Так стверджує травматолог центру з надання невідкладної допомоги обласної дитячої клінічної лікарні Ігор Анатолійович Жидецький. Цьогоріч його було відзначено дипломом БО «Лікарняна каса Житомирської області» – за надання високоякісної медичної допомоги, відданість справі, досягнуті успіхи в роботі, високий рівень професіоналізму, активну громадську позицію, особистий внесок у розвиток і діяльність благодійної організації «Лікарняна каса Житомирської області» та з нагоди Дня медичного працівника.\n– Як практичний лікар, користь від діяльності благоднійної організації “Лікарняна каса Житомирської області” для наших пацієнтів, звісно, бачу щодня, – говорить Ігор Анатолійович. – Я вже багато років співпрацюю з ЛК, тож переконався, що забезпечення медикаментами, витратними матеріалами від Лікарняної каси йде досить суттєво. Й люди, котрі перебувають в ЛК – а таких пацієнтів звертається багато – користуються в повному обсязі всім тим, що надає ЛК. Це й перев’язувальний, і шовний матеріал, знеболюючі тощо. Тобто для самого пацієнта перебувати в Лікарняній касі – все ж таки вигідніше, ніж платити самому за необхідні медикаменти. Бо ж не на всі медикаменти є можливість бюджетного забезпечення. В деяких випадках батькам наших маленьких і юних пацієнтів доводиться ті чи інші препарати, вироби медичного призначення купувати. Якщо вони перебувають у Лікарняній касі, все це отримують за рахунок ЛК. До того ж і для обстеження – в нашому випадку рентгенівського, й для надання всього обсягу медичної допомоги (гіпсової іммобілізації, первинного хірургічного оброблення ран тощо), забезпечення витратними матеріалами Лікарняна каса «бере на себе».\nЗвісно, БО “Лікарняна каса Житомирської області” забезпечує виключно тими ліками, які передбачені протоколами лікування, затвердженими МОЗ України. Якісь препарати додаються до переліку медикаментів, які забезпечує ЛК, інші з цього переліку вилучаються – залежно від протоколів лікування МОЗ. Це пацієнти повинні зрозуміти.\nА чи порадив би я вступати до Лікарняної каси? Я й сам давно перебуваю в ній. Користався не раз її допомогою, а років кілька тому був період, що за рахунок ЛК довелось тривалий час лікуватись.\nТож мешканцям Житомирщини варто подумати, що для них вигідніше: при потребі лікування платити за медикаменти, чи все ж таки – бути впевненими, що про них потурбується Лікарняна каса.\nЗа даними дослідження, 26% коштів від цієї суми були витрачені на неефективні ліки\nЗагалом у 2017 році українці залишили в аптеках майже 54 мільярди гривень. Такі дані дослідження, проведеного з ініціативи Центру протидії корупції.UATV\n26% від цієї суми, тобто 14 мільярдів гривень були витрачені на неефективні ліки, стверджують дослідники.\nЯк приклад автори дослідження наводять препарат, який є витяжкою з телячої крові – минулого року він обійшовся українським хворим у 342 мільйони гривень і посів друге місце в загальному рейтингу продажів ліків, однак визнаних у світі наукових підстав для його застосування немає.\nЗгідно з результатами клінічного аудиту, який проводила БО “Лікарняна каса Житомирської області”, було встановлено, що 78% пацієнтів з ішемічним інсультом у Житомирській області призначається один або декілька нейропротекторів всупереч міжнародним настановам та Уніфікованому клінічному протоколу медичної допомоги ішемічний інсульт (екстрена, первинна, вторинна (спеціалізована) медична допомога, медична реабілітація) \nДорогі друзі! Щиро вітаємо вас із Днем Державного прапора та Днем незалежності України – золотими сторінками історії нашої країни!\nВ цей неспокійний час ми по-новому відкриваємо для себе\nнеоціненність скарбу жити у вільній, суверенній державі,\nадже незалежність – найвище досягнення нації,\nнабуте найкращими синами й доньками різних поколінь найбільшою ціною –\nжиттям, інтелектом, непосильною працею, молитвами й вічною боротьбою.\nПопереду нас чекає ще багато випробувань,\nале спільними зусиллями нам удасться досягти\nомріяного процвітання нашої країни.\nТож, вітаючи з Днем Державного прапора та Днем незалежності України,\nми щиро бажаємо вам – усім нам! – мудрості, терпіння та миру.\nНехай серця наповнюються гордістю за нашу державу,\nа плідна праця буде надійною запорукою\nщасливого майбутнього заради України!\nЗ повагою – правління та виконавча дирекція БО «Лікарняна каса Житомирської області»\nУкраїнці можуть отримати безоплатно ліки та медвироби, вакцини та сироватки, які держава придбала для них за кошти платників податків. Закупівлі відбуваються як на рівні державних програм, так і коштом місцевих бюджетів. Продовжуємо серію матеріалів, в яких розкажемо, які ліки, вакцини, медичні засоби ви можете отримати безоплатно і що робити, якщо ви їх не знайшли.\nСьогодні говоримо про ліки від розповсюджених хвороб, які можна отримати безоплатно, якщо ви лікуєтесь на стаціонарі.\nНапишіть скаргу. Зразок (форма) скарги є на сайті та у додатку “Ліки контроль”: http://likicontrol.com.ua/natsionalnyi-perelik-likarskykh-zasobiv/\nВіддайте заповнену скаргу головному лікарю та направте її у Департамент охорони здоров’я свого міста чи області: http://moz.gov.ua/regionalni-upravlinnja. Там мають пояснити, чому лікарня порушує чинне законодавство та не забезпечує своїх пацієнтів основними ліками, гарантованими державою.\nДокладніше про додаток ЛікиКонтроль\n“Держава не може надавати всім все і завжди”: інтерв’ю з главою Нацслужби здоров’я\nСайт “Сегодня” публікує другу частину інтерв’ю з Олегом Петренком, головою Національної служби здоров’я України (НСЗУ). З 2019 року в Україні в пілотному режимі запрацює реформа вторинки – послуг спеціалізованих лікарів, а з 2020 – по всій Україні. До цього часу Міністерство охорони здоров’я разом з (НСЗУ) розроблять тарифи на кожну медичну послугу в лікарнях. Саме за цим тарифом буде оплачуватися робота лікарів. Для пацієнтів з’являться “позитивний” та “негативний” переліки послуг. Детальніше про це розповів Олег Петренко.\nНагадаємо, в першій частині інтерв’ю глава НСЗУ розповів, що буде з лікарнями, які не приєднаються до реформи, навіщо державі платити приватним лікарям, звідки взявся тариф 370 гривень з пацієнта.\n“Є міста, де лікарів з надлишком”\n– Чи відстежуєте ви, як багато є населених пунктів з диспропорцією населення на кількість лікарів.\n– Ми зараз можемо це відслідковувати тільки за договорами. Так, дійсно, коли укладається договір з медичним закладом, ми бачимо ситуацію, коли населення, яке є на цій території, коли їх розділити на кількість лікарів, виходить далеко за ліміт оптимальної практики. Ми рекомендуємо місцевій владі подумати про те, щоб збільшувалась кількість лікарів, тому що не буде простого автоматичного збільшення ліміту. Ми повинні розуміти, що ліміт взятий не зі стелі. Якщо у сімейного лікаря 1800 пацієнтів, то це оптимальний об’єм практики, коли пацієнт може отримати вчасно доступ лікаря, не стояти довгий час в черзі, отримати якісні послуги. Тому що, коли буде п’ять тисяч людей, до лікаря буде не потрапити. Цей ліміт організовує оптимальну практику. І треба працювати над тим, щоб більшість пацієнтів обирали лікаря, у якого оптимальна або субоптимальна кількість. Ми не будемо збільшувати ліміт. Повинен бути баланс між кількістю лікарів і кількістю пацієнтів. Якщо його не буде – то просто не буде можливості надати повний обсяг якісних послуг.\n– Взагалі є оцінки того, скільки українців не матимуть змогу підписати декларацію?\n– Зараз у системі зареєстровано близько 22 тисяч сімейних лікарів, терапевтів, педіатрів. Якщо розділити кількість населення України, то ми вийдемо приблизно на 2000. Загалом є не дуже пропорційне розповсюдження. Є міста, де лікарів з надлишком. А є місця, в тому числі сільські місцевості, де їх не вистачає. Національна служба не є тим органом, який регулює це покриття. Загалом лікарі є, але є місця, де їх мало. Це повинна бути задача і місцевої влади, і Міністерства охорони здоров’я, і Міністерства регіонального розвитку, бо є програма розвитку сільської медицини зі створення практик там, де їх не вистачає. Це спільна робота. Ми би дуже хотіли, щоб лікарі були більш рівномірно розповсюджені, щоб доступ до них був кращим і ближчим, і ми б виконували свою функцію оплати лікарям. Україна знаходиться в такій ситуації, що над цим треба буде попрацювати.\n“Без направлення сімейного лікаря, або терапевта, або педіатра, отримати безоплатну допомогу на іншій ланці допомоги вам не вдасться”\n– У 2019 році в пілотному режимі має запрацювати реформа вторинки – це робота хірургів та інших спеціалізованих лікарів. У якій області вона запрацює першою і яким чином працюватиме?\n– Якраз зараз іде процес підготовки до 2019-го року. Згідно закону про державні фінансові гарантії, визначено, що Кабінет міністрів буде встановлювати порядок реалізації пілотних проектів. Вже з 2020 року Національна служба здоров’я буде відповідати за фінансування всіх видів послуг усіх рівнів, тобто первинної, вторинної, третинної, спеціалізованої, екстреної допомоги, паліативної, хоспісної, реабілітації – всього. Відпрацювання повного об’єму вторинної спеціалізованої допомоги, і амбулаторної, тобто поліклінічної, і стаціонарної буде відбуватися в одному регіоні. Це той, який висловив стійке бажання спробувати це зробити, і це Полтавська область. Вони довгий час працювали і в інших проектах міжнародної технічної допомоги, вони найбільш технічно готові: і електронно, і управлінські, для того, щоб запрацювати.\nТому пілот 100% буде повністю в одній області – як мінімум, це Полтавська область. Не виключаємо, що й інші. Плюс, ми будемо виходити на нестаціонарний етап спеціалізованої допомоги в кількох областях, можливо, по всій Україні. Ми будемо виходити на певний перелік послуг. Це буде чіткий об’єм: якщо для первинки це, умовно, чотири аналізи і швидкі тести, то тут буде, наприклад, 25 аналізів, консультації фахівців та якісь обстеження. Ми чесно повинні порахувати. Умовно ми кажемо, що будемо оплачувати УЗД, рентген, ще деякі види послуг, спірометрію, ехокардіографію, але не будемо оплачувати КТ і МРТ, бо в більшості випадків ці речі давно оплачуються. Якщо у нас буде розрахунок, і ми будемо формувати позитивний перелік, то це буде обмежена кількість послуг, які ми зможемо оплатити. Але буде і негативний перелік – тобто те, що ми 100% не будемо платити. Зараз над цим іде робота, я не буду до кінця привідкривати інформацію. Це складна робота, Україна вперше підходить до такого механізму. Але я сподіваюся, ми знайдемо таку модель, яка дозволить реформі крокувати – щоб Україна до 2020 року була готовою, відпрацювавши певні інструментарії та механізми.\n– Припустімо, я мешканець Полтавської області. Що для мене зміниться з 2019 року, якщо я піду наприклад, до офтальмолога?\n– Перше: якщо у вас не буде направлення від лікаря первинної ланки – ви до офтальмолога можете не потрапити. Ви до нього потрапите тільки у тому випадку, якщо у вас є направлення і за це сплатить держава. В іншому випадку потрапите, якщо маєте власні кошти і підете туди. Це перша зміна, тобто, це доступ до системи. Уклавши декларацію з сімейним лікарем, ви потрапляєте в позитивну систему державних гарантій – це те, за що держава взяла на себе відповідальність. Без направлення сімейного лікаря, або терапевта, або педіатра, отримати безоплатну допомогу на іншій ланці меддопомоги вам не вдасться.\n– Направлення буде на папері чи фіксуватиметеся в електронній системі?\n– У нас діє чіткий постулат – будь-який етап реформи розгортається при наявності електронного інструменту. Україна – унікальна держава у цьому плані, ми так довго не реформувалися, що зараз входимо в реформу в той період, коли наявні хороші ІТ інструменти. Будь-який етап розгортання реформи буде пов’язаний з наявністю електронного механізму. Ми дуже би хотіли, щоб це було електронне направлення, так само як і електронний рецепт. Національна служба здоров’я наступного року буде відповідальна і за відшкодування вартості лікарських засобів – воно є частиною медичних гарантій з 2020 року – тому це теж наша відповідальність. Ми дуже б хотіли, щоб коли ви прийшли до лікаря первинки, він вам виписав рецепт і направлення, наприклад, на рентген. І ці обидва направлення могли б бути роздруковані для вас, але при цьому в електронній системі приймалися і аптекою, і закладом вторинки в електронному вигляді. Для нас це дуже важливо. Основним принципом реформи фінансування є: немає даних – немає фінансування. Заклади і лікарі звикнуть до того, що вони повинні звітувати. Ми будемо бачити інформацію: скільки звернень, з якого приводу, скільки направлень виписано, скільки діагностики.\n– Тобто, кожен лікар зможе надати пацієнту направлення або довідку тільки через електронну систему?\n– Так. Нам би дуже хотілося, щоб цей безпаперовий документообіг в медицині став дійсністю на протязі найближчого року. А до 2020 року наші ідеї ідуть іще далі.\n– Наприклад, усі у нас питають, а коли можна буде укласти декларацію, не виходячи з дому. Особливо люди, які живуть зі смартфоном. Я бачив, навіть бабусі легко через “Приват24″ перерахувати онуку гроші. Нічого фантастичного у цьому немає. І от ми хочемо розраховувати, дуже віримо, що вже у четвертому кварталі або, найпізніше, у першому кварталі наступного року через BankID, через зв’язок e-health з демографічним реєстром, з ЄРДРом пацієнт зможе обрати лікаря онлайн. Ви подивилися лікаря, знаєте про нього, і вам не потрібен візит до нього, ви можете обрати його, не виходячи з дому. Дуже хотілося б, щоб таке було.\n– Тобто, з наступного року запустяться електронний рецепт, електронні довідки… що ще?\n– Хотілося б електронні лікарняні, електронні направлення. Ми над усім цим працюємо. Це дуже непроста робота. Можливо, це виглядає трохи фантастично, але якщо є люди, які натхненно працюють над цим… Навіть з декларацією: не дуже багато людей вірили, що кампанія з вибору лікаря буде настільки успішною. Навіть наші оптимістичні припущення не були такими. У квітні, коли ми перший раз рахували, думали, ну, два мільйони, ну, три укладуть декларацію. Сьогодні зранку було 14 мільйонів 55 тисяч. Це вп’ятеро більше, ніж наші оптимістичні припущення. Це говорить про дві речі – люди хочуть зміни правил гри, їх не влаштовує так, як було, і вони вірять в те, що все може змінитися. А приватники взагалі нам кажуть: від держави на рахунок отримати кошти? Приватному закладу? Такого ніколи не було. Але вони взяли і отримали кошти за перший місяць, за кількість декларацій, які вони уклали. Тобто у людей зміна парадигми. Ми зараз відчуваємо, як економічними стимулами змінюється палітра. Ми не кажемо, що економічні стимули – єдиний інструмент. Але без наявності економічного стимулу не може бути змін. Тому ми починаємо з першого етапу, за економічним стимулом підійде моніторинг. Не всі будуть чесно користуватися можливостями, які надає реформа. Реформа – це для тої категорії лікарів та пацієнтів, які хочуть грати за правилами. Кращі лікарі, кращі керівники, які чесно працюють – виграють від реформи. А деякі програють, особливо, ті, хто має приватні інтереси у цій системі, там буде не просто.\n“Ми чітко будемо казати, що не покривається”\n– Робота сімейних лікарів, терапевтів та педіатрів повністю покривається держбюджетом. Як буде з послугами спеціалізованих лікарів? Їх послуги теж повністю покриватимуться, чи ні?