Лозівські церковні ялинки здивували всю Україну та увійшли у "Топ новин регіонів" - То Тернопільщина\nГоловна / Усі новини / Лозівські церковні ялинки здивували всю Україну та увійшли у “Топ новин регіонів”\nУсі новини Головна Суспільство Тернопільщина Мистецтво Духовність Новини Події\nЛозівські церковні ялинки здивували всю Україну та увійшли у “Топ новин регіонів”\nІнформація про те, як оригінально і творчо мешканки села Лозова прикрасили різдвяні ялинки у своїй церкві, увійшла до рубрики “Топ регіонів” сайту Національної суспільної телерадіомовної компанії України.\nЦе означає, що вона стала однією з найцікавіших, найкрутіших новин, які надійшли з різних куточків нашої держави, пишуть на сайті Байковецької громади https://bsr1653.gov.ua/news/1610524084/\nОсь як розповіла про цю подію журналістка Суспільного Ірина Ситай.\nЖительки Байковецької об’єднаної територіальної громади, що в Тернопільському районі, вишили 170 новорічних прикрас для двох ялинок, які встановлені в храмі села Лозова. Про це повідомила ініціаторка задуму Наталія Мазур.\nЗа її словами, над святковим декором працювало 9 вишивальниць. «Є 114 маленьких і 56 великих вишитих іграшок. Разом 170. На кожну ялинку припадає по 85 іграшок».\nІніціаторка задуму вишити прикраси для ялинок Наталія Мазур. Жінки розпочали роботу в серпні минулого року. «Мою ідею вишити прикраси на святкові ялинки місцеві майстрині радо підтримали. У вересні в нас був трохи складний час. Ми в селі, в нас були польові роботи, то ми не вишивали. А після цього продовжили працю й закінчили до середини грудня», – розповіла Наталія Мазур.\nМайстриня Олена Крет вишивала на кількох прикрасах біблійний сюжет Різдва Христового. «Я витрачала один день на одну іграшку. То за тиждень вишила шість таких прикрас».\nНа двох ялинках у церкві не лише біблійні сюжети: є сучасний декор та святкові мотиви. «Я вишивала різдвяні дзвіночки. Вишивала одну іграшку два дні, бо трошки більше роботи, бо треба було стібнувати ще її. А на нашій ялинці ще є іграшки вишиті стрічками. Це вишивала наймолодша майстриня з нашої групи Халак Христинка», – каже Наталія Сабаш.\nТакож тут є прикраси вишиті бісером.\n«Ми закуповували пінопластові кульки, на канві вишивали, а пані Наталя те все оздоблювала», – розповіла вишивальниця Марія Вовк.\nЗа словами Марії Мазур, настоятель храму отець Ігор не знав про такий задум жінок. «До останнього дня він нічого не знав. Не знав, що ми таке придумали. Вдягнули ми ялинки перед самим Різдвом. І коли отець прийшов до церкви, а він дуже любить вишивку, – дуже здивувався».\nДекорували ялинки жінки за власні кошти.\n«У нас пішло майже дві з половиною тисячі гривень. І канви, на якій ми вишивали – це є різні тканини, пішло нам п’ять із половиною метрів. Це наші власні кошти і пожертва на церкву», – каже Марія Мазур.\nВишивальниці Наталія Мазур та Наталія Сабаш.\nТернополяни намагаються врятувати сторічні двері будинку на вул. Ю.Опільського


В Івано-Франківську футболісти здали кров для дітей (ФОТО)\nГравці футбольного клубу "Прикарпаття" долучилися до благодійної справи. Вони здали кров для хворих дітей Івано-Франківська.\nАкцію назвали "ЗДав кров: Поділись життям". Спортсмени здали кров в обласній станції переливання крові.\nЧитайте також: Відеокамери у лікарнях. У медичних закладах Волині стежитимуть за лікарями\nЗ кожним роком кількість дітей, які потребують донорської крові - зростає.\nЧитайте також: На Рівненщині люди отруїлися на весіллі\nНагадаємо, здати кров можуть не всі.\nІснує цілий список захворювань, при яких кров здавати не можна. До них відносяться: хронічні захворювання печінки, психічні захворювання, грибкові ураження шкіри, бронхіальна астма, гіпертонія 2-3 ступеня та інші. Крім того, якщо ви перенесли ангіну, ГРВІ, грип, після одужання має минути більше місяця.\nОперація, видалення зуба, контакт з хворими на гепатит А, загострення алергічних захворювань, прийом антибіотиків, прибуття з-за кордону, народження дитини і навіть наявність татуювання – все це впливає на те, чи може людина в даний час здавати кров або необхідно почекати кілька місяців.\nФото з сайту Івано-Франківської міської ради


Rosa Marena - Мініатюри (2006) [MP3] | Rock — Українська музика (lossy)\nRosa Marena - Мініатюри (2006) [MP3] | Rock\nОстанній раз роздавалося starlost (2021-01-24)\n11. Жовтi очi\nЗареєстрований: 2009-09-22 17:20\nВже створив нову тему, роздача все одно не йде.\nТи не перевіряв -- порти у тебе відкриті?\nЧесно кажучи, не маю більше ідей Хіба що напиши про проблему в оцій темі. Може, громада щось підкаже...\nПішла роздача, правда швидкість не дуже\nАле вже хоч щось, ДЯКУЮ\nну-у добре, вже є, то послухаємо… \nа що ти зробив для цього? в чому була причина?\nАле вже хоч щось, ДЯКУЮ\nта нема за що! Пиши ще! \nТа нічого не робив, хіба що комп перевантажив\nКласний гурт! Люблю Новояворівськ\nОсобливо їхня пісня Сонце... це просто шедевр...\nНарод, станьте будь ласка хтось на роздачу\nНа жаль, останнім часом про гурт щось не чути. А шкода - на альбомі відразу кілька потенційних хітів - "Доця", "Чому", "Штука любов", "Крила". Пісня "Місто" чимось нагадує творчість гурту "Хвилю тримай".\nНа жаль, останнім часом про гурт щось не чути. А шкода - на альбомі відразу кілька потенційних хітів - "Доця" "Чому", "Штука любов", "Крила". Пісня "Місто" чимось нагадує творчість гурту "Хвилю тримай".\nШвидше за все гурт вже давно розпався


