрьомний час глобального фейкового популізму, на який повелися всі. Дивно і страшно дивитись, як держави, що століттями здавалися залізобетонними, руйнуються. А влада брехливої інформації, псевдопророки змітають імперії.\nМіністерство охорони здоров’я створило депардамент якості медичної допомоги. 11:28 ZAXID.NET Міністерство охорони здоров’я створило депардамент якості медичної допомоги\nКонституційний Суд знову взявся до розгляду мовного закону. 11:28 5 канал Справа розглядається за поданням 51 народного депутата – переважно із ОПЗЖ


Український плавець Говоров вийшов у фінал Олімпіади / Новое Время\nУкраїнський плавець Говоров вийшов у фінал Олімпіади\n12 серпня 2016, 09:36 0 коментувати\nУкраїнець Андрій Говоров побив черговий рекорд і вийшов у фінал змагань з плавання на 50 метрів\nУкраїнський плавець Андрій Говоров вийшов у фінал змагань з плавання на 50 метрів вільним стилем на Олімпійських іграх 2016 року в Ріо-де-Жанейро\nЗгідно з повідомленням на сайті Національного олімпійського комітету, Говоров оновив національний рекорд у 21:46 секунди. У півфіналі плавець посів друге місце.\n"Організм прокинувся і результат вже інший. Тепер треба налаштуватися на фінал і намагатися показати ще кращий результат, додати в техніці, плисти більш ефективно", - сказав Говорів у коментарі НОК після запливу.\nВін підкреслив, що відчуває в собі сили для перемоги у фіналі.\nНапередодні 24-річний Говорів подолав дистанцію за 21.49 секунди, випередивши семиразового чемпіона світу і олімпійського чемпіона Лондона-2012 Флорана Манаду, який показав результат 21.72 секунди.


Агенція VIVID створила новорічну кампанію для бренду Pepsi в ТikTok\nУ кінці грудня 2020 команда агенції VIVID разом з Pepsi запустили новорічну рекламну кампанію #скажи_Новому_року_ТАК бренду в ТikTok.\nНеобхідно було відбудувати територію Pepsi та виділити бренд із рекламного клаттера у новорічний період, і зробити так, щоб споживачі надали перевагу Pepsi на новорічній тусі.\nЯке ж круте свято зможе обійтися без музики і танців? Вірно - ніяке! І команда VIVID поєднала ці атрибути, щоб додати нових яскравих емоцій та пригод для святкування Нового Року з Pepsi. Трендова українська співачка Аліна Паш написала новорічний трек для проєкту, а відомий хореограф Саша Лещенко зробив постановку танцю під цей трек. Інфлюенсери запустили в TikTok танцювальний Pepsi челлендж #Скажи_Новому_Року_ТАК! та закликали своїх фолловерів повторити танець:\n19 лютого 2021 р., 09:15


У Чернівцях полісмен у свій вихідний врятував життя 17-річній дівчині » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nУ Чернівцях полісмен у свій вихідний врятував життя 17-річній дівчині\nУ свій вихідний день, перебуваючи на відпочинку, інспектор роти № 3 Олександр Фабіянов помітив дівчину, що лежала на землі, та в якої йшла кровотеча з рота, що супроводжувалась судомами.\nПатрульний одразу ж почав надавати дівчині домедичну допомогу: протягом години тримав відкриту ротову порожнину, щоб вона не задихнулася.\nМедики, які прибули ні місце події констатували частковий розрив селезінки та шлунка.\nЯк з'ясувалось дівчина отримала удар в живіт він невідомого хлопця.\nHаписав: наталія, Коментарів: 0, Новин: 0, 30 червня 2016 20:46\nПротягом години? Швидкої не було годину? О_о\nHаписав: Юрій, Коментарів: 0, Новин: 0, 30 червня 2016 21:44\nМолодець поліцейський!!! Уважуха таким поліціянтам!!!


Искра одбавела нєришено | Руске слово\nКОЦУР – Искра з Коцура всоботу у Бачким Петровим Селу з домашнїм Єдинством одбавела нєришено 1:1, у 5. колє Медзиопштинскей лиґи Бачка Тополя-Мали Идьош-Вербас-Бечей. Ґол за Искру дал Душан Ваяґич.\nПосле 5. кола Искра на 2. месце нa таблїчки з 10 бодами, а у шлїдуюцим колє у Савиним Селу на програми општински дерби – Будучносц:Искра.\nИскра одбавела нєришено was last modified: октобер 3rd, 2016 by злк


Зберегти зелені насадження і створити локації для прогулянок людей та вигулу собак. З такою амбітною, а головне корисною метою Віталій Чубатий з командою однодумців вирішили податися на громадський бюджет 2022.\nЧоловік мешкає неподалік. Розказав, щоранку цією територією проходить чимало тернополян. І зробити цю територію сквером буде доречно.\nЗа словами Віталія, проект передбачає декілька локацій: головна алея, велодоріжки, освітлення, лавчочки. В березовому гаю передбачено місце для відпочинку.\nСтворювали проект разом з усіма небайдужими тернополянами, пояснив Віталій. Тож максимально урахували усі пропозиції. Цими стежками щоранку гуляє чимало тернополян із собаками. Тож в проекті скверу передбачені і місця для вигулу чотирилапих. Тернополяни такій ініціативі тільки раді.\nЗараз триває відбір проектів громадського бюджету до голосування. Тим часом активісти взялися інформувати тернополян про свою ідею та ініціативу. Створили громадську організацію «об’єднання наше майбутнє». І на місці майбутнього скверу щодня розповідають людям про проєкт облаштування території. Потребуватимуть і підтримки вже під час голосування, яке триватиме з 26 жовтня до 11 листопада.\nМітки: громадський бюджет, новини Тернополя, проєкт, проспект Злуки, сквер


Новини за сьогодні, 16 липня 2020, четвер (17:55)\nУ рамках проведення операції «Акциз-2020» та розслідування кримінального провадження за ч.1 ст.204 КК України було встановлено, що по території регіону здійснюється незаконне перевезення тютюнових виробів невідомого походження.\nВиявлені ТМЦ орієнтовною вартістю 3,1 млн. грн., з яких тютюнові вироби – понад 2,8 млн. грн. та транспортний засіб – 275 тис. грн. вилучені.\nСтала відома причина смерті владики Мілана Шашіка 15.07.2020 18:06 2155\nКарантин хочуть продовжити ще на місяць, але з іншими умовами – МОЗ 15.07.2020 12:29 1773


гроза | Кременчук Тудей\nКременчужан попереджають про дощі з грозами\nЗгідно з даними Укргідрометцентру, з 25 серпня на території Полтавської області прогнозують дощі з грозами. Така погода триматиметься близько трьох днів. Вночі температура повітря становитиме 15-17 градусів вище ...\nВ церкві 30 липня відзначали пам’ять святої Маргарити Антіохійської і Лазаря Галісійського. Досі невідомо, чи жила Маргарита насправді. У переказі йдеться про те, що народилася вона в Антіохії ...\nЗа інформацією Полтавського гідрометцентру, в найближчу годину зі збереженням до кінця дня та вночі 29 липня у Полтавській області очікуються грози, місцями град, шквали 15-20 м/с. Перший рівень небезпеки – ...\nВдень 30 червня в Полтавській області очікуються грози. Перший рівень небезпеки “жовтий”. ...\nЗа повідомленням Полтавського обласного центру гідрометеорології, сьогодні в Кременчуці й на території Полтавської області очікуються грози. Перший рівень небезпеки «жовтий». ...\nЗа повідомленням Полтавського обласного центру гідрометеорології, вдень 11 червня по Полтавській області очікуються грози, шквали вітру 15-20 м/сек, в окремих районах град. Перший рівень небезпеки “жовтий” ...


Євгеній Данченко взяв участь у засіданні президії Уманської районної ради\nУманська РДА » Новини » Євгеній Данченко взяв участь у засіданні президії Уманської районної ради\nНа 6 липня 2018 року призначено чергову сесію Уманської районної ради. Тож цього тижня питання, що виносяться на розгляд, було обговорено профільними комісіями, а 4 липня – президією районної ради. До засідання президії, яке проводила голова районної ради Оксана Супрунець, долучився голова Уманської районної державної адміністрації Євгеній Данченко та начальники структурних підрозділів райдержадміністрації.\nНа початку всі присутні вшанували хвилиною мовчання загиблого 3 липня цього року захисника України, учасника АТО із селища Бабанка Олександра Дмитровича Скуса.\nПотому було розглянуто порядок денний, на який виносилося ряд питань:


