Психологічні тести учнів — INFO для психолога школи\nКористуйтеся якісними психологічними тестами для учнів!\nВ арсеналі практичного психолога є низка діагностичних методів, серед яких і спостереження, і опитування, і проективні методики тощо. Проте найбільшої популярності набули саме тести\n«Test» перекладається з англійської як «випробування, перевірка, проба».\nТест — це дійсно невелике випробування, завданням якого є встановлення певних індивідуальних психологічних характеристик, дослідження їх вираження в кількісній формі. Вимірювати за допомогою тестів можна:\nемоційні стани тощо.\nПсихологічні тести в наш час застосовують в освіті, медицині, кадрових агентствах.\nНе все, що називають «тестом», є інструментом психолога. Так, тести зараз розповсюджені і в навчальній практиці як інструмент контролю знань.\nНавчальні тестові методики використовують під час атестаційних екзаменів, ЗНО тощо. Тому потрібно відрізняти, наприклад, навчальний тест, який вимірює знання в певній сфері знань, від психологічного тесту на вимірювання інтелекту. В обох тестах досліджуваний отримує бали — інколи навіть можуть бути подібні питання, — але мета та сфера застосування цих тестів різна.\nТест-драйв знань учнів, або Як розробити коректний тест\nРозробляємо тест: крок за кроком\nЯк сформулювати коректне тестовезавдання\nВиди тестових завдань \nПерші психологічні тести для дітей з’явились біля ста років тому та, в основному, вимірювали інтелектуальні можливості. Реакція суспільства на появу такого інструменту була переважно позитивною, адже начебто стало простіше відрізнити «нормальну» дитину від розумово відсталої або ж виявити обдаровану.\nЗгодом тести стали популярними під час добору до спеціальних шкіл. Багато з них у модифікованому вигляді психологи використовують і зараз, як-от тести:\nінтелекту Кеттела та Біне-Сімона\nЗгодом мода на повсюдне тестування інтелекту проминула, але тест як професійний інструментарій не втратив своєї актуальності.\nЧому тести такі популярні:\nвони економні за часом\nдають змогу отримати важливу інформацію в невеликий строк\nорієнтовані на конкретну норму (інтелектуальні тести)\nвизначають приналежність до певного типу (характеру, темпераменту тощо)\nзручні в індивідуальному консультуванні і в груповій тренерській роботі\nПсихолого-педагогічне проектування у виховній роботі\nВербальні тести більш формалізовані — мають чіткі кількісні критерії.\nЇх можна пройти навіть за допомогою комп’ютера, відповідаючи на питання без присутності фахівця. Кількісні результати комп’ютер порахує швидше за людину та без механічних помилок. Проте в осмисленні результатів, їх якісній інтерпретації потрібна жива людина, яка має ґрунтовні теоретичні знання.\nПроективні методики потребують очного контакту, оскільки їх інтерпретують саме люди. Можна говорити про їх більшу суб’єктивність, проте перевага в більшій глибині дослідження. Адже з таких тестів вивчають несвідому частину людської психіки, ту, яку неможливо вивчити за допомогою тестових питань.\nСтимули (малюнки) в проективних тестах можуть бути:\nабстрактними — як у відомому тесті плям Роршаха\nвідображальними — зображують певні події, як у класичному Тематичному Апперцептивному Тесті.\nЄ проективні методики, де потрібно:\nмалювати на задану тему («Будинок–дерево–людина»)\nобрати один колір із запропонованих (кольоровий тест Люшера)\nВарто відрізняти проективні тестові методики, які мають певні критерії та теоретичне обґрунтування, від арт-терапевтичних методик, популярних останнім часом. Метафоричні картки, малювання, вправи з піском та інше мають велике діагностичне значення та широко використовуються в індивідуальній роботі, проте не мають чітких кількісних показників, не апробовані на великій кількості людей, є більш суб’єктивними в інтерпретації.\nТести в наш час використовують і як поширений інструмент професійних психологів, і як розвагу. Існує безліч «тестиків» в інтернеті та журналах для дівчат, які виявляють, наприклад, «тип майбутнього чоловіка» або «ким ти був в минулому житті», «характер за кольором волосся» тощо.\nПсихологічним тестом іноді вважають будь-який комплекс запитань, який не має наукового обґрунтування та не пройшов перевірку.\nМожна скласти список будь-яких питань з різних галузей знань — але чи буде це тестом на інтелект?\nСлід розрізняти професійні та непрофесійні тести\nПрофесійні тести іноді вважають «надрозумними», а популярні більш привабливі та легкі у використанні, бо ж складаються зазвичай з 10-15 питань і не потребують тривалої обробки.\nПроте непрофесійні тести в підсумку не дають ніякої інформації або, якщо людина отримує негативну інформацію про себе без обґрунтування та правильної подачі, взагалі шкодять і підривають довіру до тестології й психології.\nНеякісні методики або неправильне їх використання може нашкодити клієнтам. Особливо це стосується підлітків, які бажають пізнати про себе більше й, водночас, хочуть швидко знайти відповіді на достатньо серйозні питання.\nПацієнт, який вживає ліки без рецепту, не за призначенням чи не сертифіковані, бере всю відповідальність за наслідки. Психологічні методики також мають проходити сертифікацію. Проте проблема із сертифікацією методик в наш час залишається актуальною.\nСамостійне тестування може нашкодити вашому здоров’ю (психічному)\nФахівець, добираючи психологічні тести для школярів, має в першу чергу сам проаналізувати якість методики, яку планує використовувати. Це стосується й пересічного користувача, який бажає пройти тестування самостійно.\nпсихолого-педагогічну характеристику на клас\nпсихологічну характеристику учня\nЯк обирати психологічні тести\nСкористайтеся орієнтовними критеріями для попередньої експертизи психологічних тестів.\nЩо вирізняє якісну методику\nПовний текст методики\n→ якщо це вербальний тест\nПовний набір стимульного матеріалу\n→ якщо тест проективний\nЯкісний друк тексту та малюнків + завдання до малюнків\nІнформація про авторів методики, історію розробки тесту, досвід його використання та апробацію\nВибірка людей, на яких апробовано тест, має бути якнайбільшою і охоплювати різні категорії людей\nЯкщо, наприклад, тест, який досліджує емоційну сферу, був апробований на 40 студентках педагогічного вишу, невідомо, чи будуть результати тестування надійними для чоловіка середнього віку або дитини-підлітка\nБажано, щоб у методичці до тесту був вказаний науковий інститут або лабораторія, де тест пройшов апробацію\nМета тесту і сфери його застосування\nМає бути інформація, навіщо тест складений. Наприклад, він може застосовуватися тільки для професійного відбору або в галузі психіатрії тощо\nНеобхідно зазначати вік користувачів\nЯкщо в тексті на інтелект написано, що завдання тесту можна використовувати для дітей від 10 до 18, варто замислитись над його якістю, адже в тесті на інтелект обов’язково мають бути окремі диференційовані завдання для кожної вікової категорії\nІнформація про побудову методики, її складові та теоретичне обґрунтування\nНаприклад, у тестах на інтелект побудова тесту має бути за принципом від легшого до складнішого. Також мають бути пробні (навчальні) завдання, які дають для того, щоб дитина зрозуміла інструкцію. Результати пробних завдань не зараховують\nАлгоритм використання тесту, опису процедури проведення, вимог до застосування\nДеякі методики можна проводити тільки індивідуально, це стосується більшості проективних методик. Для інших методик, наприклад тестів на увагу, може знадобитися секундомір або щось інше\nКлючі та бланки відповідей\nЧасто бланки побудовані так, щоб легше було обробляти тест\nНаприклад, відповіді до кожного психологічного типу розміщують в окремих стовпчиках — відмічаючи відповіді, одразу можна побачити, за якою шкалою набрано більше балів\nАлгоритм оброблення кількісних результатів\nУ багатьох тестах підрахунок балів відбувається в два етапи: спочатку рахують «сирі» бали за питаннями, потім — за спеціальними таблицями переводять у стандартні бали залежно від віку, статі або інших факторів\nМає бути опис типів або якостей, що досліджувалися. Проективна методика має містити приклади можливих відповідей та їх оцінку\nОтже, якщо бажаємо отримати достовірні результати психологічного тестування, маємо обирати якісний психологічний інструментарій!\nНавчаємо дітей не «клювати» себе за промахи\nТипові помилки застосування психологічних тестів\nНавіть використовуючи якісні психологічні методики, що пройшли експертизу, можна отримати неправильні результати тестування. Важливим чинником отримання достовірних результатів є дотримання певних процедурних умов.\nЯких основних помилок припускають користувачі тестів\nВідсутність спеціальної підготовки\nДля деяких, складних у використанні методик, потрібно спеціальне навчання.\nПрофесійне навчання для застосування таких загальновідомих методик, як тест Люшера або тест Роршаха, за кордоном триває декілька місяців і дається за умови базової психологічної освіти. Психолог без належної підготовки, а тим більше «непсихолог», може спотворити результати тесту\nБільшість тестів, у застосуванні яких не потрібне додаткове навчання, призначені для фахівців, які орієнтуються в досліджуваній проблемі.\nУ деяких ситуаціях батьки хочуть протестувати інтелект дитини самотужки. Ліпше звернутися до фахівця, але якщо цього не відбулося, то хоч би ретельно вивчити теоретичні основи тесту, який планують застосовувати. Адже є тести інтелекту, які встановлюють психологічний вік дитини, є методики, за якими вимірюється ступінь розумового відхилення від норми, є тести інтелекту, які встановлюють коефіцієнт IQ в балах та інше. Всі вони діагностують інтелект, але мають різну теоретичну основу та критерії\nНедотримання часового регламенту\nБільшість тестів потребують для роботи не менше години, включаючи інструктаж та роз’яснення.\nТестування розумового розвитку, проведене за 15 хв., не буде інформативним. Одначе якщо тестування відбувається протягом кількох годин, дитина втомиться, що також негативно позначиться на результаті. Тож якщо тест багаторівневий, потрібно провести кілька психологічних сесій протягом кількох днів.\nНегативна практика тестувати дітей після уроків, коли вони втомлені та розгальмовані. Бажано здійснювати процедуру в першу половину дня.\nНевідповідність тесту завданню\nХоча останнім часом з’явилось багато різноманітних тестів, проблема вибору «правильного» тесту на практиці є досить поширеною.\nДитина з явним інтелектуальними порушеннями виконує (точніше, не виконує) батарею тестів на логічне мислення, призначених для «норми». Або в дитини вивчають тип темпераменту та інші особистісні риси, в той час як актуальним питанням для психологічної роботи є емоційні реакції, пов’язані з сімейними відносинами чи з комунікацією в класі\nІноді, застосовуючи батарею непотрібних тестів, психолог втрачає:\nа) багато часу\nб) увагу дитини, якій це швидко набридає.\nПроте знайти правильну методику не завжди легке завдання. У деяких складних випадках фахівцю потрібно наосліп обирати методику, щоб зрозуміти сутність проблеми.\nНеврахування ефекту соціальної бажаності\nІноді результати тестування суттєво впливають на подальшу долю людини. В школі така ситуація може бути, коли діагностика проводиться з дитиною не за її волею, а за запитом педагогів (але з дозволу батьків!). Підліток може саботувати процедуру, відповідати неправду.\nПри профвідборі на роботу або атестаційних екзаменах. В ситуаціях, коли намагаються встановити «нормальність» людини, виміряти її «соціальну успішність» тощо, тести не є результативними, адже людина намагатиметься давати правильні, з її точки зору, а не правдиві відповіді\nЕфект соціальної бажаності може спричинити процедура групового тестування. Дитина, яка знає, що її бланк з відповідями або результати можуть побачити однокласники, відповідає неправдиво, щоб уникнути кепкування. Якісні тестові методики передбачають таке бажання людини виглядати краще та мають відповідно сформульовані запитання і шкалу брехні. Якщо шкала брехні за результатами тесту є вираженою, то інтерпретація взагалі не здійснюється. В цілому тести «працюють» тоді, коли сама людина хоче отримати реальну інформацію про себе.\nВикористання іноземних тестів без адаптації\nПитання тестів формулюють зазвичай у тих культурних умовах, в яких створюється тест. В неадаптованих іноземних тестах можуть бути вирази, непритаманні нашій культурі. Все це може позначитися на результатах тестування.\nКласичними випадками використання неадаптованих тестів є ситуації, коли діти з «третіх країн» отримували низькі бали за інтелектуальні тести, розроблені в європейських країнах. Інтелект цих дітей був нормальний, але питання, які містив тест, не були пов’язані з їхнім досвідом.\nУ шкільній практиці буває таке, що міська дитина на малюнках тестів не може відрізнити вівцю від кози, а дитина з сільської місцевості не бачить різницю між трамваєм та тролейбусом. Це також є культурною особливістю, яку треба враховувати, адже:\nтести є лише інструментом\nпсихолог має орієнтуватися не на інструмент, а на свого клієнта — дитину.\nВикористання одного тесту багато разів призводить до спотворення достовірності результатів.\nПопулярний і зручний у використанні профорієнтаційний експрес-опитувальник, який містить 20 запитань, у школі використовують дуже часто — і класні керівники, і вчителі біології за програмою, і психологи, і профконсультанти навчально-виробничих комбінатів. Така ситуація призводить до того, що діти починають саботувати тестування, а його результати є недостовірними\nНеврахування стану учнів\nЯкщо учень почувається погано, це вплине на результати тестування.\nВагоме значення також має емоційний стан і хвилювання. Дітям із низькою стресостійкістю потрібно забезпечити максимально комфортні умови тестування.\nНеврахування психофізіологічних особливостей учнів\nПотрібно враховувати вік дітей, їхні психофізіологічні індивідуальні особливості.\nУчням початкової школи ліпше читати запитання тестів, навіть якщо вони вже вміють самі, адже діти ще не завжди чітко усвідомлюють прочитане.\nІндивідуальною особливістю є різний темп роботи, обумовлений типом темпераменту та особливостями нервової системи. Одні діти працюють швидко, іншим потрібен час.\nЯкщо сама методика не потребує часових обмежень (наприклад, у тестах на увагу, де дають експериментальні завдання, які потрібно зробити за певний час), краще взагалі не обмежувати час тестування.\nУчні можуть мати проблеми зі слухом або з читанням (дислексію), можуть мати виражену візуальну чи аудіальну модальність сприйняття. Такі особливості також варто враховувати при організації індивідуального або групового обстеження.\nЯк психологу зрозуміти, що результат тесту помилковий\nЗавжди потрібно керуватися здоровим глуздом, та зіставляти результати тестування з власними спостереженнями.\nЯкщо виявляється, що у непосидючої дитини за результатами тесту яскраво виражений флегматичний тип темпераменту або у дитини з високими навчальними досягненнями проблеми з інтелектом, результати слід обов’язково перевіряти.\nПравильний результат не може різнитися:\nв часі (у дитини, наприклад, в понеділок не може бути один рівень інтелекту, а в п’ятницю інший)\nу різних спеціалістів (наприклад, у шкільного психолога за тестуванням пам’яті показують низький рівень, а в приватного — високий).\nПроблему слід шукати або в непрофесійному інструментарії, або в помилковій організації тестування.\nОднією з головних помилок є «тестоманія» — надмірна віра в тести. Тест є лише одним із варіантів дослідження, збору інформації. Його не можна робити єдиним джерелом діагностики. Він завжди потребує паралельного використання інших методів — індивідуальної бесіди та спостереження.\nЛіпше, якщо тести доповнюють традиційні методи роботи, а не навпаки.\nСоціалізація дітей із кризових сімей\nСпілкування зі «складними» дітьми: кейси для роботи у психологічній вітальні\nЯк працювати з дітьми групи ризику\nДобрий почин до успіху веде: тренінг-гра для вчителів-початківців\nБулінг педагогів: п’ять порад для нівелювання проблеми


