Іриси не цвітуть, у чому проблема і що робити\nПричини, чому не цвітуть іриси\nЩо робити і як допомогти ірисам пишно цвісти\nЯкщо загниють бутони ірисів, у чому причина\nНе цвітуть бородатий ірис після пересадки, що робити\nКвітники з ірисів на дачній ділянці\nТепер мої іриси не хворіють, цвітуть та радують.\nКвітучі іриси, касатики або «півники» – це краса та вишуканість, неповторний аромат та різноманітна палітра фарб, стійкість та витривалість у будь-яких погодних умовах, мінімум проблем при вирощуванні. Ці квітучі багаторічники — порівняно безпроблемні культури, але для підтримки їхньої декоративності все ж таки потрібні певні умови. Щоб іриси не переставали радувати своїми квітами рік у рік, необхідно дотримуватися всіх правил посадки та догляду, не забувати про заходи профілактики. Ця стаття докладно розповість чому не цвітуть іриси і на клумбі росте одне листя, що робити і як вирішити цю проблему.\nПеріод цвітіння ірисів триває близько трьох місяців – із травня до липня. Але буває так, що невибагливі та прості у догляді іриси не цвітуть, у рослини тільки одне листя. Щоб допомогти півням відновити цвітіння, необхідно точно встановити причину його відсутності. Найчастіше це відбувається через неправильну посадку та догляд, де кожен пункт має велике значення для повноцінного розвитку рослин. Тут важливо все – ділянка і грунт, глибина посадки та якість посадкового матеріалу, кількість поливів та підживлень, грамотне обрізання та захист від шкідників, а також багато іншого. Зупинимося на кожній причині докладніше.\nНайбільш поширеною причиною, чому не цвітуть іриси в саду, є неправильно обраний ділянку для клумби. Культури дуже люблять сонячне світло і повинні знаходитися під його освітленням більшу частину дня. Напівтінь не завадить розростанню клумби та швидкому зростанню рослин, але на появу квітів вона точно вплине негативно. Тільки на сонці можна отримати рясне та якісне цвітіння. При цьому ділянка повинна бути захищена від протягів та різких поривів вітру, а ґрунтові води повинні знаходитися якомога глибше від поверхні ґрунту. Не варто висаджувати рослини у низинах, де застоюється вода після дощу. Якщо іриси страждають від поганого освітлення через близькість високорослих рослин або будівель, які створюють тінь, необхідно провести пересадку півників на відкрите сонячне місце.\nНаявність та якість цвітіння безпосередньо залежить від придбаного посадкового матеріалу. Купівлю цибулин необхідно здійснювати наприкінці зимового періоду. Оптимальний розмір посадкового матеріалу – від одного до п'яти сантиметрів у діаметрі. Навіть якщо цибулини знаходяться в упаковці, варто ретельно оглянути кожну з них і переконатися у високій якості товару. Кожен екземпляр повинен мати здоровий вигляд, без темних плям, ознак цвілі та гнили на поверхні. Вимоги до матеріалу – це розвинене кореневище, наявність квіткових бруньок, тверда структура та золотистий відтінок.\nІриси не цвітимуть при високому рівні кислотності ґрунту. Якщо на обраній ділянці саме такий ґрунт, то варто внести до нього доломітове борошно, подрібнене на порошок шкаралупу яєць або деревну золу. Серед безлічі видів тільки сибірські іриси віддають перевагу місцям з трохи підкисленим грунтом. Для решти – це невідповідні умови для повноцінного росту та цвітіння. Негативні наслідки очікують і ті рослини, які посаджені на тяжкій глинистій ділянці. Для покращення якості такого грунту необхідно внести перегній, що перепрів, великий річковий пісок, деревну золу і суперфосфат.\nРослина посаджена надто глибоко або надто дрібно\nЩе однією поширеною причиною, чому іриси не цвітуть на дачній ділянці – це неправильне заглиблення рослини. При правильній посадці корінці цибулини повинні бути в землі, а одна третина кореневої шийки – над поверхнею землі. При надмірному заглибленні необхідно розпушити ґрунт навколо рослини і акуратно зняти надлишковий верхній шар ґрунту, не виймаючи квітку. Якщо таку процедуру не вдається провести, то котика доведеться пересаджувати на нове місце. Занадто глибока посадка призводить до активного нарощування листя, при цьому формування квітконосів не відбувається. Висаджування посадкового матеріалу на недостатню глибину легко виправити підгортанням квіткових культур до потрібної висоти.\nПомилки при пересадці (поділі)\nПісля закінчення цвітіння (приблизно через десять – п'ятнадцять днів) іриси можна розмножувати поділом кореневищ та пересаджувати на іншу ділянку. Перша помилка під час виконання цієї процедури – це пізня пересадка. Рослинам потрібно близько півтора місяця для вкорінення та адаптації на новому місці. Якщо справжні осінні холоди та заморозки настануть раніше, то коріння та нирки підмерзнуть, а касатики не цвітимуть і можливо навіть захворіють. Друга помилка – це неправильно виконаний поділ. Дуже важливо, щоб на кожній розділеній частині було не менше восьми – десяти справжніх листків. Якщо їхня кількість буде меншою, то в найближчі два роки цвітіння ірисів не настане.\nПорушено режим поливу\nРегулярний полив у помірних обсягах потрібний ірисам на трьох етапах:\nпротягом трьох – чотирьох тижнів після посадки,\nу період формування квіткових бутонів та\nЧастота поливів – три чи чотири рази на тиждень. В решту часу грунт зволожують тільки після висихання верхнього шару, обов'язково у вечірній час, коли сонце на заході сонця. Негативно позначається на здоров'я квітів надлишковий полив та відсутність вологи в період затяжної посухи. Зайва вода призводить до розвитку гнилей у кореневій частині та появи грибкових хвороб, а дефіцит поливної води – до зупинки росту та розвитку всієї рослини.\nСкручене і пожовкле листя, зупинка росту, квіткові бутони, що обпадають – все це говорить про нестачу поживних речовин. Дефіцит добрив – відсутність цвітіння. Підгодовувати культури необхідно кілька разів на сезон, починаючи з другого року життя. Перше підживлення має містити азот і калій. На кожен квадратний метр вносять по п'ятнадцять грамів сульфату калію та сечовини. Через п'ятнадцять – двадцять днів рослини удобрюють такою самою кількістю сечовини та суперфосфатом (близько тридцяти грамів). Ці два підживлення рекомендується вносити перед цвітінням, а після нього – іриси можна підтримати за допомогою мінерального комплексу чи органіки.\nКоренева система касатиків, що швидко розростається, призводить до тісноти на клумбі, особливо якщо рослини були висаджені з порушенням рекомендованого інтервалу. У результаті – у загущених посадках відчувається нестача світла та води, імунітет квітів слабшає, стебло розвивається повільно, цвітіння не настає, з'являються шкідники та захворювання. Вирішити цю проблему легко – рослини ділять та пересаджують. При посадці необхідно дотримуватись відстані між саджанцями – тридцять сантиметрів для низьких сортів та близько шістдесяти для високих екземплярів.\nДовідка! Для повноцінного щорічного цвітіння розподіл ірисів рекомендується проводити регулярно через кожні три – чотири роки.\nІриси підмерзли взимку\nПри виборі сорту для посадки необхідно враховувати пристосованість рослин до кліматичних умов. Наприклад, сибірські іриси заморозки переносять спокійно і укриття на зиму не потребують. Решта без додаткового утеплення на зимовий період підмерзнуть, і цвітіння не настане. Дуже важливо споруджувати укриття вчасно, оскільки надто ранні призведуть до випрівання кореневої частини, а пізні – до підмерзання квіткових бруньок. Оптимальна висота захисного шару, який може складатися з опалого листя, моху або лапника, не менше п'ятнадцяти – двадцяти сантиметрів. Виявити пошкоджене коріння можна, не викопуючи квітку із землі. Для цього верхній шар розпушують, промивають водою коріння та оглядають. При невеликих ураженнях проводиться часткове обрізання м'яких тканин та обробка деревної золою. У більш серйозних ситуаціях рослину повністю витягають із ґрунту.\nЗанадто старі чи молоді кущі\nМолоді іриси протягом перших двох – трьох років після висаджування на відкритий ґрунт можуть активно розвиватися, але при цьому не цвісти. Потрібно набратися терпіння. Як тільки рослини зміцніють і адаптуються, вони обов'язково подарують свої розкішні суцвіття. Інша річ, якщо не цвітуть поважні культури, вік яких уже зовсім не молодий. Причина може бути у великій кількості молодого коріння, яке забирає на себе всі поживні речовини і сил на розвиток квіткових нирок вже не вистачає. Єдине правильне рішення у цій ситуації – це поділ кореневища та пересадка ділок.\nПісля закінчення цвітіння насамперед обрізають квітконоси та зів'ялі квітки. Листя залишають до повного висихання. Вони віддадуть цибулинам свої поживні речовини, які знадобляться для наступного сезону та для майбутнього цвітіння. Коли листя пожовкне і засохне, можна проводити масштабне обрізання куща, залишаючи над поверхнею землі стебло заввишки близько двох сантиметрів.\nЧасто цвітінню перешкоджають шкідники, що з'явилися, або хвороби, що почалися – це совки, трипси, слимаки, капустянки, а також іржа, різні види плямистості, суха гниль. На початковій стадії їх виявлення культури ще можна врятувати і досягти цвітіння, а в занедбаних випадках кущі гинуть. Ці проблеми майже завжди починаються через неправильний догляд за рослинністю, тому не варто нехтувати заходами профілактики і весняними місяцями проводити обробку листя фунгіцидами (наприклад, «Фундазолом»). Також дуже важливим є регулярний візуальний огляд квітника та клумби.\nДля лікування хвороб будуть потрібні препарати типу “Рідоміл Голд”, розчин хлорокису міді, “Фундазол”, а проти шкідників – “Актара”, “Фуфанон”, “Карбофос”, відвар полину, перцевий або тютюновий настій.\nДля того, щоб іриси пишно зацвіли, необхідно створити всі сприятливі умови, а це цілий комплекс незамінних заходів. До нього входять: підготовка ґрунту, посадка на відкритій сонячній ділянці із встановленими інтервалами між рослинами та рекомендованим заглибленням цибулин, правильний полив, грамотне внесення добрив, своєчасне обрізання та пересадка, регулярне видалення бур'янів та розпушування ґрунту, підготовка до зимівлі.\nВизначити причину загнивання можна нехитрим способом – розламати бутон та подивитися, що в нього всередині. Якщо є личинки або черв'як – на квітнику з'явилася ірисова муха, якщо черв'яка немає – значить причина появи гнилі.\nЗа наявності шкідників рекомендується обрізати всі заражені квітки, знищити їх, а всі культури, що залишилися, обробити інсектицидом. На наступний рік, для профілактики, квітник обприскують повторно на початку вегетаційного періоду та на стадії формування бутонів. Рекомендується застосовувати такі препарати, як “Актеллік”, “Актора”, “Бі-58”.\nГнила з'являється внаслідок надмірного зволоження. Це і неправильний поливний режим, і щільний глинистий ґрунт, і повністю покриті ґрунтом «спинки» кореневищ, і нестача поживних речовин. Рослини обробляють фунгіцидом, а потім під кожен кущик заривають по одній таблетці «Гліокладину». На початку наступного сезону для профілактики квіткові культури обприскують “Фітоспорином”.\nПри посадці бородатих ірисів слід залишати верхню частину кореневища лежить на поверхні грунту. Якщо кореневу частину злегка заглибили, то рослина витрачатиме сили не на підготовку до цвітіння, а на нарощування кореневища, щоб вона трохи піднялася над поверхнею землі. Необхідно прибрати невеликий шар ґрунту навколо рослини та підгодувати його будь-якою органікою (наприклад, коров'яком або курячим послідом).\nЯкщо правильно доглядати за ірисами, то своїм цвітінням вони прикрасять будь-яку дачну ділянку. Ці квіти чудово поєднуються з багатьма видами рослин та ефективно виділяються на їх тлі.\nІриси, хости та лілійник\nМіксбордер іриси, троянди, лілійник\nСибірські та бородаті іриси\nЗа відсутності цвітіння у ірисів важливо правильно визначити причину та вжити термінових заходів для його відновлення. І тоді елегантні квіти знову порадують своїми бутонами, що розпустилися.