Час змін: 5 ознак, що пора звільнятися - Lifehack.in.ua\na_akentieva\t Останнє оновлення Сер 15, 2018 8 0\nЩо робити, якщо вас не покидає відчуття, що пора йти з роботи? Звідки воно береться: через бажання рухатися далі, рости та розвиватися або від небажання працювати зовсім? Міркування бізнес-тренера Лаурен Зандера.\nЯк правило, ми приходимо до таких висновків поступово. Але в будь-якому випадку звільнитися – це серйозне рішення! Ми можемо виношувати його до тих пір, поки одного разу щось не змусить нас діяти: будь то несподівана пропозиція змінити сферу діяльності або вибух, скандал, який зазвичай закінчується грюканням дверима. Іноді ми навіть не можемо зрозуміти, що конкретно нам не подобається в роботі. Але якщо ви відчуваєте, що застрягли, і не знаєте, як зрушити з мертвої точки, подивіться на наш список. Якщо ви погодитеся хоча б з одним з пунктів, значить, вам пора задуматися про те, що у вашому житті йде не так. Можливо, вам дійсно пора почати розробляти стратегію звільнення.\n1. Я ненавиджу ходити на роботу\nЦе відчуття набагато сильніше, ніж «понеділок день важкий». Якщо ви насилу змушуєте себе ходити на роботу, прислухайтеся до себе і до своїх (можливо, боязким) аргументів. Підійдіть до цього серйозно та не давайте себе збивати думкам «робота така жахлива, а сам я ні в чому не винен». В такому випадку ви зміните роботу, але невдоволення залишиться (огидне начальство, довго їздити). Чи всі залежить від нас? Напевно є те, що ми ніколи не зможемо змінити.\n2. Робота робить мене гірше\nРобота – це далеко не все, з чого складається ваше життя. Є сім’я, діти, друзі, навчання, пригоди, хобі, спорт. Важливо, щоб часу та енергії вистачало на всі ваші справи, щоб у вас була можливість, а головне бажання цим займатися. Якщо ви жертвуєте своїм здоров’ям, шлюбом, відносинами, особистим простором та емоційним благополуччям заради роботи, пора звільнятися і приділити час свого життя.\n3. Я стою на місці\nРутина, нудне та звичний плин життя заважають нам розвиватися. Ми зростає лише тоді, коли виходимо із зони комфорту, коли прагнемо до чогось більшого. Якщо вам здається, що ви застрягли (навіть незважаючи на те, що у вас славна робота, відмінне робоче місце або друзі в офісі), пора рухатися далі. Може бути, ви просто переросли свою посаду? Якою б не була причина, не дозволяйте собі зупинятися, намагайтеся рухатися в обраному напрямку.\n4. Я більше ні про що не мрію\nМотивація – це все. Люди, які люблять свою роботу, роблять набагато більш продуктивну кар’єру, ніж ті, хто мотивований тільки грошима та обставинами. Не вірите в майбутнє компанії? Робота здається вам безцільної? Можливо, ви більше не бачите в ній сенсу, а може бути, ви почали мріяти про щось інше. Підійдіть раціонально до цього питання, можливо, вам і не варто кидати добреоплачувану роботу. Але якщо ваше серце не лежить до того, що ви робите, гроші не врятують ситуацію.\n5. Мене звуть нові горизонти\nПричина, по якій люди найчастіше залишаються на старій роботі, – це страх. Який саме? Страх невідомості, боязнь прийняти неправильне рішення, страх спробувати та провалитися? Будувати життя заново так страшно! Ми повинні зрозуміти, що страх не піде, поки ми з ним не розберемося. А розібратися з ним – значить набратися сміливості, щоб вибрати правильний шлях.\nХоча ці ознаки є явними доказами того, що робота нам не підходить, кожен вирішує сам, залишити все як є або піти. Головне, будьте чесними з собою. Згодні?


04.07.2016, 17:15 • 2887 • 0\n"75 років тому..." – так цьогоріч починається опис дуже багатьох трагічних подій, які відбувалися в Україні. Зіткнення у 1941 двох тоталітарних систем, нацистської та комуністичної, головною ареною якого стала Україна, забрало життя мільйонів місцевих мешканців. А перед тим мільйони людей у всьому світі були втягнуті у страшну світову війну, яка стала результатом співпраці цих систем.\nСхожість обох тоталітаризмів, комуністичного та нацистського, була джерелом дуже різних взаємин – це і вже згадувані співпраця та протистояння, і найтриваліші відносини взаємної активації. Злочини одного режиму породжували, посилювали та служили виправданням злочинів іншого.\nТак було у Львові 75 років тому. Масові знищення в'язнів у тюрмах НКВД під час відступу радянської влади стали приводом для початку винищення нацистами єврейського населення. Інструментом реалізації цього завдання стали не лише спеціально створені для цього айнзатцгрупи, але й погром за участі місцевих українців та поляків.\nСцени жахливих мордувань в'язнів НКВД німецька пропаганда використала як ілюстрацію наслідків панування "жидо-большевизму". Справжні кати на той момент залишили місце злочину, продовжуючи вбивства дорогою на схід. Винними названо євреїв, попри те, що серед убитих у тюрмах були і представники цього народу.\nХтось із тих, що взяв участь у Львівському погромі, справді вірив у їхню вину, будучи переконаним у "жидівських коріннях комунізму". Хтось долучився суто із меркантильних міркуваннь, бажаючи набути щось із власності євреїв. Хтось, вірячи, що євреї – ті, хто стоять на заваді здобуттю українцями незалежності, чи ті, хто винен в падінні польської держави.\nЧастина місцевих мешканців взяла безпосередню участь у злочині, частина намагалася врятувати його жертв. Більшість стояла осторонь, намагаючись не помічати того, що відбувалося. Такі моделі поведінки стали типовими протягом усього часу здійснення нацистами "остаточного розв'язання єврейського питання", і не лише в Україні.\nЯ невипадково використав у цьому дописі саме цю фотографію – вона дуже виразна ілюстрація подій у Львові 75 років тому. На передньому плані німецький вояк, який не вмістився повністю у кадр, він ніби хоче мати вигляд непричетного. У центрі побитий єврей, його емоції (страждання, нерозуміння причин, які зробили його жертвою) – найбільш виразні. За ним львів'яни – їх емоцій неможливо розібрати (ненависть? співчуття? байдужість?), бо обличчя заховані хустинками, що рятують від трупного смороду жертв НКВД.


Методичні вказівки до проведення науково-дослідної практики для здобувачів вищої освіти (ЗВО) другого (магістерського) рівня за освітньо-професійною програмою (ОПП) «Теплогазопостачання і вентиляція» спеціальності 192 «Будівництво та цивільна інженерія» денної форми навчання - Digital Repository of National University of Water Management and Nature Resources Use\nМетодичні вказівки до проведення науково-дослідної практики для здобувачів вищої освіти (ЗВО) другого (магістерського) рівня за освітньо-професійною програмою (ОПП) «Теплогазопостачання і вентиляція» спеціальності 192 «Будівництво та цивільна інженерія» денної форми навчання\nНауково-дослідна практика ЗВО за ОПП «Теплогазопостачання і вентиляція» проводиться згідно з «Положення про організацію про-ведення практик студентів НУВГП» і навчальним планом спеціальності 192 «Будівництво та цивільна інженерія» в 11 семестрі. Науково-дослідна практика є продовженням та передостаннім етапом навчального процесу магістрантів і проводиться для закріплення теоретичних знань і практичних навичок, що були здобуті ЗВО протягом всього попереднього навчання в магістра-турі, у сфері наукових досліджень, проектування, будівництва та експлуатації об’єктів систем тепло- і газопостачання, опалення, вентиляції, кондиціювання, використання нетрадиційних і поновлюваних джерел енергії, розроблення заходів щодо використання сучасних технологій в цих напрямах з урахуванням потреб національної економіки України та її громадян. В основу змісту науково-дослідної практики покладені освітньо-кваліфікаційні характеристики магістра за ОПП «Теплогазопостачання і вентиляція».\n03-02-404М, науково-дослідна практика


Директор ТК "Візит" Олександр Мельник відстоює своє ім’я та репутацію. Суд у Полтаві\nВалерія Макряшина 12 лютого 2019 11:00 783 0\nДиректор телекомпанії "ВІЗИТ" Олександр Мельник продовжує відстоювати своє ім'я та репутацію в суді. Цього разу - мова про Апеляційний суд Полтавської області.\nУ своєму позові до Апеляційного суду Полтавської області директор телекомпанії "ВІЗИТ" Олександр Мельник, якого без жодних доказів звинувачують у причетності до факту вбивства колишнього мера Кременчука Олега Бабаєва та судді Олександра Лободенка, вимагає визнати дії тодішнього прокурора по справі Дмитра Ходатенка протиправними, так як останній ще 10 вересня 2014 року в Апеляційному суді Полтави заявив представникам ЗМІ, що Олександр Мельник є підозрюваним в організації вбивства судді, тоді як саме повідомлення про підозру директор телекомпанії отримав тільки через півтора місяця.\nІ, звичайно, це не було в рамках закону.\nВказана заява була завідомо неправдивим повідомленням та нічим іншим, як тиском на суд.\nПопри те, що факт розповсюдження прокурором недостовірної інформації підтвердила сама прокуратура Полтавської області, представники Феміди чомусь дану інформацію до уваги не брали й продовжують закривати очі.\nСправа проти Д. Ходатенка, який без жодних доказів звинуватив Олександра Мельника у скоєнні тяжкого злочину, досі не відкрита й дії прокурора досі не названі незаконними.\n11 лютого в Апеляційному суді Полтави відбулося чергове засідання по справі. Адвокат Олександра Мельника - Руслан Лазоренко подав чергову апеляційну скаргу. Сам же Ходатенко на засідання не прибув, а його представник на суді заявив, що висловлювання прокурора 10 вересня були його особистою думкою, а не публічною заявою як представника прокуратури.\nТака відповідь представника задовольнила "наш найгуманніший суд". Суддя Вадим Триголов вкотре залишив апеляційну скаргу Олександра Мельника без задоволення, тим самим доводячи той факт, що кришування у стінах суду й досі є. На що посилається суд - невідомо, але точно не на норми національного й міжнародного законодавства.\nАнтикорупційне бюро плаче. Міський голова Малецький утворює відділ «правильних витрат»\nНаціональні гвардійці запрошують кременчужан до себе на День відкритих дверей 11-го жовтня\nДва кілометри Східної дамби у Кременчуці вкрали. Районна поліція теж контролює крадіжки піску? 54 0


