Нацвідбір на Євробачення 2019 - хто такі гурт ЦеШо | РБК-Україна Новини\nНацвідбір на Євробачення 2019: "ЦеШо" - прогресивні експериментатори нового формату\nПонеділок 28 січня 2019 07:30\nВони звикли поєднувати на сцені не тільки живу музику та вокал, але і робити із своїх виступів незабутній перфоманс\nВідео: ЦеШо / TseSho "Hate"/ Youtube\nНеординарні "ЦеШо" - це музично-театральний гурт, соціальний рейв-бенд, який не тільки створює "іншу музику", але і влаштовує яскравий перфоманс на сцені.\nКолектив був заснований у 2017 році і складається з п'яти артистів, які мають професійну акторську освіту та закінчили Київський театральний університет ім. Карпенка-Карого: Ігор Митальников, Маруся Іонова, Марічка Штирбулова, Надія Голубцова і Катерина Петрашова. Вони не просто виступають, але і акомпанують собі на віолончелі, мелодиці, контрабасі, акордеоні, ксилофоні, перкусії та саксофоні.\nВарто відзначити, що музиканти грають на сцені власного незалежного молодого експериментального "Театру-Пральні" і театрального проекту "Дах", а їх режисер і ідейний натхненник - його керівник та засновник Владислав Троїцький, який відкрив світу прогресивні молоді українські колективи, такі як "ДахаБраха", Dakh Daughters, а також є президентом популярного фестивалю ГогольFest\nФото: ЦеШо (facebook.com/teatrpralnia)\nТворчість "ЦеШо" відображає всі проблеми, що існують у сучасному суспільстві, тому не дивно, що конкурсна композиція бенду під назвою Hate зачіпає теми несприйняття та ненависті, які панують в сучасному світі, адже повсюдне невдоволення життям можна легко побачити навіть у соцмережі. За словами музикантів, трек вийшов провокаційним і влучним, тому має знайти відгук у слухачів, адже це животрепетне питання знайоме кожному.\nАртисти зізнаються, що рішення взяти участь у Нацвідборі було спонтанним, бо вони хочуть поділитися своїми думками і бути почутими, зробивши власне мистецтво корисним для суспільства. Їх не лякає поняття "не формат", адже в сучасному світі давно стерті грані і він схиляє до експериментів і дає можливості реалізувати щось нове і неординарне.\nЗ музикантами завжди на сцені їх особисті талісмани і зменшені копії: п'ять ляльок, одягнених, як вони. Тому у своєму номері вони мають намір, крім усього іншого, використовувати цю "фішку". В інтерв'ю сайту СТБ артисти зазначили, що вперше будуть виступати під "мінус".\n"Ми вперше будемо грати під мінус і співати тільки наживо. У своїх виступах ми використовуємо ляльок. Ідея ця належить Владу Троїцькому, нашому режисеру. Швидше за все, в номері на Національному відборі ми теж будемо їх використовувати. В групі п'ять чоловік і п'ять ляльок, вони - наші міні-копії, символи наступних поколінь, нас маленьких, тих, хто ми всередині. Крім того, у нас є художники, які працюють з віжуалом", - відкрили завісу таємниці артисти.\nНезважаючи на молодий "вік", "ЦеШо" встиг прийняти участь у багатьох знакових заходах: ГогольFest, Atlas Weekend, кінофестиваль "Молодість" та міжнародний театральний фестиваль Mitem в Угорщині.\nНещодавно музиканти повернулися з туру по Європі і США, де їх відмінно зустрів слухач і глядач, і вони сподіваються, що в Україні на Нацвідборі їх чекає не менш теплий прийом.\nРаніше стало відомо про "зліт" позицій України у букмекерських рейтингах, опублікованих на сайті Євробачення 2019.


Аніматор Барбі на дитячий День народження в Києві | Діти в місті Київ\nАніматор Барбі на дитячий День народження в Києві\nКожна дівчинка з раннього дитинства хотіла б побувати в ролі принцеси або в ролі її улюбленої ляльки Барбі.\nДень народження - це таке свято, коли мрії здійснюються, а допоможе вам у цьому Квестманія!\nДень народження в стилі Барбі - найчудовіший варіант свята для будь-якої дівчинки. Саме в образі свого кумира дитина зможе зануритися в світ казок і чаклунства, відчує себе справжньою принцесою. Адже кожна маленька красуня мріє приміряти на себе шикарний гардероб її улюбленої ляльки з яскравим вбранням і аксесуарами, відвідати салон краси своєї улюблениці, навчитися майстерності макіяжу, взяти участь в конкурсі краси і просто від душі повеселитися.\nНа дні народженні в стилі Барбі кожен з гостей зануриться в чудову атмосферу чарівництва і рожевих принад, зможе блиснути своїми талантами, випробувати себе в ролі дизайнера зі справжнім святковим дефіле і звичайно ж, гарантовано отримати набір для справжньої леді. А яке ж свято без яскравого і барвистого аквагриму? Професійний візажист робить справжні перетворення дітей в улюблених героїв.\nЯкщо ви не знаєте, чим здивувати вашу юну принцесу в день народження - приходьте до нас! Море позитивних емоцій, веселі усмішки, запальна атмосфера все це гарантовано! Маленьким гостям дуже сподобається і запам'ятається не звичайне свято надовго!\nТакож, щоб зробити свято ще яскравішим, ви можете замовити неймовірні шоу від компанії Квестманія!


Алкеран - инструкция по применению, цены, состав, противопоказания и побочные эффекты - Июль 2020 | Aptekin.com\nАлкеран инструкция, показания, состав, побочные эффекты, цены в аптеках\nМелфалан помірно зв’язується з білками плазми крові, у межах від 69 до 78 %. Зв’язування з білками крові має лінійний характер у межах плазмових концентрацій препарату при застосуванні стандартних доз лікування, у разі високодозової терапії рівень зв’язування з білками стає залежним від концентрації. Головним білком зв’язування є сироватковий альбумін, що становить близько 55–60 % загальної кількості, 20 % препарату зв’язується з α1‑ацидоглюкопротеїном. Додатково за даними досліджень було виявлено наявність необоротного компонента, пов’язаного з реакцією алкілування з білками плазми.\nПісля проведення двохвилинної інфузії у дозі від 5 до 23 мг/м2 поверхні тіла (приблизно від 0,1 до 0,6 мг/кг маси тіла) 10 пацієнтам з раком яєчників або множинною мієломою середній об’єм розподілу у рівноважному стані та центральному компартменті становив 29,1 ± 13,6 літрів і 12,2 ± 6,5 літрів відповідно.\nУ 28 пацієнтів з різними злоякісними новоутвореннями, які отримували дози від 70 до 200 мг/м2 поверхні тіла шляхом 2−20-хвилинної інфузії, середні об’єми розподілу у рівноважному стані та центральному компартменті становили 40,2 ± 18,3 літрів і 18,2 ± 11,7 літрів відповідно.\nПісля проведення гіпертермічної (39 °С) перфузії нижньої кінцівки мелфаланом у дозі 1,75 мг/кг маси тіла 11 пацієнтам зі злоякісною меланомою на пізній стадії середні об’єми розподілу у рівноважному стані та центральному компартменті становили 2,87 ± 0,8 літрів та 1,01 ± 0,28 літрів відповідно.\nЗа даними досліджень in vivo та in vitro головним механізмом напіввиведення препарату з організму людини, більш ймовірно, є спонтанна деградація препарату, а не ферментативний метаболізм.\nУ 8 пацієнтів, які отримали разову болюсну дозу від 0,5 до 0,6 мг/кг маси тіла, композитний початковий та кінцевий періоди напіввиведення становили 7,7 ± 3,3 хв і 108 ± 20,8 хв відповідно. Після застосування розчину мелфалану у плазмі пацієнтів були виявлені моногідроксимелфалан та дигідроксимелфалан, пікові рівні яких були досягнуті приблизно через 60 і 100 хвилин відповідно. Подібний період напіввиведення (126 ± 6 хвилин) спостерігали при додаванні мелфалану до сироватки пацієнтів in vitro (37 °C), що вказує на те, що головним механізмом напіввиведення препарату з організму людини, більш ймовірно, є спонтанний розпад, а не ферментативний метаболізм.\n– локалізованої малігнізованої меланоми кінцівок, локалізованої саркоми м’яких тканин кінцівок.\n– множинної мієломи (у середніх або високих терапевтичних дозах);\n– пізніх стадій карциноми яєчників;\n– ІV стадії нейробластоми.\nРекомендації з безпечного застосування ін’єкцій Алкеранутм. Ін’єкції Алкеранутм повинен готувати медичний персонал, що добре знає властивості препарату та вимоги безпеки, або під ретельним наглядом таких спеціалістів.\nПриготування ін’єкційного розчину Алкерантм. Розчин Алкеранутм потрібно готувати при кімнатній температурі шляхом розчинення ліофілізованого порошку у розчиннику, що додається.\nПри призначенні високих доз застосовують разово внутрішньовенно 100–240 мг/м2 поверхні тіла (приблизно 2,5–6 мг/кг маси тіла), але дози, що перевищують 140 мг/м2 поверхні тіла, застосовують з одночасною трансплантацією аутологічного кісткового мозку. У разі ниркової недостатності дози зменшують на 50 % (див. підрозділ «Ниркова недостатність»). З огляду на тяжку мієлосупресію, яку спричиняють високі дози ін’єкційного розчину Алкерантм, лікування повинно проводитись лише в спеціалізованих центрах з відповідним обладнанням і тільки досвідченими клініцистами (див. розділ «Особливості застосування»).\nПри монотерапії внутрішньовенна доза препарату становить 1 мг/кг маси тіла (приблизно 40 мг/м2 поверхні тіла) з інтервалом 4 тижні.\nПри комбінованому застосуванні препарату з іншими цитостатиками внутрішньовенна доза становить від 0,3 до 0,4 мг/кг маси тіла (12–16 мг/м2 поверхні тіла) з інтервалом від 4 до\nГіпертермічні регіонарні перфузії Алкеранутм застосовують при лікуванні всіх стадій локалізованої саркоми м’яких тканин, зазвичай у поєднанні з хірургічними методами лікування. Алкерантм часто призначають у поєднанні з актиноміцином D\n30−50 мл/хв), лікування яких проводиться високими дозами Алкеранутм без аутотрансплантації стовбурових клітин, початкову дозу слід зменшувати на 50 %.\nНовоутворення доброякісні, злоякісні та неуточнені (в тому числі кісти та поліпи): частота невідома – вторинний гострий мієлоїдний лейкоз і мієлодиспластичний синдром (див. розділ «Особливості застосування»).\nКров та лімфатична система: дуже часто — пригнічення кісткового мозку, що призводить до лейкопенії, тромбоцитопенії, нейтропенії (підвищена частота гематологічної токсичності, зокрема нейтропенія та тромбоцитопенія, спостерігалася у пацієнтів літнього віку з вперше діагностованою множинною мієломою, які отримували мелфалан у комбінації з леналідомідом і преднізоном чи талідомідом і преднізоном або дексаметазоном (див. розділ «Особливості застосування») та анемії; рідко — гемолітична анемія.\nІмунна система: рідко — реакції гіперчутливості (див. порушення з боку шкіри та підшкірної тканини). Реакції гіперчутливості на Алкерантм, включаючи анафілактичний шок, кропив’янку, набряк, шкірні висипання, свербіж, не є частими і виникають лише після початкової або наступної дози, головним чином при внутрішньовенному введенні. Були поодинокі повідомлення про зупинку серця у зв’язку з подібними алергічними реакціями.\nДихальна система, органи грудної клітки та середостіння: рідко — інтерстиціальний пневмоніт і фіброз легенів (включаючи летальні випадки).\nШлунково-кишковий тракт: дуже часто — нудота, блювання та діарея, стоматит при застосуванні високих доз; рідко — стоматит при застосуванні звичайних доз.\nГепатобіліарна система: рідко — розлади з боку печінки від відхилень у лабораторних показниках функції печінки до клінічних проявів, таких як гепатит та жовтяниця. Венооклюзивні захворювання при застосуванні високих доз.\nШкіра та підшкірні тканини: дуже часто — алопеція при застосуванні високих доз; часто — алопеція при застосуванні звичайних доз; рідко — макулопапульозний висип та свербіж (див. порушення з боку імунної системи).\nСкелетно-м’язова система та сполучні тканини: тільки після регіональної перфузії кінцівок: дуже часто — м’язова атрофія, м’язовий фіброз, міалгія, підвищення рівня креатинфосфокінази крові; часто — синдром міжфасційного простору; частота невідома — м’язовий некроз, рабдоміоліз.\nНирки та сечовидільна система: часто — тимчасове значне підвищення рівня сечовини в крові на початку терапії Алкераномтм у хворих на мієлому, які мають ураження нирок.\nЗагальні розлади: дуже часто — суб’єктивне та скороминуче відчуття тепла та/або парестезія в місці введення, лихоманка.\nСтрада Провінсіаль Асолана № 90 (локСАН ПОЛО) 43056 Торріле (ПР), Італія.


