Обряди усиновлення. Чому дитина ставала на коліна перед батьком або її просували через сорочку | «Фонд Ріната Ахметова»\nОбряди усиновлення. Чому дитина ставала на коліна перед батьком або її просували через сорочку\nНині здається, що усиновлення – щось нове, притаманне лише сучасному суспільству. І причина тому, мабуть, у нещодавньому знятті табу на цю тему. Проте обряди і традиції всиновлення існували з давніх давен у різних народів світу.\nУ минулій публікації спеціалісти програми «Рінат Ахметов – Дітям. Сирітству – ні!» розповідали про обряди часів дохристиянської Русі. Цього разу пригадаємо церковний обряд синоположення, який був притаманний нашій місцевості, а також просування через сорочку, шаровари та плаття, розповсюджені у середньовічній Європі та Африці.\nГоловною причиною усиновлення у Київській Русі була відсутність власних діток. Після прийняття християнства питанням всиновлення займалася церква. Остаточне рішення про усиновлення приймав головний священник регіону – архієрей єпархії. Після згоди між батьком та майбутньою усиновленою дитиною проводився спеціальний релігійний обряд – синоположення. Дитину заводили до вівтаря (коли усиновленою була дівчинка, то її ставили перед Святими воротами), батько стояв у центрі храму, але у середину не заходив. Після читання молитов дитина виходила з вівтаря, підходила до батька і ставала перед ним на коліна, а той обіймав (чи клав руки на плечі). Після того дитина приймалася родиною як рідна і мала всі права рідної.\nЦей обряд існував до кінця ХІХ століття. Але навіть і зараз у деяких містах священики проводять обряд синоположення (на прохання батьків) – як Божого благословення на виховання прийомної дитини та руйнування нерідних генетичних особливостей. Після обряду синоположення батьки та дитина стають по-справжньому рідними.\nЯкщо в нашій країні майже не збереглися надто давні обряди усиновлення, то у багатьох державах Західної Європи у Середньовіччі, попри християнські традиції, довго тривали і прадавні обряди всиновлення, що імітували пологи. Найпоширеніший з них – дитину ховали під плащ (під мантію) мами.\nУ Болгарії, наприклад, дитину клали у ніг мами-усиновительки, а потім підіймали під платтям до грудей. У Боснії мами-усиновительки просували дитинку через свої шаровари. У Туреччині дитину пропускали через сорочку усиновителя (мами чи тата, не мало значення). Навіть є турецький вислів щодо всиновлення, який перекладається «пропустити через сорочку».\nНа островах Борнео взагалі при усиновленні дитини маму тримали вдома, «очікуючи пологів». Тільки після того, як дитині давали ім’я, сім’я дозволяла виходити новій родині з дому. Привід для цього не стільки зберегти таємницю усиновлення, як показати, що нема різниці між рідною та всиновленою дитинкою. У Центральній Африці усиновлену дитину (як правило, коли їхні рідні батьки помирали) глава родини підводив до нової мами, покривав її своїм платтям та обіймав. Тато брав ремінь та затягував ним талію мами, як затягують після пологів. Після того обряду усиновлена дитина ставала рідною.


Коментар: Путін і Кадиров - новий правлячий тандем? | Політичні новини з Європи: аналітика, прогнози, коментарі | DW | 24.01.2016\nРамзан Кадиров починає відігравати провідну роль у політичному житті Росії. Чи зможе він колись скласти серйозну конкуренцію Володимиру Путіну? Думка Ігоря Ейдмана - спеціально для DW.\n"Правлячий тандем", "тандемократія" - ще недавно здавалося, що ці поняття, які раніше застосовували до Володимира Путіна і Дмитра Медведєва, ось-ось підуть у небуття. Однак, судячи з останніх подій, в Росії почалося формування нового правлячого тандему. У ньому роль молодшого партнера грає глава Чечні Рамзан Кадиров. Грозний стає другим за значенням після Кремля центром сили в Росії, що формує федеральний політичний порядок денний.\nОстання серія демонстративних образ і погроз Кадирова на адресу російських опозиціонерів продемонструвала, що в керівництві країни з'явився новий публічний політик. Кадиров - єдиний керівник регіону, що дозволяє собі втручатися у федеральну політику, причому грубо і безцеремонно. Поки "збіговисько тонкошиїх вождів" монотонним хором підспівує президенту, Кадиров починає навіть не співати, а кричати партію другого голосу.\nКадиров надав великій російській політиці нового, точніше, недостатньо добре (на жаль) забутого старого, сталінського стилю. Цей стиль смердить табірним бараком, він звучить, як удари гільз об стінку тюремного підвалу після розстрілів, він вкрадений з радянських газет 1937-го року, де приречені на смерть, гинучи, топлять одне одного. Як це все знайомо: "вороги народу, зрадники батьківщини, продажні шакали" - солодкий для багатьох російських громадян, "високий" сталінський стиль.\nПопулярний політик, але не православний\nКадиров і так достатньо популярний політик. Понад третина росіян ставиться до нього з повагою чи симпатією. Наслідуючи стиль сталінської епохи, він може стати ще популярнішим. Адже Сталіна й досі шанують багато російських громадян. Понад половина з них, за даними "Левада-центру", вважають, що "вусатий кат" зіграв позитивну роль в історії країни.\nУ Кадирова є хороші перспективи в російській публічній політиці. Але навряд чи він зможе претендувати на перше місце в державі. Половина росіян упевнені, що президентом країни повинен бути тільки православний. А до чеченців, як і до представників інших "кавказьких національностей", багато респондентів ставляться, м'яко кажучи, з упередженням.\nЗа електоральні проблеми в російських умовах важливішою є відсутність у Кадирова серйозної підтримки у правлячій еліті, насамперед у її силовому блоці. Загалом чеченський "падишах" не здатний всерйоз конкурувати з Путіним і це, безумовно, влаштовує нинішнього російського президента.\nКадиров - це Путін завтра\nТе, що Путін каже напівголоса, Кадиров голосно кричить. Причому, судячи з усього, він не тільки погрожує. Багато хто підозрює його в причетності до вбивства Політковської, Естемірової, Нємцова. Зараз, в умовах економічної кризи, що загрожує країні виходом ситуації з-під контролю, саме такий молодший партнер Путіну і потрібен.\nДеякі опозиціонери наївно вірять, що Кадиров поводиться щодо Путіна, як "послужливий ведмідь". Мовляв, Путіну Нємцова "зовсім не треба було вбивати", та й труїти опозиціонерів теж ніхто Кадирова не просив, але він знову "перестарався".\nУ російській владі панує жорстка ієрархія, ініціатива тут карається. Всі дії та заяви "господаря Чечні", що стосуються федеральної політики, не можуть не бути узгоджені з Кремлем. Кадиров потрібен Путіну як вірний "піхотинець", який здатний, якщо треба, давити опозиціонерів, не рахуючись ні з чим. Причому так, щоб від цих злочинів можна було потім відхреститися, натякнувши інтелігенції та Заходу: кадировці пустують, управи на них немає.\nКоментар: Православний ІДІЛ, або Боротьба за право на насильство\nРелігійні та світські "доглядачі порядку" в Росії висувають дедалі більше нових претензій на право диктувати свої правила життя. Олександр Плющев спеціально для DW. (08.07.2015)\nПутін погрожує своїм опонентам вустами Кадирова, якого він "спустив з ланцюга" саме зараз, щоб залякати російських "незгодних" в умовах загострення економічних проблем і близьких виборів до Держдуми. Мовляв, будете намагатися, скориставшись кризою, підняти бучу, Рамзан з вами розправиться жорстоко, по-східному, без всіляких європейських юридичних благодурниць. Новий правлячий тандем - це стара гра в "злого" (Кадиров) і "доброго" (Путін) слідчих.\nЦілком можливо, що російський президент використає свого чеченського ставленика в боротьбі з опозицією, а потім, коли той стане більше не потрібен, звалить на нього провину за "перегини" (як зробив Сталін з Єжовим). Однак це не означатиме лібералізацію режиму. В умовах масового зубожіння населення авторитарна влада зможе спертися тільки на насильство. Путіну доведеться переймати стилістику і методи Кадирова.\nІгор Ейдман - соціолог, публіцист, автор книг "Соціологія інтернет-революції", "Нова національна ідея Путіна".\nТеми Володимир Путін, Росія, Російська Федерація, Опозиція, Борис Нємцов, Рамзан Кадиров, Чечня\nКлючові слова Рамзан Кадиров, Володимир Путін, Чечня, Росія, Борис Нємцов, вбивство, опозиція, Ігор Ейдман\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/1Hj6d


Зима… Яка чудова пора року! Все навкруги запорошено снігом. Моє подвір’я зараз схоже на зачаровану країну. Під променями сонечка виблискує кожна сніжинка. Татко з Данею та Богданчиком ще додали таємничості. Вони взяли ялинку, яку нещодавно винесли з будинку, і поставили її серед двору. Навкруги зробили стежечки, прилаштували невеликі пеньочки і вдавали, ніби під ялинкою живе зайчик. Поруч поставили великого сніговика. На руки йому почепили новорічні пакетики з-під цукерок. Братики ще маленькі і вірять, що коли зайчик приходить під ялинку, то обов’язково принесе їм щось смачненьке. І кожного дня, коли мама приходить з роботи, кладе малечі солодощі.Як вони радіють!\nІ мені, і братикам зима дуже подобається. Як весело та цікаво зараз. Садочок перед хатою запорошило снігом. Будинок, наче великий казковий замок, вкритий білою пухнастою ковдрою. З даху звисають прозорі бурульки, схожі на солодкі льодяники. Так хочеться їх скуштувати!\nПосеред двору причаївся колодязь. Він схожий на маленький казковий будиночок. Всередині обріс інеєм , а з глибини віє холодом і таємничістю. А навколо нього скільки слідів! Ми з Данею та Богданчиком знаємо, чиї вони. Ось тут швиденько пробігли курочки та півник. А тут поважно крокували гуси.\nВчора татко біля самого городу із здоровенної кучугури снігу зробив хатиночку. Ну, майже, як у казочці про півника і лисичку. Ото у хлопців радощів було. Так цікаво виглядати зі сніжного віконечка!\nЗникли під снігом ворота. По обидва їх боки, мов білі казкові велетні, стоять обліплені снігом дерева. Ніби призначені хуртовиною охоронці нашого казкового подвір’я.\nА на крутому схилі річки твориться щось неймовірно. З веселим сміхом дітвора катається на санчатах, грає у сніжки. Дзвінко відлунюються у зимовому повітрі їх голоси. Під вечір мороз сильнішає. Темніє. Повільно піднімається вгору димок над нашим будинком. Бездонне небо мерехтить безліччю зірок….\nПарфьонов Микита, 9,5 років, оповідання