МТ-11 днепр с коляской Редуктора и Деда Филыча-мечта сбывается. - Страница 3\nТема: Re: МТ-11 днепр с коляской Редуктора и Деда Филыча-мечта сбывается. Пт 06 Май 2016, 09:14\nДобре виглядає! Я коли бачу МТ то завжди кажу "дивись, мільйонер поїхав!". А все цей апетит на бензин. Хоть трісни не розумію, чому він так багато його жре.\nБо там 650сс і 32кобилки.. їх треба чимось годувати..\nТема: Re: МТ-11 днепр с коляской Редуктора и Деда Филыча-мечта сбывается. Пт 06 Май 2016, 18:35\nА в коп1йкомоб1ля 1200 cm3 та 62 коники, а розход 8 л1тр1в на сотню...\nТема: Re: МТ-11 днепр с коляской Редуктора и Деда Филыча-мечта сбывается. Пн 07 Ноя 2016, 19:56\nТак, Доброго всім вечора!\nдавно я тут нічого не писав, а все через те що за компютером останній раз сидів ще на початку літа.. все робота, учоба, дача.. не було коли.. у контак регулярно скидав фото але на жаль не сюди((\nі так що ж було зроблено з травня місця по сьогоднішні дні, об'єм нереально великий!\nпочну з того як я хотів:\nкупив ніштяків, прокладок, резино, сальників) за все заплатив був щось до 200грн, точно вже не пам'ятаю..\nНа передок за 400грн+ десь до 50грн доставка НовоюПоштою купив б.у у гарному стані резину фірми MITAS для спідвею, якість у порівнянні зі совквою просто небо і земля))\nдалі по плану, злив стару бадягу з блоку двигуна, скинув піддон, зняв ЦПГ і передню кришку ГРМ у піддоні була якась гидка мазута))\nкоробка мала те саме))\nвсе було ретельно промито за допомогою компресора бензином!\nтут по коробці:\nця частина була зламана навпіл, її функція полягає у тому аби з кік-стартеру навантаження було рівномірно на всю резинку під нею а не тільки на центральну частину..\nце ця резинка\nпо коробці в цілому:\nвона у відмінному стані, але все ж були куплені нові сальники, замінена куліса бо на ній був відламаний вусик який замикає датчик нейтралі(через нього не горіла лампа датчика нейтралі)\nболти і всі кріплення були заново цинковані, було куплено нове англійське масло 80W90\nЗадній редуктор теж був перебраний, вичищений від мазуту, промитий, замінені сальники ,прокладки і все це було складено на якісний герметик вікто реінз, залив масло що і у коробку. по стану підшипників і самої пари можна сказати що редуктор наче і не їздив)\nтепер в загальному, мотоцикл був розібраний до голої рами, всі болти, гайки, пружинки були поцинковані, деякі деталі були мною відполіровані і віддані на гальваніку де були покриті мідь/нікель/хром. всі потрібні вузли були вичищенні і заново змащенні якісною змаскою\nколеса повністю перебрав, розбирав, чистив, підкидав де потрібна нові совкові спиці, заново змастив всі підшипники, на зад і коляску встановив майже нову совдеповську гуму, знос мінімальний(колись дісталася але лежала у києві а іншу купив з іншим МТ 10.36), ан перед поставив Мітас\nбули похромовані шпильки картеру, кронштейни кріплення руля, кронштейни кріплення ричагів сцепи і передніх гальм, гайки пер вилки, гайка траверси, передня і зад.оська, гайка траверси, колпак генератора, і деякі дрібні запчастини)\nфото хромованих запчастин:\nцинковані запчастини(тут по факту з 2х мт і є трохи яви):\nпе.се. на генератор були куплені нові підшипники і сальники, і була підібрана шестерня яка майже не їздила,генер перебрали і у висновку генератор міг працювати без акума, тобто можна було прикуритися у когось і доїхати додому)\nколінвал в ідеальному стані, смущали лише шестерні ГРМ, вони були "7" групи, я їх замінив на "2гу"(сама чотка з усіх які реально знайти, а мої ще і походу без пробігу з запасів, з ними немає ніяких люфтів)\nзаміряв нутроміром цпг, виробка була 78.00+7соток.. тому було прийняте рішення у пошуку нових совдеповських поршнів 4ї групи 0го ремонту розміром 77,98мм, придбав я такі за 400грн, на диво їх вага була майже однакова))\nпотім кєнти допомогли збільшити СЖ(степень сжатия/ступінь стиску) проточивши циліндри у висоту 105,5мм, Сж в районі 10\nдоробив маслосистему просвердливши додаткові отвори для мащення, така система мащення була на МТ-9, але потім її прибрали.. що вна дає, у МТ у блоку куди я просвердлив з кожного толкателя отвори є типу рукав у який під час руху наливається масло, такі отвори дають змогу швидше рухатись масло по штангам у головку, але щоб не було застою гарячого масло, необхідно розсвердлити нижні трубки які для масловідводу з головки у блок до 4,5 або 5мм.\nколи знімав піддон то помітив що маслофільтр випав з тією бадягою яка була на дні.. лише при збиранні зрозумів шо його тупо не прикрутили на заводі.. довелося трохи проточити вушко і прикрутити його.\nу піддон по дідовському методу вкинув магніт аби він на себе стягував всяку стружку\nнаправляючі підношені але на весно я планую поставити повністю відкапіталені голови з 10.36 з розточеними каналами, новими направляючими і пружинами ВАЗ, клапанами з ауді і новими сідлами, тому ці голови що були зробив аби дати "норм угла" взимку, навозити дрова і просто покататися)) старі клапана Редуктор Сашко проточив під 45градусів а я їх потім притер, пружини підібрав найбільші по висоті і ще для краси поцинкував їх коли все цинкував))\nвідполірував кришку запалювання і кришку клап.головки(наразі тільки 1 відполірована бо іншу треба міняти, є дифекти)\nпочав складати, на момент збирання перед.частини в наявності були ще не всі деталі які були на гальваніці.:\nдалі ще цікаво, не закривайте тему)))\nще докував ніштяки, свічки тільки по 90грн шт. Ngk, Японія.\nвсі запчастини які були чорного кольору я віддав на піскоструй, а потім на порошкове фарбування(порошковий грунт, база, лак)\nаморти були розібрані, помиті, поставив нові сальники, залив нове масло, нові сайлендлоки і цинковані запчастини)\nФІНАЛЬНІ ФОТО ЩО З ЦЬОГО ВИЙШЛО:\nМОЯ СКРОМА РОЖА))\nА ЦЕ ВІДРО КОМПРЕСІЇ, 10АТМ.\nБУВ ТАКИЙ ПРОБІГ АЛЕ НА ЦИХ ВИХІДНИХ ВЖЕ 6915КМ\nа це я з кєнтом на МТ(кєнт фоткав) їм вареники з вишнями які приготувала бабуся))\nЗагалом за літо я вклав у його ремонт більше 3000грн\nкожен раз пишу про плани шо я хочу але не завжди все складається..\nна майбутнє в планах:\n-нові голови! це первинне!\n-треба ще похромувати руль і деякі дрібні ніштяки) т в процесі, немає рівного руля...\n-задумався про встановлення гібридного 700ватового генера з трактора МТЗ/КМЗ, з 2х генерів складається один який матиме 700ват і самозбудження, тобто можна буде заводити без акума\n-задумуюсь і прозапас проточити ЦПГ під польські поршні АЛМОТ 79мм, ХАЙ ЛЕЖИТЬ)\n-треба щось робити з перереєстрацією його на себе.. і хочу його пофарбувати у сірий порошковою фарбою, навести оригінальні лінії)\n-коліна з нержавійки)) коли бачу на ОЛХ що хтось їх продає то слюні течуть))) але дорого.. куплю таку трубу і віднесу тим хто гне труби


