У зв'язку з змінами, що відбуваються в організмі, у вагітних жінок часто виникає молочниця, особливо під час третього триместру вагітності.\nЧим небезпечна молочниця для плода і що можна зробити, щоб уникнути будь-яких негативних наслідків? Розглянемо це детальніше.\nДиплоїдний грибок Candida Albicans\nМолочниця є дріжджовий інфекції, збудниками якої є рід дріжджів Candida, зазвичай диплоїдний грибок Candida Albicans. Ці грибки часто присутні в піхві і зазвичай не викликають яких-небудь симптомів, так як їх ріст контролюється мікрофлорою.\nЯкщо імунна система пригнічена, наприклад, ви проходите курс антибіотикотерапії або знаходитесь у великому стресі – грибок може посилено розмножуватися і викликати такі симптоми:\nХворобливість і припухлість піхви і вульви (за межами частини жіночих статевих органів)\nТакож можуть виділятися білі, густі, кремоподобные виділення, але неприємного запаху від них не виходить.\nЧитайте також про причини виникнення молочниці.\nЯкщо ви вагітні, вам слід поговорити з вашим лікарем або фармацевтом перш, ніж ви почнете використовувати які-небудь засоби від молочниці.\nМолочницю під час вагітності можна лікувати за допомогою крему або песарію (введення таблеток і свічок у піхву), які містять клотримазол або аналогічне протигрибкову активна речовина.\nЗазвичай молочницю також можна лікувати за допомогою протигрибкових таблеток, званих флуконазол. Тим не менше, якщо ви вагітні, намагаєтеся завагітніти або годуєте грудьми, ви не повинні приймати таблетки від молочниці.\nУ зв'язку з тим, що грибок Candida розвивається краще всього при певних умовах, ви також можете позбавити його живильного середовища просто збалансувавши ваш раціон харчування. Про це читайте тут – Дієта при кандидозі або як вбити кандида та збалансувати кишкову мікрофлору.\nЧим небезпечна молочниця для плода і небезпечна взагалі?\nЧим небезпечна молочниця для плоду в утробі матері?\nНа даний момент, ніяких доказів того, що молочниця може бути небезпечною для плода немає. Ваш майбутній дитина надійно запечатаний всередині матки і грибок не може підібратися до нього.\nТим не менш, якщо у вас є інфекція, існує невеликий ризик того, що під час пологів ваша дитина буде інфікований при проходженні через родові шляхи.\nЯкщо ваш новонароджений малюк заразився молочницею, ви побачите білі плями у нього в роті. У цьому випадку і вам і вашій дитині необхідне лікування. Якщо ви годуєте грудьми, а ваша дитина все ще хвора, молочниця може поширитися і на грудях.\nВаш акушер перевірить дитини на наявність ознак молочниці і поговорити з вами про кращому в таких ситуаціях способі лікування. Якщо молочниця інфікувала вашу груди, ви можете продовжувати грудне вигодовування, хоча це може бути болючим. Ваш акушер може порадити вам зціджувати молоко до тих пір, поки ваш малюк не видужав.\nУ період вагітності ви можете виявити, що молочниця з'являється і проходить. Вона може доставляти незручності і у вас буде йти деякий час на те, щоб очистити свій організм від Candida, але насправді вам не варто турбуватися про те, що молочниця може бути небезпечна для здоров'я вашої майбутньої дитини.\nПозаматкова вагітність: наслідки для здоров'я жінки\nКожна жінка радіє, коли в її життя приходить запланована вагітність. Однак не завжди виношування плоду протікає гладко і благополучно, а деколи причини прогресуючих патологій залишаються до кінця...\nПід час вагітності потреба у вітамінах, мікроелементах, природних поживних і мінеральних речовинах зростає в півтора - два рази. Добова норма вагітної – 1500 мг кальцію. Жінка повинна підтримуват...\nНеобхідний комплекс здоров'я - вітаміни для вагітних вітрум пренатал\nПравильний розвиток плоду в організмі матері залежить від того, чим харчується жінка, яка кількість корисних мікроелементів вона отримує протягом доби. Однак правильно харчуватися, а тим більше о...\nБезсольова дієта: чому вагітні повинні її дотримуватися? Коли вагітність «перетинає екватор», в організмі жінки змінюється ендокринна регуляція водно-сольового обміну. Сіль більшою мірою починаєт...


На Рівненщині розвиватимуть туризм – Телерадіокомпанія РИТМ\nГоловна » Новини » На Рівненщині розвиватимуть туризм\nНа Рівненщині розвиватимуть туризм\nДемедюк Наталія 03.02.2016, 23:52\tНовини, Суспільство\nПро це йшлося під час «круглого столу» в Рівненській ОДА за участю близько півсотні представників турфірм, спортивно-туристичних клубів, національних природних парків, садиб зеленого туризму.\nВ рамках заходу учасники з Києва, Львівщини, Тернопільщини, Хмельниччини, Волині та Рівненщини презентували свої інноваційні проекти та туристичні програми у сфері екологічного, активного і пригодницького туризму.\nЮрій Ойцюсь зі спільноти «Рівне тур вихідного дня», зокрема, розповів про діяльність їх організації та створений блог. Там можна знайти інформацію про прокладені ними понад 60 туристичних маршрутів теренами нашого краю, вело-звіти, відео та фото цікавих місць. А ще в планах спільноти створення карти джерел, «Зеленої стежки Рівного», GPS-треку та проведення марафону «Поліська січ», який проходитиме територією всієї області.\nПрисутній на заході заступник голови облдержадміністрації Олександр Савчук зазначив, що потрібно навчитися показувати духовну і матеріальну спадщину, природу Рівненщини і робити це на європейському рівні. «Туризм – це ще і складова економіки, яка має приносити прибуток. І ми маємо навчитися заробляти кошти», – зауважив посадовець.\nГолова правління української асоціації активного та екологічного туризму Сергій Підмогильний відзначив, що територія Полісся є унікальною і має величезний потенціал. Живі етнічні традиції, привітні люди, туристичні шляхи будуть привабливі для багатьох. Тому тут варто розвивати усі можливі напрямки екологічного туризму.\nPrevious В Рівному на деяких вулицях не буде світла\nНаст. 10 років позбавлення волі за контрабанду наркотиків


Звір зі Сходу - портал новин LB.ua\nГоловна — Культура — 6 травня 2020, 12:35\nДо 75-річчя завершення Другої світової війни в Європі Український ПЕН і Національний університет «Києво-Могилянська Академія» організували міжнародний проєкт «Мир і війна». Це конференція, яка через карантин відбудеться у форматі телемарафону. На ній учасники обговорять сучасний європейський погляд на Другу світову війну та відрефлексують сучасні виклики, перед якими постала Україна – зокрема, війну на Донбасі.\nВ рамках проєкту LB.ua опублікує кілька текстів учасників конференції. Перший – есей литовського прозаїка і режисера Марюса Івашкавічуса.\nМарюс Івашкавічус, Литовський прозаїк, драматург, кіносценарист, режисер\nЯ народився 1973 року в Литві. Точніше в Литовській РСР – одній із п'ятнадцяти республік Радянського Союзу. Ми не були стовідсотково «своїми» у цій імперії, і часто на нас дивилися з підозрою. Росіяни неодноразово палко запитували мене: «Де були твої прадіди, коли мої боролися з фашизмом, визволили Європу і взяли Берлін?» Я відповідав їм, що мої визволяли Рим. Це завжди звучало малопереконливо. Навіть трохи нереально. Оскільки такого епізоду в героїчній історії радянського народу просто не існувало.\nТут варто зазначити, що я не чистокровний литовець. Мої білоруські дідусь і бабуся по материнській лінії були депортовані у 1930 році до Архангельської області, звідки вони повернулися лиш у 1949 році. Сім’ю моєї білоруської бабусі по батьківській лінії також позбавили майна і відіслали до Центральної Азії, але у 1940 році. Залишилася лиш одна бабуся, тому що на той час вона уже не проживала в селі, а навчалася у Вільнюсі.\nТим часом уся її сім’я – її батько (мама померла), її брати і сестри опинилися у Казахстані. І тоді Друга світова війна вдарила по СРСР з усією жорстокістю, і країну врятувало лишень цілковита зневага до людського життя – нацистську зброю і танки зупинили плоть і тіло радянських солдатів. Тільки тепер справжні втрати СРСР – близько 40 мільйонів жертв – стають очевидними. І це лише солдати, не враховуючи цивільних. Немислимі цифри, немислима трагедія, і подальший брак людей. Тих мертвих солдатів потрібно було заміняти живими. Тоді виник план сформувати ще одну армію поляків. Однак, до того часу ядро польської армії винищили в Катині і зрівняли з землею. Відтак, цю нову армію сформували з тих поляків, яких депортували до Центральної Азії. А точніше, польськомовних жителів східної Польщі, південно-східної Литви, західної України і Білорусі, які до захоплення Польщі силами СРСР у 1939 році мали громадянство тієї країни. Сім’я моєї бабусі потрапила у цю категорію, а відтак отримала шанс вирватися з тюремного заслання на війну. Усі, і навіть батько моєї бабусі, могли би втекти, але як тільки він сів у потяг, раптом він передумав.\n«Йдіть», – сказав він своїм дітям. «Я вас наздожену».\nБільше ніхто його не бачив і нічого про нього не чув, невідомо навіть місцезнаходження його могили.\nТим часом потяг з сестрами й братами моєї бабусі прямував до Ірану. Звідти до Іраку і Палестини. Їх тренували воювати в дорозі. Під командуванням польського генерала Владислава Андерса вони охороняли від гітлерівців нафтові свердловини біля Мосулу, а також виконували інші завдання. Проте основна битва цієї армії відбулася в Італії, поблизу Монте-Касіно. Це була битва за Рим. Протягом чотирьох місяців, антигітлерівська коаліція (британці, американці, канадці та інші) безуспішно намагалися прорвати Лінію Густава та систему нацистських укріплень і змусити їх покинути велику фортецю на високому пагорбі в монастирі. Три значних битви на той час уже відбулися – це три невдалих спроби скинути ворога з тих пагорбів, а отже відкрити шлях до Вічного міста. Армія Андерса вступила в четверту битву і виграла. Після того Союзні сили коаліції безперешкодно увійшли до Риму.\nДекілька років тому родинні сентименти привели мене до Монте Касіно. Місце дивовижної краси умовно між Римом і Неаполем – на величному пагорбі з неперевершеними краєвидами стоїть монастир заснований у шостому столітті Святим Бенедиктом, покровителем Європи. Його могила теж знаходиться тут. А трохи нижче – кладовища з тими хто загинули в тих битвах. Найбільші з них – де поховані поляки армії Андерса.\nМої родичі вижили. Один із братів моєї бабусі був бійцем піхоти, інший – танкістом. Його звали Болеслов – Болек, він уже помер. Але мені все ж вдалося його відвідати (коли йому було дев’яносто) у пенсійному містечку між Лос-Анджелесом і Санта-Барбарою. Його дружина, Александра – Оля, яка на десять років молодша за нього, балакала безперестанку, в той час як він сидів і посміхався, дивлячись на мене – фрукта іншої гілки одного і того ж дерева. Оля розповіла мені, як перший і єдиний раз відвідала Рим десять років тому. Вона поїхала і до Ватикану, і там були натовпи туристів і страшенна спека. Вона була дуже розчарована Римом. Болек, слухаючи її, все ще посміхався. І потім він сказав:\n«Коли я був там – там не було жодних туристів. Ми підїжджали до Риму на танку…»\nПісля чого він витягнув стару фотографії їхньої команди молодих танкістів у формі, які стояли у два ряди на фоні собору Святого Петра.\n«Жодного туриста», – повторив він.\nЯ не знаю, що Болек відчував стосовно радянців чи нацистів, певно, що він ненавидів обох. Та я все ще пам’ятаю ту самовдоволену посмішку на його обличчі, яке так і промовляло: «сталося так, як мало статися, інакше не могло бути». Саме його батько самостійно прийняв одне рішення: він заперечив долі і зникнув назавжди. Тоді Болека і його братів просто віднесла хвиля терору й війни, де єдиним завданням для них було залишатися живими якнайдовше. Ця сила висмикнула його з білоруського села, зробила коло навколо азійського континенту і закинула його назад до Європи, але цього разу за штурвалом англійського танку, що піднімався до висот гітлерівців. Він мовив: це було страшно. Настільки страшно, що він молився перед вервицею, взятої з дому, яка висіла перед його очима і яку дрижачий танк кидав у різні боки, мов маятник. Пізніше вони воювали за Анкону, визволили Болонью, а після війни навіть не стали типовими ветеранами: їх перемістили до Великобританії, поселили в бараках у глибинці сільської Англії без права вільного пересування по країні. Місцеві дивилися на них наче на ворогів, зрадників: війна закінчилася, а вони не хочуть повертатися додому, очевидно, не можуть, бо вони – злочинці, колабораціоністи.\nВони справді не могли повернутися: чотири тисячі солдатів армії Андерса вирішили повернутися і відразу ж опинилися в ГУЛАГу в Іркутську. Настільки нелюдсько-жорстока була наша країна до своїх людей. І така ж була перемога для солдатів армії Андерса – вони стали звичайними біженцями. Вони визволили Рим, аби мати фото на пам’ять.\nІ разом з ними був ведмідь. Я запитав Болека, чи пам’ятає він ведмедя.\n«Ні, – відповів він, – Я його не бачив». Ми знали, що хтось тримав того ведмедя, але армія була настільки великою – мало не сто тисяч осіб, – що усіх не можливо було знати.\nА того ведмедя завів один із солдатів ще під час перебування в Ірані. Іранський хлопець ніс ведмедя, і вони обміняли його на консерви і шоколад. Вони назвали його Войтеком, на честь війни. За час поки вони наблизилися до своєї війни, ведмідь виріс. Він спав у палатці з солдатами, з ними й боровся: він і п’ять чоловіків проти нього. Якось у нього вдавалося не ранити людей. Солдати навіть навчили його палити. Очевидно, що він не палив, але він тримав папіроси у своєму роті, і таким чином смішив усіх довкола. Коли армії довелося перетинати Середземне море, виникла одна проблема: звірям було заборонено перебувати на борту військових кораблів. Тоді вони офіційно зробили з нього солдата – рядового армії Андерса, Войцеха Перса. Він ставав все більш схожим на людину: його натренували не тільки пити пиво разом з іншими, що він особливо полюбляв, але і віддавати честь старшим за званням. А під час битви за Монте-Касіно сталося справжнє диво: в самий розпал ведмідь підбіг до вантажівки з артилерійськими снарядами і почав розвантажувати ці снаряди разом з іншими солдатами. Я не знаю, можливо, це просто легенда – важко повірити у цей останній епізод, але це ж легендарний ведмідь Войтек – так могло бути. Після війни його транспортували до Великої Британії, і він опинився в Единбурзькому зоопарку. Там він почав хворіти, сумний ходив і тер боки об стіни клітки, він оживав лиш тоді, коли ветерани армії Андерса підходили до його клітки. Чоловіки перестрибували загороду клітки, дружно по-військовому штовхали його, і потім усі сідали палити. І ведмідь палив разом з ними. І був щасливим. Усі в тій клітці були щасливими. Це була найбільша принада Единбурзького зоопарку: «Звідки ці дикі люди? І чому цей хижак так запросто підпускає їх до себе?» І це були визволителі Риму. Переможні воїни, які застрягли у цій чужій країні. Відтак, на День Перемоги вони поспішали до свого Войтека, єдиного ведмедя у світі, який воював на війні, який знав, яку м’ясорубку вони пережили, що принесла їм ця Перемога і як вони після цього почуваються. Він також отримав тут притулок. Без права на вільне пересування по країні.\nЦей звір став людиною в той час, коли мільйони людей стали звірами. І сьогодні, я дещо схожий на нього. Лише тридцять років тому я вийшов з радянської клітки, з якої, здавалося, не було і надії втекти. Я вийшов із напівдикого середовища і потрапив на бенкет людяності, коли стіни впали – всі обійняли один одного, і в усіх очах палала надія, що тепер так буде завжди. Після цього ейфорія скінчилася. Святкування європейської перемоги було затьмарене буденним життям, і усі занурилися в свої проблеми. Ми знову почали дивитися одне на одного з підозрою: західні європейці були втомлені хвилею бідних східних європейців, а східні європейці були втомлені бути другосортними в Європі. Ми пройшли половину шляху подолання економічних розбіжностей, але не пройшли іншу половину. І аби виправдати цю втому, ми почали доводити, що це не економічні розбіжності, а цивілізаційні. А це означає – ми занадто різні, щоби об’єднатися.\nМене запросили сюди через мій вроджений оптимізм. Через моє есе, написане декілька років тому. Воно називається «Закоханий у Європу». Слідом за публікаціями в декількох європейських газетах найбільший литовський портал захотів перевидати його. Але тільки за однієї умови: у назві не повинно було бути слова «Європа». Тому що, виявляється, читачі у Литві не хочуть читати статті зі словом «Європа» у назві, це для них нудно. Я не погодився, і вони залишили оригінальну назву. Але вони мали рацію: це есе стало найменш читаним з усього, що я там опублікував.\nЩо це означає? Це означає, що Європа стала нудною для людей. Як і демократія, мир і тому подібне.\nІ я дуже засмучений з цього приводу, так само як був засмучений ведмідь Войтек у своїй клітці. Тому що, я, як і він, все ще пам’ятаю ейфорію єдності, я все ще живу з нею, коли інші давно її забули. Але з іншого боку, мій вроджений оптимізм каже, що я повинен радіти цьому. Тому що нудне – це стабільне. Коли Європа опиниться в реальній небезпеці, ми – звірі і люди Європи – знову відчуватимемо єдність.\nЗвісно, жаль, що бенкет не може тривати вічно. І кожне нове піднесення потребує падіння.\nПереклад з англійської — Оксани Васіковської.\nТемы: Литва, Друга світова війна