Яйця вважаються еталонним джерелом білка, за яким оцінюють всі інші продукти. Яєчний білок засвоюється практично повністю, тому часто використовується в дієті професійних спортсменів і бодібілдерів. У цій статті ви дізнаєтеся про вітаміни, що містяться в яйці, поживної цінності даного продукту. А також знайдете цікаві факти.\nПоживна цінність і вітаміни\nКуряче яйце є найбільш часто вживаним типом яєць. Воно забезпечує близько 70 калорій (ккал) харчової енергії і 6 г білка. Варені яйця забезпечують організм необхідними вітамінами і мінералами в значній кількості від денної норми. Подивимося. скільки вміст вітамінів Б2 в яйці, а також деяких інших:\nВітамін В2 або рибофлавін (42 % від денної норми) — необхідний для формування еритроцитів і антитіл, контролю росту і підтримки репродуктивної функції, здоров’я шкіри, нігтів і волосся, коректного функціонування щитовидної залози.\nВітамін В5 або пантотенова кислота (28 % денної норми).\nВітамін В12 (46 % денної норми) — бере участь в процесах обміну речовин і синтезу життєво важливих жирних кислот.\nВітамін А (19 % від денної норми) — важливий для росту і розвитку, підтримання імунної системи і хорошого зору.\nХолін (60 % денної норми) — сприяє нормальному функціонуванню клітин, забезпечує роботу печінки і транспортування поживних речовин по всьому організму, є ключем до розвитку функцій пам’яті дитини, тому яйця обов’язково мають бути у дієті дітей.\nФосфор (25 % денної норми) — необхідний для запобігання захворювань кісток, зубної емалі.\nЦинк (11 % денної норми) — необхідний для створення чоловічих гормонів, метаболізму вітаміну E, синтезу різних анаболічних гормонів (гормон росту, інсулін, тестостерон).\nВітамін D (15 % денної норми) — важливий для забезпечення всмоктування кальцію і фосфору в тонкому кишечнику, бере участь у регуляції розмноження клітин, стимуляції синтезу ряду гормонів, обмінних процесах.\nКурячі яйця не містять вуглеводів і цукру. Білок забезпечує отримання енергії і не викликає сплеску рівня цукру в крові рівня інсуліну, що може призвести до ефекту відскоку або втрати енергії, оскільки рівень цукру в крові падає. Це означає, що ви можете спокійно вживати їх протягом дня.\nДієта курей-несучок може вплинути на харчову якість і те, скільки вітамінів в яйці. Наприклад, курячі яйця з високим вмістом омега-3 жирних кислот отримують шляхом додавання в раціон курей поліненасичених жирів з таких джерел, як риб’ячий жир, насіння льону і чіа. Однак суттєві відмінності щодо набору вітамінів в яйцях курей різних відсутні.\nЩо ж щодо яєць інших птахів? Відмінності у вмісті вітамінів у перепелиних яйцях в порівнянні з яйцями курей існують. Наприклад, один грам перепелиного яйця містить у 2,5 рази більше вітаміну А, в 2,8 рази більше вітаміну В1 і в 2,2 рази більше вітаміну В2. Також у яйцях перепілок вищий рівень фосфору, заліза і калію.\nЖовток містить більше ніж дві третини (близько 300 мг) від рекомендованої добової норми прийому холестерину.\nБільше половини калорій, що знаходяться в яйці, надходить з жиру в жовтку: 50 г курячого яйця містить приблизно п’ять грамів жиру. Люди на дієті зі зниженим вмістом холестерину можуть потребувати скорочення споживання яєць, проте лише 27 відсотків жиру в яйці — це насичений жир. Яєчний білок складається здебільшого з води (87 відсотків) і білка (13 відсотків) і не містить холестерину.\nІснують численні суперечки про те, чи загрожує яєчний жовток здоров’ю чи ні. Деякі випробування показують, що вживання жовтків негативно впливає на рівень холестерину в організмі, у той час як інші дослідження показують, що помірне споживання яєць (до 1 штуки в день) не збільшує ризик серцево-судинних захворювань у здорових людей.\nОдним з найбільш поширених харчових алергенів для немовлят є яйця. Більшість переростає цю алергію і в дорослому віці не має проблем з вживанням яєць в їжу.\nАлергічні реакції на яєчний білок зустрічаються частіше, ніж реакції на яєчні жовтки. Також на додаток до істинних алергічних реакцій деякі люди випробовують харчову непереносимість яєчних білків. У більшості розвинених країн на етикетках харчових продуктів вказана інформація про те, чи містить виріб яйця і яєчні продукти, а також попередження можливих алергічних реакціях.\nОчищення і охолодження\nУ Північній Америці законодавство вимагає, щоб яйця були вимиті і охолоджені до того, як вони будуть продані споживачам. Це робиться для видалення природних забруднень, присутніх навіть на самих чистих фермах, і для запобігання росту бактерій.\nВ Європі ж законодавство вимагає протилежного. Мийка видаляє природну захисну оболонку на яйці, а охолодження викликає конденсацію, яка може сприяти зростанню бактерій.\nПроблема, пов’язана з яйцями, являє собою забруднення патогенними бактеріями, такими як сальмонела. Ризик зараження сирими або недовареними яйцями почасти залежить від умов, в яких містяться кури-несучки.\nФахівці охорони здоров’я радять людям охолоджувати промиті яйця, вживати їх в протягом пари тижнів, ретельно готувати і ніколи не є сирими. Як і з м’ясом, контейнери поверхні, які використовувалися для переробки сирих яєць, не слід зберігати разом з готовими до вживання продуктами.\nДослідження показують, що тільки одне з 30 000 яєць заражене сальмонелою. Таким чином, зараження цією інфекцією досить рідко викликано яйцями.\nБактерія миттєво гине при температурі 71 °C, а також при температурі 54,5 °C, якщо вона підтримується протягом досить довгого проміжку часу. Для того щоб уникнути проблеми сальмонельозу, яйця можна пастеризувати в оболонці при 57 °C протягом години і 15 хвилин. Приготовлені яйця мають більш низький ризик зараження сальмонельозом, а також набагато легше перетравлюються.\nЯйця містять багато білків, які перетворюються в гелеподібну структуру при різних температурах. Яєчний жовток гелифицируется або твердне при температурі від 65 до 70 °C. Білок — при різних температурах від 60 до 73 °C.\nЯкщо яйце переварено, то іноді на поверхні яєчного жовтка з’являється зеленувате кільце з-за сполук заліза і сірки. Це може також відбутися через велику кількість заліза у воді, яка використовувалася для варіння. Охолодження яєць у холодній воді протягом декількох хвилин допоможе запобігти.\nПеретравлення шкодить якості білка і руйнує вітаміни в яйцях, тому не варто варити їх більше покладеного часу.\nПриготовлені яйця найпростіше чистяться, коли вони поміщені в киплячу воду, а не повільно нагрівають в холодній воді.\nНе секрет, що дієта спортсменів і людей, які хочуть набрати м’язову масу, містить велику кількість білкових продуктів. Яйця — це один з найдоступніших видів якісного білка. Вони допомагають нарощувати м’язи і дозволяють відчувати себе більш витривалим, а також підтримувати вагу в нормі. Фактично вживання яєць на сніданок зменшує голод і знижує споживання калорій за обідом і протягом всього дня. В додаток до цього яйця забезпечують отримання життєво важливих вітамінів групи В.\nБілок в яйцях допомагає не тільки дітям і активним дорослим нарощувати м’язову силу, але і літнім людям дозволяє запобігти вікову втрату м’язів. Споживання білкових продуктів, таких як яйця, після інтенсивних тренувань допоможе максимізувати відновлення м’язових волокон.\nНа поверхні яєчної оболонки знаходиться від 7 до 17 тисяч крихітних пір.\nЯйця з подвійним жовтком часто несуть молоді кури, чиї цикли виробництва ще не повністю синхронізовані, або курми, які досить старі, щоб виробляти великі яйця.\nКуряче яйце — один з найбільш дешевих джерел високоякісного білка.\nЯйця містять всі 9 незамінних амінокислот.\nОтже, тепер ви дізналися про зміст вітамінів в яйці, поживної цінності та корисні властивості цього продукту. Включіть в свій раціон курячий яйця, щоб забезпечити свій організм всіма важливими живильними речовинами.\nЯк варити яйця, щоб вони не лопнули: секрети та поради


19-11-2019 18:44 | Медицина\nЄ певні продукти, які роблять нас ще більше сонними, ніж ми є. Якщо у вас і без них проблеми з бадьорістю, виключіть із меню (особливо вдень): алкоголь, солодощі, картоплю, білий оброблений рис, макарони, копчене м'ясо і ковбаса, солодкі каші.\nПісля ранкової чашки кави (або двох) перейдіть на зелений чай. Саме зелений чай дуже добре тонізує і заряджає здоровою енергією (без сильного серцебиття і тремтіння, як може бути, якщо переп'єш кави). Можна пити до трьох чашок у день. Зелений чай також сприяє хорошому сну (завдяки вмісту поліфенолу), тому ви зловите двох зайців: будете бадьорими та матимете міцний сон.\nАромотерапія допомагає підняти рівень енергії і поліпшити її якість, подолати втому, дратівливість, головні болі та денну сонливість. Одні з найкращих ефірних олій для цієї мети: м'ята, грейпфрут, апельсин, базилік і розмарин. Ви можете розтерти кілька крапель між долонями та зробити кілька глибоких вдихів, можете додати в аромалампу. Також просто капнути олію на зап'ястя або шматочок тканини.\nЗдоров'я Ефективність Сон Бадьорість Позбутися сонливості Сонливість


У збірці Windows 10 Insider Preview 11102 є проблеми з іграми\nЗбірка Windows 10 Insider Preview під номером 11102 може мати проблеми для геймерів. Про це повідомила компанія Microsoft. Як виявилося, при переході з віконного в повноекранний режим, спостерігається збій. Також він є у випадку зміни розширення або при запуску гри. Збій є при запуску ігор Assassin’s Creed, Fallout 4, Metal Gear Solid V, The Witcher 3: Wild Hunt, Tomb Raider та інших.\nКрім цього, спостерігаються проблеми з адаптером бездротової мережі. Проблема «лікується» оновленням драйвера.\nПримітно, що збірка 11102 відрізняється від попередньої (11099) тільки розширеною функціональністю стрілок «Назад» і «Вперед» в браузері Microsoft Edge. По правому кліку на стрілках відкриваються списки нещодавно відвіданих сайтів. Як це пов’язано з графікою і бездротовими мережами – неясно.\nТеги: Insider PreviewMicrosoftWindows 10операційна система


В Інтернеті з'явилися фотографії нового iPhone - Korrespondent.net\nВ Інтернеті з'явилися фотографії нового iPhone\n20 квітня 2010, 13:18\nПопулярний американський сайт Gizmodo оприлюднив фотографії нової версії популярного телефону iPhone. Редакція повідомляє, що цей апарат хтось забув в одному з барів у каліфорнійському містечку Редвуд.\nВідразу після публікації фотографій телефону багато ЗМІ засумнівалися в його автентичності. Однак Gizmodo у відповідь опублікував офіційний лист від компанії Apple, яка просить повернути загублений iPhone.\nЯк відзначає сайт, на передній панелі нової версії популярного телефону тепер є камера для відео-чату. Крім того, цей апарат обладнаний поліпшеним сенсорним дисплеєм з роздільною здатністю 960 на 640.\nGizmodo також зазначає, що новий iPhone став на три грами важчим за попередника 3GS, у нього на 16% більша батарея.\nКомпанія Apple поки не виступала з офіційними коментарями з приводу фотографій телефону, що з'явилися в Мережі.


Формування професійної майстерності молодих педагогів\n» Новини » Формування професійної майстерності молодих педагогів\nКожна людина, що починає свій професійний шлях, відчуває труднощі, проблеми через відсутність необхідного досвіду. Щоб стати справжнім педагогом недостатньо аудиторних програмних знань. Професійну майстерність потрібно передавати від досвідченого фахівця до початківця.\n03 січня 2019 року у Котелевській ЗОШ №7 І ступеня гостинно зустрічали педагогічних працівників закладів загальної середньої освіти району, які мають стаж роботи до 3 років.\nМетою зібрання було: адаптація молодих педагогів до умов роботи в Новій українській школі, розширення знань вчителів про ефективні та інноваційні форми методичної роботи.\nСтаршими та досвідченими колегами з Котелевської ЗОШ №7 для учасників семінару було запропоновано та проведено:\n«Ранкова зустріч: що це і навіщо?» (Довгаль Л.І., учитель початкових класів);\nІсторію школи, досягнення учнів та вчителів, педагогічний колективпрезентувала Кашуба Н.Д., директор Котелевської ЗОШ №7 І ступеня;\nЯк організуватиосвітній простір для учнів 1 класу Нової української школи (Скоромна Г.П., учитель початкових класів);\nТренінг для вчителів ізрозуміння та розвитку емоційного стану учнів (Довгаль Л.І., учитель початкових класів);\nМаніпуляції з предметами на уроках математики в 1класі (Салашна Т.І., учитель початкових класів);\nУчасники семінару мали можливість зануритися в таїну новорічно-різдвяних звичаїв та вірувань, стати учасником майстер-класу Гнилосир К.Г., учителя початкових класів цього закладу, з виготовлення різдвяних подарунків. Це особливі смаколики – «панянки» – пряники у вигляді коників, півників та дівчаток. Ця традиція передається з покоління в покоління і є суто автентичним котелевським культурним явищем.\nВиступив перед молодими колегами переможець районного туру всеукраїнського конкурсу «Учитель року-2019» в номінації «Географія» Сарнавський С.П.з Козлівщинської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Він поділився власним досвідом участі в районному та відбірковому етапах обласного туру. Цікавою, нетрадиційною була презентація його дослідження з предмету, з якою він виступав перед обласним фаховим журі.\nМетодист РМК Т.М.Лущенко