11.1. Організація подорожі - Бібліотека BukLib.net\nГоловна Туризм Краєзнавство і туризм 11. МЕТОДИКА ОРГАНІЗАЦІЇ ТА ПРОВЕДЕННЯ ТУРИСТСЬКИХ ПОХОДІВ (ПОДОРОЖЕЙ) ШКОЛЯРІВ 11.1. Організація подорожі\n11.1. Організація подорожі\nМета і завдання. Залежно від змісту і напрямів роботи краєзнавчого товариства чи гуртка перед учасниками майбутньої подорожі ставиться певна мета. Вона передбачає ознайомлення на місці з районом подорожі, пошуково-дослідницькі роботи, забезпечення фізичного розвитку, спортивного вдосконалення, здорового відпочинку школярів тощо. Виходячи з поставленої мети, визначають конкретні завдання. Вони можуть бути різними, залежно від віку та фізичної підготовки учасників туристської подорожі, її складності тривалості, від фінансових можливостей, забезпеченості належним спорядженням та високоякісними продуктами харчування, а також інших умов.\nНі в якому разі головною метою туристської подорожі не може бути розважальна. Важливою умовою будь-якої подорожі є дослідження рідного краю чогось іншого району, виконання суспільне корисної роботи.\nТуристська подорож, як правило, передбачає не одне завдання. Проте головне з них — це виконання прикладних пошуково-дослідницьких робіт. Учасники подорожі нерідко виконують завдання різних державних організацій, установ, місцевих Рад народних депутатів, науково-дослідних інститутів, вищих навчальних закладів тощо. Керівник та учасники подорожі повинні добре знати, яку пошуково-дослідницьку і суспільно корисну роботу можна виконувати під час мандрівки. Всі мають усвідомити, що кожна туристська подорож — це поглиблене пізнання Батьківщини.\nМандруючи своєю країною, учні ознайомлюються з її героїчною історією, унікальною природою, творчою працею людей, важливими проблемами і досягненнями господарства.\nВибір і вивчення району подорожі. У підготовчий період вибирають і вивчають район майбутньої подорожі. При цьому її керівники повинні знати, що забороняються далекі подорожі, якщо учні не ходили у туристські походи по своєму краю. Лише з нагромадженням туристського досвіду можна планувати багатоденні подорожі за межі області. Крім того, для здійснення далекої подорожі всі її учасники повинні виконати норматив «Турист».\nТаким чином, розпочинати подорожі найкраще у своєму районі чи області. Перші місцеві походи не потребують тривалого часу на під'їзди, великих витрат на переїзди і туристське спорядження. А після походів по рідному краю можна вибирати для подорожей інші райони країни. Перевага надається тому, який має найбільший пізнавальний інтерес. Разом з тим слід враховувати його віддаленість від своєї місцевості, наявність зручних шляхів, час перебування, транспортні та інші витрати.\nВибраний район майбутньої подорожі детально вивчають за допомогою науково-популярної літератури, довідників, путівників, періодичних видань, метеорологічних спостережень, лоцій річок та озер, картографічних матеріалів тощо. Корисними порадниками можуть бути журнал «Мир путешествий», а також письмові звіти туристських груп про подорожі в цьому районі. У таких звітах можна почерпнути довідкові відомості про подорож, її організацію та район, його туристські можливості, екскурсійні об'єкти; знайти технічний опис маршруту, графік руху, поради щодо подолання природних перешкод, транспортне сполучення, кошторис, списки групового та особистого спорядження, перелік продуктів харчування, склад ремонтного набору та похідної аптечки; підсумки подорожі, висновки та вказівки.\nРайон подорожі рекомендуємо вивчати всім складом її учасників. Колективне вивчення згуртовує групу, поглиблює процес засвоєння необхідного матеріалу, потрібного для кращого сприймання та пізнання побаченого. На основі опрацьованого матеріалу складають географічний опис району майбутньої подорожі, до якого включають дані про природні умови, передусім про рельєф місцевості, перепади температури у місцях, де пролягає маршрут походу, про кількість опадів, найбільш імовірну погоду на всі дні продовження маршруту, місцезнаходження екскурсійних об'єктів.\nПлануючи подорож, керівник встановлює прямі контакти з місцевими установами та організаціями, повідомляє письмово про намічені строки подорожі, робить запит про надання відомостей, які допоможуть до неї підготуватися (про тип і стан шляхів сполучення та засобів зв'язку, можливість придбання на місці спорядження і продуктів харчування та ціни на них тощо). З'ясовує також питання про проведення під час подорожі суспільно корисної роботи, організовує переписку з учителями та учнями шкіл, краєзнавцями, старожилами, лісниками, мисливцями. Попереднє детальне вивчення району подорожі потрібне для розробки маршруту туристського походу, так для гарантування його безпеки.\nРозробка маршруту походу. Після детального вчення району майбутньої подорожі вибирають і розробляють маршрут, визначаючи насамперед його часткову та кінцеву точки, а також основні через які він проходитиме. Обираючи маршрут, керуються метою та завданнями подорожі. При цьому слід пам'ятати про тривалість походу, фінансові можливості туристську підготовку та засоби пересування. Основною вимогою до вибору туристського маршруту є його пізнавальне значення. Розробляючи маршрут, керівник намічає можливі місця ночівлі, екскурсійні об’єкти для огляду, зустрічі з місцевим населенням ознайомлення з його життям та побутом.\nСкладність маршруту походу повинна відповідати стану фізичної підготовленості учасників і набутому ними досвіду. Саме від цього залежить категорія складності походу. Якщо його учасники мають досвід проходження простих маршрутів, то плануються складніші. Виходячи з цього збільшують протяжність маршруту, передбачають додаткові природні перешкоди. При подоланні гірських перевалів, перешкод на пересіченій місцевості, лісових і заболочених ділянок туристи повинні розраховувати насамперед на власні сили, досвід та уміння. Однак навіть при задовільній фізичній підготовці учасників походу не варто захоплюватися складними маршрутами, особливо по безлюдній місцевості. Це ускладнить подорож, обмежить можливості детального ознайомлення з наміченими для огляду цікавими об'єктами, порушить календарні строки походу, викличе фізичну перевтому дітей, моральне їх незадоволення, а то й призведе до виникнення надзвичайних ситуацій, які можуть мати негативні наслідки.\nПри плануванні маршруту намічають поступове зростання протяжності та складності природних перешкод. Проходження технічно найскладніших ділянок планується на другу третину походу, оскільки до цього маса рюкзака ще велика та й учасники походу ще не повністю увійшли у робочий ритм переходів. На цій частині маршруту передбачається подолання найважчих ділянок, відвідання найбільшої кількості екскурсійних об'єктів. На 4—5-ту добу планується перша днівка для відпочинку, припасування та лагодження спорядження.\nПлануючи маршрут, треба дотримуватися такої практики, щоб по можливості зменшити навантаження на учасників походу. Для цього заздалегідь намічають пункти, куди можна надіслати поштою або транспортом частину продуктів і де можна поповнити їх каси. Рекомендується також створювати базові табори, з яких проводити радіальні маршрути з мінімальним навантаженням. Окрім основного маршруту подорожі планують полегшений запасний варіант. Він знадобиться тоді, коли неможливо буде йти основним маршрутом через хворобу, одного з учасників походу через несприятливі природно-погодні умови (погіршення погоди, розлив річок, підвищення лавинонебезпечності, пожежа в лісі тощо).\nЗалежно від конкретних умов, специфіки подорожі, підготовленості групи обирають і тактичний варіант маршруту: лінійний (наскрізний); радіальний або лінійно-радіальний; кільцевий. Лінійний маршрут - це такий, у якого початкова та кінцева точки розташовані в протилежних кінцях. Він передбачає проходження значних відстаней, що дає можливість досить повно ознайомитися з районом подорожі. Лінійні маршрути найскладніші, але й найбільш пізнавальні. Тому ними найчастіше користуються у практиці туризму, незважаючи навіть на певні незручності (на таких маршрутах немає можливості створювати базові табори, де можна залишити частину вантажу та поповнити запаси продуктів).\nРадіальний маршрут передбачає кількаденні походи від базового табору, далекі екскурсії або розвідувальні виходи з відхиленням від основного маршруту. Радіальні виходи, як правило, роблять від основного маршруту для огляду цікавих у пізнавальному значенні об'єктів.\nКільцевий варіант характерний тим, що початок і кінець маршруту розташовані в одній точці. Він зручний, бо туристи повертаються в початкову точку походу, де можна заздалегідь замовити квитки на зворотний шлях.\nОдна з обов'язкових вимог до туристського маршруту — наявність зручних під'їздів і підходів. При цьому дотримуються такого правила: час на під'їзди до маршруту та на зворотний шлях, а також транспортні витрати не повинні перевищувати чверті затрат часу та коштів на всю подорож. ;\nПід час розробки майбутнього маршруту орієнтовно визначають категорію його складності, користуючись нормативами, вказаними у Правилах організації самодіяльних туристських подорожей (для школярів від І до III категорії). Складність маршруту насамперед від рівня туристської підготовки учасників і керівників.\nУ походах І категорії складності дозволяється брати участь здоровим дітям віком від 14 років. У походах II категорії допускаються діти віком від 15 років причому група випускається на маршрут, якщо 3/4 її складу брали участь у поході І категорії, а інші виконали норматив «Турист». У туристський похід ІІІ категорії складності мають право виходити діти не молодші 16 років. При цьому склад групи повинен бути таким: 2/3 юних туристів брали участь у поході II категорії складності.\nОсновними чинниками, що характеризують категорію складності туристського маршруту, є загальна його довжина та протяжність ділянок з природними перешкодами. На пішохідних маршрутах це ділянки з дуже пересіченою місцевістю, наявністю буреломів та завалів, стелюхів або чагарників, заболочених земель, осипів, скельних виходів, гірських перевалів, переправ через водні перешкоди тощо. Природними перешкодами для лижних подорожей є: снігова цілина, на якій потрібно прокладати лижню; дуже пересічена місцевість, ліс з густим переліском, бурелом; суворі погодні умови (низька температура, сильні вітри, висока вологість повітря) ; відсутність дров.\nЧинники, що визначають складність гірської подорожі: кількість перевалів і трудність їх подолання, складність і тривалість підходів до них, кількість ночівель вище снігової лінії, середня та максимальна висота маршруту, наявність палива на бівуаках, тривалість перебування на висоті.\nДо природних перешкод у водній подорожі належать швидкість течії річки, наявність перекатів, порогів, бистрин, завалів, волоків тощо. При визначенні складності водного маршруту враховуються також греблі, шлюзи, заплави, розсипний сплав; рух проти течії за допомогою жердин або мотузки; складність підходу до початку водного маршруту; рух по відкритих водних просторах (море, озеро, водосховище) на віддалі, що дорівнюють денному переходу або перевищують його.\nТраса маршруту подорожі повинна проходити через найзручніші природні шляхи (польові дороги, стежки, долини річок, струмки, обладнані переправи через водні перешкоди, гірські перевали), а також населені пункти, бази, метеорологічні станції, гідромости. Проміжні населені пункти та різноманітні бази і станції є опорними пунктами для туристських груп. У них туристи влаштовують ночівлі та днівки, лагодять і припасовують спорядження, поповнюють запаси продуктів телеграфують про проходження маршруту.\nМаршрут наносять на карту району подорожі, причому за картою та описами виявляють всі можливі ділянки з природними перешкодами та підраховують загальний кілометраж. Для кращого дослідження географічної обстановки вздовж маршруту виготовляють «маршрутну стрічку». Відмірюють по обидва боки маршрутної лінії невеликі відрізки завдовжки 10-15 км і переводять їх на кальку або прозорий папір, Стрічку можна виготовляти з кількох частин, але обов'язково на кожній ставити стрілочку, яка б вказувала напрямок «північ — південь». Стрічка розміром приблизно 30X150 см складається гармошкою. На неї можна детально наносити географічні відомості про маршрут.\nВраховуючи наявність природних перешкод, рівень фізичної і технічної підготовленості учасників походу, масу їхніх рюкзаків, темп руху, час для пошукової роботи, розташування населених пунктів і наявність екскурсійних об'єктів, для огляду яких необхідні зупинки, розробляють календарний план походу, графік руху в цілому і денних переходів зокрема. При цьому потрібно залишати резервний час на випадок негоди, непередбаченої природної перешкоди, хвороби когось з учасників походу тощо. Для п'яти-, семиденного походів рекомендується мати в резерві один день, а для двотижневого — два дні.\nСкладаючи графік руху, потрібно керуватись таким правилом: тривалість подорожей для учнів 7— 8 класів не повинна перевищувати 20 днів з добовими переходами 14—16 км, а для учнів 9—10 класів — 30 днів з добовими переходами 17—18 км.\nРозроблений маршрут детально обговорюється на зборах групи та затверджується на педагогічній раді школи у присутності всіх учасників подорожі. Тут учителі історії, біології, літератури та інших предметів можуть давати завдання групі щодо вивчення питань і збирання матеріалів, цінних для школи.\nПісля розробки маршруту складають план подорожі, який відображає головні завдання походу (пізнавальне, спортивне, суспільне корисне). У плані конкретизують краєзнавчу та суспільне корисну роботу на маршруті, перелічують екскурсійні об'єкти для відвідування, подають відомості про маршрут, графік руху подолання природних перешкод тощо.\nФормування групи та розподіл обов'язків. Практика свідчить, що найкраще, коли у групі 12—16 чол. Наявність більшої кількості учасників викликає певні труднощі під час переїздів, ночівель тощо. Важливо, щоб учасники подорожі були приблизно однакові за віком, фізичною та спеціальною підготовкою, витривалістю, психологічно сумісні. Бажано, щоб вони були об'єднані спільними інтересами.\nЗ виховною метою до складу групи можна включити учнів з низькою успішністю та недисциплінованих. Нерідко такі учні, потрапляючи у згуртований дитячий колектив, починають відчувати себе повноцінними його членами і докорінно змінюють свою поведінку та ставлення до навчання, виявляють певні інтереси і здібності. Чимало так званих «важких» учнів поліпшують успішність, стають активними туристами-краєзнавцями та помічниками учителів.\nВажливим моментом в організації подорожі є розподіл обов'язків у групі. При цьому повинні бути враховані туристський досвід, фізичні дані, практичні навички, бажання виконувати ті чи інші доручення.\nКерівника групи призначає та затверджує педагогічна рада. Це один з учителів, ним може бути і один з батьків або представник шефської організації. Керівник відповідає за підготовку і проведення подорожі, формує групу та організовує всіх її членів. Він відповідає за безпеку учасників подорожі та успішне проходження маршруту. Після закінчення подорожі керівник очолює підготовку звіту.\nЗаступником керівника може бути вчитель, лаборант, батько якогось учня, представник шефів, студент-практикант, досвідчений учень тощо.\nЗаступник є головним помічником керівника його розпорядження обов'язкові для всіх учасників подорожі, довше діє відповідно до рішень керівника. У разі відсутності керівника на окремих етапах підготовки до подорожі або у випадку тимчасового поділ групи на маршруті він виконує роль керівника.\nЗавгосп відповідає за харчування групи: закупляє продукти, розподіляє їх по рюкзаках, веде облік продуктів, турбується про їх збереження і поповнення на маршруті, в разі необхідності разом з керівником перерозподіляє продукти в поході.\nВідповідальний за спорядження відає обліком і ремонтом, турбується про збереження спорядження.\nШеф-кухар відповідає за складання меню, приготування їжі та збереження кухонного інвентаря, разом із завгоспом стежить за збереженням, витратою та поповненням продуктів.\nСанінструктор ще до початку подорожі знайомиться із засобами першої допомоги хворому або потерпілому: комплектує, зберігає та поповнює похідну аптечку; видає ліки, стежить за здоров'ям членів групи, виконанням юними туристами санітарно-гігієнічних правил; дбає про санітарний стан бівуаку, а в разі потреби разом з керівником групи або його заступником надає першу медичну допомогу хворому або потерпілому.\nКореспондент веде щоденник подорожі, у який записує події, що відбулися в поході, складає хронометраж ходових днів. Щоденник може доповнюватися записами інших членів групи.\nФотограф відповідає за виготовлення фотографій для звіту, альбомів і стендів.\nКінооператор відповідає за кінознімання та виготовлення кінофільму.\nХудожник проводить замальовки в поході та складає «кроки» маршруту (окомірне знімання траси).\nПолітінформатор забезпечує групу свіжими газетами та організовує їх читання.\nКульторганізатор відповідає за культмасову роботу (вечори туристських пісень біля багаття, концерт художньої самодіяльності для місцевих жителів), проводить культпоходи в кіно та театри, турбується про відвідання музеїв.