Єжи Топольський. Що таке історичні міфи?\nКажучи найзагальніше, міфи або ж перекази, що не піддаються верифікації, а існують у свідомості дослідників та в їхніх текстах, з’являються в історіографії з двох джерел. Перше джерело – це вкорінені в суспільстві способи розуміння світу (так звані фундаментальні міфи). Друге джерело – це постійні процеси, пов’язані з розвитком знань, що полягають, зокрема, у недостатності тенденції до регулярної перевірки вже сформульованих тверджень, а це призводить до їх «знерухомлення» і тим самим – до міфологізації.\nМіфи, будучи проявами вкорінених способів розуміння світу, наявні у свідомості істориків, а відтак функціонують в теоретично-ідеологічному (глибокому, керівному) шарі історичної нарації. Тому вони впливають на те, що історик вміщує у логічно-граматичному шарі (який інформує про минуле), а також на те, яке переконування він застосовує. У свою чергу міфи, як постійний продукт появи, розвитку та накопичення знання, вростають у нарацію, впливаючи на її цінність з погляду співставлення із джерелами. Можемо стверджувати, що історіографія є постійним творенням таких міфів і водночас їх усуванням зі своїх наративних засобів.\nПоняття міфу є надзвичайно корисним у різноманітних міркуваннях про людські знання і науку. Імовірно з цієї причини кількість досліджень стосовно міфів (я тут маю на увазі лише дослідження теоретичного чи філософського характеру) настільки велика, наскільки незліченною є кількість визначень чи окреслень поняття міфу. З мого аналізу принаймні кільканадцяти характеристик міфу випливає можливість вказати на певні риси, що їх поєднують. З-поміж цих рис головним видається те, що міф вважають певною, передовсім, свідомісною цілістю, а також, імовірно, й наративною, що містить у собі специфічний спосіб мислення (з догматичними рисами), і що є певним способом розуміння світу. Іншими словами – це певне наділене сакральними рисами (а відтак «знерухомлене», неверифіковане) знання про світ, що пронизує людську культуру.\nДехто, як-от Ернст Касірер, протиставляють це знання (чи такого роду свідомість) науковому знанню чи науці (іноді також мистецтву), приписуючи міфу чи міфічному мисленню (як Е. Мелетінський) специфічну логіку, що дозволяє відображати дійсність у символічний спосіб, і такий, що користується метафорами, і до якого не застосовується наукова прискіпливість. Натомість інші, наприклад, Мірча Еліаде чи Станіслав Філіпович (1988 р.)*, не копають такий глибокий рів між міфом та наукою (чи теорією), хоч і не розписують детально їхніх відносин.\nТим часом саме ці відносини є найважливішими у моїх подальших міркуваннях, позаяк я маю на меті використати поняття міфу для аналізу історичної науки. У зв’язку з цим вже на початку я наполягаю, що міф невід’ємний від науки так само, як невід’ємний від культури і людського мислення. З наявних визначень міфу, про які йшлося вище, я використовую те, що міф є сакралізованим, знерухомленим знанням, що не піддається критиці та у певний спосіб віддзеркалює дійсність (у розумінні тих, хто посилається на міфи). Тому я не вважаю, що існує прірва між міфом та наукою, натомість бачу цю справу значно складнішою, аніж часто відбувається. Міф може бути водночас чимось протилежним до науки (знання, здобутого внаслідок застосування наукових методів, тобто методів визнаних у конкретний період науковими), а також чимось, що функціонує (принаймні, тимчасово) у науковій сфері.\nУтім, час запропонувати своє визначення міфу. Отже, міфами я вважаю висловлювання, котрі щось повідомляють нам про світ і при цьому здобули стихійно чи завдяки діям суспільних та політичних сил статус фактографічних або символічних істин – неверифікованих, «знерухомлених» і більш чи менш сакралізованих. Нескладно помітити, що тут маємо справу із поняттям градаційного типу, що його зміст можна розкрити лише за допомогою концепції континуум.\nПри цьому на одному полюсі континуум розташуємо наукові твердження про світ, тобто твердження, що з’явилися внаслідок використання наукових методів і визнані наукою (спільнотою вчених) за істинні. Натомість на другому полюсі опиняться твердження або сукупності тверджень, що подають образ дійсності, більш чи менш (наприкінці осі, ясна річ, більше) викривлений стосовно того, що в цей момент пропонує наука. Простіше кажучи, міфи в такому розумінні становлять еквівалент містифікованого знання, перетвореного більшою чи меншою мірою на догму.\nОсобливий різновид цих міфів – символічні (космогонічні) міфи, які є конструкціями, що пояснюють або описують дійсність за допомогою вигадок і легенд. Між цими міфами та міфами, що їх ми трактуємо як вже згадане «знерухомлене» знання, не існує чіткої межі. Ясна річ, не все знання, здобуте в процесі наукових досліджень й таке, що виявилося неадекватним (так часто буває), можна вважати міфом. Натомість таке знання може перетворитися на міф, якщо у своєму викривленні заскорузне та «знерухоміє». Втім, неможливо точно встановити, коли у корпусі наукового знання конкретні твердження або сукупності тверджень міфологізуються і стають міфами.\nМожемо лише сказати, що в науці функціонують постійні, невід’ємні від неї самої процеси міфологізації і фактографічних тверджень, і теорій. Тому міф є водночас і наративною цілістю, і процесом.\nХочу запропонувати такі різновиди міфів:\n1. Міфи як оповіді про походження світу, народів, племен, націй та держав, що зазвичай стають предметом етнологічного аналізу, а також міфи релігійного характеру;\n2. Міфи, що пропонують певне бачення майбутнього (наприклад, міфи про комуністичне суспільство або про тисячолітній Рейх);\n3. Історіографічні міфи (зокрема, наративні):\nа) фактографічні (що їх А. Грабський назвав подієвими);\nб) теоретичні, із тим застереженням, що з огляду на градаційність межі між фактографічними й теоретичними твердженнями чітке розмежування згаданих двох підвидів наративних (історіографічних) міфів провести неможливо;\n4. Фундаментальні міфи (деякі автори називають їх фундаментальними метафорами).\nІсториків цікавлять (чи мають цікавити) усі ці різновиди міфів. Міфи 1 та 2 різновидів історики трактують як елементи об’єкта дослідження. Тому вони досліджують, наприклад, міфологію династії П’ястів**, аби повніше та краще описати і пояснити історію середньовічної Польщі. Подібним чином реконструюють політичні ідеології, що часто містять суттєві елементи міфу та утопії, аби зрозуміти дії людей чи спільнот (наприклад, згаданий міф «тисячолітнього Рейху»). Міфи 3 та 4 різновидів мають інший характер. Їх визначення необхідне, щоб зрозуміти «виробництво» історичної нарації та оцінити її, незалежно від того, ґрунтується вона на класичній концепції істини чи на якійсь некласичній версії. Міфи 3 різновиду з’являються через два основні процеси. Перший – це потрапляння до історичної нарації відомостей, що не підтверджуються надійними джерелами (а також невірне використання інформації з джерел). Другий – властивість людського мислення, що полягає в небажанні піддавати власні настанови перевірці, а це призводить до «знерухомлення» більших чи менших наративних цілостей, або ж їх догматизації (міфологізації). Це стосується і фактографічних, і теоретичних тверджень. У 4 різновиді міфів, що є усталеними способами мислення про дійсність, тобто глибоко вкоріненими у свідомості (чи підсвідомості) структурами, механізмами, штампами, поглядами, я виокремлюю наступні:\n1. Міф еволюції (прогресу);\n2. Міф революції;\n3. Міф піднесення (сублімації);\n4. Міф когерентності;\n5. Міф каузальності;\n6. Міф активної дії;\n7. Міф детермінізму.\n3. Характеристика фундаментальних міфів\nМіф еволюції (прогресу) – це переконання, котре з часів Відродження дедалі глибше вкорінюється в історіописанні (загалом не надто добре артикульоване, а у філософському плані ґрунтовно дискредитоване), про шлях, що веде від стану, котрий слід оцінювати як менш розвинений, значно примітивніший, до стану досконалішого, історично більш дозрілого. При цьому безсумнівний прогрес у розвитку та задоволенні матеріальних потреб людини (тобто прогрес у сфері цивілізації) та в доступі до освіти і культури екстраполюється на увесь історичний процес. Суттю міфу еволюції є розширення погляду на історію з однієї точки зору на інші її виміри, зокрема, надання глобальних оцінок на підставі цього зведеного до потреб аспекту.\nМіф еволюції досить глибоко вкорінений в історіографії та виступає в різних, конкретніших формах. Це, зокрема, історіописання у стилі прогресу, що рухається хронологічною віссю, та оцінювання подій і процесів згідно пізніших стандартів, передовсім, сучасних стандартів, які поділяє історик. У зв’язку з цим можна навести приклади концепції модернізації та концепції стадій розвитку, зокрема, марксистську концепцію суспільних формацій. Нескладно побачити, як у таких випадках футурологічний критерій детермінує наративну послідовність, а отже, як осягненням (чи радше дослідженням) минулого керує спосіб конкретного оцінювання або узвичаєної віри в той чи інший перебіг ситуацій. Прикладом подібної настанови є трактування історії античної Греції чи стародавнього Риму, коли втілено в життя ідею демократії чи республіканську ідею, хоча упродовж тисячоліття ці ідеї обтяжені додатковим змістом. Іншою конкретизацією міфу еволюції є використання в історіописанні територіальних порівнянь, коли якась територія з певними структурами (скажімо, політичним ладом, суспільною організацією, величиною національного доходу, станом здоров’я населення тощо) порівнюється з іншими. При цьому пропонується думка, що якісь із цих територій є більш чи менш сучасними і розвиненими, тобто одні можуть бути взірцями для інших. За цим завжди приховане переконання про неминучу еволюцію чи прагнення такої еволюції.\nКонкретніші форми міфу еволюції, що є вираженням територіальних порівнянь, – це різноманітні «центризми», як-от європоцентризм, окциденталізм, полоноцентризм тощо. Історія Європи Нового періоду, що її писали історики із Західної Європи, досі є історією, розташованою на лінії Париж – Відень – Лондон. У цій історії країни Центрально-Східної Європи трактуються як маргінес якогось важливішого процесу.\nЯсна річ, усі порівняння не є виявом міфу еволюції. Навпаки, порівняння необхідні для дослідження. Лише порівняння або вихід за локальні межі дозволяє збагатити опис та показує помилки, що полягають у приписуванні певним періодам, територіям чи націям рис, які нібито притаманні тільки їм. Однак такі порівняння не повинні містити (зазвичай, вкоріненого та неартикульованого) положення про прогрес, чи про різне, оцінюване у світлі ходи прогресу, розташування описуваних подій в історичному процесі.\nТому, як виглядає, можна встановлювати певні локальні критерії прогресу (наприклад, в царині науки) і водночас прагнути не піддаватися міфові еволюції. Іншою справою є питання наскільки і якою мірою це можливо. Усвідомлення глибокого вкорінення у нашому мисленні того, що я називаю міфом еволюції, у будь-якому випадку може бути корисним.\nЯк мені видається, те саме стосується міфу революції. На перший погляд, він може здаватися проявом способу мислення, протилежним до міфу еволюції. Але в історіографічній практиці та в історіософії відбувається не так: міф еволюції зазвичай іде поруч із міфом революції. Хоча, наприклад, у політичних програмах може з’явитися абсолютизація уявних відмінностей. Міф революції не відміняє міфу еволюції, позаяк він, по суті, є його фрагментом. У обох випадках йдеться про якісь зміни напрямку, про розвиток від «нижчого» до «вищого» стану, а відбувається це з перервами чи без – має другорядний характер. Тому в історіографічній практиці обидва згадані міфи прекрасно співіснують, хоча видається, що міф еволюції має провідний характер.\nСуттю міфу революції (ще раз підкреслимо, що він незалежний від того, чи хтось прибічник, а чи противник революції в минулому або ж нині) є переконання в тому, що в історії існують події, факти, процеси, котрі можуть ділити історію на відрізки, в яких увиразнюється відмінність між «до» і «після», і так організовується нарація. Залежно від бачення цього зламу, в описах ситуацій «до» накопичуються відомості, що обґрунтовують цей злам (революцію) або ж звертають увагу на явища, які піддають його сумнівам. Те саме стосується аналізу періоду «після». Для підвищення рівня таких досліджень в історіографії, представлені в них факти часто називають революційними. Тому в історичній нарації ми маємо десятки різних революцій, наприклад, революції внаслідок винайдення годинника, колеса чи кінської упряжі, вирощування картоплі чи конюшини1.\nМіф піднесення або сублімації (sublime, das Erhabene) досить рідко розпізнають у історіографії, хоча сама категорія піднесеного з’являється вже у Канта, а останнім часом її включили до постмодерністської термінології. Цей міф може бути розташований поруч із міфом еволюції. Обидва однаково глибоко закорінені в осмислення історії2.\nКатегорія піднесеного, на мій погляд, є необхідною для розуміння історичної нарації, адже вона представляє певне відношення людей (не лише істориків) до минулого, що полягає у відчутті стосовно нього чогось іншого, аніж стосовно дійсності, в якій ми живемо, відчутті якоїсь категоріальної різниці. Минуле ми бачимо передовсім у його загальних обрисах, воно позбавлене повсякдення і рутини.\nЯ виокремлюю два різновиди піднесення:\n1. Універсальне (природне) піднесення;\n2. Ідеологічне (конкретне) піднесення.\nПіднесення 1 різновиду стосується усієї історії як такої, натомість піднесення 2 різновиду стосується певних подій, структур, процесів чи навіть осіб з минулого. Піднесення 2 різновиду кероване ідеологічними переконаннями історика.\nПіднесення виражається за допомогою різних засобів. У випадку ідеологічного (конкретного) піднесення, ефект сублімації часто викликається за допомогою ідеології. Натомість у випадку універсального піднесення – такий самий психологічний ефект (сум’яття, завмирання подиху, подив, некритичність) викликається спонтанно, за допомогою згаданої категоріальної різниці між дійсністю, в якій ми живемо та минулою дійсністю. Тут напрошується аналогія із життям та смертю. Минулого не можна оживити: воно завжди залишається для нас чужим. Універсальне піднесення огортає наші роздуми про минуле, незалежно від того, чи ми ставимося до нього (або до його фрагментів) критично. Зауважмо, що можна дуже гостро критикувати якусь видатну (відому, непересічну) особу, проте якби ця особа з’явилася серед нас, ми почували б стосовно неї певне сум’яття і відчуття дистанції.\nІсторики намагаються подолати це відчуття піднесення, що його пробуджує минуле, і роблять це спонтанно; а останнім часом певною мірою заплановано, як елемент постмодерністського мислення. Спонтанність таких спроб починала виражатися, серед іншого через розвиток досліджень повсякдення, які наближали нас до давніх людей і створювали враження певного «одомашнення» минулого. У такому напрямку рухалися деякі (але не всі) біографії, особливо ті, що не мали на меті служити культу особи, яку описували. Із свідомим наміром писати «іншу», більш «людську», позбавлену піднесення історію, були пов’язані книжки, що в них описувалися різні явища, котрі залишалися поза течією так званої великої історії.\nЧасто загальні категорії, що видаються необхідною понятійною сіткою (теоретичним хребтом) історичної нарації, вносять до неї величезний тягар піднесення. Перемога здобута державою у війні перестає розглядатися у категоріях злочину і нещастя, а стає елементом інших понять, як-от: оборона, експансія, державний інтерес, героїзм. Зазвичай, це спричиняє коливання пропорцій в оцінках різних подій, процесів, осіб, фактів на користь сублімації, або ж підсесення минулого. Наприклад, величезна сублімація в історіографії стосувалася Наполеона, а до нього – Французької революції. Особливо виразним прикладом сублімації, керованої імперською російською ідеологією, було писання історії СРСР, зокрема жовтневої революції.\nОдним із шляхів піднесення минулого є те, що можна назвати модернізацією понять. Якщо ми, наприклад, використовуємо щодо періоду Середньовіччя поняття держави, то, незалежно від того, що ми знаємо про еволюцію інституту держави упродовж століть, ми розглядаємо давню державу крізь призму сучасних переконань. Ще більшою мірою це стосується непрофесійних реципієнтів історичної нарації.\nМіф когерентності (цілісності) є своєрідним чинником тиску або внутрішньою вимогою, що велить історикові прагнути до конструювання в нарації цілісного, внутрішньо зв’язного образу, позбавленого таких елементів, що їх англійською мовою називають «неприкріплені кінці» (loose ends). Філософи історії та історики, налаштовані постмодерністично, ставляться критично до такого прагнення. Домінік Ла Капра іронічно висловлювався про «когерентну історіографію»3. А Ганс Келнер писав: «мова історичного тексту повинна репрезентувати мисленевий образ, що завжди тяжіє до когерентності»4. Ці автори вважають, що принцип когерентності (тобто міф когерентності) є «тиранією для істориків»5.\nЛеонард Кріґер здійснив чудовий аналіз когерентності у світлі часового порядку нарації як її осі. Часові елементи, постійно присутні в історичній нарації, він назває її «часовими смислами» (time’s reasons)6. Кріґер стверджує, що історик «мусить виходити з того, ніби такі відносини між фактами минулого, коли вони відбуваються послідовно або одночасно, утворюють сильніший зв’язок між ними, аніж звичайне протиставлення, і є не менш логічними, аніж логічний зв’язок, хоча й відмінними від нього»7. При цьому він звертає уваги на естетичні аспекти (поруч із логічними) прагнення до літературної когерентності. Кріґер вважає, що без когерентності історична нарація зводилася б до звичайного літопису. Цей автор твердить, що прагнення до когерентності з’явилося у практиці істориків разом із розвитком історіографії, при цьому головною філософською спонукою була концепція універсальної природи людини. Слід погодитися з цим автором, коли він виокремлює два різновиди когерентності: теоретичну (rationalist) та фактографічну (historist). У першому різновиді цілісність забезпечується за допомогою теоретичної структури, що не має зв’язку з хронологічною послідовністю (прикладами є Геґель, Конт чи Маркс), натомість у другому – за допомогою опису і нарації, прикладом чого є Леопольд фон Ранке (позаяк автор аналізує історіографію XIX століття).\nЯк розглядати міф когерентності та інші фундаментальні міфи у практиці істориків? Вони є лише апріорним корсетом історичного пізнання, а може чимось необхідним або неминучим в історичному пізнанні? Буває по-різному. Ці міфи можуть бути корсетом, що ускладнює рухи, тісно пов’язаним із цієї дисципліною, або ж чимось, що полегшує пізнання минулого, чи навіть першим та другим одночасно. Міф когерентності можна вважати корсетом, накинутим на минуле, що могло бути більш чи менш цілісним, а також необхідним атрибутом історіографії. Ганс Келнер насправді виступає проти прагнення до когерентності, а Кріґер слушно вважає, що людське мислення завжди прагне до цілісності, знаходячи в цьому своєрідне задоволення чи почуття комфорту. Як стверджує Джон Замміто: «підставою для такого бачення […] є загальна теорія людських потреб, людської природи, суттєво переглянута постмодерністами та постструктуралістами»8.\nПевним чином із міфом когерентності пов’язані міфи каузальності, активної дії та детермінізму. Міф каузальності, що домінує у мисленні істориків, функціонує у двох видах: як переконаність в тому, що «все» має свої причини, а також, що ці причини є «чинниками», котрі викликають зміни або містять (утримують, зберігають) ситуацію.\nЦе призводить до того, що можна назвати каузальним (чинникарським) мисленням у процесі дослідження минулого і конструювання нарації. Таке бачення дійсності виключає або відсуває на дальший план людські дії в історичному процесі й показує дійсність як об’єктивну категорію, що існує незалежно від історика, який цю дійсність описує чи пояснює. Каузальне мислення активніше увійшло в історіографію одночасно із використанням теорії, або ж разом із теоретичною концептуалізацією історіографії, що дедалі потужніше наростала до XVIII століття і знайшла опертя в позитивізмі.\nКаузальне мислення є основою або ж засобом зведення історії до процесу, схожого на природничий, в якому маємо справу з діями, позбавленими свідомого компоненту (тут не беремо до уваги концепцій провіденційного типу). За такого розуміння, історичний процес стає своєрідною грою багатьох чинників, які діють подібно до більярдних куль, що стикаються між собою. Нескладно зауважити, що це добре перегукується з природничими поглядами на науку.\nУ певному сенсі протилежністю до міфу каузальності є міф активної дії, або ж переконаність в тому, що більшою чи меншою мірою вирішальними в історії є активні людські дії. Моя книжка «Свобода і тиск у творені історії» (1990) була спрямована на дезавуювання цього міфу та міфу каузальності. Я намагався показати, що не існує цілком вільних людських дій, позаяк навіть за слабкого припущення про раціональність, кожна дія відбувається в умовах, що вже існують, а через ці умови (впливи попередніх людських дій) – в якийсь спосіб детермінована. Хтось говорить про більшу, а хтось про меншу самодостатність людини в таких ситуаціях. Однак лише у радикальних концепціях (наприклад, тих, що приписують діям видатних особистостей вплив на перебіг ситуацій), згадані умови людської діяльності більшою чи меншою мірою оминаються.\nНаскільки міфи еволюції, піднесення чи когерентності мають універсальний характер у широкому сенсі, тобто функціонують з різною наповненістю у всій історіографії, настільки міфи каузальності та активної дії роз’єднують спільноту істориків. Історики схиляються більшою мірою до одного або ж до іншого. Міф каузальності та міф активної дії є міфами тоді, коли функціонують ізольовано чи абсолютизовано: той чи той. Тобто, коли один із них трактується – якщо йдеться про рушійні сили історичного процесу – як єдиний вагомий механізм змін. Це не означає, що обидва вказані міфи не можуть функціонувати поруч у нарації того самого автора. Часто це є наслідком недостатньої теоретичної когерентності загальних рамок нарації. Тому одного разу домінує один міф, а другого – інший. Це може тривати настільки довго, настільки в конкретній наративній цілості вони є ізольованими, залишаючись міфологізованими структурами, що нав’язують історичному процесу певний корсет. Лише тоді, коли автор намагається подивитися на проблему зміни і розвитку з обох точок зору (тобто каузальності та активної дії), може відбутися деміфологізація цих догматизованих переконань.\nМіфи каузальності та активної дії зазвичай так чи інакше пов’язані з міфом детермінізму, або ж переконанням про дію в історії певних сил, незалежних від людини (як-от божественне провидіння, історичні закони, іманентно присутні у процесі історії, скажімо, «об’єктивні» закони, наявні у детерміністично інтерпретованому марксизмі, або ж якісь сили, що містяться у самій людині, котрі, наприклад, намагався відкрити Фройд). У цьому міфі такі сили є основнішими, аніж «чинники» історичного процесу чи мотиви людських дій. Вони одночасно керують (у спосіб детально не окреслений) історичним процесом, як чимось об’єктивним, а також людськими діями. Їх розуміють як сили, що діють за лаштунками. Нескладно побачити, що міф детермінізму є складовим елементом або ж основою міфу еволюції.\nПостає проблема ставлення істориків до міфів. Найзагальніше кажучи, можливі три основні типи такого ставлення. Перший тип ставлення випливає із радикального антисцієнтизму, згідно з яким не наука, а література лежить в основі культури. Це – схильність вважати міфи (в історіографії – фрагменти типу mythos, котрі, на відміну від фрагментів типу logos, не спираються на достовірні джерела) повноправними складовими елементами нарації, тобто ставлення до міфів, як до культури, про яку не запитують, істинна вона чи хибна. Таке ставлення можна назвати фаталістичним. У його рамках існує оптимістичний варіант (міф можна назвати співтворцем культури), а також песимістичний (міф є неминучістю, з якою не варто боротися).\nДругий тип ставлення, хоч і може бути пов’язаний з першим, спрямований на аналіз міфів, передовсім на їх відкривання, що можна певною мірою порівняти з деконструкцією текстів, проголошеною постструктуралістами (наприклад, Мішелем Фуко чи Гайденом Вайтом), а також деякими постмодерністами. Такий аналіз можна трактувати як самодостатню мету, але він також може бути націлений на те, щоб історики усвідомили структуру твореної ними нарації. У таких випадках не проголошується програма виключення міфів з нарації чи з процесу її конструювання, а їх виявлення.\nТретій тип ставлення має активний характер і найліпше відображає переконання істориків-практиків, які не хочуть відмовитися від тези про існування транскультурної наукової мови, а також не виступають за занурення історіографії до широко трактованої літератури, хоча загалом вони погоджуються із твердженням, що історична нарація має більше спільного з літературою, аніж видавалося у світлі позитивістської філософії історії. У контексті цього третього ставлення міфи потрібно трактувати не лише як предмет дослідження, а слід – після того як їх відкрито – з ними боротися або ж намагатися нейтралізувати їх вплив на дослідження і нарацію. Очевидно, як вже згадувалося, це можна робити у світлі класичної та некласичної концепції істини.\nДеякі автори (наприклад, Пітер Гіз, який розглядає історію як mythhistory), пропонують якесь «діалектичне» співіснування між логосом (logos) і міфом (mythos) в історичній нарації, і вважають, що фрагменти типу mythos можливо відрізняти від фрагметів типу logos, пов’язаного з класичним критерієм істини9. Ясна річ, це вимагає попереднього визнання операційного джерельного критерію, у світлі якого істинними є ті відомості, що мають надійне відношення до джерела, тобто про них джерело «говорить» безпосередньо, при цьому саме джерело – автентичне й вірогідне. Очевидно, що такий критерій, котрий у філософському сенсі схильний визнати навіть Річард Рорті, є оманливим, якщо не йдеться про ізольовані окремі відомості, а про наративні цілості (незалежно від їх теоретичного компоненту). Водночас верифікація має груповий характер (зауважимо, що на суто текстуальному ґрунті вона взагалі неможлива) і завжди є вибором між різними силами міфу.\nНайважче розпізнати фундаментальні міфи. І ставлення до них має бути різним. Деякі доходять до істориків (наприклад, міф когерентності) як добре знаряддя історичного методу, що відрізняється від літописання; інші – видозмінюють процес пізнання і потрібно це усвідомлювати, хоча не відомо чи варто з ними боротися. Усе залежить від того, як ми вирішимо розуміти історичну науку та її цілі.\nДрукується за виданням: Єжи Топольський. Як ми пишемо і розуміємо історію. Таємниці історичної на рації / Пер. з польської Надії Гоначаренко, наук. ред. Юрія Волошина. Київ: «К.І.С.», 2012. Розділ ХІ (у друці).\nВисловлюємо подяку видавництву «К.І.С.» за згоду на цю публікацію.\n* Станіслав Філіповіч (Stanisław Filipowicz) (нар. 1952 р.) – польський політолог, досліджує лібералізм та історію ідей. Очевидно, йдеться про його роботу: Mit i spektakl władzy. – Warszawa, 1988. – Прим. наук. ред.\n* Анджей Грабський (Andrzej Feliks Grabski) (1934–2000 рр.) – польський історик, професор університету імені Адама Міцкевича в Познані. Спеціаліст в галузі історії історіографії та історії Середньовіччя – Прим. наук. ред.\n** П’ясти (Piastowie) – перша династія польських королів. ЇЇ засновником вважається Мєшко І (Mieszko) (правив орієнтовно від 960 р.), а останнім представником був Казимир III Великий (Kazimierz III Wielki) (роки правління: 1333–1370 рр.) – Прим. наук. ред.\nДив. розділ XII цієї книжки.\nПро міф сублімації див. розділ XIII цієї книжки.\nD. LaCapra, History and Criticism, Ithaca – New York 1989, p. 24.\nH. Kellner, Language and Historical Representation: Getting the History Crooked, Madison 1989, p. 54.\nIbidem, p. 272; J.H. Zammito, Are We Being Theoretical Yet? The New Historicism, The New Philosophy of History and “Practising Historians”, “Journal of Modern History” 1993, t. 65, p. 808 – 810.\nL. Krieger, Time’s Reasons, Philosophy of History Old and New, Chicago – London 1989.\nJ.H. Zammito, Are We Being Theoretical Yet?, p. 811.\nP. Heehs, Myth, History and Theory, “History and Theory” 1994, No 1, p. 1 – 20.