Афродіта - богиня любові та краси. Вона символізує творчу енергію. Її зв'язки з чоловіками завжди взаємні. Афродіта відчуває нестримну потребу в пізнанні один одного. Якість її свідомості справді унікальна, бо вміє відчути магію моменту. Її спосіб – щиро і на мить захопитись тим, що її цікавить. Афродіта - творча жінка і коханка, вона з тих, хто підтримує мрію. Володіє безперечним магнетизмом, має добре розвинуте естетичне чуття. Її чоловіки складні, творчі, емоційні, а жінки схильні не довіряти Афродіті. Суспільство часто її засуджує. А емоції подекуди беруть верх над практицизмом.\nАфіна - богиня мудрості і ремесл, стратег. В одній руці тримає щит, в іншій – копьє. Головними її рисами є практичність, прагнення реальних результатів. Афіна в протилежність до Артеміди стверджує, що природа має бути покореною, а не дикою. Згідно міфу, вона народилась з голови Зевса. Тому й була покровительницею і радником всіх чоловіків-героїв. Має логічний склад розуму, вміє правильно розприділяти свої сили. Афіна - чудовий дипломат та інтриган. Шукає сильного чоловіка і стає його правою рукою. Займається лише тим, що для неї значимо. В стосунках з жінками відсторонена. Шлюб розглядає як договір.\nГера - богиня шлюбу, хранителька обов'язку, дружина Зевса. Її ім'я означає - "велика пані". В Гери розвинуте сильне бажання бути дружиною. Вона відчуває фундаментальну пустоту без чоловіка. Жінка-Гера отримує задоволення, роблячи чоловіка центром свого життя. Вона повсякчас бажає мати емоційну надійність від стосунків і боїться залишитись "старою дівою". Шлюб – це її кар'єра. Гера очікує, що чоловік завершить формування її особистості. Вона здатна терпіти погане ставлення, щоб формально зберегти стосунки. Часто Гера проектує образ ідеалізованого чоловіка, а потім стає критиком і сердиться, що він не живе відповідно до її очікувань.\nГестія - богиня домашнього вогнища та храму, мудра жінка. Вона переважно зосереджена на внутрішньому світі, тому з неї виходить чудовий духовний лідер. Більшість часу перебуває в медитації, спрямовує погляд всередину себе та інтуїтивно відчуває те, що відбувається. Гестія – це безмовна суть, джерело осмисленої активності, внутрішня точка опори кожної жінки. В Гестії життя завжди наповнюється сенсом.\nДеметра - богиня плідності та землеробства, вихователь і мати. Володіє неймовірною материнською силою. Це найбільш щедра та великодушна богиня, яка завжди готова прийти на допомогу. Часто не вміє відмовляти та може впадати в депресію. Наприклад, коли її дитина йде вчитись або в інший спосіб віддаляється від неї. Подекуди Деметра просто забагато на себе бере та не вміє відпускати. Після припинення стосунків з певним чоловіком впадає в апатію.\nПерсефона - дівчина і володарка підземного царства, прониклива жінка і мамина дочка. Її позиція - це вічна юность. Персефона дуже сприйнятлива, вміє добре пристосовуватись до обставин. Вона - мати-режисер і дочка-актриса. Уособлює справжній символ весни - бути юною все життя. Робота має бути перш за все цікавою, тому й реалізовується у винятково індивідуальному для неї ключі. Чоловікові належить чоловікові частково, зберігаючи свій простір. Персефона - ненав'язлива мати, завжди прислухається до думок дітей. Джерело її духовності глибоко всередині. Часто відчуває відрізаною від світу і людей, коли у неї депресія.\nАртеміда - покровителька живої природи, сестра-близнюк бога сонця Аполона. Зевс, головний бог Олімпу, дав їй привілегію – самостійно робити свій вибір. Артеміда дає жінці право досягати вибраної цілі у певній області. Вона - стрілок, зосереджений на цілі, що досягає бажаного результату. Для неї важливі дружні стосунки з жінками. Багатьох мужчин захоплює її сила духу і незалежність. Діти Артеміди переконані, що в разі необхідності вона буде боротися за них на смерть. Артеміда любить насолоджуватись перемінами, але часто не вміє прощати.


Купить билет на Популярні арії та романси (Харьков, ХАТОБ (Камерная сцена), Камерна сцена) 13 июня 2021 в 17:00\nПопулярні арії та романси\n13 июня 2021 в 17:00, Харьков, ХАТОБ (Камерная сцена), Камерна сцена, ул. Сумская, 25\nКупить билеты на «Популярні арії та романси»\nХарьков, ХАТОБ (Камерная сцена), Камерна сцена, ул. Сумская, 25 - 13 июня 2021 в 17:00\nКупить билеты на концерт Популярні арії та романси 13 июня 2021 в 17:00, Харьков, ХАТОБ (Камерная сцена), Камерна сцена по цене от 50 грн.\nПопулярні арії та романси состоится 13 июня 2021 в 17:00 в Харьков, ХАТОБ (Камерная сцена), Камерна сцена по адресу ул. Сумская, 25.\nДоставка билетов на Популярні арії та романси по городу Харьков и Новой почтой по Украине наложенным платежем или предоплате.\nУ нас цена на билеты на Популярні арії та романси ниже, чем на bilet.zt.ua, karabas.com, concert.ua, internet-bilet.ua, kasa.in.ua!