Головна / Блоги / ОСББ чекають змін! Чи таких змін чекають ОСББ?\nНасамперед зазначу, що зусилля Київського центру сприяння розвитку ОСББ не були марними: мрія деяких міжнародних фондів та громадських організацій – об’єднання має право за рішенням загальних зборів передавати в заставу належні об’єднанню права вимоги за внесками співвласників – так і залишилась мрією через наш публічний супротив і вчасну редакційну правку.\nВсе інше в ухваленому Законі – не несе стільки загроз співвласникам багатоповерхівок, але ухвалені недоліки створять чимало проблем для ОСББ на стадії застосування закону, а тому – варті уваги.\n1. Зміни до Земельного кодексу передбачають, що у разі утворення в багатоквартирному жилому будинку об'єднання співвласників багатоквартирного жилого будинку земельна ділянка, передається безоплатно у власність або постійне користування цьому об'єднанню.\nАле, відповідно до статті 4 Закону «Про ОСББ», об'єднання відповідає за своїми зобов'язаннями коштами і майном об'єднання. Тому такі зміни закладають ризики по втраті прав власності на земельні ділянки ОСББ. Законом передбачено, що такі зміни набувають чинності з 1 січня 2013 року.\n2. Згідно із діючою сьогодні статтею 19 Закону «Про ОСББ» спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у їхній спільній сумісній власності, а загальне майно – у спільній частковій власності.\nЗміни до Закону визначають, що все спільне майно належить власникам жилих та нежилих приміщень у багатоквартирному будинку на праві спільної сумісної власності, коли всі частки рівні і кожен власник має по одному голосу.\nАле ж частка в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності осіб.\nУ зв`язку з цим, загальне майно повинно належати власникам житлових і нежитлових приміщень на праві спільної часткової власності, за якої частка буде визначатись як відношення загальної площі приміщення, що перебуває у власності, до загальної площі усіх приміщень, а кожен власник буде мати кількість голосів, що пропорційна його частці у праві спільної часткової власності. Тому закон не вирішує майнових питань.\n3. Зміни до Закону скасовують поняття «член», та визначають усіх – співвласниками, що встановлює обов’язкову участь усіх співвласників багатоповерхівок в ОСББ з моменту його утворення.\nАле ж ОСББ – це юридична особа, некомерційне товариство у розумінні Цивільного кодексу, а тому створюється і функціонує відповідно до вимог актів цивільного законодавства.\nЯким чином можна встановити всіх учасників ОСББ? Через те, що кількісний склад учасників ОСББ не є і не може бути постійним, відповідно до чого буде встановлюватись кворум загальних зборів ОСББ? Відповідей на ці питання закон не дає.\nКрім того, пасивні власники, які готові до виконання своїх обов’язків по утриманню будинку, але не мають бажання приймати участь в управлінні ОСББ, все одно не будуть приймати участь в загальних зборах, а тому можуть виникнути труднощі з проведенням загальних зборів через кворум.\nЯкщо мета – вирішення питання, пов’язаного з виконанням рішень загальних зборів, то більш доречним і правильним з точки зору цивільного законодавства було б зрівняння в правах членів і власників, які не є членами, та встановлення обов’язковості рішень з визначеного кола питань для всіх співвласників багатоповерхівок.\n4. Зміни до Закону встановлюють можливість прийняття рішень загальних зборів шляхом письмового опитування. В принципі, нічого нового – адже така можливість була передбачена раніше Типовим статутом ОСББ. Порядок проведення опитування та визначення його результатів, відповідно до змін, визначається статутом.\nАле ж, як зазначив народний депутат Ю. Одарченко, існують приклади, коли через нечітко виписані механізми письмових опитувань, голови ОСББ скасовували рішення загальних зборів про власне звільнення, міняли тарифи, крали спільне майно. Тому треба, щоб цей порядок був єдиний для всієї держави, щоб потім не було зловживань.\nДійсно, існують приклади, коли співвласники багатоповерхівок при письмовому опитуванні підписують невідомо що: мета опитування – на першій сторінці, а далі – папірці для підписів.\nА тому не раджу співвласникам ставити свій підпис у невідомо яких списках і невідомо за що, а лише під конкретним питанням, бажано – в поіменних бюлетенях по кожному питанню.\nЗміни до Закону «Про ОСББ» про надання ОСББ права здійснювати господарче забезпечення діяльності не господарюючого суб’єкта вступають в конфлікт з Господарським кодексом, який визначає ОСББ суб’єктом некомерційного господарювання.\nКрім того, діяльність ОСББ без врахування державних вимог, стандартів і норм на умовах передбаченого законопроектом самозабезпечення не може бути професійною. І це є також критичним недоліком: експлуатація складної інженерної споруди – багатоквартирного будинку – як заманеться, може призвести до катастрофічних наслідків.\nЗвісно ж, Закон «Про ОСББ» зі змінами буде більш доречно обговорювати лише після того, як (вірніше: якщо) такі зміни відбудуться – після підписання Президентом України і опублікування. А тому чекаємо на остаточне слово Віктора Януковича, на якого парламент переклав відповідальність за провальний законопроект 8474.


Ґрунти, як основний компонент літосфери. Джерела забруднення ґрунтів. Еволюція біосфери :: Матеріали | novageografia.com\n- ноосфера – там “жива речовина” відсутня.\n· Гідросфера – водяна оболонка Землі. У наслідок високої рухливості вода проникає повсюдно в різні природні утворення, навіть найбільш чисті атмосферні води містять від 10 до 50 мгр/л розчинних речовин.


На Кубані в крупній ДТП постраждали п’ять осіб\nАварія сталася за участі чотирьох машин\n13 серпня 2019 10:35\nЯк передає Depo.Кубань із посиланням на "Кубань 24", аварія сталася 12 серпня близько 20:00 на автомобільній дорозі Краснодар - Верхнебаканський.\nЗа відомостями видання, в районі селища Гірничого під Новоросійськом зіткнулися автобус Neoplan, автомобілі Daewoo, ВАЗ-2107 і зерновоз КамАЗ. За попередніми даними, водій автомобіля Daewoo порушив бічний інтервал і врізався в автобус. Після цього іномарка виїхала на смугу зустрічного руху, де зіткнулася з вантажівкою. В результаті удару зерновоз перекинувся на автомобіль ВАЗ-2107, повідомили в прес-службі ГУ МВС Росії по Краснодарському краю.\nВодій автобуса зник з місця ДТП, але пізніше був затриманий. В результаті аварії постраждали чотири людини, які знаходилися в ВАЗ-2107, - водій і три пасажири, в тому числі дитина. Також травми отримав водій вантажівки. За фактом ДТП проводиться перевірка. Встановлюються причини того, що сталося.\nЯк повідомляв Depo.Кубань, в Туапсинському районі чоловік в масці пограбував аптеку, викрав машину і потрапив в ДТП.


Національна поліція України встановила ймовірного замовника вбивства Аміни Окуєвої. За інформацією слідства, це 44-річний чеченець, громадянин Росії. Він знайшов на території України кілерів, які погодилися скоїти злочин.\n«Підозрюваний повинен був знайти виконавців умисного вбивства Окуєвої та Осмаєва за відповідну грошову винагороду. Замовнику умисного вбивства повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину… Підозру направлено в посольство Російської Федерації», – заявили в поліції.\nКрім того, підозрюваного збираються оголосити в міжнародний розшук.\nНагадаємо, 30 жовтня 2017 року невідомі особи на дорозі в Київській області розстріляли автомобіль, у якому перебували Аміна Окуєва й Адам Осмаєв. Окуєва загинула, Осмаєв отримав поранення ноги.\nУ січні 2020 року поліція затримала людину, чиї біологічні зразки збіглися з ДНК, знайденим на автоматі біля місця злочину.\nАміна Окуєва воювала на Донбасі проти підтримуваних Росією бойовиків. Брала участь у створенні батальйону імені Джохара Дудаєва, яким командував її чоловік Адам Осмаєв.\nГібридна війна Донбас


На прикладі залізничного проекту Будапешт – Белград, який реалізовується в Угорщині в межах китайської програми «Один пояс – один шлях», The Wall-Ukraine у сьогоднішній публікації розкриває питання, наскільки відкриваються нові горизонти win-win співробітництва з Китаєм для країн Європи та на що йдуть держави, аби скористатися його значними інвестиційними та економічними можливостями. У цьому аспекті даний формат програми безпосередньо стосується і України, оскільки обидві сторони сьогодні активно працюють над перезавантаженням співробітництва.\nУрядом КНР встановлено спеціальну багатомільярдну кредитну лінію, частина якої спрямована на пільгове кредитування інфраструктурних проектів, а також нових технологій і «зеленої» економіки. Китайське керівництво своїми діями у спільному інфраструктурному проекті з Угорщиною підтверджує той факт, що сприяє взаємній вигоді. Угорщина — перша європейська країна, яка підписала меморандум про взаєморозуміння з Китаєм з метою просування ініціативи президента Сі Цзіньпіна «Один Пояс – Один Шлях».\nОдин із відомих спільних проектів є будівництво залізничної лінії Будапешт-Белград. Китай, Сербія та Угорщина підписали меморандум про взаєморозуміння щодо залізничного маршруту довжиною 335 км у грудні 2014 року в Белграді. У квітні 2020 року двостороннє співробітництво вийшло на новий рівень: Угорщина та Китай підписали угоду про позику для фінансування будівництва залізничного сполучення між Будапештом та Белградом. Про це йдеться у повідомленні агентства Reuters з посиланням на міністра фінансів Угорщини Міхая Варга.\nВідповідно до угоди 85% фінансування надходить з Китаю у вигляді позики від Exim Bank, 15% – за рахунок власних ресурсів Угорщини. Позика передбачає фіксовану процентну ставку та варіант дострокового погашення, але самі умови не розголошуються. Дуже дивно, але це перший раз, коли інвестиція тримається в таємниці від громадськості. Оскільки уряд у травні двома третинами голосів затвердив шифрування інвестиційних контрактів та документів на 10 років, пов’язаних з будівництвом залізниць. Відомо, що вартість самих робіт складає 2,1 млрд євро. Частка Китаю приблизно становить 1,785 млрд євро (без урахування відсотків). У травні цього року уряд Угорщини вже виділив на проект 82 мільярди форинтів у цьогорічному бюджеті.\nНове залізничне сполучення, яке має бути завершене до 2025 року, дозволить Угорщині стати центром європейських логістичних мереж, оскільки країна запропонує найшвидший маршрут для перевезення вантажів між грецькими портами та Західною Європою. Вигідні умови для Китаю теж очевидні. Фактично лінія з’єднає Будапешт з грецьким портом Піреї — це стане найкоротшим коридором з Китаю до Західної Європи. В рамках інвестицій швидкість колії буде збільшена до 160 кілометрів за годину.\n150-кілометрову угорську ділянку залізниці, від Будапешта до кордону з Сербією, побудує консорціум CRE, до складу якого входить холдингова компанія Opus Global. Інша половина консорціуму-переможця належить China Tiejiuju Engineering & Construction Kft. та China Railway Electrification Engineering Group Kft., що представляє китайську державну залізничну компанію.\nОднак місцеві експерти скептично ставляться до термінів реалізації проекту і коментують, що будівництво в Угорщині навряд чи розпочнеться до 2022 року, тоді як проект насправді провалюється вже кілька років через хитку політичну ситуацію та зацікавленість компаній, підконтрольних особам з вищих кіл управління державою. Спочатку уряд прийняв рішення про мегаінвестиції в 2015 році та завершити проект у 2017 році. Спочатку вартість реконструкції приблизно 160-кілометрової колії оцінювалася у 470 мільярдів форинтів, з тих пір ціна інвестиції зросла ще вище, досягнувши 700 мільярдів.\nНа сербській ділянці ремонтні роботи почалися в 2018 році після того, як Сербія взяла в борг у Китаю 297,6 млн доларів. Країна очікує завершити свою частину залізничного сполучення до кінця 2022 року.


Помело – калорійність, корисні властивості, користь і шкода, опис – www. | Здоров'я, Ліки, Харчування\n18 Липень 2014, 3:16 am\nБатьківщиною помело вважається Китай (ще можливо південно-східна Азія, Малайзія, острови Тонга і Фіджі). Там і донині даний фрукт вважається одним із символів благополуччя і процвітання. Його навіть на Новий рік дарують. Наприкінці XVIII або на початку XIX століття\nйого саджанці були завезені англійським капітаном шедок з Малайзії в Вест-Індію, а потім фрукт потрапив і до Європи. В деяких країнах даний фрукт так і називають на честь відважного капітана & ndash; шедок.\nЗвичайно вважається, що помело & ndash; це такий сорт грейпфрута. Насправді все в точності до навпаки & ndash; грейпфрут. на думку фахівців, саме і є виродженим нащадком помело.\nУ цілому помело виграє у грейпфрута майже по всіх статтях & ndash; воно не гірке, його простіше чистити, їм складніше забруднитися. Про шкірці і говорити не доводиться & ndash; у грейпфрута вона практично неїстівна.\nПомело містить величезну кількість вітамінів A і C.\nПомело надає сприятливу дію на травний тракт, так як в його склад входить липолитический фермент, сприяючий прискоренню розщеплювання білків. Тому цей цитрус є дієтичним продуктом.\nПомело має яскраво вираженим солодким і свіжим смаком. На відміну від грейпфрута. помело не гірчить. Єдиний & laquo; недолік & raquo; & Ndash; відсутність великої кількості соку.\nУ азіатській кухні помело використовується в поєднанні з морепродуктами і м’ясом птиці. У західній & ndash; для мармеладу і в якості начинки для пиріжків.\nЗ товстої шкірки помело можна виготовити вишукані декоративні прикраси. Китайці використовують помело для проведення релігійних святкувань.\nАле найкраще, напевно, спробувати свіжий фрукт, і оцінити його своєрідний смак. Часто його подають також з гарячими або гострими стравами, щоб відчути контраст різних смаків.\nПри покупці помело насамперед потрібно звертати увагу на запах плода. Чим фрукт ароматніше, тим багатшим буде його смак. Шкірка плоду повинна бути гладкою, блискучою, але трохи м’якою на дотик.\nСвіжі плоди зберігаються при кімнатній температурі протягом місяця.\nОчищений помело можна зберігати в холодильнику не більше трьох днів.\n« Головний біль: причини, лікування головного болю\nБолі в шлунку після їжі Що робити, якщо болить шлунок після їжі? Лікування болю і симптоми хвороби на EUROLAB »


Екологи б’ють на сполох: вода у Чорному морі набула неприємний зелений колір (ФОТО) | Український Південь Екологи б’ють на сполох: вода у Чорному морі набула неприємний зелений колір (ФОТО) – Український Південь\nЖители Одещини жаліються на сморід, що стоїть біля берегу моря, а також на неприродній колір води. Екологи кажуть: це через надмірну кількість водоростей, які розкладаються під впливом високої температури.\n«При контакті з шкірою можливий розвиток алергічних реакцій. При такому бурхливому зростанні виділяється цілий ряд речовин, які вважаються отруйними«, — попередив Владислав Балинський, біолог і керівник громадської організації «Зелений лист».\nУ Чорному морі пройдуть навчання “Сі Бриз-2020”\nекологи, новини одеса, Чорне море\nКоментар до: Екологи б’ють на сполох: вода у Чорному морі набула неприємний зелений колір (ФОТО)\n10/06/2019 о 14:38\nУважаемая редакция! Пишите правильно: “вода у Чорному морі НАБУЛА неприємного зеленого кольору”