Знайдено спосіб перемогти безсмертні ракові клітини – Свідок\nВчені Федеральної політехнічної школи Лозанни в Швейцарії знайшли два ферменти, які захищають хромосоми від пошкодження активними формами кисню і укорочення тіломір. Блокування їх активності допоможе в боротьбі проти ракових пухлин, в яких спостерігається висока активність теломерази. Про це повідомляється в прес-релізі на MedicalXpress.\nПеред поділом клітини її ДНК згортається в хромосоми, що захищає генетичний матеріал від пошкодження. Кінці хромосом, у людини складаються з повторів TTAGGG, називаються тіломірами. Вони запобігають втраті генів під час мітозу, оскільки ДНК-полімераза не спроможна синтезувати копію ДНК з самого кінця, але кожен раз при реплікації відбувається вкорочення тіломіри. Фермент тіломераза відновлює тіломіри, проте її надмірна активність сприяє раку, при якому злоякісні клітини стають практично безсмертними\nПоказано, що ферменти PRDX1 і MTH1, що володіють антиоксидантною дією, запобігають ушкодженню тіломір активними формами кисню. Вчені блокували активність сполук в ракових клітинах і виявили, що з кожним циклом ділення тіломіри стали скорочуватися, поки повністю не зникали. Виявилося, що придушення функцій ферментів порушувало діяльність тіломерази.\nЯк повідомляє People, екс-дружина знаменитого голлівудського…\nНауковці радять фермерам пристосовуватися до змін у кліматі…\nІзраїль розбомбив морський порт в секторі Гази (відео)\nІзраїльські військово-повітряні сили завдали удару по…\nУ Києві на проспекті Маяковського, 59 з вікна будинку на…\nРечь идет о микроорганизмах, которые живут в кишечном микробиоме человека. Ученые из…


«23 травня в церкві Святої Розалії м. Братислава було відправлено поминальне богослужіння українською мовою за жертвами Другої світової війни, політичних репресій в Україні та депортації кримськотатарського народу», - йдеться у повідомленні.\nЗазначається, що на панахиді були присутні співробітники Посольства України в СР та члени їхніх сімей, представники української громади Словаччини.\nЯк повідомляв Укрінформ, 20 травня, співробітники Посольства разом з представниками української громади Словаччини поклали квіти до Memorial Gate of Freedom на Девіні, який є символом свободи словацького народу проти тоталітарної системи. Хвилиною мовчання учасники заходу вшанували пам'ять жертв політичних репресій в Україні та депортації кримськотатарського народу.\nФото: прес-служба Посольства України в Словаччині\nКримські татари Посольство Репресії Війна Словаччина Молитва


Жанр: Комедії, Мелодрами Тривалість: 127 хв. Країна: США Переклад: Український (Професійний багатоголосий) Режисер: Джудд Апатоу Актори: Сет Роген, Кетрін Гейґл, Пол Радд, Леслі Манн, Джейсон Сігел, Джей Барушель, Джона Хілл, Мартін Старр, Шарлін Йї, Іріс Апатов, Жан-Поль Ману, Адам Скотт, Алан Т'юдік 82\nAndroid Дивитись фільм «Трішки вагітна» (2007) онлайн безкоштовно\nФейкові копиЗроблено в АмериціШпигунка\nВи знаходитесь на сторінці, де можете подивитися фільм онлайн «Трішки вагітна» (2007). Переглянути фільм «Трішки вагітна» онлайн Ви можете абсолютно безкоштовно на нашому сайті moviestape.com. Жанр фільму «Трішки вагітна» - Комедії, Мелодрами. Хочемо звернути увагу, що всі фільми онлайн у нас робочі, якщо раптом щось не працює - залиште коментар і ми обов'язково виправимо. Приємного перегляду! Прохання, залишаючи коментарі - дотримуйтеся елементарних норм пристойності! Будь-які погрози та образи відвідувачів сайту, нецензурна лайка - видаляються без попередження!\nНа цій сторінці ви можете переглянути фільм Трішки вагітна онлайн. Ви хочете подивитись фільм Трішки вагітна онлайн - натисніть на плеєрі кнопку старт. Щоб не відчувати незручності під час перегляду фільму Трішки вагітна онлайн бажано наявність інтернет-каналу зі швидкістю близько 1 Мбіт/с. Даний фільм Трішки вагітна представлений на сайті лише з метою ознайомлення і з подальшим придбанням ліцензійного диску. Таким чином дивитися фільм Трішки вагітна на нашому кінопорталі є вибором людей, які не хочуть витрачати свій час на пошуки фільмів в інтернеті. Якщо ж фільм Трішки вагітна не відповідає його опису або виникли технічні проблеми при перегляді фільму - залиште свій коментар. Ще однією перевагою перегляду фільму Трішки вагітна онлайн на moviestape.com є наша абсолютна безкоштовність: дивіться фільми досхочу і у будь-який час. Цікаве


Конкурс серед спортивних журналістів "Світ аматорського футболу – 2011" - Новини | Асоціація аматорського футболу України. Офіційний сайт\n14.10.2011, 12:31 Конкурси\nПоложення про перший Всеукраїнський конкурс серед спортивних журналістів "Світ аматорського футболу – 2011"\n1. Всебічне висвітлення всеукраїнських змагань серед дітей та підлітків "Шкіряний м'яч-Кубок Кока-Кола", "Кубок націй Данон", а також різноманітних змагань серед дитячих і аматорських колективів, які відбуваються під егідою Асоціації аматорського футболу України, підготовки і виступів аматорських команд у районних та обласних першостях, чемпіонату і розіграшу Кубка України, Кубку регіонів УЄФА.\n2. Налагодження тісного співробітництва Асоціації аматорського футболу України із засобами масової інформації (газети, журнали, радіо, телебачення, Інтернет-видання) усіх регіонів України.\n3. Конкурс проходить у два етапи. Перший етап – переможців і призерів визначають обласні федерації футболу серед регіональних засобів масової інформації (газети, журнали, радіо, телебачення, Інтернет-видання). До другого етапу всеукраїнського конкурсу допускаються переможці і призери обласних конкурсів з листами-поданнями обласних федерацій футболу, а також загальнонаціональні ЗМІ (газети, журнали, радіо, телебачення, Інтернет-видання).\n4. Конкурс проводиться у тісній співпраці з Національною спілкою журналістів України, Асоціацією спортивних журналістів України та обласними федераціями футболу.\n5. Конкурс присвячений пам'яті першого головного редактора газети "Український футбол" Володимира Боденчука.\n1. Конкурс триває з 1 січня по 15 листопада 2011 року.\n2. Журналістські роботи приймаються до 1 грудня 2011 року за адресою: 01133, а/с 55, м. Київ, провулок Лабораторний, 7-а, к. 306 (з позначкою "ААФУ - "Шкіряний м'яч – 2011").\n- Найкраща газета (відділ спорту) року.\n- Найкращий журнал (відділ спорту) року.\n4. Матеріали подаються на конкурс таким чином:\n- Найкраща газета (відділ спорту) року: 10-15 матеріалів або їх ксерокопій з листом-поданням обласної федерації футболу.\n- Найкращий журнал року: 10-15 матеріалів або їх ксерокопій з листом-поданням обласної федерації футболу.\n- Найкраща спортивна радіопрограма (відділ або редакція) року: 10-15 радіопрограм (аудіокасети) або роздруковані матеріали цих радіопрограм з листом-поданням обласної федерації футболу.\n- Найкраща спортивна телепрограма (відділ або редакція) року: 10-15 телепрограм (відеокасети) або роздруковані матеріали цих телепрограм з листом-поданням обласної федерації футболу.\n- Найкраще електронне Інтернет-видання (відділ спорту) року: 10-15 ксерокопій матеріалів з інтернет-сайтів з листом-поданням обласної федерації футболу.\n- Найкращі спортивні журналісти (газет і журналів) року: 10-15 метеріалів з газет і журналів або їх ксерокопій з листом-поданням обласної федерації футболу.\n- Найкращі спортивні радіожурналісти року: 10-15 аудіоматеріалів (аудіокасети) або роздруковані матеріали цих радіопрограм з листом-поданням обласної федерації футболу.\n- Найкращі спортивні тележурналісти року: 10-15 відеоматеріалів (відеокасети) або роздруковані матеріали цих телепрограм з листом-поданням обласної федерації футболу.\n- Найкращі спортивні фотожурналісти року: 10-15 фотооригіналів або ксерокопій з газет і журналів з листом-поданням обласної федерації футболу.\n- Найкращий інформаційний партнер року: 10-15 матеріалів або їх ксерокопій про участь та інформаційну підтримку різноманітних заходів і змагань Асоціації аматорського футболу України.\n1. Переможців і призерів конкурсу визначають на засіданні спеціально створеної комісії, до якої входять відомі тренери, футболісти, голови обласних (міських) федерацій, працівники ААФУ та журналісти.\n4. Урочиста церемонія вшанування лауреатів конкурсу відбувається напередодні новорічно-різдвяних свят за участю керівників регіональних федерацій футболу, ветеранів футболу, видатних футболістів і тренерів, бізнесменів та меценатів спорту.


Чай фруктово-медовий «Обліпиха та імбир» | Асканія-Пак\nВаш заряд вітамінів - фруктово-медовий чай «ОБЛІПИХА ТА ІМБИР» від АСКАНІЯ. Максимально натуральний, до складу входять тільки природні компоненти: квітковий мед, обліпиха, імбир, лимон, кориця, аніс.\nФруктово-медовий чай «ОБЛІПИХА ТА ІМБИР» – це смачний та корисний напій, що однаково смакує як холодним, так і гарячим. Влітку напій АСКАНІЯ освіжить та тонізує, а взимку зігріє своїм теплом і подарує присмак улюблених ягід та фруктів.\nТермін придатності, міс. 8\nСклад: цукор, пюре обліпихи 24%, мед натуральний квітковий 15%, вода питна, лимон, імбир 4%, регулятори кислотності: кислота лимонна та натрій лимоннокислий, загущувач пектин, кориця, аніс зірчастий, консервант сорбат калію.


Форсунки - Автосвіт\nДодому Пристрій системи живлення автомобіля Форсунки\nПаливні системи дизелів\nСкрутний пуск дизельного двигуна\nсупроводжується рядом причин, таким як\nФорсунка служить для подачі палива в камеру згорання під великим тиском у дрібно розпиленому вигляді і забезпечує чітку відсічення подачі палива в кінці уприскування. На дизелях застосовують форсунки декількох типів: відкриті або закриті, з розпилювачем, має один отвір (сопло) або декілька. Закриті форсунки можуть бути штифтові або бесштифтовые. На дизелях марок «ЯМЗ» , «КамАЗ», «ЗІЛ» застосовують закриті бесштифтовые форсунки. Форсунка називається закритою, так як сопла в розпилювачі закриті голкою і тільки в момент упорскування палива повідомляються з камерою згоряння. Для виходу палива розпилювач має чотири сопла діаметром 0,34 мм.\nФорсунка дизелів марки «ЯМЗ» складається з корпусу, в якому є центральне отвір під штангу і похилий паливний канал; розпилювача з ретельно обробленою осьовим отвором під голку і паливних каналів. У нижній частині розпилювача є чотири сопла, кільцева проточка і два глухі отвори під штифти. Голка розпилювача має циліндричну напрямну частина, конусні пояски в середній і нижній частинах. Розпилювач з голкою кріпиться до корпусу накидною гайкою. У верхній бічній частині знаходиться приплив з різьбовим отвором паливний під штуцер з фільтруючою сіткою. У центральній верхній частині є різьба під різьбову втулку, в центральній частині якої знаходиться різьбовий отвір під регулювальний гвинт з контргайкою. Нижня частина гвинта є верхньою опорною тарілкою під поворотну пружину голки розпилювача.\nПНВТ дизеля КамАЗ-740\nНа штанзі в верхній частині кріпиться нижня опорна тарілка пружини, в нижній частині запресований кулька для щільної посадки голки на сідло. Різьбова втулка у верхній частині закрита колпач-кової гайкою з різьбовим отвором під дренажний трубопровід.\nПаливо підводиться до форсунки через штуцер з сітчастим фільтром і надходить по похилому каналу корпуса в кільцеву проточку розпилювача. Потім паливо по трьох каналах проходить в кільцеву порожнину (середній частині розпилювача), розташовану під потовщеною (з конусним пояском) частиною голки. Під дією палива, що надходить у порожнину, голка піднімається, стискаючи зворотну пружину. Сопла розпилювача відкриваються, і паливо впорскується в камеру згоряння. Після закінчення тиск упорскування палива падає і під дією поворотної пружини голка щільно сідає на сідло в розпилювачі. Тиск уприскування палива регулюється регулювальним гвинтом з контргайкою в різьбової втулки затяжкою поворотної пружини голки розпилювача. Паливо, що просочилося між голкою і розпилювачем, відводиться дренажним трубопроводом в бак.\nа — ЯМЗ-236; б — КамАЗ-740; 1 — голка розпилювача; 2 — мідна шайба; 3 — кільцева порожнина; 4— розпилювач; 5— натискна гайка; 6— штифт; 7— кулька; 8 — корпус; 9 — штанга; 10 — тарілка пружини; 11 — пружина; 12 — регулювальний гвинт, 13 — стакан пружини; 14 — контргайка; 15 — ковпак; 16 — втулка; 17 — втулка; 18 — сітчастий фільтр; 19 — ущільнювач штуцера; 20 — штуцер; 21 і 23 — канали; 22 — кільцева проточка; 24 — латунний склянка; 25 — головка блоку циліндрів; 26 — проставка; 27 — ущільнювальне кільце; 28 — регулювальні шайби; 29 — опорна шайба.\nНаступна статтяНовий Jaguar XKR-S