Електрочайник MiJia Smart Home Kettle Вітрина купити у Києві, ціна в Україні\nЕлектрочайник Mi Home (Mijia) Smart Home Kettle Вітрина\nКод товару: 2800102\nРобота займає значну частину вашого життя, навіть не знаходите час, щоб зупинитись. Знайдіть секунду для себе. Випийте зранку склянку води для того , щоб допомогти мозку відновитись після сну, поповнити водний баланс і запустити роботу організму. Крім того чашка теплої води допоможе поліпшити роботу шлунку і кишечника, поліпшити обмін речовин.\nЗ електрочайником MiJia Smart Home Kettle ви можете кожен день підігрівати собі чашечку води, щоб зігріти серце, пришвидшики процеси в організмі, покращити циркуляцію крові та допомогти зменшити спазми і болі.\nЛокалізована версія поставляється з європейською вилкою.\nУвага! Використання нелокалізованих версій продукту з перехідниками в комплекті, може привести до пошкодження електромережі і займання проводки. Не використовуйте перехідники на пристроях високої потужності!\nУвага! Не використовуйте перехідники, оскільки пристрій має високу потужність і може вийти з ладу.\nЗ’єднання: Bluetooth 4.0\nГабарити, мм: 20 х 145 х 235\nМаса, кг: 1.24


У Львові виконком погодив встановлення пам'ятника Шептицькому\nП'ятниця, 12 грудня 2014, 14:08\nСьогодні, 12 грудня, виконавчий комітет Львівської міської рад погодив спорудження пам’ятника митрополиту Андрею Шептицькому на пл. Святого Юра\nНещодавно у Львові відбувався Синод Єпископів, на якому було прийняте кінцеве рішення щодо пам’ятника митрополиту Андрею. Автором проекту, який буде застосовано на площі Святого Юра є відомий архітектор Коверко.\nПід час засідання виконкому було прийнято важливе рішення, при виконанні якого Львів отримає прекрасний сквер і ще одну відпочинкову зону. Сам проект потребує великої і злагодженої роботи.\nОскільки встановлення пам’ятника випадає на 150-ту річницю від дня народження Шептицького, то подія носить урочистий і особливий характер\n«Наразі потрібно вирішити питання зі сквером, 34 дерева знаходяться в аварійному стані, їх потрібно видаляти та викорчовувати. Натомість на їх заміну буде висаджено близько 54 рідкісних дерев. Також проектом передбачена стоянка для автівок, яка буде вміщати 47 авто. На це собор Святого Юра дав свою згоду» - зазначив Ігор Кузьмак, архітектор проекту.\nЗа словами Андрія Садового, процес спорудження пам’ятника та модернізації площі має бути максимально публічним та відкритим, адже Львівщина має двох титанів – засновника міста Короля Данила та митрополита Андрея Шептицького, більших титанів ця земля ще не народила.\nМітки: Андрей Шептицький, варіанти, виконком, виконком ЛМР, ЛМР, Львів, новини\nНа Левандівці біля особняків збудують скляний центр з торгово-офісними приміщеннями У Львові перезахоронять останки воїнів УПА На Замарстинівській зведуть житловий будинок з шумозахисним екраном На Замарстинівській у Львові зведуть 6-поверховий житлово-офісний комплекс Львівські Раки присунуть на Сихів нову 16-поверхівку Антонов забудує Пасічну нано-вуликами для ліліпутів Честь родини Козловських відповідатиме за обличчя готелю на Дорошенка Садовий перевірить всі львівські ресторани на сміттєву лояльність Садовий закликає Зеленського припинити експлуатувати тварин у цирках Безпековий форум-2019 обійдеться Львову у 250 тисяч гривень У Львові стартує ремонт частини вулиці Хмельницького Садовий погодив архітектурний конкурс на будівництво готелю на Дорошенка Для ремонту вулиці Генерала Чупринки передали нову бруківку з центру Львова У Львові створять Муніципальну галерею мистецтв Садовий дозволить вибити двері на Вірменській, 27


Чорноморська міська рада - Новий порядок присвоєння адреси об’єктам нерухомого майна\nНовий порядок присвоєння адреси об’єктам нерухомого майна\n07.07.2021 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №690, якою затверджено «Порядок присвоєння адрес об’єктам будівництва, об’єктам нерухомого майна».\nПорядком врегульовано питання щодо:\nАдреса (крім номеру квартири, гаражного боксу, машиномісця, іншого житлового та нежитлового приміщення, яке є самостійним об’єктом нерухомого майна (за наявності) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється:\nвиконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об’єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради;\nмісцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об’єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси;\nу містах з районним поділом за рішенням міських рад повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися виконавчим органам районних в місті рад.\nОб’єктами нерухомого майна, яким не присвоюється адреса є: земельні ділянки; автомобільні дороги (крім вулиць і доріг населених пунктів); залізниці; злітно-посадкові смуги; мости, естакади, тунелі та метро; порти, канали, греблі та інші водні споруди; магістральні трубопроводи, комунікації та лінії електропередачі; місцеві трубопроводи та комунікації.