\nФізорг проводить ранкову зарядку, влаштовує спортивні і туристські ігри й змагання серед учасників подорожі, а також з місцевими жителями.\nКостровий відповідає за своєчасне розпалювання вогнища за будь-яких погодних умов і гасіння його .\nЗ метою кращої організації руху на маршруті призначають направляючого та замикаючого. Це переважно досвідчені учні, добре фізично розвинені та витривалі. Бажано, щоб вони мали певний туристський досвід. Направляючий задає та регулює темп руху, а замикаючий стежить за тим, щоб під час руху групи на маршруті не було відстаючих. В разі потреби замикаючий надає допомогу відстаючим.\nДля проведення пошуково-дослідницької роботи призначають відповідальних за окремі види робіт і спостережень залежно від інтересів, здібностей, нахилів і знань того чи іншого учня: топограф, геолог, метеоролог, гідролог, ґрунтознавець, ботанік, зоолог, ландшафтознавець, історик, етнограф, економіст-географ тощо.\nРозподіляючи обов'язки, керівник повинен враховувати цінну ініціативу юних туристів. Він дає більше персональних завдань і вимагає особистої відповідальності кожного. У невеликих за кількістю групах виконання обов'язків може поєднуватися. Розбивкою бівуаку, заготівлею дров, забезпеченням водою, приготуванням їжі та іншими господарськими роботами займаються по черзі всі учасники подорожі — чергові. Кожний член групи повинен навчитися виконувати ці нескладні господарські справи, сумлінно виконуючи обов'язки. Це знадобиться в житті.\nВ разі потреби в нічний час встановлюються по черзі змінні чергування. Чергові підтримують багаття, охороняють нічний відпочинок товаришів, сушать їхній одяг і взуття, своєчасно готують сніданок і будять групу. Для збереження сил учасників походу і кращого нічного відпочинку можна не організовувати нічних чергувань. Так роблять перед або після важких переходів, якщо цьому сприяють похідні умови (віддаленість бівуаку від населених пунктів, відсутність, небезпечних диких і здичавілих тварин, протипожежна безпека, відсутність загрози стихійних природних явищ тощо).\nСумлінне виконання покладених на учнів обов'язків у поході є відмінною школою трудового і професійного виховання.\nСкладання кошторису. Кошторис подорожі складався ще під час розробки маршруту та формування групи. Він передбачає витрати на харчування, придбання і виготовлення спорядження; переїзди, ночівлі у населених пунктах або на турбазах; поштово-телеграфічні операції; екскурсії, придбання квитків у музеї і театри, кіно; фото-, кіноматеріали; оформлення звіту; резервний фонд (затримка на маршруті, аварійні ситуації). Резервний фонд виділяється в розмірі 10— 15% загальної суми витрат.\nЄ різні шляхи збирання коштів для подорожі. Найбільш ефективний з них — робота школярів у таборах праці та відпочинку, у колгоспах та радгоспах, на промислових підприємствах. Необхідні кошти можна за робити, беручи активну участь у ремонті школи, заготівлі металевого брухту та макулатури, збиранням лікарських рослин, ягід, грибів, насіння дерев тощо.\nЧастину витрат на подорож покривають батьки та профспілкові організації, тих підприємств та організацій, де працюють батьки. Існують також інші шляхи збирання коштів на подорож, виходячи з конкретних обставин.\nГроші зберігаються у керівника подорожі та його заступника. Для обліку і контролю витрат бажано створити фінансову комісію, в яку вводять керівника завгоспа і шеф-кухаря. В кінці походу фінансова комісія звітує перед групою за витрачені кошти.\nОдержання дозволу на подорож. Перед виходом у туристський похід оформляються відповідні маршрутні документи. За місяць до початку походу беруть дозвіл у маршрутно-кваліфікаційної комісії (МКК) обласної дитячої туристично-екскурсійної станції на організацію категорійної подорожі за межі своєї області. Для одержання такого дозволу в МКК подається заявочна книжка, підписана директором школи та завірена печаткою; завірена копія наказу про проведення туристської подорожі, призначення її керівника та його заступника; медичні довідки про стан здоров'я учасників подорожі; кваліфікаційні документи, що підтверджують рівень спортивно-туристської підготовки кожного члена групи.\nУ заявочну книжку вносять такі відомості: план подорожі, список групи та розподіл обов'язків, схема маршруту та його варіанти, матеріальне забезпечення групи (перелік групового та особистого спорядження), раціон харчування, кошторис витрат; вказують заходи, передбачені в разі надзвичайних обставині нещасних випадків, відхилень від маршруту та графік руху; передбачають заходи безпеки при різкому погіршенні погоди, порядок зв'язку.\nУ плані вказують маршрут подорожі (включаючи переїзди від місця проживання і назад); графік руху (дати, ділянки маршруту, кілометраж); способи пересування, екскурсійні об'єкти, які передбачають відвідати; суспільне корисну та пошуково-дослідницьку роботу.\nСписок групи оформлюють за такою формою: прізвище, ім'я та побатькові; вік (дата народження); місце роботи чи навчання, посада (клас); домашня адреса; туристська підготовка (перелік подорожей, здійснених у даному виді туризму кожним з учасників і керівником із зазначенням району та категорії складності); обов'язки в групі.\nНа схемі маршруту вказують місця передбачених ночівель і днівок. Крім основного, наноситься запасний варіант (на випадок, якщо неможливо пройти за основним варіантом). Категорійність маршруту туристського походу обґрунтовується, виходячи з прийнятих у спортивній класифікації норм. До схеми додають короткий опис найскладніших ділянок походу та способи їх проходження.\nЗалежно від виду туризму, пори року, району подорожі та можливостей групи готується спеціальне групове й особисте спорядження, а також ремонтний інвентар. Спорядження повинно бути порівняно легким і мінімальним кількісно. У переліку його вказують масу кожного предмета. Правильно підібране спорядження є важливою умовою успішної подорожі.\nУ переліку продуктів харчування вказують найменування продукту, його масу, в тому числі у середньому на одного учасника в день і всього на групу на весь похід; вказують також продукти, які група бере з собою (перелік і маса), та продукти, які передбачається придбати на маршруті.\nНа схемі вказують перелік предметів похідної аптечки, загальну кількість і масу кожного предмета; наводять кошторис витрат, у тому числі витрати по статтях (на одного учасника і разом на всю групу); вказують контрольні строки і пункти, з яких повідомлятиметься про проходження групою маршруту радіограмами, телеграмами, телефонограмами, листами.\nПісля затвердження маршруту категорійного туристського походу група отримує друкарський бланк маршрутної книжки. Якщо такого бланка немає, його можна видрукувати на машинці. Для некатегорійних сходів видається бланк маршрутного листа. Бланк маршрутної книжки заповнює керівник подорожі або його заступник.\nУ маршрутну книжку заносяться такі відомості: як ударний план подорожі (дні дороги, ділянка маршруту, способи пересування, відстань у кілометрах); список групи (прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, місце роботи чи навчання, клас, домашня адреса); строки проходження маршруту і контрольні пункти, з яких група зобов'язана повідомляти про проходження маршруту; особливі застереження групі від МКК та консультантів; відмітки про проходження контрольних пунктів.\nМаршрутна книжка завіряється підписом директора школи та печаткою. Після цього вона вважається офіційним похідним документом, який дає право на здійснення туристської подорожі.\nЗаповнена і завірена маршрутна книжка реєструється у МКК обласної дитячої туристично-екскурсійної станції.\nПідготовка групи до виходу на маршрут. Ретельна підготовка групи до виходу на маршрут повинна забезпечити проведення змістовного, цікавого і безпечного туристського походу. Для цього сформована туристська група задовго до виходу на маршрут здійснює відповідну підготовку: проводить систематичні фізичні тренування, вдосконалює елементи спортивної і туристської техніки (подолання природних перешкод, робота з картою та компасом, розбивка бівуаку, подання першої допомоги «потерпілому» тощо). Взагалі учитель, готуючи школярів до туристської подорожі, фактично цілий рік проводить з ними тренування. З цією метою регулярно проводяться заняття туристського гуртка. Перед виходом у похід на останньому контрольному зборі керівник особисто перевіряє готовність кожного члена групи до подорожі.\nОснови техніки туризму. Техніка туризму передбачає цілий ряд прийомів, за допомогою яких можна у різних типах місцевості та при різній погоді раціонально й безпечно пересуватися, орієнтуватися, долати природні перешкоди, подавати першу медичну допомогу та влаштовувати привали. Покажемо це на прикладі пішохідного туризму, найбільш популярного серед школярів.\nУ туристському категорійному поході важливе значення має подолання природних перешкод. Під час руху на маршруті техніка ходьби спрямована на вироблення найраціональнішої і найлегшої ходи. При такій ходьбі на рівнинній місцевості ногу ставлять спочатку на п'яту, потім переходять на всю ступню, обидві ступні ставлять паралельно одна одній. Масу тіла з однієї ноги на другу переносять плавно. При сповільненому русі на підйомах ногу ставлять на всю ступню. На спусках, особливо на крутих схилах, йдуть на ледь зігнутих ногах, трохи відкинувши назад корпус. Таке положення тіла зменшує затрату зусиль і полегшує спуск. Підйом на крутий схил долають не в «лоб», а «серпантином», поперемінне то правим, то лівим боком до схилу, поступово набираючи висоту. Під час руху по трав'янистому схилу вздовж нього (траверсування) ступня ноги, розміщеної вище, ставиться на всю підошву поперек схилу, а ступня другої повертається носком на певний кут донизу. По второваній стежці з легким рюкзаком можна спускатися бігом, якщо схил пологий. При цьому ноги майже не згинаються і ставляться якнайдалі вперед, а корпус відхиляється дещо назад. На крутіших ділянках спускаються на напівзігнутих ногах. На спусках треба бути особливо обережним, щоб не розтягнути зв'язки в гомілковостопному суглобі. Це може трапитися внаслідок прискореного спуску, коли під час руху зростає навантаження на ногу приземлення. По кам'янистих схилах і курумах потрібно йти зигзагоподібно, щоб при падінні зрушеного каменя ніхто не потерпів.\nУ густих лісових заростях темп руху знижується. Група рухається строєм у колону по одному. При цьому дотримуються дистанції 1—1,5 м. Обережно просуваючись уперед, передній притримує гілки, щоб вони не завдали травми тому, хто йде позаду. Рух у густому лісі може сповільнюватися внаслідок перегороджений шляху завалами і буреломами. Завал краще обходити з боку окоренка лежачого дерева, а бурелом — обминати.\nПроходячи заболочені ділянки, спочатку розвідують шлях, випробовуючи і промірюючи сумнівні місця жердинами завдовжки 2—3 м. Пересуваються повільно та обережно, користуючись купинами і корінням низькорослих поодиноких дерев і кущів, для того щоб мати порівняно тверду опору при пересуванні.\nУ малонаселених і слабкообжитих районах туристам доводиться нерідко долати водні перешкоди. Переправляючись через річку вбрід, ідуть під кутом проти течії. Для переправи вибирають порівняно мілке поряд з твердим дном. Переправляються бродом у взутті, обережно ступаючи, щоб не потрапити у вимоїни-ями. При швидкій течії річки користуються таким таджицьким способом. Суть його в тому, що одночасно переправляються кілька чоловік, міцно взявшись за плечі і повернувшись до протилежного берега. При цьому сильні йдуть вище за течією. В разі сильної течії організовують страхування, натягуючи по трасі переправи вище за течією мотузкові поручні Для цього використовується капронова (основна) мотузка. На переправах через бурхливі гірські потоки надійне страхування забезпечує зачеплена на карабін-гачок грудна обв'язка, що легко переміщується вздовж поручнів. Грудна обв'язка робиться з капронового шнура 5—б мм завтовшки і близько 4 м завдовжки. Той, хто переправляється останнім, відв'язує закріплений на березі кінець основної мотузки і переходить убрід за допомогою цієї самої мотузки на протилежний берег.\nУ туристських походах важливе значення надається організації бівуаку. Бівуак — це місце відпочинку туристів. Тут вони харчуються, відпочивають, розважаються, сплять і готуються до наступних переходів. Бівуак розбивається у мальовничому, затишному і зручному для організації ночівлі місці, де є порівняно рівний сухий майданчик для встановлення наметів і розпалювання вогнища, джерело питної води і сухе паливо для приготування їжі та розведення нічного багаття. Однією з найважливіших вимог при виборі місця для бівуаку є гарантування безпеки. Отже, тут не повинно бути загрози затоплення, обвалу, каменепаду, лавини, селю тощо. Не рекомендується розбивати бівуаки на краю урвищ берегів річок або озер. Під ударами хвиль стрімкі береги можуть обвалитися разом з наметами. Не варто розбивати бівуаки поблизу низьких і заболочених берегів, улоговин та западин.\nРекомендується розбивати бівуак подалі від шляхів з інтенсивним рухом, населених пунктів, водопоїв худоби.\nОрганізовуючи бівуак, передусім встановлюють намети входом до вогнища. Якщо немає можливості розбити бівуак у закритому від вітру місці, то намети ставлять задньою стінкою до вітру. При встановленні наметів на вологому грунті під днища їх настеляють шар із сухої трави, листя, моху, хвої тощо. Та найкраще розстелити клейонку чи поліетиленову пляжку а на неї постелити пінопластові килимки.\nВогнище розпалюють з підвітряного боку на відстані 6-8 м від наметів, для безпеки обкопуючи його рівчаком.\nДля приготування їжі розкладають багаття типу «курінь» або «криниця». Багаття використовується як для приготування їжі, так і для обігрівання, сушіння одягу та взуття. Розпалюють багаття папером, березовим лубом, сухими дрібними ялиновими гілками і сучками. При негоді, коли дрова зволожені, для розігріву використовують сухий спирт і солярку.\nВідповідальною роботою для юних туристів є знімання бівуаку і приведення в належний порядок його території. Значно менше роботи, коли всі члени групи дотримуються чистоти, виконуючи санітарно-гігієнічні правила. Все горюче сміття спалюється, а негорюче — закопується. Вогнище заливається водою, а місце його обкладається дерном. Все придатне для інших туристів акуратно складається на видному місці (альпенштоки й кілочки для встановлення наметів, дрова, підстилка тощо).\nПісля згортання бівуаку керівник групи або його заступник оглядає і перевіряє його санітарний стан.\nОснови тактики походу. Успішне проведення походу великою мірою залежить від уміння туристів правильно розподіляти час і сили, вибирати найраціональніший темп і порядок руху групи, володіння способами пересування по різній місцевості і прийомами подолання природних перешкод.\nКожний туристський похід; як правило, розпочинається з переїздів до початкового пункту маршруту. Якщо дорога далека і транспортні умови дозволяють, час переїздів використовується для консультацій, перевірки знання учнями маршруту, техніки і тактики походу, підготовленості їх до виконання обов'язків у поході тощо.\nВраховуючи те, що найбільш поширеним серед школярів є пішохідний туризм, розкриємо основи такого походу на прикладі цього виду туризму.\n1. Перед виходом на маршрут для кожного визначається місце в строю. Місце керівника повинно забезпечувати йому зручність управління групою. Керівник може йти зразу за направляючим, час від часу Допомагаючи йому знаходити потрібний напрям руху підказуючи правильні рішення. На складних і небезпечних ділянках маршруту (переправа, осип, болото) керівник особисто перевіряє прохідність їх, залишаючись на найнебезпечніших ділянках і страхуючи юних туристів, поки вся група не вийде на легшу ділянку.\n2. Як правило, фізично слабші йдуть за керівництвом, а найсильніші замикають стрій. Темп руху визначається за фізичними можливостями тих учасників походу, що рухаються за керівником. Якщо хтось відстав з тих чи інших причин, замикаючий колони надає йому допомогу. В разі потреби він установленим сигналом (криком, свистком тощо) дає знати ведучому про необхідність зупинки або зниження швидкості.\n3. На маршруті група рухається переважно колоною по одному. Рух у колоні один за одним є першою ознакою організованості туристів. Такий вид пересування на місцевості виховує почуття колективізму.\n4. Під час руху на маршруті між юними туристами зберігається інтервал приблизно 2 м. Це робиться для того, щоб вчасно побачити на шляху природну перешкоду і швидко зорієнтуватися, для її подолання. При пересуванні у лісі чи серед чагарників інтервал зменшується. Це потрібно робити для того, щоб кожен член групи бачив своїх сусідів, а також для притримання гілок, які можуть поранити того, хто йде позаду. Під час руху на маршруті не допускається, щоб туристи йшли один від одного на відстані, що виходить за межі зорового або голосового зв'язку.\n5. Неабияке значення має естетичний вигляд колони. Якщо туристи йдуть з однаковим інтервалом, спорядження припасоване і вигляд у всіх охайний, це справляє гарне враження і підвищує настрій. Добра екіпіровка групи сприяє організованому рухові на маршруті, полегшуючи подолання природних перешкод.\n6. Швидкість руху туристів на маршруті залежить від їхньої фізичної підготовки, характеру місцевості, наявності природних перешкод, техніки і тактики походу. Так, на рівнинній місцевості з незначною пересіченістю середня швидкість для нормально підготовленої групи 3—4 км/год.