На Франківщині поліція розшукала водія, який на смерть збив неповнолітнього і втік - Галицький Кореспондент\nГоловна » Новини » Життя » Діти » На Франківщині поліція розшукала водія, який на смерть збив неповнолітнього і втік\nПопередньо встановлено, що невстановлений водій автомобіля “Фольксфаген Пасат” на іноземній реєстрації вчинив наїзд на пішохода 2003 року народження. Останній переходив проїзну частину дороги справа наліво в напрямку руху автомобіля.\nВнаслідок ДТП пішохід від отриманих тілесних ушкодження загинув на місці події. Водій автомобіля з місця події втік. Під час проведення першочергових заходів поліцейські встановили особу водія. Ним виявився мешканець району 1995 року народження. Наразі вирішується питання про затримання його за ст. 208 КПК України.\nКатегорії: Діти, Життя, Новини, Притрафунки, ФотоПомічено: ДТП, життя, поліція


Того дня я завантажувала прання в пральну машинку. Мене відволікла дитина. Хвилин через 15 заходжу в ванну, а свекруха моя залізла в машинку і повитягала звідти мій одяг. Сортує, як ні в чому не бувал | Все буде Україна\nТого дня я завантажувала прання в пральну машинку. Мене відволікла дитина. Хвилин через 15 заходжу в ванну, а свекруха моя залізла в машинку і повитягала звідти мій одяг. Сортує, як ні в чому не бувал\n28 лютого 2021 р. 21:25\nТого дня я завантажувала прання в пральну машинку. Мене відволікла дитина. Хвилин через 15 заходжу в ванну, а свекруха моя залізла в машинку і повитягала звідти мій одяг. Сортує, як ні в чому не бувало, розкладає мої речі на краю ванни. - Не можна дитячі речі прати зі своїми, - говорить вона мені. А ввечері я мала з чоловіком серйозну розмову, надіюся, що він буде на моїй стороні\n– Я ось тільки одного не можу зрозуміти, – зітхає 30-тирічна Олена. – Невже дитині в рік дійсно так потрібна бабуся, спілкування\nпостійно з нею, що я повинна переступити через себе і ввічливо постійно спілкуватися зі свекрухою – заради дочки?\nСвекруха Олени, Марина Богданівна – людина непроста і досить своєрідна. З усіх питань у неї є своя думка, і, звичайно ж, тільки вона і\nє правильною. Живе свекруха окремо від своїх дітей, але регулярно приходить до них в гості: рік тому у Олени з чоловіком народилася дочка.\nІнших дітей і онуків у Марини Богданівни немає, та й особливих занять теж. Вона давно вийшла на пенсію, ні з ким особливо не\nспілкується, нікуди не ходить, весь свій час проводить біля телевізора за переглядом шоу і серіалів.\nА останнім часом знайшла свою радість – внучку, під приводом спілкування з якою регулярно приходить до Олени і суне свого носа\nвсюди, куди тільки можна.\nТреба сказати, дитина бабусю просто обожнює: чекає, радіє її приходу і не злазить з її рук. Це тим більше дивно, що сама Олена до\nсвекрухи теплих почуттів не має і ніколи не мала, візитам її не радіє з останніх сил намагається мовчати, щоб не влаштувати суперечку\nі не виставити настирливу гостю за поріг.\n– Ось в останній її візит, наприклад – я завантажувала прання, мене відволікла дитина, – розповідає Олена. – Хвилин через\nп’ятнадцять заходжу в ванну, Марина Богданівна залізла в машинку і повитягала звідти мій одяг. Сортує, як ні в чому не бувало,\nрозкладає мої речі на краю ванни, так неприємно, мовляв, доросле прати з дитячим.\nМарина Богданівна запросто лазить по шафах і ліжках, заглядає в каструлі і в холодильник, дивиться квитанції і чеки – «а що тут\nтакого?» і взагалі, відчуває себе як вдома.\n«Не допустити» Олена не могла, хоча під час того, як чекала дитину вважала, що ніякі помічники їй не потрібні. Однак після того, як\nповернулася з немовлям додому, все пішло зовсім не так, як хотілося, і через десять днів після того молода мати потрапила в стаціонар.\nМарина Богданівна тоді переїхала до сина, і три тижні доглядала за новонародженою онукою, і впоралася чудово. Тоді це була\nнеоціненна допомога, хоча робила свекруха все на власний розсуд. Прибрала всі новомодні креми і засоби по догляду, користувалася\nлише дитячим милом. Чого коштувало потім Олені повернути все на місце, тема окремої розмови.\n– Ну так теж не можна, – з розумінням в голосі говорить чоловік. – Вона ж мама. Вона нам добра бажає. Ну так, трохи по-своєму, але\nвже як вміє. Та й дитина її любить. Треба мовчати. Заради дитини. Щоб у внучки була бабуся хороша та добра під боком.\nГосnодuнькu, nuріжкu з цьoго тіcта nрoсто тaнуть в рoті. Мої дітu замовляють їх знову і знову. Все, як вонu люблять – хрустке тонке тісто і багато улюбленої начuнкu!\n26 вересня 2019, 17:21\nКоли рідна сестра мого чоловіка мала двоє синів, моя свекруха весь час проводила в неї. Прала, готувала, доглядала дітей. Щодня вона поверталася додому і не могла натішитися своїми сватами.\nСвекруха говорила, що її доньці дуже пощастило, адже свати люблять її та онуків. Але коли народилися дітки у нас, свекруха приходить до свого сина порадіти за доньку, а його дітей зовсім ...\nЯ сіла в автобус і поїхала в село до мами. Її я не бачила кілька років, вирішила помиритися на Святвечір, але не знайшла в собі сили переступити поріг рідного дому, тому тим же рейсом я повернулася на\nЯ сіла в автобус і поїхала в село до мами. Її я не бачила кілька років, вирішила помиритися на Святвечір, але не знайшла в собі сили переступити поріг рідного дому, тому тим же рейсом я п...\n28 січня 2021, 20:51


Удар в спину: із Зеленським сталося найгірше в США. Politeka\nУдар в спину: із Зеленським сталося найгірше в США\nВельми несподівані новини прийшли з-за океану у зв’язку з поїздкою в США Володимира Зеленського\nЯк відомо в Нью-Йорку, США проходить сесія Генеральної асамблеї ООН. Відомо й про те, що український лідер Володимир Зеленський зараз перебуває в Штатах в рамках робочого візиту, быльш того – він планував промову про Україну у якості виступу на вищезгаданій сесії. Але, сталося найгірше щодо планів української делегації.\nПро це повідомляє Страна.ua:\n«Президент України Володимир Зеленський не включений в список світових лідерів, які виступають на Генеральній асамблеї ООН», – йдеться в повідомленні.\nВідомо, що сьогодні, 24 вересня з 16:00 до 21:45 за київським часом будуть виступати наступні країни та їх представники – серед виступаючих – України немає:\nЧергова серія виступів розпочнеться сьогодні о 22:00 за Києвом і завершиться о 4 ранку 25 вересня:\nТакий поворот став великою несподіванкою для України, швидше за все, Володимир Зеленський виступити зможе, але тільки в ході так званих загальних дебатів – на ряду з лідерами країн там беруть слово вчені, журналісти, громадські організації та їх представники.\nРаніше повідомлялося й про те, що українська делегація ретельно готувалася до візиту в США і з цією поїздкою пов’язували чимало політичних надій:\n«Веземо виступ», – повідомляв раніше представник президента України Андрій Єрмак. Ряд міжнародних зустрічей чекають на президента України і потужне звернення планувалося заздалегідь, тезисно, український лідер, перш за все, хотів сказати світової громадськості про основні напрямки розвитку країни:\n«Ми веземо виступ. Президент виступатиме на Генеральній Асамблеї, де він буде нести світу меседжі щодо місця України в світовому співтоваристві, про нашу позицію, як ми збираємося розвиватися, боротися з корупцією, що буде з нашою внутрішньою політикою », – йдеться в повідомленні, опублікованому в понеділок , 23 вересня.\nЗустріч же з президентом США Дональдом Трампом Володимира Зеленського носить неофіційний характер, заявив Андрій Єрмак:\n«Це не офіційний візит. Президент Зеленський їде на Генеральну Асамблею ООН в Нью-Йорк. Це – поїздка на Генеральну Асамблею, де запланована зустріч з Трампом – перше знайомство і хороша можливість сформувати “дорожню карту” вже на офіційний візит. Поки є кілька ключових моментів. По-перше, вони повинні познайомитися », – додав він.\n– міністр закордонних справ Вадим Пристайко (глава делегації);\n– постійний представник України при ООН Володимир Єльченко;\n– заступник голови Офісу президента Ігор Жовква;\n– заступник міністра закордонних справ Сергій Кислиця;\n– міністр у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій і внутрішньо переміщених осіб України Оксана Коляда;\n– нардеп від “Слуги народу”, голова комітету Верховної Ради України з питань зовнішньої політики і міжпарламентського співробітництва Богдан Яременко (за згодою).\nБільш того, в мережі з’явилася інформація про «вигідну» пропозицію Володимира Зеленського Трампу. Про це пише український мільйонер Олександр Онищенко:\n«Є достовірна інформація про те, що Володимир Зеленський буде просити Дональда Трампа приєднатися до Нормандського формату». Онищенко в своєму повідомленні зазначив, що з огляду на факт того, що Дональду трам найближчим часом «потрібна перемога на зовнішньополітичний арені» – Україна опинилася в дуже вигідному положенні, точніше – країни виявилися в взаємовигідному положенні:\n«Це лягає в логіку мирного врегулювання ситуації на Донбасі на умовах Києва, де Дональд Трамп буде переможцем-миротворцем», – пише Онищенко.