Сен-Жон Перс. Хваління\nДжерело: Сен-Жон Перс. Поетичні твори. К.: Юніверс, 2000. 480 с. - С.: 14-48.\nНаписане на дверях\nМалюнки для Крузо\nНа свято дитинства\nУ мене шкіра мулячої барви або мов червоніння тютюну,\nУ мене капелюх з осердя бузини, обшитий білим полотном.\nЯ гордий з доньки, що на диво гарна, коли правує чорними жінками.\nЯ тішуся, як вона світить на диво білою рукою посеред курочок своїх чорненьких\nІ не соромиться моїх зарослих щік, коли вертаюся брудний додому.\nЯ спершу віддаю їй батога, відтак баклажку й капелюха.\nВона поблажливо сміється, як бачить піт у мене на обличчі, і притуляє до лиця мої долоні,\nТакі масні від роздивляння ядер кокосової сливи, зерен кави.\nТоді несе мені хрустку хустину, щоб голову покрити в спеку, і вовняну одежу, й чисту воду, щоб мовчки прополіскувати зуби:\nОн там - вода по вінця повнить миску; і в лазні чути хлюпіт водозбору.\nСуворий чоловік, ласкава в нього донька. Нехай вона завжди стоїть на щонайвищій\nЗі сходин білого свого будинку, як батько повертається додому,\nІ, ладен пощадити скакуна, колінами його вже не стискає,\nІ він забуде про свою гарячку, що пройняла його й обличчя палить.\nА ще люблю собак своїх, люблю іржання найрозумнішого коня,\nІ радий бачити в кінці алеї свого кота, який виходить з дому, і з ним, як подруга, ступає мавпа...\nЦього для мене досить, щоб нітрохи не заздрити вітрилам кораблів,\nЩо їх спостерігаю з висоти бляхованої чорної покрівлі у морі, зовсім схожому на небо.\nУже старий, із голими руками,\nТи, Крузо, повернувся до людей!\nМабуть, ти плакав, коли з веж Абатства, немов приплив, лунало понад Містом і розливалося ридання дзвонів...\nТи плакав, пригадавши морський прибій у місячному сяйві, хрипіння й свист найдальших берегів, і дивну музику, що, народившись, глухне під щільно зімкненим розкриллям ночі,\nНемов єдиний ретязь - хвилі мушель, як луни ширяться у хланях моря...\nПеред тобою прямокутник муру, щоб коло мрій і снів твоїх заклясти.\nТа видиво нараз озвалось зойком.\nОтож, припавши головою щільно до спинки засмальцьованого крісла, ти язиком проводиш по зубах: смак жиру й соусів подразнив ясна.\nІ мариш ти про найчистіші хмари над Островом, коли зелений досвіт ясніє в лоні таємничих вод.\n... Це - випіт жизних соків у вигнанні, гіркавий жирний піт бобових разом з їдучим випаром м'ясистих манґлій, стручки з терпким радінням чорних первнів.\nЦе дикий мед мурашок по ходах, просвердлених у мертвій товщі древа.\nЦе смак іще не визрілого плоду: від нього кисне досвіт, що його спиваєш ти; молочний плин повітря, яке ввібрало в себе сіль пасатів...\nО щастя! Вільне щастя в високостях! Яскріє блиском чистота полотен, незримі паперті засіяно травою, й відтак зелені розкоші землі розчісуються протягом століття, і це для них - єдиний довгий день...\nПокрівлі їхні з шиферу або з порослої мохами черепиці.\nА подих їхній лине з димарів.\nІ дух чоловіків квапливих, мов запахи звичайної різниці! Під сукнями - терпкі тіла жіночі!\nО Місто в небі!\nЖир! Важке повітря, яке вдихають знову, і дими, і випари людей, вкрай підозрілих, - адже навколо міста смітники.\nНа слухове віконечко крамниці, - на звалища притулків і шпиталів,- на запах кислого червоного вина в кварталах моряків,- на водограй, що на подвір'ї поліцейськім плаче,- на викришений камінь монументів і на бродячих здичавілих псів, - на хлопчака, який свистить безжурно,- на злидня-жебрака, що в нього щоки здригаються, запавши в пустку щелеп,-\nНа хвору кицьку, що лягли три зморшки їй на чоло,-\nПоволі сходить вечір, - туди, де чути дух чоловіків...\n- І Місто, як нарив, тече рікою в море...\nО Крузо! Понад Островом твоїм сьогодні ввечері, понижуючись, небо співатиме похвальну пісню морю, і тиша множитиме клич самотніх зір.\nЗапни фіранки; не запалюй світла:\nВже вечір понад Островом твоїм, і навкруги, і тут, і там, і всюди, при бездоганно круглій чаші моря; це вечір кольору повік на всіх шляхах, що виткані з прозору неба й моря.\nВсе тут солоне, все клейке й важенне, немов життя в'язких клітинних плазм.\nПтах заколисує себе у власнім пір'ї, сновиддями масними оповитий; порожній плід, оглухлий від комах, у воду бухти падає і притьма заховує свій сплеск у глибочінь.\nПоволі Острів поринає в сон, серед арени безберегих вод, омитий плином найтепліших течій і плавом жирних риб'ячих молочок, серед розкішного напливу твані.\nПопід рясним корінням палетувій, що далі ширять острівну поверхню, повільноплинні плосколобі риби пускають бульбашки із товщ намулу; а інші, також дуже забарні, плямисті, наче плазуни, пильнують. Намул запліднено. Ти вчути можеш: по мушлях цокотять порожняві істоти. І на зеленім клапті небосхилу хаплива хмарка - то летять москіти. Під листям лагідний перегук сарани. Ще й інші, також лагідні створіння, заслухані у смерк, заводять співи, чистіші, аніж звістування злив: вони ковтнули щойно дві перлини, й ті роздимають їм горлянки жовті...\nНовонароджене волання вод, які вирують і яскріють сяйвом!\nПелюстя, вінчики, муарові уста! Жалоба розцвітає, ледь поставши! Це пишні квіти вирушили в мандри, вони завжди живі, - вони по світу зростати будуть, вічно й безнастанно...\nО барви леготів, що кружеляють серед погідності великих вод,\nО віті пальм, чудесний їхній рух!\nНе чути гавкоту собак у далині - це мало б означати людську хижу; це мало б означати хижу, смерк, три чорні камені, і дим, і запах перцю.\nТа кажани раптовим зойком крають ще не загуслу вечорову сутінь.\nО щастя! Вільне щастя в високостях! ...\nТи, Крузо, там! Тепер твоє обличчя обернуте до знаків ночі, подібно до розкритої долоні.\nНа сонці усміх,\nІ слонова кістка! Несміливі колінопреклоніння, і руки на земних речах...\nО П'ятнице, як зеленіло листя, якою свіжою була у тебе тінь, а руки довгими, аж до землі, коли перед безмовним чоловіком у сяйві синяво мінилось твоє тіло!\n- Тепер даровано тобі червоні лахи. Ти п'єш олію з ламп, крадеш із комірчини; тебе приваблює спідниця куховарки - сама ж вона гладка і рибою пропахла; а ти задивлений у мідну блесть лівреї: лукавість ув очах, а усмішка порочна.\nЦе інший птах.\nМоряк-заїка подарував його старій, та ж понесла його на продаж. Сидить на жердці він, при слуховім віконці, там, де домішується до темнот нечиста мла народженого дня, що прибирає кольору провулків.\nВін, двічі скрикнувши вночі, тебе вітає, коли, піднявшись із провалля двору, ти відчиняєш двері в коридор, о Крузо, і несеш перед собою таку непевну зірку - власну лампу. Вдивляючись, він крутить головою. Людино з лампою! Чого тобі від нього треба?... Пильно ти зориш на кругле око під пилком повіки, на обідок - кілечко згаслих сил. В посліді змокло немічне перо.\nО лихо! Швидше лампу загаси! Лунає зойк пташиний.\nПарасолька з козячої шкури\nВона - у комірчині на горищі, серед п'янкого запаху пилюки. Вона - під столиком, що має три ноги: помежи скринею з піском для кицьки й старим барилом, що набите пір'ям.\nУ гуготінні вогнища холонеш, закутаний у свій квітчастий плащ, задивлений у колихання ніжних плавців вечірнього пломіння. Та раптом тріск співочу тінь розкраяв: це лук твій луснув на гвіздку. Він випростався по таємній жилці, як мертвий струк, затиснутий щосили в руках найвойовничішого древа.\nТи закопав у глек зернину пурпурову, що дивом залишилась у твоїй одежі з козячої шкури...\nВона не проросла.\nЯке ж то нарікання на вустах ясного вогнища, у вечір довгих злив, що сунули походами на Місто, пробуджувало у твоєму серці невловне й темне розростання мови?\n«... Від сяйвоносного вигнання, - і тепер ще дальшого, ніж гуркоти грози, - як зберегти, о Господи, шляхи, що Ти заповідав для мене?\nЧи не зоставиш ти мене сьогодні з самим лише вечірнім сум'яттям, - мене, що сіллю самоти Твоєї живився протягом найдовшого із днів,\nМене, що свідком був Твого мовчання, Твоєї пітьми й голосу Твого, подібного до рокотання грому?»\n- Отак ти скаржився в вечірнім сум'ятті.\nАле під темним просвітком вікна, там, де видніє прямокутник муру, коли нема вже сили віднайти своє засліплення, -\nТоді, відкривши Книгу,\nТи загрубілим пальцем походжав серед пророцтв, а потім, зір втопивши у простір моря, ждав на відплиття, на мить, як здійметься великий вітер і, наче смерч, одним-єдиним змахом тебе підніме й хмари роздере з-перед очей твоїх, що сповнені чекання.\nЦе був час, коли тебе купали у воді-з-зеленим-ли-стям; вода була, немов зелене сонце; відтак служниці матері твоєї, дівчата осяйні, високорослі, гарячими ногами двиготіли побіля тебе, й ти тремтів, здригався...\n(Я мовлю про становище високе, - тоді, серед одінь і пишних строїв, у царстві світляної коловерті.)\nЛагідність грубезного коріння!..\nЗемля глухішою тоді жадала стати, і небо - глибшим, там, де завеликі дерева, змучені таємним планом, укласти прагнули свій непорушний пакт...\n(Я бачив сон, і повен був шаноби: тривке буття між пристрасних полотен.)\nІ корені - Покручені, високі,\nВславляли втечу всіх шляхів чудесних і винайдення нефів та склепінь,\nТоді ж і світло, плідне серед чистих високих подвигів, врочисту путь являло у біле царство: і туди, напевно, я линув тілом, що не мало тіні...\n(Я мовлю про становище високе - тоді, серед мужів та їхніх доньок, котрі жували ось такий листок.)\nТоді в чоловіків були вуста\nПоважні, у жінок - повільні руки;\nТоді, годуючись, як ми, корінням, великі наші мовчазні тварини поліпшували власний родовід;\nІ довші підіймалися повіки над більшою, просторішою тінню...\n(Я бачив сон, і він нас спопелив, - пожер, не по-зоставивши реліквій.)\nВідтак служниці матері моєї, дівчата осяйні, високорослі... Й повіки наші, найсвітліша казка...\nО яснота! О ніжність і прихильність!\nНазвавши кожну із речей на ймення, я висловився про великість їхню; назвавши кожну із тварин на ймення - про їхню лагідність я мовлю та красу.\nО ви, мої найбільші хижі квіти,\nРозпуклі між червоного листов'я, ви поїдали всіх найзеленіших\nІ найчудовніших комах! Там пахкотіли в садку букети, мов родинний цвинтар. Мала сестричка вмерла: відбивалось у люстрах трьох покоїв духовите червоне древо-акажу труни. І сказано було, що не подоба жбурляти камінцями у колібрі... Та серед гамірливих наших ігор земля згиналася, немов служниця, Що має свій стілець, коли родина вдома.