\n7. Ритмічність руху є одним з важливих засобів збереження сил туристів і підвищення їхньої працездатності. На рівному шляху ритмічність виявляється У сталій швидкості групи, а в умовах пересіченої місцевості — у сталій кількості кроків за однаковий відрізок часу. З метою збереження ритмічності в роботі організму крок туриста на легких спусках довшає, а на важких ділянках і підйомах — скорочується. При переходах досить пересіченою місцевістю швидкість значно зменшується, частіше робляться зупинки. На крутих підйомах швидкість падає, а на пологих — прискорюється.\nПри цьому швидкість на спусках збільшується до 6—7 км/год, а на підйомах зменшується до 1—2 км/год.\nЗмінювати ритм руху потрібно плавно, поступово набираючи швидкість на початку руху і знижуючи її за кілька хвилин до кінця. Найчастіше за нормальних умов дотримуються такого ритму руху групи: 45 хв ходу і 15 хв відпочинку. Інтервал малих привалів при потребі може скорочуватись до 10 хв. Великий привал з приготуванням їжі і відпочинком протягом 1,5 год робиться через 4 год руху. Після великого полуденного привалу група рухається ще 4 год. Наприкінці денного переходу підшукується місце для розбивки бівуаку. Після 8-годинного переходу група зупиняється на бівуак — привал з ночівлею.\n8. Вибір лінії руху визначається характером рельєфу, рослинності, наявністю стежок і польових доріг. Відкриті легкопрохідні ділянки без стежок і польових доріг необхідно проходити за азимутом. Густі ліси, зарості чагарників, території з дуже пересіченим рельєфом краще переходити стежками, якщо навіть доведеться дещо ухилятися від потрібного напрямку. Якщо маршрут походу проходить через ліс, де немає стежок, то для руху обирають шлях уздовж річок. Особливо зручний такий шлях у болотистій місцевості, де найсухіші грунти простягаються вузькою смугою, уздовж водотоків.\nУ покритому лісами середньогір’ї лінія руху вибирається вздовж похилих гребенів. На них краще орієнтуватись і легше йти, ніж унизу, у похмурих непривітних ущелинах. На відкритих ділянках трав'янистих схилів, гірських луках, осипах для руху вибирають опуклі форми рельєфу. Тут практично відсутня небезпека каменепадів, зсувів і відкриваються найбільш мальовничі краєвиди.\n9. Твердим правилом похідного життя є суворе дотримання режиму та графіку руху групи. Для цього розробляється орієнтовний розпорядок дня, який повинен виконуватись усіма без винятку членами групи.\n10. З метою реалізації на практиці педагогічного принципу самоврядування та самообслуговування у дитячому колективі кожний юний турист веде групу на певних ділянках маршруту і в окремі дні виконує функції керівника групи або його заступника. При цьому практикується сумісництво і заміна у виконанні обов'язків у групі.\nВедення польового щоденника. Для кращої організації пошуково-дослідницької роботи, підвищення її престижності та ефективності юні туристи-краєзнавці повинні вміти вести польовий щоденник, який вважається основним робочим документом походу. Він повинен перш за все характеризувати виконання завдань пошуково-дослідницької роботи, поставлених перед групою дирекцією школи, обласною дитячою туристично-екскурсійною станцією та іншими організаціями.\nЩоденник — це літопис походу. Тому всі записи в ньому повинні бути чіткими, лаконічними, образними і разом з тим повними.\nФорма запису в польовому щоденнику залежить від специфіки виду спостережень. Проте у всіх випадках бажано, щоб у ньому було відображено хронометраж ходових днів.\nНавичок ведення щоденника природи учні набувають ще у молодших класах школи. При вивченні географії ці навички зміцнюються і розширюються. На екскурсіях і в тренувальних походах школярі набувають навичок ведення польового щоденника. У багатоденних туристських походах по рідному краю ці навички вдосконалюються.\nКерівник походу повинен навчити школярів спостерігати і досліджувати життя, заглиблюватись у його суть, добре розуміти його проблеми, вміти усно і письмово висловити своє ставлення до всього побаченого і відчутого, робити власні висновки, грамотно, точно і образно описувати події і проблеми життя, свої спостереження. Під час зустрічі з цікавими людьми — вміти вести бесіду і швидко записувати цікаві відомості Пізніше чернетки обробляють, а їхні матеріали використовують для складання звіту. При цьому зберігається стиль розповіді певної людини.\nЗаписуючи в щоденник розповіді, треба вказувати не тільки прізвище, ім'я та по батькові, а й домашню адресу людини, зі слів якої записано розповідь. Записується лише те, що за змістом стосується теми дослідження.\nВ описах, вміщених у щоденнику, поєднуються необхідних пропорціях пізнавальна та побутова тематика походу. Образно і яскраво описуються цікаві епізоди дохідного життя, власні роздуми про побачене, почуте.\nФормат і обсяг польового щоденника довільні. Однак, як правило, використовується зручний загальний зошит у твердій обкладинці, який необхідно зберігати у водонепроникному чохлі (поліетиленовому пакеті). Записи бажано вести простим олівцем. В разі поганої погоди рекомендується користуватися додатковим записником, щоб потім перенести замітки у щоденник.\nЗаписи в щоденник вносять регулярно у процесі спостережень, а ввечері після чергового денного переходу на вечірньому привалі їх обробляють. Для цього на сторінках щоденника варто залишати широкі поля для заміток, доповнень та висновків. Дуже важливо витримувати правило регулярності записів. З цього приводу стара заповідь польових досліджень гласить: «Не записане — не спостерігалось». Отже, варто вважати не відмічені у щоденнику протягом дня спостереження такими, що не відбулися.\nПрактика організації та проведення туристських походів показує, що ведення щоденника під час походу—копітка справа. Тому рекомендується виконувати цю роботу всім членам туристської групи по черзі. Це робиться з метою навчити учнів вести щоденник і викладати на папері побачене і почуте. Практикується колективне читання записів щоденника біля вечірнього багаття. Це, з одного боку, дає можливість вести потрібні доповнення у щоденник, а з другого — дисциплінує авторів і стимулює сумлінне ставлення до ведення записів, допомагає зробити їх змістовними, яскравими, образними і цікавими.\nЗаписи у щоденнику по можливості ілюструються малюнками та схемами що відображують типовий для даної місцевості ландшафт, пошуково-дослідницьку роботу групи, відпочинок, розваги, сцени похідного життя, зустрічі з цікавими людьми, екскурсійні об'єкти. Під малюнками та схемами підписують прізвища виконавців.\nЗаписуючи враження у щоденник, треба вміти виділити головне, знайти яскраву деталь, яка допоможе відтворити всю картину.\nРекомендується також кожному учаснику подорожі вести індивідуальний щоденник. Для цього потрібно виробити в собі звичку щодня, за будь-яких умов вести записи у відведеному для цього зошиті. Уважно спостерігаючи навколишнє середовище, аналізуючи самостійно події та явища і даючи їм критичну оцінку, юний турист у власному щоденнику письмово висловлює своє ставлення до всього побаченого і відчутого.\nСпорядження для походу. Умови і характер туристських походів визначають вибір та підготовку спорядження, ставлять до нього цілий ряд вимог. Туристське спорядження повинно відповідати таким умовам: бути легким, міцним, надійним, зручним, водонепроникним, простим у користуванні, невеликим за габаритами, тобто таким, щоб його можна було використовувати в умовах холоду, жари та підвищеної вологості. Крім того, багато видів спорядження повинні задовольняти ще й додаткові умови. Зокрема, вони повинні відповідати кліматичним умовам району подорожі та строкам її проведення. Наприклад, для літнього походу спорядження потрібно брати менше, ніж для зимового. Зимовий одяг повинен бути теплим, захищати від вітру, не сковувати рухів, зберігати теплоізоляційні властивості у зволоженому стані. Але навіть у жарку пору року в поході по південних районах країни варто мати з собою зміну одягу. Якщо мандрівники потрапляють, навіть під теплий дощ, у мокрому одязі спати неї можна.\nЗа характером використання туристське спорядження поділяється на особисте (потрібне кожному туристові), групове (необхідне для всієї групи) та спеціальне (призначене для пошуково-дослідницьких робіт). Списки особистого, групового та спеціального спорядження вміщені у дод. 1—3.\nТуристське спорядження має бути в кожній школі (див. дод. 4). Його можна взяти також на прокатних пунктах, які є в кожному обласному центрі, в окремих районних центрах і на турбазах.\nЗа призначенням туристське спорядження поділяється на такі види: засоби пересування; засоби транспортування вантажів; бівуачне; спеціальне; допоміжне.\nДо засобів пересування належать лижі, велосипеди, мотоцикли, автомашини, плавзасоби (човни, байдарки, катамарани, плоти, понтони тощо). До засобів транспортування вантажів можна віднести рюкзаки, різні види сумок та інших видів упаковок вантажів у велосипедних та водних походах санки, нарти, волокуші в лижних походах; причепи двоколісних видів транспорту в автомотопоходах. До бівуачного спорядження належать намети, спальні мішки, поліетиленові плівки, клейонки, килимки кострове приладдя, примуси, каністри для бензину і харчових продуктів, посуд для приготування їжі, бівуачний інструмент (альпенштоки, кілочки, сокири, пилки, лопати тощо). До спеціального спорядження можна віднести різні засоби гарантування безпеки: мотузки, льодоруби, кішки, карабіни, каски, захисні окуляри, рукавиці для роботи з мотузкою та ін. До допоміжного спорядження відносять ремонтні набори, засоби освітлення (свічки, ліхтарі), фотоапарати, кінокамери, біноклі, підзорні труби, горни та ін.\nІз зазначених видів спорядження одні предмети належать до групового, а інші— до особистого. Правда, можуть бути і проміжні варіанти. Наприклад, лижі, велосипед, мотоцикл є особистими засобами пересування, а тандем, двомісна байдарка, чотиримісний надувний пліт — частково груповими. Майже все бівуачне спорядження є груповим, за винятком спальних мішків, килимків, клейонок, поліетиленових плівок тощо, які можуть бути й індивідуальними. Спеціальне спорядження (засоби страхування) теж є як груповим (мотузки, карабіни), так і особистим (обв'язки, особисті карабіни, репшнури для самострахування, льодоруби, рукавиці, каски, захисні окуляри). Так само і з допоміжним спорядженням. У піших, гірських і лижних походах особистим засобом транспортування вантажів є рюкзак. Крім того, в лижних походах такими засобами є санки, нарти, волокуші.\nЗалежно від виду туризму похідне спорядження має специфічні особливості. Отже, потрібно враховуйте конкретні різновиди предметів групового спорядження, вимоги до їхньої якості, можливі варіанти використання їх в окремих видах туризму (пішохідного, гірського, лижного, водного тощо (див. дод. 1, 2)).\nОдяг має бути легким, зручним, охайним, відповідати порам року і погодним умовам. Кількість його залежить не тільки від метеорологічних умов і виду туризму, а й від тривалості подорожі. Проте за будь-яких умов у мандрівника має бути комплект нижньої білизни та верхнього одягу.\nХарчування у поході. Для успішного проходження маршруту дуже важливо правильно і раціонально організувати харчування. Забезпечення юних туристів продуктами харчування повинно покривати витрати їхньої енергії під час походу. Фізичне навантаження і витрати енергії у туристському поході значно збільшуються. Навіть в умовах нескладного маршруту ці витрати становлять щодня на кожну людину 3500 - 4000 кал. Тому їжа має бути калорійною. Калорійність добового раціону дорівнює близько 4000 кал.\nПродукти необхідно раціонально підібрати. Вони повинні містити оптимальну кількість жирів, білків вуглеводів, бути насичені вітамінами і мінеральними солями, мати мінімальну масу, добру транспортабельність, тривалий строк зберігання. Важливо, щоб з похідних продуктів легко й швидко можна було приготувати різні страви.\nВзявши за основу відомості про калорійність різних продуктів, вміст у них білків, жирів і вуглеводів, враховуючи вид туризму, технічну й фізичну складність маршруту, матеріальне забезпечення кожного члена групи і добові витрати енергії, складають раціон харчування. Добовий раціон можна розподілити так: на сніданок приблизно 40 % усього добового раціону (за калорійністю), а на обід та вечерю — по 30%. Старанно продуманий набір різноманітних продуктів дає можливість скласти різноманітний, калорійний і поживний раціон.\nВиходячи з наявних продуктів складають меню на З—5 днів. При цьому треба виходити з середньої норми основних продуктів у день на одного туриста (див. дод. 5).\nНа основі розрахункових норм і меню визначають загальну кількість усіх продуктів на всі дні походу: кількість (середню норму) продуктів у день на людину множать на кількість туристів і днів. При цьому береться до уваги і поповнення запасів продуктів на маршруті. Якщо це неможливо, то беруть більше висококалорійних продуктів.\nГотуючи продукти до походу, розраховують і на ті з них, які можна дістати на місці. Для цього заздалегідь з'ясовують, що можна придбати на маршруті.\nДо меню можуть входити ягоди, горіхи, гриби, які зустрічаються на маршруті походу. Проте треба пам’ятати таке правило: збирати і споживати можна лише добре відомі ягоди та гриби. У туристських походах, як правило, харчуються тричі на день. Денне меню залежить від тактики походу, але за будь-яких умов рекомендується два рази на день готувати гарячу страву.\nМедичне забезпечення подорожі. Туристські походи, зокрема категорійні, доступні лише цілком здоровим, фізично добре тренованим людям. Готуючись до таких походів, кожен учасник зобов'язаний пройти медичний огляд і мати довідку від лікаря, що засвідчує добрий стан здоров'я і дає право вирушати у подорож.\nУ походи вихідного дня можуть виходити і не зовсім здорові люди, навіть з деякими фізичними вадами. Перебуваючи у поході, вони рухаються, дихають чистим повітрям, долають фізичні навантаження. Тим самим вони тренують і загартовують свій організм, зміцнюючи здоров'я.\nЮні туристи вже у походах вихідного дня знайомляться з найпростішими прийомами подання долікарської медичної допомоги, із складом похідної аптечки, з призначенням окремих медикаментів та з найпростішими легкодоступними способами транспортування потерпілого.\nУ процесі підготовки до подорожі за допомогою й під керівництвом лікарів її учасники вивчають призначення медикаментів, вчаться обробляти рану або місце опіку, робити перев'язки, штучне дихання, оволодівають навичками транспортування потерпілого підручними засобами (ноші з жердин і штормівок, волокуші з лиж або жердин тощо). Під час подальшого навчання та набуття туристського досвіду ці знання і уміння розширюються та поглиблюються.\nГотуючись до походу, необхідно дуже ретельно укомплектувати медичну аптечку (див. дод. 7). Приблизна маса похідної аптечки становить 1,5—2 кг.\nМедикаменти найкраще зберігати у зручній малогабаритній санітарній сумці. Ампули доцільно тримати 8 пластмасових і дюралюмінієвих коробочках, прикритих тугими кришками. Рідкі речовини (розчин йоду, валеріанові краплі, спирт, настойку беладонни) рекомендується перелити із скляних аптечних флаконів у пластмасові або поліетиленові. Таблетки і перев'язочний матеріал зберігають і транспортують у поліетиленових пакетах.\nОбсяг медичної допомоги у подорожі визначається насамперед кількістю її учасників. При цьому необхідно враховувати район подорожі, від чого залежать реальні строки транспортування потерпілого.\nМедична допомога в туристській групі здійснюється у вигляді само- і взаємодопомоги під керівництвом осіб, які найкраще знають цю справу. Проте кожен з членів групи повинен мати елементарні навички надання першої медичної допомоги. Спеціально підготовлений санінструктор групи повинен уміти:\nІ) проводити реанімаційні заходи; ефект реанімації (відновлення життєвих функцій) прямо залежать від своєчасного надання допомоги, отже, при нещасному випадку кожен учасник походу повинен вміти робити штучне дихання способом «рот в рот» або «рот в ніс» (в разі зупинки дихання) і зовнішній масаж серця (при зупинці серцевої діяльності);\n2) зупиняти кровотечу джгутом;\n3) проводити профілактику простудних захворювань;\n4) забезпечувати профілактику харчових отруєнь;\n5) проводити профілактику травм;\n6) проводити профілактику перевтоми;\n7) надавати медичну допомогу при травмах, з яких найбільш небезпечними вважається травматичний шок, забої і розтягнення, рани та садна, переломи кісток і вивихи, опіки, відмороження, замерзання, снігова сліпота, ураження блискавкою;\n8) надавати медичну допомогу при захворюванні внутрішніх органів, гострій серцево-судинній недостатності, гірській хворобі, запаленні легенів, ангіні, гострому гастриті, харчовому отруєнні, алергійних реакціях, укусах змій, ужалюваннях та укусах комах, сонячному і тепловому ударах, гострих захворюваннях органів черевної порожнини (гострий апендицит, гострий холецистит, перфоративна виразка шлунку та дванадцятипалої кишки, непрохідність стравоходу, защемлення грижі), запаленні гемороїдних вузлів;\n9) вміти ліквідувати фурункули, карбункули, гідраденіти;\n10) вправно усувати сторонні тіла, що попали в око;\n11) лікувати натертості шкіри.