Про внесення редакційних уточнень назв об’єктів (заходів), фінансування яких здійснюється за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій у 2018 році - Рішення виконкому - Миколаївська міська радa\n1299, 28 Грудня 2018\n28 грудня 2018 № 1299\nПро внесення редакційних уточнень назв\nоб’єктів (заходів), фінансування яких\nздійснюється за рахунок субвенції з\nдержавного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій у 2018 році\nУ зв’язку з необхідністю здійснення редакційних уточнень назв об’єктів (заходів), фінансування яких здійснюється за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій у 2018 році, відповідно до абзацу другого пункту 6 Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2012 № 106 «Про затвердження Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій», керуючись пунктом 1 частини другої статті 52, частиною шостою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконком міської ради\n1. Внести редакційні уточнення назв об’єктів (заходів), фінансування яких здійснюється за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій у 2018 році, що затверджені додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.12.2018 № 934-р «Деякі питання розподілу у 2018 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій», а саме у розділі «м. Миколаїв», абзаци перший, другий, п’ятий, шостий позиції: 14201100000 м. Миколаїв (додаток).\nоб’єктів (заходів), що фінансуються за рахунок субвенції з державного бюджету\nмісцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного\nрозвитку окремих територій у 2018 році згідно з розпорядженням\nКабінету Міністрів України від 05.12.2018 № 934-р «Деякі питання розподілу\nу 2018 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій»\nОб’єкт відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України\nвід 05.12.2018 № 934-р\nПридбання медичного обладнання для Комунального закладу Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6»\nПридбання медичного обладнання для комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6»\nПридбання оргтехніки для Комунального закладу Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6»\nПридбання оргтехніки для комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6»\nПридбання медичного обладнання для Комунального закладу Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2»\nПридбання медичного обладнання для комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2»\nПридбання комп’ютерної техніки та оргтехніки для Комунального закладу Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2»\nПридбання комп’ютерної техніки та оргтехніки для комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2»


Погіршення погодних умов | Біленьківська громада\n» ОГОЛОШЕННЯ » ОГОЛОШЕННЯ » Погіршення погодних умов\nДата: 27.01.2021 21:20\nНа території Запорізької області, у період з 27 по 31 січня, очікується погіршення погодних умов, а саме: опади у вигляді дощу та снігу, ожеледиця, з 29 січня - зниження температури повітря до 5 градусів морозу вночі. Впродовж доби 28 січня можливі пориви вітру до 15-20 м/с. Складні погодні умови відповідають І рівню небезпечності (жовтому).\nЗвертаємось до жителів громади з проханням бути обережними та триматися подалі від ліній електропередач та дерев, не паркувати поблизу них свій автотранспорт.


Люди, які носять однаковий одяг — The Village Україна\nЛюди в містіЛюди, які носять однаковий одяг\n«Потрібно доводити все вчинками, а не виглядом»\nСофія Данилова, 17 квітня 2018\nThe Village Україна спілкується з людьми, які щодня вдягають одне й те ж, і дізнається, чим це зручно.\nЧим менше неважливих рішень на день, тим краще для мене. Вибір одягу входить до цієї категорії.\nЯ виріс в олдскульній хіп-хоп культурі, танцював брейк-данс. Відповідно, одягався також «по хіп-хопу». Все змінилося, коли я включився в роботу і вже не міг їздити на джеми та фестивалі. У 19 років потрапив в оточення бізнесу та маркетингу, організовував великі події. Аби ніхто не загадувався питанням мого віку, я носив тільки класику. Завдяки одягу всі вважали, що мені десь 26-27 років.\nУже постфактум я зрозумів, що цей підхід до одягу був мотивований не тільки раціональною причиною «виглядати старшим», а й низькою самооцінкою. Класичним одягом я пробував це компенсувати. У результаті не міг носити нічого іншого, навіть вийти в магазин аби в чому.\nЯ працював над собою і переріс цю ситуацію. Почав носити тільки те, що мені подобається, в чому мені по-справжньому комфортно. Одяг більше не формує моє сприйняття себе. Він перестав мати значення. Я психологічно виріс і зрозумів, що мене будуть сприймати так, як я хочу, не залежно від мого одягу. Важливо, що я роблю, а не який маю вигляд. Це не означає, що тепер я вдягаюся, як бомж. Але я перестав цим перейматися.\nЯ психологічно виріс і зрозумів, що мене будуть сприймати так, як я хочу, не залежно від мого одягу\nУ будь-якої людини є обмежений об’єм оперативної пам’яті – кількість рішень, які ми можемо ухвалити. Через те, що я працюю головою, мені треба кожного дня багато думати. Чим менше неважливих рішень на день, тим краще для мене. Вибір одягу входить до цієї категорії.\nЯ досить рідко щось собі купую, мабуть, раз на сезон. Шукаю одяг у мас-маркеті. Але сам бренд не принциповий для мене. Більше грошей готовий витратити на взуття, рюкзак чи окуляри. Я не ускладнюю собі життя шопінгом. Наприклад, я заходжу в магазин, міряю чорний гольф. Якщо він мені підходить – беру одразу 3 однакових. Тоді міряю білу футболку, якщо вона класна – купую 5.\nДля одягу в мене всього одна невелика шафа з двома шухлядами. Усі речі складені вертикально, поряд лежать однакові пари футболок чи гольфів. В організації мені дуже допомогла книга «Викинь мотлох із життя!» Марі Кондо. Звідти я запозичив ідею складати одяг вертикально.\nВесь одяг у мене взаємозамінний та практично весь чорного кольору. Це зручно і знімає проблему вибору. Тобто я встаю зранку і просто інтуїтивно вихоплюю одяг з шафи, адже точно знаю, що він чистий і до всього пасує. Я завжди знаю, що маю нормальний вигляд, мені не треба задумуватися, як одягтися у різних ситуаціях.\nДо одягу в мене ставлення, як до архітектури та мистецтва: краще покращити те, що є, і дати йому нове життя.\nЯ з маленького села і часто доношувала чужий одяг. Тоді я думала, що це не дуже класно, адже в інших були нові речі. Мені також щось купували, але нечасто.\nЗ віком моє ставлення змінилося. Тепер я вважаю, що річ не в кількості та новизні, а в гарному поєднанні. У мене немає табу на речі, можу вдягнути все і гарно поєднати. Головне завдання одягу – щоб було до душі. Я можу взяти річ ледь не зі смітника, привести її до ладу і носити. Водночас, якщо річ мені не подобається, я дуже легко її позбуваюся. Можу викинути чи комусь передарувати. У мене немає прив’язаності до речей, не буває такого, що я збираю на одяг із трьох зарплат. Люди купують так багато одягу, а в результаті не носять його і просто складають. Навіщо?\nДо одягу в мене схоже ставлення – як до архітектури та мистецтва: краще покращити те, що є, і дати йому нове життя. Навіщо спонсорувати безкінечний потік всього нового й нового. Адже це нове не завжди якісне чи потрібне.\nМій гардероб практично повністю складається з позичених речей, старого одягу родичів\nТепер я розумію, що ношу ще ті речі, які мені віддавали у шкільні часи. Тоді я вважала, що це не дуже гарний одяг. А тепер дивлюся, наприклад, на оксамитову сукню і розумію, що вона в тренді.\nМій гардероб практично повністю складається з позичених речей, старого одягу родичів. Я просто приїжджаю до батьків у село, риюся на горищі й знаходжу класні речі. Я ношу і бабусині сукні, і мамині зі шкільних часів. Деяким уже по 20 років. Важлива подача, а не бренд.\nУ мене є брошка – подарунок моєї подруги з Харкова, якій уже 91 рік. Ця прикраса належала ще її мамі, тобто вона з XIX століття. Також спокійно беру речі своєї сусідки, обмінююся одягом з друзями.\nВеликі магазини і ТЦ мене відверто напрягають як простори. Мабуть, востаннє у мас-маркеті я купувала щось два роки тому. Мені приємніше поритися у шафі моєї подруги, у родичів і знайти щось цікаве. Зі зміною сезонів я не оновлюю свій гардероб. Одну-дві речі можу купити в маленьких українських виробників. Ці люди щось творять, і мені приємно купувати у них речі.\nОдяг для мене, як їжа, елемент повсякденності.\nЯ ніколи не була «модницею», не скуповувала багато одягу. Крім того, в цьому суспільстві я завжди хотіла більше злитися, а не виділитися. Не розумію, коли моду сприймають як мистецтво. Для мене – це радше комерція. Адже мистецтво має допомагати, розкривати очі. Для мене одяг не є інструментом самовираження. А ще я не носила спідниці до 19 років. Коли мені було 3-4 роки, я прочитала казку «Спляча красуня». І тоді спитала маму: вони одружилися, але він її навіть не спитав? Як таке можливо? Тоді вирішила, що не хочу бути жіночною. І перестала носити спідниці – так почався мій фемінізм. Глобально моє ставлення до одягу змінилося через кілька факторів.\nПерша ситуація, яка стала поштовхом – фільм «Лев». Це історія про хлопця, який загубився в Індії і його всиновила сім’я з Австралії. У 27 років його щось торкнуло, і він вирішив знайти свою сім’ю. Було два моменти, на які я особливо звернула увагу. Перше, коли Лева запитали, чому саме зараз він вирішив шукати своїх батьків. Хлопець відповів, що він живе тут, а вони там продають каміння. Друге – коли Лев іде по Мумбаї і розуміє, що його футболка з H&M коштує як місячна зарплата місцевих. І от у мене схожа історія. Я розумію, що, можливо, десь мій родич робить той одяг, який ми тепер носимо і платимо за нього копійки. А йому ці гроші даються дуже важко.\nЕмпатійно я розумію, що увесь мій одяг робить реальна людина. І це те саме, що й з м’ясом. За ним стоїть тварина, яка страждала. А за одягом стоїть людина, що виробляла його і, можливо, страждала. Я вважаю, що люди важливіші.\nКоли ти помреш – це не матиме ніякого значення. Це всього лише тканина.\nДругий поштовх, це коли я вимушено жила в Америці близько півроку. У цей період я остаточно переглянула своє ставлення до одягу. Почала ставитися до нього як до лайків. Окей, це цікава річ. Але коли ти помреш – це не матиме ніякого значення. Це всього лише тканина.\nПівроку в Америці я вижила з мінімальною кількістю речей: буквально пара кросівок, джинси та сорочка. Так, вони трішки зносилися, але з ними нічого глобального не сталося. Америка стала тим останнім етапом, коли я вирішила, що більше не купуватиму речі низької якості у великій кількості. Після повернення додому я відкрила свою шафу і подумала: що всі ці речі тут роблять? Викинула десь 50% усього. Спогади мають бути в голові, а не в речах. Тому не варто їх накопичувати та прив’язуватися.\nМій настрій не залежить від одягу. Певною мірою я перестала себе обманювати. Одяг перестав займати мій час. І вибір, і переживання, і тренди, і мій вигляд – це вже не моє життя. Я не витрачаю час на вибір та компонування, вдягаюся дуже швидко.\nУ мене немає цієї штуки «хочу щось новеньке». Ношу те, що є в гардеробі. Оновлюю гардероб, коли речі остаточно зношуються та більше не виконують свою функцію. Коли мені потрібні речі, я стараюся або пошити їх, або купити в українських виробників. Умовно кажучи, вітчизняні виробники – це мій сусід, якому є де жити, він працює в нормальних умовах. Зараз я купую тільки якісні речі, які служитимуть довго. Навіть якщо вони трішки дорожчі. Мас-маркети обходжу стороною.\nЯ звільнив себе від цієї шаленої атаки – «що вдягнути».\nЯ народився ще при «совєтах», ріс у маленькому містечку. Дорослішав у період розпаду країни. У той час твій зовнішній вигляд на вулиці працював перші 15 хвилин. А далі – у тебе спокійно могли відібрати телефон. І сенсу в твоєму одязі ніякого. Тоді прийшло розуміння, що треба показувати себе діями, знаннями, досвідом. Саме тому мені не подобається, що мене можуть сприймати через певну атрибутику: краватку, годинник чи ланцюжок. Тому й не ношу такого. Це трішки така «пацанська тема». А ще це був період гранжу та рок-н-ролу, коли носили джинси, светри та кеди. Уся ця культура та переломний момент розпаду СРСР і сформували мене.\nПісля університету я працював у Міністерстві промислової політики, носив піджаки та сорочки. У той період я як юрист ходив по судах і мав чітко відстоювати свою позицію – усі мої слова записували. А на папері твого зовнішнього вигляду немає. Коли закінчив той етап, просто відвіз весь офіційний одяг до батьків. З того часу не ношу такого.\nОстанній момент, який на мене вплинув – це перехід у бізнес. Адже тут також потрібно доводити все вчинками, а не виглядом.\nЯкщо тільки одяг впливає на емоційний стан, починаєш думати: а мене не виженуть з цього ресторану?\nТепер завжди стараюся вдягатися максимально комфортно, щоби бути у «своєму» середовищі, не залежно від того, куди я йду. Мене дуже важко втягнути у дрес-код. Якщо мені скажуть: «Коля, там важлива зустріч, вдягни сорочку», – я просто відмовлюся. Я скоріше делегую когось іншого. У мене стоїть бан на такі івенти, бо я розумію, що мене сприймуть через призму одягу. Я не зможу донести свою цінність чи експертну думку. Це вже не моя зона комфорту.\nЯкщо тільки одяг впливає на емоційний стан, починаєш думати: а мене не виженуть з цього ресторану? Тому я скоротив для себе проблему з одягом. Жодних зайвих надбудов. Загалом сприймайте мене так, як хочете, але я залишаюся собою. Є межа, до якої я не піддаюся. У чомусь моя поведінка протест, і це працює. Світ для мене ділиться чітко на чорне та біле, без сірого.\nОдяг оновлюю, коли він уже зовсім вбивається. Купую новий і забуваю про цю проблему на наступні 5 років. Я досі вдягаю речі, які я придбав 10 років тому. Можу дістати з дна шафи кофтинку, а всі на роботі вважають, що вона нова.\nЯ не купую дорогі речі, планка для футболок – 150 грн. Можу купувати одяг у тінейджерських магазинах, бо там дешевше. Стаття видатків на одяг зведена до мінімуму. У мене є 6-10 однакових футболок, джинси, в яких я ходжу весь час. У якийсь момент купив ящик шкарпеток і закрив це питання на найближчий час. Я звільнив себе від цієї шаленої атаки – «що вдягнути».\nДанило ГолотаМикола БалабанМаріам НайємКатя Вільховецька