Соціальна боротьба | Політономія\nВИБОРИ: класова боротьба і національне визволення\nПолітичний огляд | Соціальна боротьба | 2004-11-12 22:09:16\nА. Холявка, ?Бриколяж ? Львів? Бриколяж пропонує Вашій увазі спробу націонал-марксистського аналізу політичної ситуації в Україні. Компонування національної теми з лівим методом особливо актуальне в світлі повідомлення про принципову підтримку соціалістами О.Мороза кандидатури В.Ющенка. Це означає, що перед реальної загрозою авторитаризму в єдиний народний фронт об?єднуються не лише ліберали, демократи, націоналісти, а й соціалісти. Ситуація Наближається другий тур президентських ви...\nПедагогіка пригноблених. Частина перша\nСоціальна боротьба | 2004-11-07 02:04:11\nПауло Фрейре Хоча проблема гуманізації з аксіологічної точки зору завжди була центральною проблемою людства, нині вона набуває характеру невідкладної справи. Прагнення до гуманізації самою своєю суттю передбачає визнання дегуманізації не лише як онтологічної можливості, а і як історичної реальності. І тільки-но індивід усвідомить масштаби дегуманізації, він (чи вона) може поставити питання: а чи є гуманізація життєвою можливістю? В історичному процесі, у конкретному об?єктивному контексті й гума...\nНародний вибір: альтернативний шлях\nСоціальна боротьба | Третій шлях | 2004-10-21 01:13:10\nАвадіс, Греція На жаль, будь-яка політична організація, котра діє в теперішніх умовах приречена на відсутність майбутнього. Досить людей, котрі трималися подібної форми опору в результаті полишали їх або потрапляли до в?язниці. Все це дуже неприємно, але гіршою може бути неготовність до подібних речей. Всім, хто хоч трошки знайомий із внутрішніми грецькими реаліями і иходячи з описаної ситуації я пропоную наступний приклад. Сьогодні ми маємо дві-три націоналістичні оргаізації, звичайні інструм...\nІмперіалізм, як найвища стадія капіталізму (уривок)\nСоціальна боротьба | Православ'я та інше християнство | Соціальна екологія | 2004-10-16 01:09:58\nВ. Ленін Ми бачили, що за своєю економічною суттю імперіалізм є монополістичний капіталізм. Уже цим визначається історичне місце імперіалізму, бо монополія, яка виростає на грунті вільної конкуренції і саме з вільної конкуренції, є перехід від капіталістичного до вищого суспільно-економічного укладу. Треба відзначити особливо чотири головних види монополій або головних проявів монополістичного капіталізму, характерних для розглядуваної епохи. По-перше, монополія виросла з концентрації виробниц...\nІз циклу "Всесильний долар"\nСоціальна боротьба | 2004-10-16 01:09:26\nАртим Хомик КАПІТАЛІЗМ. Стогнала земля, коли він приходив на світ... Потоки крові поту і людських сліз, ціле море горя розлилось, коли він родився. А родившися, він зараз став на ноги і, немов казочний Зевес, пожер своїх родичів і кревняків. Пожер своїм почварним ротом і стравив ненаситним жолудком і добро, і красу, і правду... А пожираючи і травлячи, він ріс і ріс... Досягнув головою неба і поглянув зухвалим оком у його вікно, що поробляє бог... Бога не доглянув... Сам оголосив себе богом... А ...\nВолю не здобувають наодинці (передмова до «Педагогіки пригноблених»)\nСоціальна боротьба | 2004-10-10 02:14:03\nОлесь Дем?янчук Нарешті книга, що давно здобула світове визнання, з'явилася і в Україні. Мені вперше довелося читати «Педагогіку пригноблених» у 1998 році під час слухання курсу «Освіта для міжнародного розвитку» на кафедрі освітньої політики та управління освітою Коледжу освіти й розвитку людини Університету Міннесота. Ім'я Пауло Фрейре нічого не говорило мені, хоча практично всі мої «однокурсники» в Міннесоті згадували його так само шанобливо, як, наприклад...\nПедагогіка пригноблених (уривок)\nСоціальна боротьба | 2004-03-20 13:45:00\nПауло Фрейре ...Ніколи в історії насильство не починалося пригнобленими. Як вони можуть бути тут ініціаторами, якщо самі є результатом насильства? Як вони можуть бути хрещеними батьками чогось, чия об?єктивна інавгурація призвела до їхнього існування як пригноблених? Не було б ніяких пригноблених, якби попередньо не було ситуації насильства, спрямованої на їх упокорення. Насильство ініціюється тими, хто пригноблює, хто експлуатує, хто не може визнати інших особистостями, а не тими, кого пригнобл...\nСоціальна боротьба | 2004-03-13 22:10:00\nКарлос Марігелла Одним із постійних моментів діяльности міського партизана полягає у його причетности до справ народа, що дозволяє йому отримувати народну підтримку. Там, де урядові дії стають абсурдними і корумпованими, міський партизан повинен не задумуючися зробити крок і показати, що він виступає проти уряду і тим самим заручитися народними симпатіями. Наприклад, нинішній уряд накладає на людей важкий фінансовий тягар і занадто високі податки. Це є приводом для міського партизана напасти на ...\n10 тез про марксизм сьогодення\nРухи і субкультури | Соціальна боротьба | 2004-01-13 12:12:00\nКарл Корш 1.Вже безсенсовим є питання, наскільки теоретично прийнятним і практично примінимим є вчення Маркса ? Енгельса сьогодні. 2.Сьогодні всі спроби відновити марксистську доктрину як ціле в її первозданній функції теорії пролетарської соціяльної революції є реакційною утопією. 3.Хоча переважно двозначні, існують, проте, важливі аспекти Марксового вчення, котрі, з огляду на метаморфічні функції і відносно до ситуацій, до цих пір зберегли свою ефективність. Так само і імпульс, ст...\nАнархи і комуністи\nСоціальна боротьба | 2004-01-07 18:06:00\nДірк ван Хавенскерке Чи направду анархізм ? ідеольогія? Спірне питання. Одне зрозуміло точно, а саме ? ті, хто зараховує його до ідеольогій на разі є окремим випадком. Анархісти ? вони ліво ? чи правоспрямовані? В більшости можливих випадків анархізм виступає в якости ліворадикальної, мультикультурально зорієнтованої доктрини. Проте і серед них є винятки. Приміром тому відомий анархістичний часопис ?Perspectief?, в одній зі своїх статей пропонуючий наступну пр...\nПедагогіка пригноблених (фрагмент)\nСоціальна боротьба | АнтиГлобалізація | 2003-09-01 01:20:00\nПауло Фрейре Хоча проблема гуманізації з аксіологічної точки зору завжди була центральною проблемою людства, нині вона набуває характеру невідкладної справи. Прагнення до гуманізації самою своєю суттю передбачає визнання дегуманізації не лише як онтологічної можливості, а і як історичної реальності, і тільки-но індивід усвідомить масштаби дегуманізації, він (чи вона) може поставити питання: а чи є гуманізація життєвою можливістю? В історичному процесі, у конкретному об?єктивному контексті й гу...\nСоціальна боротьба | Соціальна екологія | 2003-09-01 01:06:00\nАлен де Бенуа На початку червня 2001 року Міхаель Роговскі, президент Союзу німецьких промисловців, висунув вимогу впустити до ФРН ще більшу кількість іммігрантів, більшу навіть, ніж це було передбачено імміграційною комісією німецького уряду. Він вважає за можливе щорічно приймати від 300 000 до 400 000 іноземних найманих робітників, заявив Роговскі в інтерв?ю ?Берлінер Цайтунг?. Декілька тижнів перед цим президент Союзу роботодавців Дітер Гундт пояснив, що в майбутньому Німеччина все більше і...\nЗа що нас прощатимуть?\nСоціальна боротьба | АнтиГлобалізація | 2003-07-12 21:29:00\nСубкоманданте Маркос Добродії! Змушений почати з вибачень (як говорила моя бабуся, поганий початок). Помилка нашого департаменту Преси і Пропаганди полягає в тому, що попередній лист (від 13 січня 1994 р.) серед інших адресатів, не було передано до національного щотижневика «Просесо». Сподіваюся, «Просесо» вибачить нас за помилку» і послання буде прийнято без образ, роздратування і злопам'ятства. Отже, я звертаюся до вас, щоб шанобливо попросити про публікацію дод...\nВід протесту до спротиву\nСоціальна боротьба | АнтиГлобалізація | 2003-07-12 21:28:00\nУльріка Майнгоф «Доволі показових маніфестацій, починайте долати сильних світу цього. Протест ? це коли я кажу: те і те є неприйнятним для мене. Спротив ? коли я докладаю зусилля, аби те, що мені не підходить, більше не повторювалось. Протест ? це коли я кажу, що відмовляюсь брати участь в будь-чому ганебному. Спротив ? коли я докладаю зусилля, аби в цьому не брали участь і всі інші». Приблизно так говорив один з американських революційних лі...