\n– Тих коштів, які є в України, щоб покрити все і повністю не вистачить ніколи. Навіть найрозвинутіші країни світу не можуть покрити все. Відповідно, нам потрібно буде нормувати, і ми починаємо з первинки – базової частини медичної допомоги. В спеціалізованій допомозі можуть виникати ситуації, коли буде негативний перелік – ми чітко будемо казати, що не покривається , або буде позитивний перелік – ми чітко кажемо, що покривається. Відповідно, інші види послуг, які не входять туди, будуть надаватися або за оплату, або будуть предметом добровільного медичного страхування. Але це чесно. Чесно сказати, що ви приходите і граєте в рулетку: комусь повезло і з нього не взяли кошти, а комусь не повезло і з нього взяли. Ви ніколи не знаєте, потрапляючи в лікарню, наскільки будете грати в цю гру. А наявність чітких правил гри надасть передбачуваність. Мені здається, це набагато чесніше, ніж казати: всім – все. Відповідно, не всі спеціалізовані послуги можуть бути гарантовано покриті. Плюс, ми повинні змінити поведінку людей. Знаєте, є таке поняття “за бажанням пацієнта”. Навіть при госпіталізації лікар може казати, що лягати в стаціонар не потрібно, бо немає підстав, а є бажання пацієнта – таке ми точно оплачувати не будемо.\n– Бюджет на медицину ухвалюватиме парламент. І від нього залежатиме, які послуги держбюджет покриє, а які ні. Тоді виходить, що з року в рік це буде гра в невідомість, бо невідомо, що покриє держбюджет цьогоріч, а що наступного року.\n– Це ж дуже добре насправді. Ви можете як виборці голосувати за такий парламент, який зможе щорічно збільшувати суму. Ви будете впливати на своїх депутатів. Ми всі будемо вимагати. Програма медичних гарантій – частина закону про державний бюджет. Кожного року вона буде прийматися, і буде політична дискусія. Ми можемо скільки завгодно говорити, що треба більше ліків, більше інших речей. Окей, якщо є така задача – давайте говорити перед парламентаріями, шукати, де ці гроші взяти. І буде певна залежність від цього. Але я не думаю, що це погано.\nЄ модель, яка дуже добре працює. Коли це публічно – всі розуміють, як голосують. Наша задача обрахувати. Наша задача – сказати, що Національна служба буде дотримуватися нейтральності бюджету. Наша задача – узгодити 49 статтю Конституції з 95-ю. Бо 49-та гарантує все всім завжди, але 95-та каже: будь-які видатки державного бюджету повинні бути передбачені в законі про державний бюджет. Не може бути так, що держава гарантує, а коштів на це немає, бо в такому випадку зникають правила. Ви приходите в лікарню, вам ніби все гарантували, але коли питаєш людей, чи ви отримували цю послугу безкоштовно вони кажуть: “Ви що жартуєте?”. Відповідно, наша задача – зробити правила чесними, щоб кожен зрозумів, що є гарантія держави і на це є кошти. Ми гарантували і на 100% це оплатили, і є те, що не покрито, і потім виникає дискусія, в тому числі політична. Ми хочемо, щоб це було покрито – давайте збільшувати бюджет цього року.\n– У Польщі зробили простіше: 7,5% від податку на доходи працюючої людини спрямували в Національний фонд здоров’я. І у них вийшла система, яка не залежить від політичних рішень.\n– Так, Польща обрала метод страхування з прямими страховими внесками на Фонд оплати праці, які сплачує роботодавець і робітник. Україна – держава, де в тіні перебуває близько 50% бюджету. За рекомендаціями всіх фахівців, у тому числі Всесвітньої організації охорони здоров’я, введення загальнообов’язкового медичного страхування з оплатою з Фонду оплати праці можливо, коли тіньовий сектор складає не більше 20%. Якщо він складає 50% – краще використовувати метод збору коштів через бюджет. Якщо ми протягом двох-трьох років станемо транспарентними, тобто, частка тіньової економіки зменшиться до 20% – я перший буду наполягати на тому, що давайте вид страхування, який ми зараз застосовуємо, переведемо в загальнообов’язкове страхування з податками з Фонду оплати праці. Але спитайте зараз роботодавців. Чи готові вони збільшити оплату праці на 7,5%? В тінь піде ще більше людей.\n– І останнє питання. Уявімо, що вся система запустилася. Частина послуг покривається держбюджетом, якась частина стає платною. В лікарню приходить бабуся і після діагностики їй кажуть: за це вам потрібно стільки-то заплатити. Але вона не має коштів, і вона відмовиться лікуватися, як і інші незаможні пацієнти. Що далі буде з такими пацієнтами, чи будуть якісь програми для бідних, скажімо?\n– Перед тим, як відповісти на це питання, уявімо, що відбувається зараз. Тобто, давайте просто відмовимось від риторики, що зараз відбувається щось добре. З реформою буде чесна ситуація, яку ви описали. Це дозволяє нам бачити, чого нам не вистачає в системі. І це є відверта розмова в такій ситуації. Тут виникають різні речі. Я не кажу, що дана бабуся може купити страховку, але онук може запропонувати їй отримати страховку на ті послуги, які не покриваються. Це одне із рішень. Інша частина – і держава, і місцева влада можуть створювати додаткові програми, які будуть забезпечувати лікування тих чи інших категорій населення. В першу чергу, які мають в цьому потребу. Тобто, це загальна зміна соціальної політики. Якщо це не буде покриватися, але буде потрібно – закон передбачає наявність програм додаткового фінансування, які будуть спрямовуватися на ті послуги, які не будуть предметом покриття в межах програми медичних гарантій.\nГазета «Пульс» – №33 від 16.08.2018 року\nНайбільше щастя людини – це гарне здоров’я. З часом розуміння цієї істини приходить до кожного. Як і те, наскільки важка і відповідальна робота медичних працівників.\nТому й пишу сьогодні – щоб сказати щирі слова подяки на адресу людей, котрі присвятили себе медицині. Бути в цій професії може далеко не кожен, адже медицина – це покликання. Нести відповідальність за людське здоров’я, брати на себе ризик рятувати життя, віддавати себе цілком роботі дано не кожному. Професія медичного працівника вимагає великого терпіння, мужності, душевної чутливості. Й саме ці слова адресую головному лікареві Ємільчинської центральної районної лікарні Наталії Іванівні Брановицькій, завідуючому терапевтичним відділенням Михайлу Миколайовичу Кравчуку та лікарю-експерту Ємільчинської філії благодійної організації «Лікарняна каса Житомирської області» Михайлу Івановичу Курносову.\nТрапилось так, що нещодавно опинився я на лікуванні в нашій районній лікарні – здоров’я вже, знаєте, не таке, як замолоду, тож до лікарів тепер доводиться таки досить частенько звертатись. І наскільки ж приємним було ставлення до мене керівника лікувального закладу – надзвичайно людяне, душевне, чуйне! Завідуючий же відділенням опікувався мною, немов рідним батьком. А лікар-експерт Лікарняної каси ретельно пильнував за моїм лікуванням і забезпеченням для цього всіма необхідними медикаментами за рахунок ЛК. Ще й насварив мене, що не слідкую за своїм артеріальним тиском і не приймаю медикаментів від гіпертонії. За що я йому вдячний – повірте, говорю щиро! Після цього я кожен день починаю і закінчую – як і моя дружина – з вимірювання тиску, а фельдшер у нашому селі вже знає, які ліки ми з нею приймаємо.\nТож хочу щиро подякувати всім вам, шановні медпрацівники, котрих я назвав, за відданість справі, чуйність і доброту, терпіння. Я бажаю вам завжди отримувати від своєї праці радість і впевненість у завтрашньому дні. Сили, терпіння, натхнення й задоволення від улюбленої справи!\nЗ повагою – Паламарчук Микола Дмитрович, с.Рихальське Ємільчинського району.\nКомунальна установа “Обласна клінічна лікарня імені О.Ф.Гербачевського” Житомирської обласної ради\nАдреса: 10013, м. Житомир, вул. Червоного Хреста, 3.\nТелефон: (0412) 44-55-26.\nЛікарі-експерти: Тузенко Світлана Миколаївна ((0412) 44-55-32),\nСидоренкова Інга Анатоліївна ((0412) 44-55-25).\nФахівці з інформаційних та аналітичних питань:\nПоліщук Оксана Василівна,\nКравець Тетяна Валеріївна.\nОбласна клінічна лікарня імені О.Ф.Гербачевського станом на 01.08.2019 року від благодійної організації «Лікарняна каса Житомирської області» отримала медичних препаратів, реактивів та виробів медичного призначення на суму 5 641 437 гривень. Залишків ліків, реактивів та виробів медичного призначення в закладі наразі є на суму 660 268 гривень, у тому числі в складі – на суму 291 291 гривня (детальніше).\nЗагалом упродовж року в обласній клінічній лікарні імені О.Ф.Гербачевського медична допомога мешканцям області, котрі перебувають у ЛК, надана в 45 295 випадках. Станом на 01.08.2019 року частка членів ЛК в цілодобовому стаціонарі становила 28% від загальної кількості пацієнтів.\nЯкщо у вас виникають питання стосовно призначених лікарем обстежень, препаратів для вашого лікування тощо, ви можете звернутись за допомогою безпосередньо до лікарів-експертів ЛК в філії організації в обласній клінічній лікарні імені О.Ф.Гербачевського. Ми будемо раді вам допомогти!\nНа суму 45 257 466 гривень отримали лікувальні установи області медичних препаратів,\nБудьте здорові, шановні читачі!\nЯ, Клименко Марія Василівна з села Мала Зубівщина Коростенського району, хочу подякувати людям, котрі не просто надали мені медичну допомогу, а – врятували мені життя, дійсно – повернули, як мовиться, з того світу.\nРозповім, як було. Потрапила нещодавно до рук лікарів із діагнозом «Флегмона дна порожнини рота». Це так зуб вирвала – було в п’ятницю, а в суботу почала розпухати шия й за вихідні до понеділка я мало не вмерла. Подзвонила в «швидку» о пів на дванадцяту ночі – за 20 хвилин вона була у мене й привезла до відділення інтенсивної терапії ОКЛ імені О.Ф.Гербачевського. Лікар сказав: «Негайно оперувати!» Вчотирьох оперували! Тож відразу хочу сказати гарні слова на адресу всіх, хто мене рятував. В.П.Кравчук, В.А.Могорит, О.І.Мазур, анестезіолог А.Б.Ільченко, лікуючий лікар О.С.Бабійчук, операційна медсестра Н.Мойсеєва, палатні медсестри Оксана Жарчинська та Інна Радкевич, усі медсестрички відділення та молодші медсестри – прізвищ не знаю, а так по імені Іра, Іванка, Лєна, Таня, Надя – щиро вам від усієї душі дякую! Щоб не ви, то я була б померла. Надя мене взагалі порятувала – коли після операції привезли в палату, наркоз іще виходив і в роті були трубки, я в тій нетямі намагалась витягнути їх. Якби витягла – була б захлинулась. Вона ж схопила мене за руки й тримала, поруч сиділа, аж поки я прийшла до тями. Весь медперсонал дві доби не відходив від мене ні на хвилину – ну, з того світу повернулась я, це факт. Дуже гарне ставлення до людей тут. І бігають, як мовиться, біля мене, і лікують! Чотири рази на день лікарі обхід роблять – оглядають, щось призначають.\nА ще – щоб не благодійна організація «Лікарняна каса Житомирської області», то не знаю, як було лікуватись! Я з собою не мала й копійки грошей – де їх узяти, за що медикаменти купувати? Ліки дорогі дуже, а пенсія маленька. Допомогла мені Лікарняна каса – дуже допомогла! За 11 років, протягом яких перебуваю в ній, у мене загалом десь близько 2 тисяч 900 гривень щомісячними добровільними пожертвуваннями заплачено, а на лікування оце тут 5 тисяч пішло. Грошей таких у мене немає й не наскладала б я їх. Щоб не Лікарняна каса, то… Велика допомога від неї є, дуже велика. Тому дякую всім працівникам ЛК, лікарю-експерту в ОКЛ Інзі Анатоліївні Сидоренковій, зокрема, за допомогу – їм та їх сім’ям міцного здоров’я, добра та благополуччя.\nЙ усім, хто мене рятував – низький уклін і велика подяка за сумлінну працю, турботу. Нехай Господь дарує вам спокій та добробут, тепло і щастя в домівках!\nЗ повагою – Марія Василівна Клименко.\nЗдрастуйте, шановні читачі! Певний час збирались із намірами й ось вирішили написати, аби розповісти про людей, котрі в скрутну хвилину прийшли на допомогу.\nБудьте здорові, шановні читачі! Я, Клименко Марія Василівна з села Мала Зубівщина Коростенського району, хочу подякувати людям, котрі не просто надали мені медичну допомогу, а – врятували мені життя, дійсно – повернули, як мовиться, з того світу.\nКолись прочитала, що медицина – це покликання. Адже нести відповідальність за людське здоров’я, брати на себе ризик рятувати життя, віддавати себе цілком роботі дано не кожному. Саме на адресу таких лікарів ОКЛ імені О.Ф.Гербачевського, де лікуюсь уже не перший рік, хочу сказати гарні слова щирої вдячності та визнання.\nОтож своєму лікуючому лікарю Латош Світлані Олександрівні я не лише говорю: «Дякую!» – вклоняюсь доземно їй. І впевнена, що висловлюю думку й наміри дуже багатьох людей, котрим вона надавала медичну допомогу. Можливо, хтось мої слова сприйме, як пафосні й голосні, але те, що вона дарує життя, покращує його якість – ще надто мало сказано, повірте.\nТакож дякую від усієї душі Людмилі Сергіївна Крикливець – завідуючій ревматологічним відділенням. Крім того, що вона висококваліфікований фахівець своєї справи, ще й – просто хороша людина. Її доброта, співчуття до наших – пацієнтів відділення – страждань дуже цінується, повірте – надто ж у нинішній досить жорстокий і, я сказала б, якийсь такий жорсткий світ.\nА ще хочу сказати гарні слова про благодійну організацію «Лікарняна каса Житомирської області», в якій перебуваю з 2004 року. Коли свого часу мені запропонували вступити до неї – певний час вагалась. За всі ж роки перебування зрозуміла – бо не раз хвороба в цьому переконувала – що зробила-таки правильний крок: Лікарняна каса мені дуже допомагає. Знаєте, я людина досить, скажемо так, скептична – не очікую від життя якихось «подарунків долі». Тому ті обстеження, лікування, які забезпечує ЛК – а доводиться серйозно обстежуватись, зокрема, в обласному медичному консультативно-діагностичному центрі, лікуватись в ОКЛ імені О.Ф.Гербачевського, буває, й не раз протягом року – це дуже суттєва допомога. Тому які не доводилось би іноді чути нарікання на Лікарняну касу, щиро заперечую їх своїм досвідом, як мовиться, стосунків із нею. Відтак і співпрацю з ЛК не збираюсь припиняти. Більше того – маму теж оформила, сплачую за неї щомісячні добровільні пожертвування.\nТож бажаю своїм лікарям та працівникам Лікарняної каси завжди отримувати від своєї праці радість і впевненість у завтрашньому дні. Сили вам і терпіння, натхнення й задоволення від улюбленої справи! Доземний уклін кожному з вас за світлі й щирі почуття, якими сповнені ваші душі, за сумлінну працю на благо людей. Нехай ваші серця сповнюються натхненням та окриленням для нових успіхів у сфері, якій ви присвятили свої знання й таланти!\nЗ повагою – Хмілевська Тетяна Аркадіївна.\nДані про лікування членів ЛК у відділеннях КУ «Обласна клінічна лікарня імені О.Ф.Гербачевського» за період із 22.12.2015 року по 21.12.2016 року.\nВідділення К-сть пролікованих Витрати, грн Витрати на 1 хворого Вартість 1 ліжкодня\nГастроентерологія 566 206921 365 51,31\nГематологія 571 356462 624 97,71\nГінекологія 404 329398 815 263,73\nЕндокринологія 632 24304 38 11,72\nКардіологія 662 293029 442 66,1\nКардіохірургія 110 85963 781 128,5\nНеврологія 914 258509 282 39,16\nНейрохірургія 265 261276 985 142,23\nНефрологія 533 329455 618 80,30\nОпікове 77 115182 1495 247,7\nОтоларингологія 457 248671 544 97,25\nОфтальмологія 491 248671 544 97,25\nПроктологія 212 158487 747 103,32\nПульмонологія 476 326806 686 94,21\nАнестезіології та інтенсивної терапії 447 533447 1193 384,68\nРевматологія 847 546298 644 84,12\nТерапія центру радіаційного захисту 471 149634 317 46,48\nТравматологія №1 245 174526 712 130,05\nУрологія 516 573875 1112 239,31\nХірургія 510 617613 1211 270,05\nТравматологія №2 147 233333 1587 202,9\nХірургія малоінвазивна 414 400912 968 494,34\nХірургія судинна 511 508612 995 172,76\nХірургія торакальна 308 295210 958 115,18\nЦілодобовий стаціонар 10786 7211557 668 114,78\nЗа 12 місяців 2016 року в цілодобовому стаціонарі обласної лікарні було проліковано 10 тис 786 хворих – членів БО «Лікарняна каса Житомирської області», що складає 35% від загальної кількості пролікованих хворих. Витрати на медикаментозне забезпечення склали 7 мільйонів 211 тисяч 557 гривень.