До страйку в Єревані долучилися працівники аеропорту\n2 травня 2018, 10:38\nУ столиці Вірменії Єревані майже припинений автомобільний рух, також порушена робота метрополітену.\nЖителі всіх районів Єревана приєдналися до загального страйку й закликів блокувати автодороги, повідомляє «Слово і Діло» з посиланням на «Інтерфакс».\nПерекриті автотраси, що ведуть до Єревану. Закриті входи до будівель низки держвідомств, зокрема Мін'юсту, Мінкультури та Міносвіти. Працівники єреванського міжнародного аеропорту «Звартноц» також долучилися до акції протесту.\nБлизько двох десятків людей у спецформі, костюмах вийшли з будівлі аеропорту й долучилися до мешканців села Паракар, які перекрили автотрасу Єреван-аеропорт «Звартноц».\nПоліція стягує сили, в тому числі й спецвійська.\n1 травня парламент Вірменії не підтримав кандидатуру опозиціонера Нікола Пашиняна на посаду прем'єр-міністра країни. За кандидатуру Пашиняна проголосували 45 депутатів, проти – 55. Національні збори Вірменії зберуться для повторного голосування 8 травня.


Napoli. Vesuvio. Pompeii. | Персональний сайт Андрія Орлова\nВраження від перельоту позитивні. Ми летіли в п’ятницю зранку, поверталися понеділок ввечері. Сполучення Львів-Неаполь є дуже зручним, оскільки всього 2 години і ти на місці. Ціна на квитки – це окрема історія, але в даному випадку вони коштували як інтерсіті 2го класу до Києва. Я міг би розказати про те, як доїхати з аеропорту в місто, але нас в обидві сторони довозив власник житла, де ми зупинились.\nДо речі, зазвичай, я не пишу нічого про квартиру на Airbnb, але цей раз буде винятком. Ми натрапили на найдружелюбнішого хоста, якого тільки можна було зустріти. Житло з хорошим доїздом до центру міста, в квартирі є все необхідне + смачні снеки і вкусняхи на різні випадки життя, якими можна користуватись. Швидкість відповіді на повідомлення оцінюю взагалі в 11/10! Інколи здавалось, що людина весь час тримає наш чат відкритим. Дуже приємні враження. Для тих, хто збирається їхати і шукає де зупинитись – пишіть мені, дам посилання із задоволенням.\nВ місті є 4 види громадського транспорту: автобуси, метро, пароплави і фунікулери. Ми користувалися першим і останнім. Квитки можна купувати в кіосках з газетами біля зупинок або в магазинах Табако (зрозумієте на місці). Насправді, квиток на автобус в нас перевірили аж 0 разів, продавець в одному з кіосків продав одноразовий квиток під статусом «на весь день», а на зупинці одного разу, коли ми вже не мали змоги купити квиток, бо все було зачинено, дівчина відповіла, що «No ticket? Don’t worry». Ситуація інша з фунікулером і, я думаю, з метро теж. Там необхідно просканувати квиток на вході, тому він повинен бути. Єдине, що можу додати – варто купувати їх до 22 години, бо далі все буде зачинене.\nВ реальності місто відрізняється від мультяшної версії декількома речима:\nМісто надзвичайно брудне (сміття буквально всюди, а прибиральників не дуже то і видно)\nМісто надзвичайно голосне (коли в магазині продавець з 4 каси почала кричати до продавця з 1 каси – мої вуха пішли в відпустку)\nПо місту гуляють не миші і коти, а дуже малолітні компанії з дівчат в яких кілограми помади і косметики на лиці і хлопців з однаково «зализаною» зачіскою у всіх. Виглядає дивно і дико.\nМені сподобалось як виглядають кошики в деяких магазинах, а також наявність мініатюрних порцій товару (дуже бракує цього в Україні)\nТим не менше, на мою думку, італійці – горді люди і ходять з високо піднятою головою. Якщо дійсно підняти голову догори, то місто відкривається зовсім з іншого боку: чудова архітектура, залишки античності, витончена гастрономія і безліч ароматів в повітрі.\nЩо подивитись? В Інтернеті гуляє багато інформації з видатними місцями, тому я не буду просто переписувати той самий текст. Ми побували біля замку Castel Nuovo, театру San Carlo, головної площі Piazza del Plebiscito, прогулялись по набережній Lungomare Santa Lucia, а окремо варто виділити вигляд на місто з точки Belvedere San Martino. Це все прекрасні місця, які розташовані не так далеко один від одного, тому вечори будуть емоційно насиченими.\nЩе до початку поїздки я знав, що хочу відвідати місто-музей. Пошуки в гуглі надали мені необхідну інформацію. Я залишу тут посилання на ресурси, де можна почитати про те, як найкраще добиратись до міста, розклад транспорту і т.д. Єдине, чим можу доповнити вже існуючу інформацію – це застереження про те, що вакцинацію питають на вході, а розклад електрички варто перевіряти постійно (можна навіть через гугл карти), бо в нас 2 потяги просто зникли з реального розкладу, в той час як в офіційному варіанті вони були.\nНу так от, місто Помпеї. Це шик! Найбільший кайф особисто я отримав на головній площі Foro (Форум по-нашому). В центрі стояла статуя кентавру. В мене чомусь особлива любов до цих міфологічних істот, а тут ціле комбо античність+кентаври.\nКвитки за вхід коштують 16 євро + дають брошурку з картою території. Є можливість взяти гіда на вході, але це за бажанням. Після того, як ми там находились був план поїхати на Везувій.\nОдин із діючих вулканів Європи. Тут я зупинюсь трішки на довше.\nПо-перше, я начитався на різних сайтах всі умови покупки квитків, варіанти добирання з Помпей до вулкану і назад, і т.д. Єдине, що я не врахував – вся інфа була написана до пандемії, коли умови були зовсім іншими.\nПо-друге, коли ми прочитали про нові зміни, ще нічого не було зрозуміло, але одне було визначено точно – за будь-яку ціну потрапити до кратера.\nЗміни, які відбулись виглядають логічними, але причин для радості було мало. За день до того, як їхати, на офіційному сайті читаю, що квитки можна купити тільки онлайн і прибути потрібно на конкретну годину, бо існують обмеження на кількість людей. Зрозуміло, що квитків на суботу-неділю вже немає. Причин тому є декілька, але головні: туристи і правда дуже хочуть туди потрапити, перекупщики хочуть підзаробити. До речі, варіант з перекупщиками був нашим планом Б, бо як я вже сказав раніше – не потрапити на гору ми не могли!\nПлан А. Планом А було скористатись автобусом EAV, який курсує від станції Помпеї Амфітеатр до Везувій 1000м. (тобто, не до підніжжя, а на максимально допустиму для транспорта висоту). Квитки мали купити вже на місці, але цьому статись не судилось через причини, про які вже написав раніше\nПлан Б. План Б мав спільний із планом А початок: громадським автобусом до вершини гори. А далі знайти перекупщика і замість 10 євро/людина купити їх по 20 євро.\nАле судитись стало плану В. Отож, після прогулянки по Помпеях ми вийшли на площу Амфітеатр і шукали де є зупинка автобусів. Розклад ми знали, по часу ніби встигали. Побачили туристичне бюро і вирішили запитати там що до чого. Нас зустріла італійська тьотінька, яка чомусь говорила дуже хамовито і весь час повторювала одне і те саме. Казала, що сьогодні ми не попадемо на вулкан, бо там весь день відбуваються якісь велоперегони, парк закритий від відвідувань взагалі та і квитка у нас немає. Якщо хочемо, то можемо купити на завтра, бо вони офіційний туристичний пункт від міста і їм дають щодня 50 квитків на реалізацію. Ціна була озвучена в 27 євро, у вартість входить квиток, добирання на автобусі до висоти 1000м та спуск назад із поверненням у ту ж точку. Я перед цим начитався на різних ресурсах, що можуть зустрічатись люди, які будуть казати, що вхід сьогодні закритий, нікого не пускають, тільки якщо не купити спеціальні квитки і що таким людям не можна вірити ні за яку ціну. Я взяв цей факт, додав те, що тітонька дуже хамовита, помножив на вартість квитка і в результаті вийшло те, що вирвалось в мене з рота після нашого діалогу: «Дякую, ми обов’язково подумаємо над вашою пропозицією, але зараз покажіть мені де зупинка громадського транспорту, ми спробуємо самостійно.». У відповідь прозвучало, що ми сьогодні туди точно не зайдемо і просто тикнула пальцем через дорогу, де вже виднівся знак зупинки транспорту із розкладом.\nМи підійшли до зупинки, ще раз оглянули розклад і до вибраного нами часу залишалось 10 хв, які ми хотіли провести за обговоренням наглості дами з інформаційного кіоску. Нашу палку бесіду перебив мужик, який просто торгував сувенірами, а коли побачив 2х нещасних туристів, які із 90% вірогідністю хочуть покорити Везувій, вирішив додати трохи суму в їхній прекрасний день. Продавець сказав нам, що автобус можна не чекати, бо там, на горі, сьогодні якісь перегони і навряд чи ми туди попадемо. Віддячити за інформацію було просто: ми хотіли купити магніти, а він їх продавав. Вийшло, що і своє питання закрили і пару євро продавець заробив.\nІз магнітами в руках і сумом в душі було прийняте рішення добити вулкан завтра. В той момент ми покладалися на план Б із перекупщиками. Пройшовши 300 метрів в сторону залізничного вокзалу, звідки ми могли б вернутись в Неаполь, я порахував в голові вартість плану Б і плану В. Виявилось, що останній був всього на декілька євро дорожчим, але на 100% надійнішим. Користуючись правилом «краще синиця в руках, ніж журавель в небі» було прийнято одностайне рішення повернутись до хамовитої італійської леді і купити квитки на завтрашній день. В процесі повторних переговорів випливло, що вона ще й сексистка, але це ми розбирати не будемо)\nНастав день Х. Потяг, яким ми мали дістатись до Помпей з Неаполя раптово зник з розкладу і ми вирішили бігти на той, який йшов перед ним. Добігли, в розкладі на вокзалі його не бачимо – спитали в касі, де нам пояснили, що найближча електричка аж за 40 хв. Відчуття злості могло б почати наповнювати мене, але я вірив в хеппі енд. Хеппі енд не наступив, бо в електричці ми їхали стоячи. А після ще однієї пробіжки від вокзалу в Помпеях до точки збору – останнє, що я хотів би почути: «Зачекайте, будь ласка, до 10 хвилин, в нас автобус запізнюється». Найбільше в цьому плані постраждала Христя, бо вона як той спартанець – бігла з усіх сил, пройшла всі стадії від злості до прийняття, зненавиділа італійську залізницю, а в результаті сиділа мокра на лавочці і чекала водія з перекуру.\nПриїхав автобус. Чорний мерседес спринтер. Сіли. Їдемо. З вчорашнього дня велосипедисти встигли спуститися з гори і почати ганяти по місту, саме тому ми стояли 15 хв в заторі на перекритій вулиці, чекали поки всі проїдуть кудись далі. В цей час наш водій, який взагалі не «спік інгліш», дуже емоційно з кимось спілкувався по телефону і намагався нам якось пояснити ситуацію. “Не критично, але весело” – наш автобусний девіз.\nІз висоти 1000м на горі до кратеру вулкану ми піднімалися хвилин 15, вітер був просто шалений, тому краще мати шапку, щоб не свистіло у вухах. По одягу все просто – головне, аби було зручно + шапка + взуття, яке не боїться забруднення/вологі серветки для чистки. Прогулятися можна до кінцевої точки, де продають магніти, напої, легкий перекус і по тому ж маршруту вернутись назад.\nВигляд з вулкану відкривається фантастичний. Багато міст, в тому числі Неаполь, видно як на долоні. Сонечко світить, водичка блистить. Окремого шарму надає той факт, що в гірші дні цей невеликий отвір в горі прискав лавою і руйнував чиїсь життя, а зараз там, серед тисячолітньої розтертої лавової суміші, ростуть зелені дерева. І так буде до тих пір, поки дядько Везувій знову не розізлиться і не розкаже хто тут головний.\nДорога назад була цікавою тим, що наш попередній автобус поїхав, натомість нас чекав інший. Про це нас ніхто не попередив, водії говорять лише італійською і якби не одна парочка, яка була в такому ж активному пошуку нашого попереднього водія, то ми би провели на горі ще трохи часу. Але добре те, що добре закінчується.\nЦе була надзвичайно насичена поїздка. За 3 дні ми з Христинкою находили по 50 км, багато побачили і спробували. Неаполітанська піца надзвичайно смачна і не така як в нас. Неаполітанські кафешки можуть бути дуже колоротними, але в той же час офіціант може намагатись «впарити» тобі якусь непотріб або пробити зайвий товар. Неаполітанські вулички, які ведуть до найпрекрасніших місцин можуть мати найбрудніші узбіччя. Неаполітанські сусіди можуть бути милими людьми, але до тих пір поки не намагаються розбити тобі авто, коли виїжджають з парковки під гірку.\nНеаполь і околиці – різні, але стовідсотково варті уваги! У нас залишилося ще декілька місць, куди однозначно варто потрапити, тому… ci vediamo, amico!


