Стаття 438. Порушення законів та звичаїв війни\nГоловна Науково-практичні коментарі Кримінальний кодекс Особлива частина Розділ ХХ (ст.436-447) Стаття 438. Порушення законів та звичаїв війни\n1. Жорстоке поводження з військовополоненими або цивільним населенням, вигнання цивільного населення для примусових робіт, розграбування національних цінностей на окупованій території, застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також віддання наказу про вчинення таких дій — караються позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років. 2. Ті самі діяння, якщо вони поєднані з умисним вбивством, — караються позбавленням волі на строк від десяти до п'ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.\n1. Безпосередній об'єкт цього злочину — мир та міжнародний правопорядок у сфері війни та збройних конфліктів. Порушення законів та звичаїв війни призводять до втягнення у війну чи збройний конфлікт ще більшої кількості учасників, збільшення людських, матеріальних і духовних утрат, продовження конфлікту, що значно ускладнює відновлення миру.\n2. Об'єктивну сторону цього злочину характеризують: 1) жорстоке поводження з військовополоненими або цивільним населенням; 2) вигнання цивільного населення для примусових робіт; 3) розграбування національних цінностей на окупованій території; 4) застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом; 5) інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 6) віддання наказу про вчинення таких дій.\n3. У статті 438 КК йдеться про міжнародно-правові закони та звичаї війни, які застосовуються: 1) у випадку оголошеної війни або будь-якого іншого збройного конфлікту між державами (навіть якщо одна з держав не визнає стану війни); 2) у вс\nіх випадках окупації всієї або частини території другої держави, навіть якщо ця окупація не мала жодного збройного опору;\n3) у збройних конфліктах, в яких народи ведуть боротьбу проти колоніального панування, іноземної окупації та расистських режимів для здійснення свого права на самовизначення, закріпленого в Статуті 00Н та в Декларації про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту 00Н. Тобто у випадках війни та збройних конфліктів міжнародного характеру. Такий висновок випливає, зокрема, із Женевських конвенцій про захист жертв війни від 12 серпня 1949 р. та Додаткового Протоколу І 1977 р.\nСтаттею 438 КК не передбачена відповідальність за порушення законів та звичаїв збройних конфліктів неміжнародного характеру. Хоча ці закони та звичаї за своїм змістом споріднені з указаними вище, все ж юридичне вони розглядаються як окремі і мають свої особливості. Зокрема, у Додатковому Протоколі II 1977 р. до Женевських конвенцій про захист жертв війни від 12 серпня 1949 р. ідеться про збройні конфлікти, що відбуваються на території однієї держави між її збройними силами або іншими організованими збройними групами, які, перебуваючи під відповідальним командуванням, контролюють частину її території, що дає їм змогу здійснювати безперервні й погоджені воєнні дії та застосовувати цей Протокол.\nЗа Римським Статутом Міжнародного кримінального суду зазначені вище види законів та звичаїв також називаються окремо, проте порушення їх визнаються видами воєнних злочинів. Це вказує на необхідність внесення відповідних змін до статті 438 КК.\n4. Основні правила поводження з військовополоненими і цивільним населенням передбачені у Женевських конвенціях від 12 серпня 1949 р. («Про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях»; «Про поліпшення долі поранених, хворих та осіб, які зазнали корабельної аварії, із складу збройних сил на морі»; «Про поводження з військовополоненими»; «Про захист цивільного населення під час війни»), а також у Додатковому протоколі І до цих конвенцій від 10 червня 1977 р.\nВійськовополоненими визнаються особи, які потрапили під владу супротивної сторони і належать до будь-якої з категорій, передбачених у ч. А ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 р. та у ст. 44 Додаткового протоколу І 1977 р. Зокрема, це такі категорії осіб:\n1) особовий склад збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті; 2) особовий склад ополчення та добровільних загонів, що входять до складу збройних сил; 3) особи, які супроводжують збройні сили, проте до них не входять; 4) населення неокупованої території, яке добровільно береться за зброю для боротьби з окупаційними військами, відкрито носить цю зброю і дотримується законів та звичаїв війни, та деякі інші.\nЦивільне населення складається з усіх осіб, які є цивільними особами, тобто особами, що не належать до жодної з категорій осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 3 та 6 ч. А ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 р. та у ст. 43 Додаткового протоколу І 1977 р. Ці особи не входять до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті, і не беруть участі у воєнних діях.\n5. Жорстоке поводження з військовополоненими або цивільним населенням може виявлятись у вбивствах, каліцтвах, тортурах і мордуванні, біологічних експериментах, взятті заручників, тілесному, колективному покаранні, каторжній праці, нарузі над людською гідністю тощо.\n6. Примусовими визнаються роботи, проведення яких вимагається від населення під погрозою будь-якого покарання. Причому у цій статті КК маються на увазі тільки ті примусові роботи, які спеціально заборонені міжнародним правом (наприклад, роботи, що примушують населення брати участь у військових операціях, або роботи в організаціях військового чи напіввійськового характеру).\n7. Розграбування національних цінностей на окупованій території охоплює довільне їх вилучення будь-яким способом, що поєднується з подальшим їх оберненням на користь іншої держави або окремих осіб, а також, як правило, із вивезенням за межі окупованої території. Предметом цих дій є майно, що має культурну або іншу національну цінність. Визначення культурних цінностей та їх особливий міжнародно-правовий захист передбачені «Конвенцією про захист культурних цінностей у випадку збройного конфлікту» від 14 травня 1954 р. Незаконне, довільне і продовжуване у великому масштабі привласнення іншого майна, що не викликається воєнною необхідністю, кваліфікується за ст. 438 КК як інше порушення законів та звичаїв війни (див. ст. 