\nЛК забезпечує проведення лабораторних та рентгенологічних обстежень, УЗД-досліджень, ангіографій, на що за 12 міс 2016 року витрачено 925 тисяч гривень.\nОтже, за 12 місяців 2016 року витрати на медикаменти та обстеження членів БО «Лікарняна каса Житомирської області» в обласній клінічній лікарні імені О.Ф.Гербачевського склали 8 мільйонів 254 тисяч гривень.\n(«Пульс» №7 від 16.02.2017 р.)\nЗдрастуйте, шановна редакціє та дорогі читачі!\nЯ, Загурський Павло Ізидорович із Пулинського району, пишу, щоб розповісти, як завдяки добрим людям вдруге, як мовиться, з’явився на світ.\nДовелось мені нещодавно лікуватись у торакальному відділенні обласної клінічної лікарні імені О.Ф.Гербачевського, куди потрапив у вкрай тяжкому стані. Хворів на мокрий плеврит (от не знаю, як по-медичному звучить точний діагноз складного захворювання легенів). І це, очевидно, спричинило розрив стравохода. Страшні болі витерпіти було майже неможливо! Доставили мене в лікарню в тяжкому стані, який потребував негайного оперування – що лікарі й зробили.\nОперація була непроста – мої рятувальники приклали надзвичайно багато зусиль, аби я залишився живим. Ще потому п’ять днів перебував у реанімації в дуже тяжкому стані. Тільки й міг – дивитись на стелю й думати про життя, про свою сім’ю, про дітей.\nТож хочу щиро подякувати в першу чергу завідуючому відділення торакальної хірургії Муравйову Тадеушу Вітольдовичу – він сам прийшов, коли мене привезли до лікарні, оглянув, поговорив зі мною й вирішив: «В операційну!» Таким чином мене врятували. Крім того, велика вдячність Артюху Володимиру Васильовичу – справжньому професіоналу своєї справи, людині дуже енергійній – він по кілька разів на день цікавився моїм станом. Також вдячний Тарасу Івановичу Марцуну, котрий брав участь в операції. Я пізніше запитував Артюха Володимира Васильовича – він мені сказав: «Ми всі над Вами були». І їхня професійність дозволила мені вже через 10 днів їсти, як усі нормальні люди – не через зонд. Мої рятувальники сказали: «Це – феномен!» А я говорю, що це свідчить про їхній надзвичайно високий професіоналізм.\nГарні слова подяки – медсестрам та молодшим медсестрам. Вони всі дуже трудолюбиві, душевні, співчутливі – коли просиш їх про щось, то відразу просто-таки біжать. Тому що знають, що людині болить, і хочуть допомогти. Та й навіть і без просьби приходять: «Як Ви?» Колектив відділення – прекрасний!\nА ще хочу наголосити на неоціненності допомоги, яку надала мені моя рідна благодійна організація «Лікарняна каса Житомирської області». Я, признатись, раніше отак іноді думав: «Чи потрібно бути в ній, чи ні?» Й коли трапилось непередбачуване, зрозумів, наскільки був неправий у своїх сумнівах – бо ж біда прийшла неочікувано й оперативне втручання було дуже серйозне: всі лікарі на чолі з завідуючим кілька годин працювали наді мною. Реанімація потому, лікування у відділенні – весь час потрібні були немалі кошти. А їх моя родина не мала, бо ж ніхто до цього не готувався. Й прийшла нам на допомогу «Лікарняна каса» – понад 12 тисяч гривень витрачено нею на моє лікування. Скажу так, що вона просто не дозволила моїй родині розпродати все, аби мене врятувати. Бо такої суми ми не мали – я на пенсії, дружина працює вахтером, тобто дозволити собі такі витрати ми не могли. Тож основне навантаження «взяла на себе» ЛК. Тому скільки буду з ким спілкуватись – всім про це розповідатиму! У мене син раніше не перебував у «Лікарняній касі», хоч як просив його вступити. А зараз я дав йому команду зробити це негайно! Й усім так скажу!\nЗ повагою – П.І.Загурський.\n(«Пульс» №3 від 26.01.2017 р.)\nЗдрастуйте, шановні читачі! Я – Валентина Іванівна Дворецька з Житомира – лікувалась нещодавно в обласній клінічній лікарні імені О.Ф.Гербачевського.\nБула виконана лапароскопічна пластика діафрагмальної грижі. Спочатку я вагалась – іти на операцію, чи ні. Проте зараз радію, що зважилась на неї – почуваюсь дуже добре.\nТож хотіла б щиро подякувати завідуючому хірургічним відділенням Віктору Петровичу Перепелиці та лікарю-хірургу Андрію Вікторовичу Сироткіну – вони чудово оволоділи цією (новою для Житомирщини) методикою й проводять операції просто на «відмінно»! А ще додає пацієнтам сили на одужання чудова психологічна атмосфера, яка панує в цьому відділенні. Я й сама медпрацівник, знаю специфіку роботи багатьох відділень, тому розумію, наскільки це важливо для пацієнтів, коли лікарі – от такі привітні, людяні. Тому хочеться сказати їм дуже багато гарних слів подяки.\nКрім того, щира вдячність благодійній організації «Лікарняна каса Житомирської області» – за допомогу та підтримку. Ви знаєте, я колись довго розмірковувала, чи варто вступати до організації. Але з віком зрозуміла: не просто варто – необхідно! От я лікувалась минулоріч від пневмонії й бачила, як пацієнтам доводилось іти в аптеку й купувати антибіотики, інші препарати – й платити великі гроші. Принаймні, для мене то були б великі суми! А мені всі необхідні медикаменти приносили просто в палату. Скажу більше: я навіть відмовилась від номера стаціонарного телефону (щоб зайве не платити ще й за користування ним, бо ж усе одно більше користуюсь мобільним) і натомість спрямувала ці гроші на те, щоб платити щомісячні внески до благодійної організації «Лікарняна каса Житомирської області». Тобто хочу сказати, що вступила до ЛК – і не прогадала! Я небагато часу перебуваю в організації – лише три роки, але за допомогою зверталась до неї часто – й обстежувалась, і лікувалась. У мене проблеми зі щитовидною залозою – здавала аналізи на рівень гормонів. Й ендоскопічні обстеження не раз робила – тому що зі шлунково-кишковим трактом маю проблеми. І з пневмонією лікувалась, і з пієлонефритом. Думаю, що ЛК витратила більше коштів на мої обстеження, лікування, ніж я загалом за три роки сплатила внесків. Бо на операції, обстеження грошей треба й треба. Тому раджу іншим людям, котрі вагаються стосовно ЛК, щоб усе-таки вони подумали над цим питанням.\nЗі щирою повагою – Валентина Іванівна Дворецька.\n(“Пульс” №48 від 01.12.2016 р.)\nЗдрастуйте! Пише вам мешканець села Іванківці Житомирського району Хробуст Валентин Миколайович.\nЛікувався я недавно в обласній клінічній лікарні імені О.Ф.Гербачевського в урологічному відділенні – його завідуючий Сидорчук Анатолій Флорович і був моїм лікуючим лікарем. Зробили мені операцію – видалили з нирки камінця (видаляли його за допомогою спеціальної апаратури, яка дробить і витягує камінці). Вважаю, що пройшла вона вдало. Проводив операцію Ближчик Павло Євстахович, анестезіологом була Анастасія Борисівна Ільченко. Отож їм усім я хочу подякувати – за професіоналізм, вміння та (головне!) бажання допомагати людям.\nТакож гарні слова вдячності – на адресу команди медсестер та молодших медсестер відділення. Такі вони чуйні, доброзичливі до пацієнтів. От мене, наприклад, підтримували, підбадьорювали, оптимістично налаштовували на гарний вихід із операції – щоб не боявся – й загалом на її хороші результати. Я їм щиро по-людськи кажу: «Велике вам, дівчатка, спасибі!»\nА ще моя подяка – благодійній організації «Лікарняна каса Житомирської області». Перебуваю в ній уже давно – від самого її заснування. Вступив, ще коли працював керівником господарства «Україна» в селі Кодня. Ми колись, пам’ятаю, зібрали колектив – приїхав головний лікар районної лікарні, розповів про ЛК та переваги її членів при обстеженнях, лікуванні. Люди послухали, обговорили й дуже багато їх тоді вступили в ЛК. І задоволені й донині. Вважаю, що дуже правильно, що є у нас така організація – вона багато допомагає нашим людям. Я й сам хворію, то знаю, що, якщо людина перебуває в ЛК, то у випадку захворювання не треба бігти в аптеку й шукати медикаменти – вони надаються за рахунок ЛК. Й дружина моя Хробуст Надія Іванівна перебуває в ЛК – зараз хворіє, то їй ЛК також дуже багато допомагає.\nОт дехто говорить, мовляв, платиш внесок, а можна ж цю суму щомісяця відкладати. А я скажу так, що не кожен зможе те зробити, бо зараз у нас велика різниця між шарами населення. Зрозуміло, бізнесмену, підприємцю Лікарняна каса не потрібна – у них грошей вистачить при потребі купити й ліки, й самих лікарів. А «бюджетникам» та пенсіонерам – просто-таки необхідна, тому що вона дійсно допомагає. Нехай кожен порахує, скільки сплатив загалом внесків, і на яку суму пролікувався – багато з них проліковуються протягом, зокрема, лише одного року й на кілька тисяч гривень.\nТому я раджу вам, шановні громадяни, всім, хто читає зараз мою подяку: потрібно вступати до благодійної організації «Лікарняна каса Житомирської області», тому що вона дійсно допомагає під час хвороби, під час операції, під час лікування.\nЗ повагою – Хробуст Валентин Миколайович, село Іванківці Житомирського району.\n(“Пульс” №44 від 03.11.2016 р.)\nДоброго дня! Пише вам Дурицька Ганна Миколаївна з Житомира, щоб подякувати людям, котрим завдячую не тільки своїм здоров’ям, а й – можна сказати без перебільшення – самим життям.\nЯ лікуюсь у нефрологічному відділенні обласної клінічної лікарні імені О.Ф.Гербачевського, тож перші слова вдячності адресую завідуючій Аллі Петрівні Біляс. Вона дуже добре ставиться до всіх хворих – людяно, зі співчуттям, розумінням, щирою підтримкою. Завжди можна до неї підійти й порадитись про те, як краще лікуватись, уникнути ускладнень – ніколи не скаже, мовляв, зайдете пізніше. І як би не поспішала чи то на нараду, чи на консиліум – усе детально пояснить. А до палати заходить з такою ясною посмішкою, щоразу цікавлячись: «Як почуваєтесь?» З добротою й душевністю ставиться Алла Петрівна до нас, пацієнтів відділення: «Ви лише не хвилюйтесь – все добре буде!» Як-то кажуть – навіть від гарних слів робиться людина здоровою. Тому щиро дякую їй за професіоналізм, людяність і вміння допомогти й підтримати. За те, що вона мене вчасно порекомендувала на гемодіаліз і я сьогодні живу й радію своєму життю – бачу цей світ, небо, своїх дітей і найдорожче, що маю – онуків Дмитрика, Іллю й Катрусю.\nТакож хочу сказати гарні слова своєму лікуючому лікареві – Очеретяному Геннадію Олексійовичу – золота він і душевна людина. Коли б не звернулась до нього, завжди отримую й мудру пораду («Може, – каже, – вам треба в лікарню лягти. Чи краще обстеження зробити!»), й призначення необхідного лікування. Вдячна лікарю Ковалю Володимиру Миколайовичу, котрий врятував моє життя, коли під час загострення хвороби «екстрена» відвезла мене в ЦМЛ №1 Житомира, і затим посприяв переведенню в нефрологічне відділення обласної клінічної лікарні імені О.Ф.Гербачевського. І ще дякую завідуючому відділення гемодіалізу Прилипку Миколі Івановичу – одинадцятий рік живу на штучній нирці, тож ціную його працю, професіоналізм та вміння допомогти нам, пацієнтам.\nКрім того, гарне слово хочу сказати медсестрам та молодшим медсестрам відділення – за їхню повагу до людей, готовність прийти на допомогу. Й підведуть із ліжка, й візьмуть візочок та завезуть, якщо погано, й попід руки заведуть, куди треба. А чистенько як кругом у відділенні, прибрано – як мовиться, на найвищому рівні. Все це – завдяки вмілому керівництву старшої медсестри, котра кожного ранку – й у вихідні прибігає-провідує – палати пройде, подивиться, запитає: «Як Ваше здоров’я, як життя?» Від такого людяного ставлення та гарного догляду просто душею оживаєш.\nА ще моя вдячність – благодійній організації «Лікарняна каса Житомирської області». Лікуюсь я часто, тож знаю, наскільки вигідно бути в ній – за час перебування в ЛК ще з 2004 року стільки отримала допомоги! Щоразу які мені потрібні препарати – вона їх надає. Знаєте, я вам скажу, що буває все в житті – трапляється, що, може, якихось медикаментів на той момент, коли поступаю, у відділенні й немає. Але лікар-експерт обласної клінічної лікарні імені О.Ф.Гербачевського Сидоренкова Інга Анатоліївна завжди знаходить вихід і необхідними таблетками та препаратами для крапельниць мене забезпечують.\nТому я кажу велике щире спасибі всім моїм рятувальникам і зичу їм здоров’я, мирного неба, гарного життя. Скажу так, що ми прийшли в цей світ, щоб відчути й радість, і страждання, тому треба навіть за найменший прояв добра дякувати долі й людям. Адже людське слово, совість і доброта рятують нам життя. Будьте й самі здоровими, мої рятувальники!\n«В МОЄМУ ВІДДІЛЕННІ 30-40% ПАЦІЄНТІВ – ЧЛЕНИ БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ЛІКАРНЯНА КАСА ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ». ПРОБЛЕМ ІЗ ЇХ МЕДИКАМЕНТОЗНИМ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯМ НЕМАЄ!»\n– стверджує завідуючий пульмонологічним відділенням обласної клінічної лікарні імені О.Ф.Гербачевського С.І.Хвелось.\n“Пульс” №33 – подяка Л.Г.Стеценко\nЗдрастуйте, шановні! Пишу вам, щоб розповісти про людей, котрим зобов’язана не лише здоров’ям – власним життям.\nКажуть, що лікар – це посередник між людиною й Богом. І дуже часто ми чуємо – а то й самі не раз говоримо: «Вся надія на Вас, лікарю!» Адже поняття «медпрацівник» в уяві багатьох пов’язане з надією й захистом. І саме такими захисниками від смерті для мене стали лікарі та весь середній і молодший медперсонал пульмонологічного відділення обласної клінічної лікарні імені О.Ф.Гербачевського. Лікую тут зараз двостороннє запалення легенів (оце десь «надбала» його влітку). Отож дуже велика вдячність лікуючому лікарю Світлані Іванівні Тимошенко – за те, що мене, як мовиться, на ноги поставила. Вона дуже хороший спеціаліст – дай, Боже, щоб у нас побільше було таких лікарів, як Світлана Іванівна – професійно грамотних, досвідчених, людяних. Також хочу сказати велике спасибі лікарю-пульмонологу Дмитру Вікторовичу Глущенку та завідуючому пульмонологічним відділенням Сергію Івановичу Хвелосю, котрі допомагали мені не раз – щиро вдячна їм, бо ж періодично лікуюсь тут уже багато років.\nГарне слово – й на адресу середнього та молодшого медперсоналу відділення, котрими надзвичайно вміло керує старша медсестра Надія Іванівна Наумчук – вони всі дуже хороші, уважні й щиро співчуваючі пацієнтам. Особливо ж – маніпуляційна медсестра Марія Панчишина. Так може вмовити-заговорити, що поставить ту крапельницю – навіть і не відчуєш. А яка тут чистота – молодші медсестрички миють-прибирають день і ніч. Та й загалом увесь медперсонал відділення – дуже ввічливі, дуже уважні люди, котрі кожної хвилини готові допомогти.\nА ще висловлюю щиру вдячність благодійній організації «Лікарняна каса Житомирської області» – звісно, мені дуже подобається її діяльність, тому що я за такі гроші, які плачу щомісяця добровільним внеском, не змогла б купити ліки. От наприклад: коли перебувала в реанімації, на мене за два дні «пішло» ліків на суму в 3 тисячі 200 гривень. Я такі медикаменти власним коштом не купила б. І зараз лікуюсь – препарати мені надає ЛК. Тому я всім раджу – і невістку, й сина теж буду «вступати» до «Лікарняної каси».