Вихідні у травні: скільки будуть відпочивати українці — Газета Лубенщина\n3 та 4 травня цьогоріч будуть вихідними, оскільки 1 та 2 випадають на суботу та неділю\nУ травні 2021 року українці матимуть тринадцять офіційних вихідних.\nВ останній місяць весни зокрема відзначатимуть День праці, Великдень, День перемоги над нацизмом у другій світовій війні. Вихідні випадають на 1, 2, 3, 4 травня, 8, 9, 10 травня, а також на 15, 17, 22, 23, 29 та 30 травня.


Безкоштовне харчування схвалили для студентів, школярів і немовлят переселенців\n16 січня 2020, четвер, 18:42 80\n2020-01-16T18:42:00+02:00 Верховна Рада і партії 2020-02-14T04:03:39+02:00\nЇжа. Фото: pixabay\nОкрім того, що Зеленський хоче ввести в ТКГ вимушених переселенців з Донбасу, Верховна Рада забезпечила безкоштовним харчуванням дітей внутрішньо переміщених осіб та дітей, які постраждали внаслідок бойових дій, у школах і вищих навчальних закладах.\nЗа прийняття законопроекту №0930 в цілому проголосували 355 депутатів при мінімально необхідних 226, передають Українські Новини.\nЗокрема такі діти, які навчаються у дошкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах незалежно від форми власності забезпечуються безкоштовним харчуванням у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів.\nКрім того, передбачено, що дітям грудного віку та дітям другого року життя, які входять до складу малозабезпечених сімей та/або постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і мають статус дитини, постраждалої внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, або з числа внутрішньо переміщених осіб, за рахунок держави гарантується забезпечення дитячим харчуванням.\nРаніше Українські Новини писали про те, що пересечение кордону з Кримом для дітей стало простіше.\nНагадаємо, в листопаді Кабмін дозволив перетинати лінію розмежування на Донбасі дітям за свідоцтвом про народження і тимчасовому посвідченню.\nБільше новин про: Переселенці Донбас Діти Верховна Рада\nМенше чверті переселенців з Донбасу хочуть поверну...\nУкраїнці масово скуповують дитячі автокрісла...