«Відчуваю себе білою вороною, коли розмовляю білоруською» (Спеціальний репортаж)\nВона звучить, як поезія, навіть тоді, коли просто оголошують зупинки в транспорті. Втім, хіба що там її й почуєш...\nСоціальна реклама закликає сябрів спілкуватися рідною мовою, вивіски в супермаркетах переконують: «Размаўляем з вамі на адной мове», однак крихітна свічечка літери «ў» ледь жевріє. За статистикою, лише третина білорусів нею розмовляє: хтось вважає її діалектом, хтось її просто не знає. Навчання в школах й університетах відбувається російською, а білоруська часто сприймається як іноземна. У країні існує кілька курсів вивчення мови, однак це поодинокі «партизанські» методи. За два тижні перебування в Білорусі журналіст «Волині» дізнавалася: хто сьогодні розмовляє мовою сябрів та що вона значить для мешканців\n«СПРОСТОВУЄМО СЛОВА БАЦЬКИ ЛУКАШЕНКА, ЩО РОЗУМНУ ДУМКУ МОЖНА ВИСЛОВИТИ ЛИШЕ РОСІЙСЬКОЮ»\nІгор Кузьминич, організатор мовних курсів у Гродно, каже, що раніше міг на пальцях перелічити тих, хто розмовляє білоруською в місті. Відколи три роки тому з'явилися курси «Мова нанова», таких людей стало більше, втім, Ігор все одно знає кожного в обличчя.\nУ 2014–му безкоштовні курси білоруської в Мінську започаткували філолог Олеся Литвиновська і журналіст Гліб Лободенко. Головний принцип занять – інтерактивність та невимушеність. Ці уроки зовсім не схожі на академічні пари: тут можуть навіть співати чи танцювати, не забуваючи при цьому про головну мету – заново вивчити призабуту мову. Уже невдовзі такі навчання почали проводити у десяти білоруських містах. Ігор Кузьминич, на той час викладач історії в університеті, взявся організовувати заняття в Гродно. Уже перше викликало ажіотаж: прийшло близько 200 ентузіастів. І хоча згодом трохи люду відсіялося, зараз кожного разу збирають до 60 слухачів. Постійно з'являються й нові обличчя.\n– Люди, які до нас приходять, далекі від політики, від національного руху. Їм просто подобається білоруська мова, вони хочуть нею розмовляти. Але ні держава, ні будь-хто інший не дає їм можливості навчитися цього, – говорить Ігор.\nУ просторій нигарні для вітчизняної літератури відведений лише один стелаж.\n– Білоруська й українська – це для мене мови-наркотики, – усміхається Марися.\nОпановувати граматику іноді доводиться з нуля. Дорослі слухачі курсів можуть вчити матеріали молодших класів: наприклад, тренуються відмінювати займенники, вчаться писати речення, формулювати висловлювання. У 1980—90–х роках ці люди здобували освіту в університетах росій-\nською. Згодом ще більшої шкоди завдало запровадження російської як другої державної мови, що на практиці означало витіснення білоруської з усіх сфер життя. Переписи населення фіксували, що все менше людей нею розмовляє. Зараз же рідною послуговується молодь, котра носить патріотичні футболки й вивчає власну історію, культуру, традиції. За нею підтягується і старше покоління: ті, кому по 40 – 50 років.\nНа кожне заняття запрошують гостей: реалізованих у різних сферах особистостей, які розмовляють білоруською. Медики й історики, фізики та астрономи ніби запевняють присутніх: можна бути успішним й білоруськомовним водночас.\n– Ми спростовуємо стереотипи, нав’язані державою: мовляв, білоруська мова мертва, а розумну думку, як казав раніше президент, можна висловити лише російською, – зауважує Ігор.\nОфіційно курси «Мова нанова» поза політикою, однак зовсім без неї обійтися не вдається. Свого часу місцева влада відмовилася надати для нас приміщення. Студентів переконують не відвідувати занять – через «ворожий дух», що там панує. Самого ж Кузьминича три роки тому разом із ще 12 викладачами (всі розмовляли і вели пари білоруською) звільнили з університету під різними формальними приводами. Пана Ігоря – через те, що казки його авторства були «надто політизовані»: у них згадувалися білоруський герб та прапор.\nТож курси існують лише тому, що того хоче групка небайдужих білорусів. Громадські активісти надали офіс для занять, хтось приніс із дому комп'ютер, хтось змайстрував стільчики. За три роки сформувався невеликий, але стійкий колектив прихильників. Ігоря Кузьминича не засмучує, що охочих розмовляти білоруською не так багато, як хотілося б.\n– За всіма підрахунками, зменшується кількість таких людей. Мовна ситуація складна, але й у минулі століття вона не була простою. Ми не чекаємо сприятливих умов, а самі їх створюємо, – говорить чоловік.\nІгор Кузьминич, організатор мовних курсів, вірить, що білоруська житиме доти, доки нею розмовлятиме бодай один мешканець країни.\n«ВЧИМОСЯ З КНИЖОК, БО БІЛЬШЕ НЕМА ЗВІДКИ, ХОЧ ЛІТЕРАТУРИ НАШОЮ МОВОЮ УДЕНЬ З ВОГНЕМ НЕ ЗНАЙТИ»\nЖурналістка місцевої газети, 30–річна Марина Харевич, каже, що відчуває себе білою вороною, коли спілкується мовою сябрів. Медіа, де працює, вважається білінгвальним, хоча статті білоруською пише лише вона. Вдома у дівчини говорять російською, хіба що бабуся – «тросянкою», суржиком. Коли у 18 років Марися вирішила повністю перейти на білоруську, друзі з її рідного містечка Вовковиськ попросили розмовляти з ними «нормально». Уже переїхавши в обласний центр Гродно, знайшла білоруськомовне середовище. Хоча й зараз російська залишається повсякденною: нею спілкується з колегами й рідними.\n– Відчуваю себе білою вороною, коли говорю білоруською. Жартуємо з друзями–однодумцями: хотілося б поїхати в Білорусь і вчити мову, але нема такої Білорусі, де її знають. Моє покоління вчить її здебільшого з книжок, бо більше нема звідки, – говорить дівчина. – Багато хто вважає, що це непрестижна, «колгоспна» мова – так про неї говорили за Радянського Союзу.\nАле Марися з друзями іншої думки. Мова для них тісно пов'язана з традиціями, історією. Уже кілька років поспіль вони ходять колядувати з вертепом. Відзначають і католицьке, і православне Різдво. За місяць до свят пишуть сценарій та проводять репетиції. Усі пісні, вірші, жарти — білоруською.\nМова й культура – це те, що вирізняє народ у світі, що стрімко розвивається й змінюється, вважає журналістка. Здається, не менш, ніж білоруську, дівчина любить українську. У її квартирі — жовто–блакитний прапор, а стіни обклеєні картками, на яких наші слова з перекладом на білоруську. Українську дівчина вчить, читаючи статті в інтернеті та твори Сергія Жадана.\nМарина Харкевич з друзями щороку колядують – таким чином привертають увагу і до мови і до народних традицій.\nДовго доведеться походити, щоб знайти видання мовою Янки Купали і Якубо Коласа у продажу. Зазвичай у книжковому магазині їм виділяється окрема полиця з написом «Література білоруською»: часто не на видному місці, а в кутку, витіснена астрологічними та мотиваційними російськими книгами з назвами на кшталт «Як утримати чоловіка» і канцелярськими товарами. Продавці знизують плечима: мовляв, і самі толком не знають, що пишуть сучасні білоруськомовні письменники. Я обходила всі книгарні в центрі і вже готова була зневіритися, але вчасно знайшла етномагазин «Цудоўня»: крім хенд–мейду, тут продають хороші білоруськомовні книжки сучасних письменників. Хоча таких назбиралося всього на стелаж, після довгих пошуків і це здавалося нечуваним багатством. Пізніше я зайшла в туристичний центр та поскаржилася працівниці, що годі знайти книжку білоруською. Тоді вона подарувала видання зі своєї домашньої бібліотеки й додала: «Білоруська книжка наче і є, щоправда, вона осторонь». Як і мова.\nНа головному фото: Соціальна реклама у сусідів хоч і красива, проте не надто ефективна.\n«Коли закінчиться війна? Найближча перспектива — три роки, середня — п’ять і далека 10 років»\nТакий прогноз щодо припинення бойових дій на Сході Героя України генерал–майора Андрія Ковальчука в ексклюзивному інтерв’ю «Волині–новій»\n19 серпня 2017, 12:38\nЗа такі слова дати пану урядовцю мінімальну зарплату і поселити в квартирі з центральним опаленням!\nВ ефірі одного з вітчизняних телеканалів міністр соцполітики Андрій Рева пояснив, чому німці витрачають на їжу всього 14% від зарплати, а українцям на купівлю продуктів треба щомісяця віддавати 50% прибутку. Мовляв, це не економічна, а культурна проблема. Адже ціни на харчі в обох країнах приблизно однакові, але в нас на продукти йде половина заробітку не тому, що мало заробляємо, а тому, що на відміну від німців багато їмо. Якою була ваша перша реакція на ці слова? Чи має після цього міністр соціальної політики подати у відставку?