Магнітне покриття для передньої панелі холодильника\nГоловнаНовиниМагнітне покриття для передньої панелі холодильника\nПобутова техніка може стати головною прикрасою інтер'єру. Дизайнери компанії Kudu Magnets дали волю уяві і вклали у поняття "магніти для холодильників" новий сенс. За своїми ескізами вони створюють дивовижні магнітні панелі - з кольоровими візерунками, розписані різнокольоровими смужками і цілими картинами з квітами, хмарочосами і навіть Ейфелевою вежею.\nА ще в їхніх роботах можна знайти масу ідей для натхнення, які можна втілити в життя на власній кухні. Причому на відміну від наклейок, оформлення можна міняти хоч кожен день, і воно обмежене лише фантазією дизайнера. На сайті Kudu Magnets можна знайти величезну кількість самих різних ідей для оформлення холодильника.\nмагнітні панелі на холодильник купити,\tмагнитное покрітие на холодильник в киеве,\tкупить магнитное покрытие на холодильник в украине,\tмагнитные покрытия на холодильник,\tмагнитные покрытие на холодильник,\tмагнитные покрытия на холодильник купить,\tмагнитная панель на холодильник в украине,\tмагнитное покрытие на холодильник купить в украине,\tмагнітні панелі на холодильник купити в україні,\tмагнитные покрытия украина\nВладимир | 16.12.2015 13:57:04\nсколько стоит покрытие на холодильник и как заказать?