Знайшовся загублений корабель індійської армади Васко да Гами\nБіля узбережжя Оману підводні археологи знайшли сліди одного з перших кораблів епохи Великих географічних відкриттів. На думку вчених, уламки належать «Есмеральді», яка пливла в складі флоту Васко да Гами під час другої подорожі в Індію (1502-1503 роки). Про відкриття повідомляє National Geographic.\nНа сліди аварії корабля біля берегів Оману натрапили ще в 1998 році. Розкопки пройшли під егідою міністерства культури султанату в 2013-2015 році, а здійснила їх фірма Bluewater Recoveries Ltd. Аналіз багатьох тисяч предметів, виявлених на місці аварії, триває, однак у проміжному звіті вчені дійшли висновку, що судно належало флоту Васко да Гамори і, по всій видимості, мова йде саме про «Есмеральду». На ці факти вказує рідкісна португальська срібна монета indio, яку король Мануел Перший наказав відлити в 1499 році спеціально для торгівлі з Індією. Раніше вченим була відома лише одна така монета. Крім того, серед уламків корабля знайшли ще 12 золотих крузейро, викарбуваних під час правління Жуана Другого і Мануеле Першому, всі вони знаходяться в ідеальному стані.\nСеред надзвичайних знахідок — диск з мідного сплаву з особистою емблемою Мануела Першого. На думку археологів, цей диск являв собою частину астролябії.\nНарешті, вчені виявили гарматні ядра з ініціалами V. S. — вони можуть відповідати імені Вісенте Содре (Vicente Sodré), дядька Васко да Гамори і капітана «Есмеральди». Головною загадкою для дослідників залишається доля команди «Есмеральди». Згідно з деякими джерелами XVI століття, як загиблі під час корабельної аварії, так і викинуті на берег моряки закінчили свої дні на прилеглому острові Ель-Халлания.\nОднак аналіз десятків «немусульманських» могил на острові показав повну відсутність людських останків. По всій видимості, трупи моряків під впливом стихій практично розчинилися в ландшафті — зазначається, що така ж ситуація мала місце в Тихому океані під час Другої світової війни.


Тісто для ліплення Danko Toys Master Do "Фабрика морозива" в Харкові\nТісто для ліплення Danko Toys Master Do "Фабрика морозива"\nНабір для творчості Тісто для ліплення "Master Do" Фабрика морозива - це набір креативного творчості, розроблений і призначений для дітей від 3 років. Його унікальність полягає в складі самого матеріалу. Воно дуже м'яке, але добре тримає форму, приємне на дотик, яскраве і безпечне.\nТісто дуже м'яке, але добре тримає форму, приємне на дотик, яскраве і безпечне (тільки не треба його жувати :)))\nХарактеристики Тесту для ліплення Danko Toys Master Do "Фабрика морозива" ( 4652):\nТип пластиліну / маси для ліплення: застигати пластилін\nКомплектація інструментами / аксесуарами: Так\nКупити Тісто для ліплення Danko Toys Master Do "Фабрика морозива" (4652):


MIUI12-5-random.jpg (67.5 KB, Downloads: 3)\n2021-07-26 21:56:41 Upload\nВипадковим користувачам почала надходити Стабільна Глобальна прошивка MIUI V12.5.1.0.RJGMIXM.\nУвага! Ця прошивка НЕ призначена для смартфонів, які працюють на Глобальній стабільній прошивці EEA (код прошивки (Q/R)JGEUXM).\nосталось только понять, сколько эти пилоты будут её тестировать, ибо простым смертным тоже так-то хочется\nScreenshot_2021-07-26-22-37-05-898_com.android.settings.jpg (288.04 KB, Downloads: 4)\n2021-07-27 03:41:21 Upload\nу меня и без обновы её нет