ПАЛИТИ ЛИСТЯ ТА СМІТТЯ ЗАБОРОНЕНО | Отинійська громада\nОтинійська громада » ОГОЛОШЕННЯ » ПАЛИТИ ЛИСТЯ ТА СМІТТЯ ЗАБОРОНЕНО\nПАЛИТИ ЛИСТЯ ТА СМІТТЯ ЗАБОРОНЕНО\nДата: 08.04.2021 17:44\nТрадиційно навесні та восени мешканці приватних домогосподарств розпочинають активно прибирати власні подвір′я від торішнього листя і господарського сміття, шляхом розведення багать та спалювання цих відходів на присадибних ділянках або на територіях загального користування.\nЛистя, що тліє, виділяє чадний газ, який потрапляє до організму людини, блокує діяльність еритроцитів, не дозволяє їм переносити кисень до клітин, а від них вуглекислий газ. При спалюванні відходів в атмосферне повітря виділяються шкідливі речовини такі як миш′як, ртуть, свинець та інші важкі метали, які негативно впливають на роботу серцево-судинної, дихальної, імунної систем, можуть стати причиною ракових захворювань та безпліддя.\nНа присадибних ділянках рослини нерідко окропляють пестицидами, які також вивільняються у повітря при згорянні листя чи трави. При згорянні однієї тони рослинних залишків у повітря вивільняється біля 9 кг мікрочастинок диму, до складу якого входять пил, окиси азоту, чадний газ, важкі метали і канцерогенні сполуки. Такі вогнища є особливо небезпечними для здоров’я дітей і хворих із легеневою патологією.\nНа природних ділянках і газонах вогонь знищує насіння і коріння трав’янистих рослин, пошкоджує нижні частини дерев і кущів та верхні частини їх коріння. Знищення природної листяної підстилки призводить до посилення промерзання ґрунту в 2-4 рази.\nСпалювання трави на присадибних ділянках або стерні на полях призводить до руйнації ґрунтового покриву, гинуть ґрунтоутворюючі мікроорганізми і корисні комахи.\nМікрофлора та мікрофауна в місцях підпалів відновлюється тільки через 5-6 років, а часто до первинного стану не відновлюється ніколи. Також виникає загроза перекидання вогню на природні ділянки, що веде, в свою чергу, до знищення диких рослин і тварин. Саме із спалювання стерні на полях починається більшість степових і лісових пожеж та загоряння житлових будинків.\nНайбільш дружнім по відношенню до довкілля шляхом утилізації опалого листя є компостування. Найціннішою характеристикою компосту є великий вміст у ньому необхідних рослинам хімічних сполук. Щорічне прибирання листя в парках призводить за 20 років до 50 %-го зниження приросту деревини. Те саме відбувається і на присадибних ділянках, в садах.\nКатегорично забороняється спалювати сміття, розводити багаття поблизу лісових насаджень, сухої рослинності та залишати недопалки чи сірники на трав’янистій підстилці. Перебуваючи у лісі чи в полі, дотримуйтесь елементарних правил пожежної безпеки, адже одна іскра може спричинити масштабні пожежі.


Невдячна комуналка | СЬОГОДНІ\nУ звітах міської адміністрації Києва найчастіше згадують або про структурні зміни, такі, як створення прозорого он-лайн бюджету, відкритої роботі комісій, публічні земельні торги та інші питання, пов'язані з боротьбою з корупцією, або про соціальний захист – збереженні системи допомоги нужденним: від соціального хліба до транспортних пільг. Комунальне господарство – це "чорнова робота", джерело політичних ризиків і антипіару для будь-якої влади. Тим часом і тут, як вважають у мерії, відбуваються суттєві зрушення.\nВперше за багато років...\nЦю фразу регулярно доводиться використовувати, коли йдеться про проекти, які реалізує київська мерія. І далеко не завжди ця робота – на виду.\nНаприклад, у Києві вперше за багато років почали ремонтувати проїзди між кварталами і дворами. Ця діяльність не так помітна, як ремонт доріг, якими користуються всі кияни, проте в соціальних мережах все частіше зустрічаються записи здивованих мешканців того чи іншого будинку, які раптом виявляють перед своїми під'їздами свіжий асфальт – там, де дорожніх робітників не бачили по 30-40 років. Всього в київській мерії називають до півтисячі адрес, де до кінця року буде проведена така робота.\nТакож вперше в Києві в інтернеті можна знайти всю інформацію і чіткі терміни по ремонту доріг – що, де і коли буде реконструюватися. У мерії обіцяють, що до кінця серпня, до Дня Незалежності, буде закінчений капітальний ремонт на вулицях Братській, Західній, Тулузи на ділянці від Кільцевої дороги до бульвару Ромена Роллана, частини Сортувальної, Віскозної, на площі Перемоги, Святошинському та Ковельському шляхопроводах. До речі, ремонт на площі Перемоги викликав у багатьох киян щире здивування – тим, що дорожні роботи проводилися... в нічний час: було зроблено все можливе, щоб місця з інтенсивними трафіком не перетворювалися в безнадійні затори.\nКиївська адміністрація чесно визнає, що стримати зростання комунальних платежів – не в її владі. На рівні міста формується лише один тариф – на квартплату, і, за рішенням мерії, він не підвищився. У нього входять прибирання території, вивезення сміття, обслуговування ліфтів. Всі інші тарифи затверджуються на рівні уряду, і вони продовжують рости.\n"У Києві живуть інтелігентні люди, які розуміють, що, за отримані послуги потрібно платити, – говорить Віталій Кличко, – і у нас більше 90% таких людей. А наше завдання зробити все, що в наших силах, щоб полегшити цей фінансовий тягар".\nНе маючи можливості зупинити зростання платежів владним рішенням, київська адміністрація пішла іншим шляхом.\nПо-перше, були знайдені важелі тиску на комунальних монополістів: їх діяльність перевіряє міжнародна аудиторська компанія, що забезпечить максимальну прозорість та обґрунтованість формованих тарифів.\nПо-друге, вводяться технології контролю над обсягом поставлених послуг. Причому, встановити лічильники тепла в житлових будинках зобов'язали тих же монополістів, які раніше могли отримувати додатковий дохід "з повітря" – коли не було точного обліку споживання тепла в оселях киян.\nІ, нарешті, ті ж технології дозволять оперативно регулювати подачу тепла. Різниця між реальним споживанням з одного боку та нарахуваннями "зі стелі" і "опаленням вулиці" з іншого може становити до 30%, а це – реальна економія для киян. Одночасно в київській адміністрації не втомлюються підкреслювати, що економія та енергоефективність – це і справа кожного городянина.\n"У нас застарілі технології, – говорить Кличко, – і середньостатистичний українець споживає в 5 разів більше енергії, ніж європеєць. Наприклад, ми використовуємо старі "терморегулятори", які називається кватирка або вікно. Холодно стало – ми зачинили вікно, стало жарко – ми його відчинили. Ми повинні більш економно ставитися до енергії".\nХудий бюджет "авгієвих стаєнь"\n"Незважаючи на авгієві стайні, які нам дісталися, і то величезна кількість вузлів, які були зав'язані, ми продовжуємо крок за кроком системно вирішувати проблеми", – каже Кличко.\nАналогія з "авгієвими стайнями" стає майже буквальною, якщо поглянути на проблему київського каналізаційного колектора. Непридатним і небезпечним для використання його було визнано ще в 1999 році. І з тих пір не було зроблено майже нічого. Сьогодні містом виділені 40 мільйонів гривень на будівництво нового колектора.\n"З дня на день повинні бути підписані документи про виділення ще 160 млн, – говорить мер Києва. – Якщо буде фінансування (а я впевнений, що воно має бути – іншого варіанту у нас немає), то в наступному році ми запустимо першу нитку нового колектора, а в 2017-му повинні повністю закінчити будівництво об'єкта.\nСхожа ситуація з ліфтами. Ремонту потребують близько 10 000, а до кінця року буде модернізовано або замінено 120. Здавалося б – небагато, але і ті гроші, які вдалося на це знайти, – це більше, ніж за кілька останніх років разом узятих.\nМіж тим, Київ продовжує жити в умовах бюджетної дискримінації. У столиці вилучається 60% податку на доходи фізичних осіб. Хоча в усьому світі саме цей податок становить основний дохід місцевого самоврядування.\n"Я хочу звернутися до киян – важливо набратися терпіння, – каже Кличко. – Нам хотілося б ось так взяти і в один момент вирішити всі питання, але на це потрібні і гроші, і час – проблеми, як я вже говорив, накопичувалися роками. Реалізація проектів розрахована на багато років вперед, основу змін ми заклали і крок за кроком рухаємося вперед. Позитивна динаміка конкретних справ і дій є, і ми впевнені, що рухаємося в правильному напрямку".\nкомуналка Віталій Кличко


Громадяни не можуть потрапити на засідання виконкому ЛМР, – експерт – Прес-клуб\nГромадяни не можуть потрапити на засідання виконкому ЛМР, – експерт\nТільки Луцьк та Івано-Франківськ вперше за ті чотири роки, впродовж яких відбувається моніторинг індексу публічності, зуміли досягнути рівня публічності, який класифікують як «публічні міста».\nПро це сьогодні, 27 грудня, під час прес-конференції на тему: «Індекс публічності-2016: чи є прогрес у роботі Львівської міської ради?», яка відбулася у Львівському прес-клубі, повідомив координатор кампанії «Вимірювання Індексу публічності місцевого самоврядування» Олександр Неберикут.\n– Традиційно трійка лідерів публічності – Луцьк, Івано-Франківськ та Київ. Далі йде Вінниця. Львів завжди опиняється під рискою.\nВодночас, за його словами, публічність зростає. Якщо порівняти з минулим роком, то публічність Луцька зросла на 20 відсотків, а Львова – на 10.\nТакож більш відкритими у своїх звітах стають депутати. А ось виконавчі органи навпаки, стають більш закритими.\nЗа словами інформаційного директора Громадянської мережі «ОПОРА» Ірини Швець, торік експерти оцінили відкритість виконавчих органів Львівської міської ради на 66 відсотки, а цього року – тільки на 64 відсотки. Проте, за її словами, це не означає, що виконавчі органи стали гірше працювати.\n– Це свідчить про зміни в законодавстві, які вимагають більшої прозорості. А виконавчі органи – неповоротка структура. Не здатна в стислі терміни внести відповідні зміни, – вважає вона.\nЕксперт зауважила, що цього року, на відміну від минулого, на сайті міської ради оприлюднили всю інформацію про міського голову, його заступників, радників та начальників департаментів і управлінь.\n– На сайті можна перейти на персональні сторінки заступників, ознайомитися з їхньою біографією, декларацією про доходи та записатися на прийом. А ще минулого року записатися на прийом до міського голови Львова було неможливо, – зауважила Ірина Швець.\nЩодо непублічності, то, на думку експерта, громадяни не можуть потрапити на засідання виконавчого комітету Львівської міської ради, тому що анонсуються вони запізно, лише за день до їхнього проведення. І також тут не оприлюднюють проекти рішень, які будуть розглядати.\n– Якщо порівнювати з минулими роками, то якість відповідей на публічні звернення, погіршилася. Так само ми не отримали відповіді на всі запити, які надсилали, – говорить інформаційний директор Громадянської мережі «ОПОРА».