Gerber Bear Grylls Ultimate (31-000749) купити в інтернет-магазині: ціни на мультитул Gerber Bear Grylls Ultimate (31-000749) - відгуки та огляди, фото і характеристики. Порівняти пропозиції в Україні: Київ, Харків, Одеса, Дніпро на Hotline.ua\nціни: 1 699 – 2 199 грн\nМультитул повнорозмірний лезо: нержавіюча сталь кількість функцій: 12 розміри: 160 (відкритий) мм колір: коричневий ... Дивитися усі\nБагатофункціональний інструмент Gerber (31-000749) Bear Grylls Ultimate зроблений для того, щоб Вас не застали зненацька різні неприємності. Ергономічний і надійний мультитул пропонує Вам 12 функцій, які виконують якісні інструменти, виготовлені з якісної нержавіючої сталі. Всі інструменти Gerber (31-000749) Bear Grylls Ultimate здатні вилучатись ...розгорнути\nРозміри (у складеному вигляді), мм: 160 (відкритий)\nДовжина леза, мм: 584\nВага, г: 249,5\nДодаткові функції: Складаний. Матеріал чохла: Балістичний нейлон.\nТовар на сайті виробника: gerbergear.com.ua/tovar/444-bear-grylls-ultimat...\nХарактеристики Gerber Bear Grylls Ultimate (31-000749) та комплектацію товару виробник може змінити без повідомлення. Перевірте специфікацію (характеристики) товару безпосередньо на сайті обраного магазину перед придбанням (замовленням).\nЯкщо ви бажаєте порівняти Gerber Bear Grylls Ultimate (31-000749) з іншими схожими моделями, виберіть товари, що вас зацікавили, і натисніть «Порівняти».\nLeatherman REV (832136) від 1 574 грн\nSOG Powerprint (PP1001-CP) від 2 052 грн\nSOG Pocket Powerplier (S44) 1 653 грн\nSOG PowerPlay Molded (PX1001-CP) 2 041 грн\nReal Avid The Pistol Tool (AVPSTL-B) 1 680 грн\nSOG PowerPrint black (PP1002-CP) 2 223 грн\nSOG Pocket PowerPlier - Deluxe (S45) 2 224 грн\nGerber Multi-Plier 600 Pro Scout Needlenose ... 1 958 грн\nОстанні додані товари в каталозі "Ножі, мультитули". Порівнюйте характеристики Gerber Bear Grylls Ultimate (31-000749) з новинками, виберіть товари, які вас зацікавили, і натисніть «Порівняти».\nGerber ArmBar Drive Onyx 4L Blister (31-0038... від 813 грн\nGerber Мультитул Gerber Bear Grylls Ultimate 31-000749 (857043) ...\nGerber Мультитул Gerber Bear Grylls Ultimate (31-000749) ...\nGerber Мультитул Gerber Baer Grylls Ultimate 22-31-000749 ...


Шевченка впіймали на непрямому підкупі | Galka.if.ua\nШевченка впіймали на непрямому підкупі\n23 Тра, 2014 10:35\nКандидат в народні депутати по 83 мажоритарному округу Олександр Шевченко використовує технологію непрямого підкупу.\nПро це говорять в ОПОРІ.\nЗа даними представників громадської організації, вони зафіксували факт непрямого підкупу, який мав місце четвертого травня у Фортечній галереї «Бастіон».\nСаме там відбулось нагородження авторів найкращих студентських робіт, що брали участь у конкурсі з живопису «Івано-Франківськ – місто європейське». П’ятьом авторам кращих робіт було вручено сертифікати на триденний безкоштовний відпочинок у туристичному комплексі «Буковель».\nВедуча церемонії нагородження підкреслила, що ці подарунки переможці конкурсу отримують від кандидата у народні депутати України по округу №83 Олександра Шевченка.\nВ ОПОРІ відзначають, законодавство забороняє надання виборцям, закладам, установам, організаціям коштів або безоплатно чи на пільгових умовах товарів та послуг, тому даний факт можна розцінювати як непрямий підкуп виборців.\nЗакон України «Про вибори народних депутатів України» Стаття 74, частина 14: «Забороняється проводити передвиборну агітацію, що супроводжується наданням виборцям, закладам, установам, організаціям коштів або безоплатно чи на пільгових умовах товарів (крім товарів, що містять візуальні зображення назви, символіки, прапора партії, за умови, що вартість таких товарів не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати), послуг, робіт, цінних паперів, кредитів, лотерейних білетів, інших матеріальних цінностей.


Стосунки лікаря та пацієнта\nМетою роботи кожного медичного працівника є лікування хворої людини. І здорових людей захворювання протікають без будь-яких наслідків. Якщо мова іде про тяжке захворювання, яке приковує хворого до ліжка, то тут уже не уникнути відриву людини від повсякденної діяльності, звичного способу життя, можливо на довгий час; якщо хворий попадає в лікарню, то йому приходиться розлучатися із знайомою атмосферою. Індивідуум реагує на незвичайну нагрузку, яку представляє для нього захворювання. Шляхом активізації тієї можливості до адаптації, якою він володіє. Якщо захисні сили організму вичерпуються, порушується рівновага спостерігаються патологічні прояви, патологічні реакції особистості.\nВеликою нагрузкою – особливо, якщо хворий попадає в лікарню – є відрив від звичайного середовища. Мати відірвана від дитини, діти – від матері. Людей, які цілком віддаються роботі часто хвилює те, як буде без них іти робота на підприємстві, в цеху. Їм дуже не вистачає діяльності, яка складає мету їхнього життя.\nВсе це порушує не тільки соціальні зв’язки хворого, але і його душевну рівновагу. Звичайна атмосфера любов і турбота цю сім’ю визначають внутрішню безпеку, утворюють спокій і гармонію. При хворобі все це піддається небезпеці і викликає страх, тривогу, неспокій. Велику роль відіграє минуле хворого. Можливо схожі захворювання, операції, смертельні випадки у сім’ї. Хвороба, як нова, незнайома небезпека породжує страх перед невідомістю. Його страх і тривоги виникають на основі того, що він бачить, чує, коли-небудь вивчає, читає про хворобу і сам орган, який поражений. Багато вчених, особливо підкреслюють психічну дію захворювань серця, очей, статевих органів. Найменші зміни серця або небезпека таких змін викликає страх і тривогу у більшості людей. Страх втратити зір, операції проведені на очах, виявляють тяжку психічну дію при операціях з приводу катаракти дуже часто спостерігаються випадки психозів. Хворі на глаукому бояться сліпоти: ті, у кого болить голова – пухлини мозку, а при захворюваннях шлунка – рака. Ці побоювання можуть генералізуватися, хворий стає безпомічним, невпевненим, боїться навіть найменших речей, які часто навіть не можна і уявити, може впасти в ірохондрію. Часто в таких випадках виникають ідеї самозвинувачення. Хворі заявляють, що були необережні, що вони “самі винні”. Хворі постійно задають питання: “Чому це зі мною відбувається, чи я це заслужив?” Страх посилюється в зв’язку з відривом від рідних. Настрій хворих буває різний. Саме фізичне недомагання часто сприяє виникненню депресії. В інших випадках – ейоробія. Часто нас дивує те, що хворі без кінця усміхаються, сміються.\nЛюди, які часто хворіють, з більшим смиренням і спокоєм переносять їх, ніж ті, які захворіли вперше в житті.\nДуже важливо знати ті реакції особистості, які формуються під час захворювання. Здорова людина реагує на все, що відбувається з нею, оцінює різні факти і приймає те, що може бути прийнято певна група людей приховує від самих себе, те, що для них не переносимо. Це називається відкидання факту хвороби. Причиною виникнення реакції відкидання є невиносимість реального положення речей, особливо, якщо у хворого яскраво виражені прояви немотивованого страху і тривоги.\nУ хронічних хворих спостерігаються більш глибокі психічні зміни. Сама тривалість здійснює неблагоприємний вплив на людину. Багаторазово приходиться зустрічатися із тяжкими депресіями. Він постійно коливається між надією і безнадією, настрій може бути подавленим. Хворий може стати песимістом, образливим холодним.\nДеякі хворі настільки занепокоєні своїм станом, що навіть відлік часу починають вести з моменту початку хвороби\nПсихотерапія хворих на виразку шлунку, дванадцятипалої кишки має свої особливості. Невротичний стан хворих є не тільки причиною патологічного процесу, але й супутникові наслідком. Терапевтично можна спробувати усунути захворювання шляхом дієтичного харчування. Але дуже важливу роль відіграють депресивні настрої пацієнта Агресивність прискорює проходження їжі через шлунок страх або сильні емоції уповільнюють його. Під впливом страху депресивних думок знижується секреція соляної кислоти, перестальтика і кровопостачання могупка, конфлікті ситуації підвищують шлункову секрецію і якщо затримуються, спричиняють зміни слизової. Змінена таким чином слизова особливо вразлива.\nХворі замикаються в собі і цікавляться лише собою. Можливо, в хворому живе надія на медичну науку, яка володіє такими ефективними методами допомоги, більше того хворий може розраховувати і на неочікуване спонтанне видужання один хворий в результаті поперечного поранення спинного мозку і тяжкої тетраслегії втратив здатність рухатися. І хоч в інституті для тяжких хронічних хвороб догляд був дуже старанним, він писав багато скарг в різні інстанції і просив перевести його звідси. Ззовні він залишався привітним і спокійним.\nВід особистісних стосунків лікаря та пацієнта залежить віра останнього в одужання. Яка надає сили у боротьбі з хворобою.\n10.1кб. | скачати\nТрадиційні та сучасні моделі взаємин лікаря і пацієнта\nВзаємини лікаря та пацієнта у вітчизняній схемі охорони здоров я\nКримінальна відповідальність за порушення прав пацієнта


Погода, Аугсбург, Германия\nAnywayanyday пропонує зручний пошук дешевих квитків з вильотом з аеропорту Аугсбург: допомагає підібрати рейс і забронювати квитки на потрібну дату.\nЗагальна інформація про аеропорт Аугсбург\nМісто, в якому знаходиться аеропорт: Аугсбург, Германия.\nКод IATA: AGB.\nАдресу, телефони довідкових служб і додаткову інформацію про аеропорт Аугсбург ви можете дізнатися на офіційному сайті аеропорту.\nПогода в місті, в якому знаходиться аеропорт Аугсбург\nІнформацію про експреси, електрички, автобуси і маршрутні таксі, на яких можна дістатися з міста до аеропорту Аугсбург, дивіться на офіційному сайті аеропорту. Там же ви зможете знайти інформацію про те, як найзручніше доїхати до аеропорту Аугсбург на автомобілі.\nІнформацію про експреси, електрички, автобуси і маршрутні таксі, на яких можна дістатися з Аугсбург до міста, дивіться на офіційному сайті аеропорту. Там же ви зможете знайти інформацію про те, як найзручніше доїхати з аеропорту Аугсбург до міста на автомобілі.\nРейси, що вилітають з аеропорту та онлайн-табло Аугсбург\nОнлайн-Табло вильотів можна переглянути на сторінці «Вильоти з аеропорту Аугсбург».\nДля того щоб зареєструватися і потрапити на рейс, що вилітає з Аугсбург, вам знадобиться тільки паспорт.\nРейси, що прилітають в аеропорт Аугсбург\nОнлайн-Табло прильотів можна подивитися на сторінці «Прильоти в аеропорт Аугсбург».\nСпецпропозиції з аеропорту Аугсбург\nБагато авіакомпаній регулярно проводять розпродажі квитків з вильотом з аеропорту Аугсбург. Слідкуйте за цими спецпропозиціями в наших соціальних мережах. Крім того, про різні ексклюзивні тарифи на авіаквитки ми часто пишемо в своїй щотижневій розсилці.\nЦіна квитка дуже залежить від часу: чим раніше вам вдасться придбати квиток на літак, тим дешевшим він виявиться. Крім того, вартість авіаквитка варіюється в залежності від дня. Тому дуже важливо порівнювати ціни не тільки на одну конкретну дату, а й на сусідні дні - в такому випадку можна знайти і купити квиток з вильотом з аеропорту Аугсбург airport, який виявиться значно дешевшим.\nЦіна авіаквитків може залежати не тільки від дня і часу вильоту і прильоту, а й від того, яка авіакомпанія виконує переліт. Порівняйте ціни різних перевізників, що літають з аеропорту Аугсбург, та виберіть найбільш вигідний варіант.\nАугсбург – Росток Лаге\nАугсбург – Кассел\nАугсбург – Ерфурт\nАвіаквитки Аугсбург → Колак\nАвіаквитки Аугсбург → Ям-Айленд\nАвіаквитки Аугсбург → Таргомінда\nАвіаквитки Аугсбург → Ньюмен\nАвіаквитки Аугсбург → Боуен\nАвіаквитки Аугсбург → Білоела\nАвіаквитки Аугсбург → Яндікугіна\nАвіаквитки Аугсбург → Кунунурра\nАвіаквитки Аугсбург → Кулата\nАвіаквитки Аугсбург → Кінг-Айленд\nАвіаквитки Аугсбург → Кемпсі\nАвіаквитки Аугсбург → Керанг\nАвіаквитки Аугсбург → Карумба\nАвіаквитки Аугсбург → Кінгскот\nАвіаквитки Бухара → Аугсбург\nАвіаквитки Термез → Аугсбург\nАвіаквитки Самарканд → Аугсбург\nАвіаквитки Зарафшан → Аугсбург\nАвіаквитки Фергана → Аугсбург\nАвіаквитки Дулут → Аугсбург\nАвіаквитки Занесвілль → Аугсбург\nАвіаквитки Beaver Creek → Аугсбург\nАвіаквитки Нью-Йорк Пенн Стейшн → Аугсбург\nАвіаквитки Santa Clara → Аугсбург\nАвіаквитки Dunkirk → Аугсбург\nАвіаквитки Nyac → Аугсбург