Крізь базальт Інкани – ОЛЕКСАНДР ТЕСЛЕНКО ❤ - Література\nHome ⇒ 👍Література ⇒ Крізь базальт Інкани – ОЛЕКСАНДР ТЕСЛЕНКО\nКрізь базальт Інкани – ОЛЕКСАНДР ТЕСЛЕНКО\nКрізь базальт Інкани\n“Конструкція постійно вдосконалюється нашим підприємством, і тому на час, коли ви придбаєте наш автомобіль, в його конструкцію можуть бути внесені конструктивні зміни, які не погіршують технічних характеристик конструкції”.\n(З технічного паспорта)\n– Нині саме той час,- пробуркотів дідок, його ніс бурулькою кумедно збрижився.- Як кажуть, що далі до лісу, то дрова дешевші. Бо кому ж вони потрібні, як до лісу далеко. То вже не дрова, а торба клопоту. Чи торба таємниць, що ростуть зараз, як гриби після дощу.\n– На Інкані не гриби, а макри,- театрально чемно проказав молодик у синьому вельветовому костюмі з недоречно яскравою золотистою краваткою.- Ви тут давно мешкаєте?\n– Маєте на увазі, чому я ще не забув, як називаються на Землі гриби? – старий іронічно примружився.- Я мешкаю тут дуже давно. Можете вважати, що я тут народився. А ви здалеку завітали?\n– Я землянин,- з гордістю сказав молодик і дістав з кишені пачку арнікових сигарет.- Дозволите мені закурити, чи краще вийти в тамбур?\n– Якщо й мене пригостите, то дозволю.\n– Будь ласка… Мені чомусь видавалося, що ви не курите…\n– А я й справді не курю. Ви не помилилися.- Старий дістав із кишені запальничку і, хвацько клацнувши, простягнув гойдливого півника.- Але курити можу. Навчився колись. Треба все уміти в цьому світі, що ти здатен уміти. Але не завжди треба використовувати своє уміння. Навіть помовчати про нього впереваж не гріх. А часом варто взагалі забути, що ти щось умієш. Міра наших можливостей, як я колись прочитав у когось із письменників, ніколи не повинна стати мірою наших потреб. Чи ви не згодні із цим? Як ви гадаєте, юначе? Чи вам подавай гіпнофони, кишенькових кіберонів? Що вам там іще треба з того, що цілком байдуже мені?\n“Дивний дідуган. Аж слухати неприємно. Живе категоріями минулого. Про гіпнофони згадав, про які молодь вже і не думає. За звичкою старі ярлики розвішує”,- подумав Зенон, але вголос спромігся на інше:\n– Я набагато молодший від вас, проте… Дозвольте сказати, що мені видається – не варто бути таким категоричним в оцінках сучасної молоді…\nЗа ілюмінатором пролітали синтетичні лісосмуги, хутірки дачних котеджів, хмарочоси передмість. До заходу хилилося оранжеве штучне світило.\n– Що мене роздратувало? Хоча б те, юначе, що ми з вами змушені їхати ще півгодини, а вам не спало на думку, що варто познайомитись. Коли вже починати балачку про життєві таємниці, то не гріх знати ім’я співрозмовника. Чи сучасна молодь має це за непотрібні умовності? Яка різниця, як кого звати?! Головне інше! Головне – рух! Але дозвольте запитати – куди? За оцією миготнявою я нічого розгледіти не можу.\n– Ви запитали – куди? Але ж ви знаєте цієї миті, куди ви рухаєтесь? Чи не так? – трохи насторожено, проте з ледь вловимою зверхністю запитав молодик.\n– Я їду до себе додому, юначе, з розширеної академічної наради… Звати мене Микола Юрович…\nДвері купе нараз прочинилися, і на порозі став чоловік років сорока із фонозаписником в одній руці та великою чорною валізою в другій, у легкій сірій ледровій куртці, зі шкіперською борідкою. Він заклопотано озирнувся довкола:\n– Пробачте, це дев’яте купе?\n– А вагон сьомий?\n– Ну, нарешті… Даруйте… Ледь встиг ускочити до цього швидкісного хробака в третій вагон… Пробачте, я їду до кінцевої. І мені варто лягти трохи поспати. Хоча спати зовсім і не хочеться, але… маю по приїзді зустріч з презицентом Інканської академії наук, тож не гріх, як кажуть, прибути в найкращій формі. Досить і того, що дружина перед відльотом всі нерви вимотала… Пробачте…- не роздягаючись, чоловік зграбно вискочив на другу полицю, тихо увімкнув фонозаписник і кілька хвилин уважно слухав запис чиєїсь збудженої розмови на інтер-лінгві. Нараз вимкнув його і прошепотів сам до себе:\n– Це мусить сподобатись найвищому шефові. Цікаво, що скаже сьогодні президент академії… Але все одно… Все це взято з самого життя… Все взято з життя…\n– З життя вже взято майже все,- голосно перефразував його слова старий, уважно дивлячись на молодика в синьому вельветовому костюмі.- Вже, мабуть, час і віддавати… Принаймні я особисто взяв від життя майже все… Але брав я щонайменше. Я обходився, власне, крихтами, бо думав і про вас… Все ще не знаю вашого імені…\n– Зеноном звати… Я будівельник з тринадцятої спецбригади. Не могли не чути про таку. На Інкані часто буваю. От і нині викликали – тут якась нагальна робота передбачається, а хлопці мої прилетять за кілька годин. Я – бригадир, тож мушу у всьому розібратися першим…\n– От і познайомились… А таємниць, Зеноне, з кожним роком справді більшає. В цьому я вже переконався. Можете повірити старому. І те, що вам, молодим, сьогодні видається простим і зрозумілим, вже завтра може стати для вас загадковим, таємничим, навіть страшним.\nЧоловік із фонозаписником звісив голову з полиці, уважно прислухався. За якусь мить він квапливо опустився і сів поруч із старим.\n– Я журналіст. Станіслав Терер,- простягнув руку у привітанні.- Ви мене заінтригували. Вишукувати таємниці – моє ремесло, моє покликання. Але ви сказали, що сьогоднішнє може завтра виявитись страшним. Я не можу погодитись. І зовсім не тому, що я природжений оптиміст…\nМіж ними зав’язалася невимушена розмова людей, які прагнуть не без користі згаяти час в дорозі. Кожен із них – майже фаталіст, оскільки наступні дні – місяці – роки розписані в уяві, як програми для кіберонів, але в кожного в душі – ще й бентежне розуміння своєї причетності до таїни великого творення завтрашнього дня цієї виплеканої людьми планети.\n– Я прилетів сюди, на Інкану, задля матеріалу на екологічну проблему…\n– Середовище захищають не словами… І переконаний – ніколи й не було тих часів, коли можна було когось чи щось захистити словом, просто словом… І це зовсім не тому, шановні, що я сумніваюсь в могутності впливу справжнього мистецтва чи справжнього журналістського дару. Зовсім ні! Просто за будь-якими прекрасними словами завжди мусять стояти діла. А можливо, вони мусять стояти ще перед словами. Бо далеко не байдуже, хто виголошує ті чи інші думки, хай навіть найрозумніші… В різних устах ті ж самі слова звучать зовсім по-різному… Що ви зробили особисто для захисту середовища, шановний Станіславе? І, врешті, в умовах нашої Інкани ми середовище самі створили і можемо його переробити, як нам заманеться, але ж треба бути мудрими господарями… Мало щось створити. За ним треба доглядати і усвідомлювати значимість створеного нами… Слова – це дзеркало наших дій і наших прагнень. Дзеркало. Воно може вказувати нам на наші вади, воно може тішити нас нашою ж досконалістю, але не воно є рушієм нашого розвитку. Пробачте, що я знову запитую, що ви особисто зробили в плані екології, юначе?\n– Я вас розумію… Я просто не можу вас не розуміти… Даруйте, як вас звати?\n– Миколою Юровичем, але можете звертатись до мене просто по імені. Мені буде навіть приємно. Я ніяк не звикну, що вже старий. Що я вже не просто Микола, а для найближчих друзів не просто Кока.\n– Миколо Юровичу, скажу щиро – для збереження земного чи інканського середовища я особисто не зробив нічого, у вашому розумінні. Але, врешті, я журналіст, і, гадаю, не треба вас переконувати, що моє головне покликання…\n– Я втомився слухати красиві слова про покликання! – нараз запально і роздратовано вигукнув старий.- У кожного з нас, мислячих істот, одне-єдине покликання в цьому світі – бути мислячими істотами, бути людьми. І діяти!\nЖурналіст поблажливо усміхнувся:\n– Ви мене дивуєте. Вже давно минулися часи майстрів на всі руки. Я при всьому бажанні не можу займатися озелененням нових інканських площ, прокладати гідроканали, обороняти природу від дурнів навкулачки чи з допомогою циркулярів і писати-організовувати матеріали для нашого часопису… Невже про це варто говорити і сперечатись? Я непогано роблю свою справу, як багато хто з друзів вважає. Я порушую гострі проблеми, я розбурхую людську уяву…\n– Проблеми, шановний, порушуються самі собою, точніше, їх народжують діяння рук і розуму людських, і вирішувати проблеми в наш час покликані насамперед ті, хто їх народив. До речі, дуже мені стало цікаво: про що ви хочете писати з приводу нашої Інкани? Які слова хочете знайти, щоб зробити матеріал, як ви сказали, на економічну проблему?\n– Коли хочете, можу справді розповісти! – вигукнув журналіст.- Мене дивує ваше ставлення до… Можливо, це просто до мене особисто, але… Я, врешті, професійний журналіст, і якщо ви ніколи не знайомились з матеріалами Станіслава Терера, зокрема й на екологічну тему, то це ще не означає, що можна так безпардонно ображати мене і мою роботу…\n– Ви хотіли розповісти, про що ж ви плануєте писати…- в’їдливо перебив його старий.- Я вас уважно слухаю.\n– Що ж, будь ласка… Цілком можливо, ви також знаєте, що тут, на Інкані, колись були гарячі джерела. І діти перших переселенців-піонерів розкошували тут навіть у великі, як на перші часи, люті морози. Вони купалися і раділи життю, новому життю на новій планеті…\n– Чи знаю я про ці джерела! Шановний Станіславе… Я їх сам колись придумав! Гадаю, у вас немає підстав мені не вірити, дідові?\n– У мене є всі підстави не сприймати серйозно ваші слова і твердження… Ви якось дивно все загострюєте…- І раптом журналіст майже вибухнув, не притамувавши роздратування: – Ви, даруйте, нагадуєте мені мою дружину, яка впереваж сама не знає, чого хоче, проте завжди знаходить будь-які аргументи, аби лиш довести свою вищість. Що ви сказали про теплі джерела? Ви їх колись придумали? Як розуміти ці слова?\n– Справа в тому, юначе, що я той Чапол. котрий трохи доклав своїх рук і розуму до створення цієї планети…\n– Чапол? – перепитав трохи збентежений журналіст.- Чув я таке прізвище… Чапол…\nСтарий стримано засміявся:\n– Ви не могли не чути мого прізвища… Розумієте, це я колись придумав цю планету… Принаймні зробив усе, щоб вона з’явилась на світ… Вам смішно і дивно? Вам видається, що цій планеті уже вічність, та раптом де не взявся дідуган, котрий… Я, до речі, не такий і старий. Мені лише сто три роки,- старий розчулено поплескав попутників по плечах.- Ми, якщо вдуматись, майже ровесники, майже одне покоління… А теплі джерела допоміг угробити ваш колега-журналіст… До речі, коли я казав, що сумніваюся в можливостях слів, то мав на думці насамперед – допомогти важко, а спричинити будь-яке паскудство легко… Я вам зараз розповім… Цілком можливо, що все це також є причиною мого упередженого ставлення до журналістів… Врешті, подумайте самі – один авантюрник прилітає на нашу, на мою, Інкану, щоб погорлопанити у всіх можливих установах з усіх трибун про необхідність створення нового транспортного тунелю. І врешті-решт таки робить своє чорне діло – він переконує багатьох. Він, як ви кажете, збуджував людську уяву… Тунель почали споруджувати і досить швидко завершили дурну справу, навіть економічно невигідну, збиткову. При цьому будівництві майже свідомо й перерізали оті гарячі джерела, про які ви говорите… І тепер прилітаєте ви, колега свого самовпевненого і безвідповідального попередника, щоб поговорити про ті вже покійні гарячі озера… До речі, оця траса, якою ми зараз так успішно пересуваємось, пролягає і через той тунель, що пробили в сімнадцятикілометровому базальтовому пласті невідомо для чого. Щоб тільки засвідчити можливості людської техніки і людської впертості? – старий поглянув на годинник.- Хвилин через десять ми будемо пролітати цим тунелем, який обійшовся планеті недешево. Я вже взагалі мовчу про ті гарячі джерела, про які нині можна написати цікавий екологічний матеріал, але ж вони, оті джерела, коли тунель їх перерізав і вони почали конати, гарячими потоками вимили з недобудованого штреку всю техніку і забрали життя одинадцяти будівельників… Проте тунель все одно був споруджений, гарячі джерела загнали в глибини… І от прилітаєте ви… І ви кажете мені, що джерела комусь були потрібні, що діти перших піонерів-переселенців купалися на природі навіть у люті морози й раділи життю… Ви прилетіли захищати середовище… Джерел більше немає… Ви це розумієте? Що ж ви хочете захищати? Покійникам, шановний Станіславе Терере, вже не болить. І чудес не буває. Або, як сказав би один мій приятель-гуморист: “Помирають не для того, щоб оживати”. А ви можете тільки писати тепер про гарячі джерела скільки заманеться…\n– І я буду писати! Бодай для того, щоб така помилка не повторилася ніколи, щоб люди звикали думати серйозно перед тим, як щось робити…\n– Облиште. Красиві слова про помилки і про застороги – не для мене. Я звик цінувати лише діла. Вам, журналістові, ніколи не вдасться віднайти ті джерела, їх замурували, вони пішли в глибини. І нікого ви не змусите словами бути мудрішими! Хоча б тому, що кожного разу у кожного виникає оригінальна ситуація. І ніхто не хоче поводитись з огляду на ситуації своїх попередників. Кожен, і цілком справедливо, претендує на самобутність власної долі. Цього вже ніхто ніколи ні в кого не забере! Кожен вимагає права на власні помилки. А відтак, даруйте, нікого нічому не навчать ваші ще не написані і вже написані просторікування.\n– Даремно ви так… Можете вважати, що я навіть не ображаюсь… Я просто знаю, що робота журналіста також потрібна… А ми з вами розмовляємо на різних мовах. Ви свідомо розмовляєте зі мною так, щоб я… Не знаходжу слів… Ви знову нагадали мені мою дружину! Чому люди дозволяють собі вишукано, цивілізовано знущатися один з одного? Все ж мусить бути навпаки! І ось ви вимагаєте однозначного розуміння і сприймання ваших поглядів. Ви ображаєте, не маючи на те жодних підстав! Я, до речі, пригадав ваше прізвище із студентських підручників – Чапол Микола Юрович, один із генеральних конструкторів штучної планети Інкана в астероїдному поясі Сонячної системи…\n– А нині – віце-президент Інканської академії наук,- театрально опустивши погляд, зовсім по-хлопчачому проказав старий.\nПісля довгої мовчанки озвався Зенон:\n– Я слухаю і не можу збагнути суті оцієї розмови… Я набагато молодший за вас, проте… Даруйте, Миколо Юровичу, не можу зрозуміти вашої категоричності… Ви – вже досвідчена людина. Ви, врешті,- творець цієї планети. Ви – віце-президент…\n– Годі, юначе, читати мені моралі. Я сам усвідомлюю, що поводжусь не дуже коректно, але… Щось мене млоїть… А ще ми перед цим розговорилися з вами про таємниці, яких, на мою думку, з кожним роком більшає… Якийсь дивний стан охопив мене, стан бентежного передчуття… Передчуття якоїсь приємної і водночас трагічної несподіванки. Ви вже не гнівайтесь на старого, але я відчуваю, що зараз щось має статися, але я не знаю, що саме… І, мабуть, від цього залежить і тон моєї розмови з вами… Пробачте… Я і сам себе трохи не впізнаю…\nІ раптом… Все в салоні мов стало з ніг на голову. Удар.\nНесподівано різке гальмування. Полетіли склянки зі столу, фонозаписник із рук журналіста. Зенон опинився на підлозі.\nІ за мить цілковитого хаосу, коли все змішалося в якомусь фаталістичному хвилинному протуберанці, всім видалось, що життя зупинилося. Стало раптом так тихо, мов у древньому склепі.\nКожен, поступово приходячи до тями, розумів, що сталося щось екстраординарне.\nНараз пролунав голос по транслятору:\n– Шановні пасажири! Просимо вибачення. Пошкоджена магістраль зі ще не зовсім відомих для нас причин. Тимчасово рух припинено. Причини пошкодження терміново вивчаються і усуваються. Закликаємо до порядку, шановні пасажири.\n– Ну, от я й накаркав щось,- буркнув старий, але вже зовсім упокорено. А на нього дивилися Станіслав і Зенон злякано і захоплено.- Але здається, я вже відчуваю, що сталося…\n– А що сталось, товаришу президент?\n– Віце-президент, дорогі мої… Сталось… Вже не маю ні найменшого сумніву, що це мої джерела. Ви вже вибачайте діда… Можете навіть звинуватити мене в пошкодженні магістралі… Але ж створене тобою обов’язково починає жити самостійно, аж стає незрозумілим і непідвладним тобі… Але знаєте, якби я власноручно їх убивав, якби власноручно заганяв свої джерела під землю, то вони б уже ніколи не попросилися назад… Інша справа, що навряд би я погодився виконувати подібну програму, але якби вже погодився,- старий зневажливо усміхнувся,- розуміючи надзвичайну необхідність спорудження нового транспортного тунелю і практичну непотрібність ніяких гарячих джерел на штучній планеті Інкана, то я вже зробив би все так, що зараз би ми не стояли перед тунелем, з якого хлище окріп… Ходімте подивимось. Я переконаний – наша зупинка надовго…\n– Давайте справді вийдемо і поглянемо, що ж сталося… Можливо, це й не гарячі джерела? – сказав Зенон.- До речі, я сам брав участь у прокладанні цього тунелю. Я фаховий метробудівець. Я сам ці джерела пускав у глибини…\n– Мої джерела таки знайшли собі шлях! Мої гарячі джерела! Ходімте, справді переконаємось, що це саме так!..- Микола Юрович збуджено вигукнув, але несподівано застигнув у трохи неприродній напруженій позі: права рука – за потилицею, ліва – глибоко в кишені літника.- Пробачте мене, Станіславе… Мені чомусь видається, що ви справді гарний журналіст… Я дуже хочу саме вам запропонувати… Власне, я просто прошу поглянути на мій матеріал… Тут є все про ці теплі джерела: коли і як я їх задумав, чому погодився на їхнє знищення і чому вірив, що вони оживуть…- старий вибачливо дивився і усміхався, він квапливо, нервовими рухами потягнувся до свого портфеля, дістав сіру течку з паперами.- Ось тут я все написав про ці джерела… Візьміть… Я бачу, ви справжній журналіст, а я все одно із цими рядками нічого не зможу… Я все життя опікувався іншим… “Ходімте…\nМикола Юрович першим прочинив двері купе.\nВсі попростували за ним.\nЧервоно відсвічувало штучне світило. М’який килимок вистилала під ногами інканська синтетична трава. Блакитний хробак пасажирського состава зупинився перед тунелем, з якого нестримним потоком виривалися клуби пари й потоки води…\nПовернення з Інкани – ОЛЕКСАНДР ТЕСЛЕНКО Олександр Тесленко Повернення з Інкани ———– Тесленко Олександр Костянтинович Дьондюранг: Науково-фантастичні оповідання та повісті К.: Веселка, 1987 Оповідання вперше опубліковане в журналі “Знання та праця” в 1977 ———– Він летів назустріч ночі. Летів на ту половину планети, котру ще не освітили промені чергової ракети-сонця. Довкола Чапола вже збиралися сутінки, а він поспішав до невеликого лісового […]...\nГІПЕРБОРЕЯ – КРІЗЬ СНИ ЗАБУТИХ ІСТОРІЙ – Ігор СОКОЛ Гіперборейці знали асурів – предків гіперборейців, ми сьогодні толком не знаємо ні тих, ні інших. Існують легенди, що саме гіперборейці були нащадками тих, хто охороняв зоряні кораблі сурів – супротивників асурів у перших зоряних війнах землян… Гіпербореї – у грецькій, слов’янській і багатьох других міфологіях – міфічний народ, що живе на крайній півночі. У грецькій […]...\nВолхва – ОЛЕКСАНДР СКОВОРОДА Волхва О Волхва, наступниця йоги, Сон-квітка казкових лісів, Із обрію в обрій дорога, Пташиний і зоряний спів. Сон-квітка яскрава і ніжна, Прекрасна чаруюча мить, Прийшла, ожила і розквітла, Як пам’ять із безвісті літ. Сон-квітка моя і мрія, Сон-спогад чудесного світу, Чар-квітка, зоря і проміння, Розкриті сонця дивоцвіту. Розкритого простору Волхва, Над обрієм сонячний цвіт, Летить […]...\nНе слів мені, а стріл крилатих, вогняних! – ОЛЕКСАНДР ОЛЕСЬ Не слів мені, а стріл крилатих, вогняних! Я хочу вам про рідний край казать… Я хочу ними кидать і влучать В серця катів і зрадників гидких. Не слів мені, а іскр блискучих і палких! Хай кида іскрами вогонь моїх промов, Ах, мій народ з катами вмісті йшов, Сам скутий раб – заковував других. Не слів […]...\nТАК! Я БУДУ КРІЗЬ СЛЬОЗИ СМІЯТИСЬ… – ЛЕСЯ УКРАЇНКА (Лариса Косач) (1871-1913) – СВІТ УКРАЇНСЬКОЇ ПОЕЗІЇ Війна з хворобою насправді означала війну за життя. Вона позбавила Лесю дитинства і юності, змушувала терпіти нелюдські страждання. Навіть лікарі – щоденні свідки Лесиних мук – згадували, що несила було дивитися в її бездонні страдницькі очі. Вони розуміли, який нестерпний біль терзає тендітну дівчину і яка мужність живе в стиснутих вустах, з яких ніколи не […]...\nПро попа і наймита його Балду – Олександр Пушкін Жив собі піп, Околоту сніп. Пішов піп по ринку, Чи не купить яку дешевинку. Назустріч йому Балда Іде, навкруги погляда. “Здоров, попе-борода, Чого так рано схопився, По що спорядився?” Піп йому: “Шукаю служника такого, Не вельми ціною дорогого, Щоб знав і коні доглядати, І шить, і варить, і майструвати”. Балда відказав: “Служитиму рік тобі славно, […]...\nВояче-брате! Рідний мій – ОЛЕКСАНДР ОЛЕСЬ “Вояче-брате! Рідний мій, Сховай свій меч під головою.. . Загоїш рани, підеш в бій, Поб’ємся з смертію самою”. На смерть порубаний в боях, В руці з своєю хоругвою, Так говорив старий вояк, Стогнав і тихо сходив кров’ю. Але не слухав молодий,- Він зціпив зуби, стиснув рану, Він сів на огиря блідий І зник під крилами […]...\nНЕЗНАЙОМА – ОЛЕКСАНДР БЛОК – 11 КЛАС Щовечера над ресторанами Стихає вітру млявий рух, І править вигуками п’яними Весняний переплілий дух. А над пекарнею, піднесений Над смутком передмість і дач, Калачик золотіє плетений, І з тьми пливе дитячий плач. І кожний вечір за шлагбаумами, Заламлюючи котелки, Серед канав гуляють з дамами Дотепні зухи-парубки. Над озером – склепіння весельне І зіграний жіночий виск. […]...\nДО МОРЯ – ОЛЕКСАНДР ПУШКІН – 9 КЛАС Прощай, стихіє в вольній силі! Останній раз тепер мені Ти котиш півпрозорі хвилі, Красою сяєш в далині. Мов друга журні нарікання, Мов клич його в прощальний час, Твій дружній шум серед світання Почув я тут в останній раз. Душі моєї світла мріє! Як часто берегом твоїм Я тут ходив, носив надії У серці тихім і […]...\n« Микола Куліш та його зв’язок з театром “Березіль”