Послуги - Пансионат для пожилых Комфорт\nПансионат для пожилых Комфорт > Послуги\nПослуги пансіонату Комфорт\nЯкісно організований догляд за людьми похилого віку - запорука гідної якості життя і одне з головних умов реабілітації хворих. Послуги пансіонату для літніх «Комфортний дім» включають в себе комплекс заходів, мета яких - створити для кожного постояльця комфортний та безпечний простір.\nПансіонат для лежачих людей похилого віку «КОМФОРТНИЙ ДІМ» допоможе впоратися з непростими життєвими обставинами і організувати якісний професійний догляд за лежачим хворим.\nПансіонати «Комфортний Дім» створені для того, щоб не тільки допомагати літнім людям справлятися з віковими недугами, але і надати комфортні умови для повноцінного життя.\nПансіонат для тимчасового проживання людей похилого віку «Комфортний ДІМ» — це затишний заміський міні-готель, де створені всі умови для комфортного і безпечного життя.\nПриватний пансіонат для інвалідів візочників «Комфортний ДІМ» — сучасний заклад преміум класу, яке забезпечить комфорт і зручності постояльцям з обмеженими фізичними можливостями.\nРеабілітація після інфаркту в Києві, та по всій Україні в пансіонатах «Комфортний ДІМ» — це ефективний комплекс заходів, які покращують стан хворого, забезпечують його фізичне, соціальне і ментальне стан.\nДеменція — синдром, обумовлений патологічними процесами в головному мозку. Важкий стан пов’язано з втратою розумових функцій.\nТранспортування та перевезення лежачих хворих та інвалідів — затребувана послуга, яку наша компанія готова надати на високому професійному рівні.\nВ мережі пансіонатів «Комфотний ДІМ» прайюють кваліфіковані доглядальниці для літніх людей, які проходять ретельний відбір при прийомі на роботу і мають великий досвід догляду за літніми людьми\nРеабілітація після перелому шийки стегна — тривалий і складний процес, який вимагає застосування спеціальних методик, лікарських засобів, обладнання.\nПансіонати «Комфортний ДІМ» мають все необхідне для організації якісного догляду за хворими та реабілітації після інсульту.


"Біля водія +53°C" - з'ясували, який транспорт у столиці найспекотніший - Хрещатик\n14.06.2019 в 09:00 40\nСпека в громадському транспорті в Києві створює ефект сауни на колесах.\nУ трамваї при вході стовпчик термометра показує + 41°C, але потім піднімається ще на два градуси, про це йдеться в сюжеті ТСН.\nЛюди скаржаться на подібні умови, і хотіли б кондиціонер в транспорті, але при цьому визнають – добре хоч, що ці трамваї досі їздять. Найскладніше – водієві. В кабіні +53°C. Єдиний спосіб якось врятуватися від спеки – вода і черешні.\nПасажири розповідають, що від спеки в маршрутці у людей трапляються напади. У салоні є новий термінал для оплати і переклад назв зупинок на англійську, а ось кондиціонера немає.\nУ тролейбусі зафіксували + 43°C. У маршрутці стовпчики термометрів показали + 44°C. Найбільш прохолодним громадським транспортом виявилося метро – лише + 30°C.\nУ Києві почалося справжнє літо з 30-градусною спекою. Але у багатьох тварин місцевого зоопарку є порятунок басейни. Невеличке відео, як охолоджується слоненя, виклав у Facebook заступник голови КМДА В’ячеслав Непоп.


Ось як повинен виглядати ідеальний вечерю: 10 варіантів їжі, яку корисно їсти ввечері.\nКорисні поради / кулінарія / Що їсти на вечерю\nЩо їсти на вечерю\nні для кого не секрет, що не можна щільно вечеряти. наїдаючись на ніч, ти шкодиш свого здоров'я дуже сильно - їжа не може повноцінно перетравитися, з'являються зайві кілограми, сни стають неспокійними.\nале залишатися без їжі - теж не варіант. досить просто вибрати самі корисні продукти, Які підходять для вечері найбільше. ці приклади набору продуктів до вечері чудові. завдяки їм ти збережеш здоров'я, співаєш смачної їжі ввечері і отримаєш всі необхідні для організму поживні речовини.\nа найголовніше - нічого зайвого, ніяких зайвих калорій. білкова і рослинна їжа - найкращий вечеря!\nзбережи собі ці картинки і згадуй іноді проних, коли будеш вирішувати, що готувати на вечерю. нехай у твоїй родині здорове, раціональне харчування стане доброю традицією! розкажи про цю статтю своїм близьким, правильний вечерю потрібен всім.\nЯпонська ранкова бананова дієта


Переказ скорочено Холостяк (Іван Сергійович Тургенєв)\nГоловна Інше українською Література Переказ скорочено Холостяк (Іван Сергійович Тургенєв)\nКороткий переказ твору Холостяк (Іван Сергійович Тургенєв)\nДійові особи (скорочений список).\nМихайло Іванович Мошкін, 50 років. живої, клопітку, добродушний.\nПетро Ілліч Віліцкій, 23 років. нерішучий, слабкий, самолюбна людина.\nРодіон Карлович фон Фонк, 29 років. Холодне, сухе істота.\nФіліп Єгорович Шпуньдік, поміщик 45 років. з претензіями на освіченість.\nМарія Василівна Бєлова, сирота, яка проживає у Мошкіна, 19 років.\nКатерина Савишна Пряжкіна, тітка Марії Василівни, 48 років. Балакуча, слізлива кумонько.\nМихайло Іванович Мошкін, 50-річний чиновник, колезький асесор, запросив друзів на обід. Крім самого Михайло Івановича і проживає у нього 19-річної сироти Маші, присутні наречений Маші, 23-річний колезький секретар Петро Ілліч Віліцкій, («людина нерішуча, слабкий , самолюбний »), тітка Маші, (балакуча кумонько»), та провінційний небагатий поміщик Шпуньдік, (з деякими «претензіями на освіченість»), з яким Мошкін був знайомий років 20 тому. Наречений Маші за компанію привів приятеля, Родіона Карловича Фонка, титулярного радника, 29 років. Ця істота «холодне», обмежене, для якого головне гроші, кар'єра, світські умовності.\nСкромна квартира Мошкіна, невміла куховарка, і сам Мошкін, довірливий, небагатий, душевний - все це справляє на Фонка враження жалюгідне. А наречена! Відсутність світського виховання, сором'язливість, довірлива простота ... І насамперед - відсутність грошей, важливих зв'язків. Ніякого приданого. Він потім, вже в другій дії, розкриває свої погляди Віліцкому: «- Ваша наречена дуже люб'язна, дуже мила дівчина ... Але ви знаєте, найкращий алмаз вимагає деякої обробки».\nПотім наречений у своєму «внутрішньому монолозі» також висловився: «- несміливо вона, дика ... у світі ніколи не жила ... Звичайно. Від кого ж їй і було запозичувати ... це ... ну, ці манери, нарешті ... не від Михайла ж Іванича справді ... Притому вона така добра, так мене любить ... Та й я її люблю. (З запалом). Хіба я кажу, що її не люблю? .. Тільки ось ... Я з Фонком згоден: виховання - важлива річ, дуже важлива річ ».\nІ щодо кар'єри Фонк наодинці з Віліцкім говорив відверто.\n«- Звичайно, ви можете, одружившись, продовжувати службу - спору немає; та ось що, Петро Ілліч: до всього можна дійти з часом, але хто ж не віддасть перевагу найкоротшого шляху? Працьовитість, старанність, акуратність - все це не залишається без нагороди, точно; блискучі здібності також вельми корисні в чиновника: вони звертають на нього увагу начальства; але зв'язку, Петро Ілліч, зв'язку, хороші знайомства - надзвичайно важлива річ у світі. Я вам вже повідомив моє правило щодо уникнення близьких стосунків з людьми нижчого кола; з цього правила природно випливає інше, а саме: намагайтеся якомога більше знайомитися з людьми вищими. І це навіть не дуже важко. У суспільстві, Петро Ілліч, завжди готові прийняти чиновника діяльного, скромного, з утворенням, а будучи якось прийнятий в доброму товаристві, він з часом може укласти вигідну партію »...\nУ першій дії, тільки-но з'явившись у будинку Мошкіна, Фонк, знайшовши момент, запитав нареченого: «- Ваша наречена ... адже вона ... не має великих статків?\n«- У ній нічого немає», - довірливо зізнається наречений.\nПоступово душу закоханого охоплюють сумніви.\nВін спочатку мучиться, не може ні на що зважитись.\n«- Але послухайте, Родіон Карлич, .. Як ви хочете, щоб я тепер від свого слова відступився? ... Я тепер повинен йти до кінця. Як ви хочете, щоб я скинув цю відповідальність? Та ви перший будете мене зневажати ... ».\nІ ось вже майже настав розрив. Наречений довго не з'являється. Мошкін, щиро прив'язаний до сироті Маші, дочки померлої сусідки, злиденній вдови дрібного чиновника, перевіряє Шпуньдіку свої сумніви.\n«- Ну, покладемо, після того обіду, пам'ятаєш, що-небудь йому не сподобалось ... Я до нього відправився, порозумівся з ним; ну, привів його сюди; Маша поплакала, пробачила його ... добре. Ну, стало бути все гаразд, чи не так? .. На другий день приїжджає, і гостинчик ще привіз; покрутився з хвилинку - зирк .\nІнше на тему: Переказ скорочено Холостяк (Іван Сергійович Тургенєв)


14.12.2019 / 08:29\nПрокуратура Дніпропетровської області оскаржила рішення П’ятихатського районного суду Дніпропетровської області, яким задоволено позов фізичної особи про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.\nГромадянин зверталась до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) площею понад 8 умовних кадастрових гектарів у порядку спадкування від особи, яка начебто була членом колективного сільськогосподарського підприємства.\nПрокуратурою встановлено, що спадкодавець за життя не набув права на зазначений пай, оскільки не був членом колективного підприємства на день видачі цьому підприємству Державного акту на право колективної власності на землю.\nДніпровський апеляційний суд, підтримавши позицію прокуратури області, скасував незаконне рішення суду першої інстанції та відмовив позивачу у набутті права на земельну ділянку територіальної громади, наголосила пресслужба прокуратури Дніпропетровської області.\nпрокуратура, Дніпропетровська область, земля, територіальна громада, комунальна власність, суд, Українське право, пресслужба, апеляція