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 р.).\n8. Під засобами ведення війни слід розуміти предмети, речовини та гази, що використовуються збройними силами для знищення противника або придушення його сили і здатності до опору, завдання шкоди довкіллю. Ці предмети, речовини та гази можуть бути спеціально створені як різновиди зброї чи військової техніки або лише фактично використовуватись як зброя.\nЗаборона міжнародним правом означає, що засоби ведення війни спеціально заборонені нормами, наведеними в міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або вони є предметом всеосяжної заборони іншими нормами чи принципами міжнародного права.\nЗаборони застосування певних засобів ведення війни закріплені, зокрема, у «Санкт-Петербурзькій декларації про відміну застосування вибухових і запалювальних куль» від 29 листопада 1868 р., «Гаазькій декларації про заборону застосування куль», що легко сплющуються і розвертаються у тілі людини від 29 липня 1899 р., «Гаазькій конвенції про закони і звичаї сухопутної війни» від 18 жовтня 1907 р., «Гаазькій конвенції про встановлення підводних мін, що автоматично вибухають від доторку» від 18 жовтня 1907 р., «Женевському протоколі про заборону застосування на війні задушливих, отруйних та інших подібних газів і рідин та бактеріологічних засобів» від 17 червня 1925 р., «Женевських конвенціях про захист жертв війни» від 12 серпня 1949 р. і Додатковому Протоколі І від 10 червня 1977 р., «Конвенції про заборону розробки, виробництва і нагромадження запасів бактеріологічної (біологічної) і токсинної зброї та про їх знищення» від 10 квітня 1972 р., «Конвенції про заборону воєнного або будь-якого іншого ворожого використання засобів впливу на природне середовище» від 10 грудня 1976 р., «Конвенції про заборону або обмеження застосування конкретних видів звичайної зброї, які можуть вважатися такими, що заподіюють надмірні пошкодження або мають невибіркову дію» від 10 жовтня 1980 р. і «Додатковому протоколі IV про засліплюючу лазерну зброю» від 13 жовтня 1995 р., «Конвенції про заборону розробки, виробництва, накопичення, застосування хімічної зброї та про її знищення» від 13 січня 1993 р., «Конвенції про заборону застосування, складування, виробництва і передачі протипіхотних мін та їх знищення» від 18 вересня 1997 р.\nТакі заборони можуть бути загальними або стосуватися конкретних видів засобів ведення війни. Наприклад, загальною є заборона застосовувати зброю, снаряди і речовини, що здатні заподіяти зайві ушкодження або зайві страждання, або велику, довготривалу і серйозну шкоду природному середовищу (див. ст. 35 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій 1949 р.).\nДо заборонених засобів ведення війни також належать: зброя «невибірко-вої» дії, напалмові, кулькові, касетні, фосфорні бомби, нейтронна бомба, зброя, основна дія якої полягає в завданні пошкоджень осколками, що не виявляються в людському тілі за допомогою рентгенівського проміння, міни-пастки (наприклад, які маскуються під виглядом дитячих іграшок, продуктів харчування або напоїв тощо), лазерна зброя, спеціально призначена для використання у бойових діях виключно або у тому числі для того, щоб спричинити постійну сліпоту органам зору людини, та ін. Застосування зброї масового знищення, забороненої міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, кваліфікується за ст. 439 КК.\n9. Інші порушення законів та звичаїв війни вчинюються на порушення міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Найбільш небезпечними порушеннями є застосування заборонених методів ведення війни, тобто певних способів застосування зброї, проведення воєнної операції чи окремих воєнних дій, вирішення воєнних завдань. Наприклад, таким забороненим методом є віроломство, тобто дії, спрямовані на те, щоб викликати довіру противника і примусити його повірити, що він має право на захист і зобов'язаний надати такий захист згідно з нормами міжнародного права, застосовуваного в період збройних конфліктів, із метою обману такої довіри. Віроломством, зокрема, визнаються: симулювання наміру вести переговори під прапором перемир'я або симулювання капітуляції; симулювання виходу із строю внаслідок поранення або хвороби; симулювання володіння статусом цивільної особи або неком-батанта тощо (див. ст. 37 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій 1949 р.).\nЗлочинними порушеннями законів та звичаїв війни також визнаються:\nвикористання голоду серед цивільного населення; бомбардування і атаки не-захищених міст, селищ, помешкань і будов; умисний напад на цивільне населення чи на осіб, які надають гуманітарну допомогу; депортація або насильницьке переміщення населення окупованої території; вчинення нападу на установки і споруди, що містять небезпечні сили (греблі, дамби, атомні електростанції), якщо це може викликати звільнення небезпечних сил і наступні тяжкі втрати серед цивільного населення; перетворення необоронних місцевостей і нейтральних зон на об'єкт нападу; вчинення нападу на особу, коли відомо, що вона припинила брати участь у воєнних діях; віддання наказу не залишати нікого в живих, погроза цим противнику або ведення воєнних дій таким чином та ін. Переліки таких порушень, зокрема, передбачені у ст. 85 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій 1949 р., а також у ст. 8 Римського Статуту міжнародного кримінального суду.\n10. Злочин вважається закінченим, коли особа вчинила будь-яке діяння, передбачене ст. 438 КК.\n11. Суб'єктивна сторона цього злочину — умисел.\n12. Суб'єктом віддання наказу про вчинення зазначених у ст. 438 КК дій може бути лише службова особа (як військова, так і цивільна). В інших випадках учинення цього злочину суб'єктом може бути будь-яка особа, яка досягла 16-річного віку. Дії військовослужбовців можуть бути кваліфіковані за статтями 432, 433, 434 КК, в яких передбачені спеціальні норми.\n13. У частині 2 ст. 438 КК встановлена відповідальність за вчинення будь-якого діяння, передбаченого ч. 1, якщо воно поєднане з умисним убивством. Додаткова кваліфікація за ст. 115 КК у цих випадках не потребується. Про поняття «умисне вбивство» див. ст. 115 КК та коментар до неї.