2020 року з Черкащини до країн ЄС було спрямовано 37,5 % експорту. Імпорт з країн ЄС у регіон становив 53 % » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nЗа повідомленням Головного управління статистики у Черкаській області у 2020р. до країн Європейського Союзу спрямовано 37,5% експорту усіх товарів. Найбільше експортувалися товари до Нідерландів – 21,9%, Німеччини – 14,7%, Іспанії – 13,2%, Польщі – 12,8%, Італії – 6,1%.\nІмпорт з країн ЄС становив 53 % від загального обсягу імпорту товарів. Найбільші імпортні поставки товарів надходили зі Словаччини – 33,2%, Угорщини –14,8%, Польщі – 13,9%, Німеччини – 12,7%, Швеції – 6,8%.\nУ товарній структурі експорту до країн ЄС найбільшу частку займали продукти рослинного походження – 44,6%, жири та олії тваринного або рослинного походження – 14,9%, деревина і вироби з деревини – 10,3%.\nУ структурі імпорту з країн ЄС основну позицію склали мінеральні продукти – 50,6%, механічні та електричні машини – 13,4%, продукція хімічної та пов`язаних з нею галузей промисловості – 7,8%, живі тварини, продукти тваринного походження – 6,3%.


На КПП "Георгіївка" ДФС вилучила з автобуса понад 100 тис. фальсифікованих акцизних марок - 112 Україна\nНа КПП "Георгіївка" ДФС вилучила з автобуса понад 100 тис. фальсифікованих акцизних марок\nПовідомляється, що за результатами проведених заходів у рейсовому пасажирському автобусі "Дніпродзержинськ - Горлівка" виявлено та вилучено понад 100 тис. марок акцизного податку з ознаками фальсифікації для обклеювання лікеро-горілчаних виробів\nНа КПП "Георгіївка" ДФС вилучила з автобуса понад 100 тис. фальсифікованих акцизних марок. Про це повідомляє прес-служба ГУ ДФС України в Донецькій області.\n"Так, при проведенні оперативних заходів співробітниками податкової міліції області спільно з Державною прикордонною службою України припинена спроба транспортування великої кількості марок акцизного податку з ознаками фальсифікації через контрольний пункт пропуску "Георгіївка". За результатами проведених заходів у рейсовому пасажирському автобусі "Дніпродзержинськ - Горлівка" виявлено та вилучено понад 100 тис. марок акцизного податку з ознаками фальсифікації для обклеювання лікеро-горілчаних виробів", - йдеться в повідомленні.\nНовини за темою: У Донецькій обл. вилучено фальсифікованої горілки на суму 1 млн грн, - ДФС\nПовідомляється, що вирішується питання щодо реєстрації кримінального провадження за фактом незаконного транспортування з метою збуту фальсифікованих марок акцизного податку. Робота в даному напрямку триває.\nНагадаємо, раніше повідомлялося, що оперативниками столичної фіскальної служби було вилучено понад 4 тис. літрів фальсифікованого алкоголю. Інформація про виробника і місце виготовлення алкогольних напоїв на упаковках відсутні.\n#автобус #ДФС #акцизні марки #Георгіївка


Шампунь Вухатий нянь - Нам не підійшов! - Відгуки на Відгук.Укр\nДитяче → Товари для дітей → Шампунь Вухатий нянь → Нам не підійшов!\nШампунь Вухатий нянь\nЯ від цього шампуню, м'яко кажучи, не в захваті. Вперше спробувала його, коли дитині було 1г. 6м. Після декількох разів використання з'явилася жахлива алергія. Вся голівка вкрилася жахливої кіркою. Причому ніякі засоби не допомагали від неї позбутися. До речі сказати, харчовою алергією моя дитина не страждає. Коли припинили використання, почалися поліпшення. Я думаю, що всім матусям, відомо, що з алергією впоратися не дуже просто. І ми півроку намагалися з цим впоратися. Тому назавжди відмовилася від використання цього шампуню!\nМи сильно свербіли!→\nНам не підійшов!: 3 коментаря\nнапишіть будь-ласка детальніше, що за корки на голові були у вашій лялі а то мені роді цей шампунь подобається, але теж щось таке стало помічати після вашого відкликання.\nДобрий день. У моєї дівчинки на голові з'явилися дуже щільні скоринки (як при себорейному дерматиті). Причому ними була покрита майже вся голівка. До тих пір поки не припинився використання цього шампуню позбавитися від них не вдавалося. Використовували і вазелінове масло, і відваром ромашки головку мили - нічого. Скоринки звичайно подекуди відпадали, але разом з волоссячком. Дитині вже 2 р. 3м. і тільки зараз вдалося впоратися остаточно. Останні скоринки відпали десь 3 тижні тому.\nСпасибі велике за відповідь! у нас просто щось не зрозуміле...щільні шалушки жовтуватого кольору, хоча гнейс вже давно повинен вимитися, дитині рік. вони стали з'являтися в певних місцях, насилу вичісується. значить справа у шампуні, я в шоці!


Поняття мотивації - Мотивація навчання студентів творчих та технічних спеціальностей - Статті і корисна інформація - НОВА ПЕДАГОГІКА\nМотива́ція (від lat. movere) – 1) спонукання до дії; 2) динамічний процес фізіологічного та психологічного плану, що керує поведінкою людини та визначає його скерованість, організованість, активність та стійкість; 3) здатність людини за допомогою праці задовольняти свої матеріальні потреби. Термін "мотивація", взятий в широкому змісті, використовується у всіх сферах психології, які вивчають причини та механізми цілеспрямованої поведінки людини та тварин.\nЗовнішня мотивація (экстринсивна) – мотивація, не пов’язана з змістом певної діяльності, але зумовлена зовнішніми по відношенню до суб’єкту обставинами.\nВнутрішня мотивація (інтринсивна) – мотивація, пов’язана не з зовнішніми обставинами, а з самим змістом діяльності.\nПозитивна і негативна мотивація:\nМотивація, заснована на позитивних стимулах зветься позитивною. Мотивація заснована на негативних стимулах зветься негативною.\nСтійка і не стійка мотивація:\nСтійкою вважається мотивація, заснована на потребах людини, оскільки вона не потребує додаткового підкріплення.\nРозрізняють два основних типи мотивації: «від» і «до», або «метод кнута і пряника». Так само розрізняють: індивідуальну мотивацію, спрямовану на підтримку гомеостазу\nТеорії мотивації научіння\nЗ точки зору класифікації Х. Шольца, є вірним поділення теорій мотивації – в залежності від предмету аналізу – на три головних спрямування:\nТеорії, у основі яких полягає специфічна картина учня – ці теорії походять з певного образу учня, його потреб та мотивів. До них відносяться такі як «XY-теорія» (автор Дуглас Мак-Грегор), теорія «Z» Оучи.\nЗмістовні теорії – аналізують структуру потреб та мотивів особистості та їх проявлення. Це теорія ієрархії потреб А. Маслоу, теорія потреб К. Альдерфера, теорія двох факторів Ф.Герцберга.\nПроцесуальні теорії – виходять за рамки окремого індивіда та вивчають вплив на мотивацію навчання різних факторів середовища. До категорій цього типу відносять теорію навчальної мотивації Д. Аткинсона, теорію справедливості С. Адамса, теорію мотивації В. Врума, теорію Портера, Лоулера, теорію 12 факторів Річі, Мартіна.\nУ другій половині XX століття з’явились мотиваційні концепції Дж. Роттера (J. Rotter, 1954), Г. Келли (G. Kelly, 1955), X. Хекхаузена (Н. Heckhausen, 1955), Дж. Аткінсона (J. Atkinson, 1964), Д. Макклелланда (D. McClelland, 1971), які признають що ведуча роль свідомості у детермінації поведінки людини.\nУ XX столітті термін «мотивація» залишається тісно пов’язаним з терміном «потреби». Так само існує і біхевієристичні теорії мотивації згідно яким поведінка відбувається за схемою «стимул – реакція».\nБіхевієристичні теорії мотивації. Біхевієристи зазначали, що термін «мотивація» занадто загальний і недостатньо науковий, що експериментальна психологія під цією назвою фактично вивчає потреби які мають чисто фізіологічну природу. Біхевієристи пояснюють поведінку через схему «стимул – реакція», розглядаючи подразник як активне джерело реакції організму. Для них проблема мотивації не стоїть, так як, на їх думку, динамічною умовою поведінки є реактивність організму. Виходячи з цього, мотивацію стали розуміти як стан, функція якого у знижені порогу реактивності організму на деякі подразники.\nПсихоаналітичні теорії мотивації. Новий етап вивчення детермінації поведінки у зв’язку з появою вчення Зиґмунда Фрейда (S. Freud, 1895) про несвідоме.\nУ тому самому напрямі розробляв свою теорію і У. Макдауголл (W. McDougall, 1923). Він вважав, що у людини є вісімнадцять інстинктів. Він висунув «термічну» концепцію, за якою рушійна сила поведінки є особлива вроджена (інстинктивна) енергія («горме»), яка визначає характер сприймання об’єктів\nДокладний аналіз течій та теорій мотивації і мотиву, які розроблялись зарубіжними психологами в першій половині XX століття, можна знайти у монографіях П М. Якобсона (1969) і X. Хекхаузена (1986).