«Слов'яни» — прецедент для українського телебачення | Український тижневик Міст\n«Слов’яни» — прецедент для українського телебачення\nВ Україні, Словаччині та Чехії на екрани вийшов словацько-український історично-фентезійний телесеріал «Слов’яни». 12-серійне шоу, створене словацькою виробничою компанією Wandal Production за підтримки Міністерства культури України й European Partnership Media Group, глибоко занурилося в минувшину, в VI-VII століття., і саме це, ймовірно, поставило його на межу, ледь не завалюючись в український треш і трохи недотягуючи до європейських історичних саг.\nВідразу треба вилучити серйозність із «історичності» серіалу, адже практично нічого не відомо про вигляд слов’ян, якими були їхні костюми, побут і ритуали, бо не було писемності. Навіть черепки глиняного посуду, знайдені археологами в різних місцях Східної Європи з приблизним тогочасним датуванням, неможливо прив’язати до певного реґіону.\nТож у творців серіалу були цілковито розв’язані руки для фантазії, і, спираючись на міфи і леґенди, можна було зі задоволенням пірнути в безкраї води жанру фентезі, знімаючи кіно не так про слов’ян, як про узагальнений народ із узагальненим життям.\nДеякі словацькі медіа намагалися порівнювати «Слов’ян» із «Грою престолів» чи «Вікінгами», як тільки над серіалом почав працювати режисер Петер Беб’як. Мабуть, саме на такий розголос сподівався його продюсер Андрій Єрмак, тепер одіозний глава Офісу президента України.\nПроте відсутність розмаху «Слов’ян» виглядає дивним, зважаючи на пристойний бюджет в 300 тис. EUR за серію. Для Словаччини, невеликої кінематографічної країни, цей бюджет — рівня блокбастера. Для України це на 140 тис. USD менше за найдорожчий український серіал «Нюхача».\nПід Києвом, в Житомирській області, вибудували декорації для двох городищ — з назвами «Фурнау» та «Великий Стіл», решту дознімали в Чехії й Угорщині, а постпродакшн проводили в Словаччині. Але селища виглядають доволі бідно, принаймні, позбавлені кінематографічного розмаху, порівняно з тією ж «Грою престолів».\nА потрапляння в кадр таких деталей, як рояльні петлі на дверях зрубів VII ст., ще більш применшують якість серіалу. Та ж дивина і щодо кольорокорекції — картинка темна, майже сіра, замість бажаної насиченості кольорів. Утім, попри дивно-недолугі декорації та картинку, «Слов’яни» здатні утримати біля екрану своєю історією і, головне, акторськими роботами.\nІсторія «Слов’ян» — це протоісторія зародження держав на цій території. А позаяк вона оповита таємницею, серіал влучно використовує це, виставляючи на перед чоловіка з амнезією, пізніше названого Владом, якого грає словак Юрай Лой. Ще більш доречне «звинувачення» героя — в тому, що він взагалі не слов’янин, а варяг.\nВодночас розкриваються внутрішньо-племінні зв’язки в двох городищах, де «сірий кардинал», відун бога Велеса Чарад (Душан Чинкота) мутить воду: підмовляє старосту в одному поселенні та зачаровує дівчину в іншому.\nЙому протистоїть відун богині Мокош Сокіл (Олег Мосійчук), якого виганяє новий староста за те, що не благословив його, вбивцю свого попередника. Тож Сокіл знаходить перспективну чарівницю в другому городищі, Драгу (Поліна Мосихіна), і починає її навчати.\nОдна з центральних ролей у серіалі — роль Радуша, зіграна словацьким актором Томашом Машталіром, який запам’ятався роботою в стрічці «Межа». Його образ сильного, аґресивного й амбіційного воїна — це образ класичного героя, що схибив, послухався злого відуна Чарада про можливість гарного життя переможця та батька, і став антигероєм.\nЗ іншого боку паралельно розкручують історію Влада, «людини нізвідки», знайденого в полі ледве живим і без пам’яті, тим не менш, з м’язовою пам’яттю вправного воїна і відчуттям важливого призначення.\nАле, як відомо, короля робить його почет — обидва центральні персонажі, очевидні вектори розвитку сюжету, доповнюють другопланові, й особливо приємно, українські виконавці.\nПоліна Мосихіна, граючи сумирну і добру цілительку, здатну бачити спиною і балакати з тваринами — органічна частина серіалу: в неї немає неоковирних фраз, рухів чи поглядів, а є впевнений образ, що проявляє поступовий розвиток.\nЇї наставника Сокола Олег Мосійчук, хоч і в поодиноких епізодах, втілює ще більш ґрунтовно, і це логічно, зважаючи й на досвід чудового театрального і кіноактора («Брати»), і на досвід його персонажа.\nСтаросту лісового городища Богдана грає Олександр Мавріц, за ним просто приємно спостерігати, настільки переконливий і правильний слов’янин, лідер і чоловік.\nІнші актори, менші в своїй участі, також доклали по одному промінчику в добре сяйво «Слов’ян». Анна Адамович, чию героїню зачарував лісним духом відун, від серії до серії розпускається, мов квітка — трохи скута на початку, вона швидше реагує на виклики ролі, росте, як героїня, а в сценах, коли нею володіє дух, проявляє потрібну демонічність, й іноді лише блискавичною та вражаючою посмішкою кутиком губ.\nОлександр Рудинський — один із найкращих молодих акторів України, тут має вигідну епізодичну роль місцевого дурника, яка дозволяє блазнювати, втім, вимагає не перебрати з цим, аби не скотитися у фарс, і герой Зубатий, потрібна та важлива частина громади.\nСам серіал, як роль Анни Адамович, не радикально, але поступово зростає, набирає розмаху та ритму, додає в розвиткові інтриги, образах і сюжеті. Цьому сприяє така незвична і дуже непроста локація, як ліс, де мало хто наважується знімати.\nЗвісно, чотирьом режисерам серіалу (два українських зняли чотири серії, два словацьких — вісім) дуже допомогла сила-силенна часу робота стедікаму — стабілізуючої системи для камери. Але прості деталі в оповіді, в зображенні, в звуку — ось те золото, що вириває «Слов’ян» з кульгавих лап стандартного українського творення серіалів.\nБільшість екранного часу — омузичено: не завжди вдало, але на загал це немов спів духів минулого, зі своєю містикою та заповненням лакун режисера, оператора, акторів. Один герой промовляє мудру і влучну фразу: «Для чоловіка важливе, чи вміє він говорити з іншим чоловіком, і чи майстер він у ліжку». Певно, саме це й сприяло певному успіхові «Слов’ян».\nСловацький канал Joj Television прем’єрно випустив дві серії серіалу поспіль: першу переглянули 343 тис. глядачів, а другу — 310 тис., і це один із найкращих показників в історії словацького телебачення. Для України «Слов’яни» — взагалі прецедент. Маємо нову, несподівано вищу сходинку до можливої інтеграції зі світовими стандартами сучасного телебачення.\nХоча, поки в Україні власниками телеканалів є олігархи, а самі вони — дотаційними, некомерційними структурами, створеними для політичних ігор своїх власників, «Слов’яни» — вдалий випадок.\nЯрослав Підгора-Гвяздовський, УП


Поліція затримала мешканця Ужгорода за крадіжку з вантажівки\nСпівробітники Ужгородського відділу поліції встановили особу молодого чоловіка, причетного до крадіжки акумуляторів з вантажних автомобілів у селі Баранинці. За фактом крадіжки з проникненням поліція розпочала розслідування.\nДо поліцейських Ужгородського районного відділення поліції надійшло повідомлення від власника вантажівок про крадіжку двох акумуляторів.\nНа місце злочину, на стоянку вантажних автомобілів у селі Баранинці Ужгородського району, виїхали поліцейські слідчо-оперативної групи, які зафіксували факт крадіжки та зібрали докази злочину. В ході розслідування поліцейські встановили особу ужгородця, причетного до вчинення крадіжки. Ним виявися вже судимий 24-річний мешканець обласного центру.\nЗа фактом крадіжки з проникненням у поліції розпочали розслідування за ознаками ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України. Зараз вирішують питання про обрання міри запобіжного заходу підозрюваному. У справі триває слідство.


Вісім нагород привезли з Полтави веслувальники Тернопільщини - Новини спорту Тернопіль Водні види\nВісім нагород привезли з Полтави веслувальники Тернопільщини\n29 серпня 17:52\nКомандний чемпіонат України з веслування на байдарках і каное, який завершився в місті Полтава, зібрав 23 команди з 19 областей України. Це були останні офіційні змагання наших веслувальників у 2014 році, за результатами яких будуть підбиті підсумки та визначатимуться наступні плани щодо підготовки до наступного змагального сезону, повідомляє сайт управління фізкультури і спорту ТОДА.\nВідлік нагородам наших земляків розпочала Тетяна Єднак, яка у байдарці-одиночці на дистанції 1000 метрів завоювала першу золоту медаль. Тетяна на цих змаганнях стартувала ще двічі, де на 500-метровій дистанції показала четвертий результат, а на 200-метрівці — шостий.\nШість разів на п’єдестал пошани сходив студент факультету фізичного виховання Тернопільського Національного педагогічного університету імені В. Гнатюка Олександр Беляєв. На 500-метровій дистанції у байдарці-одиночці Олександр здобув золоту нагороду, а на двічі довшій дистанції йому дісталося "срібло". Ще чотири нагороди майбутньому педагогу вдалося вибороти у екіпажі байдарки-четвірки та в естафеті 4х200 метрів.\nБайдарка-четвірка у складі Олександр Беляєв, Андрій Монастирський, Сергій Кіндзерський та Владислав Іванов двічі підіймались на другу сходинку п’єдесталу пошани на дистанціях 1000 та 200 метрів і на третю сходинку — на 500 метрівці. У цьому ж складі нашим байдарочникам вдалося вибороти бронзові нагороди у естафетній гонці на байдарках-одиночках 4х200 метрів.\nЩе одну бронзову нагороду виборов Сергій Бойчук у байдарці-одиночці на 1000 метровій дистанції.\nТаким чином, веслувальники Тернопільщини привезли з Полтави вісім медалей, з яких дві золотих, три срібних та три бронзових.\nВеслувальний сезон у наших спортсменів продовжиться у вересні змаганнями за кубок федерації каное України та традиційною Львівською регатою.\n· 25 травня 2018 · Івано-Франківськ · Водні види ·\nДнями завершився чемпіонат України серед юніорів та юніорок з веслування на байдарках та каное в місті Дніпро, на якому відмінно виступила команда із Прикарпаття,


Розкрадання в Ощадбанку – заступниці голови установи Ірині Земцовій відмовили у перегляді розміру застави » Слово і Діло\nЗаступниця голови Ощадбанку намагалася зменшити розмір застави\n27 грудня 2018, 10:55\nСуд відмовив зменшувати розмір застави і скасовувати взяття під варту для заступниці голови правління Ощадбанку Ірини Земцової, яку детективи Національного антикорупційного бюро підозрюють в причетності до розкрадання 20 мільйонів доларів кредиту установи, виділеного аграрному холдингу «Креатив».\nТакі рішення ухвалили Київський апеляційний суд і Солом'янський районний суд міста Києва, повідомляє «Слово і Діло».\nЯк відомо, Солом'янський суд взяв Земцову під варту з альтернативою застави в 7 мільйонів гривень. Не погодившись із таким рішенням, її адвокат подав апеляційну скаргу, в якій просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Також захисник Земцова просив виключити з переліку обов'язків такі: не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає без дозволу; утримуватися від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні, а також носити електронний засіб контролю.\nВ обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат заступниці голови Ощадбанку відзначав недоведеність обґрунтованості підстав для затримання Земцової. Також він вказав на безпідставність ризику втечі з метою ухилення її від кримінальної відповідальності.\nСвоєю чергою прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури заперечував проти задоволення апеляції.\nВивчивши матеріали скаргу, колегія суддів відмовила в її задоволенні.\nКрім того, адвокат Земцової пізніше подав клопотання до Солом'янського суду про зменшення розміру застави з 7 млн грн до 552 тисяч грн. В обґрунтування такого клопотання захисник заступниці голови Ощадбанку повідомив, що застава в 7 млн грн за підозрювану вніс її чоловік. Однак, за словами адвоката, застава була внесена чоловіком з власних заощаджень.\nВодночас, за словами самої Земцової, чоловік позичив ці кошти й незабаром вони будуть змушені їх повернути позичальникам. Своєю чергою прокурор САП виступав проти задоволення клопотання й зазначав, що ризики не зменшилися. Вислухавши обидві сторони, суддя відмовила в задоволенні скарги.\nНагадаємо, суд продовжив дію обов'язків працівниці Ощадбанку. Також суд залишив під арештом екс-чиновника Ощадбанку. Раніше суд скоротив кількість обов'язків синові народного депутата Станіслава Березкіна Максима.