Випускники Кіцманського технікуму урочисто отримали дипломи » Газета "Вільне життя"\nІ ось під піднесені звуки маршу та гучні оплески глядачів на святково оформлену сцену виходять винуватці свята — випускники 2017 року Кіцманського технікуму ПДАТУ разом зі своїми кураторами Ю.В.Біляр, О.О.Пасічником, А.І.Сорохан, В.О.Семенюком, О.І.Корсей, О.В.Томаш та Б.І.Бабюк.\nПісля офіційного відкриття і звучання Державного Гімну хвилиною мовчання та покладанням квітів до меморіалу Слави присутні вшанували Героїв Небесної сотні та учасників АТО, які віддали життя за долю, волю, незалежність і свободу України. Квіти поклали кращі випускники технікуму 2017 року відділення «Ветеринарна медицина», відмінники навчання Іванна Негрук та Олександр Лисюк.\nЯк розповів у своєму вітальному слові директор технікуму Юрій Філіпчук, навчальний заклад проводить освітню дія-льність уже протягом 73 років і за цей час випустив у світ понад 16 тисяч випускників.\nЗ вірою у гідне майбутнє молодого покоління та найкращими побажаннями звернувся до вчорашніх студентів народний депутат України Іван Рибак, який наголосив на провідній ролі сільського господарства в економіці нашої країни.\nКеруючий Кіцманським відділенням Чернівецької філії Приватбанку Сергій Мельничук вручив кращим випускникам пам’ятні подарунки.\nЗа час навчання сьогоднішні випускники брали активну участь у різноманітних заходах, які проводились у стінах навчального закладу: спортивних змаганнях, конкурсах, фестивалях, концертах. Найактивніших і найталановитіших з них, а також батьківський актив нагородили голова профкому Іван Біляр та директор технікуму Юрій Філіпчук.\nПриємною несподіванкою для випускників Тетяни Костинюк (група БО-41) та Івана Савчука (група ПВ-41) стало вручення срібних медалей за особливі успіхи в навчанні.\nОкрасою свята були пісенні номери, в тому числі у виконанні випускниць закладу Богдани Назарюк, Катерини Гикової, Діани Карасьової, Тетяни Леферович, і танцювальна композиція від колективу «Смайл».\nЗворушливими були виступи куратора випускної групи Оксани Томаш і випускниці групи БО-31 відділення «Менеджмент та бухгалтерський облік» Ірини Олексюк.\nІ, звичайно, всі випускники ще раз піднялися на сцену, щоб отримати свої дипломи про завершення навчання в технікумі, зробити фотографії на згадку про щасливі, цікаві, незабутні роки студентства.\nКіцманський коледж (колишній технікум) будучи структурним підрозділом Подільсього державного аграрно-технічного університету вже понад 70 років здійснює


Підприємство «Балістика» звинуватило аеропорт «Бориспіль» » Газета «ВІСТІ» - Бориспіль. Новини. Інформація. Реклама\nГучну заяву зі звинуваченням у мародерстві керівництва державного аеропорту «Бориспіль» у перші дні війни зробило підприємство «Балістика», український виробник засобів індивідуального балістичного захисту та амуніції для військових.\nЗа словами виконавчого директора підприємства Олександра Довгого, саме керівництво аеропорту зірвало постачання балістичних матеріалів під час війни, а зараз займається здирництвом, вимагаючи 163 тис. 500 грн за повернення компанії втраченого на початку війни вантажу, який знайшовся нещодавно.\nПояснюючи ситуацію на своїй сторінці у соціальній мережі Фейсбук, Олександр Довгий зазначає, що вантаж балістичного поліетилену прибув до аеропорту ще 23 лютого, але ні 24 лютого, ні пізніше забрати його представники компанії так і не змогли. Матеріали, яких би вистачило на 2500 бронепоясів для українських захисників, оголосили втраченим, пославшись на те, що його «розмародерила НГУ».\nКілька днів тому представники аеропорту зателефонували до «Балістики» і повідомили, що вантаж знайшовся. Співробітники компанії перевірили його комплектність та готові були забрати, але при оформленні митних документів з них почали вимагати 163500 грн за зберігання вантажу, який був загублений з вини співробітників аеропорту.\n«Ми зробимо цей платіж, бо інакше нам не віддадуть вантаж, а він потрібний на фронті. Але ситуацію так не залишимо…. Я вже дав вказівку юристам покарати негідників через суд. Прошу надати розголосу цій ситуації», — зазначив Олександр Довгий.\nЗа час війни поліція затримала більше тисячі мародерів\nВ аеропорту Бориспіль приземлився літак з Уханя\nАеропорт «Бориспіль» тимчасово не працював\nПрезидентом МАУ стане перший заступник голови аеропорту Бориспіль Дихне\n70 604 0\n22 521 0\n21 203 0\n10 026 0\n8 826 0\n4 702 2\n7 146 2\n1 220 1