Відкриття VІІІ Міжнародного мовно-літературного конкурсу учнівської та студентської молоді імені Тараса Шевченка | НТУ\nВідкриття VІІІ Міжнародного мовно-літературного конкурсу учнівської та студентської молоді імені Тараса Шевченка\n10 жовтня в Національному транспортному університеті відбулося відкриття VІІІ Міжнародного мовно-літературного конкурсу учнівської та студентської молоді імені Тараса Шевченка, який проводиться відповідно до Указу Президента України від 30 вересня 2010 року № 928. Метою даного конкурсу є вшанування великого Кобзаря. Для когось він непримиренний борець за волю, для інших – тонкий, натхненний лірик. Він є мірилом нашої совісті, нашої правди, його безсмертні твори є великою порадою для сучасної і майбутньої України.\nКонкурс відкривали заступник декана факультету економіки та права доцент Ярова Р.В., завідувач кафедри теорії та історії держави та права професор Хорошун Б.І., завідувач кафедри іноземної філології та перекладу доцент Шевчук Л.О. На відкритті була можливість ознайомитися із виставкою «Кобзарів» та послухати виступи учасників заходу, які декламували безсмертні твори Т.Г. Шевченко.\nДоцент Шевчук Л.О. коротко ознайомила із вимогами до конкурсу та конкурсних наукових робіт. Студенти І – V курсів усіх спеціальностей НТУ за бажанням виконують роботи дослідницького характеру відповідно до загальної тематики «Україна моєї мрії». Роботи до участі у 1 (заочному) етапі конкурсу подаються до журі конкурсу кураторами до 15 листопада 2017 р. Роботи, що стали призерами І етапу конкурсу, захищають на конкурсі-захисті студентських робіт університету.\nРобоча зустріч по міжнародному проекту «Екологічна освіта в Білорусі, Росії та України (EcoBRU)»


Джилі МК наконечник рульової R / GC6 / MK // SL CTR ≡ 1014001960-CTR-CTR -《Купити в Україні》- Ціна 318 грн - ID84298\nДжилі МК наконечник рульової r / gc6 / mk // sl ctr 1014001960-CTR-CTR - ID84298\nНаконечник рульової R / GC6 / MK // SL CTR. Артикул: 1014001960-CTR-CTR\n☝ Наконечник рульової R / GC6 / MK // SL CTR 1014001960-CTR як правильно замінити на Джилі МК?\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ 1014001960-CTR на предмет його працездатності;\n☝ Вигідна ціна на 1014001960-CTR і професійна консультація по запчастинах Geely MK\nДля Geely MK Наконечник рульової R / GC6 / MK // SL CTR - застосовується для ремонту таких систем як ➜ ходова.\nЦіна на каталожний номер деталі 1014001960-CTR - 318 грн.\nВідгуки про товар Наконечник рульової R / GC6 / MK // SL CTR (1014001960-CTR-CTR) - 318 гривень


Як дістатися до Bus Station, Stornoway в Scotland з Автобус, Паром, Потяг | Moovit\nЯк дістатися до Bus Station, Stornoway в Scotland з Автобус, Паром, Потяг\nНапрямки до Bus Station, Stornoway із найпопулярніших місць у Scotland, використовуючи Автобус, Паром, Потяг\nВід Tesco, Stirling 584 хв\nВід Aberdeen Airport 469 хв\nВід Inverness Railway Station (INV) 151 хв\nВід Perth Railway Station (PTH), Perth 658 хв\nВід Stirling Railway Station (STG) 577 хв\nВід Aberdeen International Airport (ABZ), Dyce 469 хв\nВід University Of Stirling 635 хв\nСкільки часу потрібно щоб дістатися Bus Station, Stornoway від Tesco, Stirling громадським транспортом?\nЦе триває 585 хв від Tesco, Stirling до Bus Station, Stornoway, використовуючи Автобус - M8, Автобус - G90, Автобус - 961, Паром - CM25\nСкільки часу потрібно щоб дістатися Bus Station, Stornoway від Aberdeen Airport громадським транспортом?\nЦе триває 469 хв від Aberdeen Airport до Bus Station, Stornoway, використовуючи Автобус - 727, Потяг - SCOTRAIL, Автобус - 961, Паром - CM25\nСкільки часу потрібно щоб дістатися Bus Station, Stornoway від Inverness Railway Station (INV) громадським транспортом?\nЦе триває 151 хв від Inverness Railway Station (INV) до Bus Station, Stornoway, використовуючи Автобус - 961, Паром - CM25\nСкільки часу потрібно щоб дістатися Bus Station, Stornoway від Perth Railway Station (PTH), Perth громадським транспортом?\nЦе триває 659 хв від Perth Railway Station (PTH), Perth до Bus Station, Stornoway, використовуючи Потяг - SCOTRAIL, Автобус - 27, Автобус - 961, Паром - CM25\nСкільки часу потрібно щоб дістатися Bus Station, Stornoway від Stirling Railway Station (STG) громадським транспортом?\nЦе триває 577 хв від Stirling Railway Station (STG) до Bus Station, Stornoway, використовуючи Автобус - M8, Автобус - G90, Автобус - 961, Паром - CM25\nСкільки часу потрібно щоб дістатися Bus Station, Stornoway від Aberdeen International Airport (ABZ), Dyce громадським транспортом?\nЦе триває 470 хв від Aberdeen International Airport (ABZ), Dyce до Bus Station, Stornoway, використовуючи Автобус - 727, Потяг - SCOTRAIL, Автобус - 961, Паром - CM25\nСкільки часу потрібно щоб дістатися Bus Station, Stornoway від University Of Stirling громадським транспортом?\nЦе триває 636 хв від University Of Stirling до Bus Station, Stornoway, використовуючи Автобус - 2A, Автобус - M8, Автобус - G90, Автобус - 961, Паром - CM25\nЯкі найближчі станції до Bus Station, Stornoway?\nНайближчими станціями до Bus Station, Stornoway є:\nBus Station, Stornoway на відстані 24 метра(ів), 1 хв ходи\nЯкі Паром лінії зупиняються біля Bus Station, Stornoway?\nЦі Паром лінії зупиняються поблизу Bus Station, Stornoway: CM25\nПодорожувати до Bus Station, Stornoway у Scotland ніколи не було так просто. Використовуйте Moovit, щоб отримати докладні покрокові інструкції, коли ви подорожуєте з вашого поточного місцезнаходження, або з найважливіших визначних пам'яток, або будь-якої великої станції громадського транспорту.\nПерегляньте детальні маршрути на карті, перегляньте маршрути автобусів та потягів, час прибуття та службові сповіщення, щоб ви точно знали, як дістатися до Bus Station, Stornoway.\nПодорожуючи до Bus Station, Stornoway, використовуйте маршрути Moovit Live Directions з інтерактивними повідомленнями, щоб точно знати, де і як далеко ходити, як довго чекати вашого транспорту та скільки зупинок залишається. Moovit сповістить вас, коли прийшов час вийти - не потрібно постійно перевіряти, чи є ваша наступна зупинка.\nЯк дістатися до популярних пам'яток у Scotland громадським транспортом Annandale Water Motorway Services (RoadChef) Airlink Bus Stop | Edinburgh Airport Cardonald Alexandra Parade Railway Station (AXP) RBS Dundas Street Tesco Union Square Jurys Inn Glasgow Gallowgate Cineworld Glenrothes Bus Station Car Park John Lewis Dundee Railway Station (DEE) Ninewells Hospital & Medical School Buchanan Street Bus Station Newton Mearns The SSE Hydro Edinburgh Christmas Market East Kilbride Shopping Centre Starbucks\nСтанції, розташовані найближче до Bus Station, Stornoway в Scotland\nАвтобус станції, розташовані найближче до Bus Station, Stornoway в Scotland