Золотий підвіс 62282 купити в Києві за низькою ціною з доставкою в Киеві - Золотий Стандарт\nчастинами 906 грн\nДуже красивий і витончений золотий підвіс. Він притягує погляд, манить. І це не випадково. Перед Вами, так звана, Зірка Ерцгамми. Це древній символ, що приводить людину до гармонії і допомагає розкрити її потенціал. Геометричний візерунок Зірки - система рівносторонніх трикутників, накладених з рівномірним зрушенням. У християнстві трикутник символізує взаємодію душі, тіла і свідомості. Зірка Ерцгамми - це найдавніший християнський знак, що символізує своїми дванадцятьма променями апостолів - учнів та Ісуса Христа, що стоїть в центрі. Ця зірка дарує сімейне щастя, любов і здоров'я.\n8065 7662 грн


Зволожуючий крем для тіла: хороші засоби по догляду, який продукт кращий, сироватка Кода для інтенсивного зволоження, відгуки\nЗасоби, які допомагають наситити всі шари епідермісу вологою і усунути лущення і сухість шкіри, стають все більш популярними серед представниць прекрасної статі. З допомогою додаткового зволоження можна усунути багато шкірні недоліки, оздоровити й додати пружність. Регулярне використання зволожуючих кремів необхідно для збереження молодості і краси тіла.\nДавно відомо, що людина на 70 % складається з води. Вода – це елемент, який виконує важливі для організму функції і процеси. При його недостачі порушується обмін речовин в організмі, що негативно позначається не тільки на зовнішності, але і на здоров'я. Якщо шкірні покриви не отримують вологу в достатній кількості, то з'являються неприємні симптоми: сухість, лущення, свербіж, втрата еластичності і виникнення зморшок. Нерідко виникають і шкірні захворювання.\nЗволожуючий крем для тіла покликаний відновити водний баланс клітин, позбавити шкірні ділянки від сухості і зневоднення. З його допомогою можна запобігти передчасне старіння організму і продовжити її молодість.\nОсобливість зволожуючих засобів полягає в здатності оновлення шкіри і прискорення обмінних процесів в їх клітинах. Якщо не приділяти своїй зовнішності належної уваги, то на тілі можуть з'явитися вугри, лущення і різна висипка. Це відбувається від зневоднення, особливо в літній час.\nВзимку шкіра також потребує додаткового зволоження, тому що повітря в приміщеннях часто сухий з-за опалювальних приладів. Сухе повітря сприяє тому, що у епідермісу виникає нестача кисню і вологи, тому на шкірі з'являються дискомфортні відчуття. Зволожуючий крем захищає тіло від негативного впливу сонячних променів ультрафіолету. Їм можна замінити сонцезахисні засоби в дуже жарку погоду.\nВ магазинах косметики запропоновано величезний асортимент всіляких кремів, покликаних зволожити шкірні покриви. Найпопулярніші види коштів:\nЗ ефектом засмаги – це засоби, які забезпечують тілу сяючий вигляд і відчуття легкого загару. Він робить шкіру м'якою і зволоженою, тонізує і захищає організм від сонячних променів і сильного вітру. Він містить вітамін А і вітамін В5, які відновлюють баланс, а допоміжні компоненти створюють штучний загар.\nЗ ефектом сяйва – це креми, які покращують зовнішній вигляд тьмяною і проблемної шкіри. Часто їх використовують як основу під макіяж.\nЗ гіалуронової кислотою – зволожуючі засоби, що допомагають позбутися від зморшок і омолодити шкіру. Гіалуронова кислота сприяє виробленню колагену та регенерації тканин.\nДитячий крем знімає роздратування і зволожує шкіру на весь день. Він не закупорює пори, дозволяючи кожній клітинці дихати. Він має протизапальну і антисептичну дію, не викликає алергічних реакцій.\nДля вагітних – засоби, що дозволяють захистити і зволожити шкіру жінки при вагітності. Вони приховують пігментацію, допомагають запобігти появі розтяжок і володіють загоюючою дією. Вони мають тільки поверхневе вплив, не проникаючи глибоко в шари епідермісу.\nКрем-суфле складається з натуральних компонентів: масла апельсина, соку лайма і екстракту помело, які сприяють зволоженню шкіри. Він тонізує шкірні ділянки і прискорює кровообіг в клітинах.\nДля того щоб зволожуючий крем працював, у ньому повинні міститися спеціальні компоненти: екстракти рослин, різні масла і вітаміни. Найрезультативніше речовина – це гіалуронова кислота. Вона володіє прекрасними властивостями, такими як зволоження, харчування і утримання рідини в шарах епідермісу. Вона робить шкіру пружною і відновлює її структуру.\nЩе один важливий компонент – гліцерин. Він приносить вологу до верхніх шарів епідермісу і створює захисну плівку на поверхні шкірних покривів. Таким чином рідина залишається всередині, але клітини здатні дихати. В організмі кожної людини є сечовина і при її дефіциті шкіра стає сухою і стягнутою. У крем додають штучну сечовину, щоб заповнити нестачу природного компонента.\nЩоб наситити клітини необхідною вологою і мікроелементами, до складу зволожувачів входить масло зародків пшениці, молоко, екстракт шипшини і масло мигдалю. Добре з цим завданням справляється масло оливи та бджолине молочко. Важливими складовими є екстракти трав, депантенол, алантоїн і вітаміни. Все це зміцнює і тонізує проблемні ділянки.\nKora - марка, що випускає сироватку для інтенсивного зволоження, яка має в своєму складі гіалуронову кислоту, амінокислоти, бетаїн і природні цукри. Вона надовго зволожує всі шари епідермісу, насичує їх вітамінами і мінералами, і омолоджує організм. Для досягнення видимого результату сироваткою потрібно користуватися мінімум два місяці.\n«Чорний перли» - марка, що виробляє антицелюлітний гель, до складу якого входять екстракти каштана та водоростей, а також біо-креатин. Він спалює жирові відкладення, підтягує тіло і зволожує його.\n«Експерт поваги» від l'оreal Paris – засіб, здатний утримувати воду всередині епідермісу, і при цьому зберігати потрібний рівень зволоження. Воно живить, заспокоює і захищає шкірні покриви від зовнішніх впливів. Підходить для сухої і чутливої шкіри.\nMust-Have - виробник крему для тіла, який надає шкірі пружність і еластичність, заспокоює і зволожує клітини живильною вологою. Він омолоджує організм і надає шкірі природного сяйва.\nVanilla Whipped - бренд, що випускає засіб, до складу якого входить масло ши, рожеве молочко, масло горіха і екстракт ванілі. Це штучний зволожувач, який надає тілу матовий колір і приємний аромат.\nNivea - косметична марка, яка створила продукт, який покликаний інтенсивно живити шари епідермісу і сприяти регенерації тканин. Він захищає організм від небезпечних чинників навколишнього середовища, зволожує і живить шкірні ділянки. Він швидко вбирається і не створює відчуття жирного блиску.\n«Чиста лінія» - марка, що випускає крем, до складу якого входить масло обліпихи, екстракт шипшини і природні активатори сяйва. Він робить шкіру ніжною і пружною, зменшує зморшки і живить клітини.\nEveline - виробник тонізуючого засобу, що складається з вітамінів і екстракту алое віра. Воно активно зволожує шкіру і швидко вбирається. Гіпоалергенний склад не викликає подразнень та алергічних реакцій.\nВибираючи кращий зволожуючий крем для тіла, потрібно вивчити його склад. Він повинен складатися з натуральних компонентів, які не шкодять здоров'ю і сприяють зволоженню шкіри. Це може бути масло оливи, апельсинове масло, рожеве молочко, екстракти трав, гіалуронова кислота і вітаміни.\nКупувати зволожувачі треба в перевірених магазинах, щоб не потрапити в руки шахраїв. Упаковка повинна бути цілою, шрифт читається і термін придатності повинен закінчуватися не раніше ніж через два місяці.\nПри виборі крему потрібно вирішити, які додаткові функції він буде виконувати. Наприклад, у зимовий час краще користуватися живильними масками з великою кількістю вітамінів, а в літній період засобами з ультрафіолетовим захистом.\nЗволожуючі креми для тіла користуються великим попитом в будь-який час року. Адже епідерміс постійно має потребу в додатковому зволоженні. Покупці відзначають ефективніше дія штучних зволожувачів, які крім вологи живлять клітини мінералами і вітамінами.\nСтоять засоби недорого, тому покупці задоволені демократичною ціною і економічністю упаковки. Креми мають приємний запах і не викликають алергічних реакцій. Особливим попитом користується марка Nivea, яка радує незмінною якістю не один десяток років і очолює рейтинг кращих марок.\nВідео-огляд зволожуючого крему для тіла з пробіотиками: доглядаємо і оздоровлюємо шкіру.\nСучасне виховання дітей неможливо уявити без допомоги підгузників. Більшість мам надягають їх на\nЩо це і як діє Показання до застосування Спосіб застосування