Стратегія аболіціоністів - Глибинний екологічний опір\nТактичний розвиток: від умовлянь до політичної конфронтації \nДжон Браун і рейд на паром Харпера\nВідкрита громадянська війна\nПідпілля Погоди далеко не єдина група, яка мала труднощі з застосуванням необхідних тактичних прийомів. Історія аболіціоністів до громадянської війни дає нам один кращих прикладів, частково завдяки широті і глибині їх боротьби. Боротьба почалася, як щось маргінальне для тодішнього су-спільства, але з часом боротьба навколо проблеми рабства спалахнула у всій культурі і привела до найкривавішої війни в історії США.\nМи почнемо нашу історію з 1830-х років, коли в кількох країнах стали швидко зростати політич-ні течії проти рабства. Одним з цих течій була Підземка (Underground Railroad), діяльність якої за-безпечували як білі, так і чорні. Ще один рух полягав тому, що можна було б назвати ліберальним аболіціонізмом, де серед білих учасників були кілька чорношкірих. Загалом історія Підземки відома, але є і кілька поширених міфів. Чорні раби-втікачі з’явилися в 1500 році (коли втечі в Іспанську Флори-ду були звичайним явищем), хоча в деяких аспектах Підземка XIX століття була більш організованою.\nОдне поширене, але неправильне сприйняття Підземки полягає в тому, що нею нібито займалися добрі, великодушні білі, щоб допомогти чорним, які інакше не змогли б самі допомогти собі. Насправді така ревізіоністська міфологія далека від правди. До 1840-х Підземкою займалися, перш за все, чорні і для чорних, які не довіряли участі білих. Втікачі чорні були завжди в більшій небезпеці, ніж білі, і повинні були володіти значним досвідом і мужністю, щоб втекти. Велика частина втеч планувалася самими втікачами, які готувалися місяцями і навіть роками, плануючи і виглядаючи шляхи втечі і затишні місця.\nДеякі історики вирахували, що до 1850 року близько 95% втеч відбувалися поодинці або з одним-двома товаришами. Крім того, незважаючи на те, що сьогодні Підземка вважається важливою і ге-роїчною частиною історії опору рабів, не всі аболіціоністи того часу брали в ній участь. Згідно однієї історії, «аболіціоністів роз’єднували питання тактики і стратегії, але вони були дуже активні і по-мітні. Багато з них були частиною організованої Підземки, яка процвітала в 1830-1862 роках. Не всі аболіціоністи віддавали перевагу допомозі втікачам-рабам, а деякі вважали, що гроші і енергію варто направити на політичну діяльність» .\nБезсумнівно: всі, хто брав участь у Підземці, були сміливими, незалежно від кольору шкіри; важ-ливість Підземки для рабів-утікачів та їхніх сімей неможливо переоцінити. Проблема була в тому, що Підземка не могла бути загрозою рабству в цілому. У 1830 році в США була близько 2 мільйонів рабів. При цьому, на самому піку своєї роботи Підземка звільняла щонайменше 2000 рабів в рік, тобто менше одного з тисячі. Такий темп не перевищував народжуваності серед негрів. Звичайно ж, багато рабів працювали, щоб викупити свої сім’ї з рабства, що означало, що Підземка звільняла більше людей, ніж тих, що фізично проходили по ній.\nтой час як Підземка росла в 1830-х, одночасно з нею зростала й інша течія проти рабства. Вона в основному складалося з білих аболіціоністів, керованих християнськими принципами і бажанням пе-реконати рабовласників припинити грішити і відпустити рабів. Ці ранні християнські аболіціоністи,\nбілошкірі, визнавали жахи рабства, але дотримувалися пацифізму.\nІсторик Джеймс Брюер Стюарт обговорюючи їх підхід, писав: «Називаючи цю стратегію «умов-лянням», ці початківці аболіціоністи вважали, що несли з собою звістку зцілення і примирення, якій найкраще було бути донесеній християнськими миротворцями, а не чварами повстанців... Вони звер-талися безпосередньо до (як передбачалося) винної, а значить, сприйнятливої совісті рабовласників зі своїми закликами до негайного звільнення». Вони вірили, як властиво лібералам, що жахи гноблення, які чинить влада, були здебільшого непорозумінням (а не обмеженням системою влади, що винаго-роджує тих, що пригноблюють за скоєне ними зло). Так що, вони, природно, вважали, що могли ви-правити помилку, просто ввічливо пояснивши ситуацію.\nСтюарт продовжує: «Передбачалося, що це надихне господарів відпустити своїх рабів добровільно і це поведе націю в нову еру християнського примирення і моральної гармонії... Прихильники негайного скасування рабства бачили себе як тих, хто гармонізує, а не як повстанців, тому що переважна біль-шість з них на клятві відреклися від насильницького опору... «неодмінники», просто кажучи, бачили себе не як людей, які ведуть опір проти рабства реактивно, а як тих, хто підриває основи рабства, духовно революціонуючи гріховні цінності тих, хто практикував і підтримував його». Іншими словами, вони стали жертвами чотирьох стратегічних помилок, які ми вже обговорили. Вони не використовували принципи асиметричної боротьби в основному тому, що взагалі не користувалися стратегією опору. Вони по суті лобіювали, а їх морально «перевершувальний» підхід означав, що як політична фракція вони не володіли силою впливу на об’єкт лобіювання. Крім того, вони були безнадійно наївні (або, якщо уточнити суть проблеми, були обнадійливо наївними) щодо природи влади і економіки рабства. Як результат, вони виявилися нездатні скласти адекватну стратегію просування з точки А в точку Б. Їх так звана «стратегія», нехай з добрими намірами і моральна, більше нагадувала колективну ілюзію, яка ігнорувала суть і розмах насильства, яке культура рабства могла застосувати до своїх ворогів.\nСтюарт теж визнає це як проблему. Беручи християнський пацифізм і вважаючи себе революційни-ми миротворцями, ці ранні білошкірі «неодмінники» жахливо недооцінювали міць сил, що їм проти-ставили. Задовго до початку їх Хрестового походу, рабство закріпило за собою переважаючий контр-оль над економікою і політичною культурою. Щоб кинути виклик настільки укоріненому і міцному суспільному інституту, потрібно було прийняти позицію непримирення, до чого ці аболіціоністи спо-чатку зовсім не були готові» .\nЧи потрібно шукати паралелі з нашою нинішньою ситуацією? Виберіть будь-який ліберальний або популярний рух за екологічну або соціальну справедливість. Популярні екологічні рухи завжди були дуже наївними в цьому відношенні, в цілому ігноруючи глибоко вкорінену суть природовбивчої діяль-ності в капіталістичній економіці, в промисловості, в повсякденному житті і психології цивілізованих людей. Крім того, активісти масових рухів, які часто вже не мають за спиною кілька поколінь традицій опору, тотально ігнорують ту силу, яку можновладці можуть застосувати до будь-якої загрози їх владі. Припускаючи, що суспільство перейде до стійкого способу життя, за умови, що можна переконати окремих людей, екологічні активісти ігнорують те, як винагороджується не (еко) стійкість (вироб-ництво, токсичні відходи, викиди вуглецю), і надто часто ігнорують тих, хто несе витрати на подібні винагороди (світ живої природи, пригноблених людей...).\nЗвичайно, масові екологічні рухи не унікальні в цьому напрямку. По суті, основна тенденція на-стільки розповсюджена, що майже архетипова. Ми знову і знову спостерігаємо цей феномен, коли привілейовані стають союзниками пригноблених. Явно заперечуючи насильство, яке переповнює по-всякдення життя домінуючої культури, багато привілейованих людей заблукали в тактичному і стра-тегічному задзеркаллі, де бажаний ними опір визначається їхніми особистими мріями, а не реалістич-ною стратегією, націленою на успіх і спирається на досвід пригноблених людей за довгу Історію опору. Іноді привілейовані слухають і вчаться, а іноді – ні.\nЗвичайно ж, ці перші аболіціоністи були на боці добра, і звичайно ж, їх відповідь на існування рабства була, за моральними мірками, набагато вищою, ніж відповіді більшості білих. Але, як пише\n«При тому, що найсильніші інститути держави були настільки сильно пов’язані з підтримкою раб-ства і перевагами білих, легко зрозуміти, що молоді білошкірі аболіціоністи займалися найглибшим самообманом, коли характеризували свою роботу як «повалення помилки силою правди – спростуван-ня забобонів силою любові – скасування рабства духом покаяння». Виходячи з такої точки зору, вони глибоко і щиро, і трагічно помилялись. Проводячи кампанію на користь швидкої відміни рабства, вони, по суті, стимулювали не «силу любові» і «покаяння», а, навпаки, провокували опір не просто величезної кількості потужного ворога – всієї політичної системи, а й найсильніших економічних су-противників – найвпливовіших представників еліти країни, а популярна політична культура настіль-ки глибоко загрузла в ліберальному обскурантизмі, що не йшла в жодне порівняння з більш ранніми етапами історії країни». Нам варто пам’ятати цей урок.\nВони були дуже оптимістичні в оцінці своїх шансів на успіх. Після того як радикальне невдоволен-ня накопичилося і вихлюпнулося в ряд повстань на початку 1830-х, один «неодмінник» передбачав, що «вся система рабства розпадеться на шматки з вражаючою швидкістю» . Таке ставлення зно-ву-таки нагадує надлишок надії, який ми обговорювали раніше. Нам варто зауважити, що це були не просто білі аболіціоністи, які заперечували серйозний опір на тому етапі, а також і деякі кольорові. Історик Луїс Е. Хортон пише, що один чорний редактор газети «настрочив статтю, адресовану «без-думній частині наших кольорових громадян», де він закликав читачів діяти з великою гідністю і ви-тримкою при затриманні втікачів рабів. Редактор пропонував залишити захист втікачів на адвокатів\n.. громадський протест, навіть громадські збори, попереджав він, могли б означати втрату підтримки шановних союзників. Його особливо шокувала участь в протесті чорних жінок, він затаврував їх «віч-ною ганьбою» і звинуватив в тому, що вони «принизили» себе участю в подібному» .\nОднак стали популярними і більш войовничі аболіціоністи. Колись раб-втікач Генрі Хайланд Гарнет відкинув пацифізм як білих, так і чорних аболіціоністів, сказавши: «Мало надії в спокуті без крово-пролиття». Багато білих аболіціоністів дотримувалися своїх пацифістських переконань, але з ростом аболіціоністського руху вони стали більше сприйматися рабовласниками і владою як загроза. Відбу-лася хвиля ескалації у вигляді жорстоких репресій, в ході яких аболіціоністи і їх союзники піддава-лися атакам, а їх поселення та будинки спалювалися. Багато білих аболіціоністів залишили пацифізм після того як білий редактор газети та аболіціоніст Елайджа Лавджой був застрелений в своєму офісі бандитами, найнятими рабовласниками. Вільям Ллойд Гаррісон, видавець основної аболіціоністської газети «Визволитель», написав: «Коли ми вперше розгорнули прапор «Визволителя»... ми не перед-бачали того, що, щоб захистити рабство на Півдні, вільні штати стануть навмисно зневажити закон і порядок, а також уряд , або затаврують прихильників загальної свободи як підбурювачів і злочинців...\nНам навіть на думку не спадало, що майже кожна релігійна секта і кожна політична партія стануть на сторону гнобителів» . Звичайно ж, вони не брали до уваги і навіть відмітали таку можливість, проте ці репресії спонукали дедалі чисельніших жителів Півночі приєднатися до аболіціоністів через страх порушення закону з боку влади і антиаболіціоністів.\nГарна новина полягала в тому, що все більше і більше аболіціоністів ігнорували закони проти рабів-утікачів, і навіть брали в руки зброю, щоб допомагати рабам-втікачам як у Підземці, так і поза нею. Почалися жорстокі протистояння, або, висловлюючись точніше, стало більш поширеним застосуван-ня насильства з боку аболіціоністів заради захисту, оскільки рабство ґрунтувалося на насильницькій конфронтації з самого свого початку, але для чорних в цьому не було нічого нового. Незабаром пе-рестали бути поодинокими випадки вбивства мисливців на рабів і рабовласників, а в 1854 році в Бо-стоні натовп навіть увірвався в зал суду, де перебував раб-втікач і роззброїв охоронців. Стюарт пише: «І навіть коли фізичне насильство не давало результатів... войовничі оратори все одно мотивували своїх слухачів вдаватися до фізичного руйнування, якщо більш мирні методи не зупиняли федеральних мисливців на рабів. У кількох випадках добре організовані групи аболіціоністів перевершували в силі маршалів і забирали рабів з собою в безпечне місце. Іноді вони зберігали зброю, планували виснажливі маневри і збиралися в загрозливі натовпи» . При тому, що вони ще 10 років тому обіцяли не вда-ватися до насильства, білі аболіціоністи погодилися з тим, що використання летальних заходів проти\nмисливців на рабів (у вигляді самозахисту) було морально виправданим.\nЗбройний опір мисливцям на рабів вже перетворився на добру традицію для чорних активістів того часу, але це стало значною зміною тактики. Багато християнських аболіціоністів змінили тактику, стверджуючи, що бог не тільки вимагає пацифізму, але і робить християнським обов’язком і «Законом Божим» застрелити мисливця на рабів.\nТакий перехід до більш войовничої непокори системі рабства був, звичайно, прекрасним. І він точно збільшив успішність Підземки, особливо якщо б мисливець на рабів знав, що поїздка в аболіціоністсь-кий район могла б закінчитися для нього кулею в груди. Але знову-таки, з цим пов’язана одна пробле-ма. Навіть цей швидкозростаючий і все більш зухвалий аболіціоністський рух не зміг кинути виклик самому інституту рабства. Стюарт пише: «Більше двох десятиліть мирних проповідей проти гріха ра-бовласництва дали не звільнення, а кілька нових рабовласницьких штатів і півмільйонний приріст населення рабів – тренди очевидно підсилювали смертельну хватку «сили рабства» на американських бавовняних плантаціях, часто знищуючи природні системи, які разом зі зростаючим населенням рабів означали його прибутковість, а на думку деяких істориків навіть обумовлювали надзвичайну необ-хідність в просуванні на захід заради збереження економіки, заснованої на рабстві. Кожен новий раб зміщує баланс політичної сили в Союзі штатів на користь рабства».\nПроаналізуємо особистість Джона Брауна, палкого аболіціоніста і глибоко моральної людини, який вже вступав в битви з бійцями за рабство в декількох ситуаціях. Браун, виробник вовни за професією, боровся, щоб штат Канзас став штатом без рабства. Його, очевидно, не цікавили промови перед пу-блікою, і він мало думав про одну лише риторику, з огляду на серйозність ситуації. Брауна дратували аболіціоністи популярних напрямків, за словами свідків, він говорив: «Ці люди тільки говорять. Нам потрібно діяти, діяти!»\nСаме дія і була в нього на думці. У 1858 році Браун провів серію невеликих рейдів з Канзасу в Міссурі, в процесі яких він звільняв рабів, крав коней і вози. Він допоміг вивезти звільнених рабів в Канаду. Але його основний план був набагато більш зухвалим. Таємно збираючи пожертви від бага-тих спонсорів-аболіціоністів, він купував зброю і тренував невелику групу бійців-рекрутів, плануючи зробити рейд на арсенал на Харперс- Феррі, що в Західній Вірджинії. План був простим: Браун і його солдати мали намір напасти на арсенал і вкрасти якомога більше зброї. Далі вони планували звільнити\nозброїти рабів в окрузі. Вони планували потім поїхати на південь, і, діючи як партизани, продовжува-ти звільняти рабів і озброювати їх, а воювати тільки з метою самозахисту. Браун сподівався, що рух виросте експоненціально в ході їх просування вглиб півдня, він сподівався на те, що ланцюгова реак-ція розвалить і знищить сам інститут рабства.\nІ, хоча деякі історики – особливо ті, хто його критикує, – вважали його повстанцем, це не було сут-тю задуманої ним стратегії. Біограф Брауна, Луїс А. Декар, обговорював саме цей факт: «Браун ніяк не планував повстання, що є по суті збройним заколотом з наміром знищити рабовласників. Браун пла-нував військову кампанію захисного характеру. Його наміром було вивести рабів з рабства, озброїти їх, щоб вони захищали себе, в процесі того як вони звільняли ще більше людей, воюючи малими групами\nгорах до тих пір, поки економіка рабовласництва не зруйнується. Браун не виправдовував вбивства, крім випадків крайньої необхідності» .\nВсе склалося трагічніше, ніж передбачалося. Частиною проблеми була чисельність. Чорновий план рейду на Харперс-Феррі був розрахований на тисячі чоловік, а в день рейду у Харпера їх було 21, се-ред них як білі, так і чорні. Браун опинився в незвичній для борців опору ситуації, коли у нього було більше зброї, ніж бійців. Браун отримав від північних товариств аболіціоністов по десять карабінів на кожного з тих, що були бійцями. Не зважаючи на це, відчуваючи сильну мотивацію, Браун вирішив піти в рейд.\nСпочатку рейд йшов успішно. Вони з легкістю увійшли в місто Харперс-Феррі, перерізали дроти телеграфу і захопили арсенал.\nАле Браун зробив помилку – найгіршу помилку, якої тільки можуть припуститись партизани: вони не схопили зброю і не відійшли з позицій негайно. Як результат, місцева поліція незабаром почала стріляти по арсеналу, в той час як бійці залишалися всередині. Після декількох перестрілок і смертей прибули морські піхотинці, оточили і захопили арсенал. П’ять бійців Брауна втекли, десятьох убили,\nінших схопили. Схоплених посадили під варту і судили. Джон Браун і ще п’ятеро людей були згодом повішені.\nНадзвичайно важливо зрозуміти, чому рейд не вдався. Проблема була радше тактичною, а не стра-тегічною. Не зважаючи на поразку в рейді, навіть його вороги визнавали, що «це була найкраща із задуманих і виконаних змов, яка коли-небудь провалювалася» . Фактично, навіть на тактичному рівні планування у Брауна було чудовим. Але замість блискавичної атаки і швидкого відходу – тактика лежить в основі асиметричної боротьби, – Браун загруз в арсеналі. За інформацією біографа Луїса А. Декара, «Причина, з якої рейд зазнав невдачі, полягала в тому, що він був дуже заклопотаний своїми заручниками, включаючи рабовласників-нитиків, і в тому, що він намагався вести з ними переговори». Крім цього, і це дуже дивно, Декар зауважує, що Браун навіть дозволив «своїм в’язням піти додому під охороною і побачити сім’ю, а також посилав людей за сніданком для них».\nБраун провів в Харперс-Феррі два дні, поки не прибули морські піхотинці. Як повідомляє Декар: «Якби він дотримувався плану і розкладу, то він і його швидкі союзники могли б практично спокійно вийти із Харперс-Феррі без будь-якого значного опору і могли б легко відійти в гори, як було заплановано. Повністю спростовуючи думку, ніби Браун був бездумним вбивцею, складається враження, ніби він був занадто м’якосердечним і продовжував сподіватися вирішити деяку частину проблеми переговорами. Це була його найбільша помилка» . Новини про рейд ширились швидко. Більшість аболіціоністів\nїх прихильників автоматично відреагували на це ворожо по відношенню до дій Брауна. Навіть Лін-кольн назвав його «фанатиком, що заблукав». Варто зауважити, що Генрі Девід Торо був одним з тих, хто миттєво встав на захист Брауна. Він благав своїх співгромадян прислухатися: «Я чую, багато хто засуджує цих людей, бо їх було так мало. Але коли ж так бувало, щоб сміливих виявлялася більшість?»  (нині настав момент поставити це питання нам самим і нашим союзникам, особливо якщо ми чекаємо, що хтось Інший в стані діяти).\nДекар зауважує, що історична репутація Брауна постійно піддавалася атакам, а «факти» про цю подію були передані вустами рабовласників, прихильниками рабства і пацифістами. Ті, кого можна віднести до останньої категорії, можливо, оцінять значущість, а можливо і приниження того, що їх закинули в один і той самий смітник з такою огидною компанією. Але не всіх вдалось так легко пере-конати в тому, що Браун був ідіотом. Малькольм Ікс, на диво, ставився до Джона Брауна з великою по-вагою, а до лібералів, що критикували його – з малою часткою терпіння. «Джон Браун... був білим, який пішов війною на білих, щоб допомогти звільнити рабів. Будь-який білий, який готовий проливати кров за чужу свободу, в очах других білих – збожеволів». Іншими словами, ненависники Брауна ненавиділи його в основному за те, що він був «зрадником раси».\nРейд на Харперс-Феррі загострив стосунки між Півднем і Північчю. Деякі історики вважають цей випадок однією з безпосередніх причин Громадянської війни. Іронічно, але Браун зневажав пусте кро-вопролиття і, як багато людей того часу, усвідомлював можливість війни між Північчю і Півднем. Він сподівався запобігти війні, знищивши рабську економіку партизанськими методами, тому що війна могла стати ще більш кровопролитною. Ймовірно, що, якби він був більш безжальним, то можливо домігся б успіху. Його нерішучість у прийнятті безжальних рішень, можливо, стала причиною більшої кількості смертей. Проблема Брауна, як і багатьох борців за справедливість, була в тому, що він був просто занадто добрим, маючи справу з жорстоким гнобителем. Сам Браун зрозумів це занадто пізно.\nдень свого повішення він написав наступне: «Я, Джон Браун, нині повністю переконаний, що злочи-ни цієї країни не змити нічим окрім крові. Я тепер розумію, що марно обманював себе, що цього можна досягти без великого кровопролиття» .\nНевдала атака Брауна стала осередком займання накипілих протиріч між Північчю і Півднем, а не-забаром почалася справжнісінька громадянська війна. Нам не варто обговорювати всю історію війни\nїї причини, проти є кілька моментів, важливих для розуміння того, як відкрита громадянська війна вплинула на опір. Багатьох людей вчили, що громадянська війна велася, «щоб покласти край рабству», але це не так. Соціальна справедливість не була основною рушійною силою Громадянської війни, і до вибуху збройних зіткнень Авраам Лінкольн наполягав на тому, що рабовласництво – питання індиві-дуального вибору кожного окремого штату. Можливо, було б точніше стверджувати, що громадянську війну заподіяло зростання «сили рабовласництва» (тобто міць рабовласницьких штатів) і конфлікт інтересів між економічними і політичними установами. Безпосереднім початком війни став вихід пів-денних штатів і їх вступ в Конфедерацію, чого Авраам Лінкольн не дозволяв.\nПочаток Громадянської війни і особливо вторгнення на територію Конфедерації сил Союзу Півночі вилилися в два окремі наслідки для аболіціоністів. По-перше, опір рабів Півдня різко зріс, а по-друге, багато людей з Півночі, які не були до того аболіціоністами, були змушені стати віч-на-віч з інститу-том рабства. Громадянська війна справила дуже значний вплив на опір рабів там, де ще не проходив збройний конфлікт. Багато рабів намагались втекти через лінію фронту Союзу, де вони виявлялися нібито вільними, а багато хто приєднувалися до армії Союзу, щоб боротися і покласти край Конфе-дерації і рабству. Але навіть раби, які не тікали, були натхненні на опір – або як мінімум на те, щоб саботувати роботу. Подібно Франції 1943 року, все більше число рабів почали чинити опір, коли стало ясно, що рабовласники можуть зазнати поразки.\nІсторик Брюс Левін зауважує: «Злам рабовласницької системи став очевидним поза межею проник-нення сил жителів півночі в південні райони. У все ще неокупованих районах Конфедерації, власники, офіцери армії і представники влади, все частіше запекло сперечалися про те, хто з них мав більшу по-требу і попит на працю рабів, що залишилися. Цей процес позбавив реальної влади повсталих хазяїнів\nнадав сміливості тим, хто все ще перебував під їх формальним контролем. Куратор Південної Ка-роліни нарікав на «велику непокору деяких» на його плантації, «в основному серед жінок багато сварок, суперечок і брехні». Джеймс Алькорн, плантатор з Міссісіпі, виявив, що рейди в його регіоні глибоко деморалізували його рабів (ця фраза була характерним висловлюванням рабовласників про те, що його влада над рабом – а значить, і страх раба перед господарем – згасає). Така зміна, скаржився Аль-корн, позбавила його людей в його власності «майже будь-якої практичної цінності». Навіть серед тих польових робітників, які не втекли, як повідомив куратор своєму винаймачу, «лише деякі залишились відданими, а дехто з тих, хто залишився – гірші за тих, хто втік». В одному з інших районів під-невільні люди стали вимагати поліпшення умов життя, а також того, що зазвичай замовчується, але є не менш значущою зміною їхнього статусу, і вони усувалися від роботи, поки ці умови не виконували-ся... «Вони перебували в стані цілковитого безвладдя і повстання, – була відвертою у своєму щоденнику господиня плантації Мері Джоунс, – вони стали в позицію повного протиріччя зі своїми господарями, з будь-якою владою і контролем. Ми не наважуємося передбачити кінець всього цього» .\nЗмінилася і сама суть опору рабів, тому що організатори перейшли від діяльності заради вижи-вання, типу організації Підземки, до збройних операцій. Багато колишніх рабів працювали з силами Союзу, включаючи Герріет Табмен, яка працювала провідником, вела рейди і масові звільнення рабів. Війна також змусила не-аболіціоністів-з-півночі безпосередньо зіткнутися з суттю рабовласництва. Левін пише: «Криза рабства військового часу залишила глибокий відбиток не тільки у білих з Півдня,\nй у солдатів Півночі. Як боявся Лінкольн та інші, і як показали вибори 1862 року, рішення зробити скасування рабства однією з цілей війни Півночі викликало сильну протидію в деяких частинах Союзу. Мала частина солдатів пішла на війну через ідеї скасування рабства... проте бачачи справжню приро-ду рабства, солдати Союзу дійсно змінювали своє ставлення і пом’якшували свої серця» .\nКоли руйнівна система глибоко вкорінена і звичайні люди не бачать, у що обходиться система, то справжні зміни приходять не з промовами. Справжні зміни відбуваються, і можуть відбутися, тільки коли система зламана силою. Тоді пригноблені можуть видихнути вільніше і дати відсіч, а апатичні можуть вперше по-справжньому поглянути в обличчя системи.