«КОЛЬОРОВА ПАРАСОЛЬКА» - Презентації - Виховні заходи - Каталог файлов - Квіточки життя\nСубота, 2020-08-15, 22:15 Вітаю Вас Гість | RSS\nГоловна » Файли » Виховні заходи » Презентації\nАртемівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №12\nзбірки Світлани Андріївни Решетової\nПідготували: Никонорова О.М. - завідуюча бібліотекою Артемівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №12; Дмитришина К.В. – учитель початкових класів, спеціаліст вищої категорії, старший учитель Артемівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №12; Левченко Н.Г. – учитель початкових класів, спеціаліст вищої категорії, старший учитель Артемівської ЗОШ №12.\nМета: познайомити учнів зі збіркою віршів Світлани Андріївни Решетової;поезії якої навчають маленького громадянина бути патріотом своєї країни, поважати і любити рідне слово.\nОбладнання : ілюстрації до віршів «Вернісаж дитячих малюнків», слайдова презентація, музичний супровід, книжкова виставка «Твори С.А.Решетової»,збірки віршів «Кольорова парасолька».\nСьогоднішня зустріч – це данина вдячності талановитій, світлій людині, яка на жаль уже покинула земне життя Світлані Андріївні Решетовій. Головне прагнення кожного поета – це бути почутим. У мене в руках зошит з її віршами, які при житті поетеси так і не були опубліковані. Їх люб’язно надала нам її дочка Наталя, аби вони потрапили до того, для кого були написані, тобто до вас, діти. Сьогодні ви перші познайомитеся з цими поезіями. Ми дорослі маємо надію в серці, що саме зараз починається довга і щаслива дорога життя прекрасних дитячих віршів Світлани Андріївни Решетової. У нас на святі присутні люди, які були близько знайомі з Світланою Андріївною, їх об’єднувала багаторічна дружба та спільність поглядів.\nПривітаємо їх, діти!\nУчні і батьки нашого класу вирішили, щоб цей творчий доробок поетеси став доступним для багатьох учнів нашої школи, видати книжечку «Кольорова парасолька». І сьогодні ми вам хочемо її презентувати.Коли перегорнеш обкладинку, побачиш пісеньку «Кольорова парасолька». Це було побажання Світлани Андріївни. Адже таку ж назву носить і збірка віршів.\nЗ парасолькою біжу під дощем весняним,\nБо давно я з ним дружу — зустріч ця бажана.\nДощ сліпий в цимбали б'є, натягає струни,\nСерце збуджене моє ловить дивні луни.\nЯ її в руках кручу – парашутик наче.\nНе ховаюсь від дощу – хай він мене бачить.\nСтруни сонячні дзвенять, мов струмки сріблясті,\nВ серці піснею бринять, як жадане щастя.\nНа нашій зустрічі присутня композитор Ялова Тетяна Павлівна, яка написала музику до слів Світлани Андріївни. І зараз ви почуєте авторське виконання пісні «Кольорова парасолька».\nІІ Тема любові до України, рідного краю провідна у творчості Світлани Андріївни. Тому і книжка починається з розділу «Україна – це мій дім, живемо ми всі у нім». Патріотичні вірші знайомлять маленьких читачів з невід’ємними поняттями Батьківщини, такими як прапор, держава, родина, звичаї.\nНа прапорі держави\nсиня й жовта барви.\nЧисте небо – барва синя,\nсині, сині васильки.\nЖовта барва – колоски.\nЯ собі букет збираю:\nжовті й сині барви знаю.\nВідчуваю я в цю мить,\nяк на світі добре жить.\nУкраїна – це мій дім,\nживемо ми всі у нім.\nМені каже моя мама, що я квіточка,\nЩо я донечка маленька, як леліточка,\nЩо літаю в танці легко, як пір’їночка,\nНа мені віночок з квітів, та ще – стрічечки,\nІ шовкові, і атласні, ніби річечки.\nМама каже: «Доню мила, україночко,\nМоє сонечко ласкаве, моя зірочка».\nОдягла я вже зранку\nЗаплела мені мама.\nЩо то робиться з нами,\nБо сьогодні до хати\nПрийде сонячне свято –\nПобажань буде злива\nПро обряд «Обжинки»\nЧитає вірш Маринка.\nЗв’язали сніп із жита –\nДобре буде жити.\nБудуть в свята короваї.\nА на них пучки калини –\nВелика радість для родини.\nЩе сплели вінки з колосся:\nЗ давнини так повелося.\nІ пішли у кожну хату\nІ щороку так бува,\nЯк закінчаться жнива.\nНа столі у глечику\nТак вже повелося,\nЙ золоте колосся.\nІ у глечику яріє\nБо вона є свідком днини\nКоровай – як сонце на столі.\nЗначить, нині в нашій хаті свято.\nТак було продовж усіх століть,\nДоля з ним пов’язана багата.\nЗакінчились на полях жнива,\nТож обжинки треба відзначати.\nТа без хліба свята не бува:\nЗа добробут – коровай на чатах.\nКоровай лежить на рушнику,\nА на нім – ромашки і калина.\nДолю має вельми гомінку:\nЗ ним єднають люди світлу днину.\nСлово надається людині, яку з поетесою об’єднувала дружба та багаторічна праця у ЗОШ №2 – Петруняк Тетяні Василівні.\nРешетова Світлана Андріївна народилася 14 лютого 1937 року в селі Никифорівка Артемівського району на Донеччині в сім’ї вчителів. Батько, Ткаченко Андрій Степанович, був директором школи, загинув на війні, мати, Валентина Михайлівна, навчала малюків і викладала українську мову.\nПісля закінчення у 1969 році філологічного факультету Словянського педагогічного інституту почала навчати дітей рідної мови у м.Єнакієво, а з 1989 року продовжила вчительську роботу в ЗОШ №2 нашого міста.\nУ 2012 році Світлана Андріївни не стало.\nІІ. Дитина в світ приходить для любові. Хто подарує їй це прекрасне почуття, хто огорне її теплом, ніжністю і ласкою? Звичайно – родина. Окрасою кожної сім`ї є бабусі і дідусі. Саме від них дитина чує розважливе мудре слово, саме вони дарують їй безмірну любов і доброту. У своїй першій книжці «З роси і води» Світлана Андріївна написала присвяту: «Світлій пам’яті моєї мами і бабусі». Цю тематику об’єднано в розділі «Тільки родина – вічна зернина на невмирущому полі життя». Гордість, тепло і ніжність випромінюють рядки її віршів.\nНазбираю квітів в лузі\nІ сплету вінок подрузі.\nРву дзвіночки, сокирки,\nВсе, що тягнеться руки.\nЗ сонечком ромашки,\nЯк віночок я сплету,\nБуде видно за версту.\nА похвалять мене люди,\nЯка радість тоді буде.\nЦя майстерність – від бабусі,\nІ цим умінням я горджуся.\nТато й мама вчать Анюту:\n- Скрізь порядок має бути:\nІ в кімнаті, і в портфелі,\nТи ж, немов на каруселі,\nВсе в квартирі ходуном –\nТвої речі під столом.\nСкрізь порядок має бути?\nЗа порядок не боюся,\nНащо ж є у нас бабуся?\nЯ не дую собі в вус,\nКоли поряд мій дідусь.\nРазом з ним у турпоході\nРозкошуєм на природі.\nМи до річки на рибалку.\nЮшку варимо з линів.\nЗ дідом добре так мені.\nЗ дідусем ми ковалі.\nЗнають нас усі в селі.\nДід працює молотом –\nДзвенить вогнисте золото.\nДід і справді не жартує:\nКузня добре всіх гартує.\nСлово Власовій Надії Савелівні-вчителю української мови та літератури нашої школи.\nІІІ. Ніхто не буде заперечувати істини,що природа – джерело тепла, краси і добра. Відношення до природи творчої людини – це особливо ніжна струна поетичної ліри, напоєної любов’ю до всього, що живе під рідним небом України. Перед маленьким читачем поетеса відкриває світ, показує диво у начебто звичайних явищах природи.\nДощ пройшов, і сонце вийшло\nРайдугу хтось в небі вишив.\nЛіто в платтячку зеленім\nЙде по радузі на землю.\nУ віночку із волошок,\nА в руках порічок кошик.\nБіжимо ми всі до річки\nВзяти з кошика порічки.\nТонкий льодок покрив наш став,\nІ він такий блискучий став.\nОсінні скінчились дощі –\nВсе в срібнім мареві блищить.\nВночі пройшовся морозець –\nЗ’явивсь на ставі ясенець.\nРівненький, чистий, наче скло,\nІ все, як в дзеркалі, було.\nА вранці в сонячнім промінні\nКазкові гралися видіння.\nУ словаків є повір’я, що\nПроліски відмикають небо.\nЩе лежить глибокий сніг,\nТа пахне весною\nПервоцвіт пробитись зміг\nВ лісі сон-травою.\nІ підсніжники цвітуть\nСині проліски беруть\nНавкруги така краса\nНа землі цій милій.\nНебеса – така блакить,\nМов блаженство раю.\nПервоцвіт – живиці нить –\nІV. З особливим теплом написані вірші розділу «Людина починається з добра». Широко відомий вислів І. Гете: «Перед розумним треба схилити голову, а перед добрим серцем стати на коліна». Доброта – одна з основних рис Світлани Андріївни і її поезій. Хто був знайомий з нею особисто, пам’ятають, яким теплом і ласкою сяяли її очі. Тому ці вірші сповнені любові до дітей і добром у кожному слові.\nІвасик - Телесик жене гусенят,\nВони всі рівненько лаштуються вряд.\nНа вигін жене пощипати травичку,\nА потім до річки напитись водички.\nСусіди дивуються:слухає птиця.\nЧи знає Телесик якусь таємницю,\nЩо так ціле літо – від ранку до ночі –\nПасе гусеняток Телесик охоче.\nЖиве у мене їжачок,\nВ нього тисячі шпичок.\nНа полювання у садок\nВночі виходить їжачок.\nЛюбить яблука, кислиці,\nМолоко і полуниці.\nНагуляється до ранку,\nПотім сяде біля ганку\nІ чекає смирно так –\nВін до хитрощів мастак.\nЯ його несу до хати –\nДо вечора буде спати.\nЗаховає у клубок\nДовгий носик їжачок.\nЗакотиться під диван.\nНе чіпайте, бо він – пан.\nМала турботлива Аничка\nПросить тата годівничку\nЗробити для її синичок.\nЯ їм сала по шматочку\nБуду класти у куточку.\nБуде весело нам з ними,\nНе страшні їм будуть зими.\nЗ курчатами греблася квочка.\nТака чубарочка рябенька,\nКурчатка ж – сонечка жовтенькі.\nПочав тут дощик накрапати.\nКуди курчаточкам тікати?\nА квочка крила розпустила\nІ діточок своїх прикрила.\nВсім стало затишно й сухенько\nУ мами під крилом тепленьким.\nV Про малечу та цікаві речі» - таку назву має останній розділ «Кольорової парасольки». Поезії випромінюють тепло й доброту, вони цікаві й смішні, легко запам’ятовуються.\nКупає Свєта котика,\nМиє йому ротика,\nЛапки миє, миє очі,\nТа кіт митися не хоче.\nЛюбить сам він на віконечку\nУмиватись проти сонечка.\nСон прийшов у нашу хату –\nКолискову пісню мати\nЯ пливу слідами снів\nІ вбираю тихий спів.\nУ колисці яворовій\nМої сни всі кольорові.\nКатає друзів хлопчик Федя\nНа новім велосипеді.\nЦе для них – велика втіха,\nА упали – от потіха.\n- Ну, ви, хлопці, молодці, –\nХитає мама головою. –\nВ пилюці котяться юрбою.\nМетелик сів на жовту квітку\nА тут на луг прибігли звідкись\nСашко, Валерик і Галинка\nТрави нарвати у торбинку.\n- Дивіться! – їм кричить Валерик,–\nЯкий красивий цей метелик!\nДмухнув на нього пустотливо:\n- Лети, метелику, щасливо.\nСьогодні ми, діти, познайомилися вибірково з віршами С.Решетової.\nУ кожний рядок своїх поезій поетеса вклала частку свого серця, бо писала з любов’ю про все, що її оточувало.\nОтже, народна мудрість каже : «Хто говорить – той сіє, хто слухає – збирає». І ми разом зі Світланою Андріївною робимо і свій засів у дитячу душу і сподіваємося, що з нього обов’язково виросте моральна людина.\nДіти! Запрошуємо Вас до шкільної бібліотеки, сьогодні її фонд поповнився ще однією новою книжкою Світлани Андріївни Решетової.\nСлово надається заступнику директора з виховної роботи школи Вітко Валентини Володимирівні.\nКатегорія: Презентації | Додав: olia\nПереглядів: 753 | Завантажень: 2 | Рейтинг: 0.0/0


У Кропивницькому районі зведуть низку сонячних електростанцій загальною потужністю понад 55 МВт – uprom.info У Кропивницькому районі зведуть низку сонячних електростанцій загальною потужністю понад 55 МВт – uprom.info\nОновлено: 02.12.2018 - 21:37\nУ Кропивницькому районі зведуть низку сонячних електростанцій загальною потужністю понад 55 МВт\nУ наступному році у Знам’янському районі Кропивницької області розпочнеться будівництво сонячних електростанцій загальною потужністю понад 55 МВт.\nПередає Національний Промисловий Портал, з посиланням на Мій Кропивницький.\nЗ метою розміщення тa будівництва об’єктів aльтернaтивної енергетики, сонячних електростaнцій, розробляється містобудівнa документaція: детaльні плaни територій зa межaми нaселених пунктів по Диківській сільській рaді – ТОВ “Солaр Фaрм-8”, проектнa потужність – 50 МВт; Богдaнівській сільській рaді – ТОВ “Знaм’янськa енергетичнa компaнія”, проектнa потужність – 5 МВт; Петрівській сільській рaді – ТОВ “Укррос-трaнс”, проектнa потужність – 550 кВт.\nНа даний момент ведеться підготовка детальних планів територій.