9 найкращих туристичних визначних пам'яток Північної Дакоти\nВажкі безпідставні землі, пишні лісові насадження та природні особливості Північної Дакоти, що подаються водою, забезпечують, здавалося б, нескінченний краєвид для вивчення. Окрім приголомшливих пейзажів, держава представляє захоплюючий погляд на історію та культуру регіону через свої музеї та історичні пам'ятки. Вибирайте, щоб провести час на відкритому повітрі в таких місцях, як Теодор Рузвельт Національний парк або озеро Sakakawea, або дізнатися про культуру та історію з відвідуванням Північної Дакоти спадщини центру в Бісмарк або Plains художній музей в Фарго. Знайдіть більше ідей у цьому списку визначних пам'яток Північної Дакоти :\n1. Національний парк Теодора Рузвельта\nТеодор Рузвельт Національний парк є одним з основних моментів будь-якої поїздки в Північну Дакоту. Названий на честь натураліста, ранчо і 26-го президента Сполучених Штатів, Національний парк Теодора Рузвельта все ще охоплює ті самі пейзажі, що колись закохані в самого Рузвельта. Маленька річка Міссурі вітер прокладає свій шлях через пагорби і Бадлендс парку. Відвідувачам пропонується похід, табір або просто проїхатися через парк, щоб оцінити природну красу поряд з бізоном, що вільно подорожує.\nНаціональний парк Теодора Рузвельта географічно розділений на північний і південний підрозділ, а також на додатковий підрозділ Елькхорн, де сам Рузвельт багато часу проводив серед безплідної землі. Хоча багато пішохідних стежок і визначені мальовничі диски є великим притягнутим до північного і південного блоків Національного парку Теодора Рузвельта, інші туристичні пам'ятки також стоять вашої уваги. На південному підрозділі центр для відвідувачів « Пофарбований каньйон» надає цікаву інформацію та один з кращих оглядових точок у парку.\nОфіційний сайт: //www.nps.gov/thro/index.htm\nПроживання: Де зупинитися біля Національного парку Теодора Рузвельта\n2. Прикордонна село та Національний музей Буффало\nНайбільший у світі, хоча і бетон, бізон можна побачити здалеку на пам'ятнику бізонів і селищі прикордонних на I 94, на Джеймстаун між Бісмарк і Фарго. Його живі сучасники пасуть у його ногах; серед них зустрічаються рідкісні бізони альбіносів . Також на території готелю знаходиться Національний музей Буффало, де відвідувачі зможуть дізнатися все про великих звірів, які колись ходили по американському Заходу. До складу Frontier Village також входить колекція старих піонерських будівель, з перукарні, церкви, аптеки, тюремного закладу, школи, поштового відділення та багато іншого. Протягом літніх місяців відвідувачі готелю Frontier Village можуть відвідати всі історичні місця, насолодитися диліжансом і поні, а також взяти участь у старовинному фонтані соди .\nАдреса: 500 17-я вулиця SE, Jamestown, Північна Дакота\nОфіційний сайт: //www.buffalomuseum.com/while-youre-here/\nПроживання: Де зупинитися в Бісмарк\n3. Національне історичне місцевість річки Індійська\nБіля Стантона, на старому кемпінгу індіанців Mandan і Hidatsa, розташований національний історичний комплекс «Індійські села ножа». Багато сіл були відновлені тут, щоб зберегти свою культуру. Популярні речі, які можна зробити на історичному місці Індійського села Knife River, включають перевірку музею на території, де є артефакти та реліквії з села, а також значні культурні емблеми людей, які живуть у цьому районі. Меценати також насолоджуються прогулянками по стежці села, перевіряючи реконструйований земляник, і походи по різних стежках, які вітрують по сценічному пейзажу. Різні заходи та заходи можна знайти в Індійських селах Knife River протягом усього року, включаючи ігри, виставки ремесел, і церемонії, всі з яких дійсно привносять історичне місце в життя.\nАдреса: 564 County Road 37, Стентон, Північна Дакота\nОфіційний сайт: //www.nps.gov/knri/index.htm\n4. Центр спадщини Північної Дакоти\nРозташований в Бісмарк, центр спадщини Північна Дакота пропонує огляд історії Північної Дакоти від доісторичної до сучасності. Відвідувачі Центру спадщини можуть вибрати з чотирьох музейних галерей, які містять тисячі різних експонатів, артефактів і експонатів, починаючи від скелету Tyrannosaurus Rex до масштабної моделі космічного телескопа Хаббл. Інші популярні визначні пам'ятки Центру спадщини включають атріум Північного сяйва ; напої в кафе James River ; а для теплих місяців - захоплюючі пейзажі доріжки Столиці Дендрарій .\nАдреса: бульвар 612 Східний бульвар, Бісмарк\nОфіційний сайт: //statemuseum.nd.gov/\n5. Художній музей рівнин\nРозташований в історичному районі міста Фарго в Музеї мистецтв рівнини розташовано вражаючу колекцію творів, з творами регіональних і національних художників. Сучасне мистецтво, а також традиційне індійське мистецтво та традиційне фольклорне мистецтво займають важливе місце в постійній колекції. Музей представляє мінливі виставки протягом усього року в межах 56 000 квадратних футів простору . Молодіжні та сімейні програми доступні в художньому музеї Plains, а також у семінарах для дорослих . Музей мистецтв рівнин також представляє різноманітні громадські мистецтва та сади по всьому місту, які сприяють будь-якому відвідуванню Фарго, включаючи скульптуру Sodbuster, розташовану в центрі міста.\nАдреса: 704 First Avenue North, Фарго\nОфіційний сайт: //plainsart.org/\n6. Парк Скандинавської спадщини\nПарк Скандинавської спадщини, розташований в Міноті, пропонує унікальний погляд на аспекти скандинавської культури в країнах Швеції, Норвегії, Данії, Фінляндії та Ісландії. Цей музей на відкритому повітрі включає в себе численні репліки будівель, статуї та культурні пам'ятки, які цікавлять вас. Улюблені відвідувачі включають репліку Gol Stave Church, будинок 18-го століття, що перевозиться з Sigdal, і виставлений на півночі шведський кінь Dala . Також на території репліка фінської сауни та датської млин є популярним місцем для відвідувачів і фотографів.\nАдреса: 1020 South Broadway, Мінот\nОфіційний сайт: //scandinavianheritage.org/\n7. Державний парк Форт Авраам Лінкольн\nФорт Авраам Лінкольн Парк штату є великим місцем, щоб займатися історією, похід деякі стежки, і провести ніч поруч з водою. Форт Авраам Лінкольн відображає як свою військову історію, так і коріння американських індіанців через реконструйовані будівлі, такі як Будинок Кастера і повторно зібраний Індійський селище Мандан . Для відпочинку, майже сім кілометрів стежок приваблюють туристів, байкерів і вершників. Щоб продовжити перебування у Форт Авраам Лінкольн, державний парк також пропонує сучасний кемпінг біля берегів річки Міссурі, в комплекті з душовими кабінами і туалетами.\nАдреса: 4480 Форт Лінкольн Роуд, Мандан, Північна Дакота\nОфіційний сайт: //www.parkrec.nd.gov/parks/falsp/falsp.html\n8. Озеро Сакакавеа\nРозташований у західній центральній частині штату, озеро Sakakawea є найбільшим резервуаром Північної Дакоти, і з більш ніж 1500 миль берегової лінії, це популярне місце, щоб насолодитися водою. Вітрильний спорт, каякінг і катер є популярним видом діяльності озера Сакакавеа, а озеро пропонує цілорічні можливості для риболовлі . Два державних парки можна знайти недалеко від берега озера Сакакавеа: Форт Стівенсон і Державний парк Сакакавей на східних берегах. Обидва пропонують нічні варіанти, з сучасними кемпінгами, і легкий доступ до води, з доками доступу громадськості і прокат човнів.\nФорт Стівенсон State Park\nАдреса: 1252A 41-й пр. NW, Garrison, Північна Дакота\nОзеро Sakakawea State Park\nАдреса: 781 42 1/2 Ave NW, Hazen, Північна Дакота\nОфіційний сайт: //www.parkrec.nd.gov/parks/lssp/lssp.html\nДля завзятих туристів і любителів активного відпочинку, Maah Daah Hey Trail відомий як найпотаємніша таємниця Північної Дакоти. Залучення туристів, байкерів і вершників, Maah Daah Hey Trail охоплює більш ніж 140 миль знакових краєвидів Північної Дакоти, таких як Badlands, долина річки Маленька Міссурі і частини національного парку Теодора Рузвельта. Амбітні мандрівники стежки можуть переміщатися по всьому маршруту в середньому за 10 днів, а численні різні траси дозволяють здійснити мальовничі одноденні поїздки.\nОфіційний сайт: //mdhta.com/\nБільше для вивчення в Північній Дакоті\nЩоб побачити більше природної сторони Північної Дакоти, подивіться на нашу статтю про кращі державні та національні парки в Північній Дакоті. Ознайомтеся з найпопулярнішими містами Північної Дакоти з нашими статтями про найпопулярніші туристичні пам'ятки Бісмарка і найкращі туристичні пам'ятки Фарго. Тільки на південь від кордону, візит до Південної Дакоти може продовжити вашу поїздку досить красиво.\n© Copyright 2021. All rights reserved. 9 найкращих туристичних визначних пам'яток Північної Дакоти