Китайська локшина з куркою та овочами.Рецепт. – Віддана\nКитайська локшина з куркою та овочами.Рецепт.\nУ китайській кухні немає чіткого поділу на суто м’ясні страви, страви з овочів і т.д., змішуються різні компоненти, з яких у результаті виходить одна страва. Характерною рисою є гармонія харчування, тобто на стіл ніколи одночасно не подають страви з одного м’яса, схожі за смаком і складом. Це пов’язано з вірою в теорію древнього китайського філософа Ї Їн, згідно з якою кожен смак відповідає якомусь внутрішньому органу, тому балансування смаків у їжі зберігає здоров’я організму.\nІноді нас відвідують дивні думки, хочеться чогось смачного, незвичного, овочевого і водночас м’ясного.\nЦе само той випадок, коли треба приготувати локшину з куркою і овочами під соєвим соусом.\nЦя страва китайської кухні готується досить швидко. Також, незважаючи на те, що основним інгредієнтом є локшина, страва середня за калорійністю.\nЯєчна локшина – 200 г.\nСоєвий соус – 100 г.\nНа самперед необхідно подрібнити продукти для подальшого приготування. Ріжемо цибулю кільцями. Болгарський перець розрізаємо на 4 частини і ріжемо уздовж всієї довжини соломкою.\nЧитайте також:Притча про критику. Батько, син та осел.\nМоркву так само, які і болгарський перець ріжемо довгими брусками.\nКуряче філе по принципу моркви нарізаємо довгими шматочками.\nЯєчну локшину треба поставити варитися в підсоленій воді. Тим часом, поки локшина вариться, на сковороді з маслом і оливковою олією обсмажуємо одне яйце. Його можна розбовтати заздалегідь або вже безпосередньо на сковороді.\nКоли яйце згорнулося, додати м’ясо і обсмажити його. Після чого висипаємо на сковорідку всі нарізані раніше овочі. Посолити, додати перець і коріандр.\nКоли овочі вкрила золотиста скориночка, а м’ясо досягло готовності, додати локшину і залити все соєвим соусом. Все тушкувати у закритій кришкою сковороді на середньому вогні близько 7 хвилин.\nСмакуйте цю незвичну страву і насолоджуйтесь незвичним смаком.


«Суд» в окупованому Криму визнав українського активіста винним – правозахисники\n19 Січень 2019, Київ 07:05\n05 Лютий 2016, 15:45\n«Суд» Роздольненського району окупованого Росією Криму засудив громадянина України Володимира Балуха до 320 годин обов’язкових робіт, визнавши винним за статтею 319 (образа представника влади) російського Кримінального кодексу. Про це Володимир Балух повідомив представникам Кримської правозахисної групи.\n«Адвокат Володимира повідомив, що при винесенні вироку суддя з незрозумілих причин посилалася не на ті свідчення, які озвучувалися в суді, а на старі свідчення в матеріалах справи. Суддя враховувала лише свідчення з боку звинувачення, свідчення з боку захисту ігнорувалися», – повідомили правозахисники.\nКерівник Кримської правозахисної групи Ольга Скрипник вважає, що справа є політично вмотивованою. За її словами, обшуки у справі відбувалися з грубими порушеннями, звинувачення ґрунтувалися на свідченнях одного свідка, якого «Володимир бачив перший раз в житті».\nВолодимир Балух має намір оскаржити це рішення суду.\nЗгідно з постановою суду, Балух під час проведення обшуку в будинку своєї цивільної дружини образив лейтенанта поліції. Причиною обшуку стала заява свідка, нібито Балух тримає в будинку викрадений автомобіль. Балух усі звинувачення свою адресу категорично заперечує.\nЗа інформацією правозахисників, до квітня 2015 року в Криму на даху будинку його цивільної дружини майорів український прапор. Співробітники поліції зняли його під час першого ж обшуку. За словами Балуха, причиною ще одного обшуку в квітні 2015 року була аналогічна заява невідомої особи, нібито він украв запчастини від трактора.\nПісля анексії Криму Росією на півострові відбулося кілька судових процесів щодо проукраїнських активістів. Один із найгучніших – за українську символіку на акції в день народження українського поета Тараса Шевченка. Тоді учасникам акції присудили громадські роботи та штрафи.