\nЙ на завершення хочу сказати, що Господь кожній людині дарував життя. Думаю, що в людей, котрі допомагають зробити його кращим, є благословіння від Бога. Тому своїм лікарям, працівникам «Лікарняної каси» бажаю успіхів і здобутків у всіх справах. Будьте й самі здоровими, бо, якщо бути чесними, від вас залежить не лише здоров’я – саме життя людей нашого краю!\nЗ повагою – Людмила Григорівна Стеценко, місто Житомир.\n“Пульс” №33 – подяка В.О.Бичківський\nДоброго дня! Пише вам Василь Олександрович Бичківський із Бердичева.\nДовелось мені нещодавно «відпочити» в обласній клінічній лікарні імені О.Ф.Гербачевського – мав захворювання стравоходу, тож після прийому лікарем у консультативно-діагностичній поліклініці закладу поклали мене в стаціонар – у відділення торакальної хірургії – на операцію. Пройшла вона добре, за що хочу сказати велике спасибі лікуючому лікареві Володимиру Васильовичу Артюху – справжній професіонал своєї справи, він зробив, що належить. А тепер я вже навіть можу їсти – щоправда, поки лише супчики ріденькі, кефір. Але думаю, що скоро й тверду їжу зможу ковтати.\nТому хочу подякувати від усієї душі всім лікарям відділення, а також медсестрам та молодшому персоналу, адже перев’язування, виходжування після операції було, як мовиться, на їхніх руках – людина ж бо «лежача» не може доглянути себе.\nА ще моя щира вдячність – благодійній організації «Лікарняна каса Житомирської області». Я не платив ні за ліки, ні за крапельниці, шприци, системи, бинти тощо – всіма необхідними препаратами та витратними матеріалами для проведення операції й одужання потому мене забезпечила «Лікарняна каса». Перебуваю в ЛК порівняно недавно – з 2013 року (нібито й небагато часу – якихось три роки) й інший може сказати, мовляв, за цей час на медикаменти «наскладав» би грошей. Чи «наскладав» би, чи ні – то ще питання. А так от цих сорок гривень щомісячного внеску платиш (погодьтесь – небагато від пенсії) і знаєш, що за необхідності можеш спокійно лікуватись, не обтяжуючи рідних походами по аптеках та пошуками медикаментів. Тому скажу так, що для пенсіонерів «Лікарняна каса» – це дуже добре.\nА на завершення додам, що найбільше щастя людини – це гарне здоров’я. З часом розуміння цієї істини приходить до кожного. Як і те, наскільки важка й відповідальна робота працівників медицини. Тому хочу всім їм – лікарям, середньому та молодшому медперсоналу відділення, де я лікувався, БО «Лікарняна каса Житомирської області» – побажати: нехай ваші родини будуть для вас надійним тилом та опорою, а в роботі супроводжує тільки успіх. Міцного вам і самим здоров’я та благополуччя!\nЗі щирою повагою до моїх рятівників – Василь Олександрович Бичківський, м.Бердичів.\nБО «Лікарняна каса Житомирської області» – 16 років!\nБлагодійній організації «Лікарняна каса Житомирської області» виповнилось 16 років. Щирі вітання з цією гарною подією – всім 210 тисячам мешканців Житомирщини, котрі перебувають в організації, й побажання бути здоровими та залишатись із нею ще багато років!\nСтворена в 2000 році з метою забезпечення медикаментами, реактивами, виробами медичного призначення населення шляхом солідарної участі, ЛК працює за цим напрямком і нині. І якщо в інших окремих регіонах України подібні організації тільки створюються, то в нашій області «Лікарняна каса» працює стабільно успішно.\n– Загалом за весь період діяльності, – говорить виконавчий директор БО «Лікарняна каса Житомирської області» Володимир Станіславович Мишківський, – медична допомога ЛК надавалась у 4,3 мільйонах випадків (щоденно її в закладах охорони здоров’я отримують до 2,5 тисяч членів «Лікарняної каси»). Також за рішенням правління здійснюємо благодійну діяльність: із 2004 року постійно забезпечуємо медичний супровід 800 дітей-сиріт, із 2005 року опікуємось інвалідами війни, які не є членами ЛК, із 2014 року – учасниками АТО.\nВідтак кожен член «Лікарняної каси» має право отримувати гарантовану медичну допомогу в закладах охорони здоров’я області незалежно від місця проживання. Тобто за роки діяльності організацією напрацьований досвід «єдиного медичного простору», в якому кошти «ходять за пацієнтом», що передбачено в реформі медичної галузі. Це – важливий момент у нашій діяльності, тим паче зараз, коли з утворенням нових громад відбуваються формування різних бюджетів – члени «Лікарняної каси» завжди забезпечені ресурсами, куди б не звернулись за медичною допомогою.\n– Й це справді так! – підтвердила мама прооперованої Наталії Бірючевської з Новогуйвинська. – У нас була важка операція, яку моїй донечці зробили в столичному інституті серця. Й навіть там, у Києві, благодійна організація «Лікарняна каса Житомирської області» допомогла нам – і досить непогано! Необхідні препарати та витратні матеріали, які необхідні були при виконанні операції, нам приніс представник ЛК просто, як мовиться, в палату. А зараз донечка перебуває в кардіохірургічному відділенні ОКЛ імені О.Ф.Гербачевського – проходить післяопераційне лікування. Й тут ЛК її теж забезпечує необхідним – ми вдячні за це.\n– Я лікуюсь в ОКЛ імені О.Ф.Гербачевського в пульмонологічному відділенні, – приєдналась до розмови Людмила Григорівна Стеценко з Житомира. – Поступила сюди з двостороннім запаленням легенів у дуже тяжкому стані й, повірте, відразу відчула, що то значить – перебувати в «Лікарняній касі». Я в ній уже давно – й не пам’ятаю, скільки часу (ось лікар-експерт говорить, що з 2008 року) – і скажу так, що за ті невеликі гроші, які плачу щомісячним внеском, навіть «складаючи» їх «у шкарпетку», не змогла б зібрати такої суми, щоб купувати ліки. Бо ж – посудіть самі – коли я була в реанімації, щоб «витягнути» мене, лише, зокрема, за два дні ЛК надала медикаментів на 3 тисячі 200 гривень. А скільки коштів витрачається на моє лікування щодня потому – знаю, що загальна сума вдвічі більша, ніж сплатила впродовж усіх років перебування в ЛК. Тож дуже велика вдячність їй за те, що вона мене, як мовиться, на ноги поставила. Оце відповідь на запитання, яке «закидає» дехто, мовляв, а що вона «дає» – та «Лікарняна каса». Або ж іще доводилось від декого чути нарікання на забезпечення нібито найдешевшими препаратами. Я тут часто лікуюсь, то скажу, що такі медикаменти, які вона надає, власним коштом не купила б. Тому всім раджу – та й сама невістку з сином теж буду «вступати» до «Лікарняної каси».\n– «Відпочиваю» оце в обласній клінічній лікарні імені О.Ф.Гербачевського, у відділенні торакальної хірургії, – приєднався до розмови Василь Олександрович Бичківський із Бердичева. – Маю захворювання стравоходу, тож поклали мене в стаціонар на операцію. Операція пройшла добре – за що, крім лікарів, дякую благодійній організації «Лікарняна каса Житомирської області», адже ж не платив за ліки, крапельниці, уколи. Я в ЛК перебуваю порівняно нібито й небагато часу – якихось три роки. Інший може сказати, мовляв, за ці три роки на медикаменти й так «наскладав» би грошей. Та от чи «наскладав» би – то ще питання, а так от цих сорок гривень щомісячного добровільного внеску платиш (то небагато від пенсії) й можеш лікуватись. Скажу так, що для пенсіонерів «Лікарняна каса» – це непогано. Практично ні за уколи, ні за бинти, ні за перев’язки не треба платити.\n– Серед пацієнтів, які перебувають на даний час на стаціонарному лікуванні в нашому закладі, члени «Лікарняної каси» складають близько 40%, – зауважує лікар-експерт ОКЛ імені О.Ф.Гербачевського Інга Анатоліївна Сидоренкова. – За місяць проліковується в середньому близько тисячі хворих, котрі перебувають в ЛК. А впродовж року (наприклад, зокрема, минулого, 2015) в стаціонарі було проліковано 12 027 хворих – членів організації. Сума витрат на їх лікування за минулий рік склала 8 мільйонів 122 тисячі гривень. Також на проведення діагностичних обстежень – рентген-дослідження, лабораторні, ангіографічні – витрачено разом близько мільйона гривень.\n– Надзвичайно важливим компонентом роботи ЛК є зворотній зв’язок, коли ми можемо оцінити рівень задоволеності пацієнтами тією допомогою, яку ми надаємо – третій рік діє цілодобова «гаряча» телефонна лінія, аби члени «Лікарняної каси» могли розповісти про свої медичні проблеми нашим фахівцям, котрі вирішують їх безпосередньо з усіма сторонами лікувального процесу, – продовжив В.С.Мишківський, – Крім того, ми проводимо анкетування пацієнтів – членів ЛК, надсилаємо СМС-повідомлення з проханням відвідати наш сайт, де також розміщена анкета оцінювання діяльності нашої організації, лікувальних закладів області та пропозицій щодо покращення роботи.\nОтже – підсумовуючи – хочу відзначити, що діяльність БО «Лікарняна каса Житомирської області» сприяє підготовці закладів охорони здоров’я області до впровадження медичного страхування. Адже ми проводимо персоніфікований облік надходжень та витрат коштів за кожним громадянином, у нас відпрацьована система договірних взаємовідносин із лікувальними закладами, підприємствами, банківськими установами, самою діяльністю ЛК формує нові погляди – у населення щодо необхідності участі в співоплаті медичних послуг, у медичних працівників – щодо необхідності стандартизації медичних послуг (лікарський формуляр та протоколи лікування). Ми вважаємо, що на сьогоднішній день благодійна організація «Лікарняна каса Житомирської області» – один із кращих варіантів солідарної участі фінансування системи охорони здоров’я. Перебування в лавах організації понад 210 тисяч мешканців області – індикатор нашої успішної діяльності.\n«Ми лікуємо хворих за протоколами, тож «Лікарняна каса» для пацієнтів, котрі перебувають у ній, надає всі необхідні препарати!»\n– підтвердив завідуючий нейрохірургічним відділенням обласної клінічної лікарні імені О.Ф.Гербачевського Костянтин Миколайович Зозуля. – Наші пацієнти досить важкі – дуже часто стоїть питання про життя людини: займаємось патологіями центральної та периферичної нервової системи – в першу чергу черепно-мозковими травмами, також – важкою хребетною спинномозковою травмою, онкологічними пацієнтами з патологіями головного, спинного мозку. В даний час дуже великий відсоток пацієнтів із дегенеративно-дистрофічними хворобами хребта – це хворі, котрі мають грижі міжхребцевих дисків, стенози хребтових каналів, спендіоглістез. Виконується практично весь спектр оперативних втручань як на головному, так і на спинному мозку (за винятком окремих патологій, за якими допомога може надаватись тільки в інституті нейрохірургії).\nТобто, як бачите, такі складні патології передбачають тривале й дороговартісне лікування. Й не секрет, що забезпечення медикаментами в принципі лягає на плечі пацієнта та його рідних, тому що кошти на медикаменти практично не виділяються. Це – велика загальнодержавна проблема, породжена хронічним недофінансуванням галузі. Й у цьому питанні честь і слава благодійній організації «Лікарняна каса Житомирської області», яка нам добре допомагає.\nМи лікуємо хворих згідно з уніфікованими клінічними протоколами МОЗ України, тож для лікування членів «Лікарняної каси» вона надає все необхідне. Таких пацієнтів нам лікувати набагато простіше, адже не треба писати список медикаментів, аби їх рідні придбали за власні кошти. Тому я раджу вступати до ЛК тим, хто ще не перебуває в цій організації – краще перестрахуватись про всяк випадок.\n«Лікарняна каса» непогано виручає кардіохірургічну службу області!» – це стверджує завідуючий кардіохірургічного відділення ОКЛ імені О.Ф.Гербачевського Анатолій Іванович Матвійчук\nДоброго дня! Пишу вам, щоб подякувати людям, котрі у важку хвилину прийшли на допомогу й не просто покращили моє здоров’я, а дійсно врятували життя.\nЗ повагою – Шабаліна Віра Степанівна, м.Житомир.\nЗі щирою повагою – Данильченко Ніна Петрівна, місто Житомир.\nЗі щирою повагою за врятоване життя мого тата – його донька Наталія Василівна Осипчук.\nНам дякують за допомогу.\nНа сторінках обласної медичної газети «Пульс» часто читаю відгуки про благодійну діяльність «Лікарняної каси Житомирської області», а от мені довелось на власному прикладі переконатись в ефективності її роботи за межами області.\nМинулого року мене прооперували двічі: спочатку в столичному інституті ендокринології та обміну речовин ім. В.П.Комісаренка, а потім у Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова. Лікування, як ви розумієте, дороговартісне, але в обох цих випадках приходила мені на допомогу ЛК. Лікар-експерт цієї благодійної організації Р.В.Артюх попередньо ознайомила мене з умовами роботи організації за межами області, чим я і скористалася. В одному випадку кур’єр привіз мені замовлені медпрепарати, а в іншому — мені було повернуто частину коштів, витрачених на підготовку до операції. Загалом — майже дві тисячі гривень. Потім я ще двічі лікувалася в лікувальних закладах вже нашої області і знову не обійшлося без суттєвої підтримки «Лікарняної каси», за що й хочу висловити усім її працівникам сердечну людську вдячність і побажати їм усім міцного здоров’я та всіх земних благ. Надіюсь, що і надалі «Лікарняна каса Житомирської області» вдосконалюватиме форми і методи роботи і працюватиме заради покращення здоров’я жителів нашої області.\nГ.І.Закалюжна, селище Новогуйвинське Житомирської області.\nМинулого року мене прооперували двічі: спочатку в столичному інституті ендокринології та обміну речовин ім. В.П.Комісаренка, а потім у Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова. Лікування, як ви розумієте, дороговартісне, але в обох цих випадках приходила мені на допомогу ЛК. Лікар-експерт цієї благодійної організації Р.В.Артюх попередньо ознайомила мене з умовами роботи організації за межами області, чим я і скористалася. В одному випадку кур’єр привіз мені замовлені медпрепарати, а в іншому — мені було повернуто частину коштів, витрачених на підготовку до операції. Загалом — майже дві тисячі гривень. Потім я ще двічі лікувалася в лікувальних закладах вже нашої області і знову не обійшлося без суттєвої підтримки «Лікарняної каси», за що й хочу висловити усім її працівникам сердечну людську вдячність і побажати їм усім міцного здоров’я та всіх земних благ.\nНадіюсь, що і надалі «Лікарняна каса Житомирської області» вдосконалюватиме форми і методи роботи і працюватиме заради покращення здоров’я жителів нашої області.\nЗ повагою – Г.І.Закалюжна, селище Новогуйвинське Житомирської області.\n“Пульс” №1-2(105-106) 9 січня 2014 р.\nКолись Пабло Пікассо сказав: «Я не шукаю, я знаходжу». Ось і понад 200 тисяч членів Лікарняної каси вже давно віднайшли для себе руку допомоги. Вони не шукали, вони просто приєдналися до благодійної організації, яка не тільки намагається, а й дійсно забезпечує усім необхідним, надає найкращі послуги. Тому завжди знаходяться ті люди, які хочуть сказати слова вдячності для Лікарняної каси.\nРодина Валерія Івановича Петриченка з м.Житомира вже майже 6 років з касою. Нещодавно Валерій Іванович потрапив до обласної клінічної лікарні ім.О.Ф.Гербачевського зі складним діагнозом – двостороння пневмонія. Не варто казати про те, який це стрес як для родини, так і для сімейного бюджету. «Я дуже вдячний Лікарняній касі, наша родина не знала б де брати такі кошти, та і взагалі, за що хапатися, куди бігти, де шукати допомогу. Та допомога просто була поруч, адже Лікарняна каса завжди тримає руку на пульсі. Медикаментозної допомоги на суму майже 5 тисяч надала мені наша благодійна організація. Я і моя родина неабияк вдячні касі та її колективу. Ваша допомога – це рятівний місточок для пересічних громадян. Щиро дякую колективу пульмонологічного відділення, завідуючому Сергію Івановичу Хвелосю, моєму лікуючому лікарю – Ірині Борисівні Бевз та всім-всім, хто був поруч».