Один — за всіх, і всі — за одного | Газета «День»\n7 грудня, 2012 - 13:22\nРОДИНА САВОНЮКІВ, ПОЧАТОК 50-x РОКІВ МИНУЛОГО СТОЛІТТЯ / ФОТО ІЗ СІМЕЙНОГО АРХІВУ САВОНЮКІВ\nЗавдяки простим, але мудрим життєвим правилам, успадкованим від мами й тата, велика родина Савонюків, розкидана по всьому світу, тримається купи. А стара батьківська хата на волинському Поліссі в селі Тельчі стала не предметом розбрату й судових суперечок, а навпаки: місцем, де збираються свої, рідні.\nУже сімейною реліквією став старий фотознімок, якому понад півстоліття. На ньому — селянська родина Гната й Варвари Савонюків із дітьми. Обличчя багатодітної матері (всього ця жінка народила десять дітей, та одне ще малим померло) вражає не знищеною побутом і важкою працею вродою та красою, навіть внутрішньою. Господар же одягнув серед літа... кожух, бо не мав на той час іншої пристойного верхнього одягу. Та від того, що чимала родина мусила переживати й певні труднощі, діти ніколи не страждали.\n— Наш тато міг у одвірок дверей прибити зроблену ним же гойдалку, якщо цього хотіли діти. І ніколи не жалів, що псується майно... Щоб дитина тішилася! — пригадує наймолодша з сім’ї, нині 58-річна Галина.\nНа знімку нема двох дітей. Івана, який мав погану взувачку (зроблені батьком з гуми калоші) й не захотів у ній ставати з усіма, та Галини, бо ще не народилася (вона з’явилася на світ 1964 року). Але так сталося, що саме Галині випав обов’язок бути своєрідною хранителькою сімейного дому й того духу, яким він був виповнений. За заповітом бабусі Варвари дім юридично належить двом онукам — Андрієві та Олександрові. Це — діти найменших дітей Савонюків — Галини та її брата Калини. Обоє (як найменші) найдовше жили в цій хаті. Власне, про ставлення до менших яскраво говорить такий факт, який пригадала Галина.\n— На Великдень тато завжди плів із коріння сосни усім дітям кошелі, щоб могли носити в них освячені яйця. А мама всім членам сім’ї фарбувала однакову кількість яєць, якими потім любили на свято «битися». То тато завжди казав: якщо малим не вистачить яєць, і старші «переб’ють», я зі своїх їм додам, бо старші малих не повинні ображати.\nМатеринський заповіт на хату в родині ніхто й ніколи не оскаржував. Навіть якщо приходили в неї нові члени — зяті чи невістки, то мусили погоджуватися зі встановленим порядком. За Галиною (як матір’ю Андрія) зберігається право тримати в себе ключі від дому та наводити тут порядки після загальних гостювань. Бо в будь-який час і будь-кому з родини, хто прагне подихати повітрям батьківського дому, цей ключ доступний. Нині традиційно Савонюки (які, звісно, давно мають інші прізвища, але пам’ятають, якого роду-племені) збираються в Тельчах на третій день Трійці. Коли тепло й квітне природа. Після смерті батька, який пішов із життя значно раніше за маму, своєрідний родинний з’їзд відбувався на день її янгола — у день пам’яті святої Варвари, в грудні. У біографії Варвари Омелянівни був цікавий момент, коли вона в молодості куховарила в «панів», польських землемірів, адже до 1839 року Волинь входила до складу Польщі. Там від професійних кухарів навчилася готувати різні, як у нас кажуть, лагоміни, не доступні місцевим господиням з Тельчів та округи. Від матері в усіх дочок Савонюків — неабиякий талант до куховарення. «Щоб на Варвари в бабиній хаті було порожньо, а на столі не було запеченого в печі молочного поросяти... Я такого не пам’ятаю!» — каже онучка баби Варвари Ніна Арсенівна Костючик. Навіть в останній рік життя, коли баба вже не мала духу тримати худобину сама, замовляла свинку в когось у селі, а порося на столі дітям, онукам і правнукам мало бути! Звісно, що готувала мати й традиційні поліські страви: бульбовники, мочалку тощо.\nІз родинного дому діти Савонюків винесли прекрасну, гадаю, традицію. Ще батьком було встановлено, що за стіл обідати чи вечеряти сідають усі, хто в домі. Чекали навіть найменшого. Кожен мав за столом своє місце. Гнат Савонюк казав: з того, що всі за столом, і починається родина.\n— І, знаєте, якось воно так увійшло в наше життя це правило, що й у моєму домі ми за стіл завжди стараємося сісти разом, — каже Ніна Арсенівна, яка мешкає в сусідній з Тельчами Красно волі, й працює заступником директора місцевої школи. — Пам’ятаю себе ще малою, а не було й неділі, щоб ми з батьками не йшли до діда-баби. І так збиралася ціла родина. Ті родинні обіди пам’ятаю й досі, а коли підросли вже мої діти, то й їх брали з собою, а вони з радістю йшли. Із дідом і бабою було дуже... весело. Адже тут треба було й вірш розказати, й пісню заспівати, й отримати приз.\n— Батько нам, дітям, не дозволяв у карти грати, — пригадує Галина Гнатівна. — Зате навчив грати в шашки, й вечорами в сільській хаті розгорталися справжні турніри. Або в загадки грали. Хто більше їх знає? І чиї не могли розгадати, той накопичував бонуси: цукерки, горіхи... Горіхів тих було в нас неміряно, а якби ви знали, як же хотілося того горіха виграти!.. То й шукали загадки, де могли. А ще в нас було лото з дерев’яними бочечками, які тато сам виготовив, він же був чудовий столяр. Грали не на гроші: хто програв, той мав розказати вірш, заспівати пісню, танець затанцювати.\n«ВЕСЕЛО Й ЦІКАВО МИ ЖИЛИ В ЦІЙ ХАТІ З БАТЬКАМИ»\nПовернувшись з Другої світової війни, Гнат Савонюк привіз у Тельчі не одяг чи взуття (як інші односельчани), а небачену тут швейну машинку. І це була перша в окрузі швейна машинка «Зінгер»...\n— Мама казала: «Боже мій милий!.. Люди дітям взуття й одяг з Німеччини понавозили, а він якусь техніку привіз...». Тато ще й ложечку срібну привіз, і до смерті скрізь, навіть у гостях, нею їв, ми й у труну йому її поклали... Хоч був сільський дядько, але вимогливий до чистоти... А на тій машинці тато всім дітям, навчившись (!) сам, і шив одяг. І рукавиці нам в’язав, бо мама на таке не мала часу. Вона ткала, вишивала, а їсти наварити на таку ораву?.. — пригадують дочки.\nЖиття роду Савонюків — це добре продумана й відшліфована селянською мудрістю пам’ятка для нащадків. І Варвара Омелянівна, й Гнат Васильович були простими неписьменними селянами з волинського Полісся. Не ходячи ні дня до школи, батько сам навчився читати й писати. Не був у жодній партії, хоча щиро вірив у... Леніна, «казки про соціальну справедливість для дорослих», його портретами були завішані стіни в батьковій майстерні. Не даючи ніякої партійної клятви, був Гнат Савонюк кришталево чесною людиною.\n— Пішли ми з мамою на колгоспне поле полоти буряки. Один із них ненароком вирвали, й мама вирішила забрати його додому, щоб стерти свиням. Поклали його в плетеного кошеля, прикрили гичкою... Удома кошель вивернули, а зверху — буряк! Батько побачив і наказав тут же занести його на поле... Мама переконує, що все одно ж не прийметься, пропаде, всохне. Тим більше, що навіть за такі крадіжки колгоспного майна тоді суворо карали! А батько затявся: доки не занесете на поле, спати не ляжете. То ми з сестрою Марією дочекалися вечора, замотали уві щось того буряка й занесли, де ріс, — пригадує Галина Гнатівна.\nБатько навчав дітей молитов і вчив малювати. Сам добре виліплював із пластиліну, й цей дар передавав дітям. Талановито вирізав із дерева, сам придумав, виготовивши з дерева, ходун, щось на зразок нинішніх ходунців (але до їхнього промислового виробництва були роки і роки!). У хаті все зроблено ним: двері, вікна, прекрасні канапи, гарні дерев’яні ліжка з фігурними спинками, скриня, котра й досі стоїть на тому ж самому місці. А Галина Гнатівна розмалювала барвистими квітами ще й піч та грубку.\n— Щоб мама вдень прилягла чи заснула... Такого не пам’ятаю, — каже нині 75-річна Уляна Гнатівна. — Коли мама в цій хаті осталася сама, бо діти у світи порозходилися, то ми щодня з нею бачилися, живу ж недалеко. Вона вдовицею осталася, й я... Витоплю плиту в себе вдосвіта й іду до мами. Іду на її поле жуки кропити. А вона після мене їх ще збирає в баночку... Кажу: матусю, що ви робите? Таке сонце пече, жуки в тій банці будуть, а вас не стане, йдіть у хату. А мама: «Мені спека не заважає». Їй нічого в роботі не заважало: ні спека, ні мороз. Пожену я корови на пашу, а мама вже несе мені в такому кошелику плетеному обід, і в полях знайде. Наварить борщу, пирогів напече... Коли вона почала припадати, сили втрачати, то всі, геть усі діти просили, щоб ішла до них. А вона сказала: якщо любите й шкодуєте, то догледите мене у своїй хаті...\nНе маючи ніякої освіти, а тільки житейську мудрість, старші Савонюки навчили дітей просто радіти життю. Розповідей про неповторні вечорниці в цій старій хаті (в якій мешкало шість поколінь родини!) — слухати —не переслухати. І заздрити по-доброму — не перезаздрити...\n— У холодну пору року довгими вечорами забавлялися тим, що грали в мару (хованки. — Авт.), і батьки обов’язково з нами, переодягалися. А тато перший ідеї подавав. До нас багато молоді на вечірки приходило, бо в нас хата була велика, — пригадує Галина Гнатівна. — Якось тато напхав свої штани сіном, припасував до них свого кожуха, валянки, шапку причепив... Вийшов справдешній Дід Мороз! Бо ще й маску Діда причепив. І поставив це чудо проти вхідних дверей. Дівчата на вечірку йдуть, двері в сіни хати відкрили... Вереску ж було! І сміху. До речі, тато нам й іграшки з дерева робив, пам’ятаю такого собі чоловічка, який забавно руками-ногами дригав, маски нам малював. І ніколи не зрізав у лісі на Різдво доброї ялинки, лише вибирав найгіршу. Казав, що гарна хай у лісі росте, й люди нею любуються. А в цій там гілочку обріже, туди додасть... І виходила така красуня, що очей не відірвати. Ми старі іграшки, яким вже більш як по 50 літ, досі зберігаємо.\n— Батьки навчили нас колядувати, а особливо багато колядок, приказок, пісень знала наша бабуся Луця, Лукера, татова мама. У батьковому кожусі ходили селом з колядками, тоді такої традиції ще не було, то було трохи й страшнувато. Але ми цього хотіли, й ніхто нам у домі в цім не перечив, — пригадує Уляна Гнатівна.\nДобра сімейна традиція веселитися «перебіранцями» живе в родині й досі. Кожна родинна зустріч клану Савонюків перетворюється на своєрідний бал-маскарад, вечірку. Тоді Галя стає Мавкою, а Марія — Лукашем із дудочкою, в капелюсі й у старій батьківській вишиванці. Бувають тоді Савонюки й циганами, й папугами, й ведмедями, зайцями. І кожен такий «перебіранець» має захистити свій костюм віршем, танцем, піснею, отримавши символічний приз — банан... Адже це не просто розвага, а цілий, кажуть, конкурс. Тому й кажуть сьогодні діти, що в них були дуже щирі й відкриті батьки, які навчили й у світі жити, жити дружно в родині й з людьми та які, часто здається нащадкам, і досі з ними йдуть поруч по життю.


Квартира, 59 кв. м, Проспект Генерала Острякова, 198 | Продажа аренда недвижимости Квартира, 59 кв. м, Проспект Генерала Острякова, 198 — Продажа аренда любой недвижимости в Севастополе\nID объекта : 122475


Головна / Інтернет-магазин / Товари з позначками “біологія” / Сторінка 2\nПоказано 13–23 із 23\nСкладіть свій урок з нашою допомогою. Ми створили конструктор уроку для вчителя.\nУ цій книжці ви знайдете багато простих, доступних і цікавих форм роботи для кожного етапу уроку.\nКнижка допоможе вчителям біології підготуватися й успішно провести уроки у 10-му класі з тем: «Вступ», «Неорганічні речовини», «Органічні речовини», «Загальний план будови клітин. Поверхневий апарат. Ядро». Уроки розроблено відповідно до програми для рівня стандарту\nз урахуванням вимог до сучасного уроку біології, із застосуванням інформаційно-комп’ютерних технологій. Для методистів, учителів біології, студентів природничих факультетів педагогічних вузів.\nФрагменти запропонованих сценаріїв можна включити до занять будь-якого типу. Для учнів та учителів біології, класних керівників, студентів педагогічних навчальних закладів.


Чохол ArmorStandart for Xiaomi Poco M3 - Air Series Transparent (ARM58576) – купити в інтернет-магазині KTC: ціни, відгуки, характеристики\nЧохол ArmorStandart for Xiaomi Poco M3 - Air Series Transparent (ARM58576)\nТип чохла: НакладкаТип: ЧохолМодель сумісного смартфону: Xiaomi Poco M3Основний колір: Прозорий\nЧохол-накладка від компанії ArmorStandart. Призначений для Xiaomi Poco M3. Аксесуар виготовлений з поліуретану, який відрізняється еластичністю, стійкістю до деформацій та розривів, амортизаційними та антиковзаючими якостями. Виробник оснастив виріб всіма необхідними отворами для камери та різних портів. Виріб щільно прилягає до поверхні гаджету, тому міцно та надійно тримається.\nПеревага аксесуару даного форм-фактора – зручність у використанні. Не потрібно робити додаткових рухів, щоб швидко відповісти на дзвінок. До того ж він легкий та зручний, тому не потовщує поверхню гаджета. Якщо ви бажаєте додатково захистити екран – краще встановіть захисне скло.\nМодель сумісного смартфонуXiaomi Poco M3\nXiaomi Poco M3Xiaomi\nЗахисне скло ArmorStandart for Xiaomi Redmi Poco M3 - Full Glue HD Black (ARM58904)\nЗахисне скло ArmorStandart for Xiaomi Poco M3 - Pro Black (ARM57956)\nЧохол BeCover for Xiaomi Poco M3 - Transparancy (705653)\nЧохол ArmorStandart for Xiaomi Poco M3 - Matte Slim Fit Black (ARM58577)\nЧохол ArmorStandart for Xiaomi Poco M3/Redmi 9T - G-Case Blue (ARM58532)\nXiaomi Poco M3, Xiaomi Redmi 9TXiaomi\nЧохол BeCover for Xiaomi Redmi 9T/Poco M3 - Military Blue (706647)\nМодель сумісного смартфону:Xiaomi Poco M3


Перелік виконаних робіт по благоустрою міста Виробничим управлінням комунального господарства по м. Люботин в період 26.11-03.12.2021р. | Люботинська міська рада\nКомунальний прожектор | ВУКГ (Виробниче управління комунального господарства) | 2021 | Перелік виконаних робіт по благоустрою міста Виробничим управлінням комунального господарства по м. Люботин в період 26.11-03.12.2021р.\nПерелік виконаних робіт по благоустрою міста Виробничим управлінням комунального господарства по м. Люботин в період 26.11-03.12.2021р.\n2. Вивезення побутових відходів від населення, бюджетних організацій, підприємств та установ, юридичних та фізичних осіб.(всього договорів з населенням на 02.12.2021р.- 4326, надійшло коштів від приватного сектору за вивіз ТПВ з 01.01.2021-02.12.2021р. – 585295,51грн.).\nВул. Тарасівська, вул. Мереф’янська, пров. Мереф’янський, вул. Шевченка, вул. Новодорожня, вул. Гавенко – демонтаж 19 світильників; вул. Тарасівська- ремонт лінії, підключення кабелю СИП, монтаж світильників.\n4. Кронування та видалення дерев: пров. Попова, 3.\n5. Грейдерування та планування доріг: вул. Мереф’янська, пров. Червоний.\n6. Завезення щебеню: вул. Мереф’янська.\n7. Вивезення гілля, сміття: вул. Слобожанська, вул. Ветеринарна, вул. Злагоди, вул. Гавенка, вул. Шевченка, вул. Слєпньова, вул. Змагання.\n8. Вивезення дров: пров. Попова, 3.\n9. Ліквідація стихійних звалищ навколо контейнерів вул. Деповська, вул. Будівельна, вул. Злагоди, 9.\n10. Розвезення пісочно-соляної суміші по вул. Шевченко (базар).\nДата публікації: 09:04 03.12.2021


Палець стопорний навіски з ланцюгом А61.05.100-01 (JFD)\nВ наявності 15.24\t15.24 грн.\nТеги: Палець стопорний навіски з ланцюгом А61.05.100-01 (JFD), 000009491, 9491, Навіска (гр.46)\nДетальніше... Палець стопорний навіски з ланцюгом А61.05.100-01 (JFD) (чека в зборі А61.05.100) входить до складу навіски тракторів МТЗ. Конструктивно має вигляд металевого стрижня довжиною 50мм., який служить для фіксації пальця центральної тяги навіски А61.03.001-02, подовжувачів навіски 80-4605040/45 та багато іншого. Застосування: МТЗ-80/82/892/921/920/950/1021. Купити палець стопорний навіски з ланцюгом А61.05.100-01 (JFD) (чека в зборі А61.05.100) та багато інших запчастин МТЗ--80, МТЗ-82 ви можете в нашому магазині.