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Поняття пекла і раю | Korrespondent.net\nБільшість релігій говорять про пекло, як про місце покарання або спокутування гріхів. Але вони не пояснюють, що пекло знаходиться не лише в іншому, не матеріальному світі, але й тут - на Землі. Для вільної астральної душі бути поневоленою фізичним тілом, котре постійно вимагає догляду та хворіє, і є пекло. Крім того, пекельне становище формується відповідними вчинками на матеріальному плані, які порушують принцип неспричинення навмисної шкоди іншим живим істотам.\nЩодо неземного пекла, то люди потрапляють туди не лише за свої конкретно скоєні гріховні дії, але й за свої негативні думки, ментальні послання іншим людям, тобто за звичку до пекельного стану свідомості, вироблену на Землі.\nЗ іншого боку, саме тут, на Землі, душа може позбавитися від серйозних недоліків, котрі можуть мучити її в іншому світі до безкінечності. До таких недоліків в першу чергу відноситься ненависть, жадібність, заздрість, лжесвідчення (зведення наклепу), перелюб, поклоніння кумирам (фальшивим авторитетам) тощо.\nУ вищому Духовному Світі – ми нічого не можемо змінити у своєму характері, у своїх нездорових пристрастях, надбаних у попередніх втіленнях. І щоб удосконалитися та полегшити своє становище там, ми приходимо, народжуємося у цей земний світ, щоб учитися, а навчившись, скинути з себе, зі своєї душі непотрібний баласт, який дуже обтяжує, дошкуляє та засмучує нас у потойбіччі.\nОтже, ми приходимо у цей світ для проходження складних життєвих ситуацій з метою випробування та спокутування, щоб божественний Дух кожного з нас міг еволюціонувати, тобто підніматися від нижчої матеріальної до вищої духовної свідомості. Тому все, що відбувається з нами на Землі, покликане чомусь нас навчити. Вчать горе, біль, радість, страждання. При цьому у кожної людини є на її земному шляху підказки, доленосні моменти, щоб полегшити цей нелегкий земний шлях. І лише нам вирішувати: прислуховуватися чи не прислуховуватися до порад та настанов особистих Ангелів-охоронців, Духовних учителів і виконувати чи не виконувати їх у своєму повсякденному житті, щоб навпомацки, як тим сліпим кошенятам, не наштовхуватися на перепони, торуючи шлях у майбутнє.\nЛюдська душа чимось дуже схожа на нерозпущений бутон лотосу, пелюстки якого затиснуті щільними матеріальними енергіями. В середині бутону прихована чиста душа, яка складається з ментальної енергії. Але, допоки бутон перебуває закритим, ми не можемо відчути світ вищих енергій, а тому не вміємо любити інших та відчувати любов інших до себе, любов Бога і Всесвіту. Задача кожної людини – розкрити власний бутон, розквітнути, прокинутися. Коли людина по-справжньому розквітне і прокинеться, в ній засяє світло, любов, і вона почне відчувати велике блаженство від життя, від своєї безпосередньої участі в удосконаленні світу, від розуміння вищої Космічної Гармонії.


Кучеряшка Астаф'єва захопила ідеальною фігурою в одному намисті\nПопулярна українська співачка, актриса і секс-символ Даша Астаф'єва часто ділиться з фанатами в Instagram фотографіями з життя і різних фотосесій. Нещодавно знаменитість анонсувала новий кліп на пісню "Playmate", поділившись розпусним селфі в дзеркалі. Так, артистка позувала в дуже еротичному вбранні: відвертому боді, прикрашеному чорними намистинами, колготах в сіточку і чобітках на високих підборах.\n"#СЛВВШПЛМТ 💣", - лаконічно підписала Астаф'єва. Фолловери почали пускати слинку: "Капець як очманіло🔥🔥🔥🔥🔥", "Ну як можна бути такою шикарною 😻🙈🔥🔥", "Вау, сексі красоточка❤", "Роки роками , а тіло і душа молоді!)👏😍", "Чорна смородинка", "Богиня 💋".\nОпубліковано: 18.03 16:05


U-17: юнацька збірна України отримала суперників у кваліфікаційному раунді Євро-2021/2022 - Офіційний сайт Української асоціацїї футболу\nU-17: юнацька збірна України отримала суперників у кваліфікаційному раунді Євро-2021/2022\nСьогодні у Ньйоні відбулося жеребкування кваліфікаційного раунду чемпіонату Європи-2021/2022 серед юнацьких збірних U-17.\nУ церемонії взяли участь 52 національні збірні. Збірна України U-17 (наразі вона U-16, гравці 2005 року народження, тренер — Олег Кузнецов) під час жеребкування перебувала в кошику В.\nЖереб відправив синьо-жовтих до групи 11. Там вони змагатимуться з командами Португалії, Уельсу та Казахстану.\nГосподарі міні-турнірів відбірного раунду Євро-2021/2022 визначаться згодом.\nСклад груп кваліфікаційного турніру Євро-2021/2022 (U-17)\nГрупа 1: Туреччина, Данія, Чорногорія, Мальта.\nГрупа 2: Швеція, Чехія, Латвія, Литва.\nГрупа 3: Бельгія, Норвегія, Азербайджан, Люксембург.\nГрупа 4: Угорщина, Ісландія, Грузія, Естонія.\nГрупа 5: Ірландія, Польща, Північна Македонія, Андорра.\nГрупа 6: Німеччина, Росія, Румунія, Сан-Марино.\nГрупа 7: Боснія і Герцеговина, Швейцарія, Фінляндія, Гібралтар.\nГрупа 8: Франція, Греція, Кіпр, Молдова.\nГрупа 9: Австрія, Словенія, Фарерські о-ви, Косово.\nГрупа 10: Сербія, Хорватія, Болгарія, Ліхтенштейн.\nГрупа 11: Португалія, Україна, Уельс, Казахстан.\nГрупа 12: Італія, Шотландія, Північна Ірландія, Албанія.\nГрупа 13: Англія, Словаччина, Білорусь, Вірменія.\nМатчі цієї стадії проходитимуть у період із 1 липня по 16 листопада 2021 року. До елітного раунду кваліфікації вийдуть по дві найсильніші збірні з кожної групи, а також чотири кращі команди, що посядуть треті місця за результатами зустрічей із першими та другими збірними своєї четвірки.\nЗбірна Ізраїлю на правах господаря Євро-2021/2022 отримала автоматичну перепустку до фінальної стадії турніру, яка пройде у травні 2022 року. Збірні Нідерландів та Іспанії отримали прямі перепустки до еліт-раунду кваліфікації, який відбудеться навесні 2022 року.\nОлег Кузнецов: «У складі збірної України на полі не було байдужих, а це головне»\nПісля закінчення турніру BANNIKOV CUP, на якому юнацька збірна України...\nОлег Кузнецов: «Проти болгар вирішили зіграти від оборони, і, як з'ясувалося, це було виправдано»\nГоловний тренер юнацької збірної України U-17 Олег Кузнецов вважає, що...\nОлег Кузнецов: «Для команди це дебютний збір. Утім, хотілося б виграти домашній турнір»\nГоловний тренер юнацької збірної України U-17 Олег Кузнецов радий, що...\nЮнацька збірна України U-17 розпочала підготовку до міжнародного турніру BANNIKOV CUP\nУ груповому раунді змагань команда Олега Кузнецова зіграє з одноліткам...


Головна » ГОЛОВНА » Новини » Всі новини » Мистецтво\nЖінки-художниці дивують «Палітрою фантазії»\n17 січня у виставковій залі Вінницької обласної організації Національної спілки художників України відбулося урочисте відкриття художньої виставки «Палітра фантазії». Захід відбувається в рамках проекту «Жінка в мистецтві», який об’єднав трьох талановитих художниць Вінниччини: Ірину Кравченко, Олександру Барбалат і Людмилу Бондар.\nПід час відкриття виставки до присутніх з вітальними словами звернулися депутати обласної Ради Світлана Сулімова та Олексій Гаврилов. Останній на заході також представляв обласний осередок Міжнародного товариства «Україна-Польща-Німеччина», який виступив одним із співорганізаторів виставки.\nДепутати відзначили особливе світобачення майстринь, яке має бачити суспільство, бо воно допомагає сприймати світ по-іншому, робити його зримим.\nВідвідувачі вже назвали виставку цікавою своєю різноманітністю, любов’ю до навколишнього світу, прагненням творити живописну картину добра. Всі бажали авторам проекту «Жінка в мистецтві» подальшого процвітання, побільше талановитих імен, персональних виставок.\nПовернутись Створено: 18 січня 2013 року, 00:00 Переглядів: 1026


Дача Едельвейс с. Обухівка\nЗапрошуємо дітей молодшого шкільного віку відпочити від міських буднів в активно-творчому таборі в заповідній зоні.\nсел. Обухівка, Дніпропетровська обл.\nЛітні канікули – 01.06.2022 – 31.08.2022\nПрограма активностей повторюється кожні 7 днів з незначними змінами.\nЗміни починаються у визначений день тижня о 15:00 і закінчуються о 11:00.\nДізнатися про правила прийому дітей на літо 2022\n- 5% другій дитині в сім'ї\n- 5% якщо привів друга\n- 10% на третю зміну за літо\nВід 8 до 16 учасників\nАктивно-творчий табір Дача «Едельвейс» знаходиться у селищі Обухівка Дніпропетровської області. Табір розташованій неподалік від річки Оріль на кордоні Дніпровсько-Орільського заповідника. Трасфер здійснюється організованими групами з міста Дніпро.\nДіти розміщюються у 8-місних номерах. Кімнати обладнані двох'ярусними ліжками з обмежувачами і шафами для особистих речей. У кожному номері окремий санвузел з усіма зручностями. Постільна білизна та рушники замінюються раз на тиждень.\nУ нашому розпорядженні є зона для стрільби з лука, скелелазний стенд, шведська стінка, тренажери, басейн, місце під вогнище, ігровий інвентар (м’ячі, дартс, фрісбі, бадмінтон, настільні ігри). У корпусі є бібліотека і зал для проведення тренінгів, навчальних занять, перегляду фільмів та ігор.\nПрогулянки та походи\nКомандні ігри і тренінги\nВивчення англійської мови в ігровій формі\nУ таборі 5-разове харчування, протягом дня питний режим. Для приготування страв використовуються екологічно чисті продукти, а також враховуються побажання з дієтичного і вегетаріанського харчування. Меню розроблено відповідно до вимог дитячого харчування.\nТабір цілодобово охороняється і оснащений системою відеоспостереження. Територія огороджена парканом і має окремий вихід в ліс. За безпеку дітей в протягом зміни відповідають кваліфіковані інструктори. На 5-6 учасників – 1 професійний інструктор.\nУ випадку якщо дитина захворіє, інструктор повідомляє батькам і спільно приймається рішення про лікування та подальше перебування дитини в таборі. У таборі є необхідний набір ліків для надання першої медичної допомоги. Дуже важливо, щоб батьки повідомили адміністрацію табору про особливості здоров’я і харчування дитини. У ситуації з COVID-19: у наявності інфрачервоний термометр, пульсоксиметр, дезінфікуючі засоби і т. д.\nРекомендуємо не брати до табору дорогі гаджети. Адміністрація табору не несе відповідальності за втрату речей, якщо вони не зберігаліся у інструктора. Необхідний пакет документів і список одягу висилаються батькам електронною поштою.\n08:00 – підйом, Арріва, сніданок;\n09:00 – заняття по 45-50 хвилин з перервою 10-15 хвилин;\n13:30 – час відпочинку (мультики, басейн, поспати);\n14:30 – заняття;\n16:00 – полуденок;\n16:15 – заняття;\n19:15 – «Апельсин», фільм, літературний вечір;\n21:00 – вечірнє чаювання з печівом і відбій.\nЧОМУ ЗМІНА ТРИВАЄ САМЕ ТИЖДЕНЬ?\nСаме на тижневу зміну (з 15:00 визначеного дня до 11:00 наступного тижня) розрахована наша активна програма. Сім днів – достатній у більшості випадках термін для адаптації дитини. Для хлопчиків і дівчаток, котрі вперше їдуть в табір і ще не звикли бути довгий час без маминої опіки – оптимальний варіант. Якщо їх забрати додому – порушиться адаптація. Тобто тиждень найкращий варіант. А там хоч на все літо, якби було бажання і можливість.\nМИ ВІДПРАВЛЯЄМО ДИТИНУ ВПЕРШЕ\nНам зрозумілі переживання батьків і дітей, які вперше їдуть в табір. Щоб розвіяти Ваші сумніви, пропонуємо почитати відгуки і подивитися фотогалерею на нашому сайті та навіть особисто поспілкуватися і познайомити дитину з директором та інструкторами табору, приїхавши в наш офіс або перейшовши на сторінку сайту Про нас. Крім того, ми можемо надати Вам контактні телефони батьків або самих дітей (за їх згодою), які неодноразово бували в “Едельвейсі”.\nПовернення залишкової вартості можливе тільки в разі хвороби дитини, що вимагає стаціонарного або амбулаторного лікування за місцем проживання.\nЧИ БУДЕ ТРАНСФЕР?\nМи надаємо організований трансфер. Якщо всі батьки будуть привозити дітей – можливий затор 😅 Крім того час/гроші на привезти-відвезти теж не маленькі, 2-3 години часу і в середньому 80 км за раз. Тому буде місце загального збору в Дніпрі, звідки і куди централізовано будуть транспортуватися діти. Вартість трансферу Дніпро – «Дача Едельвейс» 200 грн.\nНа Дачу "Едельвейс" ми приймаємо дітей від 6 до 10 років. Так само слід враховувати індивідуальні особливості та рівень самостійності дитини.\nЧИ МОЖНА ПРИЇХАТИ ПРОВІДАТИ ДИТИНУ?\nКраще цього не робити. 😅 Варто приїхати одному з батьків – інші діти почнуть сумувати за своїми мамами / татусями / бабусями / дідусями.\nЧИ МОЖЛИВО ПЕРЕБУВАННЯ ДИТИНИ НЕ КРАТНУ ЗМІНІ КІЛЬКІСТЬ ДНІВ?\nТак, можливо при наявності вільних місць та з індивідуальною доставкою у табір. Але не менше 3-х днів. Вартість розраховується у розмірі 1000 грн в день.\nофіс – м. Дніпро, пр. Героїв, 50\nтабір – сел. Обухівка (Кіровське), Дніпропетровська обл.,\nсадове товариство “Енергетик 1”, ділянка 37\nкоординати 48°31’35.5 “N 34°47’27.6” E