Юрій Федькович - Дурний гуцуляк\nПошук по розділу сайта Дурний гуцуляк\nГуцулів звуть усі дурними. Але я вам розповім, як один такий дурний гуцуляк – та пошив усіх парубків у славнім селі Мудрівцях у великі дурні. А се так було.\nУ славнім селі Мудрівцях, про котре я вам ще не одно цікаве маю розповісти, сиділа собі одної неділі по полудню громадка парубків та й пили пиво, бо у Мудрівцях, видите, навіть слинаві баби горівки не пили, а з того на таке прийшло, що орендар Іцко у такім подертім кафтані ходив, щоби і раки були до нього не починялись, не то що!\nМудрівські парубки не мали що робити та кпились з Іцка, аж на се уходить один обдертий гуцулячок у корчму, уклонився парубкам, та й пішов до жида, а парубки давай собі з нього кепи бити.\n– Еге, – каже один, – чи сей лиш не прийшов у Іцка за лакея найматись? Се би пара собі!…\n– Може Іцко в нього, – каже другий. – Хіба ти не видиш, яку здорову та набиту мошенку зза пазухи таскає, та каже Іцкові дати собі цілу кварту пива. та ще і снідання до того?\n– Ану, хлопці, що ми сего підгоцкаємо, а то без рукавиць! – каже третий. – Зачни ти лиш, Петре, з твоїми загадками, як се тобі не раз уже вдалось. Ану хлопці! Хто має порожну карабушку від сірників’?\n– Знайте, хлопці, аби він лиш нас не підгоцкав! – каже четвертий, – гуцули не такі дурні як їх пишуть.\n– Ге! ледіню! – каже п’ятий підкручуючи собі уса, – сідай собі коло нас! Відки родом? Чи лиш не з Дрантигузів?\n– Не, ште-братчики! Я родом з Дурнолупів, – каже гуцуляк, – позволите мені коло вас сісти?\n– І овшем! І овшем! Ледіню годний! – каже Петро, моргнувши хитро на товаришів, – ми загадали собі сегодне у загадки грати; може і ти пристанеш до нашої співки?\n– Буду чути, – каже гуцуляк, – усміхаючись і собі, – єсли лиш моя мошенка вистатчить…\n– Фрашки! – каже Петро сміючись. – У нас заліжка така: кождий з нас по черзі загадає загадку; як же ж ту загадку котрий небудь з нас відгадує, то загадочник платить шістку кари до складки в отсу порожню карабушку. Але, як хто таку круту загадку загадає, що ю ніхто не годен відгадати, той бере собі усі складені гроші. Пристаєш, годний дурнолупче?\n– Для чого ж би я до такого годного товариства не мав пристати? – каже гуцуляк, – лиш буду просити, аби моя загадка на посліди осталась!\n– Нехай і так буде! – каже Петро. – Отже я зачинаю: кілько доріг сходиться у Чернівцях на ринку?\n– І одна не, – каже Василь, – бо на ринку лиш люди сходятся, а не дороги. Але відгадайте мою загадку: як їдеш до Чернівців – що тобі на праві руці?\n– П’ять пальців, – каже Іван, – для того клади і ти, Василю, шісточку до карабушки, як се поклав Петро, аби здоров нам за се був! А тепер хто з вас відгадає мою загадку: для чого шкрепче баба моркву?\n– Бо пір’я не має, – каже Тимофій, – бо якби морква мала пір’я, то баба би ю не шкрептала, але скубла. Для того сюда з шестаком, пане Іване! А тепер слухайте мою загадку: котру страву ніхто би з вас не їв?\n– Котюжу страву, – каже Семен, – бо здохлу кобилу а чей ніхто з нас не буде їсти? Ану шестака, брате Тимофію! А тепер прошу мою загадку: для чого біжить пес за заяцем?\n– Бо заяць не хоче бічи за псом, – каже Штефан. – Шістку, Семене! А тепер хто се відгадає: хто видить більше: чи той що одно око має, чи той що дві?\n– Той що одно, – каже Андрій, – бо він видить у другого аж дві. Шестака, пане Штефане! А тепер слухайте: де найвищі гори?\n– Там, де найглібші доли, – каже Сідор, – ану до карабушки, премудрий мій Андрію! Так! А тепер на тебе черга, годний наш дурнолупче! Ну?\n– Я би просив годне парубоцтво, аби мене слободили: бо я знаю лиш одну загадку, та і то аж трояку!…\n– І овшем! і овшем! – каже Сідор, – але за тото заплатиш аж три шестаки, як угадаємо. Сюда з нев, тов твойов трояков загадков!\n– То ж послухайте, ласкаві будьте, – каже гуцуляк:\nОдно лиш я знаю, а ви не знаєте;\nДруге лиш ви знаєте, а я не знаю;\nА трете ні ви не знаєте, та ні я не знаю,\nВідгадайте, коли ласка ваша!\nПарубки витріщили очі як баньки, а гуцуляк посяг за карабушков, спорожнив ю у свою мошенку та й поклав, кланяючись гречно усім парубкам, порожню на стів.\n– Твоя виграна! – каже Петро по хвилі, – та й не дурно ти, вижу, у Дурнолупах родився, бо нас гарно у дурні пошив, та ще до того і облупив! Але за тото скажи нам хоть, що оно таке є, що ти лиш знаєш, а ми не знаємо?\n– Се вибачайте! Мої дрантиві ногавиці… – каже гуцуляк, обертаючись плечима до парубків аби їх переконати, що се не загадка, а правда.\n– Виграна! – крикнув Василь, плюнувши – але що воно таке є, що ми лиш знаємо, а ти не знаєш?\n– Се то, – каже гуцуляк, наставивше свою подрану капелюшпну, – кілько ви мені шестачків скинете, аби я собі або нові штанята купив, або старі дав полатати.\n– Виграна! – крикнув Іван, кидаючи гуцулякові два шестаки у наставлену капелюшину, – але скажи нам, що тото є, що ні ти не знаєш, та ні ми не знаємо?\n– От що: чи схоче мені хто за ваші два шестаки ногавиці продавати? А тепер, Іцку, пива на стів для кожного кварту, аби ніхто не казав, що дурнолупський ледінь мудровецьких парубків змудрував!\n12 серпня 1887.\nДрукуємо з автографу (дар Павла Кирчова до бібліотеки Наукового товариства ім. Шевченка). Автограф займає 3 піваркушеві листки гладкого канцелярійного паперу. На кінці, на 5-й стороні дата і підпис автора.\nПовісточка сеся була друкована в «Буковині», 1896, ч. 50.\nПодається за виданням: Федькович Ю. Писання. – Льв.: друкарня Наукового товариства ім. Шевченка, 1902 р., т. 2, с. 402 – 405.\nЮрій Федькович – Дурний гуцуляк


Потяг до Пусана 2. Півострів онлайн 2020 iw - 基础知识 - 袍子会-汉服人的天地 - Powered by Discuz!\nПотяг до Пусана 2. Півострів онлайн 2020 iw\nРежисери: Еріель Шульман, Генрі Джуст «Потяг до Пусана 2. Півострів» - це сіквел однойменної стрічки, що була знята у 2016 році. Люди подекуди залишилися живі, але вони живуть при жорстоких правилах, і керують військові, або бандити - ті, у кого є зброя. Боротьба з зомбі в клітці стала звичайною розвагою. Тривалість: 120 хвилин На англомовному постері фільму назва виглядає ось так: “Train To Busan Presents: Peninsula”, а в оригіналі взагалі ??, тобто просто “Півострів”. Рік: 2016 Залиште свій відгук Через четыре года после вспышки страшного вируса, распространение которого Южная Корея сдержать не смогла, то, что осталось от страны, находится в блокаде, а полчища зомби разгуливают по всему полуострову.\nІншим разом цього було б цілком достатньо, але у випадку з Островом — ні. Кінотеатри демонструватимуть розширену версію у 2D и 4DX один тиждень перед стартом сиквелу. З одного боку, його взяв Каннський кінофестиваль - правда, не для конкурсної програми, а рамках «Опівнічних показів». З іншого - він став найкасовішим фільмом 2016- го року в Південній Кореї. Тривалість: 96 хв Вони вважають, що це їхній шанс на порятунок. Події розгортаються на території Південної Кореї.\nВони вважають, що це їхній шанс на порятунок. У Йон Сан Хо бруд демонстративний, а сюжет і близько не такий глибокий як у класика жанру. Для справжніх поціновувачів документальних фільмів! Прекарсна Тоскана... Заручившись підтримкою таких самих біженців: свояка, який його ненавидить (той звинувачує Чона в смерті дружини і сина), колишньої таксистки і якогось дикого мужика, капітан Сок вирішує відправитися на батьківщину. Для шанувальників фільмів, на сайті розміщена рубрика «кіно». Країна відмежована від решти світу і перетворилася на руїну. Адже вірус зміг проникнути не тільки в поїзд, а й в місто їх слідування.\nПандемія, паніка, невідомий вірус... Тривалість: 2 години В український прокат вийшов фільм Потяг до Пусана 2: Півострів — продовження зомбі-хорору Потяг до Пусана 2016 року випуску. Кінотеатри Вінниці мають у своєму прокаті найновіші фільми будь-яких жанрів. Пасажирам потягу доведеться боротись за виживання. 442 кілометри в дорозі. Це сиквел минулої роботи режисера «Потяг до Пусана», прем’єра якої відбулася у 2016 році. В 7 країнах, де стрічка вийшла на великі екрани в минулі вихідні, вона стала хітом і вже зібрала рекордну суму у 36 млн доларів. З'явився перший офіційний трейлер другого фільму Поїзд в Пусан. А тепер можете забути, бо майже нічого з цього у сиквелі не лишилося.\nСхожі ключі: Потяг до Пусана 2. Півострів дивитися онлайн 2020 хорошій якості Потяг до Пусана 2. Півострів 2020 онлайн Потяг до Пусана 2. Півострів дивитися онлайн 2020 Потяг до Пусана 2. Півострів онлайн фiльм дивитися фiльм Потяг до Пусана 2. Півострів без реєстрації Потяг до Пусана 2. Півострів фiльм 2020 прем'єра Потяг до Пусана 2. Півострів фiльм и онлайн Потяг до Пусана 2. Півострів 2020 дивитися онлайн кіно Потяг до Пусана 2. Півострів кіно Потяг до Пусана 2. Півострів фiльм скачати Потяг до Пусана 2. Півострів фiльм 2020 торрент Поезд в Пусан 2: Полуостров онлайн hd Поезд в Пусан 2: Полуостров кинопоиск Поезд в Пусан 2: Полуостров скачать торрент в хорошем качестве Поезд в Пусан 2: Полуостров скачать торрент Поезд в Пусан 2: Полуостров 2020 смотреть онлайн Поезд в Пусан 2: Полуостров 2020 онлайн Поезд в Пусан 2: Полуостров 2020 смотреть онлайн фильм hd смотреть Поезд в Пусан 2: Полуостров 2020 Поезд в Пусан 2: Полуостров кино\nСхожі фільми: @cwqyoglw962 #fqxino 6426 CLL1V10HG @azjzepjf955 #jhjnwke 1655 F9GIAE9RMFD @dddbnkbe237 #gquwk 3268 1S7KARPSZJD @hmygvxyk665 #jgrwmk 7626 1OZKP9L0U @ewcjbvvv449 #yzbevrp 1763 8CCTDO51UM @jfjkapd606 #qwvgq 2573 62LTAY9F @devonitt499 #qcsso 3590 J5R155JNOM @bgvkipr838 #ivexgm 5203 4EQDE489 @arilakl852 #ihxifeb 3905 5X9HJEQ0 @ifhjglzv810 #jbscpb 8251 9ZNLZBDFQU @cpjebaxy464 #wkkbsvt 5491 FV1VAICIEAU2 }\nПідкріпив цей факт дивовижний південнокорейський серіал Королівство, що вийшов у 2019-му. Триллер, Фэнтези, Ужасы Судячи з трейлеру і зарубіжних відгуків, у режисера Брайана Велша (епізод про пам’ять з першого сезону Чорного дзеркала) вийшов фільм, що максимально залучає, із парою чудових акторів в центрі, жартами, сльозами і музикою епохи, яку не повернути. Останній результат значно перевершив збори «Потягу в Пусан» в 2016 році, який заробив у 45 кінозалах IMAX тільки 750 тисяч дол. А режисером як першого, так і другого фільму виступив Ен Сан Хо. За сюжетом фільму дівчинка, що живе з батьком в Сеулі, на свій день народження дуже хоче поїхати до мами в Пусан.