Matritsa proektiv – Hromada\nЧому важливо мати демонстраційні проекти?\nІнтегрована мапа дозволяє побачити повну картину планованих змін на найближчі N років. Але з чого починати її впроваджувати?\nВарто звернути увагу на кілька фокусних ділянок (точок) на мапі, реалізація змін на яких принесе найбільшу користь громаді і продемонструє мешканцям безпосередню користь концепції. Проекти в даних фокусних ділянках називаються «демонстраційними». Фокусні ділянки — це зазвичай точки на мапі:\n• Де перетинаються кілька стратегічних цілей розвитку;\n• Щодо яких учасники громадських обговорень надали найбільше пропозицій;\n• Які під час дослідження були визначені, як найбільш проблемні;\n• Якими найбільше користуються в громаді.\nДля розробки та пріоретизації конкретних рішень (проектів), що дають можливість реалізувати концепцію розробляють “Матрицю проектів” — таблицю у якій лівий стовпчик складається зі стратегічних цілей вашої концепції, а верхній рядок — з ідей пілотних проектів.\nУ комірках перетину кожного стовпчика та рядка проекту потрібно позначати силу впливу пілотного проєкту на стратегічну ціль. Часто силу впливу позначають кольором. Чим більш насичений колір, тим більша сила впливу.\nЗовнішній вигляд заповненої матриці демонстраційних проектів Малодівицької ОТГ (Чернігівська область)\nНа прикладі матриці проектів Малодівицької ОТГ (Чернігівська обл.) можна побачити, що ідея проекту «Логістичний центр» має значно менший вплив на стратегічні цілі Концепції просторового розвитку, порівняно з рештою ідей. В той же час, проект «Внутрішнє автобусне сполучення» зачіпає всі п’ять цілей і, імовірніше за все, матиме більшу підтримку населення.\nПокроковий алгоритм розробки матриці демонстраційних проектів виглядає наступним чином:\nНаступним кроком після створення матриці проектів є вибір та розробка демонстраційних проектів.


Вартість та наявність преперата ДЖОНСОНС БЕБІ МИЛО ДИТЯЧЕ З МИГДАЛЕМ 100Г в аптеках Киеве, Украины. Купити ДЖОНСОНС БЕБІ МИЛО ДИТЯЧЕ З МИГДАЛЕМ 100Г у Киеве\nКиїв, всі аптекиКАТАЛОГ ТОВАРІВМедичні препаратиВитамины и минеральные добавкиТравна системаВпливають на обмін речовинЗасоби, що застосовуються в стоматологіїШлунково-кишкові захворюванняПротиблювотніЗахворювання печінки та жовчного міхураПроносні засобиАнтидіарейні препаратиАнтидіабетичні препаратиТонізуючі засобиЗасоби, що підвищують апетитФерментні препаратиСпазмолітикиЗасоби від печіїІншіСерцево-судинна системаКардіологічніЗнижують тискСечогінніВпливають на судинну системуЗнижують рівень холестеринуКровоносна системаАнтитромботичніАнтианемічніКровоспинніКровозамінники та перфузійні розчиниЛОР-захворюванняДихальні шляхи (бронхи, легені)Захворювання вухЗастудні захворюванняГорлоПорожнина носаПротивоаллергическиеЛечение алкогольной и никотиновой зависимостиСечостатева системаГормони статевих залозГінекологіяУрологіяПротизаплідні препаратиНервова системаАнальгетикиАнестетикиНоотропні засобиПротипаркінсонічніПротиепілептичніЗаспокійливі і снодійніІнші засоби, що діють на нервову системуОпорно-руховий апаратЛікування кістокЛікування подагриМіорелаксантиІнші засоби при патології опорно-рухового апаратуСуглобова і м'язова більПротизапальні та протиревматичніОфтальмологіяПротимікробні, антибіотикиСироватки та вакциниПротивірусніПротигрибковіАнтибактеріальніІмунна системаІмуносупресантиІмуномодуляториІмуностимуляториПротипаразитарніПротигельмінтніВід вошейЛікування шкірних захворювань, викликаних паразитамиГормональніПротивоопухолевые ДерматологіяПом'якшуюча та захисна діяАнтипсоріатичніАнтисептичні та дезінфекуючіКортикостероїдиЛікування акнеЛікування ран та виразкових ураженьПротигрибковіПротисвербіжніПротигемороїдальніГомеопатичні засобиРізні засобиКосметикаДля обличчяЗасоби для губЗасоби для проблемної шкіриЗасоби для чутливої шкіриЗасоби для сухої шкіриЗасоби для жирної/комбінованої шкіриЗасоби для нормальної шкіриЗасоби для усих типів шкіриАнтивіковіВідбілюючіЛосьони, тонікиСкрабиМаскиКремаТонізуючіТональніЗволожуючіОчищуючіДля контуру очейОчищенняАнтивіковіКремаЗволожнюючіПроти набряківТонізуючіДля тілаДля грудейДля рукДеодорантиЗволожнюючіПоживніДепіляціяОчищенняКорекція фігуриДля всього тілаПротивіковіТонізуючіДля нігСонцезахисні засобиАвтозасмагаПісля засмагиДля безпечної засмагиДогляд за волоссямЛікування волоссяШампуніМаскиБальзами, кондиціонериСухе волоссяПінки, мусиОб'ємЗволоженняВід лупиВід випадінняНормальне волоссяГеліЖирне волоссяФарбоване волоссяБанна ліняДля душуДля ванниІнтимна гігієнаМилоЗасоби від комахПроти укусівПісля укусівМама та дитинаДитяча косметикаДля ванни та душуДля шкіриДля волоссяДитяче харчуванняСокиПюреВодаСуміші для годуванняПечивоКашіЧаїДитяча гігієнаДля порожнини ротаСерветки, ватна продукціяПідгузкиАксесуари для дитячої гігієниФітованниАксесуари по догляду за дит.Посуд для годуванняЗасоби для догляду за дитиноюМолоковідсмоктувачіСоски, пустушкиПрорізувачі для зубівТовары для мамиКосметика для мамиІграшкиМедичні товариВироби з гуми та латексуПерчаткиКлейонка, круги підкладніГрілкиЖгути, напальчники, пипеткиСпринцовкиСудна, трубкиТестиІншіДля визначення ацетонуДля визначення глюкозиДля визначення овуляціїДля визначення вагітностіДля визначення наркотиківВатно-марлевая продукцияМаскиМарля, бинти, серветкиВатаХалати, шапочки, бахілиМедтекстильКолготки Наколенники, налокотники, рукава БандажіБинти еластичніГольфиКорсетиПанчохи, шкарпеткиШприци, голкиСистеми для вливання розчинів та кровіПрезервативиМилиці, тростіЛейкопластиріШовний матеріалКанюли, катетери, зондиДезрозчиниГірчичникиМедичні комплекти, пелюшки, інструментБерушиАспіратори, банкиАптечки, футляри, контейнериАплікаториБіо активні добавкиЛОР-захворюванняАнтисептичніПротизапальніТравна система БАДОфтальмологічні БАДОпорно-руховий апарат БАДНервова система БАДСечостатева система БАДІмунна система БАДОчищуюючіЗагальнозміцнюючіНормалізація вагиСерцево-судинна системаВітаміни та мікроелементиАнтидіабетичні, ендокринніДогляд та гігієнаЖіноча гігієнаТампони гігієнічніПрокладки гігієнічніДля ніг та взуттяДля голінняДля голінняПісля голінняВатна продукціяУрологічний доглядПелюшкиПідгузники для дорослихУрологічні прокладкиСерветки, папір, рушникиАромалампиАроматичні оліїДогляд за порожниною ротаЗубні пастиЗубні щіткиЗубні ниткиОполіскувачіОсвіжувачіТрави, чаї, фітозбориТравиФіточаїМедтехнікаТермометриМедичніЕлектронніВіконніВодніПобутовіТонометриАвтоматичніМеханічні НапівавтоматичніЕлетроприбориЗволожувачі повітряСтетоскопиПристрої для манікюру и педикюруІнгаляториЕлектрогрілки, обогрівачіФільтри та картриджі для водиГлюкометри та витратні матеріали до нихВагиАдаптери, манжетиТехніка BEURERВагиПристрої для домашньої терапіїПристрої для вимірювання показників організмуТовари для догляду за дітьмиПристрої для догляду за обличчям та тіломТовари для чистого повітряПродукти харчуванняМінеральні водиДієтичне харчуванняЛьодяники, жувальні гумкиДля ванни та душуголовнакаталогмама та дитинадитяча косметикадля ванни та душу Зовнішній вигляд упаковки може відрізнятись від фото на сайті.УВАГА! Ціни діють лише на оформлення замовлень через сайт. В аптеці інша ціна на даний товар.Співробітникам аптек та операторам call-центру оформляти замовлення для клієнтів ЗАБОРОНЕНО.Інструкція до препарату призначена виключно для ознайомлення. Для отримання більш точної інформації дивіться анотацію виробника.ДЖОНСОНС БЕБІ МИЛО ДИТЯЧЕ З МИГДАЛЕМ 100Г купити в КиевеАртикул: 42639Виробник: JOHNSON&JOHNSON Ціна Про препарат Супутні товариНет в продажеВиробник: JOHNSON&JOHNSONВНИМАНИЕ! Цены действуют только на оформление заказов через сайт.