\nТож сміливо приєднуйтесь до лав Лікарняної каси.\nНеобхідну інформацію можна отримати цілодобово за телефоном (0412) 55–49-50 або 067-411-14-51 (з питань вступу та сплати) та 067-411-30-93 (з медичних питань), або ж на офіційному сайті ЛК: http://likkasa.com.ua/ . Безпосередньо на сайті можна вступити до ЛК та сплачувати внески без комісії платіжною карткою будь-якого банку.\n«Пацієнти говорять про Лікарняну касу» (25.11.2013)\nЗ повагою, Олександр Миколайович Грама, смт.Ружин\nЩирі слова вдячності хочу адресувати благодійній організації «Лікарняна каса Житомирської області», в якій я з родиною із часу заснування . Я працюю медичним працівником в Олевську, тому ми всією громадою вирішили підтримати касу ще тоді, коли вона тільки розпочинала свою діяльність. Що і хто б там не казав, але я точно знаю, що Лікарняна каса допомагає і завжди готова прийти на виручку у скрутну хвилину. Я доволі часто хворію, лікуюся як стаціонарно, так і амбулаторно, що, до речі, дуже зручно. В липні місяці я знову потрапила до лікарні, цього разу – до обласної клінічної лікарні ім.О.Ф.Гербачевського, в урологічне відділення. Пізніше мене прооперували, думаю, що не варто говорити про вартість операцій в нашій країні. Скажу лише, що каса допомогла мені ліками на суму більше за три тисячі гривень, що для мене було дуже суттєвим моментом. І я ще раз впевнилася у тому, що багато років тому зробила абсолютно вірний крок, долучившись до Лікарняної каси. Слова вдячності адресую завідуючому урологічним відділенням Сидорчуку А.Ф., моєму лікарю Пріору С.П. та всім медичним працівникам відділення, починаючи зі старшої медичної сестри. Особлива подяка лікарю-експерту ЛК. А колективу Лікарняної каси – безмежна подяка за ваші чуйні та відкриті серця, турботу, професіоналізм. Спасибі вам усім за нелегку та таку потрібну працю!\nЗ повагою, Раїса Василівна Стужук, Олевський район.\nЧлени Лікарняних кас – це люди, які завчасно потурбувалися про своє здоров’я, крім того, вони заощаджують щодня чималі кошти. За час свого існування Лікарняні каси стали потужним джерелом позабюджетного фінансування медичної галузі. Ці благодійні організації є прообразом добровільної форми медичного страхування та сприяють цільовому й ефективному використанню ресурсів. «Лікарняна каса Житомирської області» – найпотужніша в Україні, адже об′єднує понад 200 тисяч Житомирщини. На адресу благодійної організації постійно надходять листи вдячності, лунають дзвінки, люди говорять про реальну допомогу від ЛК. Думаю, що не варто говорити про те, що найдієвіша реклама – це самі пацієнти – члени ЛК.\nГалина Григорівна Мартенчук з Лікарняною касою з перших днів діяльності цієї організації. «Для людини, яка має хронічні захворювання, каса – єдиний вихід у цій ситуації. Про що тут говорити, якщо лише одні обстеження «впадають» у значну копійчину. З 25 вересня по 9 жовтня я проходила лікування в обласній клінічній лікарні ім.О.Ф.Гербачевського в нефрологічному відділенні. Каса завжди підтримує мене, лише цього разу за рахунок ЛК я отримала ліків майже на 6 тисяч гривень. Що тут і казати, Лікарняна каса для мене – вірний помічник. Хочу подякувати завідуючій нефрологічного відділення обласної клінічної лікарні – Аллі Петрівні Біляс, золота людина, справжній професіонал. Та, звичайно, велика вдячність усім медсестрам, які були поряд зі мною протягом усього лікування. А працівникам Лікарняної каси – терпіння та витримки, ваша благородна справа ніколи не залишиться поза увагою».\nТож не марнуйте свого часу на роздуми і складні дилеми. Вірне рішення не завжди легко прийняти, проте діяти треба. Ніхто з нас не знає, що може бути з нами завтра, через тиждень чи за 10 хвилин. Хвороби завжди з’являються несподівано, тому перебування в ЛК завжди є гарантією захисту від непередбачуваних витрат. Членами ЛК можуть стати всі громадяни, які досягли 18 років. Передбачено і сімейне членство: діти віком до 18 років користуються правом членства в ЛК при перебуванні одного з батьків.\nПідприємства, установи, організації незалежно від форм власності можуть виступити колективними членами ЛК. При цьому підприємства можуть взяти на себе сплату частини внесків своїх співробітників. Через 3 місяці після щомісячної сплати членських внесків видається посвідчення члена ЛК. Додаткову інформацію можна отримати цілодобово за телефоном (0412)55 – 49- 50 або (067)411-14-51 (з питань вступу та сплати) та 067-411-30-93 ( з медичних питань). Тож ми чекаємо на Вас, прийміть правильне рішення!\nЗадумайтесь на хвилину про те, як часто Ви у своєму власному житті говорите «спасибі», «дякую»? Цих гарних слів ми вживаємо не так багато в порівнянні з іншими. Сказати «спасибі» – означає виразити схвалення людині чи організації. Значить – зробити добро.Схвалення – це потужний стимул для особистісного зростання.\nТетяна Олександрівна Духновська, яка працює в обласній клінічній лікарні імені О.Ф.Гербачевського, вирішила приєднатися до лав вдячних членів благодійної організації “Лікарняна каса Житомирської області” та висловити свою особисту подяку за допомогу.\n«Лікарняна каса Житомирської області» -найпотужніша в Україні, адже об′єднує понад 200 тисяч жителів Житомирщини. На адресу благодійної організації постійно надходять листи вдячності, лунають дзвінки, люди говорять про реальну допомогу від ЛК. Член ЛК Ірина Володимирівна Пєрова говорить про те, що їй немає звідки чекати на допомогу, одна лише надія на благодійну організацію. “Лікарняна каса врятувала мені життя, тому для мене ЛК справжня рятівниця. Мені зробили 5 операцій, чекати на допомогу було даремно, адже нікого з рідних у мене немає, заробітня плата маленька…Тож я довірилися ЛК і не пожалкувала”.\nЯ зрозумів, що поняття «безкоштовне лікування» існує – “Лікарняна каса” повністю потурбувалася про це\nБлагодійність не завжди потребує великих капіталовкладень, але завжди дає шанс суспільству стати кращим. Це справа, яка завжди потребує ініціативності, а вже потім фінансів. Світ – це ми, небайдужі ми – це якісно кращий світ, який має людське обличчя. У зв’язку з цим особливу роль відіграє діяльність лікарняних кас – українського варіанту страхової медицини, який, на думку вітчизняних фахівців, не тільки нічим не поступається європейському аналогу, а й багато в чому перевершує його. Ці благодійні організації завжди тримають руку на пульсі і в будь-який момент готові прийти на допомогу.\nДнями ми поспілкувалися з вдячним членом Лікарняної каси Житомирської області Олегом Петровичем Білошицьким. Олег Петрович ще у 2006 році долучився до лав благодійної організації, пізніше до нього долучилася і вся його славна родина. У зв’язку з складним матеріальним становищем пан Олег деякий час не сплачував добровільні пожертви, проте 23 липня поновився у касі. «Як тільки у мене з’явилася можливість знову долучитися до великої родини Лікарняної каси, я зразу ж нею скористався. Написали листа, на Правлінні ЛК його розглянули та дали мені можливість знову бути з касою. Більшість не турбується про своє здоров’я до тих пір, доки воно не почне викидати коників. Я ж знаю, що треба думати наперед і передбачувати можливі негаразди, тому я з Лікарняною касою. Нещодавно я 22 дні провів у відділенні судинної хірургії обласної клінічної лікарні ім.О.Ф. Гербачевського. За цей час мене забезпечили необхідними препаратами, я зрозумів, що поняття «безкоштовне лікування» існує, Лікарняна каса повністю потурбувалася про це. Мені зробили складну операцію на нозі, низка аналізів – все це, як ви розумієте, витягує чималі кошти з сімейного бюджету. Я вдячний цій благодійній організації за їх підтримку та розуміння. Слова подяки хочу адресувати і усьому колективу відділення судинної хірургії та інтенсивної терапії. Зараз не можу назвати усіх по іменах та прізвищах, проте всі вони у моєму серці».\nПані Ірина свого часу потурбувалася про маму. Нещодавно Тетяна Йосипівна Козел ( мати Ірини Феодосівни) потрапила до обласної клінічної лікарні ім.О.Ф. Гербачевського з діагнозом виразка шлунку. Ірина Феодосівна з вдячністю розповідає, що відчула підтримку і турботу, а найголовніше – отримала допомогу. «Програма «Потурбуйся про батьків» стала у нагоді моїй родині. Мамі надали медикаменти, які були так необхідні. Ми заощадили чимало коштів, що для моєї родини дуже суттєво. Дякую Лікарняній касі, яка не словом, а ділом допомагає. Особлива дяка лікуючому лікарю Івану Миколайовичу Невмержицькому та лікарю-експерту Валентині Борисівні Грубій, золоті люди. Бажаю усім міцного здоров’я, а Лікарняній касі – подальшого процвітання».\nДоброго дня, шановні працівники Лікарняної каси! Днями завітала на сторіночку вашого офіційного сайту – http://likkasa.com.ua/, побачила, що люди дякують вам за роботу, вирішила і собі не стояти осторонь. З благодійною організацією «Лікарняна каса Житомирської області» я з дня її заснування. Більш того, мої діти теж члени цієї організації. За весь цей час у мене ніколи не виникало сумнівів, що до того, чи треба «дружити» з касою. Я, наприклад, стабільно 2 рази на рік потрапляю до лікарні. Пієлонефрит, постійні проблеми зі спиною – все це потребує значних матеріальних вливань. Нещодавно я знову потрапила до урологічного відділення обласної клінічної лікарні ім.О.Ф.Гербачевського. Лікарняна каса надала мені усі препарати, які мені призначили лікарі. Я придбала лише два імпортні препарати, які не затверджені МОЗ України, та це був мій власний вибір. Каса дає мені впевненість у завтрашньому дні, я знаю, що якщо раптом мене спіткає якась хвороба – благодійна організація 100% буде поряд. Тому я щомісячно сплачую внески за себе та сина, бо знаю, що без турботи і допомоги ЛК в наші дні нікуди. Особливу подяку хочу висловити лікарю-урологу обласної лікарні Сергію Петровичу Пріору. Надзвичайно чуйна людина, а найголовніше – лікар від бога. Коли з тобою поруч такі люди, як Сергій Петрович, то і на душі легше, та й взагалі – хвороба здається не такою ж і страшною. Звісно, не можна залишити без уваги Валентину Борисівну Грубу, лікаря-експерта Лікарняної каси. Вона завжди поруч, на будь-яке питання у неї є відповідь. Приємно мати справу з професіоналами.\nКолективу Лікарняної каси бажаю подальшого процвітання та легкої роботи, яка б приносила не тільки користь членам організації, а й задоволення самим працівникам. Дякую вам за те, що на вас можна покластися і довіритися.\nЗ повагою, Галина Володимирівна Уманець, смт. Любар\nПацієнти говорять про Лікарняну касу (30.07.2013)\nПавло Діюк з Брусилівського району розповідає про переваги членства в Лікарняній касі. За час перебування в благодійній організації (9 років) Павло Петрович зрозумів одну прописну істину: бути з ЛК-вигідно!!!! Забезпечення усіма необхідними медикаментами у найкоротші строки, розмір витрат не обмежений та не залежить від суми сплачених добровільних пожертвувань, а якість медичних послуг контролюється лікарем-експертом. “Як тільки ми зрозуміли, що робить ця організація задля своїх членів-в той же день подали заяви на вступ усією родиною”.\nЧленство в Лікарняній касі дає можливість мені, пересічній громадянці, почувати себе більш захищеною\nЯ можу з впевненістю сказати, що членство в Лікарняній касі дає можливість мені, пересічній громадянці, почувати себе більш захищеною і не турбуватися про те, де мені знайти кошти на лікування. Я працюю бібліотекарем в Черняхові, зарплати самі знаєте які…В мене артроз тазостегнових суглобів, три рази на рік я 100% проводжу в лікарнях, а це вимагає численних коштів. Проте, матеріальна база мене зараз мало цікавить, адже усі турботи пов’язані з цією проблемою, я з чистим серцем «переклала» на Лікарняну касу.\nЗ цією організацією я з самого початку, тому знаю, що вони працюють заради людей і їм можна довіритися. Хочу подякувати лікарю-невропатологу Черняхівської районної лікарні Ісак Надії Михайлівні за її турботу і розуміння. Цій людині можна серед ночі подзвонити і вона з посмішкою дасть пораду, проконсультує.\nВ обласній лікарні імені О.Ф.Гербачевського я перебувала вперше. Тут дуже комфортно, любо-дорого дивитися на роботу медперсоналу лікарні, одним словом – рай. Не можу не згадати добрим словом лікаря-експерта ЛК Валентину Борисівну Грубу, яка дала вичерпні відповіді на мої питання. І я зрозуміла, що не треба нарікати на роботу ЛК, якщо на вашому шляху трапилися просто некомпетентні медичні працівники.\nНаприклад, моя подруга не сплачувала майже рік внески до ЛК, її виключили і вона не збиралася поновлюватися через конфлікт з лікарем. Я з нею поговорила, розказала, що робота ЛК продовжується і вона вже подала заяву на поновлення.\nЩирі слова вдячності адресую працівнику Черняхівської філії Юлії Рубан, золота людина, дай Бог їй здоров’я. Зичу всьому колективу Лікарняної каси міцного здоров’я, земного щастя та великих звершень у Вашій нелегкій, проте дуже благородній та відповідальній роботі.\nЗ повагою, Любов Федорівна Дідківська, смт Черняхів.\nТурбота про кожного члена Лікарняної каси для вас – перш за все!\nЩирі слова вдячності хочу адресувати благодійній організації «Лікарняна каса Житомирської області», з якою я крокую вже майже 10 років. Я на власному прикладі відчула всю необхідність та важливість цієї організації. Особисто для мене Лікарняна каса стала справжнім помічником-рятувальником. У мене страшна хвороба – системний червоний вовчак. Що тут і казати, боротися з таким горем надто важко та й «влітає в копієчку». Я лікуюся в Житомирі, Ружині…Постійні обстеження, діагностики, дорого вартісні препарати. Біду самотужки подолати неможливо, а особливо, коли це важке захворювання. Разом із хворобою у людини виникають матеріальні проблеми, які «вирішити» простій людині найчастіше просто нереально. Тепер я точно знаю, що перебування в благодійній організації «Лікарняна каса Житомирської області» – ефективний шлях у підтримці здоров’я людей, особливо соціально малозахищених. Надзвичайно важливо, що ця організація разом із медпрацівниками мають одну мету – одужання хворих і самовіддано для цього працюють. На моє лікування лікарняна каса надала медикаментів на суму понад 13 тис. грн.\nСлова вдячності усьому колективу ревматологічного центру обласної клінічної лікарні ім.О.Ф.Гербачевського, моєму лікарю Світлані Олексіївні Латаш. Особлива подяка лікарю-експерту ЛК у Ружинському районі Галині Андріївні Первушиній за увагу до мене та надання професійних консультацій. Колективу Лікарняної каси подальших успіхів у вашій такій важливій та благородній справі. Ви кожного дня доводите, що турбота про кожного члена Лікарняної каси для вас – перш за все! Саме тому ми завжди будемо з ВАМИ!\nЗ повагою, Лариса Михайлівна Волченко, смт.Ружин.