Золотий квиток у кар′єру – професія IT-фахівця | Новини й аналітика про Німеччину, Україну, Європу та світ | DW | 10.03.2011\nЗолотий квиток у кар'єру – професія IT-фахівця\nГалузі інформаційних технологій бракує фахівців. Можливо варто замислитися над вивченням саме цієї спеціальності. Водночас слід пам’ятати, що легким навчання не буде. Але потім відкриваються чудові перспективи.\nЗа фахом інформатика цей виш от уже не один рік поспіль обіймає перші місця в німецьких рейтингах. Професор Курт-Ульріх Вітт не бачить тут нічого дивного. «Для такого успіху потрібні професори, які справді віддаються справі й зацікавлені в тому, аби передати свої знання молоді. Але нам потрібні також хороші студенти», - поділився своїми думками Вітт.\nПрофесор Курт-Ульріх Вітт\nХронічний брак фахівців\nВиш у Санкт-Аугустіні справді може похвалитися досить крутою професорською командою, в якій є кілька гучних імен не лише зі сфери робототехніки, але й, наприклад, безпеки інформаційних технологій. Не дарма цей навчальний заклад користується величезною популярністю й серед студентів. Тим більше, що для фахівців з інформатики таке поняття як брак робочих місць фактично не існує. Адже все сучасне життя буквально пронизано інформаційними технологіями.\nЗа даними Спілки німецьких інженерів, у ФРН нині бракує близько 16 з половиною тисяч IT-фахівців. Проблема полягає в тому, що тієї кількості випускників, які щорічно з'являють на ринку праці, не вистачає, аби подолати цей дефіцит. 2009-го року близько 19 тисяч студентів закінчили факультети інформатики в Німеччині. Це на 800 більше, ніж роком раніше. Зростає й кількість першокурсників. Водночас слід визнати, що інформатика не належить до легких. У середньому по Німеччині кожний другий першокурсник знову кидає навчання, у вищій школі Бонн-Рейн-Зіг – це кожний третій.\nТе, що студентам не доводиться крутити хвости волам, говорить і 22-річний Артем Позняк з Харкова. Вивчати інформатику юнак розпочав минулого літа. «Найскладніше те, що треба дуже багато вчити, - каже Артем. - Такого я справді не очікував. Надзвичайно багато математики, яка мені завжди давалася легко. Але тут стільки інформації…»\nРобот як помічник - у вищій школі Бонн-Рейн-Зіг теж займаються цим питанням\nОбсяги матеріалу – це справді шок для студентів, визнає професор Вітт. «Але це також частина навчання: студенти вчаться долати навантаження, оскільки потім під час професійної кар'єри простіше не буде – треба вчитися організовувати свій час», - наголосив Вітт.\nПомилкові уявлення про фах\nПричина виникнення складнощів під час навчання часто полягає й у неправильному уявленні про фах. «Спочатку багато студентів вважають, що вони все уміють, оскільки сьогодні кожен має комп'ютер. Але інформатика – це не обслуговування приладів, а їх конструювання або написання програм. А це вже щось зовсім інше», - пояснює професор.\nПрофесор Вітт, зокрема, звертає увагу на те, що IT-фахівці сьогодні повинні бути вкрай комунікативними, вміти правильно поводитися з клієнтами, а не замикатися в собі. «Інформатики – це фахівці, завдання яких полягає у розв'язанні проблем. Оскільки комп'ютерні технології використовуються вже в усіх сферах, для пошуку шляхів вирішення проблем комп'ютерникам і програмістам постійно доводиться працювати з людьми, які не є спеціалістами в цій сфері», - наголошує професор Вітт.\nСтудент Артем Позняк\nПідготовка IT-фахівців у Вищій школі Бонн-Рейн-Зіг розділено на кілька етапів. Математично-теоретична частина – ця частина тісно пов’язана із сучасними технологіями. Паралельно студенти отримують базисні знання з інформатики, які є хорошим ґрунтом для подальшої самоосвіти. Велика увага приділяється практичній інформатиці – програмуванню, базам даних, інформаційним системам, створенню великих програмних систем.\nУ технічній частині студенти вивчають будову комп’ютерів, знайомляться з комп’ютерними мережами. «Все це інформатика. Але ми виходимо також за межі цього фаху і даємо нашим студентам ще й основи економіки. Адже пізніше вони працюватимуть на підприємствах. Тому добре, коли студенти знають, як організовані фірми, які процеси там відбуваються», - каже професор Вітт. Крім того, студенти вивчають й основи інформаційної безпеки та основи права.\nПід час навчання є практична фаза. На п’ятому семестрі студент повинен десять тижнів провести на одній з фірм. Щонайпізніше тоді майбутні IT-фахівці вчаться спілкуватися з користувачами, які не розуміються на комп’ютерах.\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/10Tmo