Як заблокувати банківську карту Ощадбанку |ЯкПросто\nВикористовувати банківські картки дуже зручно, але у разі втрати картки можна позбутися і грошей. Не має значення, викрали у вас карту, самі ви її, по неуважності, десь загубили або її «проковтнув» банкомат — вся відповідальність за долю ваших грошей лежить на вас. По крайней мере, до тих пір, поки ви карту не заблокуєте будь-яким з наявних способів. Благо, у клієнтів Ощадного банку Росії їх декілька.\n- Мобільний телефон, зареєстрований у системі «Мобільний банк»;\n- Ідентифікатор користувача та пароль входу в «Ощадбанк-ОнЛ @ йн»;\nЗателефонуйте в Службу допомоги клієнтам-власникам міжнародних карт за телефонами:\n8 (495) 500 00 05;\n8 (495) 788 92 72;\n8800200 3747 (номер доступний не у всіх регіонах Росії).\nДля роботи з системою переведіть свій телефонний апарат в режим тонального набору. Якщо ваш телефон такий режим не підтримує, чекайте відповіді вільного оператора.\nБудьте готові при спілкуванні з оператором назвати кодове слово, яке ви встановлювали при отриманні карти. Для роботи з автоматичною системою допомоги знадобиться цифрова кодова послідовність, яка розраховується за кодовому слову. Якщо ви забули кодове слово, зверніться з відповідною заявою до філії Ощадбанку, в якому ви отримували карту.\nЗверніть увагу, що за телефонами Служби допомоги ви можете не тільки заявити про зникнення карти, але й перевірити баланс свого рахунку, уточнити 10 останніх операцій з рахунком, а також отримати консультацію щодо подальших дій. Якщо додзвонитися за цими номерами не вдалося, зателефонуйте за додатковими:\n8 (495) 544 45 45;\nЗа цими номерами приймаються лише повідомлення про втрату картки, довідки та консультації не надаються.\nЗверніться в триденний термін у філію банку з письмовою заявою про блокування картки. Якщо ви особисто відвідати банк не можете, надішліть заяву факсом на номер 8 (495) 747 3 888 або електронною поштою на адресу help@sbrf.ru. У повідомленні обов’язково вкажіть свої ПІБ, номер картки, підрозділ Ощадбанку, в якому ви її отримали, а також свій контактний телефон.\nЗаблокуйте карту через «Мобільний банк». Для цього відправте на номер 900 з телефону, зареєстрованого в системі, СМС-повідомлення, що складається зі слова «Блокування» (Blokirovka, Block), 4-х останніх цифр номера картки та коду блокування:\n0 — карта втрачена;\n1 — карта вкрадена;\n2 — карта залишилася в банкоматі;\n3 — іншого.\nСимволи в СМС можна розділяти пробілом, дефісом, точкою і гратами. Наприклад, якщо карта з останніми цифрами номера 0645 залишилася в банкоматі, СМС може виглядати так:\nBlock # 0645 # 2.\nДочекайтеся відповідного СМС від системи, в якому буде вказано код для підтвердження блокування картки. Цей код необхідно відправити на номер 900 протягом 5-ти хвилин. Тільки тоді ваша карта буде заблокована. Якщо прийде повідомлення про помилку, відправте СМС повторно. Якщо повторна відправка не допомогла, телефонуйте за вказаними вище телефонами.\nСкористайтеся для блокування картки сервісом «Сбербанк-ОнЛ @ йн» (якщо пам’ятаєте свої код користувача і пароль). Увійдіть в систему, виберіть потрібну карту і натисніть відповідну кнопку або посилання.\nНі в якому разі не намагайтеся користуватися заблокованою картою! Якщо ви заявили про зникнення карти, а потім її знайшли, здайте її у відділення банку і дочекайтеся випуску нової картки до вашого рахунку. Карти, заблоковані через «Мобільний банк» за кодами «2» і «3» можна знову активувати за письмовою заявою власника, але лише за умови, що ними ніхто не намагався користуватися.\nЯкщо ви втратили картку, перебуваючи за кордоном, є можливість термінового зняття грошей з рахунку. Довідки ви можете отримати в Службі допомоги, звернувшись туди по телефону, факсом або e-mail. Дана можливість відсутня у власників карт Maestro і Visa Electron.


Стивен Хокинг Будущее пространства-времени » Релігія в Україні. Вера и религия. Философия и религия в Украине\nБібліографічний опис: Издательство: Амфора, 2009 г.


Модуль 7 Управління фінансовими ризиками | Mykhailo Kolisnyk\nHome\tМодуль №7 Управління фінансовими ризиками\n« Модуль №6 Методи оцінки нових проектів\nЦе останній модуль фінансової програми. Він присвячений управлінню ризиком. Ми будемо розглядати, як кількісні і достатньо математизовані моделі захисту від ризику, так і познайомимося з більш простими методами захисту від валютних та фінансових ризиків. Окремо будемо обговорювати сигнали неплатоспроможності наших контрагентів, інструменти моніторингу їх платоспроможності та методи захисту від такого ризику.\nПримірний план програми:\nЩо таке ризик і його види\nМетоди захисту від ризику\nФінансові та економічні ризики в сучасному світі\nОснови портфоліо менеджменту\nЯк управляти ризиком за допомогою портфелю\nСтандартне відхилення та варіація – як вимірники ризику\nРегулювання ризику за допомогою кореляції\nФормування безризикових портфелів з досконалою кореляцією\nДиверсифікація за Марковіцем та за Шарпом\nФормування ефективних портфелів з метою управління ризиків\nПортфелі з двох -, трьох- та безлічі активів\nЛінія Марковіца, критична лінія, ізолінії сподіваних доходів та ізоваріаційні еліпси\nРозрахунок оптимальних параметрів диверсифікації\nВизначення необхідної норми прибутковості при даному рівні ризику. Технології CML та SML. Бета Шарпа, бета Дженсена, показник Трейнора\nІнноваційні банківські продукти та їх використання для зовнішнього фінансування\nВикористання опціонів для управління ризиком\nОпціони типу “кол” та «пут»\nХеджування ризику за допомогою опціонів, опціонні стратегії\nВикористання опціонних стратегій при управлінні ризиком реальних проектів\nПопередження ризиків та моніторінг кредитних ризиків\nАналіз ризиків бaнкрутства\nВипередження ризиків неплатоспроможності клієнта\nІнформаційна ефективність фондового ринку та ризики неефективних ринків\ncfo club ukraine, diversification, finance, financial management, hedging, kolisnyk seminar, Kolisnyk training, MS Excel, mykhailo kolisnyk, portfolio management, professional development progrам, risk, risk management, seminar kolisnyk, training, training kolisnyk, диверсификация, диверсифікація, михаил колесник, михаил колисник, михайло колиснык, михайло колісник, модульна програма з фінансів, навчання, навчання фінансам, обучение финансам, програма колесника, програма колісника, програми колісника, програми професійного розвитку, программа колесника, программа колисныка, программы профессионального развития, ризик, ризик менеджмент, риск, риск менеджмент, семинар колесника, семинар колисника, семінар колесника, семінар колісника, тренинг колесника, тренинг колисника, тренінг колесника, тренінг колісника, управление портфелем, управління портфелем, управління ризиком, фінансовий менеджмент, хеджирование, хеджування


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Хотінь - Сумський район - Сумська область - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Хотінь у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Хотінь і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nХотінь індекс Укрпошти 42320\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Хотінь і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Хотінь.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Хотінь - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Хотінь, Сумський район, Сумська область, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


Бюсе-ле-Трав — Вікіпедія\n47°37′39″ пн. ш. 5°58′56″ сх. д.H G O\nКод INSEE 70105\nПоштові індекси 70360\nКоординати 47°37′39″ пн. ш. 5°58′56″ сх. д.H G O\nВисота 203 - 250 м.н.р.м.\nГустота 37,99 ос./км²\nМандат Jacques Hézard\nБюсе́-ле-Трав (фр. Bucey-lès-Traves) — муніципалітет у Франції, у регіоні Бургундія-Франш-Конте, департамент Верхня Сона. Населення — 106 осіб (2011).\nМуніципалітет розташований на відстані близько 310 км на південний схід від Парижа, 45 км на північ від Безансона, 13 км на захід від Везуля.\nЧоловіки 49 12 4 0 25 8 0\nЖінки 57 8 12 4 17 16 0\n2010 року серед 71 особи працездатного віку (15—64 років) 49 були активними, 22 — неактивними (показник активності 69,0%, у 1999 році було 66,7%). З 49 активних мешканців працювало 46 осіб (25 чоловіків та 21 жінка), безробітними було 3 (2 чоловіки та 1 жінка). Серед 22 неактивних 8 осіб було учнями чи студентами, 8 — пенсіонерами, 6 були неактивними з інших причин.\nОванш N Аро\nW Бюсе-ле-Трав E\nБюсе-ле-Трав на сайті французького Національного інституту географії\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Бюсе-ле-Трав&oldid=25542142\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 11:40, 27 червня 2019.


Екзотичний ГРАНАТ… з власного підвіконня - Барвінкове info\nНа головну / Люди нашого краю / Екзотичний ГРАНАТ… з власного підвіконня\nСтолбова Ірина 07.04.2021\tЛюди нашого краю Залишити коментар 321 Показати\nПро пташиний двір родини Турко з Олександрівки (колишньої Подолівської сільської ради) наша газета вже писала кілька років тому. Тоді скільки цікавого ми почули від господарів про цесарок, їх вирощування, розведення, догляд. Ці красиві царські птахи впевнено приписалися на подвір’ї дбайливих господарів, де утримується ще багато іншого домашнього птаства – кури, качки, гуси, індики, індокачки…\nА сьогодні ми знову запросили Наталію Турко до розмови. Цього разу говоримо про інше — про врожаї її квітучого підвіконня.\n-Помідори на підвіконні вирощую вже не перший рік, — говорить Наталка. – Спершу купувала спеціальне насіння балконних помідорів, пророщувала і висаджувала у грунт, розсада зацвітала у горщику на вікні і вже у грудні-січні вони плодоносили. А минулого року проекспериментувала – як взялися перші морози, я прямо з городу кілька кущів помідорів пересадила у вазони, видалила старі пагони, тільки по двоє бокових лишила. Спершу вони такі бідненькі стояли на вікні, а потім набралися сили, зацвіли дружно і дали рясний врожай. З п’яти кущів зібрали більше кілограма томатів! Так які смачні вони! На святковий новорічний стіл подала всій сім’ї салат із власних зимових помідорів! Смакота, аромат, натуральні вітаміни! Хіба їх смак йде у порівняння з отими штучними помідорами, що в магазинах взимку продаються?!\nПорадувало цьогоріч господарів гранатове дерево. Три роки тому Н.Турко виписала його саджанець через спеціальний інтернет-магазин. Посадила у горщик так як радила агроном, що має досвід догляду за такими екзотичними рослинами. Дослуховувалася інших її консультацій і в процесі вирощування. І ось дерево зацвіло! Викинуло відразу три бутони. Але, для першого врожаю треба, щоб дозрів тільки один плід, тож інші квітки, як не шкода було, але довелося видалити.\nБутон гранат викинув у січні, хоча у цей період часу зазвичай дерево мало б бути у стані спокою, а традиційне цвітіння його припадає на квітень-травень. Поступово біля яскравої червоної квітки почав формуватися сам плід. Спочатку це була маленька горошина зеленого кольору, а за два місяці вже ось бачите, який виріс плід грушоподібної форми, — розповідає Наталія. — І він ще росте, збільшується. Кажуть фахівці, що дозрілим гранат буде тоді, коли квітка повністю зів’яне і плід набуде темнобордового кольору. Отож, з нетерпінням цього чекаємо! Так вже хочеться скуштувати ці смачні сокотиві зернята. А поки що насолоджуємося красою цвіту гранатового дерева. Це дуже красиве явище!\nНаталка Турко любить експериментувати, клопотатися на садибі, братися за щось нове, незвичне. Бажання є, ідей багато, тільки одного бажання мало – потрібні кошти, а їх не вистачає у родині працівників сільського фапу.\nОсь і цвіт гранату додав ентузіазму з вирощуванням врожаїв екзотичних плодів. Але поки що ці ідеї поставила на паузу. З коштами проблема. Тим більше, що є намір розширити поголів’я цесарок. Зараз на їхньому подвір’ї утримується три їх види – білі, крапчасті, білогруді. Хоче розвести ще й попільнастих. Вже й яйце для інкубації замовила. Якщо все складеться добре – вже на початку літа буде поповнення на їх пташиному дворі. Приймає господарка замовлення на яйце своїх доморощених цесарок – попит на них є. Приїздять клієнти і свої, місцеві, і з сусідніх Близнюків, Слов’янська, Билбасівки…\n……Ось такими клопотами живе ця родина із сільської глибинки. Люди прагнуть розвиватися, прагнуть експериментувати, в межах своїх можливостей братися за щось нове, цікаве, незвичайне, Навіть не заради зиску, бізнесу чи прибутку, а заради задоволення, радості від отриманого результату, від плодів своєї праці, своїх зусиль, старань. І нехай поки що на підвіконні виріс тільки один екзотичний гранат. Але ж він виріс! І це вже результат! Це вже успіх! Це власна перемога – бо вийшло! Тож давайте побажаємо працьовитій родині нових успіхів! Нових досягнень! Хай врожаїться і плодиться— на городі, на підвіконні, на пташиному дворі!\nПопередній Барвінківська телевежа: погляд з висоти… її історії\nНаступний П’ять тисяч сіянців сосни щойно висадили наші лісівники\nПершокласниця ЗОШ№2 Ксенія Дорофєєва взяла участь у V …