Павло Правий. Особистий блог: Полювання на Порошенка\nОстанніми днями Інтернет вибухнув цілим валом компромату на президента України Петра Порошенка. Гадаєте, оте «розслідування» журналістів «Громадського» є апогеєм? Нічого подібного: апогей ще попереду. Як правило, мешканці «Фейсбуку», коментуючи ті або інші події в інформаційному просторі, не бачать системи, а лиш поодинокі випадки. Але система є. Дозвольте поділитися своїми думками. По простецькому, не претендуючи на лаври крутого політолога.\nОтже давайте складемо таку собі лінійку скандалів, які останніми днями струсонули Україну.\nШирокомасштабна атака почалася з публікації на 25 сторінці «New York Times», котру чудесним способом почали педалювати в Україні і за її межами. Дуже активно педалювати. Основний меседж: Україна погрузла в корупції, Порошенко її очолює і американцям це набридло. Із статті зробили цілий ультиматум США до України.\nОдним із вимог (не адміністрації США, а – автора статті) є призначення на посаду генпрокурора України пана Сакварелідзе.\nЗараз ми не розглядатимемо хто і навіщо замовив її, як і особистість автора – такого собі Саймона Шустера – багаторічного кореспондента американських видань у Москві. Просто поставимо собі зарубочку в пам’яті.\nПрактично одночасно з цим депутат з Блоку Петра Порошенка(!) Сергій Лещенко виступив із звинуваченнями\n«… рассказал о существовании в Генеральной прокуратуре Украины (ГПУ) «карманного» подразделения президента Украины Петра Порошенко, которое якобы занимается улаживанием «деликатных политических дел» в интересах главы государства, а также о фаворите Порошенко на освободившуюся должность генерального прокурора» (http://apostrophe.com.ua/news/politics/2016-04-03/nardep-iz-fraktsii-poroshenko-vyilojil-sereznyiy-kompromat-na-nego/54399).\nЯкщо подумати, нічого в тому, що Порошенко просуває свою кандидатуру на посаду генпрокурора поганого я не бачу – це одна з політичних «квот» президента і він має не право – обов’язок це робити. А як інакше, коли саме президент несе відповідальність за діяльність генпрокуратури. Але подається це як величезний скандал і… корупція. Де її побачив Лещенко особисто для мене загадка.\nА ось це вже підло. Той самий Лещенко заявив, що\n«Порошенко предложил ему не писать о Шокине и Кононенко, заявив, что это члены его семьи» (https://news.pn/ru/politics/157879).\nДокази що така пропозиція була? Жодних. Ми маємо вірити чесному слову пана Лещенка. Чомусь мене тягне утриматися від цього, знаючи одіозність цього типа, як і системні звинувачення його в тому (напр. з боку пана Пензеника, якого важко запідозрити в симпатіях до Порошенка) що пан Сергій стоїть на зарплаті у російського олігарха Костянтина Григоришина.\nАле менше з тим, зараз не про облікоморале Лещенка, який чомусь не поспішає складати мандата. Тут зараз про полювання на Порошенка.\nНаступним кроком є викид «журналістського розслідування», що його провело «Громадське телебачення». Щодо офшорів пана Порошенка. Провело відверто на замовлення, до того ж «розслідування» не витримує жодної критики в плані якості. Чоло лише варте звинувачення Порошенка в тому, що він відкривав офшор на цілих три тисячі (sic!) доларів в той час, як українські солдати гинули в Іловайському котлі. Журналістів «Громадського» чомусь не збентежило те, що злощасний той офшор відкривався 4 серпня, коли наші війська вели переможний наступ і брали в кільце Луганськ та Донецьк, а «котел» виник 28 серпня.\nАле знов таки – хай. Нас не це цікавить. Нас цікавлять інші речі. Наприклад, звідки репортери «Громадського» отримали «матеріали». Виявляється – від найбільшої німецької газети «Süddeutsche Zeitung».\nНе прискіпуватимусь з приводу того, хто звернув увагу журналістів «Громадського» Дмитра Гнапа і Ганни Бабінець на матеріали часопису, вважатимемо, що вони кожного дня уважно слідкують за його публікаціями, от вчасно й помітили коротеньку статтю. Ми спитаємо себе: а звідки «Süddeutsche Zeitung» отримала ці відомості?\nІ отут відкриваються цікаві подробиці: документи\n«… панамской юрфирмы Mossack Fonseca, <…> были слиты анонимным источником» (http://economics.lb.ua/business/2016/04/03/331906_poroshenko_sozdal_offshor_perevoda.html).\nО как! Мушу визнати, я не маю доступу до архівів панамської юрфірми. І журналісти хай навіть найкрутішої газети – теж. А хто має? Здобути хай навіть копії юридичних документів офшорної панамської компанії може лише розвідувальна служба. Не вгадуватиму якої країни, наголошу лише: в моїх очах такі «анонімні подарунки» викликають дуже великі підозри і панам з «Громадського», мабуть, треба би пояснити хто ті «анонімні доброзичливці».\nДодам ще одне зауваження: відкриття офшорних рахунків та компаній є цілком законною справою. Не лише в Україні, але й в усьому світі. Людина є власником комерційних активів, які дають йому прибуток. Після сплати податків вона має право розпоряджатися своїми грішми (повторюю: своїми!) як йому заманеться: вивести в офшор на Віргінські острови; спалити, пожертвувати на АТО, покласти під матрац, пропити.\nЖодного криміналу. Але чомусь вже почалися крики про імпічмент. Це пан Ляшко відреагував, не пройшло і доби. Звісно – це все піар і елемент тиску на президента. І тут ми підходимо до дуже важливого моменту.\nДавайте спитаємо, чому саме зараз невідомі «добродії» надали «Süddeutsche Zeitung» документи майже дворічної давнини і чому саме зараз «Громадському» було замовлено викривальне розслідування?\nДві дати: 6 квітня і 8 квітня.\n6 квітня в Нідерландах відбудеться референдум щодо затвердження Угоди про асоціацію між Європейським Союзом та Україною. Референдум не має прямої дії, тобто якщо голландці проголосують проти, це ще не означатиме денонсацію угоди урядом та парламентом. Проте це завдасть сильного удару по позиціям Україні в ЄС, а також по престижу особисто Петра Порошенка.\nСаме цьому зараз Москва витрачає шалені кошти та зусилля, аби дискредитувати Україну в ЄС взагалі та в Нідерландах зокрема. Ні для кого не таємниця, що європейські газети зараз заполонили замовні статті щодо корупції в Україні. Саме – корупції, бо іншого українцям закинути неможливо.\nІ от якраз рівно за три дні до референдуму роздмухано скандал, котрий вже підхоплено російськими ЗМІ та переправлено в ті самі «ручні» газети Євросоюзу. Власне, оті «сенсаційні» документи панамської юрфірми «злили» саме в «Süddeutsche Zeitung» недарма: ця газета популярна не лише в Німеччині, але і в… правильно Нідерландах.\nУ світлі цього питання в тандемі з ким працюють окремі українські журналісти та політики, для мене особисто (ви, шановний Читач, можете мати стосовно цього власну думку) видається риторичним.\nНу і 8 квітня. Це фактично останній термін, коли може бути сформована коаліція. Ініціюючи численні «корупційні скандали», противники Порошенка роблять це задля того, аби поховати його зусилля на цьому напрямку.\nМи ще побачимо, як потужно буде рознесено українським інформаційним простором «поразку» і навіть «зраду» Порошенка, якщо Голландія проголосує проти Асоціації. Оце й буде апогеєм цькування президента.\nЗараз в Україні існує кілька політичних угруповань, які переслідують свої егоїстичні цілі. Хтось (Тимощенко, Вілкул, Садовий, Медвдчук) шалено б’ються за те, аби Україна пішла на дострокові вибори. Розрахунок простий: їхній електора відмобілізовано: бабусі та упороті тітоньки прийдуть голосувати за «Опозиційний блок» та «Батьківщину»; «Самопоміч» також зможу мобілізувати «сій» електорат в одній окремо взятій області. А от люди, переважно молодь, котра традиційно підтримувала того ж Порошенка та його політ силу, зусиллями численних найманих журналістів та блогерів введена у стан розчарування та зневіри і на вибори просто не піде.\nЩо за тим настане?\nЯ дуже боюся, що в разі здійснення цього сценарію, ми втратимо державу. Бо я вже бачу, як поволі оформлюється нова «коаліція» з колишніх регіоналів, людей Тимошенко, Садового і Коломойського. Дніпропетровськ та Кривий Ріг в цьому плані є пілотним проектом, «пробною кулею»: чи проковтне суспільство такий альянс, якщо його пояснити «жорстокою необхідністю». Суспільство, здається, проковтнуло.\nРізні бутусови-гнапи-бабінець-лещенки в такому випадку швидко пристосуються; зрештою, такі «кадри» потрібні будь-якій владі.\nТа і народ пристосується. Пригадуєте роман братів Стругацьких «Важко бути богом», там після перевороту й приходу до влади Ордену, дона Румату питає один коваль: Як ви, пане, гадаєте – пристосуємося? На що той відповів щиро: пристосуєтеся, Ордену теж їсти-пити треба.\nОтам, в Ордені й шукайте замовників полювання на Порошенка.\nА якщо подивитися ширше – то полювання на Україну.\nАвтор: Павло Правий на 10:14\nЯрлыки: оффшор, Порошено\nUnknown 4 апреля 2016 г., 12:49\nДивно. Я дійшла до таких самих висновків. Мабуть, це стає занадто очевидним. І все більш тривожним. А особливо тривожить, що ситуативні інтереси противників президента (перевибори) співпадають з інтересами Кремля (розширити представництво явно і неявно лояльних собі сил в українському парламенті).\nОлександр Деркач 4 апреля 2016 г., 16:57\nНедарма ж Пуйло своїм бізнесменам тиждень тому казав,щоб вони почекали та не забирали свої активи з України. Черговий пазл.\nКостя 4 апреля 2016 г., 18:02\nСам собі винуватий. Треба було виконувати обіцяне, не ставити мудаків по своїх квотах, ініціювати і педалювати реформи і воно б не липло. А так - вже так обляпався, що тепер навіть якщо не правда, люди вірять всім, чи майже всім, але не йому. Як би він не оправдовувався тепер. А крім того, народ у нас швидше вірить в погане про людину, чим в хороше. Напевно, підсвідомо, на себе приміряє.\nКостя 4 апреля 2016 г., 18:03\nPromyslowa Bezpeka 5 апреля 2016 г., 21:21\nА він не винуватий, щоби у чомусь виправдовуватися. А те, що Ви шанобливо звете "люди" - тупе бидло. І навіть коли ясла будуть повні, ревіти не припинить...\nБо - бидло.\nя Савченко 4 апреля 2016 г., 23:48\nРоссийские СМИ пишут об офшорах Пороха, который разбогател до президентства, и молчат о хйле, разбогатевшем благодаря президентству. Милота.\nUnknown 5 апреля 2016 г., 1:57\nНе дай бог виборів ,ми вже одержали Кривий Ріг. Люди треба бути мудрими, зараз вирішується доля країни. Поки нема кращого,ніж Порошенко. Він був багатий до виборів,міг спокійно відпочивати на морях та океанах, а він взяв розшматовану країну без війська,без грошей. Сьогодні наша армія краща, сьогодні ми виходимо з під впливу імперії Кремля. Так ,це боляче, багато чого не так, але ми рухаємося. Думайте своїми мізками, а не одним місцем. Пороха треба зберегти,поки в нашій країні не з"явиться сильний лідер, а не вже "отработанный материал"\nPromyslowa Bezpeka 5 апреля 2016 г., 21:19\nAdvy Cruiser 5 апреля 2016 г., 19:43\nМожна мати різні погляди на ситуацію але не можна підмінити факти, що є очевидні. З цим можна жити або враховувати помилки та швидко виправляти. МЕНЕ БЕНТЕЖИТЬ ВАЙЛУВАТІСТЬ І БЕЗПРИНЦИПНІСТЬ ЯК АДВОКАТІВ ПОРОШЕНКО ТАК І ОПОНЕНТІВ\nAdvy Cruiser 5 апреля 2016 г., 19:44\nPromyslowa Bezpeka 5 апреля 2016 г., 21:17\nПорошенку потрібні не адвокати. Порошенку давно потрібен батальйон "тихих"...\nМатвієнко Олександр 5 апреля 2016 г., 23:32\nВсе точно як і в 2010р.Тоді Тимошенко із Януковичем так само поливали Ющенка брудом. Український парадокс: щоб прийти до влади в Україні, не треба робити нічого хорошого, треба тільки поливати брудом тих, хто при владі.\nЩодо бізнесу Порошенка: якщо він незаконний - розслідувати і поступити по-закону (в разі потреби - відібрати), а якщо законний - якого біса намагатися залишити людину без штанів, бо він же президент? Чому нікого не хвилювало, що сини і оточення Януковича шалено багатіли при владі, а тут просто очі всім виїдає, що в Порошенка є бізнес, сформований ще до президентства???\nА чому мовчать про інших наших "бізнесменів" як то Фірташ, Ахметов, Коломойський... невже вони чисті як сльоза?\nP.S.: я далеко не у всьому підтримую Порошенка, але мене просто бісять наші "опозиціонери", мета яких сіяти паніку, страх, розбрат, ненависть... і, звісно ж, роздавати "солодкі обіцянки"\nAnshel Gleyzer 6 апреля 2016 г., 20:20\nСтатья мистера Павла по сути очень советскаяЬ везде враги и наш президент (царь) ни в чем не виноват и без него Украине конец (кирдык по ихнему). Статья черно-белая с конспиратологическим уклоном и загадочными намеками. Ни слово о плачевном состоянии Украины. Валовой продукт упал 50%, инфляции 46-50 %, население обнищало. В самой бедной стране Европы самый богатый президент. Совпадение или кореляции с корупцией?\nИ войной не спишете, гос. Павло. Израел! Порошенко очень умный (хитрый) манаджер. Намного умнее первых 4 президентов, но его трагедия в том что его методы паботают в русским совке под зонтиком Путина. Под зонтиком Обамы все его методы и хитрость обречены. Его дожмут, Украину спасут а гос. Порошенко будет ловить форель где то в Швейцарии, дай бог.\nБойовий Український Кабан. Невигадані історії з АТ...