\nВдячність та повага пацієнтів – це найвища оцінка і найдорожча нагорода з усіх відзнак\nНайбільше відповідальності беруть на себе люди, які пов’язують своє життя із медичною галуззю, адже нема нічого дорожчого в світі, як здоров’я людини. Ні для кого не є секретом, що вдячність пацієнтів та висока оцінка послуг будь-якого медичного закладу є найкращим підтвердженням того, що медичний персонал рухається у правильному напрямку і змінює уявлення про те, якою повинна бути сучасна медична допомога. Один з найстаріших, найпотужніших, найвідоміших і найславетніших медичних закладів області – обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Гербачевського постійно доводить, що якісна медична допомога дійсно існує. Лікувально-діагностичний процес в закладі організований таким чином, що жодному хворому не відмовляється в наданні медичної допомоги. В зв’язку з цим кількість пролікованих хворих щороку зростає. В обласній лікарні створені комфортні умови для перебування пацієнтів. Своєчасному наданню висококваліфікованої медичної допомоги, покращання якості життя хворих, сприяє тісна співпраця обласної клінічної лікарні з благодійною організацією «Лікарняна каса Житомирської області».\nЛікарняна каса дійсно турбується про кожного, хто перебуває в організації\nВ наші дні склалася така ситуація, коли ми, пересічні громадяни, змушені самі захищати і оберігати наше здоров’я, не надто розраховуючи на допомогу держави. Тому я вирішив застрахувати себе і свою родину від несподіваних «подарунків» долі і вступити до благодійної організації «Лікарняна каса Житомирської області». З ЛК я вже майже рік, проте на власному прикладі вже відчув турботу цього колективу. Лікарняна каса дійсно турбується про кожного свого члена, можу з впевненістю сказати, що це не просто лозунг, а реальна допомога в наші дні. Безмірно дякую Богу, що я потрапив саме до обласної клінічної лікарні ім.О.Ф.Гербачевського. У відділенні судинної хірургії мені зробили ряд складних операцій. Завдяки високій професіональній кваліфікації лікарів, чуйного ставлення до пацієнта, тобто до мене, операції пройшли успішно.Щирі слова вдячності й шани адресую лікарям та персоналу обласної клінічної лікарні ім.О.Ф.Гербачевського, зокрема, лікарю-ординатору Сергію Васильовичу Мельнику, завідуючому відділенням судинної хірургії Леоніду Івановичу Олійнику. Хочеться теплими словами згадати старшу сестру – Аллу Анатоліївну, яка постійно була поряд. На сьогоднішній день почуваю себе добре. Від щирого серця висловлюю всім працівникам Лікарняної каси велику подяку. Зичу всім Вам міцного здоров’я, земного щастя та великих звершень у Вашій нелегкій, проте дуже благородній та відповідальній роботі.\nЗ повагою, Сеньков Микола Пантелійович.\nБлагодійній організації “Лікарняна каса столичної поліції” – 10 років! Наші вітання!\nБлагодійній організації “Лікарняна каса столичної поліції ” – 10 років !\n08 серпня 2018 року виповнюється 10 років із дня створення благодійної організації, яка опікується здоров’ям правоохоронців – лікарняній касі столичної поліції. Історія її створення та розвитку – красномовний приклад успішної реалізації профспілкового соціального проекту.\nОтож влітку 2008 року за спільною ініціативою керівництва, профспілки та ветеранської організації Головного управління МВС України в м. Києві було створено ініціативну групу, яка мала вивчити досвід функціонування лікарняних кас в Україні та викласти своє бачення щодо доцільності її створення в колективі Головного управління. Досвід, до речі, був як позитивний, так і негативний, однак сама по собі ідея була соціально спрямованою і прогресивною. Успіх діяльності такої організації, на загальну думку ініціативної групи, буде залежати від порядності та професійності членів органів управління, в першу чергу – персоналу благодійної організації.\nПісля зваження всіх “за” і “проти” вирішено було не ризикувати зі створенням самостійної юридичної особи, а “протестувати” майбутню організацію на базі профспілки, у її, так би мовити, лоні.\nЙ ось 08 серпня 2008 року в актовій залі госпіталю Головного управління відбулося історичне розширене засідання комітету профспілки за участю представників керівництва Головного управління, медичної служби та ветеранської організації. На порядку денному – створення Фонду лікування та оздоровлення Київської міської організації профспілки атестованих працівників ОВС України “Лікарняна каса” як структурного підрозділу профспілки. Очолив Фонд заступник голови профспілки Михайло Сіяниця.\nУже перші місяці роботи Фонду показали його ефективність та популярність серед особового складу. Тож уже в квітні 2009 року комітетом профспілки на базі Фонду було засновано самостійну юридичну особу – благодійну організацію “Лікарняна каса столичної міліції”.\nПісля реформування МВС України і створення Національної поліції організація змінила найменування на “Лікарняна каса столичної поліції”. Її незмінним керівником залишається М. Сіяниця, а до складу правління обрані представники профспілки структурних підрозділів столичної поліції. Очолює правління також один з профспілкових активістів – голова профорганізації Святошинського управління поліції Василь Бровчук.\nНа сьогодні лікарняна каса налічує біля 8 тисяч членів – поліцейських, пенсіонерів МВС України та членів їх сімей. За 10 років діяльності вона стала лідером серед лікарняних кас у системі охорони здоров’я МВС України та входить у першу десятку найбільш ефективних серед 200 лікарняних кас в Україні. Звичайно, лікарняна каса як і профспілкова кредитна спілка, що також заснована профспілкою, є гордістю столичної профспілки поліції.\nПротягом 10 років персоніфіковану допомогу лікарняної каси отримали 34 тисячі пацієнтів – членів організації на суму близько 27 млн. гривень. З цієї суми на стаціонарне лікування витрачено 72% коштів, на оперативне лікування – 5,5 %, на амбулаторне лікування – 3,4%, на обстеження (лабораторні, МРТ, КТ, УЗД, мамографію) – 15%, на матеріальну допомогу при народжені дітей та їх лікування – 4,1% загальних витрат.\nОдночасно з наданням персоніфікованої допомоги своїм членам лікарняна каса допомагала базовій медичній установі – територіальному медичному об’єднанню МВС України по місту Києву у придбанні сучасного обладнання, апаратури та лікувальних препаратів, загалом на суму близько 2,5 млн. гривень. Серед придбаного вкрай необхідні для роботи медичної установи аналізатори – біохімічний, імуноферментний, лактози та лактату.\nЧлени лікарняної каси вже давно забули ті часи, коли для проведення біохімічного аналізу крові чи МРТ доводилося бігати по комерційним медичним закладам, аби за немалі гроші зробити те чи інше дослідження. Сьогодні все це на місці, причому, завдяки лікарняній касі – безкоштовно.\nНе забуваючи про статус благодійної організації лікарняна каса за рішенням правління взяла на безоплатне обслуговування 110 членів сімей працівників, які загинули при виконанні службових обов’язків і 49 ветеранів служби – інвалідів, учасників бойових дій другої світової війни.\nСвоє перше десятиліття лікарняна каса столичної поліції зустрічає сповненою енергії і нових амбітних планів, то ж побажаємо їх здійснення та нових досягнень. Впевнені, що успішні лікарняні каси є добрими паростками майбутньої страхової медицини в Україні.\nТо які ж гроші «ходитимуть за пацієнтом»?\nРозмови про зміни у фінансуванні первинки вже всім набили оскому. Однак від цього не стало зрозуміліше, на що саме вистачить «грошей, які ходитимуть за пацієнтом». Досвід свідчить: на державне фінансування сподіватися можна, однак варто подбати і про інші джерела надходження коштів. Які шляхи можливого співфінансування первинки бачать у регіонах?\nПетро ГАРМАШ, начальник управління охорони здоров’я Чернігівської ОДА\nВідповідно до Закону України від 19.10.2017 р. №2168-VIII «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» оплата медичних послуг здійснюватиметься за принципом оплати за одного пацієнта з використанням капітаційної ставки за договором про медичне обслуговування населення, укладеним між медичними закладами та Національною службою здоров’я України (НСЗУ). Проектом Постанови КМУ «Порядок реалізації державних гарантій медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій для первинної медичної допомоги на 2018 рік» капітаційна ставка за одного пацієнта, який уклав декларацію з лікарем, передбачена в розмірі 370 грн на рік, за обслуговування пацієнта, який не подав до закладу ПМД декларації про вибір лікаря, — 240 грн. Також до тарифу за обслуговування пацієнта, котрий уклав декларацію, застосовуватимуться коригувальні коефіцієнти залежно від його вікової категорії: від 0 до 5 років — 4; від 6 до 17 років — 2,2; від 18 до 39 років — 1; від 40 до 64 років — 1,2; понад 65 років — 2.\nТаким чином, основним джерелом доходу надавачів первинної медичної допомоги будуть виплати за договором із НСЗУ. За нашими орієнтовними підрахунками обсяг доходу надавачів послуг первинної медичної допомоги (центрів ПМСД) буде щонайменше у 1,5 разу більшим за обсяг медичної субвенції, яку вони отримують зараз. Але зрозуміло, що в кожному конкретному випадку обсяги виплати залежатимуть від кількості та вікової структури пацієнтів, які обрали лікаря з надання первинної медичної допомоги, котрий працює в цьому закладі. У такій спосіб реалізується принцип «Гроші ходять за пацієнтом»: чим більше пацієнтів обрали лікаря або лікарів, які працюють у закладі, тим більшою буде виплата за договором НСЗУ. Поки що результати обнадіюють: на кінець травня декларації про вибір лікаря підписали понад 15% населення області. Деякі лікарі вже набрали 1,5-2 тис. пацієнтів. Але час ще є, тож сподіваємося, що на кінець року всі жителі області визначаться з вибором свого лікаря.\nУ процесі здійснення діяльності, пов’язаної з наданням первинної медичної допомоги, кожен надавач послуг несе витрати, серед яких — оплата комунальних послуг, утримання службового транспорту, поточні ремонти приміщень, догляд прилеглої території тощо. Усі вони мають покриватися за рахунок доходів, що переважно означає за рахунок коштів, отриманих від НСЗУ за договорами про медичне обслуговування населення. Водночас заклади ПМД можуть мати й інші джерела грошових надходжень: фінансування з місцевих бюджетів та бюджетів громад, надання окремих платних видів послуг, благодійні внески, гуманітарна допомога, кошти від лікарняних кас (до речі, у нас вони успішно діють) тощо.\nХочу зазначити, що відповідно до міжнародної практики система охорони здоров’я не фінансується з одного джерела. Як правило, їх декілька: державний бюджет, соціальне страхування, платежі пацієнтів, добровільне страхування, міжнародна допомога тощо. Тож, переходячи безпосередньо до нової системи фінансування охорони здоров’я, на мою думку, треба максимально використовувати досвід зарубіжних колег, запозичивши найбільш цікаві та придатні до наших реалій елементи їх моделей фінансування.\nВалентин ПАРІЙ, президент Всеукраїнського громадського об’єднання «Асоціація лікарняних кас України», доктор медичних наук, професор, академік Академії наук вищої освіти України, Заслужений лікар України\nПотреба у реформуванні вітчизняної медицини назріла ще два десятиліття тому. Упродовж 90-х років фінансування галузі помітно скорочувалося. Це відчули всі, але найпершими — працівники медичних закладів: не вистачало найнеобхіднішого для допомоги пацієнтам. Тоді й виникла ідея створення лікарняних кас — благодійних організацій, які мали стати суттєвою підмогою для пацієнта в умовах недостатнього забезпечення медичної галузі з боку держави.\nВ Україні наразі діють близько 200 лікарняних кас (ЛК), які допомагають закладам охорони здоров’я та жителям регіонів отримати належне лікування. І головне гасло нинішніх реформаторських заходів «Гроші ходять за пацієнтом» давно сповідується в діяльності ЛК: тільки-но її член потрапляє на прийом до лікаря, і той призначає певний курс лікування, ЛК одразу розпочинає передбачене положенням про її діяльність забезпечення медикаментами та виробами медичного призначення. Один із важливих компонентів, які відпрацьовані в БО «Лікарняна каса Житомирської області», — автоматизація технологій, зокрема моніторингу ефективності використання лікарських препаратів і дотримання стандартів лікування пацієнтів (лікарського формуляра та клінічних протоколів). Протягом багатьох років у ЛК сформувався так званий прототип електронної системи охорони здоров’я, суть якого полягає в автоматизованій реєстрації її членів, сплати їх щомісячних пожертвувань, а також використання коштів.\nЗагалом скажу: галузь охорони здоров’я — це, насамперед, регламентована і стандартизована діяльність усіх медичних установ, коли лікар зобов’язаний дотримуватися лікарського формуляра та протоколів лікування, затверджених Міністерством охорони здоров’я України. Проте дотримання протоколів лікування пацієнта лікарні, поліклініки чи амбулаторії в Україні досі погано контролюється. А це призводить до того, що пацієнт, отримавши рецепт від лікаря, змушений витрачати з власної кишені значні кошти на медичні препарати, часто відсутні в протоколах лікування. Керівництво ж лікувальних закладів зазвичай на це закриває очі.\nРеформа передбачає зміну такої практики. Національна служба здоров’я України буде зацікавлена в раціональному використанні коштів державного бюджету й контролюватиме його саме завдяки стандартизації лікування, яка полягає в дотриманні лікарського формуляру та протоколів. ЛК давно й активно пропагують необхідність виконання медиками протоколів лікування, що мають доказову базу й затверджені МОЗ України, — тобто всі ті елементи, про які сьогодні говорять як про майбутнє реформування, уже давно використовують у діяльності ЛК.\nНа Житомирщині протягом 2017 року медична допомога за рахунок БО «Лікарняна каса Житомирської області» надавалася у 489 451 випадку на загальну суму 57,2 млн грн. Зокрема, 123 члени ЛК отримали медичий супровід у лікувальних закладах Києва, 134 особам були відшкодовані витрати на лікування за межами області. Під патронатом ЛК перебувають 579 дітей-сиріт області, за рахунок благодійної організації проводиться лікування інвалідів війни, учасників АТО, діє програма «Потурбуйся про батьків».\nТобто на сучасному етапі, за нашим глибоким переконанням, альтернативи ЛК, крім, звісно, державного фінансування медицини, не існує. Тим паче, що для забезпечення своєчасної необхідної та в повному обсязі медичної допомоги членам ЛК налагоджено співпрацю з медичними університетами, лікувально-профілактичними закладами різної форми власності, фармацевтичними компаніями, аптеками, клініками, лікувально-діагностичними центрами. Зараз у зв’язку з децентралізацією БО «Лікарняна каса Житомирської області» вдосконалює систему цих взаємовідносин із тими лікувальними установами та закладами, які переходять у підпорядкування новоутворених громад, аби члени ЛК не стикалися навіть із формальними незручностями. За цим напрямком ми вже маємо певний вдалий досвід. Тобто однозначно члени ЛК навіть в умовах започаткованих реформою змін перебувають у кращому становищі, ніж пацієнти, які розраховують лише на допомогу держави. Звісно, зміна системи фінансування та розподілу коштів може призвести до збільшення їх надходжень до пацієнта, але сподіватися на 100% забезпечення не варто. Сьогодні всім зрозуміло, що держава ще тривалий час не зможе повністю забезпечити безоплатне надання всіх необхідних хворим послуг та лікарських засобів. Без додаткового фінансування та залучення позабюджетних коштів підвищити рівень медикаментозного забезпечення пацієнта неможливо.