Весняна небезпека – ДП "Білокуракинське ЛМГ"\nHome Без рубрики Весняна небезпека\nbkForestry 09.04.2021 09.04.2021 Без рубрики\nВ цьому році весна прийшла до нас трішки пізніше, ніж торік. З настанням теплої погоди населення розпочинає прибирати свої садиби, спалювати сухе листя та траву. Місцеві мешканці випалюють торішній очерет, який часто переходить в неконтрольовану пожежу.\nСаме в такий час для працівників лісового господарства розпочинається пожежонебезпечний період. Державним підприємством “Білокуракинське лісомисливське господарство” вживаються всі необхідні профілактичні заходи для запобігання виникненню пожеж: створення нових та поновлення старих мінералізованих смуг, встановлення біг-бордів та шлагбаумів для недопущення в’їзду автотранспортних засобів у лісові масиви, чергування лісової охорони у вихідні та святкові дні, спільно з представниками ДСНС організовуються рейди по виявленню лісопорушників.\nТа незважаючи на це, лісовій охороні не завжди вдається вчасно виявити і загасити пожежу. Лише один відсоток пожеж у природному середовищі виникає внаслідок прямих ударів блискавки, самозаймистості торфу, вугілля. Решта — наслідок людської необорежності та недбалості.\nЦі фактори стали причиною масових пожеж восени 2020 року на території нашої області. Тоді вогонь знищив майже 30 тисяч гектарів лісу. Потрібне не одне десятиліття, щоб відновити лісові насадження. ДП “Білокуракинське ЛМГ” звертається до громадян — не випалюйте очерет та суху траву, не залишайте вогонь без нагляду, не кидайте сірники і недопалки, в разі загрози або виникнення лісових пожеж негайно зверніться до найближчого лісництва або лісгоспу за телефоном 2-21-57 або телефонуйте 101.


Наречена для вампіра: Адрія Архона зіграє кохану Джареда Лето у вампірському кінокоміксі "Морбіус"\nПоповнення в акторському складі вампірського фільму від MARVEL\n26-річна красуня пуерто-риканського походження Адрія Архона впевнено рухається від телесеріалів та фільмів категорії Б у високобюджетні голівудські блокбастери. Інсайдерам SONY стало відомо, що дівчина зіграє наречену головного героя Майкла Морбіуса (Джаред Лето), який підхопив вампіризм у ході невдалого експерименту. Це буде нова стрічка від MARVEL в рамках їхнього темного кіновсесвіту, який нещодавно доволі успішно (у комерційному плані) розпочав блокбастер "Веном".\nСаме героїня Адрії, Мартіна Бенкрофт, випадково знайшла першу жертву свого нареченого, Майкла. Проте вампір не розповів їй про свій недуг, так як дівчина була занадто шокована побаченим. Мартіна пройшла довгий шлях сторінками коміксів, її часто воскрешали, а потім узагалі зробили вампіркою.\nДо слова, Адрію уже можна було помітити по невеличкій ролі в другому сезоні "Справжнього детектива", а також у веселій і кривавій сатирі на офісних працівників "Експеримент Белко". Ще дівчина встигла засвітитися у "Тихоокеанському рубежі 2". Поряд з вампіром Морбіусом її можна буде побачити у 2020 році.


Гладир і Ястшембскі Венгель знову перемогли казанський Зеніт\nПольський клуб забезпечив собі перше місце в групі С чоловічої Ліги чемпіонів\nТривають матчі групового етапу волейбольної Ліги чемпіонів серед чоловіків. Сьогодні особливу увагу привертав поєдинок в польському місті Ястшембе-Здруй, де місцевий клуб «Ястшембскі Венгель», за який виступає українець Юрій Гладир (він свого часу грав у черкаському «Азоті»), приймав російський «Зеніт». Зовсім нещодавно ми повідомляли, як у Казані поляки зуміли виграти тай-брейк, програючи 9:14. І ось у себе вдома «Ястшембскі Венгель» знову досяг успіху, тепер уже з рахунком 3:1. Таким чином, за тур до завершення групового етапу польський клуб гарантував перше місце і вихід до 1/4 фіналу.\nДодамо, що Юрій Гладир (на фото №13) набрав в цій зустрічі 8 очок. Також в матчі брали участь ще двоє гравців, які мають відношення до українського волейболу. Це німецький зв’язуючий Лукас Кампа («Ястшембскі Венгель»), який свого часу один сезон провів у харківському «Локомотиві». А за «Зеніт» виступав екс-волейболіст все того ж «Локомотива» Вадим Лихошерстов.\nВ цій же групі бельгійський «Гріньярд» переміг турецький «Халкбанк» з рахунком 3:1 і за рахунок перемог вийшов на друге місце в турнірній таблиці.