Лікарі використовують графен у дешевому і простому тесті на захворювання нирок | Футуро\nВикористовуючи графен, наноматеріал з вуглецю товщиною всього в один атом, вчені зробили більш дешевий і доступний тест на антитіла при захворюванні нирок.\nЯк повідомляють в прес-релізі дослідники Манчестерського університету, мета полягала в тому, щоб зробити тест, який дозволяє швидко визначати конкретні антитіла в кабінеті лікаря, а не в будь-якої сусідньої лабораторії, де є дороге спеціалізоване обладнання. На цей момент вони зосереджені на аутоімунної хвороби нирок, мембранозної нефропатії (МН), але вони кажуть, що концепції, які вони вивчають, можуть бути узагальнені, щоб зробити діагностику інших захворювань — можливо, навіть COVID-19 — більш доступною.\n«Наше дослідження може зробити тестування на антитіла при різних захворюваннях більш доступним в місцях надання медичної допомоги, таких як [терапевти] клініки або будинку похилих, а не тільки в спеціалізованих центрах тестування», — говорить провідний дослідник і дослідник з Манчестера Аравінд Віджаярагаван, йдеться в повідомленні.\nДля цього Віджаярагаван і його команді потрібно було зробити дві речі: нанести на графен відповідні матеріали, щоб виміряти кількість MN, а потім створити пристрій, щоб насправді зчитувати результати.\nПерший був непростим, тому що способи взаємодії графену з біомолекулами досі погано вивчені. У дослідженні команди, опублікованому в журналі Carbon, їм довелося виконати багато роботи, перш ніж вони змогли провести тест, специфічний для MN.\nВ той момент з'ясувалося, що створення нового тесту MN не мало великого значення, якби результати були недоступні, тому в неділю вони опублікували другу статтю в журналі ACS Sensors про їх низьку вартість, Надрукований на 3D-принтері датчик, здатний зчитувати результати графенового тесту за десять хвилин.\n«Комерційна [система] може коштувати більше ніж 50 000 фунтів стерлінгів і не може бути широко доступною на місці надання допомоги», — сказав співавтор Даніель Мелендрез в повідомленні. «Отже, ми розробили спеціальну систему QCM на основі рішення з відкритим вихідним кодом, використовуючи всі тривимірні друковані деталі й електронні схеми нашої власної розробки, яка стоїть в 100 разів менше, ніж комерційна система».\nДжерела: University of Manchester\nТеги: #хвороба #тест #графен #антитіла #нирка


16/11/2015 – Мостиська районна державна адміністрація\nСьогодні, 16 листопада, голова районної державної адміністрації М. Мартин здійснить виїзд у Шегинівську сільську раду, де зустрінеться з місцевими мешканцями з метою вивчення та вирішення проблемних питань, які їх хвилюють.\nГолова районної державної адміністрації Михайло Мартин за участю першого заступника голови райдержадміністрації Н. Голуб провів нараду з керівниками відповідних структурних підрозділів райдержадміністрацій, бюджетних установ району з питань соціально-економічного розвитку Мостиського району за січень-жовтень 2015 року. Continue reading →\nГолова райдержадміністрації М. Мартин зустрівся з мешканцями с. Мостиська Друга\nПродовжуючи цикл виїздів у населені пункти району, голова райдержадміністрації М. Мартин зустрівся з мешканцями с. Мостиська Друга. На зустрічі були присутні 39 осіб.\nПід час зустрічі порушувались ряд питань, що стосуються життєдіяльності села, зокрема Continue reading →\nПрезидент України Петро Порошенко провів зустріч з Президентом Словенії Борутом Пахором, який перебуває в Україні з одноденним візитом. Continue reading →\nМи із глибоким шоком та сумом сприйняли звістку про серію терористичних нападів, які сталися у Парижі вчора ввечері. Це свідчить про те, що війна проти міжнародного тероризму ще далека від завершення. Continue reading →\nПрезидент Петро Порошенко під час робочої поїздки до Львівської області взяв участь у церемонії передачі Збройним Силам України наданих Сполученими Штатами Америки радіолокаційних станцій, які призначені для виявлення та визначення координат вогневих позицій мінометів, артилерійських гармат та реактивних систем залпового вогню противника. Церемонія відбулася у Міжнародному центрі миротворчості на Яворівському полігоні. Continue reading →\nПрезидент наголосив, що сучасні виклики ставлять перед прикордонниками нові завдання. “Головне з них – боротьба з організованою злочинністю, незаконною міграцією, наркотрафіком, контрабандою. Continue reading →\nУ суботу, 14 листопада, Президент України Петро Порошенко розпочав робочу поїздку до Львівської області. Глава держави ознайомиться з роботою Кінологічного навчального центру Державної прикордонної служби України, візьме участь у церемонії вручення державних нагород та передачі бойових прапорів підрозділам прикордонників, отримання американських радіолокаційних станції контрбатарейної боротьби, нагородження військовослужбовців Збройних Сил України. Continue reading →\n14 листопада у Львові вже вдруге відбулося виїзне засідання Комітету Верховної Ради України з питань бюджету. Цього разу участь у ньому також взяли перший заступник міністра фінансів України Ігор Уманський та голова Державної фіскальної служби України Роман Насіров. Continue reading →\nУ зв’язку з терористичними атаками у Парижі Президент Петро Порошенко провів термінову нараду з керівниками силових відомств. Глава держави дав доручення посилити заходи безпеки в місцях скупчення людей та проведення масових заходів, зокрема, під час футбольного матчу збірних України та Словенії. Continue reading →


Рада ЄС обговорить безвізовий режим для України, але рішень приймати не буде - Засідання відбудеться 10 червня | СЬОГОДНІ\nРада ЄС обговорить безвізовий режим для України, але рішень приймати не буде\n8 червня 2016, 17:57\nРішення з безвізи поки не прийнято. Фото: "архів"\nМіністри юстиції країн-членів Європейського Союзу проведуть горизонтальне обговорення пропозиції Європейської Комісії надати Україні, Грузії, Косово і Туреччини безвізовий режим, при цьому ніякі рішення прийняті не будуть.\nПро це в середу в Брюсселі напередодні засідання Ради ЄС з питань внутрішніх справ, яке відбудеться 10 червня, повідомив високопоставлений дипломат.\nЗа його словами, першим має бути прийнято рішення про призупинення дії безвізового режиму.\n"Міністри обговорять візову політику в світлі пропозиції Єврокомісії надати безвізовий режим Україні, Грузії, Косово і Туреччини", – сказав він.\nРазом з тим дипломат нагадав про запропонований механізм припинення дії безвізового режиму з усіма країнами, з якими він існує в ЄС.\n"На останньому засіданні Рада прийняла загальний підхід щодо так званого механізму припинення. Президентство може почати обговорення цієї пропозиції з Європейським парламентом так скоро, як тільки парламент буде готовий. Це важливо, тому що багато делегацій і держав-членів вважають, що посилення механізму призупинення є передумовою для того, щоб погодитися з візової лібералізацією", – деталізував він.\nЗа словами дипломата, нідерландське президентство в ЄС сподівається почати цю дискусію дуже скоро, щоб це питання було проголосоване на пленарному засіданні в липні.


Ubisoft випустила цікаве доповнення до гри Assassin's Creed Odyssey - Техно 24\n15:04, 18 вересня 2018 380 Читать новость на русском\nUbisoft випустила доповнення до гри Assassin's Creed Odyssey / Скріншот із гри\nГра Assassin's Creed Odyssey вийде вже 5 жовтня на PlayStation 4, Xbox One і ПК. Дія гри відбувається в Стародавній Греції під час Пелопоннеської війни між Спартою і Афінами за чотириста років до подій Assassin's Creed Origins. Гравцеві належить узяти на себе роль найманця Алексіос або Кассандри і битися на боці Афін або ж Спарти.


У дитсадку Кременчука на двох дітей впало дерево, їх госпіталізували\nOctober 21, 2021, 4:02 PM 2021-10-22T19:49:02\nУ Кременчуці Полтавської області у дитячому садку на двох дітей впало дерево, їх госпіталізували в лікарню. Правоохоронці відкрили кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією частини 2 статті 137 (Неналежне виконання обов’язків щодо охорони життя та здоров’я дітей) Кримінального кодексу.\nБлизько 12-ї години до поліції надійшла інформація від медиків, що на території дитячого садочка на вулиці Софіївській впало дерево, яке травмувало двох дітей – 5-річного хлопчика та 4-річну дівчинку. Обох травмованих госпіталізували до лікарні. Також унаслідок падіння дерева постраждала й вихователька. Загалом у цей час на подвір’ї перебували 18 дітей.


ІІ (обласний) етап Всеукраїнської дитячо-юнацької військово-патріотичної гри «Сокіл» («Джура») на Сумщині - ОЦПО та РТМ\nІІ (обласний) етап Всеукраїнської дитячо-юнацької військово-патріотичної гри «Сокіл» («Джура») на Сумщині\n8 травня в Сумській області розпочався ІІ етап Всеукраїнської дитячо-юнацької військово-патріотичної гри «Сокіл» («Джура»), що проходить на базі дитячого оздоровчого табору «Восход» Комунального закладу Путивльської районної ради – районного центру позашкільної роботи.\nЦього дня відбулися залікові змаги «Впоряд» і «Ватра». Перше місце у конкурсі строю та пісні «Впоряд» визнано рій м.Суми. Кращим роєм у творчо-мистецькому звіті «Ватра» посів рій Путивльського району. Перший день гри завершився гутіркою «Молодіжий рух в Україні» та вечірньою ватрою «Знайомство».\nДругий день розпочався з активної руханки та вранішнього кола. У цей день відбувся заліковий змаг з надання долікарської допомоги «Рятівник» та гра «Лазертаг». Першість у змаганні «Рятівник» виборов рій м. Суми. Своє спілкування юні джури продовжили на гутірках «Друга світова війна: нова парадигма» та «Медіаграмотність: сучасні тенденції». Таборовий день завершився переглядом та обговоренням кінострічки «Позивний Бандерас».\n10 травня програма таборування була насичена заліковими змагами та конкурсами. Переможцем конкурсу «Відун» на знання історії України став рій м. Суми. Наступним іспитом для роїв стали змагання зі стрільби та «Смуга перешкод», де молоді козаки продемонстрували швидкість, вправність та влучність. Перше місце у цих залікових змагах виборов рій Кролевецького району. Яскравим завершенням третього дня став концерт гурту «КАЙА».\nОбов'язкове поле Анти-спам питання* Що є сумою 1 і 5? Що є сумою 1 і 5?