ЗНО не пройдуть ледарі або дурні | Літературне об'єднання "Кобзар" | platin-official.ru 2022\nНулевая отчетность для ИП на УСН без работников заполнение и сдача нулевой отчетности.\nЗа кілька днів випускникам українських шкіл доведеться на справі довести, що вони не даремно провчилися 11 років, і щось таки вивчили. ЗНО стане тим самим останнім ривком, що виділить переможців, та відкриє їм гарну дорогу в дорослий світ.\nЧасто стикаючись з критикою ЗНО та наслідків його впровадження, маю на меті сказати кілька слів з цього питання. Багато батьків, а також школярів критикують нову систему оцінювання, вважаючи її не справедливою та надскладною. Основні звинувачення у бік ЗНО такі:\n1.\tПитання в тестах дуже складні і спеціально заплутані так щоб дитина не змогла на них відповісти. Це підступна змова, спрямована на дискредитацію дітей та їх знань.\n2.\tСама по собі система тестів несправедлива, вона виключає людський фактор, і сухо оцінює відповіді незважаючи на особливості кожного учня (учениці), як особистості.\n3.\tМожливість просто вгадати правильну відповідь. І таким чином набрати високий бал, насправді нічого не знаючи. Така собі лотерея на вдачу.\nОсь кілька основних претензій до ЗНО, які висувають деякі батьки та учні. Хочу зазначити, що в основному їх висувають ті, хто або погано здавав тест у минулому, має низькі РЕАЛЬНІ (не куплені) оцінки, або просто не розбирався у даному питанні.\nДеякі освітянські і не тільки чиновники, також не в захваті від ЗНО, через майже втрачену золоту жилу, хабарництва та корупції. Звісно способи обійти ЗНО, існують і зараз, але вони набагато більш складні та витратні аніж це було раніше. Хабарі приймальним комісіям ВНЗ, вчителям, директорам шкіл та інше, є і зараз. Але завдяки впровадженню Незалежного Зовнішнього Оцінювання, вони втратили свої грандіозні масштаби. Не хочу окремо зупинятися на цій глобальній темі і пропоную більш уніфіковане обговорення.\nА саме хочу відповісти на 3 вище описані пункти.\n1.\tПитання в тестах абсолютно не складні і не космічного характеру. Не довіряючи нічиїй думці, я вирішив особисто пройти тести з 3 дисциплін: Українська мова та література, Історія України та Географія. Тести проходив на сайті Освіта.ЮА. Частина запитань, особливо в середині тесту, дійсно досить складна і в чомусь заплутана. Деякі питання звучать неоднозначно і явно спрямовані на те, щоб заплутати респондента. Але, шановні, якщо ми проводимо рейтинг найкращих, то так і повинно бути, відповісти на всі запитання може лише та дитина, яке вивчала весь шкільний матеріал, піднімала додаткові джерела, вміє аналізувати та працювати з даними. Тільки така дитина відповість на всі запитання. До того ж, їх не так вже і багато. Більшість запитань розрахована на елементарні знання шкільної програми за всі роки навчання. Той хто ходив до школи, уважно слухав, виконував домашні завдання, працював і готувався елементарно і без зайвих зусиль набере прохідний бал. А той хто звик займатись з репетиторами, або підкормлювати вчителів, класного керівника і директора, звісно буде шокований «складністю» завдань. Хочу сказати, що я особисто отримав прохідний бал з Української мови та літератури,також Історії , а географію провалив зовсім. Тому що запитання були дійсно по шкільній програмі, яку по географії я вже підзабув.\n2.\tЩодо не справедливості системи, що не зважає на особистість. Саме в цьому її головна перевага, їй абсолютно однаково подобались Ви вашій вчительці чи ні, принесли Ви їй на екзамен квіти чи забули. У неї не має про вас жодної особистої оцінки, її цікавить лише одне, вчили Ви матеріал, чи грали в цей час в комп’ютерні ігри. Відповіли Ви на запитання, чи просто вгадували і наробили купу помилок.\n3.\tМожливість просто вгадати існує, але якщо є така щаслива людина, що може нічого не знаючи здати ЗНО, вона одна на мільйон, і скоріше за все скоро виграє ще і в державній лотереї. А от більшість тих хто захоче просто вгадати, провалять екзамен і ніяка вдача їм не допоможе.\nТому хочу побажати всім випускникам успіху та сил зробити все можливе для досягнення максимально результату. Все в ваших руках шановні друзі. Саме головне не чекайте на сторонню допомогу, не звинувачуйте оточуючих, або систему, просто ідіть і працюйте. Все в Ваших руках. З цього моменту Ви берете відповідальність за своє майбутнє у власні руки, і самі відповідаєте за всі наслідки.\nДмитро Папета, Голова Всеукраїнської громадської організації ЛО "Кобзар"


Стан посівів кукурудзи в Україні оцінюється як задовільний - Агропортал\nСтан посівів кукурудзи в Україні оцінюється як задовільний\nПротягом останнього тижня склалися сприятливі агрометеорологічні умови для дозрівання та збору врожаю пізніх сільськогосподарських культур\nОбстеження посівів кукурудзи в Дніпропетровській області показало, що рослини гібридів календарно надраннього, оптимально раннього і пізнього строків сівби мають висоту відповідно 250-271, 257-282 і 242-270 см.\nКрім того, у рослин кукурудзи різних біотипів всіх строків сівби зерно на початках досягло стадії повної стиглості і оптимальних значень вологості для проведення механізованого збирання врожаю з обмолотом качанів. При цьому вміст вологи в зерні гібридів календарно надраннього строку сівби становить від 16,1 до 20,1%, оптимально раннього — від 17,2 до 21,5%, пізнього — від 20,1 до 25,6%.\nПовідомляється, що стан посівів кукурудзи всіх строків сівби оцінюється як задовільний. Урожайність зерна кукурудзи календарно надраннього терміну посіву складе 5-6 т/га, оптимально раннього — 4-5 т/га, пізнього — 3-4 т/га.\nВ той же час, триває підготовка ґрунту під посів озимих культур. Ґрунт в господарствах вже підготовлено на площі 6,5 тис. га, що становить 80,0% від запланованих площ.\nЧитайте також: На Волині запровадили карантинний режим через хвороби кукурудзи