Торговці гріють "Турбоатом" / Огляди / Finance.ua\n07.04.2009, 10:10 - 200 0\nТорговці гріють "Турбоатом"\nУ понеділок на українському ринку, слідом за світовими майданчиками, продовжилося ралі на тлі позитивних новин з лондонського саміту "Великої двадцятки", де учасники досягли низки домовленостей за заходами спільного виходу з фінансової та економічної кризи.\nКрім того причиною для оптимізму стало продовження зростання європейських ринків аж до 15:00 за Києвом і очікуване повернення місії Міжнародного валютного фонду (МВФ) в Україну цього тижня, що згодом повинно вилитися в одержання другого траншу кредиту МВФ на суму $1,9 млрд.\n"Хоча в другій половині дня європейські ринки слідом за американським почали різко падати, українські акції не змогли зупинитися, і індекс ПФТС виріс на 9,8% - до оцінки 272 пункту",- відзначив фінансовий аналітик Astrum Investment Management Олександр Шкурпат.\nПри цьому, за словами Марини Пучкової, начальника торговельного департаменту компанії "Донфінсервіс", за день було укладено 226 угод, причому з них тільки три - за облігаціями. До того ж обсяг торгів за акціями практично вдвічі перевищив обсяг торгів за облігаціями і склав 9 млн. грн., чого досить давно не спостерігалося.\nНайбільше зростання котирувань було зафіксоване за акціями Маріупольського заводу ім. Ілліча (43,8%), "Райффайзен банку Аваль" (29%), Укрсоцбанку (22,1%), Єнакіївського метзавода (13,7%), Нижньодніпровського трубопрокатного заводу (12,5%), "Центренерго" (9,6%), "Азовсталі" (9%) і "Західенерго" (8,7%).\nПаперами, що торгувалися найбільше, стали папери банківського сектора - Укрсоцбанк (1,6 млн. грн.) і "Райффайзен Банк Аваль" (0,9 млн. грн). "Лідерами зростання за результатами торговельної сесії виявилися Центральний ГЗК (109,44%), завдяки тому, що одна з компаній, які торгують на ринку, занадто високо підняла котирування на покупку,- уточнює пані Пучкова. - І "Турбоатом" (65,56%) з тієї ж причини".\nЛідером падіння став Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (25%). Зниження котирувань було зафіксовано також за акціями Крюківського ВСЗ (на 4,8%), Алчевського МЗ (на 4,8%) і "Укрнафти" (на 1,8%).\n"Український ринок акцій зберігає потенціал зростання котирувань до кінця поточного тижня, однак у випадку серйозної корекції на світових фондових майданчиках, швидше за все, українські акції також упадуть",- уважає пан Шкурпат.\nGoogle витратить мільярд на придбання "зелених технологій" Близько години тому 30


53 лелечі сім’ї Прикарпаття цієї весни оселяться у безпечних гніздах, укріплених спеціальною конструкцією.\nТакий «сюрприз» АТ «Прикарпаттяобленерго» щороку влаштовує птахам до їх прибуття в рамках програми збереження біорізноманіття «Лелека», інформує Прикарпаттяобленерго, пише Дзеркало медіа.\nЗа спостереженнями, близько третини лелек, що повертаються із вирію у нашу область, мостять свої гнізда на опорах низьковольтних ліній електропередач. І хоча сусідство з бузьками – добра прикмета, їхні гнізда на електрообладнанні створюють реальну небезпеку для самих птахів та підвищують ризик аварійних вимкнень електроенергії, особливо коли гнізда руйнуються під власною вагою.\nВажкі уламки пошкоджують проводи та елементи електроустаткування, птахи, злітаючи чи сідаючи у нестійке гніздо, стають причиною короткого замикання і травмуються .\nДо слова, одна така платформа з протиптаховим ковпаком чи птахозагороджувачем важить близько 60 кг. Собівартість такої лелечої оселі зараз становить близько 1500 гривень. Щоб її встановити потрібно двоє-троє електромонтерів, 3-4 години і повністю знеструмлена лінія.\nЗавдяки оновленим гніздам, лелеки, вилітаючи з гнізд, не травмуються від зіткнення з електролініями, не спричиняють замикань в електромережі, обривів на лініях та збоїв в електропостачанні.


ФармРада: Звернення Голови ГО "ВОМФАФР" О.Є. Пруднікової до Міністра МОЗ, Міністра юстиції, Прем'єр-міністра України та Голови Державної регуляторної служби України\nЗвернення Голови ГО "ВОМФАФР" О.Є. Пруднікової до Міністра МОЗ, Міністра юстиції, Прем'єр-міністра України та Голови Державної регуляторної служби України\nМіністру охорони здоров'я України\nДо відома :\nЛяпіній К. М\nШановні пани Міністри!\nНа сайті МОЗ України розміщено проект Положення «Про державну службу лікарських засобів та контролю за наркотиками».\nГО «ВОМФАФР» пропонує розглянути зауваження та пропозиції щодо вказаного проекту.\nВідповідно до п. 6 Положення : – Держлікслужба для виконання покладених на неї завдань має право :\n5) проводити перевірки суб'єктів господарювання з питань, що належать до її компетенції, надавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження.\nВ той же час, відповідно до законодавства, перевірки суб'єктів господарювання здійснюються в рамках та на підставі базового в цій сфері Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».\nПосилання на необхідність дотримання його вимог містять багато законодавчих актів, зокрема Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (стаття 20).\nПропонуємо викласти підпункт 5 пункту 6 Положення наступним чином:\n5) відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" проводити перевірки суб'єктів господарювання з питань, що належать до її компетенції, надавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження\nЗгідно абзацу другого п. 10 Положення: «Голова Держлікслужби за посадою є Головним державним інспектором України з контролю якості лікарських засобів.» Таким чином коло повноважень Голови Держлікслужби значно зменшено у порівнянні із головами територіальних органів Держлікслужби, які на відповідних територіях є головними державним інспекторами з контролю якості лікарських засобів та контролю за наркотиками, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів. Такий стан справ не є прийнятним, та потребує вирішення шляхом внесення відповідних правок. В іншому випадку Голова Держлікслужби втрачає контроль над частиною функцій, які покладені на службу та його підлеглих.\nТакож, пропонуємо розглянути можливість прибрати з Положення п. 10 норму, щодо погодження з головами місцевих державних адміністрацій призначення керівників територіальних органів.\nЗазначена пропозиція викликана наступним:\n1. Практика показує, що не рідкі випадки, коли голови місцевих державних адміністрацій не погоджують кандидатуру, обрану керівництвом Держлікслужби та погоджену з Міністром. Однією з підстав для таких дій є лобіювання власних кандидатів на посаду керівника територіального органу. Причинами можуть бути й корупційні складові, намагання встановити контроль за діяльністю територіального органу центрального органу влади шляхом створення особистих зобов'язань з боку кандидата, у зв'язку із процедурою погодження. Наслідками таких дій на практиці були випадки, коли замість голови територіального органу працює тимчасово виконуючий обов'язки, так як погодження головою місцевої державної адміністрації не надано з певних причин. Такі випадки не сприяють ефективній роботі територіальних органів, їх незалежності та об'єктивності при вирішенні питань, зокрема щодо розгляду проваджень по порушенню норм законодавства у сфері обігу лікарських засобів.\n2. У країні йде підготовка до адміністративно-територіальної реформи (в рамках децентралізації), можливим наслідком якої може бути зміна формату та найменування територіальних одиниць та безпосередньо ліквідація/перейменування місцевих державних адміністрацій. У разі настання таких змін, виникає необхідність корегування та внесення змін у Положення.\n3. Натепер, активно обговорюється питання доцільності утримання територіальних органів Держлікслужби у кожній з областей. Ефективним та новацій ним рішенням у цьому напрямку було б утворення регіональних представництв (органів) Держлікслужби із поширенням їх повноважень на кілька областей. Якщо ефективність такого заходу буде доказана та відповідне рішення щодо оптимізації та реформування Держлікслужби буде прийнято, виникне питання із ким погоджувати призначення керівників регіональних органів (за місцем розташування/ зі всіма головами на території регіону, тощо). З огляду на п.1 аргументації, такі погодження є не доцільними взагалі.\n4. Сама норма має суттєву неузгодженість – призначення потребує погодження із Міністром та головами місцевих державних адміністрацій, а звільнення тільки з Міністром. Виникає питання, яке змістовне навантаження має погодження голів місцевих адміністрацій при призначенні, якщо звільнення відбувається незалежно від їх позиції?\nОпубліковано farmrada о 23:47\nМітки: ГО «ВОМФАФР» О.Є. Пруднікова, Міністр МОЗ О.Квіташвілі, Прем'єр-міністр


Наука постояти за себе | Важливі події для нашого суспільства\n← Супермен нашого часу\nСкинувши рукавички і любительський шлем, покидати ринг Михайло Бернадський не збирається, успішно поєднуючи роботу фізрука з кар'єрою боксера–профессионала.\n«Приїжджайте до мене в університет, поки мої студенти прийдуть, якраз і поговоримо». Признаюся, що подібна фраза була останньою в списку тих, які чекав почути, набираючи номер Михайла Бернадського. Тому як при слові «боксерові» вихований на стереотипних анекдотах внутрішній голос малює зовсім іншу картину. Тим більше що, скинувши рукавички і любительський шлем, покидати ринг Бернадський не збирається, успішно поєднуючи роботу фізрука з кар'єрою боксера–профессионала.\n— А що ви так дивуєтеся? — посміхається Міша. — Робота як робота: студенти, пари, реферати. Я, правда, завжди хотів тренером бути. Дитячим. Напевно, це від наставника мого передалося: Станіслав Глушанков в мене дуже багато вклав, вивів в люди, і я теж хотів би виховати свого учня. Тим більше що самі бачите: у нас талантів на підході в зовсім не збірну рать. Але сім'я, син зростає. Загалом, тренерські 600 тисяч — не ті гроші, на які у нас жити можна. А розряд нарахують лише якщо учень «на республіці» завоює что–нибудь, а завоює він років через п'ять. Відома історія. Хоч би мільйон платили — багато хто б погодився працювати з дітьми. А так — краще вже викладачем фізкультури.\nЯ коли з національної команди пішов, хотів взагалі із спортом зав'язати. У адже мене дві вищі освіти — юридичне і педагогічне. Влаштувався в агентство нерухомості. Думав, почну нове життя. Куди там, навіть випробувального терміну не витримав. Зрозумів: не можу в офісі днями сидіти. Рух потрібний.\n— Вирушати в професійний бокс ти, пам'ятається, теж не збирався. Невже із-за грошей рішення змінив?\n— Грошей? Аби в професійному боксі гроша почалися, потрібне что–то завоювати, піднятися. А доки мої гонорари навіть до сотні доларів, буває, недотягує. Хоча доки всі чотири бої виграв достроково.\n— Невже так легко адаптувався?\n— Складно сказати, на міжнародний рівень доки не виходив. А професійний бокс, як я вже зрозумів, зовсім інший спорт. Жорстокіший, ефектніший і зліший. І в сенсі чесності суддівства любительський бокс набагато гірший. У мене самого скільки разів бувало, що б'єш, бачиш, що потрапляєш, а рахунок не міняється. А ударити так, щоб противник не встав, в легкій вазі та ще в любительських рукавичках майже неможливо. Я так, до речі, без пекінської Олімпіади залишився. У Чикаго на «світі» в бою за ліцензію програв майбутньому олімпійському чемпіонові Василю Ломаченко. Аби попасти на Ігри, залишалася одна дорога — через кваліфікаційні турніри. На першому з них я виграю у фіналіста чемпіонату світу Олексія Шайдулліна, але в наступному ж бою проти азербайджанця Шахина Імранова мене просто «вбивають». Парубок працював дуже брудно, бив і куди можна, і куди не можна. Все йому сходило, навіть попередження не дали. А у мене точні удари через один вважали. Після цього хотілося кинути рукавички прямо на рингу. На другий турнір поїхав абсолютно спустошеним і програв в першому ж бою шведові, якого на чемпіонаті Європи переміг достроково. А цей азербайджанець бере ліцензію і стає в Пекіні третім! Представляєте, як мені було це бачити: адже виходить, що я міг закінчити кар'єру з олімпійською медаллю!\n— Серед професіоналів ти виступаєш в категорії 59 кілограмів, в якій боксує і наш кращий на сьогоднішній день легкоатлет Сергій Гулякевіч.\n— Ми і тренуємося часто разом, і спаринги проводимо. Між нами доки дуже велика прірва, аби говорити про каком–то суперництво. Адже це у аматорів можна на чемпіонаті світу зустрітися, виграти — і ти вже чемпіон. Тут, аби до титулу добратися, стільки всього здолати потрібно.\n— З тих, проти кого ти боксував на любительському рингу, багато сталі профі?\n— Є хлопці. Колумбієць Лікер Конча Рамос, в якого я виграв на Олімпіаді в Афінах, наприклад, вже в двадцятці світового рейтингу стоїть. Отже і я, виходить, можу. Хоча, з іншого боку, аби стати профі, одне бажання мало. Наприклад, олімпійський чемпіон росіянин Євгеній Макаренко, який боксував в одній вазі з Магомедом Аріпгаджієвим, професіоналом так і не став. Не та у нього манера. Можливо, тому і Віктор Зуєв не рветься скинути шлем. Так, в «тяжей» і гонорари, і престиж, але від добра добра не шукають: маючи президентську стипендію і медалі з чемпіонатів світу, Віктор прекрасно себе відчуває. Це американці, в яких на любительському рівні і близько подібної підтримки немає, чи не в 20 років стають професіоналами. Там взагалі до любительського боксу відносяться як до проміжного етапу.\n— На професійному рингу американці доки теж не особливо блищать.\n— Бокс зараз взагалі став дуже багатонаціональним. Азіатів дуже багато. Особливо в профі. Чому? Узяти, наприклад, Таїланд або Філіппіни: там дуже низький рівень життя. 8 — 10–річним хлопчакам своїми тренуваннями і виступами на рингу, будь то класичний бокс або муай–тай, доводиться годувати себе, своїх батьків і бабусю! Уявляєте, з яким настроєм вони виходять на ринг, коли дорослішають? З таких потім і зростають бійці начеб Манні Пакьяо. А американці в цьому сенсі більш «ситі», чи що. Інший устрій життя, інші цінності. Немає у них вже колишньої злості і куражу, і важка категорія тому дуже наочний приклад.\nВ наших, до речі, схожа ситуація, хоча доки і не настільки яскраво виражена. Я пам'ятаю часи, коли сам починав боксувати: у зали, без всяких перебільшень, стояли черги. Якщо тренер виганяв із занять — це була трагедія. Всі билися, як вовки! А якби попереду маячили такі гроші, які можна заробити зараз, — зубами б перемогу виривали. А зараз що? Батьки наводять дитяти в секцію і буквально благають тренера, аби він за їх чадом стежив і заставляв працювати. Тому що парубок днями із-за комп'ютера не вилазить, і йому що бокс, що футбол, що звичайна штанга — все єдино. Відібрати серед ось такої ось маси хоч би одну групу дійсно перспективних дітей — велика проблема. Але проте хлопці в бокс все одно йдуть. Йдуть тому, що як мінімум хочуть навчитися постояти за себе. А якщо є масовість, то і за майбутнє особисто я спокійний. Може, коли-небудь і мені удасться знайти серед них свого чемпіона?\nНелегали піщаних кар'єрів\nЗ місця — в кар'єру!\nКарабахська проблема є конфліктом цінностей: політолог Читаем сейчас: https://snovonovo.ru/trump-wall.html