\n...Рослинне буйство, яснота й прихильність!..\nА ще мушва, ці різновиди мух, аж там, на верхніх ярусах садів, немов саме проміння заспівало!\n...Я згадую про сіль, крихтинки солі, що жовта годувальниця її з краєчка ока в мене витирала.\nЧорний чаклун казав під час відправи: «Світ схожий на піроґу, що невпинно у вирі обертається й не знає, чи вітрові сміятись, чи ридати...»\nІ вмить в очах у мене поставав\nВесь світ, розгойданий серед яскріння вод, - і мої очі впізнавали щогли в гладеньких стовбурах та марси під листов'ям, і ґіки, й реї, і ліани вант, -\nТам надто видовжене буйне квіття\nЗавершувалось зойками папуг.\n...А ще мушва, ці різновиди мух, аж там, де верхні яруси садів... Уже покликали мене. Я йду... Я промовляю, сповнений шаноби.\n- Як не дитинство, що ж ото було, чого тепер немає й близько?\nРівнини! Схили! Більший лад повсюди!\nСуцільні царства та кордони сяєв. І світло, й тінь були, здавалось, ближчі до того, щоб являти щось єдине... Я мовлю про шанобу... На узліссях\nПлід міг упасти так,\nЩо радість чиста не терпла на краєчку наших губ.\nВуста чоловіків, такі поважні, тривожили щохвилі більшу затінь; відтак жінки повільними руками бентежили щохвилі більше марень.\n...Росте і набуває ваготи, годоване роками, моє тіло! Я більше не знайду такого краю цукрової тростини та млинів, що створений задля дитячих мріянь, розтятий співом життєдайних вод... Отого краю, де збирали каву\nПо праву руч, по ліву - маніок.\n(О згортки полотна, о хвальні речі!)...\nБули тут коні з таврами чіткими, й короткошерсті мули, там - бики;\nТут - батоги, а там - крик птаха Аннао, ще далі - зранена тростина біля млину.\nЖовта, з пругом фіолету, подібна до антильських слив ікаке, - нараз вона спинялася недвижно, аби вінчати золотий вулкан,\nЗ їхніх хижок!\nЯк не дитинство, що ж ото було, чого тепер немає й близько?..\nСуцільні царства та кордони сяєв. І вгору сходили стада: корови пахли густим сиропом-із-кухонних-глеків...\nРосте і набуває ваготи, годоване роками, моє тіло! Я згадую свій плач у ясний день, -\nТо був великий жах, такий великий!.. Під білим небом,- о сама безмовність! - яке палало гарячковим зором... Я плачу, як же я невтішно плачу,\nПрипавши до старечих ніжних рук...\nО! Найчистіше з-між усіх ридань - воно таки непогамовне! О! Так, воно, єдине, вже заколисує мене і пестить, немов велика світанкова зірка.\n...Яка була вродлива в тебе мати, -\nКоли, бліда і втомлена, схилялась\nТобі насунути важкого капелюха, - він був із сонця чи таки з соломи? - його оздоблював двійчастий лист сиґіни;\nЯк сплеск серпанку, мріяння урвавши, покірний тіням,\nПолонив твій сон!\n...Була метискою у мене няня, й несло від неї запахом рицини; я завжди бачив блиск перлинок поту у неї на чолі й навкруг очей - і теплі губи мали смак ямбози, у річці, в передполудневий час.\n...А про бабусю, що дедалі жовкла\nЙ так добре гоїла укуси комарів,\nСкажу: людина справді дуже гарна, коли на ній білісінькі панчохи, коли розважне полум'я, мов квіття, крізь жалюзі сягає до повік,\nДовгастих, барвою - немов слонова кістка.\n...І я не знав всіх їхніх голосів, не знав я всіх жінок, ані мужів, котрі служили у високім домі,\nЗбудованім із дерева; проте надовго все запам'ятав, що бачив:\nБеззвучні лиця кольору папайї й нудьги, які мовчазно застигали за спинками стільців, як мертві зорі.\n...О, так! Я маю всі підстави для хвали!\nЧоло моє, під жовтими руками,\nЧи пам'ятаєш ти мій піт нічний?\nІ північ лихоманки, й смак водоймищ?\nІ квіти серед синього світання, що танцювали по затоках ранку,\nІ полудень, дзвінкіший від москіта, і стріли, випущені морем кольорів?..\nО, так! Я маю всі підстави для хвали!\nВисокі кораблі стояли край причалу, і музика лунала з них. Громаддям кампешова деревина здіймалась, і з тріском лускалися лісові плоди... Що сталося із тими кораблями, високими, де музика лунала?\nМоре більш довірливе було, і сповнене незримих відплиттів,\nВсе в ярусах, мов небо над садами,\nЙ ковтало безліч золотих плодів, і птахів, і фіалкових рибин.\nТоді прихильні та міцні пахтіння, торкнувшись найпишніших верхогір'їв,\nВістили подих іншого століття,-\nЙ через лукавство цинамонового древа посеред батькового саду, - о підступність! -\nПишаючись бронею та лускою, померклий світ впадав у маячіння.\n(...О, так! Я маю всі підстави для хвали! О найщедріша казка, стіл достатку!)\nПонад тріскотом оселі - велика многота списів пломіння!\n...Лунали голоси: це розлягався світлястий гомін-посеред-вітрів... І човен батьківський сумлінно перевозив якісь великі постаті у білім: можливо, Ангелів з розмаяним волоссям; або ж людей - здорових, гарно вбраних, в шоломах з бузинового осердя (таким достоту був і батько мій - достойний і шляхетний чоловік).\n...Бо вранці на полях, що геть поблідли од голої Води, я помічав на Заході процесію Князів, які ступали разом із Зятями, людьми високого звання та ранґу, - всі мовчазні і найпишніше вбрані, бо море до полудня - це Неділя, і тіло Бога, оповите сном, і вже підібгані у нього ноги.\nІ смолоскипи в полудневу пору здіймались понад втечами моїми,\nІ, певно, Зали із гебану й жерсті, та ще Ковчеги ввечері щоразу займалися, згадавши про вулкани, -\nУ час, коли поєднували руки ми перед ідолом, святочно вбраним.\nЛагідність грубезного коріння!.. Пасати, при-путні, здичіла кицька\nГлибінь гіркого листя розхиляли, і там, посеред терпкості смеркання, що віяло пахтіннями Потопу,\nРожеві та зелені місяці звисали, схожі із плодами манґо.\n...Отож Дядьки ледь чутно розмовляли з моєю матір'ю. І до воріт вони прив'язували коней. Дім незрушно стояв у затінку оперених дерев.\nМ'ясива смажаться, і просто неба скипають соуси й смачні підливи,\nЗлинає дим над голими шляхами й сягає того, хто верстає путь.\nТоді Мрійливець із брудним обличчям\nЗ полону давніх мріянь, увесь поораний лихим шаленством, і хитрощами, й спалахами гніву,\nУвесь в оздобах поту, він квапливо спускається униз,\nНа запах м'яса,\nМов жінка, яка тягне шлейф, білизну, ще й розкуйовджене своє волосся.\nТак, я любив коня, - чи хто то був? - і він мені в обличчя зазирав із-під розкошланої гриви.\nІ в нього ніздрі, дві діри тремтливі, були видющі - й також випинались у нього зморшки понад кожним оком.\nВ бігу він струменів лискучим потом: це справді блиск! І я стискав щосили дитячими коліньми місяці, які світились по боках у нього...\nТак, я любив коня, - чи хто то був? - і час від часу (бо тварина ліпше вчуває сили, що підносять нас) -\nЗадиханий, він до своїх богів здіймав спижеву голову: гарячу і геть пориту черешками вен.\nЗ червоних пагорбів пливуть додолу гордливі ритми. Котяться в провалля,\nНемов брунатні зорі, черепахи.\nІ рейди поринають у сновиддя, і голови дитячі сняться їм...\nБудь чоловіком зі спокійним зором, будь чоловіком, ладним розсміятись,\nНевелемовним, ладним розсміятись, під супокійливим розкриллям брів та досконалістю високого польоту (і саме так з-під непорушних вій він повертається до знаних вже речей, верстаючи шляхи оманливого моря... І саме так з-під непорушних вій Не раз він провіщав нам острови, Мов той, хто обіцяв молодшому: «Побачиш!» І він дійти порозуміння годен із тим, кому належить корабель).\nБлакить! Тварини наші сходять криком!\nЯ прокидаюся від сну і мрію про чорний плід Аніби у його обтятій чашечці, де наріст бородавок... Гаразд! Навала крабів геть пожерла велике древо з м'якушем плодів. На другім древі є чимало шрамів, і соковиті квіти виростають на стовбурищі. Третього не варто торкатись (так звіряються на свідка), бо з нього рине дощ мушви всіх барв... Мурашки бігають, і то в подвійнім сенсі. Жіночий сміх серед абутилонів - жовтавих квітів, що плямують їх чорнющі цятки з пурпуром в основі, - їх уживають проти діареї великої рогатої худоби... І прутень досить добре пахкотить. Піт котиться - шукає свіжу путь. Самотній чоловік притис долоню: щосили прагне затулити носа. Ці береги під товщею комах розбухли й рушаться в час дивних шлюбних ігор. Весло брунькується в руці у весляра. Живий собака на кінці жердини - принада смаковита для акул...\n- Я прокидаюся від сну і мрію про чорний плід Аніби, а відтак про купи квітів під пахвами листя.\n...Отож ці мирні води - з молока,\nІ все, що проливається в теплінь, у відволожену самотність ранку.\nВже й палубу омито до світання водою, що скидалась у сновиддях на завис досвіту, і це - зв'язок із небом. І найчудесніше дитинство дня по лозах згорнутих своїх наметів ступає вниз, якраз до мене в пісню.\nМоя любов, дитинство! Й тільки це?..\nМоя любов, дитинство!.. Й круг подвійний очей, із легковійністю любові...\nТам чисто все таке сумирне й тепле,\nТаке тривале і таке невпинне,\nЩо просто дивно - зоставатись там, зануривши долоні в легкість дня...\nМоя любов, дитинство! Лиш одне тут залишається - це підкоритись. Хіба про це я говорив тоді? Я вже не хочу більше доторкатись до білини незайманих полотен, -\nПосеред непоправного, в оцій найзеленішій самоті світанку. Хіба про це я говорив тоді? Із того можна тільки скористатись,\nНемов із дуже давньої струни... Також це серце, серце - саме там! Нехай же поривається воно до палуб, - і сумирне, й найлютіше,\nЗнесилене, немов стара мітелка...\nТакож на палубу ступають інші, І я ще раз благаю їх, аби мені не напинали полотна... А цього ліхтаря гасіть спокійно... Моя любов, дитинство! Це світанок,\nНайлагідніші речі, що волають, немов сама зненавида до співу,\nНайлагідніші речі, наче сором, який тріпоче тихо на вустах, немов слова, промовлені убік,\nНайлагідніші речі, що волають, немов отой ласкавий клич самця, коли він прихиляється хрипкою душею до велительки своєї...\nІ я тепер запитую у вас - чи то не ранок, не початок дня?... Не легкість подиху, не войовниче\nДитинство дня, ласкаве, наче спів, який людині розкриває очі?