"Іване Степановичу, буде бійка, все поламаємо, запалимо Верховну Раду" | Новини на Gazeta.ua\nШоколадні фігурки виставляють замість ляльок\n"Іване Степановичу, буде бійка, все поламаємо, запалимо Верховну Раду"\nПʼятниця, 13 жовтня 2017 07:16\nДо столичного готелю "Національний" неподалік Верховної Ради політик Степан Хмара заходить у чорному шкіряному пальті поверх костюма з краваткою. Пропонує піднятися ліфтом на третій поверх. Тут у фойє — зручні крісла й немає людей. Зустрічаємося за кілька днів до його 80-річчя 12 жовтня.\n— Ювілей навіює трохи сумний настрій, — говорить Степан Ількович. — Знаєш, куди наближаєшся. А хотілося би ще щось зробити, бачити нашу державу в кращому стані та спричинитися до того. Але людина не має замикатися на думці "якщо мені не доведеться бачити, то все одно". Мені не все одно. Буду з того світу дивитися. Це є стимул.\nВажко усвідомити свій вік. Добре почуваюся. Якщо трохи болять ноги, то пришвидшую ходу. Це допомагає. М'язи не мають ставати лінивими.\nВи виростали на Галичині у повоєнні роки, часи голоду й боротьби Української повстанської армії. Ці події формували характер?\n— Щодня під стресом доводилося жити. У нашу хату часто заходили партизани. Бо ми були надійна родина. Батьки останнім ділилися з ними.\n1940-го мені минуло 3 роки. У селі стояла застава військ НКВД. До нас час від часу заходив їхній офіцер. Приємна людина — українською зо мною говорив, пісень співав, казки розповідав, дешевими цукерками пригощав. Мати перед тим мені сказала: "Нічого тому "совєту" не говори". Я брав цукерки, але мовчав.\nІз сусідньої хати хлопець був у підпіллі. Коли батьки пішли поратися з худобою, енкаведист узяв мене на руки, підніс до вікна. Показав на сусідські вікна й питає: "А той дядя приходить?" Я був, як глухонімий.\nЯкось на уроці вчителька підійшла до вікна й заціпеніла з напіввідкритим ротом. Ми, як горобці, повискакували на підвіконня. На подвір'ї біля сараю для дров нерухомо лежали троє упівців. Поряд була цегла для ремонту школи. Солдати брали її і розбивали чоловікам голови. Навіть не дострілювали.\nУ селі двічі були бої партизанів з енкаведистами. Усі знали, партизани не вистоять. Раз красивий молодий повстанець у нашій хаті сказав батькам: "Ми розуміємо, що всі загинемо. Але не можемо не воювати — така наша доля. І на нашому прикладі виховуватимуть наступні покоління". Це ввійшло у мою дитячу свідомість. Став задумуватися — як так робити, щоб перемогти? І це був головний мотив добре вчитися. Бо знав: мусимо перемогти своїми знаннями, розумом.\nОднак вас виключали з інститутів.\n— У середині 1950-х років був страшенний конкурс до вузів. Підросло покоління дітей війни. Я так хотів учитися, що вступив одразу у два вузи. За це мене відрахували з обох. Тоді це вважали крамолою. Попрацював рік у Казахстані, повернувся і вступив уже без ускладнень.\nСтудентом із великими труднощами шукав заборонену літературу. Це було ризиковано. Люди боялися доносів і не відкривалися.\nЯ вихідними час від часу заходив на Личаківський цвинтар. Там зустрічав поважних пані похилого віку. Зав'язував із ними знайомства. Вони мене запрошували в гості й давали книжки. Іноді знаходив їх на горищах у старих людей.\nЯк ви потрапили в опалу до влади?\n— Після погромів 1971–1972-х серед людей витали страх і заляканість. Я потихеньку збирав інформацію для самвидаву, щоб усі знали, хто заарештований, хто засуджений.\nІ от мені йшов 43-й рік. Відвів у садок доньку Соломію. Вийшов за браму. Аж тут двоє кремезних чоловіків підхопили мене під руки, посадили в авто.\nДо 1984-го я провів на 35-й зоні на Уралі. Там вітер за добу робив коло у 360 градусів. Від цього судини ходором ходили. Заснути можна лише в липні. Решта часу — через холод не спатимеш. Це виснажує, більше за голод.\nЯ просидів у карцері 306 діб. Як лікар за освітою, бачив — ті всі умови несумісні з життям. Хіба на короткий час випустять із карцеру відійти, і знову назад. Я то назвав феноменом павука. Спостерігав за його поведінкою: узимку тижнями сидить спокійно в кутку. Потім раптом починає бігати по стелі, пускає нитку посередині кімнати. Так день-два. Потім знову залягає в куток, нічого не їсть. Таким виглядало виживання в карцері.\nКоли був під слідством, дружина потрапила в лікарню з серцем. Донька ще в школу не ходила, а син — у молодші класи. Як сьогодні пам'ятаю: сиджу в камері й думаю, чи можу пожертвувати своїми найвищими ідейними принципами заради порятунку дітей — написати покаяльну, когось видати? Цілу ніч не спав. Зрозумів, не можу на це піти. Помолився: хай їх Бог візьме під свій захист.\nДружина була готова до довгої розлуки?\n— Ще коли ми зустрічалися, гуляли якось парком на Погулянці у Львові. Я сказав: "Якщо думаєш про щось серйозне, то зі мною буде важко. Можу і в тюрму загриміти за свої погляди — я є націоналіст і ненавиджу цю систему. Ти не боїшся?" — "Ні. Не боюся".\nУ мене за всю відсидку було лише одне побачення — у перший рік. Дітей не бачив сім років.\nПопереджав дружину, що буде важко: "Галя, це зараз у нас багато знайомих і приятелів. Не дай Бог щось зі мною станеться — не всі з тобою вітатимуться". Так і сталося. Багато-хто переходив на другу сторону вулиці, щоб не зустрічатися й не кидати на себе тінь. Та дружина витримала всі життєві екзамени.\nЛюбите приймати гостей?\n— Наша хата ніколи не гуділа від гостей. То діти малі, то удень на роботі, вночі сидиш над самвидавом. Після тюрми — політика, постійні поїздки.\nТим паче, ви з соратниками творили нову історію.\n— Інколи й кулаками. У Верховній Раді доводилося бійками зривати засідання, якщо була загроза протягнути якийсь страшний для України закон. Піднімав бучу, колотнечу, ламав мікрофон. Часом прямо заходили з друзями в кабінет голови Верховної Ради Івана Плюща: "Іване Степановичу, не смій виносити на голосування, бо не допустимо все-одно. Буде бійка, все поламаємо, запалимо Верховну Раду". Допомагало. Плющ не ображався на мене. Розумів, я приходив не за свої інтереси. Він — цікава людина. Як політик зростав, бо був щирий українець.\nНайщасливішим почувався, коли ми ухвалили Декларацію про державний суверенітет. Увечері в ресторан готелю "Дніпро" прийшли майже всі депутати. Панувала ейфорія.\nУ першому скликанні було багато патріотів від "Народного руху", відомих письменників. Але вони — нуль у політиці. Одразу після Декларації про державний суверенітет ми почали кампанію про перевибори в парламент. Але, "Народний рух" і Чорновіл це зіпсували. Я говорив: "В'ячеславе, ну не виграєш ти на президентських виборах. Неможливо це зробити, коли чотири п'ятих у місцевих радах — червоні. Вони ж проводять вибори. Якщо набереш 49 відсотків голосів, то Кравчуку напишуть 51. Спершу потрібно змінити ситуацію в Раді та радах". Але Чорновіл був упертий.\nЯ ще на початку незалежності розумів, хто наш ворог, і що з ним буде довга боротьба не на життя, а на смерть. Вірю, вистоїть Україна, бо вона має перспективу розвитку. А Росія — перспективу деградації. Якщо більшість українців це зрозуміють — ми непереможні.\nЧи може Росія піти на широкомасштабний воєнний конфлікт?\n— Якщо зважиться, це буде кінець російської імперії. Перше кільце імперії відпало з розпадом Радянського Союзу.\nУ Москві сидять бандити, але не ідіоти. Вони розуміють, можна окупувати Україну аж до Чопа. Але тоді не 30 відсотків українців вважатимуть Росію ворогом, а 95 відсотків. Українське суспільство як ніколи стане консолідоване. Малороси з комплексом меншовартості перетворюватимуться в українців. Росії цього не треба.\nСприймаєте російську культуру?\n— Треба розмежовувати її та політику. До російської культури ставлюся вибірково. Салтикова-Щедріна люблю. Але на дух не переношу Достоєвського. Це бандит. І в творах, і в переконаннях — шовініст, імперіаліст і ксенофоб. Справжня культура — Чехов. Але пощупайте його коріння — українське вилазить. Де в Росії який справді талант — виявляється татарин, українець або єврей.\nВідмовлявся виходити з в'язниці\n1990 року Степана Хмару позбавили депутатського імунітету та запроторили до Лук'янівського СІЗО.\n— 7 листопада на Майдані виходить із підземки жінка з розбитою рукою, — каже Степан Ількович. — Запитую, що сталося. "Мене побив один негідник". Попросив показати. Заходимо в підземелля. Вона показує на бомжа в кепці, куртці. Поруч зібрався натовп із десятків два людей. Притиснули його до стінки, а він почав кричати: "Я коммунист, нас пять миллионов. Мы вам покажем. Я главный дворник Крещатика". Спеціально підбурював.\nНатовп так розпалився, що тому чоловікові ґудзики обірвали на куртці. Ледь не прикінчили головою об стіну. Я закричав: "Не треба".\nКоли йому розірвали куртку, у внутрішній кишені виявився пістолет і посвідчення полковника міліції. За кілька днів на засіданні Ради мене позбавили депутатського імунітету й завели на мене справу. Через три дні заарештували в приміщенні парламенту. Мовляв, підняв руку на міліціонера. Хоча життя йому врятував.\nСтепан Хмара пробув за ґратами дев'ять місяців. Інколи його випускали на короткий час без права покидати Київ.\n— 24 серпня 1991-го був Акт проголошення незалежності, — продовжує Степан Ількович. — Наступного дня приходить у камеру черговий офіцер, командує забиратися за ворота. "А папір? Я що — втік? Що це за гра?" — почав я. Прийшов начальник тюрми: "Вас помилувала президія Верховної Ради". Та я відмовився виходити без документа. Тому мене взяли під руки, вдавали, що насильно виводять. А я зробив вигляд, що чиню опір. Так і випхали за ворота.\nЗараз ви читаєте новину «"Іване Степановичу, буде бійка, все поламаємо, запалимо Верховну Раду"». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Чоловік змінив як себе вести жінці поради психолога\nКоли люди вирішують присвятити один одному все життя, бути опорою і підтримкою, ніколи не замислюються про сюрпризи, підготовлених долею. Одним з них є зрада. Вона, на жаль, зустрічається часто. Але перед тим як винести судженого вирок, важливо розібратися в собі і зрозуміти, як себе правильно вести, якщо чоловік зрадив.\nПерше, що потрібно зробити, це з`ясувати всі передумови зради. Подружнє зрада ніколи не виникає з нічого, до цього вчинку має щось підштовхнути.\nШукайте причини в собі:\nЧи багато уваги ви приділяєте чоловікові? Вам цікаві його справи на роботі, подробиці чергового походу на риболовлю, посиденьки з друзями?\nДоглядаєте за собою, щоб виглядати привабливо не тільки на роботі і в гостях, але і вдома?\nЧи є у вас власна сфера інтересів, в якій ви реалізуєте як особистість?\nЙдете ви на діалог в спірних ситуаціях? Чи прислухаєтеся до думки чоловіка?\nЧи відчуваєте ви себе жінкою: справжньою, ніжною і турботливою?\nВідео: Ірина Орда - Що робити, якщо чоловік зрадив?\nЯкщо хоча б дві відповіді негативні, спробуйте змінити ставлення до сімейного життя і до себе.\nКрім цього, шукайте причини в обставинах:\nВідео: Якщо чоловік зраджує ..\nБуває, чоловіки аргументують зраду словами «Це любов, не можу з собою нічого вдіяти». Це часто говорить про психологічну кризу в житті людини, коли він намагається повернути молодість, тішить себе ілюзіями про реалізацію втрачених можливостей.\nЧоловік піддався на кокетство колеги або старої подруги. Тут потрібно відповісти на питання, чи була зрада одиничної, або ж інша жінка стала коханкою. У першому випадку можна зрозуміти і пробачити. Так, це вимагає дуже великих зусиль, але сімейне благополуччя дорожче. У другому - зважити всі за і проти продовження або розриву відносин.\nГоловне не робити нічого на емоціях, які не зваживши і зопалу. Бувають різні ситуації, в залежності від яких можна як пробачити чоловіка, так і пережити зраду з гордо піднятою головою.\nВідео: Зрада чоловіка Що робити, якщо чоловік зрадив. Відповідає Анна Іотко\nЖінки - істоти дуже добрі і м`які, готові пробачити останні мерзотності з боку коханого. Але змиритися і мовчки терпіти - зовсім не той шлях, який веде до відновлення гармонійних відносин.\nЦя стратегія лише віддалить від вас чоловіка, адже внутрішній дискомфорт, занижена самооцінка і інші наслідки тактики «мовчання» приведуть до того, що ваш сімейний корабель буде натикатися на нові і нові скелі недовіри і нерозуміння, поки не розіб`ється вщент.\nЦе не означає, що сім`я зруйнується через півроку або рік.\nЧасто формально подружжя залишаються в шлюбі, але по факту, тих ниток, які являються сутність родини, не склеїти.\nЦей вибір можна зрозуміти з огляду на матеріальних, житлових обставин, або ж якщо в сім`ї є діти, яких ви не бажаєте залишити без повноцінної сім`ї. Але завжди потрібно пам`ятати про себе і давати собі звіт в тому, чим пожертвувати можна, а що - ні.\nІноді чоловік сам зізнається в зраді і просить розлучення, фактично не залишаючи дружині вибору. Але іноді рішення завершити відносини приймає саме постраждала сторона.\nЯк не сумно, але буває, що любов проходить, і частіше за все одночасно в обох подружжя. Просто хтось робить перший хід. Але образа і егоїзм того, кого кинули, робить чудеса: здається, що ви любите не менше ніж 20 років тому, а чоловік - ідеальний, але в перспективі не ваш. Розберіться в собі: що саме змусило вас так думати, і якими були ваші думки, наприклад, за місяць до того, що сталося.\nЯкщо причина - в почутті власності і ревнощів - відпустіть. Кілька місяців доведеться потерпіти, але жити з нелюбом чоловіком за звичкою - це вірний шлях до втрати себе як жінки, як особистості.\nЯкщо ж ви прийшли до висновку, що не переставали любити другу половинку всі роки спільного життя - ця тактика не для вас.\nЧитайте також про 7 кроках, які допоможуть швидко http://ladyaukr.ru/vidnosini/4840-7-krokiv-jak-shvidko-zabuti-kohanu-ljudinu.html забути кохану людину\nМабуть, якщо у вашій душі ще є море любові і крапелька самоповаги, діяти варто саме так: активно, впевнено, цілеспрямовано.\nАле боротьба за власного чоловіка не повинна перетворюватися в бійку з суперницею: фізичну або психологічну. Ви можете поговорити з нею, сподіваючись на розуміння, але жодна жінка, яка погоджується на відносини з одруженим чоловіком, не погодитися просто його віддати.\nДо того ж вашою метою має бути не повернути чоловіка, а змусити його повернутися.\nЯкщо ви вже проаналізували всі можливі причини зради, і знайшли деякі з них в собі. Якщо не знайшли - пошукайте ще, не шкодуйте себе і не робіть поблажок. А після цього почніть змінюватися. Для цього необхідно:\nПроаналізувати свою зовнішність і в разі потреби щось змінити: зачіску, стиль одягу, манеру говорити або ходити. Звичайно, не варто відразу робити з себе жінку-вамп, зміни на краще повинні бути гармонійними вашому образу, але відчутними.\nЗмінити поведінку і спосіб проведення дозвілля. Якщо ви не любите довго стояти біля плити, переступіть через себе, виділіть час і приготуйте улюблену страву чоловіка. Якщо часто сидите перед телевізором, комп`ютером, книгою - зберіться і вийдіть погуляти в парк, або в кіно, або в театр. Головне - щоб чоловік про це знав і, ще важливіше - бачив, що ви вийшли з дому красивою. При цьому не варто викликати ревнощі: сповістіть, що йдете з подругою або запропонуйте чоловікові піти з вами.\nПостарайтеся організувати ваш спільний відпочинок: або удвох, або з дітьми, - але продумайте, як зробити цей час по-справжньому насиченим і цікавим. Краще виїхати на природу, піти в парк атракціонів на весь або, взагалі, поїхати в гори, на море, в похід з наметами - тут все залежить від ваших спільних переваг.\nДодайте всі свою жіночу чарівність, забувши, що прожили з чоловіком не один рік. І пам`ятайте, що серед мільйонів жінок він вибрав саме вас, і не може бути, щоб у вас не вийшло відновити всю пристрасть і ніжні почуття.\nЗверніть увагу на статтю про відносини http://ladyaukr.ru/vidnosini/4694-vidnosini-z-odruzhenim-cholovikom.html з одруженим чоловіком\nЗрада чоловіка завжди залишає свій слід на психічному стані будь-якої жінки. Але зі стресом можна і потрібно боротися. Способів, як пережити зраду, ніж достатньо, потрібно тільки захотіти:\nПоговорити по душах з близькою людиною. Нервове напруження пройде, як тільки ви вимовити. Краще робити це не по телефону, а зустрітися за чаєм або морозивом в приємному місці. Так ви зможете і відволіктися, і розставити крапки над «і», і відчути підтримку, розуміння і турботу.\nПройтися по магазинах. Шопінг, як відомо - найкращі ліки. Допомагає подолати стрес і сам процес покупки, і включення в гардероб нових речей. При цьому гарна сукня або блуза привернуть увагу чоловіків, що завжди приємно. До речі, зверніть увагу на погляди, звернені на вас, займіться цим протягом тижня: можна навіть почати вважати їх, підвищенні самооцінки гарантовано!\nЗмініть обстановку: поїдьте в гості до батьків, або на курорт, або хоча б на дачу. Але, головне, чимось зайнятися в новому місці, не сидіти днями в чотирьох стінах і шукати максимум розваг.\nВізьміться за щось, про що давно мріяли або планували: запишіться на танці, в музичну або художню школу, на курси англійської. Так у вас з`явиться нова сфера самореалізації, безліч позитивних емоцій і приємних знайомств.\nПросто балуйте себе і робіть будні цікавими: пройдіться пішки там, де можна проїхати, зайдіть в кафе, повертаючись з роботи, ходите в салон краси на манікюр або СПА-процедури. Любіть себе і всіляко себе це доводьте!\nНевизначеність і панічне бажання помститися або утримати - часті супутники таких ситуацій. Тому потрібно подумати над тим, як себе вести не слід:\nПросити чоловіка залишитися. Це найсерйозніша помилка поважаючої себе жінки. Позитивного результату очікувати не варто, ви тільки дасте привід над собою посміятися.\nШукати зустрічі з суперницею. Бажання висловити в обличчя все, що думаєш про коханку - зрозуміле і природне. Але робити цього не можна ні в якому разі: так ви тільки покажіть їй свою слабкість і знервований стан. У кращому випадку вас в душі пошкодують, в гіршому - презирливо розсміються в обличчя.\nНамагатися помститися зрадою. Пам`ятайте, що це - ваше життя, і вступати в зв`язок з ким попало не повинно бути в ваших правилах, які, в свою чергу, не можуть залежати від поведінки чоловіка.\nСкаржитися всім знайомим, в тому числі загальним. Вам не потрібно, щоб чоловік дізнався про вашої слабкості, а тому про неї повинно знати якомога менше людей: в ідеалі, одна людина (той самий близький, якому можна все розповісти).\nШпигувати за чоловіком, намагаючись викрити його в провині. Так ви принесете більше шкоди собі, ніж чоловікові: на його плани ваша стеження навряд чи вплине, а ви тільки отримаєте новий стрес.\nuasiligh.ru » Питання і Відповіді » Як себе правильно вести якщо чоловік зрадив