Екстракт виноградного насіння - J&S Botanics\n[Латинська назва] Vitis vinifera Linn\n[Джерело рослин] Виноградне вино з Європи\n[Технічні характеристики] 95% ОПК , 45-90% поліфенолів\n[Зовнішній вигляд] Червоно-коричневий порошок\n[Використовується частина рослини]: насіння\n[Зберігання] Зберігати в прохолодних і сухих приміщеннях, тримати подалі від прямого світла і тепла.\n[Упаковка] Упакована в паперові барабани та два пластикові пакетики всередині.\nНаш продукт пройшов ідентифікаційний тест ChromaDex, Alkemist Lab. та інші авторитетні випробувальні установи, такі як виявлення;\n2. Залишки пестицидів відповідають (ЄС) № 396/2005 USP34, EP8.0, FDA та іншим закордонним стандартам та нормам фармакопеї;\n3. Важкі метали в чіткій відповідності до закордонних стандартів фармакопеї, таких як USP34, EP8.0, FDA тощо;\n4. Наша компанія створила філію та імпортує сировину безпосередньо з Європи з суворим контролем залишків важких металів та пестицидів. Асло забезпечить вміст проціанідинів у виноградних насіннях понад 8,0%.\nВиноград (Vitis vinifera) вже тисячі років віщує свою лікарську та харчову цінність. Єгиптяни дуже давно їли виноград, а кілька давньогрецьких філософів говорили про цілющу силу винограду - зазвичай у вигляді вина. Європейські народні цілителі робили мазь із соку виноградної лози для лікування шкірних та очних захворювань. Листя винограду використовували для зупинки кровотечі, запалення та болю, наприклад, від геморою. Недозрілий виноград застосовували для лікування ангіни, а сухий виноград (родзинки) застосовували при запорах і спразі. Круглий, стиглий, солодкий виноград використовували для лікування низки проблем зі здоров’ям, включаючи рак, холеру, віспу, нудоту, очні інфекції та захворювання шкіри, нирок та печінки.\nЕкстракти насіння винограду - це промислові похідні цільних виноградних насінин, які мають велику концентрацію вітаміну Е, флавоноїдів, лінолевої кислоти та фенольних ОПК. Типовою комерційною можливістю вилучення компонентів насіння винограду є хімічні речовини, відомі як поліфеноли, що мають антиоксидантну активність in vitro.\nПопередній: Берберин гідрохлорид\nДалі: Екстракт виноградної шкіри\nПоліфеноли виноградних кісточок\nЕкстракт Acai ягода\nСибірський екстракт женьшеню


Змішувач для кухні IMPRESE MALSE (55010) ціна, купити у Київі, Харкові, Дніпрі, Одесі, Запоріжжі, Львові. Змішувач для кухні IMPRESE MALSE (55010): огляд, опис, продаж\nЗмішувач для кухні IMPRESE MALSE (55010)\nНеплохо смотрится в интерьере кухни. Очень нравится.\nКод товару: 55010\nОдноважільний змішувач для кухні в сучасному дизайні.\nПідходить для роботи з проточними водонагрівачами.\nКерамічний картридж 35 мм Sedal, Іспанія;\nРегулятор потоку аератор\nЧасті питання про Змішувач для кухні IMPRESE MALSE (55010)\nЩо таке Imprese 55010 ?\nЗмішувач для кухні IMPRESE MALSE (55010) - це високоякісний сантехнічний продукт, який доступний до продажу на українському ринку.


Смачна мусака з баклажанів з фаршем: найпростіший рецепт.\nКулінарні рецепти » Відео рецепти » Смачна мусака з баклажанів з фаршем: найпростіший рецепт.\nМусака з баклажанів - це дуже смачна страва, перед яким неможливо встояти! Правда готується мусака не просто, процес вимагає чимало часу... Але сьогодні ми спробуємо спростити рецепт і приготувати це розкішне дуже смачна страва без зайвих зусиль.\nЩоб приготувати мусаку за оригінальним рецептом, нам потрібно:\n750 г фаршу (яловичини або баранини)\n12 скибочок сир (моцарела)\n500 мл томатного соусу\nПримітка: нам знадобиться газова плита. Електрична плита не підійде.\n1.) Замість того, щоб обсмажувати скибочки баклажана на сковороді, як вимагає звичайний рецепт, наколюємо баклажан на 2 вилки і обсмажуємо на відкритому вогні над газовою конфоркою, поки шкірка не обвуглиться. Потім кладемо баклажани в керамічну форму, накриваємо харчовою плівкою і залишаємо "паритися" приблизно 10 хвилин.\n2.) Коли баклажани готові, подогревшую шкірку можна легко зчистити, а м'якоть легко розрізати виделкою. Робимо 4 надрізу і вставляємо в них скибочки сиру.\n3.) Тепер беремося за фарш: змішати фарш з яйцем, петрушкою, сіллю і перцем. Викладаємо третину фаршу тонким шаром (близько 1 см) на шматок харчової плівки і кладемо зверху баклажан. За допомогою плівки загортаємо баклажан у фарш, щоб вийшов рулет.\n4.) Викладаємо рулети з фаршу і баклажанів у форму для запікання і заливаємо томатним соусом. Посипаємо тертим сиром і ставимо в духовку - 20 хвилин при 170 °C в режимі охолодження.\nСмакота! Втім, з фаршу можна приготувати що-небудь і простіше.\nЩоб приготувати просту і смачну запіканку з м'ясом і картоплею, нам потрібно:\n800 г вареної картоплі\nорегано у листі\nМусака з сирною начинкою\nЯк приготувати консервовані баклажани «голі»?


Василь Скакандій. "Графіка" - Varosh\nВасиль Скакандій. “Графіка”\n5 вересня в галереї «ІЛЬКО» о 18:00 відкриється виставка графіки Василя Скакандія.\nВ українському мистецтві Василь Скакандій вагома постать. Наші з ним шляхи перехрещувались із днів, які можна назвати молодістю. Уже тоді, в тепер уже далекі 60-ті-70-ті роки ХХ століття, графічні композиції Василя Скакандія були окрасою численних виставок, привертали увагу чіткістю композицій, яскравістю форми, національною самобутністю образів, які видавали його походження, смаки, уподобання.\nВихованець київської мистецької школи, Василь Скакандій зберіг неповторну чистоту закарпатського мистецького соціуму, яким він був вихований. Про таких зазвичай пишуть: син своєї землі, свого народу. Що є визначальним у творчості Василя Скакандія? Безпосередня щирість вислову. І ще: ясність творчого мислення, яка означує цільність творчого почерку, перспективу і мету. Творча манера Василя Скакандія викликає довір’я, художник зберігає властиві і для нього почуття правди і доброти, що є предметом його творчих інспірацій. Василь Скакандій — яскрава індивідуальність в українському мистецтві другої половини ХХ і початку ХХІ століть, і з цією аксіомою треба рахуватися. Учімося у нього любити свою землю і свій народ.\nголовний редактор журналу «Образотворче мистецтво»\nВасиль СКАКАНДІЙ — живописець, графік, викладач.\nНародився 4 березня 1941 року у селі Середнє на Закарпатті.\n1951-1958 — відвідував студію образотворчого мистецтва в Ужгороді, керівник Золтан Баконій.\nВ1965 році Закінчив Київський художній інститут (нині НАОМА — Національна академія образотворчого мистецтва і архітектури). Учень В. Касіяна, Г. Якутовича та І. Селіванова.\n1965-1967 — художній редактор республіканського видавництва «Карпати».\nЗ 1968 року Член Національної Спілки художників України.\n1985-1991 — голова Закарпатської організації Спілки художників України.\n1990 — Заслужений художник України.\n2000-2004 — викладач Ужгородського коледжу мистецтв ім. А. Ерделі.\n2004 — викладач Закарпатського художнього інституту.\nЗ 2007 року Народний художник України.


Кожен день на офіційних сторінках ККП «М-спорт» в Фейсбук і Інстаграмм виходять ролики з комплексними тренуваннями. Які можуть виконувати всі охочі, навіть без спеціальної спортивної підготовки. Їх проводять зіркові маріупольські спортсмени з різних напрямків.\nЛідери спорту розробили збалансовані тренування, які легко можна виконувати в домашніх умовах. Вже вийшли відео-заняття зі стретчингу, розвитку спритності та координації, вправи з м’ячем, Також пропонується ранкова зарядка з спільними вправами для дітей і дорослих.


Кинулася у вогонь рятувати чоловіка і знепритомніла\nВогонь у літній кухні, де був 46-річний чоловік, спалахнув о пів на одинадцяту вечора 27 грудня. Дружина та донька господаря в той час були у будинку.\nЖінка відчула, що на подвір’ї щось горить. Визирнула у вікно і побачила, як палає їхня літні кухня. Викликала пожежників і кинулася у будівлю. Знала, там зараз її чоловік. Надихавшись диму, жителька села Малий Раковець, що на Закарпатті, знепритомніла.\nЧитайте також: Щоб добро не пропадало: конфісковані автомобілі поїдуть у зону АТО\nДо приїзду рятувальників її обгорілу на пожежі знайшли сусіди. Тіло мертвого господаря на згарищі шукали вогнеборці.\nЗа попередніми даними медиків, у 42-річної закарпатки обгоріло 60% тіла. Жінка отримала опіки голови, тулуба та верхніх кінцівок. Зараз за її життя борються лікарі Іршавської районної лікарні.\nВідомо, що стара проводка у літній кухні перегрілася через новий електричний обігрівач, включений у мережу. Ймовірно, це і стало причиною загоряння.