\nЛіга чемпіонів ЄКВ. Чоловіки\n5 тур. 12 лютого\n«Ястшембскі Венгель» (Ястшембе-Здруй, Польща) - «Зеніт» (Казань, Росія)\n3:1 (25:18, 30:28, 19:25, 25:23)\n«Гріньярд» (Маасейк, Бельгія) - «Халкбанк» (Анкара, Туреччина)\n3:1 (25:22, 34:36, 25:21, 25:18)\nТурнірне становище в групі С:\n1. «Ястшембскі Венгель» 5 матчів, 5 перемог, 0 поразок, 14 очок, співвідношення партій 15 - 3\n2. «Гріньярд» 5, 3, 2, 7, 9 - 11\n3. «Зеніт» 5, 2, 3, 8, 11 - 10\n4. «Халкбанк» 5, 0, 5, 1; 4 - 15\nЩе один українець Дмитро Терьоменко у складі французького клубу «Тур» переміг польську «Верву» з рахунком 3:0 (група D). Сам Дмитро в цій грі набрав 12 очок. До речі, одним з арбітрів матчу був наш суддя Михайло Медвідь.\n«Тур» (Франція) - «Верва» (Варшава Польща)\n3:0 (25:21, 25:21, 25:20)\nТурнірне становище в групі D:\n1. «Перуджа» (Перуджа, Італія) - 4, 4, 0, 12, 12 - 2\n2. «Верва» 5, 2, 3, 6, 8 - 9\n4. «Тур» 5, 2, 3, 6, 6 - 10\n3. «Бенфіка» (Лісабон, Португалія) 4, 1, 3, 3, 5 - 10\nРезультати матчів Ліги чемпіонів в інших групах:\n«Факел» (Новий Уренгой, Росія) - «Кузбас» (Кемерово, Росія)\n3:0 (25:21, 25:16, 25:20)\n«АКХ Воллей» (Любляна, Словенія) - «Берлін Рециклінг» (Берлін, Німеччина)\n2:3 (25:22, 25:19, 16:25 22:25 12:15)\n1. «Факел» 5, 4, 1, 11, 12 - 6\n2. «Кузбас» 5, 3, 2, 10, 11 - 7\n3. «Берлін Рециклінг» 5, 2, 3, 6, 9 - 11\n4. «АКХ Воллей» 5, 1, 4 3, 6 - 14\n«Войводіна» (Нові Сад, Сербія) - «Закса» (Кендзежин-Козле, Польща)\n0:3 (11:25, 22:25 18:25)\n«Кнак» (Руселаре, Бельгія) - «Фридрихсхафен» (Німеччина)\nТурнірне становище в групі Е:\n1. «Закса» 5, 5, 0, 15, 15 - 0\n2. «Кнак» 5, 3, 2, 8, 9 - 9\n3. «Фридрихсхафен» 5, 2, 3, 5, 7 - 11\n4. «Войводіна» 5, 0, 5, 2, 4 - 15\n«Закса» також достроково вийшла в плей-оф Ліги чемпіонів.\nЗаключні 3 матчі п'ятого туру групового етапу Ліги чемпіонів пройдуть в четвер, 13 лютого.\nГравець збірної України перейшов у польський клуб\nКузбас став першим півфіналістом чоловічої Ліги чемпіонів\nНове рішення ЄКВ по матчах Ліги чемпіонів і ще двох Кубків\nЄКВ прийняло рішення з приводу матчів за участю італійських клубів\nЛіга чемпіонів з волейболу серед чоловіків\n11:33 Десна - Колос. Дивитися онлайн. LIVE трансляція - Футбол 6\n11:31 ЄЗЕРСЬКИЙ: «Доля другого місця в УПЛ вирішиться в останній день сезону» - Футбол 19\n11:25 ЗАХОВАЙЛО: «У мене слова закінчилися, вимкнув телевізор на 40-й хвилині» - Футбол 415\n11:13 ВІДЕО. Слова Роналду після його першої перемоги в Лізі чемпіонів - Футбол 250\n11:13 Легенди минулого: 15 найдорожчих трансферів 80-х років - Футбол 787\n10:54 Баварія оновила рекорд за кількістю золотих дублів - Футбол 206\n10:41 Вільярреал - Барселона. Прогноз і анонс на матч чемпіонату Іспанії - Футбол 759\n10:30 Фенербахче очолив колишній тренер Фінікс Санс - Баскетбол 186\n09:55 Юрген КЛОПП: «Баварія і Ман Сіті – два великих фаворита Ліги чемпіонів» - Футбол 526\n09:44 Екс-зірка Шахтаря зверталася за допомогою до психолога - Футбол 1 1631\n09:35 ЄЗЕРСЬКИЙ: «Індивідуальний клас гравців Шахтаря вищий, ніж у динамівців» - Футбол 2 843\n09:31 Зоря – Олександрія. Прогноз і анонс на матч чемпіонату України - Футбол 10 2248\n08:56 Тедді АТЛАС про завершення кар'єри Гвоздика: «Я хочу, щоб він був щасливий» - Бокс 697\n08:39 Луїш КАШТРУ: «Всі чотири перемоги над Динамо далися складно» - Футбол 1 1106\n08:25 Олімпік – Дніпро-1. Прогноз і анонс на матч чемпіонату України - Футбол 3 1033\n08:17 Десна - Колос. Прогноз і анонс на матч чемпіонату України - Футбол 5 1681


Мертвий за життя: що запам'ятали про Курта Кобейна - Korrespondent.net\nМертвий за життя: що запам'ятали про Курта КобейнаСюжет\nКорреспондент.net, 20 лютого 2017, 15:21\nСьогодні Курту Кобейну виповнилося б 50 років\nФронтмену групи Nirvana сьогодні виповнилося б 50 років.\nЛегендарному фронтмену групи Nirvana Курту Кобейну 20 лютого виповнилося б 50 років. Однак талановитий і яскравий виконавець, який ще за життя став культовим, не дожив і до 28 років.\nОдин з головних фігурантів своєрідного вікового клубу "27" своєї раптовою смертю ошелешив мільйони прихильників по всьому світу.\nСтворена ним група, яка змогла вивести альтернативний рок у число найбільш прибуткових музичних напрямків і яка отримала визнання у всьому світі, припинила своє існування.\nМайже 23 роки минуло відтоді, коли Кобейн віддав себе в руки смерті. Утім, його життя, як і подробиці його смерті, до цих днів продовжує обростати легендами й міфами.\nЯким же запам'ятався лідер Nirvana своїм шанувальникам і прихильникам, повідомляє Корреспондент.net.