\nЮрій ЛЕСЮК, заступник директора Департаменту охорони здоров’я Чернівецької ОДА\nФінансування охорони здоров’я в Україні відбувається всіма можливими способами, які не суперечать чинному законодавству. Основне джерело матеріального забезпечення первинки — гроші з державного бюджету у вигляді медичної субвенції. Причому сума кожного року має зростати. На 2018 рік було виділено 1,273 млрд грн, сума на 2019 рік стане відомою, коли буде затверджений відповідний бюджет.\nВажливо, що на наступне півріччя окрім медичної субвенції заклади первинної медичної допомоги також отримуватимуть кошти за кожну укладену декларацію. Таким чином, матимемо подвійне фінансування. Проте наразі чітко бачимо: коштів вистачає тільки на виплату заробітної плати й оплату комунальних послуг. Що ж до оновлення устаткування, придбання витратних матеріалів та реактивів на лабораторні дослідження, то тут відчуваємо неабиякий дефіцит. Наприклад, згідно з Табелем оснащення потреба становить близько 70%, а забезпеченість — на рівні 30%. Звісно, це дуже мало. Наразі маємо надію на близько 200 млн грн, які надійшли в Чернівецьку область відповідно до Закону України №2206-VIII «Про підвищення доступності та якості медичного обслуговування у сільській місцевості». Гроші ми вже отримали, однак механізму їх використання поки що не розроблено.\nЗвісно, активно підтримуватимемо всі ініціативи місцевих громад щодо розвитку первинної ланки. Власне, громада зацікавлена мати сімейного лікаря, особливо у сільській місцевості. Адже минулого року була прийнята постанова, якою скасовується обов’язкове відпрацювання студентів-медиків, котрі навчалися за державний кошт. А це означає, що до села вони за власним бажанням можуть і «не дійти». Тож їх треба мотивувати, і робити це повинна місцева громада. Інше питання: чи є у місцевому бюджеті на це кошти? На жаль, ми маємо села і райони, де досі робоче місце сімейного лікаря не обладнане комп’ютерною технікою.\nЯк іще одна альтернатива співфінансування медичних послуг — створення при закладах первинки ЛК. Такий досвід ми мали в деяких стаціонарах. Зокрема, майже 20 років при Сторожинецькій центральній районній лікарні працює лікарняна каса. Згідно з положенням про її роботу зібрані кошти можна використовувати винятково на придбання препаратів для членів каси, які лікуються в стаціонарі районної лікарні. Хворий, потрапляючи до лікарні, проходить повне обстеження, за його результатами в історії хвороби лікар розписує лікування. На підставі лікарських призначень старша медсестра відділення пише вимогу на отримання медикаментів в аптеці, із якою співпрацює каса. Крім лікаря вимогу підписують завідувач відділення та головний лікар.\nАле подібної моделі співфінансування у закладах первинної медико-санітарної допомоги ми ніколи не мали. Однак вважаю, що розвиток і впровадження такого шляху забезпечення коштами хворих якраз на часі. Головне, що для цього потрібне, — ініціатива і бажання буковинців.\nВіталій ШЕВЧЕНКО, керівник благодійної організації «Лікарняна каса Полтавщини»\nКожен житель України фінансує охорону здоров’я зі своїх податків. Але цього, зрозуміло, недостатньо. Зміна системи фінансування та розподілу коштів відповідно до реформування первинної ланки, яке відбувається сьогодні за принципом «Гроші йдуть за пацієнтом», лише незначною мірою збільшить надходження коштів, але повного обіцяного відшкодування вартості лікування доведеться чекати.\nБільшість із наших громадян, на жаль, живуть за принципом: «Поки грім не вдарить…» А коли біда все-таки трапляється, починаємо шукати кошти, позичаючи їх у друзів та родичів і створюючи для сім’ї масу проблем. Назбиравши необхідну суму та накупивши два пакети ліків, які виписав на аркуші рекламного блокноту лікар, пацієнт продовжує витрачати кошти та забезпечувати прибуток фармвиробнику й аптеці.\nНа сьогодні лише в небагатьох лікарнях заступники головних лікарів з медичної частини здійснюють постійний експертний контроль за призначеннями лікарів. Але якщо раніше вони контролювали раціональне використання ліків, придбаних за бюджетні кошти, то на сьогодні в них немає мотивації економити кошти пацієнта. До того ж ліки можуть призначатися не за формуляром і протоколами лікування, бо ніхто цього не відстежує, частка другорядних рекламних препаратів інколи становить 50-70% від витрачених коштів, хоча без цих засобів можна було б і обійтися.\nВізьмімо добровільне медичне страхування, яким нині охоплені близько 2% українців. Цей шлях співфінансування зручний, але ним можуть скористатися лише забезпечені громадяни або ж працівники великих підприємств, за яких сплачує медичну страховку власник (повністю чи частково). Переваги медичного страхування очевидні: можливий цілодобовий супровід пацієнта та контроль (але не завжди) призначення ліків згідно з протоколами лікування, забезпечення права вибрати лікаря чи лікарню. Однак, коли пацієнт захворів, йому необхідно шукати кошти (як і в першому випадку), і лише потім страхова компанія компенсує витрати на лікування. До того ж компенсація здійснюватиметься за препарати, рекомендовані протоколами лікування, а не за ті, які призначив лікар, часто ігноруючи вказані рекомендації.\nДержава дає можливість нашим громадянам піти ще одним шляхом, на мій погляд, найбільш практичним, раціональним і ощадливим, — об’єднатися в громадські чи благодійні організації (товариства, фонди) та за механізмом взаємодопомоги і солідарності захистити своє здоров’я. В Україні працюють понад 200 різних організацій взаємодопомоги: каси здоров’я, лікарняні каси, товариства здоров’я, фонди здоров’я, — вони стають надійним партнером як пацієнта, так і сімейного лікаря. Лікування проводиться згідно з Фармацевтичним формуляром та протоколами лікування під наглядом лікаря-експерта. У 90% випадків хворі, які перебувають у лікарні, можуть отримати ліки або у відділенні, або в аптеці на території лікарні, і все це за рахунок згаданих організацій чи товариств. Перевага такої співпраці: за солідарного механізму роботи організації не береться до уваги сума внесків — допомога надається відповідно до тяжкості стану пацієнта. Також для організації не має значення, у якій лікарні ви отримуєте ліки. Згідно з принципом «Гроші йдуть за пацієнтом» оплата проводиться, незважаючи на те, до якого закладу звернувся хворий. Доки реформована система запрацює як злагоджений механізм, потрібно шукати запасні шляхи. Й винаходити велосипед, на мою думку, не потрібно, бо є варіанти співоплати, перевірені часом і тисячами пацієнтів та лікарів.\nВікторія МІЛЮТІНА, виконавчий директор «Українсько-німецької медичної асоціації», Голова постійної комісії з питань соціальної політики, охорони здоров’я, реабілітації учасників бойових дій та АТО Харківської обласної ради\nХарківська область з перших днів упевнено увійшла до лідерів підписання декларацій між пацієнтами та лікарями. Бо, незважаючи на гострі дискусії щодо доцільності реформи первинних закладів системи охорони здоров’я, ми заздалегідь готували до цього населення, проводили в районах медичні ярмарки, численні громадські слухання, ремонтували та споруджували на території громад амбулаторії, купували нове обладнання для них, шукали шляхи заохочення медичних кадрів. Другим фактором стала політична воля очільників області втілити реформу в життя. Адже це — двостороння комунікація, від успішності якої залежить привабливість місцевих медзакладів та ефективність їх роботи.\nГоловна теза реформи первинки — «Гроші ходять за пацієнтом» — викликала неоднозначні відгуки як у лікарів, так і в пацієнтів. Останні, наприклад, відверто побоюються, що лікарі від них можуть відвернутися, коли отримають великі зарплати. Дехто з лікарів, навпаки, засумнівався, що це можливо. А дехто зрозумів: підприємництво в медицині зовсім не зайве, бо обумовить конкуренцію, що принесе як моральний, так і матеріальний зиск.\nУ нас в області від початку проведення громадських слухань одразу ж проявили себе молоді лікарі, сімейні пари, які готові були реєструватися приватними підприємцями й інвестувати у власну справу. Дехто навіть придбав для роботи потрібну техніку: комп’ютери, недорогі медичні апарати, витратні матеріали тощо. В одному селі навіть пересувний рентгенапарат гуртом купили. Однак під час громадських слухань виявили й такі села, де всі жителі ходили до одного із трьох лікарів, котрі там працюють. Та сьогодні, коли вони підпишуть декларації, ставлення односельчан до лікаря монетизується, і хто здобув хорошу репутацію, матиме хороші гроші, а інші за бажанням підвищуватимуть свою кваліфікацію.\nКоли ми говоримо: «Грошей вистачить», спираємося не на домисли, а на розрахунки, які проводилися майже півтора року, у тому числі й Харківською експертною групою. Порахуємо елементарне: виходячи із середньої оплати, яку НЗСУ виділятиме на одного пацієнта, отримуємо більше 400 тис. грн на рік, або понад 35 тис. грн на місяць. Віднімаємо оплату оренди приміщення, комунальних послуг, зарплати бухгалтера, медсестри, відрахування на консультації фахівців ІІ-ІІІ рівнів, і лікарю залишиться понад 10-12 тис. грн. Не так багато, як у тій же Польщі, куди кличуть наших медиків, але є можливість практикувати в одній амбулаторії кільком лікарям, а отже, разом оплачувати комунальні платежі, послуги бухгалтера — і дохід стане більшим. А якщо громада зацікавлена у здоров’ї і вирішить підтримати лікарів, наприклад, віддасть їм в оренду приміщення за 1 грн на місяць, то доходи також зростуть, — така практика в нашій області вже є. Методів заохочення громадою хороших лікарів багато. Але ключове слово тут — хороших, які надають якісні послуги, турбуються про пацієнтів, підвищують свою кваліфікацію.\nГоловне, щоб держава виконала обіцяне. У мене особисто поки ніяких сумнівів щодо надходження коштів з держбюджету не виникає, зокрема на Харківщині торік збоїв у фінансуванні не було. А як саме лікарі-підприємці чи керівництво медичних закладів, які в області вже стали неприбутковими підприємствами, будуть зацікавлювати громади, а отже, додатково поповнювати свої грошові фонди — їх справа. Закон не заважає залучати інвесторів, створювати фонди, громадські каси, тощо. Головне — суворий контроль над витратою цих фінансів, бо сьогодні ні для кого не секрет, що саме з цієї причини ті самі ЛК неефективні.\nНа Харківщині місцеві громади й обласна рада дуже багато роблять для підвищення якості медпослуг. Ми вже відправили представників громад до наглядових рад медзакладів й комісій, які обиратимуть головних лікарів. Та це — тільки початок. Так, нинішній обсяг державного фінансування не зробить сімейних лікарів та первинні заклади охорони здоров’я багатими, але він дасть їм гідну зарплату, виведе їх із фінансового рабства. А якщо лікар не відчуватиме себе кріпаком, він і до пацієнта ставитиметься зовсім інакше.\nОлександр СКРИПНИК, заступник директора Департаменту охорони здоров’я Кіровоградської ОДА\nПо-перше, «Гроші ходитимуть за пацієнтом» лише після укладання договорів із НСЗУ. Коли говорити про первинку, то такі договори можливо підписати лише за умови, що заклад є комунальним некомерційним підприємством, а процедура зміни організаційно-правової форми досить складна. По-друге, НСЗУ має бути готовою до цих процесів. Нещодавно в області побувала в. о. Міністра охорони здоров’я Уляна Супрун, і з її уст пролунало, що перша хвиля таких перетворень розпочнеться у червні, оскільки зараз в НСЗУ працює тільки 8 осіб, і вони чисто умовно в пілотному варіанті візьмуть зо два десятки медичних закладів, щоб подивитися, як воно буде. Друга хвиля змін припаде на початок жовтня — тоді вже більше закладів долучаться до фінансування, виконавши всі умови для цього. Тобто зрозуміло, що більшість медичних закладів до цього не готові, та й НСЗУ створена лише кілька місяців тому, і їй, зрозуміло, треба налагодити інфраструктуру, залучити кадри тощо. Тож процес надходження обіцяних коштів відтерміновується.\nЗараз національна ідеальна модель первинки зображується у вигляді амбулаторії на чолі з лікарем, де працює ще і його команда: медсестри, акушерки та фельдшери. За такої моделі запланованих грошей начебто повинно на все вистачити, навіть на підвищення заробітної плати. Коли ж брати наші центри первинної медико-санітарної допомоги, структурними підрозділами яких є амбулаторії, а кожна з них має ще кілька фельдшерсько-акушерських пунктів, відповідну кількість медичного персоналу та витрати на утримання всіх приміщень, то ці кошти треба розподіляти на значно більшу мережу. І тут виникає питання: чи вистачить на це все обіцяних грошей?\nПрактично ніяких змін в умовах оплати і роботи поки що не відбулося. На початку року МОЗ затверджено Табель оснащення медичних закладів, які працюють у сільській місцевості. Він не відповідає тим вимогам, які диктує Закон про поліпшення надання медичної допомоги у сільській місцевості, зокрема у питанні забезпечення доступності до телемедицини. Зараз МОЗ переробляє цей документ із тим, щоб всі засоби діагностики, якими користуються в лікарських амбулаторіях, мали додаткові прилади, котрі можна буде сконектити з передаючими пристроями для формату телемедицини. Ми чекаємо на нові вказівки, і вже тоді зрозуміємо, на що вистачить коштів.\nКрім того, нині на первинці згідно із чинним законодавством повинні проводити загальний аналіз крові, сечі тощо. Але це не означає, що всі аналізи мають робитися в самих амбулаторіях, бо там немає відповідних фахівців, та й актуальний нині Табель оснащення не передбачає наявності в них поліаналізаторів й іншого устаткування. Виходить, що амбулаторія повинна, наприклад, укласти угоди із лабораторними відділеннями ЦРЛ, які підтвердять, що «ми направляємо до вас пацієнтів на аналізи і будемо за це платити». Але ж амбулаторії як некомунальні підприємства платити не зможуть, а ЦРЛ та міські лікарні не зможуть отримати цих коштів, оскільки вони — комунальні заклади. До того ж в Україні ще не існує позиції «Медична послуга і її оплата», немає навіть порядку формування тарифів. Недосконалість правої бази ставить такі палиці в колеса, які заважають навіть зрушити з місця, не кажучи вже про те, аби віз рухався шляхом розвитку.\nВ усіх законах прописано, що будь-яка територіальна громада може допомагати своєму медичному закладу. У цьому році МОЗ виступило з пропозицією щодо внесення змін до Бюджетного кодексу, які передбачали оплату комунальних послуг сільських медзакладів за рахунок місцевих бюджетів. Ця пропозиція не пройшла, але заступник Міністра охорони здоров’я Павло Ковтонюк обіцяв, що ці зміни пропонуватимуть внести до Бюджетного кодексу 2019 року. Сподіватимемося на це, оскільки тоді зможемо конкретніше говорити з місцевою владою про те, яку саме допомогу вона зможе надати.\nІгор ВАЩЕНЮК, начальник управління охорони здоров’я Волинської ОДА\nТих грошей, які сьогодні отримує Волинська область на охорону здоров’я з державного бюджету, не вистачає навіть на оплату праці медиків. Мова йде про 10 млн грн медичної субвенції. Що ж до коштів, які мають прийти у регіон згідно з нововведеннями, то вони повинні забезпечити базовий рівень надання медичних послуг. Але багато залежить від того, наскільки успішно область виконає план із підписання декларацій між пацієнтами і сімейними лікарями.\nСтаном на початок червня у Волинській області підписано понад 180 тис. декларацій із сімейними лікарями. Загальна кількість сімейних лікарів — понад 500. Цього достатньо, хоча існує й невеличкий дефіцит кадрів. В ідеалі все населення краю, а це понад 1 млн мешканців, мало б бути залучене до цієї системи. Зараз лідирує місто Луцьк — понад 22% населення вже оформили декларації. Непогано йдуть справи у Ковельському районі. В інших районах ситуація гірша. Але ж з наступного року бюджетні кошти прийдуть лише на тих громадян, які уклали декларації з лікарем. А що робити іншим?