Правда і видумки від Москаля про батальйон “Айдар” - УКРАNЕТ\nНавесні 2015 року на підконтрольній Україні частині Луганської області розгорілася справжня холодна війна між головою військово-цивільної адміністрації Геннадієм Москалем та батальйоном ЗСУ “Айдар”. Глава області неодноразово гостро висловлювався про добровольчий батальйон, заявляв, що “Айдар” дискредитує Україну. Сьогодні стало відомо, що Москаль передав Генеральній прокуратурі та МВС документи про злочини “Айдару” в Луганській області, вчинені під час керівництва Сергія Мельничука.\n“Як правило, ці злочини скоєні так званими добровольцями, які отримали від Мельничука незареєстровану зброю, носили нашивки “Айдару”, але за документами в батальйоні не значилися. Я ще раз підкреслюю, що частина “Айдару” дійсно зі зброєю в руках захищає територіальну цілісність України на передовій, тоді як інша частина вирішила банально заробити на війні. У переліку тільки 25 відсотків злочинів, серед яких найбільш важкі і найрезонансніші – викрадення держслужбовців з вимогою викупу, опір працівникам правоохоронних органів, пограбування підприємців тощо”, – заявляє Москаль.\nМіноборони і МВС кажуть, що розслідують всі повідомлення. У самому батальйоні стверджують, що порушники могли “прикриватися” ім’ям “Айдару” або навіть бути дезертирами. Керівництво “Айдару” також обіцяє розібратися зі скаргами, які надходять.\nТак званий “список Москаля” включає в себе 65 фактів злочинів, нібито скоєних бійцями батальйону на території Луганської області у травні-листопаді 2014 року. Абсолютне лідерство серед перерахованих злочинних фактів утримують збройні викрадення людей – 34 випадки. Серед особливо резонансних можна згадати випадок із мером Луганська Сергієм Кравченком або з міліціонером одного з батальйонів МВС, яких бійці “Айдару” під загрозою застосування вогнепальної зброї позбавляли волі. У багатьох випадках, вказують у Луганській ВЦА, інформації про викрадених немає досі.\nНа другому місці серед згаданих Москалем фактів стоять збройні пограбування і викрадення – 13 випадків. Переважно, це пограбування приватних будинків місцевих жителів і конфіскація автомобілів під загрозою застосування зброї. Не так давно, у квітні, Москаль звинувачував айдарівців в угоні з медичних установ двох машин швидкої допомоги. Хоча цих фактів у матеріалах немає.\nТакож у списку згадується 7 випадків збройного пограбування і викрадення людей. Ще задокументовано 5 фактів перешкоджання діяльності органів влади. Москаль перераховує інциденти з тиском на суд, загрозами застосування зброї проти працівників міліції, інциденти з міліціонерами на блокпостах.\nЗгадуються 3 випадки стрілянини, унаслідок якої були потерпілі з вогнепальними пораненнями. Наприклад, у документі стверджується, що 14 травня 2014 року айдарівці у Старобільському районі без причини відкрили вогонь по автомобілю, були поранені двоє людей, у тому числі – майор ЗСУ.\nЩе два епізоди звинувачення – нанесення шкоди майну місцевим жителям. Один факт захоплення будівель – офісу ТРК “Акцент”. При цьому в документах немає згадки про недавню заяву Москаля про захоплення айдарівцями хлібзаводу “УкрВереск” у Луганській області.\nЗ тих злочинів, що не потрапили у “список Москаля”, але які звучали у ЗМІ, – розграбування дачі відомого комуніста Спиридона Кілінкарова в липні 2014 року, розграбування універмагу в Лутугиному, численні факти мародерства і навіть непідтверджений замах на самого Геннадія Москаля.\n“Військові “Айдару” ведуть себе не як представники бойового підрозділу, який підпорядковується Міноборони, а як озброєні автоматичною зброєю бешкетники, грабіжники чи розбійники. Поведінка підрозділу дискредитує в очах місцевого населення як ЗСУ, так і українську владу в цілому. Ще раз прошу прийняти у відношенні злочинців рішучі та жорсткі заходи”, – говорилося у повідомленні Москаля в кінці березня цього року. Відтоді конфронтація між цивільною владою та батальйоном ЗСУ тільки посилилася.\nНещодавно батальйон “Айдар” відзначив річницю свого існування. Це одне з перших добровольчих формувань, яке з травня 2014 року приймає участь в АТО і діє строго у Луганській області. Значну частину його бійців спочатку складали учасники “Самооборони Майдану” на чолі з сотником Сергієм Мельничуком, які не хотіли служити в добровольчих структурах в системі МВС. Батальйон був оформлений як структура Міноборони.\n“Айдар” брав активну участь у боях на Донбасі влітку 2014 року, зокрема в районі селища Металіст, міст Лутугине, Щастя. У складі “Айдару” воювала і Надія Савченко, яка у червні 2014 року потрапила в полон та була передана спецслужбам РФ.\nБійці батальйону зараз охороняють ТЕС у місті Щастя – одну з найбільш потужних електростанцій, яка забезпечує енергією значну частину Луганської області, у тому числі і Луганськ.\nОднак не слід забувати, що сьогоднішній “Айдар” формально мало нагадує батальйон зразка травня 2014 року. У вересні “Айдар” було переоформлено як 24-й окремий штурмовий батальйон Сухопутних військ ЗСУ. Після обрання першого комбата “Айдару” Сергія Мельничука депутатом парламенту у батальйоні виникла спірна ситуація з керівництвом.\nТак, частина бійців фактично продовжувала виконувати накази Сергія Мельничука, а частина підпорядковувалася призначеному Міністерством оборони підполковнику Євгену Пташнику. У самому батальйоні відбулися також і організаційні зміни: 27 січня номер військової частини змінився з В2950 на В0624. У батальйоні звинуватили силові служби у спробі розформувати батальйон, вивести “старих” бійців з його складу. “Це робиться з метою запобігання зловживань з печаткою і документами, які були раніше втрачені і можуть стати інструментом у махінаціях окремих осіб”, – пояснили у Міноборони.\nЛуганська ВЦА Геннадія Москаля не раз заявляла, що в “Айдарі” до теперішнього часу існують проблеми з підпорядкуванням його бійців. Москаль заявляє, що частина добровольців не була оформлена офіційно, проте їм видали зброю. Є певний поділ бійців на “старих” і “нових”. Перші нібито лояльні Мельничуку, другі – Пташнику. Зараз перших у “Айдарі” залишилося зовсім небагато.\nСпочатку Пташнику було дуже складно навести порядок з підпорядкуванням, про що він сам не соромився говорити в інтерв’ю. До речі, у Москаля і Пташника склалися цілком робочі відносини, на відміну від Мельничука, з яким губернатор конфліктував.\nНова адміністрація “Айдару” заявляє, що до озвучених Геннадієм Москалем інцидентів можуть бути причетні або колишні вояки “Айдару”, яких зараз фактично називають дезертирами (самі вони заявляють про незаконне звільнення їх з батальйону шляхом махінацій з печаткою та переоформленням), або ж люди, які використовують символіку частини. У ЗМІ розтиражували найменування “Чорний Айдар” для мародерів.\nЯк йде ситуація з так званими “чорними” айдарівцями, яких саме і підозрюють у злочинах, у силових структурах прямо не говорять. Відомо тільки, що заарештовано близько 50 осіб, що мали відношення до “Айдару”. Про це в травні 2015 року повідомив начальник УВС Луганської області Анатолій Науменко. “З батальйоном “Айдар” у нас вже відносний порядок. Близько 50-ти осіб заарештовано, у тому числі за вбивства, грабежі, розбої. Нам відомо про 150-ть злочинів, які вони скоїли”, – сказав міліціонер.\nНа резонансні факти начебто захоплення хлібзаводу і викрадення швидких Міноборони відреагувало шляхом направлення на місце групи військовослужбовців з Військової служби правопорядку Збройних сил України. Пізніше Міноборони заявляло, що, наприклад, до захоплення хлібозаводу “бійці з 24 окремого штурмового батальйону (“Айдар”) не причетні, знаходяться на своїх позиціях і виконують певні завдання”. “На жаль, мають місце випадки, коли злочинці, використовуючи символіку батальйону “Айдар”, вчиняють протиправні дії і навмисно дискредитують військовослужбовців ЗСУ”, – додали в Міноборони. Заяви про дискредитацію ЗСУ звучать з вуст чиновників оборонного відомства все частіше.\nСвоє розслідування різних інцидентів обіцяють провести і в “Айдарі”. Ще навесні представник Антитерористичної операції в Луганській області Руслан Ткачук оприлюднив заяву, підписану головним старшиною батальйону Лихолітом, у якій сказано, що “Айдар” зацікавлений у розслідуванні оприлюднених Геннадієм Москалем випадків. “Ми дуже стурбовані злочинною поведінкою окремих представників нашого батальйону, які дискредитують сам батальйон, як і всі збройні сили в цілому”, – йдеться у заяві. Фактично, у батальйоні підтвердили, що до деяких випадків причетні дійсно бійці батальйону, хоча нагадали, що були випадки, коли протиправні дії вчиняли люди, які тільки видавали себе за “айдарівців”.\nБійці, які побажали залишитися не названими, розповідають, що активізація Геннадія Москаля не випадкова. Нібито конфлікт між губернатором і частиною батальйону (бійцями “першого скликання”, лояльними Мельничуку) не в останню чергу викликаний фінансовими питаннями. “Айдарівці” запевняють, що заважають губернатору в його “господарській” діяльності, нечистих справах, пов’язаних з перерозподілом власності в області. За їхніми же словами, вірні Пташнику “айдарівці” з Москалем не конфліктують. Перевірити ці заяви складно. Не виключено, що в справі замішані питання контрабанди товарів на окуповані території. Ще в минулому році в “Айдарі” повідомляли, що бійцям пропонували гроші за здачу Луганської ТЕС.\nУтім, під слідством перебувають не тільки бійці (у тому числі колишні) “Айдару”, а і його колишній комбат Сергій Мельничук. Генпрокуратура підозрює депутата в організації банди з підлеглих йому добровольців. Досудове слідство встановило, що Мельничук “протягом травня-вересня 2014 року організував озброєну банду з метою нападу на підприємства, установи, організації та окремих осіб та вчинення інших злочинів, спрямованих на збройне і відкрите заволодіння чужим майном, брав участь у зазначеній банді й організовував здійснювані нею нападу”. Слідчі заявляють, що Мельничук організував свою банду “з числа підлеглих йому військовослужбовців батальйону (“Айдар”, – ред.), а також не оформлених у батальйоні осіб”.\nУ зверненні генпрокурора Шокіна Раді з приводу позбавлення Мельничука недоторканності йдеться, що слідство назвало імена десятьох осіб, яких звинувачують в участі у “банді Мельничука” і що були й інші “не встановлені слідством особи”.\nПереважно в підозрі ГПУ йдеться про факти, які сталися поза зоною АТО. Сьогоднішнє ж звернення Москаля перераховує факти з життя батальйону в зоні проведення АТО. Якщо матеріали долучити до справи “Мельничука-Айдару”, це стане не тільки ще одним каменем у город нардепа, але і фактично підтвердить причетність батальйону ЗСУ до військових злочинів. Нагадаємо, восени минулого року впливова міжнародна організація з прав людини Amnesty International опублікувала звіт з обвинуваченням добровольчого батальйону “Айдар” у скоєнні низки злочинів, частина з яких може бути кваліфікована як військові. Ці дані Amnesty International широко тиражувалися в російських ЗМІ, а тамтешні політики екстраполювали ситуацію з “Айдаром” на всі ЗСУ.\n“Оскільки 24-й окремий штурмовий батальйон “Айдар” Сухопутних військ Збройних сил України офіційно підпорядкований Міністерству оборони України, бійці цього підрозділу можуть нести відповідальність і за вчинення військових злочинів. Також бійці “Айдару” можуть нести відповідальність і за вчинення злочинів загальнокримінальної спрямованості. Військовими злочинами визнаються передбачені відповідним розділом КК України злочини проти встановленого законодавством порядку несення або проходження військової служби (серед них – викрадення людей, привласнення майна, зброї, засобів пересування). Частина осіб, які, згідно із заявою Москаля, причетні до скоєння злочинів, але офіційно не входять до складу батальйону, хоча і носять його нашивки, можуть нести відповідальність як співучасники військових злочинів”, – коментує ситуацію старший юрист юридичної компанії Христина Мигаль.\nЗазначимо, що в частині 2 статті 8 Римського статуту Міжнародного кримінального суду визначається, що військовим злочином може вважатися умисне спричинення сильних страждань або серйозних тілесних ушкоджень або шкоди здоров’ю, незаконна депортація чи переміщення або незаконне позбавлення волі. Це лише ті пункти, які вказані у зверненні Геннадія Москаля. І коли такі дії вчиняються військовослужбовцями, це дає привід міжнародним організаціям кваліфікувати їх як військові злочини. До речі, Україна досі не ратифікувала Римський статут, щоб уникнути зустрічних позовів щодо Донбасу. Отже, заява Москаля крім суто юридичних наслідків має ще й політичні.\nХристина Мигаль додає, що всі зазначені головою ВЦА Москалем повідомлення підлягають перевірці на предмет того, чи не ведеться вже за заявами потерпілих слідство. “Якщо з незрозумілих причин слідство не ведеться, то за повідомленням вказаним представником влади певні ГПУ органи зареєструють кримінальні провадження і перевіряти їх слідчим шляхом. Подальше звинувачення, у тому числі кваліфікація кримінальних правопорушень, буде залежати від встановлених слідством обставин та отриманих доказів”, – додає юрист.\nЗа її словами, з урахуванням того, що Рада надала згоду на притягнення до кримінальної відповідальності народного депутата України Сергія Мельничука, а той підозрюється у вчиненні низки кримінальних злочинів, у тому числі і ст. 257 (бандитизм), зазначені у зверненні Москаля відомості будуть перевірятися також органом досудового слідства, у провадженні якого знаходиться кримінальне правопорушення щодо Мельничука.\nНезабаром слідчі органи повинні дати офіційну відповідь про долю заяви Геннадія Москаля.\nPosted on 09/06/2015 Author UA-NewsCategories Новини\nпопереднє попереднє: Коломойський знову відмовляється виплачувати українцям 1,8 мільярда гривень дивідендів\nнаступне наступне: Ахметов зі своїм “ДТЕК Дніпроенерго” не зміг отримати кредит в Ощадбанку