\n"Мені він побачився мертвим": знаменитості про Курта\n"Кобейн був вкрай сором'язливим, привітно ввічливим. Було в ньому щось тендітне і чарівно відсторонене. Він курив - сигарети, але не пив. Про наркотики не говорили. Я також не став показувати йому свою колекцію зброї. Добре пам'ятаю смертельну сірість на його щоках. У тому, що Курт покінчив із собою, не було його воління. Мені здалося, він був уже тоді мертвий", - поділився своїми спогадами відомий американський письменник Уїльям Берроуз.\n"Курт дуже, дуже надихав мене. Він був таким запальним. Навдивовижу. Він був одним з найкращих, але разом з тим і набагато більш значимим. Для мене він був одним з найнайкращих. Прикро, що не знайшлося нікого, хто б зміг поговорити з ним про все, сказати: "Я розумію, через що ти зараз проходиш, але повір, усе не так погано", - розповів про виконавця канадський співак Ніл Янг.\n"Мене так пройняло, коли я дізнався, що Кобейн вподобав те, що я робив. Мені дуже хотілося поговорити з ним про те, чому він вирішив зробити кавер на Man Who Sold The World. Це була хороша прямолінійна версія, і вона звучала якось справді щиро. Я б дуже хотів зробити що-небудь разом з ним. А то й просто поговорити з ним було б теж дуже круто", - зазначив свого часу легендарний співак Девід Бов'ї.\n"Він заспівав у два роки. Співав пісні Бітлз, наприклад Hey Jude. Співав усе, що чув. Можна було просто сказати: "Ей, Курте, заспівай-но ось це!" - пригадала рідна тітка Курта Мжрі Ерл.\n"Оплакую Курта. Оплакую того, хто був спочатку прекрасним, потім жалюгідним і зніченим, а згодом і просто бравадно зглупілим. Звісно, це хард-рок", - сказав гітарист групи The Who Піт Таунсенд.\n"Я розповім вам про цю особистість, про цю легенду, про метафізичність Кобейна. Його музика була приголомшливою. Але травка в нього була у 20 разів краща", - зазначив репер Снуп Догг.\n"У випадку з Кобейном ви мали справу зі справжнім чоловіком, а не з якоюсь оманою чи якимось маскарадником", - барабанщик групи Metallica Ларс Ульрих.\nКурт Кобейн народився в 1967 році. З дитинства він захоплювався музикою, чому немало посприяла його музична родина.\nНа гітарі він почав грати в 14 років. Про свої перші експерименти в цій царині він говорив так: "Три акорди і багато крику". Однак уже тоді Кобейн загорівся ідеєю створити свою панк-групу.\nПерший колектив Fecal Matter він створив у 1985 році. Однак після року існування гурт не випустив жодного альбому і в підсумку розпався. Удача прийшла з другої спроби, коли Кобейн утворив новий колектив під назвою Nirvana.\nДебютний альбом групи отримав назву "Bleach". Однак справжнім проривом стала друга платівка "Nevermind" з її легендарним синглом Smells Like Teen Spirit.\nКомпозиція Come As You Are з альбому "Nevermind"\nПісля грандіозного успіху альбому група була названа флагманом покоління Х, а сам Кобейн - голосом покоління.\nТретій альбом "In Utero" також досяг великих висот, проте такої популярності, як друга платівка, не мав.\nМаніакально-депресивний психоз та інші діагнози Курта\nФронтмен Nirvana з раннього віку мав проблеми зі здоров'ям. Лікарі діагностували в нього біполярний афективний розлад (маніакально-депресивний психоз), хронічний бронхіт і колики, походження яких медики не могли пояснити.\nХіт Lithium з альбому "Nevermind"\nУсе це поглиблювалося наркотиками, до яких Курт пристрастився ще в 13 років. Він почав з марихуани, а пізніше експериментував з ЛСД та іншими галюциногенами. У 1986 році він вперше спробував героїн, який вживав до кінця життя.\n8 квітня 1994 року Курт був знайдений мертвим у власному будинку. За офіційною версією, він ввів собі смертельну дозу героїну, після чого застрелився з рушниці "Ремінгтон" М-11. У передсмертній записці виконавець нібито пояснює причину самогубства. Однак ЗМІ звернули увагу на той факт, що про намір вбити себе там нічого не сказано.\nЄдине, що може натякати на його бажання накласти на себе руки, - це фраза, що стала крилатою: "Згоріти вмить краще, ніж повільно згасати".\nХіти Nirvana, що стали культовими\nНезважаючи на те, що майже чверть століття минуло зі смерті Кобейна, його музика до сих пір продовжує хвилювати мільйони людей у всьому світі.\nНайбільш тиражованим хітом досі є Smells Like Teen Spirit з альбому "Nevermind", про що свідчить рейтинг, нещодавно оприлюднений The Phonographic Performance Ltd.\nThe Man Who Sold The World з "Nevermind"\nНа другому місці за популярністю залишається композиція Come As You Are, на третьому рядку - Lithium. Усі пісні включені в альбом "Nevermind", що став проривом групи.\nТакож у топ-10 були включені композиції Heart-Shaped Box, In Bloom, The Man Who Sold The World, All Apologies, About A Girl, Aneurysm та On A Plain.\nРейтинг компанія оприлюднила спеціально до ювілею культового фронтмена Nirvana.\nУ Києві поліція відкрила кримінальну справу через погрози співачці1265\nСуспільне дискваліфікувало фіналіста нацвідбору на Євробачення1068\nПлемінниця Софії Ротару йде зі сцени949\nНазвано фіналістів нацвідбору на Євробачення-2022791\nСтали відомі логотип і слоган Євробачення-2022714\nSpotify визначив найпопулярнішого музиканта місяця404\nПереможці Євробачення-2021 переносять тур Європою