\nКрай неба синьо ллється з наших нігтів. Спекотний буде день, де гусне пломінь. Події будуть розгортатись так:\nТріск у безоднях пурпурових, прірви, що їх стоптали буйволи радіння (о незбагненна радість - і її нічим не пояснити, тільки світлом!) І той, хто в морі занедужав, скаже,\nАби йому прослухав груди лікар, отож нехай зупинять корабель.\nПриходить час великого дозвілля для всіх, хто на кормі; навала тиші, мов хвиля, досягає наших чіл... Птах, що летів за кораблем услід, тепер ширяє в нас над головою, він оминає щоглу й пролітає, показуючи нам рожеві лапи: вони у нього - наче голубині; він дикий, мов Камбіз, і він ласкавий та милосердний, наче Артаксеркс... І наймолодший з-поміж подорожніх, присівши на планшир, говорить так: «Я хочу розказати про джерела, що струменять аж на морському дні». (Його запрошують розповідати.)\n- Тим часом корабель на водяній гладіні лишає зеленаво-синю тінь; вона сумирна і ясновидюща, і виповнена надміром глюкози,\nДе випасаються і в'ються зграї риб, І линуть далі й далі, наче тема, що розгортається впродовж усього співу.\n...І я, здоров'я повен, бачу це, і хворого беруся доглядати,\nІ все, як є, йому оповідаю, І він уже ненавидить мене.\nНадморський портик - для негоціанта, і дах - укладачеві альманахів!.. Але для когось іншого - вітрильник у бухтах чорного вина, й цей запах! Жагучий запах мертвих древ велить подумати про плями, що на Сонці, та ще про астрономів, та про смерть...\n- Цей корабель таки належить нам; відтак моє дитинство нескінченне.\nЯ помічав багато різних риб; мене навчали, як їх називати. Я помічав багато ще чого, - такого, що зустрінеш тільки в Морі. Я бачив те, що нині відійшло, і те, що є оманливим, несправжнім...\nОтож ні павичі самого Соломона, ні квіт, мальований на покривалах Ра, ні оцелот, що людське м'ясо жер перед спижевими богами Монтесуми, Не дорівняються своїми кольорами До риби, витягнутої на борт, порослої химерними кущами, - вона так потішає мою матір, і та ще зовсім юна, й позіхає.\n...У бухтах чорного вина гнили дерева.\n...О, годі балачок! Коли ще раз ви скажете до берега пристати,\nЯ знаю, як відповідати вам:\nУ воду кинуся, у вас перед очима.\nВітрило хрипко обізвалось словом і падає. Що маємо робити?\nПес кидається раптом до води і обпливає довкруги Ковчега.\nТак, одпустити! Мов ляскучі шкоти.\n...Тепер одв'язуйте баркас, чи, може,\nНе варто це робити, - чи скажіть,\nНехай купаються... Я згоден і на це.\n...Всі водяні глибини знову снять, у безгомінні, про краї вітрильні.\nОтож, здається, зовсім непогана історія народжується там -\nСпондеї тиші, котрі простяглися на міру довготи своїх складів!\nІ я, що говорив до вас, нічого не відав рівного за міццю й голизною,\nНіж наша грань, межа, - із нами поруч, простерте навскоси до корабля,\nВелике збуджене вітрило барви мозку, разом із торочками власних рифів.\n...Врочисті дійства й церемоніали, свята потилиці та празники чола!..\nІ ці відлуння, й також безгоміння! І ці новини на шляхах великих, і ці послання по воді припливів, жертвоприносини, о узливання дня!.. Присутність паруса, душа велична й збентежена, вся дивина вітрила, аж там, і найпалкіше об'явління, неначе близькість зашарілих щік...\nІ вітрові пориви!.. Я насправді живу в ущелині якогось бога.\nЩоб мули та бики на берег вийшли,\nВоді складають дар - за борт спускають натертих смолами богів, зі злота литих.\nВода їх славить! Хлюпає на них!\nІ ми чекаємо їх на причалі, в руках - драниці замість смолоскипів; і ми задивлені в зірки у них на чолах, - тут весь убогий люд, простий і строгий, і вбраний у покрови свого блиску.\nСкладають до комор,\nЯк мертві хвилі, великі і м'які листи металу: вони, тремтливі, ще проллють на землю весь небосхил, уловлений у рури.\nЩоб не осліпнути, ховайся в затінь.\nІ місто жовте від злоби та люті. То Сонце вергає на гавані й затони затяту суперечку громовиць. Чан, повен смаженини, протікає в кінці вибоїстої вулиці, а другий,\nКруглястий, звик до пороху могил.\n(Адже це кладовище, там, високо, на схилі з пористої пемзи, володарне... Поточене комірками могил, поросле купами дерев, що вельми скидаються на спини казуарів.)\nУ нас тривкий, немов каміння, клір.\nГен табір Зварників: я бачу блиск вогнів.\n- Ті, що загинули в день катастрофи, - неначе оббіловані тварини,\nЛежать у цинкових гробах; несуть їх Владці, що вийшли з Магістрату: перед ними - широка вулиця із зеленню води (о прапори, Гофровані, мов гусінь, і все дитинство в чорному вбранні, розгойдане разом зі злотом китиць!) -\nНа мить їх штабелями покладають на критому майдані - площі Ринку:\nІ там стоїть,\nІ вбраний у запашний старий мішок з-під рису,\nНеґр, у якого завитки волосся - неначе чорна вовна барана, - враз виростає, схожий на пророка, готовий голосно сурмити в мушлю; тим часом небо, хмарами повите, на вечір знов\nСміється голова рибини в лапах\nУ здохлого кота, який вже здувся (і це зелений колір чи бузковий?) - шерсть кольору луски, клейка й убога,\nНеначе жмут волосся, що його посмоктує постаріле дівчисько, і руки в нього білі від прокази.\nРожева сука важко тягне вим'я у злидаря під носом. І крамарка цукерки продає\nДокучних ос, чий безупинний літ - немов укуси дня на спині моря. І дивиться хлопчак, -\nІ це так гарно,\nЩо він не може пальчики стулити... Та випитий кокосовий горіх, який жбурнули геть, достоту схожий на голову, сліпу, котра волає, відтята від рамен, -\nОдводить од шпіґату\nВелику розкіш пурпурових вод з тонкою плівкою олії й сечі, й там мило твориться, неначе з павутиння.\nНа камені, підводнім халцедоні, дівчатко, вбране, мов лідійський цар.\nМовчазно точаться рослинні соки, впадаючи в скупі судини листя.\nОсь небо жовте, кольору соломи, - туди жбурляй щосили смолоскип!\nТа я подався геть, і то найшвидше;\nО, де ви, друзі, хто розкаже, де ви?.. Невже і вам не бачити цього?.. Хрустливих гаваней, чудовних вод з пливкої міді, там, де полудень палкий, потрощувач кимвалів, роздирає вогненний жар своєї свердловини...\nО час, коли в розпечених містах, у глибині таких в'язких подвір'їв, під Глянцевими лозами вода тече до замкнених своїх водоймищ, і збурюють прозірчасту гладінь\nЗелені ружі полудня... І гола вода - неначе серцевина мріянь, і там Замріяний опочиває, і золотом очей своїх по стелі він походжає - зором войовничим...\nІ хлопчик, повертаючись зі школи Святих Отців, з повагою ступає вздовж Мурів, також сповнених поваги, що пахнуть теплим хлібом, і нараз за поворотом вулиці вбачає\nПустельне море з рокотанням, дужчим від галасу бучних рибальських торжищ. Барила цукру сиплються в Портах на брук із маркезиту-колчедану, весь помальований кругами нафти,\nІ неґри, носії важезних туш, ступивши на фаянс М'ясних Крамниць, стають навколішки й скидають з себе тягар кісток та надміру зусиль,\nІ серед круглого майдану, бронзи Ринку, високої і грізної оселі, чий спів відлунює в залізнім листі, де під великим дахом висить риба, - там чисто виголений чоловік у вижовклій бавовняній одежі нараз вигукує: «я Господь Бог!», а інші кажуть: «це несамовитець!»\nІ ще один, зі схильністю до вбивства, спішить до Водонапірної башти, заховуючи три отруйні кульки: смарагдову, рожеву та індиго.\nТа я подався геть, і то найшвидше.\nМоя любов, дитинство! Я так само любив і вечір: час на люди вийти.\nЗаходять няньки в пелюстинах суконь... І ми, з-під глянцевих блискучих тасьм, дивилися, до жалюзі припавши,\nЯк то, гладесенькі, аж наче голі, вони стягають кінчиками пальців вологі кільця власного вбрання.\nНевдовзі вийдуть наші матері, пропахлі зіллями-Мадам-Лалі... І шиї в них чудовної краси. Іди вперед, кажи: «Моя матуся вродливіша від інших!» Я вчуваю\nТріск накрохмаленого полотна,\nЙ від нього - лагідні громи в покоях... Також Будинок! Чи таки ж Будинок?.. О так, із нього вже виходять люди!\nПозаздрив би й старий моїм тріскачкам Та пальцям, ладним стукати не гірше, аніж сухий горох витких ліан: байдуже, ґіландини чи мукуни.\nТі, що постарілись у цьому краї, фотелі витягають на подвір'я й п'ють пунш, подібний кольором до гною.\n...Ті, що постарілись у цьому краї, прокинулись раніше від усіх,\nІ вже віконниці повідчиняли, і дивляться на небо, а відтак на море, що відмінює свій колір,\nТоді й на острови, - й передрікають: «День буде гарний, бач, яке світання».\nІ це вже ранок! Зайнялась шалено вся жерсть дахів, і рейд тривоги повен, і небосхил проймається завзяттям, і в круг чування входить Оповідач!\nМіж островами море вмить стає рожевим од жаги: це любострастя і підозріле, й не беззастережне, його здобуто невеликим коштом, лише за кілька мідяних браслетів!\nВже дітлахи біжать на узбережжя! І скачуть огирі на узбережжя!.. Мільйон дітей, і довгі їхні вії - неначе зонтики рослинні... І плавець\nВідчув: у прохолодній течії одна його нога, а друга в теплій; ґомфрени, й пагони китайської кропиви,\nІ акаліф з зеленими квітками, й жмути пілеї, наче борода, яка звисає з мурів стародавніх, -\nУсе яріє буйно на покрівлях, все шаленіє над краями ринв,\nБо найсвіжіший вітер року щойно повстав з водоймищ синіх островів,\nІ, бурхаючи аж до нас в оселі, аж до пласких коралових атолів, він лине до старого й проникає\nКрізь полотно сорочки, у зарослу западину його грудей.\nІ день почато знову, і цей світ\nЩе юний, здатний раптом розсміятись...\nТоді здіймається по сходах запах кави.\n«Я вас ненавидіти перестану, як перестанете зачісувать мене».\nДитина страх як хоче, щоб її зачісували на порозі.\n«Не смикайте ж так сильно за волосся. Не смійте доторкатися до мене. Зачісування ваше ненависне».\nТим часом мудрість дня дістала обрис якогось щонайкращого з дерев,\nІ дерево, гінке, що так раптово Згубило жменю перелітних птахів, Серед небесних бухт скидає зелень, - таку, що зеленішими бувають хіба що, може, водяні клопи.\n«Не смикайте ж так сильно за волосся...»\nТепер лишіть мене, я сам рушаю.\nЯ йду, бо маю дуже пильну справу: комаха жде, пора їй дати їсти. Для мене радість -\nЦе велике око, воно фасетчасте, кутасте, незвичайне, й скидається на шишку кипариса.\nТакож я маю спілку із камінням, прошитим плетивами синіх жилок; і ви лишаєте мене, аби сидів я,\nВідчувши приязне тепло своїх колін.