Корисні поради / здоров'я / Пози йоги для шийного відділу\nйога - це не тільки відмінний спосіб тримати своє тіло у формі. пози йоги з успіхом застосовуються для позбавлення від болю і витягування хребта, що допомагає при міжхребцевих грижах.\nпро йогу сказано вже багато, але чомусь не такчасто можна знайти що-небудь стосується шийного відділу хребта. але ж ця область, яка пов'язує нашу голову і тіло, є дуже чутливою і часто страждає від перевтоми, напруги, різних травм і їх наслідків.\n"так просто!" ознайомить тебе з асанами йоги, які допоможуть тобі впоратися з болем і напругою в області шиї.\nйога при болях в шиї\nлежачи на животі, витягни руку долонею вгору під прямим кутом по відношенню до тіла. можеш трохи натиснути на неї лівою рукою.\nякщо хочеш підняти ліву руку до стелі, зігніть долоню і дозволь руці впасти на підлогу. перебувай у такому положенні так довго, як вважаєш за потрібне.\nякщо відчуваєш, що ще є простір для маневру, дозволь своїй лівій руці зустрітися з правого в бавовні. дихай в такій позиції деякий час.\nпопередження: ця розтяжка дуже глибока. робіть кожен рух дуже повільно і плавно.\nрозтяжка плечей на блоках\nвстань на коліна, постав перед собою два блоки, поклади на них лікті. зведи руки як при молитві, нахили голову вниз, постав долоні на спину. протримайся так 10 глибоких вдихів.\nруки «коров'ячий особа»\nстоячи на колінах, підніми праву руку до стелі,зігни правий лікоть і дозволь правій руці впасти між лопатками. візьмися лівою рукою за лікоть правої руки і дозволь вазі руки трохи опустити праву руку далі за спину (не дави).\nзроби п'ять глибоких вдихів, трохи відхиляючисьназад. опусти ліву руку вниз, зігніть лікоть і постарайся дотягнутися до центру спини і взятися за праву руку. зроби п'ять глибоких вдихів. постарайся не тиснути на шию правою рукою.\nнахил вперед і розтяжка плечей\nз позиції стоячи хлопну в долоні за спиною. нахилися вниз, долоні тримай разом, руки відведи. зроби від п'яти до десяти глибоких вдихів.\nрозтяжка плечей у стіни\nрозмісти передпліччя на стіні, паралельно один одному нижче висоти плечей. відійди від стіни на пару кроків, розслаблено опусти голову між руками. зроби п'ять глибоких вдихів.\nпоза риби з підтримкою\nпостав один блок там, де будуть знаходитися лопатки, а інший - під голову. розслаблено ляж на блоки, влаштуйся зручніше, руки розмісти по обидва боки. зроби п'ять глибоких вдихів.\nнитка в голку\nна четвереньках, проведи праву руку під тілом. правим скронею і плечем пригорнися до підлоги. ліва рука залишається на місці. зроби десять глибоких вдихів. повтори те ж саме тільки для іншої сторони.\nповорот назад в позиції сидячи\nсядь, ноги витягни перед собою. зігни праве коліно і постав праву ступню зовні лівого коліна. ліву ногу можеш тримати прямо або зігнути.\nобійми праву ногу лівою рукою, постав праву руку на підлогу за хрестцем. зроби п'ять глибоких вдихів. повтори те ж саме для іншої сторони.\nсподіваюся, ці 8 поз дозволять тобі розробити шийний відділ і відчути себе краще.\nщоб надалі не виникало проблем з шиєю, Виконуй кілька простих рекомендацій: не дивися в телефон під час ходьби. це призводить до болів і розтягувань. також старайся якомога частіше робити простий рух - опускати і відводити назад плечі. таким чином шия автоматично займе оптимальне положення.\nподілися цими корисними знаннями зі своїми друзями!\nМонгольський сольовий масаж шийного відділу хребта


Доріжка добрих намірів\n19 листопада 2013 39\nУ Казанці — райцентрі Миколаївської області — плити, демонтовані з меморіалу, використали для тротуарної доріжки. Про це вже повідомляв «Голос України». Подробиці з місця події — від нашого кореспондента.\nПрийшли навіки поселитися...\nНа автостанції жвава тітка Валя самотньо торгує сиром і яйцями — раптом хто із проїжджаючих купить. Місцевим не треба, всі живуть «на землі» і мають своїх курей, овець, корів, свиней... Без господарства не обійтися — у селищі, як і в багатьох інших, роботи немає. Але життя жевріє — латають дірки на дорогах, прибирають листя, міняють покриття на вулиці, на самому початку якої і стоїть Валин прилавок.\n— А що це за історія з доріжкою із плит з пам’ятника? Чули ви?\n— Ні... Так це ж, напевно, не в нашій «сотні», а в центрі. Ми туди не ходимо — часу немає. Меморіал, знаю, ремонтували до свята. А що там і як... То начальству видніше.\nКазанка маленька, але довга — розтяглася уздовж нещодавно ще повноводної, а тепер обмілілої річки Висунь. Двісті з гаком років тому тут зупинився перезимувати обоз із казенними селянами — переселенцями із центру Росії. Думали: на час, виявилося — назовсім.\nБуло це 4 листопада, саме на день ікони Казанської Божої Матері. Поселення так і назвали Казанкою. Через півсторіччя до російських селян підселили українських — з території нинішньої Хмельниччини. Потім тут утворилося військове поселення — відтоді місцеві так і міряють Казанку на сотні: перша сотня, друга, третя...\nСвою історію тут знають і цінують. Запитай будь-кого — розповість. От восьмирічний Максим з величезним рюкзаком біжить підстрибцем — у школу спізнюється, от старенька Наталя Миколаївна (на знімку) тягне візок на базар — купити зерна курям... Старі й малі раді поговорити із приїжджим «за життя», розказати історію рідного селища, але що за історія така сталася із плитами з меморіалу — тільки плечима знизують.\n— Наталю Миколаївно, ми ж з вами на тій самій доріжці й стоїмо. От плити, дивіться.\n— Не знаю я, дорогенька. Мені не до плит якихось. У мене дід лежачий, сама хворію, пенсія маленька...\nМахнувши рукою, бабуся йде в бік ринку. Візок гуркоче по вибоїнах старих бетонних плит. Ще нещодавно вони були надгробками. По обидва боки від доріжки, у багнюці, — чорні уламки з білими буквами. Ще нещодавно вони були іменами героїв.\nСудноплавна, повна риби річка Висунь, пізнавши радості меліорації, обміліла до мутного струмочка, а місцями й зовсім пішла під землю. Залишила після себе пустир завширшки в кілометр. Щоб перебратися «на другий беріг», потрібно місити бруд або робити неабиякий гак.\nСелищна рада перейнялася тротуарними переходами через пустир. Перший, найдовший, зробили рік тому — для учнів гуманітарної гімназії, але ходить по ньому, зрозуміло, усе селище. Потім ще доріжку склали, подалі. Ліпили з того, що було. Переходи зібрані з різнокаліберних плит і плиток — де вулицю розбирали, де паркан, де будинок... Не до краси, коли грошей немає. Чисто, сухо, акуратно — і добре. Люди ходили по переходах і хвалили селищну владу. А як задощило цієї осені, влада вирішила між двома доріжками й третю викласти — до першої школи.\nНаталі Паланич найприкріше, що її обвинуватили в користі: селищний голова, мовляв, зробила доріжку від роботи до свого будинку, для власної зручності. Дурниця, звичайно. Але те, що трапилося, просто дурницею не назвеш. А як тоді: непорозумінням, недбалістю, блюзнірством? Не хочеться гучних слів і моралей з надривам. Як факти не назви, вони вже не зміняться. А все відбувалося так.\n— Ми кілька років виношували ідею обновити меморіал у центрі Казанки, — розповідає Василь Кузін, голова районної ради. — Шукали резерви в місцевому бюджеті, спонсорів, громада збирала гроші. Меморіал у нас будували ще у 67-му. Перепоховали тут останки воїнів-визволителів, пам’ятник поставили, установили прості бетонні плити. Пофарбували їх чорною фарбою, білою написали імена героїв. Згадали земляків, які загинули й на громадянській, і на Великій Вітчизняній, і тих, хто поліг, визволяючи Казанку, не забули...\nБез малого півстоліття минуло, меморіал почав руйнуватися — площа просіла, плити потріскалися. До Дня Перемоги хотіли його обновити, але встигли тільки до річниці визволення України. Вийшло скромно, але гідно. Відреставрували скульптурну композицію, забрукували гранітом площу, посередині неї запалили Вічний вогонь, нові гранітні плити уклали. А от куди подіти старі?\nКому першому прийшла думка використати їх «для людей» — на нову тротуарну доріжку? Кажуть, заступникові селищного голови Володимиру Погорєлому, будівельнику за фахом. Але, швидше за все, рішення це було колегіальним. Від самого початку обговорювалося — написи із плит треба прибрати, зішліфувати разом із шаром фарби. Чому цього не зробили? Запитання, у принципі, риторичне. Хтось полінувався кваплячись: і так зійде, ніхто не довідається, а хтось не проконтролював...\nРайонна газета відрапортувала коротенькою заміткою під рубрикою... «Добрі справи», а потім про те, що трапилося, просто забули. Спочатку відзначали День визволення, потім — день народження, іменини Казанки. Тижні три люди ходили по надгробках з меморіалу, у буквальному значенні слова втоптуючи їх у багно. Багато хто так цього й не помітив. Багато, але не всі.\n— Я проїжджав по новій доріжці на велосипеді, — згадує Сергій Трощинський, — бачу: щось не те. Зупинився, придивився: так це ж з меморіалу плити! Там десь і дядька мого рідного прізвище є, він — фронтовик. Обурився я. Потім зустрів однокласницю, розмовляли про це, вона теж сказала: неподобство!\nОднокласниця Сергія — перший секретар Казанківського райкому КПУ Тетяна Ліфьорова — підвела під подію ідеологічну й політичну базу, залучила однопартійців, зібрала світлини неподобства, у газету написала. Але головне «сміття з хати» виніс інший опозиціонер — керівник місцевого осередку «Батьківщини» Олександр Смаровоз — він здійняв галас через миколаївські інтернет-видання. І правильно зробив.\nУтім, на цей час надгробки з доріжки вже прибрали. Керівництво селища вжахнулося від того, що саме ж і скоїло... 8 листопада, за розпорядженням голови селищної ради Наталі Паланич, вони були демонтовані й під акт передані на склад казанківському підприємцеві. Нині плити лежать там під парканом, у траві.\n— Якщо чесно, ми не знаємо, як правильно вчинити, — зізнається Василь Кузін. — Адже те, як вони складовані, — теж блюзнірство. Написи зішліфують — це зовсім нескладно зробити, а далі? Закопати плити або якось використати їх — як бути в такій ситуації? Адже в кожному разі найдуться бажаючі знову перетворити це на політичне шоу...\nЯ не знаю, що відповісти. Напевно, охочих давати поради в цій ситуації знайдеться й без мене чимало. От тільки де всі вони були раніше? Казанківець Володимир Нікулін теж не знає, що підказати, — для нього те, що трапилося — особиста трагедія:\n— Прізвища на цих плитах написані рукою мого батька, він допомагав скульптору оформляти меморіал. Я ще хлопчиком тоді був, але добре це пам’ятаю. Часто потім ходив дивитися на меморіал, ці плити були для мене пам’яттю про батька...\nЧас швидкоплинний, і людей, по долі яких прокотилася та велика війна, дедалі менше. Що залишиться від неї — тільки кілька сторінок у підручнику історії, гарні правильні слова з трибун? Що є справжній патріотизм загалом і що таке добрі наміри — у цьому конкретному випадку?\n— Я готова особисто перепросити в кожного із земляків за те, що трапилося, — Наталя Паланич щиро переживає. — Моя провина, я мала проконтролювати, вникнути. Найгірше, що вже не можу нічого виправити.\nЩе до того, як вибухнув скандал у пресі, регіоналів — селищного голову і її заступника — заслухали на раді партії, оголосили по суворій догані, деякі пропонували звільнити... Старші товариші налаштовані жорстко: уявіть, кажуть, якщо б це трапилося «при Союзі», що б з ними зробили?!\nНу, по-перше, я не уявляю, що ще якихось років 25 тому така «рацпропозиція» взагалі могла спасти комусь на думку, а по-друге...\nСама не знаю, навіщо я це зробила, — напевно, просто машинально, — підняла із багнюки біля доріжки чорний уламок плити з білими буквами, обтерла й поклала в сумку. Наткнулася на нього вже по дорозі додому, в автобусі роздивилася уважніше й ось що раптом помітила. По чорній олійній фарбі білою акуратно, від руки, виведено кілька букв — усе, що залишилося від імені героя. Але зі зворотного боку уламка теж є букви «...єєв» — вони не написані поспіхом, а якісно видавлені на бетоні. Теж залишок чийогось прізвища? Виходить, плити на меморіалі й тоді, багато років тому, «перелицьовувалися» з економії. Цікаво, з чого —швидше за все, вони теж були надгробками, що втратили, так би мовити, актуальність. Історія повторюється?\nОновлений меморіал Слави у Казанці.\nОблрада проти перенесення військової частини 1330