Купання в ополонці на Водохреща - позиція ПЦУ | Life\nПравославна церква України розвіяла міф про купання в ополонці на Водохреща. Традиція купання в ополонці не має нічого спільного зі змиванням гріхів, отриманням особливого Божого благословіння чи духовного очищення.\nСвященики освячують воду відкритих водойм у свято Богоявлення не для того, щоб у ній купатися, а саму воду освячують аж ніяк не іони срібла хреста, що занурюється в неї.\nЗа Євангеліє, під час занурення у води Йордану, Спаситель освятив їх та благословив для нас Таїнство Хрещення як необхідну умову для спасіння. Він зійшов у води Йордану не для очищення від особистого гріха, а щоб взяти на себе гріхи людства і дати нам можливість врятуватися.\n– Тож як грішні люди можуть “наслідувати” Ісуса Христа, купаючись взимку у водоймах? З якою метою і як саме “наслідують”? При цьому, не соромлячись оголювати напоказ власне тіло, “підігріватися” спиртними напоями, не стримуватися у лайці під час фізичних відчуттів через занурення у крижану воду. І чомусь “обов’язково треба” зануритися тричі і перехреститися перед зануренням…\nУ церкві нагадали, що взимку вода в річці Йордан досягає 12-16° тепла, вона не є крижаною, що провокує стрес для організму. Купатися в ополонці не підготовленим для цього людям – ризиковано.\n– А щодо “змивання” гріхів, то нагадаємо: занурення в ополонку не змиває гріхи, бо гріх – це не зовнішня проблема, а внутрішня хвороба душі. І щоб її вилікувати, потрібно спочатку її виявити, від щирого серця покаятись та змінитися з допомогою Божою і через Таїнства Церкви.\nЯкщо ви все ж таки хочете лізти в ополонку на Хрещення, то робіть це з розумом, щоб не нашкодити здоров’ю. Необхідно порадитися з лікарем, а також загартовуватися за допомогою холодного душу.\nДетальніше про те, як правильно купатися на Водохреща – читайте на Фактах ICTV.


Путін і Лукашенко обговорили “ситуацію навколо України” та “гарантії безпеки Росії” – Сумські Дебати\nПутін і Лукашенко обговорили “ситуацію навколо України” та “гарантії безпеки Росії”\n9:57 / 13 февраля 2022\nВідбулася телефонна розмова між президентом Росії Володимиром Путіним і самопроголошеним президентом Білорусі Олександром Лукашенком, під час якої обговорили “ситуацію навколо України” і “гарантії безпеки Росії”.\nДжерело: пресслужби Лукашенка і Путіна\nДослівно пресслужба Лукашенка: “Глави держав обговорили питання міжнародних відносин, у тому числі ситуацію навколо України, та графік майбутніх зустрічей та переговорів”.\nДослівно пресслужба Путіна: “Розглянуто деякі питання подальшого розвитку двостороннього співробітництва, а також ситуація навколо реакції США та НАТО на російські пропозиції щодо вироблення довгострокових міжнародно-правових гарантій безпеки Росії”.\nНагадаємо: Самопроголошений президент Білорусі Олександр Лукашенко заявив, що у випадку ескалації конфлікту між Києвом і Москвою Білорусь припинить постачання палива і електроенергії в Україну.\nТакож Лукашенко заявив, що його російський колега Володимир Путін обіцяв надати звання полковника армії РФ. Прессекретар Путіна Дмитро Пєсков заявив, що президент РФ не має такого права, та вважає, що це була “фігура мови”.\n← Стало відомо, хто представить Україну на Євробаченні-2022\nЩе 873 жителі Сумщини подолали ковід →


Настінні розписи в дерев’яних церквах – самобутнє явище, що немає аналогів у мистецтві жодного іншог - Онлайн Педагогіка\nНастінні розписи в дерев’яних церквах – самобутнє явище, що немає аналогів у мистецтві жодного іншого народу.\nУ станковому живопису, як і за попередньої доби, провідну роль продовжував відігравати іконопис. Це ще одна особлива сторінка в історії української культури. Видатними іконописцями свого часу були західноукраїнські художники Іван Рудкович та Йов Кондзелевич. Їхні життя і творчість пов’язані з містом Жовква, яке було на той час значним культурним осередком.\nІван Руткович (рік народження невідомий – 1708) напрікінці XVII ст. створив величні іконостаси у Волиці-Деревлянскій, Волі-Висоцкій, Скваряві Новій. Відчутний вплив на його творчість справило тогочасне західно-європейске мистецтво. І не випадково. Адже художник, створюючі свої композиції, використовував гравюри німецьких та голландських митців. Деякі ікони майстра – «Христос і Магдалина», «Втеча до Єгипту», «Дорога в Еммаус», «Христос у Марії та Марфи» та ін. – більше нагадують світські жанрові картини. На них зображено реальних людей у реальному оточенні, на тлі реальних пейзажів або інтер’єрів, які займаються повсякденними справами. Барви на іконах яскаві, насичені, лики Христа, Марії та святих привітні, ласкаві і радісні. Відчувається, що художник був справжнім життєлюбом і зумів поєднати у своїх творах любов до життя земного з любов’ю до Бога.\nЙов Кондзелевич (1667 – близько 1740) – автор славнозвісного Богородчанського іконостасу в с. Манява Івано-Франківської обл. Образи Й. Кондзелевича вражають високодуховною красою, вони сповнені глибокої внутрішньої зосередженості та величі. Художник з великою майстерністю створював урочисті багатофігурні композиції, зображував пишні інтер’єри з архітектурним оздобленням у стилі бароко. Загальному настрою ікон відповідає їх колорит. Він стриманіший ніж у Рутковича, тонко згармонізований та вишуканий.\nУ ХVII столітті розвиток українського іконостасу досяг свого апогею. Він став невід’ємним явищем українського бароко, органічним компонентом синтезу миствецтв в укрїнській церкві. В іконостасі представлено різні види мистецтва: живопис, декоративну скульптуру та архітектуру. Характерна його ознака – поєднання яскравого живопису із вишуканим різьбленням, динамічним рухом архітектурних деталей. Визначною пам’яткою мистецтва є величний іконостас з Преображенської церкви у с. Великі Сорочинці на Полтавщині – резиденції гетьмана Данила Апостола. У цьому іконостасі якнайповніше втілено дух українського бароко з його динамікою, емоційністю, стрімкістю руху. В колориті ікон переважають різні відтінки жовтого кольору, що створює ефект сяйва, світлоносності. Фігури також динамічні, у них відтворено різноманітні моменти руху людського тіла. Суто земна краса образів поєднана зі щирим духовним прагненням.\nОтже, в українському живописі зміцнюється світський напрям, дедалі поширюються засоби реалістичного відтворення дійсності. Про це красномовно свідчать іконир з м. Конотопа. На них зображено великомучениць Варвару, Катерину, Анастасію та Уляну в образах молодих жінок у пишному, барвистому вбранні. Їх автори втілили український народний ідеал земної жіночої вроди, що водночас не суперечило глибокому духоному змісту творів.\nУ часи великих випробувань особливо шанованими в Україні були ікони Покрова Божої Матері. У цьому святому образі український народ вбачав свою покровительку та заступницю. Ці ікони дуже шанувало козацтво, тому вони дістали назву «козацьких Покров». Часто на цих іконах зображували велику кількість людей. Отже, художникам доводилося вирішувати складне творче завдання: компонування багатьох фігур і груп людей. Під покровом Богоматері збералися персонажі далекої історії (наприклад, візантійський імператор) і сучасники (зазвичай представники духівництва і козацтва). Так, на одній з «козацьких Покров» із с. Дашки на Київщині зображено Богдана Хмельницького. Подібні ікони сприяли розвитку портретного жанру в Україні.\nІкони українського бароко сповнені святкового, піднесеного настрою. Їх автори використовували яскраві кольри, барвисті квіткові візерунки. Золоте орнаментоване тло поєднувалося із зображеннями архітектурних споруд та природи. Богоматір, святих та інші персонажі часто малювали в пишному одязі, з привітними, ласкавими обличчями, втілюючи в них народні уявлення про красу. Таке тлумачення образів зовсім не суперечило релігійному змістові ікон. Порівняно з епохою середньовіччя це було нове емоційне співпережиття християнської віри як джерела радості, втіхи та надії.\nВідомо, що тренування вживання граматичних структур у учнів, що вимагає їх багатократного повторення стомлює дітей своєю одноманітністю, а зусилля, що витрачаються, не приносять швидкого задоволення. ...\nПроцес засвоєння навчального матеріалу школярами передбачає повноту і взаємозв’язок застосування знань не тільки в знайомих ситуаціях, але і в нових умовах. Вільне застосування знань у різних ситуаці ...


Що нового в Windows 10 Insider Preview Build 21343 Що нового в Windows 10 Insider Preview Build 21343\nRoot NationНовиниНовини ITЩо нового в Microsoft Windows 10 Insider Preview Build 21343\nЗміни включені в нову тестову збірку Microsoft Windows 10 Insider Preview Build 21343 для учасників програми Windows Insiders.\nОновлення операційної системи Windows 10, випущене компанією Microsoft, призвело до візуальних змін в «Провіднику». Тепер піктограми тут виконані в дизайні Fluent замість колишнього Modern.\nКрім того, змінилися «Документи», «Кошик», «Робочий стіл», «Зображення» і «Завантаження». У «Провіднику» також збільшилася відстань між елементами. Таким чином, базовий компонент ОС став зручнішим для сенсорного управління.\nБільш детально роздивитися новий підхід до створення піктограм компанія пропонує на прикладі каталогу «Зображення».\nОкрім нових піктограм, збірка Windows 10 Insider Preview Build 21343 пропонує деякі серйозні зміни у архітектурі ОС.\nІ Windows Sandbox, і Application Guard в Microsoft Defender використовуватимуть переваги спеціальної контейнерної технології, вбудованої тепер у Windows 10. Раніше середовище виконання контейнера відповідало хосту. Починаючи із збірки 21343, компанія представляє нове середовище виконання, що розроблене і оптимізоване для контейнерних сценаріїв. Воно легке і дозволяє прискорити запуск як Windows Sandbox, так і Application Guard в Microsoft Defender.\n«Ми не очікуємо, що ця зміна вплине на сумісність додатків всередині Windows Sandbox. Однак це суттєва зміна, і користувачі можуть зіткнутися з деякими відмінностями в поведінці», – заявляють у компанії.