Блог шаленої мамці: Мар'янин перший сплав, або мама-божевільна )\nЗ Мар'яною все не так. Чи то я стала старша, чи то щось інше, але я уже не зриваюсь, так як раніше. Від більшості поїздок відмовляюсь. Та яке там від більшості, майже від усіх. Але тут все ж таки вирішили поїхати.\nНа сплаві я була, напевно, один раз - років 5 тому. Але все ж таки була, тому приблизно уявляла, як все буде. Хоча все було і не зовсім так, як я чекала.\nЯ думала, що ми Мар'яну посадимо посередині в катамаран, вона буде собі сидіти там, гратись іграшками, а ми будемо гребсти. Потім станемо десь на обід, пообідаємо і вона засне там собі посередині, поки ми будемо допливати до пункту призначення. Наївна, да?\nПоки чоловіки надували і збирали катамарани, я нагодувала Мар'яну супчиком, який взяла з собою. Зпакувала три! рюкзаки, які планувала взяти з собою на воду: один із зміною одягу для найменшої, другий із їжею на обід, третій з іграшками.\nКоли наше Дитя побачило, на чому ми маємо плисти, вона сказала, що хоче додому. Але уже було пізно щось змінювати і мама сподівалась, що дитині все ж сподобається сплав.\nЯк тільки всі всілись на катамаран - Мар'яну посадили посередині. І тут же вона почала голосно плакати - бо в середину набралась вода! (очевидно, від великої ваги усього, що туди поскладали). Довелося її посадити на сам банан, на руки до Насті, за мною і перед інструктором. Отже, початок був феєричний.\nПоки ми чекали кумів, які грузились, і наступні катамарани, Мар'яна трішки заспокоїлась, але про спокійне сидіння з іграшками посередині можна було забути.\nНу і далі усе було зовсім не так, як наділялись.\nЧерез якийсь час нашого сплаву, у нас обірвалось одне кріплення на катамарані, на сусідньому теж щось розв'язалось. Тому довелось зробити незаплановану зупинку посеред річки, закріпившись на великому камінні. Поки чоловіки проводили "ремонтні роботи" - ми рятували із мокрих рюкзаків залишки їжі. Хліб увесь замок, а от ковбаска і крекери були у вакуумній упаковці, що їх і врятувало. Тому, перекусивши нашвидкуруч, попливли далі.\nОтже, привалу на обід уже не було. А я планувала там нагодувати Мар'яну супчиком, покласти спатоньки, поки усі будуть обідати... Ха-Ха-ха )))\nПерших декілька годин, коли були пороги, Мар'яна починала плакати, але потім тільки міцніше трималась за Настю. Як я не сподівалась, але спати на банані чомусь їй не хотілось. Зате постійно хотіла мочити ніжки і просила поділитись веслом.\nВ кінці-кінців, коли ми зупинились на плесі зачекати тих, хто відстав, наше маленьке Дитинча здалось і заснуло на банані, поклавши голову Насті на ногу. Довелось віддавати Насті весло, а самій брати Мар'яну на ручки. Малеча навіть не прокинулась під час цих замін. Зате, за перших же пів години роботи веслом, Настя зламала два нігті і віддала весло Іванці. Ну а мама уже тримала Мар'яну. Хоч це і був уже майже кінець шляху по воді, але все ж таки поспати наше маленьке змогло десь з годинку.\nНе дивлячись на те, що плисти все ж таки було захопливо, але усі зраділи, коли наш маршрут закінчився і ми вийшли на берег. За час сплаву суп скис, усі речі намокли і все, що було сухе із їжі, з'лось. Мар'яна питала, чи ми уже їдемо додому, і сказала, що плисти більше не хоче. Поки розбирали катамарани, діти попід'їдали усе, що в кого там залишилось. І варені яйця були такі добрі, як ніколи в житті, і сир без нічого - то найкращий бутерброд, і крекери - то самі смачні солодощі ))) Але головне, що трішки втамували голод.\nПотім ми розставляли палатки і варили на вогнищі картопельку, уху, смажили шашлик і співали пісні. Першим ділом, звичайно, мама зварила Мар'яні дві картоплинки (до речі, зварились вони за 20 хвилин), переодягла в сухий одяг, який їхав в сумці по суші, тому залишився сухий, і впевнившись, що дитина наїджена і їй сухо та комфортно - відпустила гратись іграшками.\nСпали ми в палатках, в спальних мішках на надувних матрацах. І хоч до пів ночі дорослі святкували День Народження, гарлапанили пісні і сміялись як в останнє - дитина спала навіть не повертаючись на бік. Ото вже насплавлялась )))\nЗранку, першим ділом, тато спитав Донечку, чи попливе вона знову на човнику (малось на увазі, на катамарані)? Вона сказала - ні, я більше не хочу. Я залишусь вдома, буду гратись з Настею. - До сьогодні дитина свою думку не змінила ))) Зате уже з відпочинку з палатками вона їхати додому не хотіла, все питала, чи ми ще тут залишимось.\nЗагалом, це був дуже крутий досвід, хоч і все пройшло не так, як уявлялось. А воно завжди так. Спочатку Мар'яна плакала, але згодом мочила ніжки, вигрібала водичку відерцем і їла сосиски з крекерами. Змогла навіть заснути на катамарані.\n- Знову плисти можна, але варто усю їжу брати на плечі та у вакуумні пакети\n- Не варто сподіватись, що дитина буде сидіти посередині, як правило, туди набирається вода\n- Питної води потрібно брати пляшку на кожного\n- Засне дитина лише від утоми і на руках, покласти спати "як вдома" не вийде (може, це лише я на таке сподівалась)\n- Усім обов'язкові рятувальні жилети. Мар'яні ми брали окремо, спеціально для неї в Метро.\nА взагалі то, це було круто!\nДякуємо Кумові, що запросив нас на такий Шалений День Народження!!!\nОпубліковано Мілько-Бутовська Людмила о 01:28