Створено: Середа, 19 червня 2019, 13:08\nУряд спрямував 380,6 млн грн на виконання програми «теплі кредити» для ОСББ. Це дасть можливість отримати кредити близько 230 тисячам родин\nПро це на засіданні Уряду повідомив Віце-прем’єр-міністр – Міністр регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України Геннадій Зубко.\nСтворено: Середа, 15 травня 2019, 12:04\nНа сьогодні сертифіковано понад 500 осіб, але для України таких фахівців потрібно понад 5000\n«Сьогодні в Україні відкривається величезний ринок, котрий має потребу в енергоаудиторах. Це не тільки 160 тисяч багатоповерхівок, це ще й 7,5 мільйона приватних домогосподарств, які з часом теж будуть рухатися у напрямку модернізації. Тому людина, яка має базову інженерну освіту, може отримати додаткову підготовку в акредитованих ВНЗ, які за скороченим курсом готують енергоаудиторів», – зазначив Віце-прем’єр-міністр – Міністр регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ Геннадій Зубко.


Головна » ГОЛОВНА » Новини » Всі новини » Керівництво області привітало колектив ТРК «ВІНТЕРА» з професійним святом\nКерівництво області привітало колектив ТРК «ВІНТЕРА» з професійним святом Роздрукувати\n13 листопада голова обласної Ради Сергій Татусяк, голова облдержадміністрації Іван Мовчан, Вінницький міський голова Володимир Гройсман та народний депутат України Григорій Калетнік привітали колектив Вінницької обласної державної телерадіокомпанії «ВІНТЕРА» з професійним святом – Днем працівників радіо, телебачення та зв'язку України.\nСергій Татусяк назвав роботу працівників каналу професійною і зауважив, що з провідними журналістами обласна Рада працює пліч-о-пліч. Особливо, голова відзначив роботу редакції програми «Віче», яка висвітлює тематику місцевого самоврядування Вінниччини.\n– Ви доносите ті головні посили, які важливі для життя області. Ви відпрацьовуєте кожну сесію, були нашим рупором під час роботи над Стратегією-2020. Отже, ми разом рухаємо колесо історії Вінниччини, – сказав С.Татусяк.\nВін також побажав працівникам «ВІНТЕРИ» ефективної, плідної роботи при доброму здоров’ї та творчому натхненні.\nВід імені обласної Ради та облдержадміністрації керівники подарували колективу сучасний комп’ютерний комплекс. А адміністрація телерадіокомпанії на чолі з генеральним директором Любов’ю Коваленко традиційно підготувала для співробітників святковий концерт.\nПовернутись Створено: 13 листопада 2013 року, 11:48 Переглядів: 1104


Дитячі ланцюжки: купити ланцюжки для дітей - ціна в Києві, Україні\nПідібрано 6 из 6\nЛанцюжок з родованого срібла з колекції "У стилі TANGO". Артикул 888203С\nКод товару: 888203С\nЛанцюжок з родованого срібла з колекції "В стилі TANGO". Артикул 888204С\nКод товару: 888204С\nЗолотий ланцюжок. Артикул 888304\nКод товару: 888304\nСеред усіх ювелірних виробів однією з найбільш затребуваних категорій є ланцюжки. Вони завжди виглядають стильно і вишукано, при цьому здатні надати образу певний шарм (для жінок) і солідність (для чоловіків). А ще є дитячі ланцюжки, безпечні та зручні, здатні стати чудовою прикрасою для немовляти, дівчинки-підлітка або дівчат шкільного віку.\nДитячі ланцюжки – давня історія\nІсторія використання ювелірних прикрас йде в первісну давнину. Першими ланцюги та ланцюжки почали носити чоловіки. Золотий або срібний виріб на руці або шиї вважався символом статусу, а також слугував оберегом від темних сил (натільний хрест).\nНадалі декоративні властивості прикрас оцінили представниці прекрасної статі. Згодом ланцюжки стали більшою мірою жіночим аксесуаром, а також їх часто купували для своїх дітей, у тому числі на хрестини.\nПри виготовленні ланцюжків використовувалися 2 дорогоцінних метали – золото і срібло. Золоті прикраси вважаються більш статусними і їх ціна вище. Золото відомо як гіпоалергенний метал, дуже зносостійкий (не тьмяніє з часом), що має теплу колірну температуру.\nСрібні вироби також заслуговують на увагу. Вони дешевші, мають унікальні декоративні якості. З давніх часів «місячному» металу приписували магічні властивості, у тому числі якості оберега.\nВ ході еволюції ювелірного ремесла ланцюжок дитячий став самостійною товарною категорією. Дана прикраса завжди виглядає елегантно і вишукано, при цьому граючи роль красивого оберега для дитини.\nЛанцюжки для дітей – гордість асортименту Тангоголд\nУ каталозі інтернет магазину Тангоголд можна вибрати подібні вироби для дітей різного віку (від новонароджених малюків до молодих жінок), різних характеристик, подієвої приналежності та дизайну.\n1. Тип виробу\nПрикраси даної категорії діляться на 2 основних типи – шнурки та ланцюжки. Вони відрізняються тим, що шнурок має гумову або шкіряну плетену основу з металевою застібкою, в той час як класичний ланцюг являє собою плетіння металевих ланок (тобто, задіяний тільки метал).\n2. Форма і колір металу\nЗолото і срібло є безальтернативним матеріалом для виготовлення дитячих ланцюжків. Золоті прикраси мають протиалергічні властивості. Цей метал представлений 2-ма кольоровими варіаціями – червоним і білим золотом. Срібні ланцюжки також дуже затребувані. Це відмінна платформа для створення таких моделей, як ланцюжок для хрестика дитині та інші оберегові прикраси.\n3. Проба металу\nКаталог представлений виробами 585 проби золота і 925 проби срібла. Це домінуючі у ювелірному світі стандарти, які вважаються оптимальними з точки зору балансу вартості, якості та естетики.\nПричина покупки ланцюжка (або подія) може розглядатися як критерій вибору, заснований на особливостях дизайну прикраси. Можна обрати виріб для хрещення, на 8 березня, а також на День Св. Валентина або вибрати ювілейний варіант, кожен зі своїми особливостями виконання.\nГендерна орієнтація подібних виробів передбачає можливість вибирати дитячі ланцюжки в широкому віковому діапазоні. У каталозі можна вибрати дитячий ланцюжок для новонародженого, дівчинки підлітка та школярки старших класів.\nПерш ніж купувати дитячий ланцюжок, рекомендується ознайомитися зі змістом списків у каталозі, в тому числі звернути увагу на довжину виробу, фактор приуроченості та характеристики металу. Це допоможе уникнути помилок і вибрати відповідну модель з оптимальним поєднанням «ціна/характеристики».\nКупити дитячий ланцюжок від Tangogold\nІнтернет магазин Tangogold здійснює продаж ювелірних виробів всіх типів, включаючи ланцюжки для носіння на шиї, зап'ясті та щиколотці. Асортимент включає моделі від провідних колекцій, в тому числі ланцюжки для дітей чудового дизайну і характеристик.\nОсновні «за» на користь покупки ювелірних прикрас даної категорії від колекції TANGO:\n• вся товарна продукція є виробами вищої якості, золоті і срібні моделі мають 585 і 925 пробу відповідно;\n• можливість доставки товару по всій Україні, а також самовивозом в містах Одеса, Краматорськ, Слов'янськ і Костянтинівка;\n• оплата будь-яким зручним способом, включаючи готівку, післяплата та безготівка (VISA і MASTERCARD), а також в кредит через банк;\n• чесна гарантія на всі ювелірні вироби (12-18 місяців, залежно від характеристик ланцюжка).\nВідмінний вибір за всілякими параметрами, порівняно низька ціна та відмінна якість товару – ось 3 складових, що говорять на користь асортименту магазинів Тангоголд.


Кабмін завтра не збереться\nпонеділок, 14 червня 2021, 14:30\nПрем’єр-міністр Володимир Гройсман не планує у середу, 29 травня, проводити засідання Кабінету міністрів.\nПро це кореспонденту Укрінформу повідомив прес-секретар глави уряду Василь Рябчук.\n“Засідання Кабінету міністрів не буде завтра”, - сказав він.\nЯк відомо, Верховна Рада у четвер, 30 травня, може розглянути питання відставки уряду на чолі із Володимиром Гройсманом. Утім, представники деяких фракцій уже заявили, що не голосуватимуть за це рішення.\n20 травня новообраний Президент України Володимир Зеленський під час інавгурації заявив про наміри розпустити ВР та закликав членів уряду піти у відставку. Увечері того ж дня Гройсман заявив про своє рішення піти з посади Прем’єр-міністра. Свою заяву він передав на розгляд Верховної Ради 22 травня.\nЧитайте також: У Гройсмана заявили, що з'їзд його партії відбудеться наступного тижня\nУ Конституції України визначено, що Кабінет міністрів складає повноваження перед Верховною Радою.\nСуд у США відмовився зняти санкції з російського олігарха Дерипаски