25 травня в Україні відкривають дитячі садки - нові правила работи | ONLINE.UA\n, 31 травня, 22:54\n24 травня, 13:44 | Україна | Читать новость на русском\nУ понеділок, 25 травня, в Україні відкривають дитячі садки, правда, тільки в тих областях, які вже перейшли до другого етапу ослаблення карантину. Дитячі дошкільні установи будуть працювати за новими правилами. МОЗ підготувало чіткий список умов для роботи дитсадків, спрямованих на безпеку дітей — в ньому немає ніяких обмежень на прийом певної кількості дітей і нічого не говориться про обов’язкове перебування дитини в садку в масці. Як працюватимуть дитічя садки з дітьми детально пояснив глава МОЗ Максим Степанов на брифінгу 23 травня, передає ONLINE.UA.\n"Зараз я особисто читаю дуже багато повідомлень про правила поведінки і протиепідемічні заходи, які повинні бути в дитячих садках. І побачив "дуже багато фантазій", висловлених так званими "експертами", які не відповідають дійсності", — спростував скандальні чутки міністр.\nСтепанов закликав керівників дитсадків і батьків прочитати документи з рекомендаціями Міністрества охорони здоров’я та ознайомитися правилами, встановленими для роботи дитячих дошкільних установ.\nвимірювання температури всім співробітникам перед початком роботи закладу;\nвимір температури дітям перед входом до закладу;\nпрацівників, дітей та їх батьків з температурою, вище 37,2 — не допускати до закладу;\nбатьки, що призводять дитину до закладу, повинні користуватися масками;\nустанови повинні бути оснащені антисептиками — діти повинні користуватися ними виключно під наглядом вихователя;\nзабороняється використання: багаторазових рушників, твердого мила, м’яких іграшок, килимів з довгим ворсом, вуличному взутті всередині дитячого саду;\nзабороняється проведення масових заходів за участю дітей більше ніж однієї групи і за участю глядачів;\nв дитсадках повинні регулярно прибирати приміщення з дезінфікуючими засобами і регулярно провітрювати кімнати;\nрекомендовано тимчасово відсторонити від роботи осіб з групи ризику.\nВажливо додати, що в МОН рекомендують на додаток до цих правил взяти до уваги рекомендації щодо прогулянок дітей. У відомстві закликають не обмежувати їх, але дотримуватися соціальної дистанції між групами, щоб діти менше контактували один з одним. Також в МОН запропонував змінити правила сидіння дітей за столами під час їжі — їх тепер будуть розсаджувати по двоє діагонально, а не по чотири за стіл.\nТеги: Україна, карантин, коронавірус, послаблення, дитячі садки, відкриття, діти, здоров'я, нові правила, МОЗ


ПриватБанк звільнив свого корпоративного секретаря — Фiнансовий клуб\n«На засіданні наглядової ради АТ КБ «ПриватБанк», проведеного 21 листопада 2019 року, прийняте рішення щодо припинення повноважень корпоративного секретаря ПриватБанку Громової Тетяни Олегівни з 21 листопада 2019 р.», - зазначають у фінустанові.\nГромова займала цю посаду з 19 квітня 2018 року. Замість Громової тимчасово виконуючим обов'язки корпоративного секретаря призначено Віктора Панченка.\nПротягом останніх п'яти років він працював начальником управління підтримки роздрібного бізнесу та юридичного департаменту Укрсоцбанку, керівником проектів відділу правового забезпечення поточної банківської діяльності юридичного управління Альфа-Банку, юристом в ТОВ «Стафф Сервіс Київ», юрфірмах «ЕКВО» і ТОВ «Астерс-Консалт». Панченко також був юрисконсультом відділу з забезпечення діяльності наглядової ради ПриватБанку.\nНагадаємо, Тетяна Громова до приходу в ПриватБанк працювала заступником начальника відділу роботи з інформаційними запитами юридичного департаменту «Нафтогазу» і заступником директора юрдепартаменту ТОВ «Континіум».\nДо Громової корпоративним секретарем ПриватБанку була Вікторія Страхова, яка зараз входить до наглядової ради Укексімбанку і є радником президента України.\nНагадаємо, що правління ПриватБанку тимчасово очолила фінансовий директор Ганна Самаріна через хворобу голови правління Петра Крумханзла.\nНещодавно колишній топ-менеджер ПриватБанку став заступником голови правління Універсал Банку.\nтеги #приватбанк #корпоративний секретар #звільнення #громова #панченко\nНБУ знову скоротив купівлю валюти на міжбанку


Активувати звук у Manjaro Xfce 0.8.4 | З Linux\nАктивуйте звук у Manjaro Xfce 0.8.4\nManjaro - це все більше і більше легкий, потужний та легкий дистрибутив. Але на початку сеансу на моєму нетбуці зі звуковою картою Realteck звук погано працює.\nНезважаючи на те, що ви можете запустити "alsamixer" і підключити динамік, відновлюючи звук, це відверто незручно кожного разу, коли ви починаєте сеанс, для його вирішення ми можемо створити невеликий сценарій.\nЗгаданий сценарій запускається на початку сесії, але із затримкою, щоб він не заважав керуванню звуком Manjaro Xfce.\nПриблизно через 15 секунд це буде добре, тому це буде виглядати так:\nsudo nano alsainit.sh\nІ ми вводимо:\nПотім ми створюємо панель запуску з розширенням ".desktop" і зберігаємо її в ~ / .config / autostart для запуску в кожній сесії. (Пам'ятайте, що ви можете використовувати будь-яку іншу панель запуску як шаблон).\n[Запис на робочий стіл] Категорії = AudioVideo\nКоментар [es] = Відновити звук\nКоментар = Відновити звук [Запис на робочому столі] Категорії = AudioVideo\nКоментар = Відновити звук\nExec = / home / user / Scripts / alsainit.sh\nGenericName [es] = Сценарій\nGenericName = Сценарій\nIcon = preferences-desktop-text-to-speechIcon\nMimeType = Піктограма\nІм'я = alsainit\nНам доведеться відредагувати рядок Exec, написавши шлях, де знаходиться наш маленький сценарій, і все. На наступному старті звук спрацює.\nПовний шлях до статті: З Linux » FileLet'sUseLinux » Активуйте звук у Manjaro Xfce 0.8.4\nХав'єр Фернандес - сказав він\nКраще використовувати «alsactl restore» після того, як ви зробили «sudo alsactl store», коли у вас є бажані рівні звуку за допомогою «alsamixer».\nВідповідь Хав'єру Фернандесу\nЕдуардо Кампос - сказав він\nЦе смачно 0.8.4\nВідповідь Едуардо Кампосу\nДякую, вибачте за помилку.


У Києві під АП «закривавлені телезомбі» вимагали більше серіалів з Охлобистіним - новини ZIK.UA\nНовини » Київ понеділок, 22 грудня, 2014, 15:56 808\nУ Києві під АП «закривавлені телезомбі» вимагали більше серіалів з Охлобистіним\nСьогодні, 22 грудня, до Президента України прийшли десятки зазомбованих російськими серіалами телеглядачів. Закривавлені «телезомбі» штовхались, вимагаючи крові та більше серіалів з українофобами Охлобистіним та Пореченковим. Таку театралізовану акцію під будівлею Адміністрації Президента провели волонтери та активісти руху «Відсіч».\nЯк повідомив репортер ZIK-Стрім Максим Осовський, у такий спосіб громадськість висловила президенту протест щодо засилля в українському телевізійному ефірі російської продукції, яка є ефективним способом впливу на свідомість. Попри війну, яку Росія веде проти України, розповіла активістка Катерина Чепура, за останні чотири місяці обсяг російських серіалів в українському телепросторі зріс близько на 5%.\n«Впродовж останніх чотирьох місяців ми займаємось моніторингом телеканалів і кожні два тижні підбиваємо підсумки. Наприклад, на телеканалі «Україна» російського контенту 87%, уявіть собі ще плюс 5%. Насправді це дуже високі показники», – зазначила активістка.\nАби показати згубний вплив російської телевізійної продукції на свідомість глядачів, активісти та волонтери переодяглись у зомбі. Хлопці, дівчата і навіть діти, з білими обличчями, чорними очима та закривавленими ротами намагались прорватись до президентської адміністрації та вимагали збільшити частку серіалів російського виробництва, зокрема за участю українофобів Івана Охлобистіна та Михайла Пореченкова, в ефірі українських телеканалів.\nОрганізатори театралізованої акції сподіваються, що Петро Порошенко відреагує та прийме заходити щодо діяльності телеканалів, котрі демонструють російську телепродукцію з пропагандистським змістом.\nПрограма "Деталі дня", – повне відео четвер, 5 грудня, 2019, 00:15 Микола Скорик та Юрій Чижмарь у програмі "Треба поговорити", – повне відео середа, 4 грудня, 2019, 23:55 Максим Бужанський у програмі "HARD з Влащенко", – повне відео середа, 4 грудня, 2019, 21:40 Головне ток-шоу країни "Народ проти", – повне відео субота, 30 листопада, 2019, 09:00