Важливим аспектом життя сучасної людини є здорове харчування. Меню на тиждень або на місяць, складене з урахуванням основних правил, стане запорукою здоров'я організму.\nБільшість людей пов'язують свої недуги з певними зовнішніми факторами, однак насправді причина криється в продуктах, які ми вживаємо. Недостатня кількість знань з приводу впливу різних компонентів на організм в кінцевому підсумку може стати причиною різних захворювань і порушень роботи організму. Здорове харчування для підлітків, дітей і дорослих не займе багато часу і зусиль, однак результат буде вражаючим. Раціонально підібрана меню стане запорукою не тільки відмінного самопочуття і бадьорості, а й значно поліпшить зовнішній вигляд.\nЗовсім не обов'язково читати трактати і робити складні математичні розрахунки для підрахунку кількості калорій, все що необхідно - це дотримуватися основних правил.\nВ першу чергу, необхідно категорично відмовитися від напівфабрикатів. Не варто вживати чіпси, сухарики, кільця кальмарів та інші подібні снеки. У їх складі міститься велика кількість ароматизаторів та приправ, які негативно впливають на печінку. Крім того, така їжа має властивість швидко насичувати організм, проте з такою ж швидкістю насичення і проходить. До того ж описані вище продукти супроводжують різкого додатку ваги, а це є великою проблемою для більшості жінок. Тому на перше місце виходять виключно натуральні інгредієнти. З цього і починається здорове харчування. Меню на тиждень або на місяць має базуватися на натуральній їжі.\nДругий, не менш важливий, аспект: будь-який з обраних продуктів повинен бути свіжим. Купуючи фрукти і овочі необхідно орієнтуватися на сезон їх природного зростання. Крім того, якщо є можливість купити продукти на фермі, то краще купувати їх саме там, а не в супермаркеті. Не варто піддаватися спокусі поласувати полуницею або виноградом взимку.\nТака їжа переповнена нітратами і, як правило, не приносить користь здоров'ю.\nОтже, робимо акцент на здорове харчування. Меню на тиждень має обов'язково включати продукти, багаті клітковиною. Бажано, щоб фрукти, овочі, зелень і злаки становили більшу частину раціону. Клітковина, в першу чергу, робить позитивний вплив на процес травлення. Люди, що страждають розладами або запорами, повинні робити наголос саме на описані продукти, і з часом всі проблеми зникнуть.\nНезалежно від того, збираєтеся ви зробити упор на здорове харчування на тиждень або на місяць, кількість вживаної їжі повинно бути обмежена. Варто забути про відсутність обіду і об'ємному вечері. Приймати їжу необхідно невеликими порціями, щоб залишатися трохи голодним, при цьому кількість перекусів бажано збільшити до 4-5 разів. Причому основний акцент варто робити саме на сніданки та обіди.\nДля того, щоб привести організм в порядок, невід'ємною частиною життя необхідно зробити здорове харчування. Меню на тиждень в обов'язковому порядку має містити велику кількість рідини. Вода - основа життя, однак і тут слід дотримуватися основних правил. Пити воду рекомендується до їжі, а не після. Запити сніданок або обід можна лише через 30 хвилин, а краще годину. Що стосується чаю, краще віддавати перевагу зеленому. Не варто налягати на цукор, він не належить до числа корисних продуктів. Орієнтуючись на надані правила, кожен може харчуватися не тільки здоровою, але і смачною їжею.\nРекомендації не мають чітких і строгих рамок, а їх виконання не вимагає особливих зусиль. Бути здоровим під силу кожному, і в цьому немає нічого складного. Відмова від напівфабрикатів та інших ненатуральних продуктів - невелика ціна за здоровий організм, повний сил та енергії.


У Києві вбили співробітницю посольства США | Український інтерес\nУ Києві знайшли жінку в непритомному стані з травмою голови. Її ушпиталили до медзакладу, де вона згодом померла. Правоохоронці на місці події з’ясовують усі обставини скоєного, повідомили в пресслужбі Нацполіції.\nПомерлу знайшли в лісопарковій зоні поблизу залізничних колій на вулиці Толбухіна, що в Шевченківському районі столиці. За викликом негайно виїхали наряди поліції, слідчо-оперативні групи Головного та територіального управлінь поліції та представники інших профільних служб.\nПід час огляду речей потерпілої знайшли посвідчення співробітниці посольства США на її ім’я. Наразі правоохоронці встановлюють свідків й очевидців, а також обставини, за яких жінка отримала тілесні ушкодження.\nУже вдалося з’ясувати, що до побиття може бути причетний чоловік, якому на вигляд 30-40 років, зріст 190-200 сантиметрів, одягнутий у чорні шорти, темно-сині кросівки та футболку, з темним волоссям, що коротко підстрижене з боків. Пошуки тривають. Громадянство загиблої не повідомили.


Різні способи, як розблоковувати IPhone | Hi-Tech\nРізні способи, як розблоковувати IPhone\nДовгі і різноманітні паролі — запорука надійного захисту даних від злому. Якщо трапилося так, що одного разу ви забули пароль при спробі розблокувати IPhone, то не варто зневірятися, адже вихід є. Зараз ми розповімо вам про два способи, як розблоковувати IPhone із збереженням та без збереження даних. Те, яким чином ви будете це робити, треба вже вирішувати тільки вам. Поїхали!\n1 Розблокування із збереженням даних\n2 Розблокування без збереження даних\nРозблокування із збереженням даних\nЯкщо ви дорожите інформацією, яка знаходиться на заблокованому пристрої, то вам необхідно провести невелику процедуру відновлення через iTunes, але це можливо лише в тому випадку, якщо до цього ваш смартфон був підключений до цього сервісу.\nДля скидання пароля необхідно зробити наступне:\n1. Відкрийте iTunes, виберіть вкладку Пристрої, де клацніть по назві вашого Айфона.\n2. Відкрийте вкладку Огляд і натисніть в нижній частині вікна Відновити.\nПісля цих дій старий пароль буде видалений, при цьому вся інформація на телефоні буде заощадження.\nРозблокування без збереження даних\nДо цього способу всі ж рекомендуємо вдаватися лише в разі, якщо перший метод з тріском провалився. Щоб розблокувати смартфон з повною втратою даних, зробіть наступне:\n1. Переведіть пристрій в режим DFU. Для цього спочатку підключіть IPhone до комп’ютера або ноутбука, після чого одночасним затисненням домашньої кнопки та кнопки живлення вимкніть мобільний пристрій.\n2. Коли екран телефону буде відключений, відпустіть кнопку живлення, але продовжуйте утримувати домашню кнопку. Після цих дій, через кілька секунд, в iTunes з’явиться повідомлення про те, що підключений смартфон знаходиться в режимі відновлення.\n3. Зайдіть в iTunes і клацніть по кнопці Відновити, щоб програма почала скачування свіжої версії прошивки, внаслідок чого IPhone буде відновлений. Під час цієї процедури на екрані мобільного відображається логотип та смужка прогресу.\nПісля проведення цих дій Айфон можна буде включити без введення пароля.\n← Karaoke.ru – безкоштовний онлайн-караоке Music2pc — програма для швидкого пошуку і скачування музики →