Освітня галузь «Здоров’я і фізична культура» - Закону України «Про освіту»\nОсновною метою освітньої галузі «Здоров’я і фізична культура» є розвиток здоров’яформувальної компетентності на основі оволодіння учнями досвідом збереження, зміцнення, використання здоров’я та формування фізичної культури.\nЗдоров’яформувальна компетентність – здатність учня застосовувати в умовах конкретної ситуації сукупність здоров’язбережувальних компетенцій, а також виявляти ціннісне ставлення до власного здоров’я й здоров’я оточуючих.\nОсновою здоров’яформувальної компетентності є розуміння здоров’я як феномену взаємоузгодженої життєдіяльності людини.\nЗазначена мета передбачає розв’язання таких завдань:\nформування в учнів знань про здоров’я і безпеку, здоровий і безпечний спосіб життя, фізичну культуру, взаємозв’язок організму людини з навколишнім середовищем;\nрозвиток навичок здорового та безпечного способу життя і рухових дій загальнорозвивального спрямування;\nмотивування учнів щодо дбайливого ставлення до власного здоров’я і занять фізичною культурою, до удосконалення фізичної, соціальної, психічної і духовної складових здоров’я;\nспонукання учнів до усвідомлення цінності життя і здоров’я, значущості здорового і безпечного способу життя і фізичної культури;\nвиховання в учнів свідомого прагнення до ведення здорового і безпечного способу життя;\nзбагачення в учнів власного здоров’яформувального досвіду;\nвикористання в практично дієвій формі знань про здоров’я і фізичну культуру, способів навчально-пізнавальної і здоров’яформувальної діяльності за для власного життя і здоров’я та здоров’я інших.\nЗдоров’яформувальна компетентність як ключова формується на міжпредметному рівні через предметні компетенції з урахуванням специфіки предметів, пізнавальних можливостей учнів основної школи.\nЗдоров’яформувальна компетентність як предметна формується на підставі змісту предметів освітньої галузі «Здоров’я і фізична культура» («Основи здоров’я» та «Фізична культура») і передбачає оволодіння учнями відповідними компетенціями.\nЗміст освітньої галузі «Здоров’я і фізична культура» реалізується у двох змістових лініях: здоров’я і фізична культура.\nЗнає: складові здоров’я, їх ознаки і показники, чинники здоров’я, складові здорового способу життя, види і чинники безпеки і небезпеки; принципи й умови безпечної життєдіяльності.\nУсвідомлює: вікові індивідуальні зміни в організмі, здоров’я як єдине ціле; взаємозалежність складових здоров’я; взаємозв’язок організму людини з навколишнім середовищем, необхідність вибору здорового способу життя, залежність безпечної життєдіяльності від власної поведінки.\nУміє: виявляти і оцінювати ознаки здоров’я у різних життєвих ситуаціях, виявляти й оцінювати небезпеки, убезпечувати своє життя від чинників ризику.\nРозуміє: сутність здоров’я, вплив природних і соціальних чинників, фізичної активності на здоров’я, вплив чинників ризику на безпеку.\nПояснює:значення здоров’я для життя людини, важливість вибору життєвих цінностей.\nЗастосовує: правила здорового способу життя та безпечної для здоров’я поведінки в конкретних ситуаціях.\nЗнає: основні чинники і правила збереження і зміцнення фізичної складової здоров’я, елементи оздоровчих систем, ознаки фізіологічної зрілості.\nУміє: добирати рекомендовані способи оздоровлення, визначати рівень фізичного розвитку та фізіологічної зрілості.\nУсвідомлює: значення активного відпочинку, необхідність застосування рекомендованих способів оздоровлення.\nВиконує: правила рухової активності, харчування, гігієнічного догляду за тілом, праці та відпочинку для підлітків, юнаків та дівчат.\nЗастосовує:основні методи профілактики захворювань і методи моніторингу фізичної складової здоров’я.\nЗнає: ознаки соціальної зрілості; основні чинники, що впливають на репродуктивне здоров’я учнівської молоді; основи законодавства щодо безпеки і здоров’я людини; основні види небезпек; правила безпеки у щоденному житті, Правила дорожнього руху, безпечної поведінки у сучасному суспільстві; служби захисту населення.\nРозуміє: значення сім’ї для формування і збереження здоров’я; вплив поведінки в юнацькому віці на репродуктивне здоров’я;ступінь впливу на ВІЛ-інфікування, туберкульозу та ІПСШ.\nУсвідомлювати: значення формування безпечних стосунків для здоров’я; необхідність усунення ризиків для життя і здоров’я.\nУміє: визначати власний рівень соціального розвитку; користуватися своїми правами; протистояти негативному впливу соціальних чинників формувати корисні звички; протистояти впливу негативних для здоров’я і небезпечних для життя соціальних чинників; дотримуватися безпечної поведінки щодо ВІЛ, туберкульозу та ІПСШ та інших хвороб;розпізнавати різні види небезпечних ситуацій та повідомляти про них служби захисту населення встановлювати взаємозв’язок між природними, соціальними і техногенними чинниками і здоров’ям; безпечно поводитися у навколишньому середовищі; моделювати і вирішувати відповідні життєві ситуації.\nЗастосовує: набуті корисні звички; правила спілкування, безпечної поведінки в різних життєвих ситуаціях та видах діяльності, надання першої допомоги хворим та потерпілим.\nЗнає: ознаки психічної і духовної складових здоров’я; чинники, що впливають на психологічне благополуччя; чинники, що впливають на духовний розвиток підлітків, юнаків і дівчат; естетичні і моральні засади здоров’я; чинники та умови формування особистості.\nРозуміє: важливість взаємозв’язку і взаємозумовленості психічної і духовної складових власного здоров’я; необхідність розвитку особистісних якостей.\nОцінює: емоції, почуття, моральні якості власні та оточуючих як умови, що сприяють збереженню життя і зміцненню здоров’я у різних життєвих ситуаціях.\nЗастосовує: правила, настанови, поради щодо самопізнання, самовизначення і самовиховання; способи саморегуляції, самоорганізації, самоконтролю, самоідентифікацї, розвитку пам’яті та уваги\nОснови знань з\nЗнає: передумови виникнення фізичних вправ. Історію олімпійського руху; історію розвитку в Україні баскетболу, волейболу, гандболу, футболу, легкої атлетики, плавання, туризму; спортивні традиції українського народу; поняття про фізичний розвиток, фізичну підготовку, рухову активність, здоровий спосіб життя; правила проведення народних рухливих і спортивних ігор, занять з легкої атлетики, плавання туризму; гігієнічні вимоги до занять фізичними вправами; руховий режим молодших і старших підлітків; правила безпеки під час проведення уроків фізичної культури, позакласних фізкультурно-оздоровчих заходів та занять у спортивних секціях.\nРозуміє: роль народних, рухливих і спортивних ігор у керуванні емоціями; шкідливість паління для здоров'я хлопців і дівчат; значення фізкультурно-оздоровчих заходів у режимі дня школяра; наслідки порушення гігієнічних вимог до занять фізичними вправами; тісний зв'язок фізичної культури зі складовими здоров'я та здорового способу життя; вплив рухової активності на розвиток фізичних якостей і зміцнення здоров'я.\nУміє: самостійно виконувати фізичні вправи у режимі дня; керувати собою під час проведення народних, рухливих і спортивних ігор; виконувати домашні завдання з фізичної культури; розпізнавати небезпечні ситуації під час проведення ігор, легкої атлетики, плавання, туризму; дотримуватися правил поведінки під час проведення занять фізичними вправами, іграми, легкою атлетикою, плаванням, туризмом, лижною та ковзанярською підготовкою.\nЗастосовує: найпростіші прийоми самоконтролю; засоби загартування; правила проведення фізкультурно - оздоровчих заходів у режимі дня; засоби співробітництва, взаємодовіри і взаємоповаги під час проведення фізкультурно-оздоровчих заходів.\nСкладові фізичної культури:\nЗнає:загальнорозвивальні вправи з предметами та без предметів; вправи для формування та корекції постави; комплекси ритмічної гімнастики, танцювальні вправи; опорні стрибки; прийоми лазіння по канату; вправи у висах та упорах; вправи на рівновагу (дівчата); акробатичні вправи; правила техніки безпеки під час занять гімнастичними вправами.\nРозуміє: значення вивчених гімнастичних вправ для розвитку фізичних якостей та зміцнення здоров'я.\nУміє: виконувати загальнорозвивальні вправи з предметами та без предметів; вправи для формування та корекції постави; комплекси ритмічної гімнастики і танцювальні вправи; опорні стрибки, прийоми лазіння по канату; вправи у висах та упорах, вправи на рівновагу (дівчата); акробатичні вправи.\nЗастосує:загальнорозвивальні вправи з предметами і без предметів; вправи для формування та корекції постави; комплекси ритмічної гімнастики і танцювальні вправи; опорні стрибки, прийоми лазіння по канату; вправи у висах та упорах, вправи на рівновагу (дівчата); акробатичні вправи; застосувати страховку під час виконання гімнастичних вправ.\nЗнає: значення розвитку швидкості та спритності в оволодінні руховими діями; загальнорозвивальні вправи на місці, у русі, в парах; спеціальні бігові, стрибкові вправи та спеціальні вправи для метання; правила техніки безпеки під час занять легкою атлетикою.\nРозуміє: значення легкоатлетичних вправ для розвитку швидкості, сили, стрибучості й спритності.\nУміє: виконувати загальнорозвивальні вправи на місці і в русі, спеціальні бігові, стрибкові вправи і вправи для метання.\nЗастосовувати: виконувати загальнорозвивальні вправи на місці і в русі, спеціальні бігові, стрибкові вправи і вправи для метання.\nЗнає: техніку пересування з футбольним м'ячем, виконання зупинки і ударів м'яча, ведення й відбивання м'яча, ударів по воротах, відволікальних дій, вкидання м'яча, жонглювання м'ячем; техніку ловіння і передачі ручного м'яча, пересування й виконання кидків по воротах, блокування гравця; техніку пересування волейболіста, передачі і прийому м'яча; техніку ведення баскетбольного м'яча, передачі та ловіння м'яча, виконання кидків м'яча у кошик; правила техніки безпеки під час занять спортивними іграми.\nРозуміє: значення спортивних ігор (футбол, гандбол, волейбол, баскетбол) для розвитку швидкості, координації рухів, стрибучості, спритності, профілактики плоскостопості, зміцнення фалангів пальців кистей рук.\nЗастосовує: спортивні ігри для розвитку швидкості, стрибучості, спритності, координації рухів, профілактики плоскостопості, зміцнення кистей рук та фізичного здоров'я.\nЗнає: види туризму; топографічні знаки; туристську техніку; в'язання вузлів; оздоровче значення туризму; різні способи орієнтування на місцевості; правила техніки безпеки під час занять туризмом.\nРозуміє: значення занять туризмом для вивчення свого краю; зміцнення здоров'я, підвищення рухової активності, фізичної підготовленості та організації здорового способу життя.\nУміє: орієнтуватися на місцевості; визначати своє місцезнаходження; користуватися компасом і картою, визначати азимут та рухатися за азимутом; вибирати місця для обладнання бівуаку.\nЗастосовує: набуті знання й уміння долати природні перешкоди; визначати своє місцезнаходження; користуватися компасом і картою; вибирати місця для відпочинку та обладнання бівуаку.\nЗнає: історію розвитку фізичної культури, спорту та олімпійського руху в Україні; сутність і зміст понять фізична культура, фізичне виховання, фізичний розвиток, фізична підготовка, рухова активність, активний відпочинок; вікові особливості учнів старших класів; переваги здорового способу життя; основи фізичної підготовки учнів допризовного віку; зміст фізичного виховання в сім’ї та за місцем проживання; методику самостійних занять фізичними вправами; основні правила і способи загартування організму; правила безпеки під час занять фізичними вправами; основні правила надання першої допомоги при травмах.\nРозуміє:позитивний вплив щоденних занять фізичною культурою і спортом на зміцнення здоров’я; важливість дотримання біологічної потреби організму в руховій активності; шкідливість куріння для здоров’я майбутніх батьків; значення активного відпочинку, здорового способу життя у підвищені фізичної підготовленості допризовної молоді.\nЗастосовує: набуті знання під час самостійних занять фізичними вправами вдома й за місцем проживання; правила безпечної поведінки під час занять фізичною культурою і спортом; основні прийоми надання першої допомоги під час спортивних травм.\nЗнає: історію розвитку легкої атлетики в Україні; методику розвитку сили, швидкості, стрибучості, витривалості та швидкісно-силових якостей; загальнорозвивальні вправи в русі, в парах; спеціальні бігові та стрибкові вправи, спеціальні вправи для штовхання та метання; вікові особливості учнів старших класів і врахування їх у процесі занять легкою атлетикою; гігієнічні основи організації занять з легкої атлетики; правила техніки безпеки під час занять легкою атлетикою; правила надання першої допомоги при травмах.\nРозуміє: значення занять легкою атлетикою для розвитку сили, швидкості, стрибучості та витривалості.\nУміє: виконувати загальнорозвивальні вправи в русі, в парах; спеціальні бігові та стрибкові вправи; спеціальні вправи для метання та штовхання; естафети та рухливі ігри з бігом, стрибками, метанням та подоланням перешкод; контролювати вплив фізичного навантаження на організм.\nЗастосовує: легкоатлетичні вправи з метою розвитку основних фізичних якостей та формування рухових здібностей.\nЗнає: історію розвитку гімнастики в Україні; вікові особливості розвитку старшокласників і урахування їх у процесі занять гімнастикою; гігієнічні основи організації занять з гімнастики; правила безпечної поведінки під час занять гімнастикою; правила надання першої допомоги при травмах.\nРозуміє: значення занять гімнастикою для формування та корекції постави, розвитку гнучкості, координації рухів та зміцнення основних м’язових груп.\nУміє: виконувати гімнастичні вправи з предметами, без предметів і на гімнастичних приладах для розвитку сили, гнучкості, координації рухів, утримання рівноваги, формування і корекції постави та зміцнення основних м’язових груп.\nЗастосовує:загальнорозвивальні гімнастичні вправи для розвитку основних фізичних якостей: сили, гнучкості, стрибучості, витривалості, утримання рівноваги, формування і корекції постави та зміцнення основних м’язових груп.\nЗнає: історію розвитку в Україні футболу, гандболу, волейболу і баскетболу; досягнення українських спортсменів на міжнародних змаганнях; методику фізичної, технічної і тактичної підготовки футболістів, гандболістів, волейболістів і баскетболістів; гігієнічні основи та загартування гравців зі спортивних ігор; права та обов’язки гравців; особливості підготовки дівчат у футболі, гандболі, волейболі і баскетболі; способи покарання за порушення правил зі спортивних ігор.\nРозуміє: значення занять спортивними іграми для розвитку основних фізичних якостей, підвищення фізичної підготовленості, рухової активності та проведення здорового способу життя.\nУміє: виконувати фізичні вправи для розвитку сили, швидкості, витривалості, спритності та швидкісно-силових якостей, що вивчалися у попередніх класах але з більшою інтенсивністю; виконувати технічні і тактичні прийоми в процесі занять спортивними іграми; складати та виконувати комплекси вправ для особистого вдосконалення; володіти технікою індивідуальних та командних технічних дій під час занять спортивними іграми; виконувати правила техніки безпеки під час занять спортивними іграми.\nЗастосовувє: доцільне ведення футбольного м’яча і обведення противника, раціональні повздовжні, діагональні, середні та довгі передачі футбольного м’яча; ефективні удари по воротах, своєчасне закривання і протидія веденню м’яча противником; обведення, передачі і удари по воротах; зонний захист і блокування гравця без гандбольного м’яча і з м’ячем; узгоджені дії гравців в оборонні, напад швидким проривом; взаємодію двох баскетболістів заслонами; вибір місця і моменту для взаємодії з центровим гравцем; вибір вивчених способів ловіння, передач, ведення, кидків, фінтів з м’ячем; вибір моменту для передачі м’яча центровому гравцеві; подачі волейбольного м’яча на гравця, що погано володіє навичками прийомом м’яча; взаємодії гравців передньої лінії під час нападу; взаємодія гравців другої, третьої і четвертої зон під час прийому подачі.