Обережно – захолодно! - ДачаЛенд\nРозсада перцю та баклажанів продовжує рости в кімнаті на підвіконнику з додатковим освітленням у вечірні години. Зранку, якщо передбачається сонячна погода, розсада переноситься на балкон потішитись сонечком і на вечір заноситься назад в квартиру. Постійно тримати її на балконі не можна через низькі температури. Якщо для сходів порею, селери чи помідорів в перший тиждень після появи мінімум вночі 7-10 0С і вдень 15 0С достатньо, то теплолюбні культури можуть взагалі загинути. Справа навіть не в хворобах які вражають ослаблену розсаду. Найстрашнішим вбивцею є холод від якого у рослин припиняється сокорух, листочки втрачають тугор, стають в’ялими. При наявності в землі поживи та води вони не здатні їх використати і через пару днів гинуть.\nТака ситуація спостерігалась із нашим Різдвяним баклажанчиком. Одного вечора його випадково забули забрати з балкону в кімнату. Зранку на нього було жаль дивитись, таким нещасним він виглядав. Нижні листочки геть поникли, таке враження, що ними він хотів себе обійняти, щоб хоч якось зігрітись. Добре, що переохолодження не тривало довго. В теплі за 2-3 години баклажанчик ожив, розпрямився, став сам собою. Ось така історія з хорошим кінцем.\nКімнатним рослинам після зимових 3-5 0С на балконі при сьогоднішніх 10-15 0С просто Ташкент. Пішли в ріст, кущяться та викидають все нові квіткові бутони.\nНаступний допис Позакореневе підживлення перцю та баклажанів\nПопередній допис Цвіте ліщина


Набір акварельних фарб "Класика" Індіго 12 кол кювета ROSA Gallery. Купити набір акварельних фарб "класика" індіго 12 кол кювета rosa gallery в інтернет-магазині «Артізо»\nНабір акварельних фарб "Класика" Індіго 12 кол кювета ROSA Gallery\n593,00 грн. / наб\nНабори КЛАСИКА на 12 кольорів в пеналах: бірюзовому та індіго.\nПоєднують у собі традиційні кольори для техніки акварель. Більшість кольорів гами набору - одно пігментні, що дає можливість утворювати чисті відтінки при змішуванні. Металевий пенал зручний у роботі на пленері, в подорожі чи в студії. Він має дві палітри різної конфігурації та вставку для кювет.\n• Тонко терті натуральні та синтетичні пігменти гарантують максимальну чистоту та прозорість кольору;\nФарби в наборі:\n702 Кадмій лимонний\n731 Кадмій жовтий світлий\n706 Кадмій червоний світлий\n725 Краплак червоний\n716 Кобальт синій\n719 Вохра жовта\nДодамо більше кольору нашому світу з новими наборами акварелі ROSA Gallery!


Деякі апартаменти оснащені зручними ванними. Тут ви можете побачити фото кімнати, її опис та ціну. Готель розташований в центрі міста на вулиці Гагаріна, пропонує Вам комфортні умови проживання, хороший сервіс та чудовий настрій від перебування в красивому місті. Невеликий затишний номер з видом на місто, для одномісного розміщення. Класичний номер з односпальним ліжком, що дозволяє забезпечити комфортне перебування для одного гостя. Також Ви можете знайти все необхідне на ресурсі poltava-city.com.\nНомер, в якому буде комфортним для проживання одного або двох гостей, з видом на внутрішній двір готелю. метрів оформлений у світлих тонах, а постільні приналежності високої якості і м’які ковдри – є гарантією спокійного і здорового сну. Класичний номер з односпальним ліжком, що дозволяє забезпечити комфортне перебування для одного гостя. метрів оформлений у світлих тонах, а постільні приналежності високої якості і м’які ковдри – є гарантією спокійного і здорового сну.\nНомер з двоспальним ліжком на другому поверсі з видом на площу. Затишний номер, розташований на 2 – му поверсі з двоспальним ліжком, що дозволяє забезпечити комфортне перебування для двох гостей. Особливого шарму додають мансардні стелі, надають затишок. Зручний номер з двоспальним ліжком на другому поверсі, в номері є комфортна ванна. Номер, розташований на 2 – му поверсі з двоспальним ліжком, що дозволяє забезпечити комфортне перебування для двох гостей.


«ОПОРА» оцінила проведення ЗНО у Херсонській області\nКоординатор громадського спостереження громадської організації «ОПОРА» за ЗНО у Херсонській області Ярослав Терешко та учасниця моніторингу Тетяна Маркова сьогодні провели прес-конференцію, у ході якої були озвучені підсумки цьогорічного оцінювання.\nСпостерігачі за ЗНО проводили моніторинг не тільки в Херсоні, а й у Цюрупинську, Каховці та в Новій Каховці.\nПрактично в кожному пункті був свій спостерігач.\nПредставники громадської організації зазначили, що цього року тестування пройшло набагато краще, ніж попередні.\nАле були озвучені і негативні моменти. За словами активістів громадської організації «ОПОРА», інструктори ЗНО приходили на роботу в «неадекватному» стані. На питання журналістів під впливом чого саме були інструктори, громадські спостерігачі не зазначили.\nТакож використовувалися «неформатні» земляні металошукачі. Вони реагували на метал дуже шумно і фіксували не тільки мобільні пристрої, але і пірсинг, заколки, монети і навіть фольгу. Згодом у більшості пунктів здачі ЗНО їх замінили на спеціальні шукачі, на кшталт аеропортних.\nТакож були введені технічні перерви для перевірки абітурієнтів металошукачем. Перерва не впливає на час відведений для написання тесту.\nЯрослав Терешко зазначив, що деякі інструктори ставилися до своєї роботи халатно і не дуже хотіли виконувати свої обов'язки. Абітурієнти спізнювалися, плутали дати тестування та місце їх проведення.\nТраплялись випадки неявки через ДТП, хвороби та інші причини. Але після складення акту, абітурієнт отримує право на складання додаткової сесії.


В Україні різко злетять ціни на гречку » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nВ Україні різко злетять ціни на гречку\nВ Україні значно скорочуються запаси гречки, і зростання цін на популярний продукт українців неминучий.\nЯкщо порівнювати з аналогічним періодом минулого року, то крупи на складах стало менше на чверть, пише Главред.\nУ порівнянні з 2020 роком різниця становить 40%.\nСтаном на 1 січня 2021 року на підприємствах зберігається майже 14 тонн зернових — це трирічний мінімум.\nУ супермаркетах і магазинах за кілограм гречки в середньому просять 50 гривень. До слова, минулого року вартість була меншою і становила 30 гривень.\nПри цьому аналітики підкреслюють, що дефіцит гречки пов'язаний з підвищеним попитом на товар протягом минулого року. Зокрема, через пандемію коронавірусу.\nЯк каже гендиректор Українського клубу аграрного бізнесу Роман Сластьон, гречка на прилавках українських магазинів найближчим часом може подорожчати на 2-3 гривні. При цьому подешевшання можна очікувати вже після нового врожаю.\n"Не виключено певне подорожчання, на 2-3 гривні на кілограмі, яке, швидше за все, відіграється після нового врожаю. До нового врожаю, тобто до кінця літа, у нас немає ніяких причин для того, щоб ціна істотно знижувалася, тому що внутрішні запаси низькі. З приходом нового врожаю цілком можливо, що ціни на\nгречку стабілізуються і знизяться до рівня приблизно 30 грн за кілограм. Це можливо, якщо ми збільшимо наше виробництво, або, якщо не збільшимо наше виробництво, то швидше за все сусідні держави матимуть стимул для того, щоб імпортувати гречку в Україну", - сказав Сластьон.\nТОП 100 успішних жінок Буковини: переможниць урочисто нагородили


Статті > Електронний документообіг на базі FossLook\nПризначення та функції систем документообігу\nФункції платформи FossLook\nВ даний час на більшості вітчизняних підприємств документи зберігаються як в електронному, так і паперовому вигляді. Найчастіше електронні документи дублюють паперові, але навіть якщо на підприємстві переважає електронна форма зберігання документів, без використання спеціалізованих систем робота з корпоративною інформацією буде неефективною. Такими спеціалізованими системами якраз і є системи документообігу - програмне забезпечення для роботи з електронними документами на всіх етапах їх життєвого циклу.\nКрім завдання зберігання документів електронний документообіг забезпечує:\nпідтримку канцелярії (діловодства);\nмаршрутизацію та контроль виконання документів;\nінформаційну безпеку підприємства (аутентифікацію користувачів, розмежування прав доступу та ін.);\nдодаткові (специфічні) функції, необхідні для автоматизації бізнес-процесів конкретного підприємства.\nДетальніше про функції систем електронного документообігу (СЕД) можна прочитати тут.\nПрограмний продукт FossLook розроблявся як платформа для створення СЕД "своїми силами", без залучення фахівців високої кваліфікації (програмістів) для вирішення більшості завдань діловодства і документообігу, а також для організації колективної роботи з документами.\nОсновні функції FossLook, використовувані для автоматизації документообігу, наступні:\nДокументи зберігаються централізовано в єдиній базі даних, яка може перебувати під управлінням MS SQL Server (підтримується режим FileStream), My SQL або Oracle. В системі існують потужні засоби пошуку документів (включаючи повнотекстовий пошук). Детальніше про СУБД для платформи FossLook та СЕД FossDoc можна прочитати в статті\nВи можете спроектувати документи будь-якого типу і складності за допомогою функціоналу бібліотек документів FossLook. Щоб швидко почати працювати з вашими документами додайте поля, відзначте функції, призначте документу папку і "роздайте" її користувачам - все просто. Детальніше в статті.\nПлатформа підтримує як жорсткі (заздалегідь спроектовані), так і вільні маршрути, визначені користувачем в процесі виконання роботи над документом. Ви можете створювати як паралельні, так і послідовні маршрути руху документів, об'єднувати їх логічними умовами І/АБО, використовувати повідомлення про завершення окремих етапів маршрутів і т.д. Детальніше про маршрутизацію.\nІсторія та статистика роботи з документами\nВи завжди будете в курсі, хто автор тих чи інших змін в документі, скільки часу документ був на редагуванні у користувача та іншу інформацію, використовуючи функціонал історії та статистики роботи з документами.\nНеобхідною умовою сучасного документообігу є гарантія автентичності дій, що виконав користувач і цілісності введеної ним інформації, яку може забезпечити тільки Електронний цифровий підпис (ЕЦП). Детальніше в статті.\nПрава та рівні доступу до документів і папок\nПлатформа надає потужний сервіс з розмежування доступу користувачів до будь-яких об'єктів, включаючи папки документів, самі документи, а також вкладені в документ файли. Детельніше про рівні доступу.\nЗв'язування документів між собою\nFossLook надає можливість створювати зв'язки між документами по типу «головний-підлеглий», встановлювати перехресні посилання між документами, а також відстежувати дані зв'язки. Див. Зв'язування документів\nШаблони для друку документів\nПлатформа інтегрована з популярним офісним додатком - текстовим редактором MS Word і дозволяє створювати і редагувати шаблони друкованих форм документів.\nКрім того платформа підтримує функції повноцінного поштового серверу.\nПрикладом рішення, що автоматизує діловодство і документообіг, на базі платформи FossLook є Система електронного документообігу FossDoc розробки ФОСС-Он-Лайн. Дана система включає в себе набір типів документів, що використовуються в класичному діловодстві - Вхідний лист, Службова записка, Звернення громадян, Наказ та багато інших. Дані документи можуть бути введені безпосередньо, а також можуть бути підготовлені з використанням механізму Проектів документів. Проекти передбачають спільну багатокористувацьку роботу з узгодження документа з фіксацією результату на кожному етапі узгодження (версії документів).\nТакож FossDoc підтримує автоматичну нумерацію документів при реєстрації їх в канцелярії, причому можлива реєстрація як у головній канцелярії, так і в канцеляріях окремих підрозділів підприємства, які ведуть власну нумерацію.\nПідтримується механізм накладення і виконання резолюцій.\nВ Системі автоматизовано роботу відділу контролю над виконанням документів. Співробітники відділу контролю можуть поставити документ на контроль, призначити терміни виконання та інше.\nПередбачено врахування переміщення паперових копій документа. Ведуться номенклатура справ і списання документів.\nПідтримуються аналітичні звіти про стан робіт по документам і зайнятості співробітників.\nСЕД FossDoc підійде як великим, так і малим організаціям, як державної так і комерційної форми власності. FossDoc включає в своєму складі багато модулів, що розширюють можливості системи. З повним переліком можливостей FossDoc ви можете ознайомитися на сайті продукта.