Не вирішені головні українські проблеми - влада і нація - 33 Канал\nГоловна Новини Не вирішені головні українські проблеми – влада і нація\nНе вирішені головні українські проблеми – влада і нація\n14.12.2017 0 коментарів\nЗа 26 років суверенітету український народ не зміг побудувати нову систему влади в інтересах всього суспільства, як на державному, так і на місцевому рівнях. В Україні залишилася стара «совкова влада» з базовими «комуняцькими» інститутами – радами всіх рівнів, партіями (нині — т.зв. «політсилами») і централізованою формою правління.\nСталося це тому, що після розпаду СРСР у 1991 р. до влади прийшли представники Компартії, які не хотіли іншого устрою влади, їх влаштовувала та ж партійна система, що існувала з 1917 р., хоча вона і не мала суспільного успіху за весь цей період.\nЗа чверть століття нова, а фактично «стара совкова влада» не розробила Стратегічну програму державотворення для країни, яка стала на шлях самостійного розвитку, не заклала нових теоретичних основ її розвитку (Концепції). Саме визначення стратегічних програмних засад щодо створення нової системи влади мало стати першим найважливішим кроком Політичної реформи суверенної України, яка, на жаль, не відбулась, і тепер пожинаємо «комуняцький урожай» («що посієш – те й пожнеш»)?\nНе визначились українські політики і з національною ідеєю, тобто метою, до якої мало рухатись Суспільство, якого життєвого рівня досягти, хто буде власником влади в країні і т. ін. Знову залишилось і старе «комуняцьке гасло» – «об’єднаємось навколо ідеї світлого майбутнього». Насправді це знову фейк, який не оправдав себе тому, що неможливо об’єднати те, що ніколи не могло об’єднатися, а саме – інтереси олігархів і простих людей, тому що вони були різними протягом століття і останні 26 р. панування нової «совкової влади» олігархів.\nТепер стало зрозумілим і очевидним, що насправді за цей час в Україні створена олігархічна, монопольно-кримінальна влада, в основу якої вмонтована Судова система, що перетворена («реформована») ще з часів Л.Кучми – В.Януковича і нинішнього Президента П. Порошенка в корумповане злочинне угруповання, яке прислуговує мамоні і злочинній владі.\nСтало зрозумілим, що і ринкову економіку нова – «стара совкова влада» творила без будь-якої Програми і цивілізованого законодавчого супроводу (забезпечення), що призвело до її стихійного розвитку і в підсумку – до створення монопольно-кримінального ринку, помноженого на суцільну Корупцію в усіх сферах суспільного життя України.\nОтже, як у політичному, так і економічному плані українці отримали такий результат внаслідок неорганізованості (безплановості), пасивності, безкінечного терпіння і покірності, а також злочинних цілеспрямованих дій цієї влади, і, як результат – «маємо те, що маємо».\nДеякі висновки стосовно владних проблем в Україні:\n– з часів розпаду СРСР в Україні взяли верх «комуняцькі політсили», які продовжують підміняти істинну демократію – народовладдя, яке не відбулося в результаті Революції гідності, децентралізація лише розпочинається, Територіальні громади сіл, селищ, міст владних повноважень законодавчо не отримали, що є найголовнішим елементом народовладдя;\n– олігархічна монопольно-кримінальна влада виявилася більш спритною і нахабною, без честі, совісті, гідності, стиду, справедливості, людяності, доброти, захоплення влади, лицемірством і шахрайством, непомірним збагаченням, утриманням злочинного режиму, панування в чужій для них країні, відвертої неповаги до її народу;\n– десант «проєврейських революціонерів» нинішнього зразка повторив успіх своїх однодумців (часів єврея В. Ульянова – 1917 р.), які планують створити на теренах України «землю обітовану №2» для себе, а терплячих і слухняних «панів українців» зробити рабами в своїй країні (через 100 років історія повторюється?);\n– нова система влади не створена ще й тому, що український народ ніколи не був незалежним, він весь час перебував у політичних і економічних лабетах Російської імперії, яка не допускала будь-яких проявів незалежності українців і навіть останні 26 років;\n– гальмувала прискорення українського державотворення і відсутність української національної ідеї (УНІ), яка б об’єднувала інтереси народу і влади, вела їх до спільної мети; така ідея була давно сформульована Першим Президентом Тайваню Сунь Ят Сеном для свого народу, це «націоналізм, народовладдя і добробут» – три складові державності і національної ідеї, які об’єднали цей народ і владу та вивели Тайвань на передові позиції в світі.\nНа жаль, терплячі українці продовжують пошук якоїсь кращої ідеї, але ж ідея Сунь Ят Сена давно блукає в їх головах, але чомусь не попадає на першу сторінку Конституції України, і зрозуміло чому, адже всі попередні влади боялися Націоналізму і Народовладдя, вони любили лише власний добробут і завжди сповідували авторитаризм вождя і «політсил».\nТак і після Революції гідності зміни системи влади не відбулося тому, що всі революціонери говорили лише про «перезавантаження влади», а не про зміну Власника влади. Замість «політсил» до влади мали прийти Територіальні громади сіл, селищ, міст. Проте цього не відбулося через непідготовленість і стихійність дій лідерів революції, відсутності плану (Програми) переходу до Народовладдя, його не було (в принципі не існувало).\nОтже, головний висновок – стихійні дії лідерів революції привели до поразки, а українці та її лідери отримали черговий гіркий урок про те, що до революції в масштабі України потрібно готуватися конкретно, а не взагалі, щоб потім було менше жертв на Майданах, а революція досягла своєї мети.\nантинародних дій нинішньої влади, або Чому вона стала злочинною?!\n1. В Україні відбулася остаточна узурпація влади, а саме – зміна державної форми правління з парламентсько-президентської на президентсько-парламентську без внесення змін до Конституції України («за замовчування»).\n2. Судова гілка влади «реформується» під режим П. Порошенка, а з призначенням свого кума Ю. Луценка Генеральним прокурором України реформа майже завершена. Тепер всі питання в країні вирішуються в корумпованих судах, а не в адміністративному порядку, що є повним абсурдом в системі державного управління.\n3. Максимальне відсторонення від керівництва міністерств і відомств посадовців із числа корінних українців, призначення бездарних іноземців та осіб 5 Колони, що свідчить про відверту неповагу і приниження української нації. Шановні українці, уважно подивіться – хто нами керує?\n4. Привласнення олігархами (за потурання влади) надр землі та енергоресурсів, фактично проведена зміна їх Власника всупереч Конституції України – відвертий кримінал. Але нікому не оголошена навіть підозра, а де ж наші НАБУ, Конституційний Суд, врешті-решт, Гарант КУ??? Але ж такі дії влади призвели до суцільного пограбування українців?!\n5. Наполегливе і нахабне лобіювання створення ринку землі з метою її продажу без створення цивілізованої законодавчої бази, прозорого механізму дій влади і Власника Землі.\n6. Встановлення українцям злиденних зарплат, пенсій, непосильних податків, цін на ліки, продукти харчування, що в підсумку веде до прискореного вимирання української нації (із 52 млн у 1991р. українців залишилося менше 40 млн, за 16 років вимерло більше 12 млн людей), хіба це не Геноцид українського народу на очах цивілізованого світу, і чи не пора українцям та її лідерам позиватися до Міжнародного Трибуналу?!\n7. Репресивними антинародними діями влада переслідує і знищує найбільш активних українців, які героїчно проявили себе в дні Революції гідності і зупинили ворога на Сході України; цим героям потрібно ставити пам’ятники по всій Україні, але ж влада запроторює їх до в’язниць під керівництвом посадовців Судової системи.\n8. Використання Національного Банку України і банківської системи (державних і приватних «мінял») з метою масового, щоденного пограбування українців, у т.ч. в періоди штучних криз, спекулюючи на курсі долара, спеціально впровадженого в грошову систему України.\n9. Непрофесіоналізм військово-політичного керівництва держави на чолі з П. Порошенком у військових справах, що призвело до здачі АРК і великих людських втрат на Сході України.\n10. Злочинні «політсили» за своїм фахом не здатні створювати засадничі основи державності. Це – нахабна «каста людей-політиків», які привели країну до занепаду, зубожіння і війни. Історично виявилося, що політики безграмотні в науково-технічному відношенні, нездатні на позитивні зрушення в суспільстві, це лише під силу науковцям, вченим, інженерам, фахівцям праці і т. ін. Але чомусь у суспільстві верх взяли бездарні «політсили», які присвоїли собі право бути «лідерами нації». Нонсенс! Але ж так не повинно бути?\nНасправді своїми непрофесійними діями «політсили» несуть суспільству велику шкоду, як-то: ворожнечу, чвари, розбрат, напругу і нестабільність, постійний Конфлікт інтересів між владою і суспільством. Пора українському суспільству та його лідерам із числа науковців-фахівців вказати на істинне місце цих «політсил» у суспільстві, але не при владі, це точно! Про стосунки між «політсилами» влучно сказав сатирик: «Ясна й понятна для любого цена содружества такого: улыбка на губах, елей в речах, в мыслях ложь, за спиной нож»!\n11. Вся історія боротьби «політсил» та її наслідки підтверджується ще з 1917р. 100р. боротьби «політсил» «за щастя і добробут народу» були фейковими і оманливими, для народу вони нічого не вибороли, вони відстоювали лише свої права на панування та владу, ущемлювали права і свободи народу, що підтверджують і дії нинішніх партій, т.зв. «політичних сил». А провідниками цієї фейкової ідеї сіоністів «боротьби за щастя народу» були К. Маркс і В. Ульянов.\n12. Відсторонення українців від влади ми і наразі спостерігаємо в Україні. При цьому антинародна влада робить це не лише практично, а й теоретично, закладаючи в Конституцію України і чинне законодавство, у т. ч. судову систему, відповідні норми і принципи. Наприклад, у ст. 72 р. 3 КУ право призначення Всеукраїнського референдуму надається ВР України або Президенту, а не Народові України. Хіба це не є ущемленням його прав як єдиного джерела влади в країні? А в ст. 73 р. 3 КУ забороняється Народові України як бюджетоутворюючій силі втручатися у розподіл Бюджету, встановлення податків і т. ін.\n13. Нинішня влада та її «політсили» відняли у народу право власності на енергетичні і земельні ресурси, продають їх народові за спекулятивними захмарними цінами (за виразом В. Гройсмана – «обгрунтованими»), що є відвертим його пограбуванням.\n14. Як свідчить Е-декларування, ця влада та її «політсили» виявилися всі без винятку мільйонерами, тобто патологічними «злодіями в законі», які нахабно обкрадають народ під фейковим гаслом П. Порошенка – «об’єднаємося разом». Таке лицемірство і цинізм «вождя нації» і його «політсили» українці уже відчули на собі за три роки їх володарювання.\nІ це далеко не всі факти, які свідчать про злочинність нинішньої влади.\nПроблеми української нації – стан і потенціал\nНація, за визначенням, це – історична спільність людей, що складається в ході формування спільності її території, економічних зв’язків, літературної мови, деяких особливостей культури і характеру, які складають її ознаки.\nПроте загальне визначення поняття нації не дає нам відповіді на питання щодо повноти сформованості української нації за всіма її ознаками. Позитиви існуючих ознак українського суспільства добре відомі, а про негативи слід сказати.\nДеякі висновки або уроки\n1. Українська спільнота за останні 100 р. була під впливом не лише імперії зла, але й під впливом т.зв. «політсил», які через міжпартійну боротьбу і чвари призвели суспільство до розколу і роз’єднання по соціальних, мовних, національних і територіальних ознаках, ворожнечі, розбрату між групами населення; і в умовах несправедливості та низького рівня життя народ втратив віру в свої сили, довіру до влади і особливо за останні 26 р. самостійності, хаосу і дестабілізації в країні.\n2. Для звільнення українського суспільства від оков т.зв. «політсил» народ має позбавитись від них як всенародного зла. На зміну їм мають прийти Територіальні громади сіл, селищ, міст, які створюють ВВП і мають право ним розпоряджатися, а не «політсили», які нічого не створюють, але нахабно привласнили собі право розподіляти ВВП на свою користь? Нонсенс!\nАле якщо без партій не обійтись, то нехай це будуть партії від громад, що склалися в ході розвитку ринку: малого і середнього бізнесу, промисловців і підприємців, науковців і освітян, медпрацівників, аграріїв, силовиків, пенсіонерів і т. ін. Ось вони, громадяни, які створюють ВВП і будуть відстоювати свої інтереси в органах народної державної влади.\n3. Для вирішення завдання п.2 в країні має бути проведена Політична Реформа – головна реформа країни, без якої Україна не має перспективи. В основу політичної реформи має бути поставлено безпосереднє народовладдя (ст.5 р.1 КУ), національні інтереси і добробут.\n4. Лише згуртована й організована українська спільність здатна подолати злочинну владу і захистити Суверенітет країни, іншого не дано! Отже на першому місці стоїть завдання організації спільноти територіальних громад в активно діючі структури, саме вони мають стати ядрами соціально- економічного життя країни, а не «політсили». Чекати далі – означає втрату країни?!\n5. Влада боїться саме великих і організованих мас народу (приклади: Південна Корея, Франція, Німеччина, США та ін..), коли масові виступи приводять до перемог над будь-якою владою. В Україні, на жаль, народ проснувся поки не весь.\nУкраїнська спільність складалася за багатолітню історію (територія країни, економічні, культурні зв’язки) ще з часів Київської Русі і донині. Ці позитивні ознаки визнані на сьогодні світовою спільнотою. Проте в ході історичних умов розвитку українська спільність ніколи не була незалежною, що не давало можливості сформуватись в повноцінну націю, тому вона залишається з такими вадами як: політична пасивність, певна політична, економічна та державницька безграмотність, суспільна неорганізованість, невміння своєчасно об’єднатися для вирішення головних проблем, відсутність поваги і гордості за рідну українську мову і культуру, наявність менталітету меншовартості, відсутність достатнього прошарку критично мислячої еліти, як оргядра суспільства та інше, що не робить українську спільність повноцінною нацією.\nІ це нам, українцям, потрібно самокритично визнати, наполегливо працювати над усуненням цих вад і формувати повноцінну націю.\nНа даному етапі українська нація до кінця не сформована, але це не означає, що вона недієздатна і неспроможна боротися за свої права і свободи, відстоювати суверенітет країни, що вона і довела за останні роки. На жаль, слабкість еліти, її недостатня організованість і нерішучість, недостатня опора на народ територіальних громад сіл, селищ, міст не дає відчутних результатів у боротьбі з владою.\nВ Україні не сформована критична маса активно налаштованих дієздатних громадян, спроможних до активних дій (із 40 млн громадян – 12-13 млн пенсіонери, фактично пасив, 12 млн – діти до 16 р., 2.5 млн – влада та її прихвосні) лише 8-9 млн. Але ж їх потрібно організовувати в селах, селищах, містах, створювати там оргядра і вчити їх тому, як перемагати злочинну владу.\nШановні депутати – патріоти! Не втрачайте марно час на чвари у Верховній Раді, йдіть до народу і організуйтеся разом з ним, народ вас підтримає. Ось де ключ до швидкого успіху, адже саме народ є єдиним джерелом влади в Україні, а не злочинна влада!\nУ нинішніх умовах, коли влада в Україні узурпована, демократичним шляхом владу не змінити (про це нам нагадує наш «Гарант» – «дострокових виборів не буде», сподіваючись на силовиків, особливо А. Авакова). Потрібні дії прямої демократії – дії влади народу, яка належить йому за Конституцією України (а не владі), він має на це конституційне і моральне право! Але ж народ Територіальних громад потрібно переконати в цьому і налаштовувати його на рішучі та реальні дії.\n6. Причиною того, що Революція гідності не доведена до перемоги стала непідготовленість і неорганізованість як лідерів, так і суспільства, які рано залишили поле бою і допустили групу «інших революціонерів» на чолі з П. Порошенком, що дозволило їм перехопити владу в країні – не без зовнішнього впливу.\n7. Отже, Нація сама по собі не виникає, її потрібно формувати і піднімати її потенціал.\nНа жаль, у Конституції України слово «нація» вжито лише один раз і то в преамбулі, тому що Конституцію писали «комуняки», для яких нація не була потрібна, їм потрібен був просто «совецький народ» (натовп, біомаса), яким легко керують «політсили». А більше про українську національну ідею взагалі нічого не написано в КУ! Що ж це за така Конституція без об’єднуючої української національної ідеї?! Забули про головне, тому що приймали Конституцію вночі і лише для себе, а не для народу.\nчлени правління г.о. «Захист дітей війни» м. Вінниці\nАналітика ,\tВ Україні і світі ,\tВсі Новини ,\tПолітика ,\tШокуючі факти