\nПостановою Кабміну закріплено базовий тариф за обслуговування пацієнта у 2018 році — 370 грн за людину на рік. Для осіб віком понад 65 років він буде більшим удвічі, а для дітей до 5 років — у 4 рази. На виживання і на більш-менш нормальне функціонування первинки цього мало б вистачити. А от чи вистачить на розвиток галузі — побачимо. У базовий тариф входять основні аналізи, обстеження, певні види спостереження за пацієнтами. Направлення на консультації до вузькопрофільних спеціалістів оплачуватимуться окремо. Але це вже питання реформи вторинного і третинного рівнів медицини, якої ще треба дочекатися.\nВласниками медичних закладів у будь-якому разі є органи місцевого самоврядування: територіальна громада чи поки що район. Згідно із законодавством саме місцева влада відповідає за первинну ланку медицини, тобто має подбати щонайменше про належний стан приміщень медзакладів. Крім того, за рахунок субвенції на сільську медицину і проекту Світового Банку, який втілюється в області, ми плануємо забезпечити первинку всім потрібним обладнанням та автомобільним транспортом.\nНа мою думку, залучення до фінансування первинки благодійних організацій чи ЛК не обов’язкове. Якщо в країні не буде фінансових потрясінь, гіперінфляції, нового знецінення гривні, то первинна ланка медицини зможе обійтися без залучення додаткових джерел фінансування. А ось на вторинній ланці медицини, напевно, з’являться елементи добровільного страхування. Але це справа майбутнього.\nВважаю, що на первинці співфінансування взагалі недоцільне, оскільки під час першого контакту з лікарем не повинно бути ніяких обмежень для пацієнта. Людина має прийти до свого сімейного лікаря і зручно та без черг отримати базовий пакет послуг. Співоплата можлива вже на вторинному рівні. Хоча, коли Парламент вносив зміни до законодавчої бази, питання співоплати виключили, але навряд чи наш бюджет зможе забезпечити потреби галузі на 100%. А якщо не платить бюджет, то має заплатити хтось інший, бо ж медична послуга безкоштовною не буває. ЛК чи благодійні організації як учасники співфінансування мають повне право на функціонування за умови, коли вони працюють прозоро, проводять кошти через банківську систему, завдяки чому можна відслідкувати їх цільове призначення.\nВолодимир ЗУБ, начальник управління охорони здоров’я Львівської міської ради\nЗагалом суть реформи медичної галузі полягає в докорінних змінах фінансування. Відповідно, вони дають змогу лікарю первинної ланки отримувати гідну заробітну плату за умови переходу установи у статус комунального некомерційного підприємства. Тож для лікаря з’являється фінансовий стимул до самовдосконалення, адже лише у випадку надання якісної медичної допомоги він зможе скористатися всіма перевагами реформи й отримати вищу заробітну плату.\nНа сьогодні також доволі важко відповісти на питання, чи вистачить державного фінансування на реалізацію цього механізму. За попередніми розрахунками, проведеними МОЗ України, повинно вистачити. Також розмір фінансування залежатиме і від кількості укладених мешканцями угод із лікарями первинної ланки. Тому робота зараз зосереджена на тому, аби якнайбільше пацієнтів визначилися із лікарями та підписали з ними декларації. Відповідно, до міста надійде більший фінансовий ресурс, що дасть нам змогу реалізувати медичну реформу в повному обсязі.\nМожливість співфінансування із місцевих бюджетів також розглядається, тим паче, що це дозволено законодавством. Тож за потреби місцевий бюджет готовий долучитися до фінансування первинної ланки. Навіть зараз процес співфінасування реалізується шляхом закупівлі необхідного обладнання, покращення матеріально-технічної бази тощо. Упевнений, що згодом усі питання, які все ще залишаються відкритими, буде вирішено.\nНаталія ФЕДІВ, заступник директора Департаменту охорони здоров’я — начальник управління фінансово-ресурсного та кадрового забезпечення галузі ДОЗ Хмельницької ОДА\nЗ липня 2018 року розпочинається реформа фінансування надання первинної медичної допомоги, яке розраховуватиметься відповідно до капітаційних ставок з огляду на вікові групи громадян, котрі підпишуть декларацію з лікарем. Щороку ці капітаційні ставки переглядатимуться під час ухвалення Закону України «Про Державний бюджет». Як відомо, на 2018 рік закладено базові 370 грн для «зеленого» списку та 240 грн — для «червоного» на одну особу. Кошти за підписані декларації надходитимуть до закладів, що надають первинну медичну допомогу, та розподілятимуться на оплату праці медиків, інші видатки, необхідні для наданням первинної допомоги.\nПроте, на мою думку, на первинну ланку потрібно спрямувати і додаткові кошти. Але про їх виділення мають дбати на рівні місцевої влади, в тому числі об’єднаних територіальних громад. Суттєву підтримку могли б надавати меценати, різні громадські та благодійні організації, а також участь у грантових програмах тощо.\nНе новина, що в Україні — дефіцит медичних працівників. На більшості території Хмельницької області теж досить складна ситуація із залученням на периферію лікарів та медперсоналу. Аби молодий фахівець згодився працювати в сільській місцевості, передусім необхідно створити комфортні умови для його роботи та проживання, забезпечити амбулаторію відповідним обладнанням, а лікаря — транспортом для виїздів до пацієнтів. Органи місцевого самоврядування, зокрема й ОТГ, мають матеріально стимулювати лікарів.\nКоли говорити про медикаментозне забезпечення амбулаторного лікування, то капітаційні ставки не поширюються на пільгові категорій громадян. За ці кошти можуть бути придбані лише аптечки невідкладної допомоги, швидкі тести та реактиви, передбачені для надання первинної медичної допомоги. Але є певний перелік хвороб та категорій хворих, визначених у Постанові Кабінету Міністрів України №1303, які потребують пільгового забезпечення медикаментами під час амбулаторного лікування. Проте на це в повному обсязі кошти поки що не виділяють. Тому першим кроком державної політики із забезпечення медикаментами амбулаторного лікування стала програма «Доступні ліки», яка вже другий рік успішно реалізовується на Хмельниччині. Однак необхідне подальше розширення дії програми в частині збільшення нозологій.\nПроцес децентралізації передбачає передачу повноважень та управління фінансами органам місцевого самоврядування. Тому громади мають право ухвалювати програми, якими підтримають своїх пільговиків, виділяючи кошти на їх медикаментозне забезпечення. Головне — щоб громада проявляла ініціативу та була активною, у тому числі і в питаннях медицини на місцях. Бо якщо всі проблеми перекладати на плечі держави і чекати, доки вони вирішаться самі собою, результату не буде.\nХмельниччина зараз активно долучилася до процесу перетворення закладів первинної медико-санітарної допомоги на комунальні некомерційні підприємства, що передбачає підписання декларацій між лікарями та пацієнтами. Відтак за 2 місяці від початку підписної кампанії свої стосунки з сімейним лікарем, терапевтом чи педіатром «узаконили» майже 250 тис. осіб, або 19,5% тих, хто має укласти угоду. І чисельність осіб, які її підписали, збільшується на кілька тисяч щодня. Такий процес сприятиме суттєвому покращенню фінансового стану згаданих закладів. До прикладу, ми зробили попередні розрахунки по порівняно невеликому Новоушицькому центру ПМСД, який обслуговує понад 28 тис. осіб. Днями НСЗУ уклала договір із цим та ще із 8 центрами ПМСД у Хмельницькій області. Нова система фінансування додасть, скажімо, Новоушицькому ЦПМСД, майже 0,5 млн грн. Проте це тільки початок, бо наразі декларації з лікарями підписали лише 40% мешканців району. Загалом, такі кроки дадуть можливість фінансово стимулювати медичних працівників на місцях та вирішити інші нагальні проблеми закладів на свій розсуд, без втручання державної влади. До процесу перетворення про такі можливості медустанови могли тільки мріяти. Тепер же зможуть реально діяти: працювати на профілактику та загалом покращувати стан здоров’я своїх пацієнтів.\nЛюбов МАНДЗЧИЧ, начальник управління охорони здоров’я Мукачівського міськвиконкому\nУ Мукачеві вже підписано майже 34 тис. декларацій з терапевтами, педіатрами і сімейними лікарями в рамках національної кампанії «Лікар для кожної сім’ї». У електронній системі охорони здоров’я зареєстровано 58 лікарів. Ми випередили інші райони краю і навіть є одними з найкращих в Україні за цими показниками. Принцип «Гроші йдуть за пацієнтом» сприятиме ефективнішому використанню ресурсів. Лікарі конкуруватимуть за пацієнтів, а це спонукатиме до регулярного підвищення рівня власної кваліфікації та якості медичних послуг. Звісно, коштів, які виділить держава, не вистачить для надання пацієнту всебічної медичної допомоги. Тож питання співоплати за медичні послуги залишається актуальним. Це можуть бути кошти ЛК чи страхових компаній. Необхідно лише розробити механізм розподілення співоплати і формування тарифів. Побутує думка, що говорити про реформу складно, доки не побачиш її в дії. Але ми вже бачимо переваги реформування медичної галузі. У цьому плані Мукачево гідно вирізняється на фоні інших районів Закарпаття, а по досвід до нас приїздять медики з інших областей. Уже сьогодні за рахунок міського бюджету ми на 100% забезпечуємо безкоштовними ліками стаціонарних пацієнтів, безкоштовно проводимо всі, навіть складні лабораторні дослідження. Торік повністю профінансували всі медичні програми, та й цього року показники забезпечення їх реалізації будуть не гіршими.\nКардинальні зміни ми розпочали ще два роки тому і були чи не першими в Україні. Чому зважилися на такий відповідальний крок? Система, яка існувала раніше, була вочевидь збитковою, не вигідною ні державі, ані пацієнтам. Гроші виділялися на ліжко-місце незалежно від того, заповнене воно чи ні. Тож, якщо лікарняні палати пустували, на що йшли кошти? Звісно, не на пацієнтів.\nСьогодні в Мукачеві коштів державної субвенції достатньо, щоб покрити основні види витрат. За рахунок отриманих у її межах грошей медичні працівники отримали всі виплати та надбавки до заробітної плати в повному обсязі. Ми не практикуємо примусово-добровільного виду відпусток за свій рахунок, не змушуємо до переходу працівників на 0,75 ставки з метою економії заробітної плати, хоча такі методи застосовували в закладах охорони здоров’я області. Окрім того, усі медичні працівники протягом року отримали 14 заробітних плат. Ми постійно вдосконалюємо якість надання послуг і дбаємо про те, щоб пацієнт отримував їх у повному обсязі. Та перші кроки реформування галузі давалися важко. Нас критикували, бо окремі з них сприймалися болісно, зокрема ті, що були пов’язані з оптимізацією кадрів. У районній лікарні довелося ліквідувати так звані баластні відділення, які лише «тягнули» кошти. Усім фахівцям, які там працювали, було запропоновано нові місця, не змогли працевлаштувати лише пенсіонерів. А розпочали з об’єднання ЦРЛ та вузлової лікарні. Стаціонарні відділення залишили в центральній, а у вузловій — лише денний стаціонар та цехову службу.\nПротягом минулого року на фінансування закладів охорони здоров’я у Мукачеві було виділено 158,239 млн грн, у тому числі 14 млн грн на первинну медичну допомогу. Витрати бюджетних коштів на одного мешканця становили 1,712 тис. грн за обласного показника 1,024 тис. грн. Стовідсоткове фінансування міських медичних програм дало змогу забезпечити в повному обсязі ліками всі пільгові категорії населення, онкохворих, пацієнтів після трансплантації, із цукровим діабетом, фенілкетонурією та іншими тяжкими недугами.\nІз міського бюджету Мукачева було виділено 1,79 млн грн для закупівлі медичного обладнання для офтальмологічного, хірургічного кабінетів поліклінічного відділення Мукачівської ЦРЛ і ЦПМСД. Відкрито нову жіночу консультацію та придбано нові меблі, обладнання, інвентар для цього підрозділу на суму 1,35 млн грн. Впроваджено систему електронного обліку пацієнтів у стаціонарі, поліклінічному відділенні та ЦПМСД.\nОтож, якщо докласти зусиль на місцевому рівні, залучити до співфінансування бюджетні кошти, кошти громад, то можна забезпечити належне фінансування первинки.\nПідготували Олена БЕРЕЗКІНА (м. Чернігів), Вікторія ПАЛАМАРЧУК (м. Житомир), Ольга КАМСЬКА (м. Чернівці), Ніна КОНДРАТЮК (м. Полтава), Ольга ФАЛЬКО (м. Харків), Марія ЛАРЧЕНКО (м. Кропивницький), Петро ГЕРАСИМЕНКО (м. Луцьк), Юлія МАСЮКЕВИЧ (м. Львів), Інна ЛЕВІНСЬКА (м. Хмельницький), Елеонора САВИЦЬКА (м. Ужгород), спеціально для «ВЗ»\nГазета «Пульс» – №31 від 02.06.2018 року\nЗ повагою – Паламарчук Микола Дмитрович,\nс.Рихальське Ємільчинського району.\n«Про переваги членів Лікарняної каси перед іншими пацієнтами ви маєте знати задля свого ж блага!»\n– на цьому наголосила під час нещодавньої зустрічі з колективом Житомирського дошкільного навчального закладу №40 менеджер по роботі з корпоративними клієнтами благодійної організації «Лікарняна каса Житомирської області» Ольга Володимирівна Катирло.\n– Адже держава, попри втілювані нині процеси реформування на рівні первинної ланки, не може повністю вирішити всі питання з забезпеченням пацієнтів якісною медичною допомогою. Тому для зменшення особистих фінансових витрат громадян Лікарняна каса активно працює паралельно з упроваджуваною реформою. На первинній ланці ми й надалі забезпечуємо лікування понад 100 захворювань за амбулаторними рецептами. Також продовжуємо забезпечення медикаментами та виробами медичного призначення при наданні невідкладної хірургічної допомоги, допомоги при пологах, невідкладних станах, загостреннях хронічних захворювань та багато іншого – все це Лікарняна каса «бере на себе», – зауважила, зокрема, О.В.Катирло. – Позитив ЛК – очевидний. Тому що, сплачуючи щомісячне добровільне пожертвування в сумі 49 гривень, людина отримує базову медичну допомогу. До того ж – виключно згідно з протоколами лікування.\nСеред отриманої інформації про діяльність благодійної організації «Лікарняна каса Житомирської області» учасників зібрання зацікавило, зокрема, питання про умови колективного вступу до ЛК. Отож – згідно з Положенням про членство в БО «Лiкарняна каса Житомирської областi» http://likkasa.com.ua/?p=12 , в разі вступу до Лікарняної каси юридичної особи, її співробітники набувають права членів ЛК на наступний день після надходження вступного та одного щомісячного добровільного пожертвування на розрахунковий рахунок ЛК.\nТакож присутніх цікавило, скільки днів забезпечує ЛК медикаментами при стаціонарному лікуванні. Згідно з Положенням «Про порядок використання добровільних пожертвувань до благодійної організації «Лікарняна каса Житомирської області» http://likkasa.com.ua/?p=284, лікування за рахунок ЛК основного захворювання, його ускладнень і супутньої патології, якщо вона впливає на перебіг основного, здійснюється терміном до 9 днів. Продовження лікування за рахунок ЛК понад 9 днів (але не більше 18 днів) можливе в умовах цілодобового стаціонару при важкому стані пацієнта за рішенням консиліуму лікарів із участю лікаря-експерта ЛК.\nУчасники зустрічі також обговорили інші питання колективного вступу та перебування в БО «Лікарняна каса Житомирської області».