Компанія «Делойт» виступила співорганізатором Vienna Trade Fair | «Делойт» в Україні | Події\n17 травня у Відні в рамках Vienna Trade Fair відбулася серія зустрічей українського та австрійського бізнесу. Представники українських виробників солодощів, рибних продуктів, напоїв, меду, молочних та інших продуктів харчування і товарів масового вжитку відвідали Відень з метою представити свою продукцію найбільшим австрійським торговим мережам REWE/Billa, SPAR та METRO, що охоплюють понад 75% ринку роздрібної торгівлі в регіоні. За результатами переговорів спостерігається значний інтерес австрійського бізнесу до українських продуктів. У майбутньому очікується підписання контрактів на експорт української продукції.\nVienna Trade Fair був ініційований Посольством України в Республіці Австрія з метою налагодження прямих контактів українських експортерів з найбільшими роздрібними мережами Австрії.\nОлександр Щерба, Надзвичайний і Повноважний Посол України в Республіці Австрія: «Така ініціатива – це абсолютно новий підхід у роботі української дипломатії, адже ми безпосередньо організували зустріч найвищих представників обох сторін в одному місці та в один час. Уже сьогодні ми бачимо інтерес щонайменше зі сторони METRO і невдовзі очікуємо інформацію від REWE/Billa та SPAR».\nАвстрійська сторона зазначила, що серед українських товарів найбільше їх цікавлять кондитерські вироби, печиво, дитяче харчування, сухофрукти, горіхи, соки та безалкогольні напої. Для участі в зустрічах були відібрані 11 найкращих компаній з Україні, які вже експортують до ЕС або найбільш підготовлені до цього.\nМіжнародна аудиторська компанія «Делойт» в Україні виступила співорганізатором події та провела масштабну підготовчу роботу з експортерами, створивши фундамент для успішних переговорів. Зокрема, були проаналізовані очікування та потреби австрійських торгових мереж, а також відповідність українських виробників високим вимогам ЄС з якості, логістики, маркування тощо. Представники компанії «Делойт» також брали участь у зустрічах В2В для того, щоб підготовити рекомендацій для експортерів на майбутнє.\nГрегорі Фішман, старший радник з питань інвестицій компанії «Делойт» в Україні: «Головне не те, що відбулося сьогодні – а те, що відбуватиметься опісля. Сьогодні ми отримали перше зелене світло та корисні поради від австрійської сторони, і тепер очікуємо на переведення переговорів у практичну площину та вже за 6 місяців – появу українських продуктів на полицях австрійських супермаркетів».\nЯк зазначила одна із компаній-учасниць Vienna Trade Fair: «Такі події, коли Міністерство закордонних справ проявляє себе у дії, є надзвичайно важливими та насправді допомагають бізнесу. Ми дуже давно не спостерігали схожих практик на ринку, але як компанія, яка останнім часом досить активно займається експортом, ми знаємо, як складно отримати можливість провести зустріч з роздрібними мережами і скільки перешкод та посередників для цього потрібно пройти».\nАвстрія – це один із найгерметичніших та найбільш купівельноспроможних ринків у Європі. Сьогодні частка Австрії в українському експорті та імпорті складає менше 1%. Обсяги українського експорту товарів до Австрії за підсумками 2015 року склали 347,2 млн дол. і скоротилися порівняно з показником попереднього року на 34,6%. Більшість експорту складає залізна руда та деревина. Серед продуктів харчування австрійські споживачі наразі мають можливість придбати український мед та яблучний концентрат.\nГоловними організаторами події виступили Посольство України в Республіці Австрія, аудиторська компанія «Делойт» в Україні та Австрії, та комунікаційне агентство The Willard Group. Подія відбулася також за підтримки Федеральної палати економіки Австрії (WKO) та Ukrainian Circle Vienna.


Дора дель Ойо – професіонал домашнього господарства - Opus Dei\nДора дель Ойо\n(Бока-де-Уерґано 1914 - Рим 2004)\nМолитва до Дори\nБіографія 2 лютого 2017 р.\nДора дель Ойо народилася 11 січня 1914 року в Бока-де-Уерґано – містечку на півночі Іспанії. Була п’ятою із шести дітей. Її батьки були фермерами, в їхньому домі панувала глибока християнська віра. У своїй родині Дора навчилася любові до добре виконаної роботи та уважного ставлення до домашніх справ.\nМаючи 26 років, вона переїхала до Мадрида, де налагодила зв’язок із монахинями Домашнього Господарства, котрі порадили їй декілька родин, в яких вона могла би працювати домашньої робітницею. Дора швидко виявила свою кмітливість та хист до ручної роботи, великі здібності до праці та інтерес до навчання. В 1945 році вона почала працювати в студенській резиденції Ла Монклоа, нещодавно відкритою святим Хосемарією Ескріва.\nЗасновник Opus Dei знайшов у Дорі неоціненну допомогу стосовно піклування про порядок та створення сімейної атмосфери, якої бажав для більше як ста студентів, котрі жили в Ла Монклоа. Застосування досвіду, отриманого Дорою протягом її перших років у Мадриді, значно покращило такі сфери обслуговування як прасувальня, хімчистка, прання, прибирання і кухня. Внаслідок докладених зусиль атмосфера набула спокою та радості. Для Дори також ця зустріч виявилася вирішальною, вона відкрила новий вимір свого християнського покликання: зрозуміла, що може запропонувати Богові добре виконану роботу, що стало для неї засобом особистої святості та освячення інших.\nУ 1946 році Дора співпрацювала у справі закладення нової резиденції в Більбао. В цьому місті, 14 березня 1946 року, попросила про вступ до Opus Dei, щоб через свою працю поширювати в різних середовищах всезагальне покликання до святості, яке проповідував святий Хосемарія.\nДекілька місяців по тому, 27 грудня того самого року, святий Хосемарія запропонував їй переїхати до Рима, щоб разом з іншими жінками впорядковувати перший центр Opus Dei в Римі. З того моменту й до самої смерті Дора своєю працею та вірністю була підтримкою для засновника Opus Dei. Вона віддано й ініціативно працювала при відкритті штаб-кваритири Opus Dei. Згодом, з 1974 року, – в Римському Коледжі Святого Хреста, в якому навчаються студенти з усього світу, щоб поглибити свою філософську та теологічну освіту. Крім того, завдяки її прикладу та її добрій праці багато молодих людей перейняли від неї дух освячення щоденної роботи, її почуття відповідальності, її бажання передати світові радість усвідомлення себе дітьми Божими.\nПомерла 10 січня 2004 року. Її мощі знаходяться в храмі Святої Марії Цариці Миру – архиєрейській Церкві Opus Dei, у тому самому місці, де перебувають і пошановуються мощі засновника святого Хосемарії Ескріва де Балаґер та його першого наступника монсеньйора Альваро дель Портільйо, що свідчить про те, ким була Дора в служінні, яке Церква довірила Opus Dei.\nЗ того часу тисячі вірних Прелатури та інші люди в спонтанний спосіб виявляли вплив Дори в їхньому житті. Завдяки свідоцтву тих, хто був із нею знайомий, вони переживають інтенсивність благочестивого життя, силу, любов до всіх людей і любов до Бога, яка спонукала її працювати з радістю. Це констатується також у записах численних свідоцтв щодо благодатей, отриманих за її заступництвом.\n18 червня 2012 року монсеньйор Хав’єр Ечеваррія, Прелат Opus Dei, розпочав у Римі процес канонізації Дори дель Ойо. Під час церемонії Прелат заявив: «Кожного разу я все більше переконуюсь у важливості ролі, яку ця жінка мала і буде мати в житті Церкви та суспільства. Господь покликав Дору дель Ойо займатися справами, подібними до тих, які робила Діва Марія в Назареті».\n«Християнський приклад цієї жінки, – сказав Отець, – своєю вірністю щодо християнського життя підтримує живим ідеал духу служіння і поширення в нашому суспільстві розуміння важливості родини, справжньої домашньої Церкви, яку вона зуміла втілити своєю щедрою та радісною щоденною працею».\nЦеремонія завершення інструктивної фази канонізації Дори дель Ойо мала місце 24 листопада 2016 року, яку очолив Прелат Opus Dei монсеньйор Хав’єр Ечеваррія. У своїй промові Прелат наголосив на тому, що «спокоєм, миром, який Дора випромінювала своєю присутністю, вона допомогала іншим бути вірними на шляху, що ним вони йдуть за Господом».


Місто Пушкін під Петербургом: «Поїдемо в Царське Село!» - Salfetki\nдодому Відпочинок Туризм та подорожі Місто Пушкін під Петербургом: «Поїдемо в Царське Село!»\nМісто Пушкін знаходиться недалеко від Санкт-Петербурга. Відстань між ними 23 км, сюди можна доїхати на електричці або автобусі.\nУ місті живе 100 тис. осіб. Він включений до складу Санкт-Петербурга і є одним із його адміністративних районів.\nТут прекрасна екологія і приємний мікроклімат (бувають тільки теплі південні вітри), тому в будь-яку пору року тут можна насолоджуватися свіжим цілющим повітрям.\nМісто було засноване на початку XVIII століття як імператорська заміська резиденція. А століттям раніше там була шведська територія, на якій існувала дворянська садиба під назвою Саарі Моїс.\nПоступово ця назва перетворилася в Сарскую мызу, потім в Сарское село і лише пізніше стало Царським Селом. І лише через багато років, в 1937 році, це місто був названий ім’ям великого поета, тому що він тісно пов’язаний з ім’ям Пушкіна, адже раніше тут був розташований знаменитий Царськосельський ліцей, у якому навчався Олександр Сергійович.\nПушкін – дуже приємний і затишний, він чимось нагадує прибалтійські містечка. Там панує ідеальна чистота, будівлі відреставровані, пофарбовані. Місцева адміністрація намагається підтримувати гідний статус міста.\nПушкін настільки привабливий своїми пам’ятками, затишком і гарним кліматом, що є досить затребуваним районом на ринку нерухомості. Ціна на квартири там навіть вище, ніж у Петербурзі.\nОсновною визначною пам’яткою Пушкіна є Катерининський палац.\nВін був офіційною літньою резиденцією трьох російських правителів: Катерини I, Єлизавети Петрівни та Катерини II. Це розкішна будівля в стилі російського бароко ще здалеку вражає своєю пишністю. Палац витягнутий по горизонталі на 325 м. В обробці фасаді блакитний і білий кольори поєднуються з золотом, блискучими на сонці.\nПоруч з палацом, праворуч від нього, знаходиться домовий храм – Воскресенська церква. Її високі золоті куполи видно здалеку.\nВсередині палацу можна побачити не менш розкішні зали, приголомшливі своїми великими розмірами і багатою обробкою. Мабуть, одним з найвідоміших приміщень Катерининського палацу є знаменита Бурштинова кімната. Під час Великої Вітчизняної війни вона була розібрана і вивезена ворогом у невідомому напрямку. Але пізніше вона була повністю відтворена за старовинними кресленнями і малюнками.\nПалац знаходиться під охороною ЮНЕСКО як об’єкт всесвітньої культурної спадщини.\nТут завжди багато туристів з усього світу, особливо в літній час. Щоб потрапити на територію парку, де розташований палац, доводиться стояти в черзі в касу.\nЗліва від палацу, на узвишші, знаходиться Камеронова галерея.\nЯк випливає з назви галереї, її побудував англійський архітектор Чарльз Камерон.\nВона була задумана імператрицею Катериною II для прогулянок. До галереї веде широка двухмаршеві сходи. Коли піднімаєшся вгору, то з висоти відкривається дивовижний вид на Катерининський парк з його чудовими ландшафтами, ставками, острівцями. За свідченням сучасників, Катерина II часто наодинці гуляла по галереї і міркувала про державних справах.\n© A. Savin Wikimedia Commons\nКатерининський палац розташований у Катерининському парку, що оточує його з трьох сторін. Парк дивовижно красивий, його ландшафтами можна милуватися нескінченно. У парку багато струмків, мальовничих ставків з острівцями. На доріжках парку стоять чавунні лавки, стилізовані під творіння того часу. За переказами, Пушкін часто прогулювався в цьому парку і любив сидіти на таких лавках.\nПарк – це місце, де можна довго гуляти і відпочивати, насолоджуючись природою і краєвидами.\nУ ньому є кафе і ресторанчики, так що завжди можна перекусити.\nЛіцей, де навчався Пушкін\nЦарськосельський ліцей, де навчався Пушкін\n© Alex ‘Florstein’ Fedorov Wikimedia Commons\nУ колишні часи він називався Царськосільським і представляв собою привілейований вищий навчальний заклад для дворянських дітей. Ліцей діяв недовго, з 1811 по 1843 рік. В нашій історії він відомий, насамперед, як школа, що виховала Олександра Пушкіна і дала йому самих близьких друзів.\nБудівля ліцею знаходиться поруч з Катерининським палацом. Зараз у ньому розташовується Меморіальний музей, філія Всеросійського музею ім. А. С. Пушкіна.\nпопередня статтяМозаїка на дачі\nнаступна статтяОригінальна закуска: бутербродний торт