Тренери Димінського - ZAXID.NET\nЗа останнє десятиліття у «Карпатах» змінили понад 20 головних тренерів\n15:41, 19 червня 2014 0\nНовий наставник «Карпат» ще не отримав ліцензії тренера ZAXID.NET\n19 червня ФК «Карпати» представили нового наставника – хорвата Ігоря Йовічевича. Традиційно у вболівальників клубу виникло одне логічне запитання – наскільки довго новий тренер затримається на своїй посаді? Адже його попередники після відходу Олега Кононова у 2011 році не затримувалися більше, ніж на рік. До речі, сам білорус встановив своєрідний рекорд – Кононов протримався на посаді головного тренера «Карпат» аж три сезони.\nНовітня історія львівського клубу, який роками вважався найсильнішим на Західній Україні, безперервно пов’язана з частими змінами тренерів. Неодноразово ці історії мали скандальний характер. За 13 років президентства Петра Димінського «Карпати» 22 рази оголошували про нового наставника. Не став винятком й попередній сезон, в якому головний тренер львів’ян пропрацював всього рік.\nВідколи Петро Димінський улітку 2001 року став президентом ФК «Карпати», клуб так і не зміг зав’язати тривалих стосунків із жодним спеціалістом. Двічі за час президентства Димінського клуб очолював Мирон Маркевич. Однак двічі його вистачало не більше, ніж на один сезон.\nЧерез каруселів тренерів «Карпат» у першій половині 2000-х рр. перейшли Володимир Журавчак, Валентин Ходукін, Лев Броварський, Іван Голац, Олександр Іщенко, Юрій Дячук-Ставицький. При чому деякі з них кілька разів приходили на недовгий термін і знову йшли.\nСерйозним претендентом на «руку і серце» «Карпат» був хіба що Олег Кононов, якому вдалося протриматися в клубі три роки. Білоруського спеціаліста обожнювала команда, а львівські фани не втомлювалися зізнаватися тренеру у своїх симпатіях.\nПовагу та любов вболівальників Олег Кононов заслужив недарма, адже саме під його керівництвом команда двічі посідала п’яте місце у турнірній таблиці УПЛ і отримувала шанс грати в Єврокубках.\n2010 рік став одним із найкращих у новітній історії «Карпат». Улітку 2010 року «Карпати» за підсумками двох ігор пройшли у вирішальному раунді плей-офф ліги Європи турецький «Галатасарай» і потрапили до групового етапу турніру, де «Карпатам» випала «група смерті»: «Боруссія» (Дортмунд), «Севілья» та ПСЖ. Львів'яни тільки вдома демонстрували футбол на рівні з сильними суперниками: 3:4 з німецькою командою (єдиний матч у сезоні 2010/11, коли майбутній чемпіон Німеччини «Боруссія» пропустила аж 3 м'ячі), 0:1 з іспанцями та 1:1 з французами. На виїзді «Карпати» не забили жодного м'яча.\nНеймовірно, але вже за рік «dream team» Олега Кононова волочилася у хвості Прем’єр-ліги, а сам улюбленець львівської публіки подав у відставку після програшу київському «Арсеналу» з рахунком 3:0. У футбольних колах говорили, що увесь цей час Кононов працював під шаленим тиском, а керівництво клубу дозволяло собі вказувати наставнику, кого виводити на поле, а кого – ні. З цього часу у «зелено-білих» розпочався занепад, з яким не вдається справитися й до сьогодні.\nНовий сезон – новий тренер\nПісля відходу Кононова «Карпати» вже увосьме змінили головного тренера. Клуб переслідувала поразка за поразкою, команду покидали кращі гравці, неодноразово виникали проблеми із виплатою зарплат. Після ще одної розгромної поразки тренерів або звільняли, або вони самі йшли. Незмінним був хіба що Юрій Дячук-Ставицький, який роками працював у структурі клубу і виступав у ролі своєрідного кризового менеджера.\nЗа останні три роки клуб не знайшов ні другого Маркевича, ні тим більше ще одного Кононова. По кілька місяців на тренерському містку «Карпат» попрацювали Володимир Шаран і Павло Кучеров. Останній навіть судився з клубом за розірвання контракту в односторонньому порядку. Європейський арбітражний суд прийняв рішення на користь екс-тренера і зобов’язав ФК «Карпати» заплатити відступні за 11 місяців, згідно з укладеним контрактом.\nТоді ж Павло Кучеров розповів футбольній громадськості, наскільки нелегко було працювати у «Карпатах», як керівництво клубу нав’язувало невідомих гравців, як Петро Димінський вказував, кого випускати на гру, як керівництво вдавалося навіть до шантажу. Доволі принизливим був процес розрахунку, коли Кучеров, за його словами, ледве не переслідував керівництво, аби йому виплатили зарплату.\nФото: UA - футбол.\nНе дивно, що призначення на посаду головного тренера болгарського спеціаліста Ніколая Костова у Львові прийняли доволі прохолодно. Попрацювавши з «Карпатами» рік, Костов не зміг організувати добру команду і налагодити гру. Спеціалісту заважали постійні ротації та конфлікти між керівництвом клубу та гравцями. Зокрема, головна зірка тодішніх «Карпат», іспанець Лукас, вимагав у керівництва більшої зарплати. У результаті гравця віддали на правах оренди в «Динамо», а у 2013 році іспанець перейшов у грецький ПАОК.\nІз Костовим «Карпати» завершили сезон на 14 місці, ледве врятувавшись від вильоту з першого дивізіону України. Після поразки в Ужгороді, де «Карпати» поступились місцевій «Говерлі», Ніколай Костов подав у відставку. Догравати сезон з командою традиційно став Юрій Дячук-Ставицький. І традиційно клуб готувався представити нового тренера перед початком нового сезону.\n«Я знав, куди йду»\nПризначення на пост головного тренера Олександра Севідова, який провів перед тим сезон у закарпатській «Говерлі», було доволі неоднозначним. Севідов не лише не продемонстрував жодних успіхів з командою Ужгорода, більше того, «Говерла» за результатами року повинна була залишити Прем’єр-лігу. Лише дискваліфікація «Кривбасу» дозволила ужгородцям продовжувати виступи в елітному дивізіоні.\nЗрозуміло, що з таким бекграундом Севідова у Львові прийняли, м’яко кажучи, скептично. Від нього, як головного тренера, ніхто не очікував високих результатів, адже метою «Карпат» ось вже кілька сезонів поспіль було утриматися на плаву у Прем’єр-лізі. Тренер прийшов до клубу у нелегкий час: по завершенні сезону керівництво клубу прийняло сенсаційне рішення – виставили на трансфер 19 гравців, серед яких були такі старі «карпатівці» як Кополовець, Мілошевіч, Зеньов, Худоб’як. Натомість до клубу прийшов цілий десант гравців з розформованого «Кривбасу»: Федорчук, Пашаєв, Бартуловіч, Льопа.\nСезон під керівництвом Севідова запам’ятався несподіваною перемогою «Карпат» у матчі з «Шахтарем» 3:2 та розгромом на виїзді «Дніпра» 4:1. Головний тренер справився зі своїм завданням: «Карпати» у цьому сезоні не виглядали зовсім безнадійно і завершили рік на 11 позиції турнірної таблиці.\nПро те, що Севідов покине «Карпати», стало відомо наприкінці травня з твітера відомого футбольного коментатора Віктора Вацка. Екс-віце-президент «Карпат» був щиро здивований таким рішенням керівництва клубу і додав, що «не заздрить наступнику Севідова». Сам Севідов не розповів деталей свого звільнення, лише натякнув, що у клубі нічого не змінилося.\n«Відповім словами Валерія Івановича Яремченка. Він давно знайомий з Петром Петровичем Димінським, раніше у нього працював. Так ось, Валерій Іванович мені сказав: «Саша, ти знав куди йдеш». Краще за нього на ваше питання я не відповім», - прокоментував Севідов виданню «Футбол 24».\nКлуб і головний тренер розірвали трирічний контракт за згодою сторін.\nНове знайоме обличчя\nНаступним головним наставником «зелено-білих» став хорват Ігор Йовічевіч, який працює у структурі «Карпат» з 2010 року. Раніше хорватський спеціаліст підписав з львівським клубом 5-річний контракт на посаді трансферного директора. Свого часу саме Йовічевіч привів у «Карпати» Грегора Балажица, а також іспанця Лукаса. Хоча загалом трансферна політика Йовічевіча і Дедишина не виявилася вдалою, адже багато гравців так і не затрималися в основі команди.\nОстаннім часом 41-річний Ігор Йовічевіч тренував молодіжний склад львівських «Карпат», який часто показував кращу гру, ніж основа.\nДо речі, хорватський спеціаліст ще не отримав відповідної ліцензії, аби стати повноцінним наставником клубу. До цього часу, розповів генеральний директор клубу Ігор Дедишин, його представлятимуть як виконувача обов'язків головного тренера.\n«Зараз він навчається на курсах центру ліцензування ФФУ і готується отримати ПРО диплом УЄФА. Відповідно до футбольних законів, тренер, який зарахований на такі курси, має право виконувати обов’язки головного тренера клубу. Саме з приставкою в.о. Ігор Йовічевіч буде керувати командою до того часу, коли він не отримає ліцензію. А далі – побачимо», - багатозначно додав Дедишин.\nГоловні тренери «Карпат», 2001-2014 рр.\n2001 (липень) – 2002 (квітень) – Мирон Маркевич\n2002 (квітень – червень) – Володимир Журавчак\n2002 (червень – вересень) – Лев Броварський\n2002 (вересень – грудень) – Валентин Ходукін\n2003 (січень – вересень) – Іван Ґолац\n2003 (вересень) – 2004 (травень) – Мирон Маркевич\n2004 (травень – червень) – Юрій Дячук-Ставицький\n2004 (липень – вересень) – Валентин Ходукін\n2004 (вересень) – 2006 (червень) – Юрій Дячук-Ставицький\n2006 (липень) – 2007 (квітень) – Олександр Іщенко\n2007 (квітень – червень) – Юрій Дячук-Ставицький\n2007 (червень – вересень) – Олександр Іщенко\n2007 (вересень) – 2008 (червень) – Валерій Яремченко\n2008 (липень) – 2011 (жовтень) – Олег Кононов\n2011 (липень) – 2012 (січень) в.о. Юрій Дячук-ставицький\n2012 (січень) – 2012 ( березень) – Володимир Шаран\n2012 (березень) – 2012 (липень) – в.о. Юрій Дячук-Ставицький\n2012 (липень) – 2012 (серпень) – Павло Кучеров\n2012 (серпень) – 2013 (травень) – Ніколай Костов\n2013 (травень) – 2013 (червень) – в.о. Дячук-Ставицький\n2013 (червень) – 2014 (червень) – Олександр Севідов\n2014 (червень) – в.о. Ігор Йовічевіч


Раніше судимого вінничанина підозрюють у побитті та пограбуванні чоловіка – Новини Вінниці\nРаніше судимого вінничанина підозрюють у побитті та пограбуванні чоловіка\nУ Вінниці затримали громадянина, який підозрюється у пограбуванні вінничанина на зупинці громадського транспорту «Залізничний вокзал». Використовуючи грубу силу, йому вдалося відібрати мобільний телефон та рюкзак.\nПотерпілим виявився 32-річний вінничанин. З його слів стало відомо, що невідомий чоловік на тролейбусній зупинці побив його та пограбував. Чоловік надав детальний опис нападника. Вже незабаром правоохоронці встановили особу зловмисника та затримали його за місцем проживання. Ним виявися раніше судимий 27-річний вінничанин.\nЗа даним фактом відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст. 186 ККУ (грабіж). Санкція статті передбачає до 6 років ув’язнення. Наразі він перебуває в ізоляторі тимчасового тримання.\nВінницькі майстри ручної роботи підготували ярмарок рукоділля\nУ Вінницькому районі готуються до відкриття нового дитячого садочку