Михайло Гончар, президент Центру глобалістики “Стратегія XXI”: Стокгольмський арбітраж прискорить згасання “зірки” Газпрому | Інтерв'ю з України\n← Марк Андрусяк, начальник Управління кадрового забезпечення офіцерським складом ЗСУ: Призов офіцерів запасу докорінно відрізняється від призову на строкову службу\nВ’ячеслав Геращенко: У нашого суспільства – шалені перспективи →\n27.06.2017 · 8:01 am\nМихайло Гончар, президент Центру глобалістики “Стратегія XXI”: Стокгольмський арбітраж прискорить згасання “зірки” Газпрому\nСтокгольмський арбітраж задовольнив вимоги “Нафтогазу” до російського “Газпрому” за контрактом на постачання газу в Україну з 2009 року за принципом “бери або плати”.\nПро судове рішення процесу, який тривав майже три роки, ми говоримо з провідним енергетичним експертом, президентом центру глобалістики “Стратегія XXI” Михайлом Гончаром.\nПОВІСИТИ ВСІХ СОБАК НА ЮЛЮ – НАЙПРОСТІШИЙ ВАРІАНТ\n– Не ми, багато які ЗМІ починають розповідь про Стокгольмський арбітраж з підписання газового контракту 2009 року. Ви теж виступали тоді й казали, що цей контракт веде Україну до кабали.\n– Історія не знає умовного способу. Юлія Тимошенко несе свою частку відповідальності, але будь-хто із тогочасного політикуму, опинившись на її місці, робив би те саме.\nПрезидент Ющенко міг би не допустити підписання подібного контракту в умовах штучно спровокованої Росією газової кризи. Але він десь продовжував відпочивати в Карпатах, коли криза набувала обертів і коли Газпромом було припинено постачання газу не тільки в Україну, але й до Європи. Я пригадую як Олег Дубина (на той час голова НАК Нафтогаз – ред.) збирав вузьке коло експертів, щоб проаналізувати становище і знайти якийсь алгоритм дій в умовах, коли вище державне керівництво бездіяльне. Пізніше експертів також збирала тодішній секретар Ради національної безпеки і оборони Раїса Богатирьова. Але “верхам” усе було не потрібно.\nСитуація була критичною, оскільки практично державна машина не функціонувала. Одне вище державне керівництво продовжувало святкувати, а інше – прем’єр-міністр – займалося кулуарно врегулюванням кризи в своїх політичних інтересах з прицілом на майбутні, 2010 року, президентські вибори. Інше, що дуже важливо, – це те, що ЄС тиснув на Київ з вимогою негайно поновити транзит газу. Мовляв, ми платимо гроші за газ, газ не отримуємо, і нас не цікавить – хто з вас правий, хто винний, Україна чи Росія. Росія має відновити постачання газу, а Україна – транзит газу. Вражаючим було небажання ЄК розібратися в природі кризи і зробити відповідні висновки та покарати винуватця. До речі, дуже схожим чином усе відбувається й у випадку російської агресії проти України, яку в ЄС іменують як “конфлікт в та навколо України”.\nПовертаючись до 2009 року – часу, що передував підписанню контракту. Юлія Тимошенко пішла на санкціонування його підписання НАКом не в останню чергу під тиском з Брюсселя, хоча, можливо, вона й розуміла вади цього контракту. Також їй важливо було будь-що прибрати непрозору, паразитарну й корупцієгенну схему РУЕ, про що часто забувають.\nЖага до влади за будь-яку ціну, міжолігархічна боротьба, російські ігрища з українськими політиками, москвоорієнтоване рентовишукування останніх, тиск європейських “гібридних друзів”, – усе це чинники, що сприяли укладенню проблемного контракту купівлі-продажу газу 19 січня 2009 року.\nПам’ятаємо, як у розпал російської газової агресії січня 2009-го приїздив після відвідин Москви і розмови з Міллером тодішній (і нинішній) словацький прем’єр Роберт Фіцо. У нього була абсолютно російська інтерпретація подій, згідно з якою в усьому винна Україна.\nТому повісити всіх собак на Юлю – це є найпростіший варіант. Урок 2009 року: не можна підписувати контракт в умовах кризи і цейтноту, куди тебе загнали штучно, щоб у тебе просто не було вибору. Проект контракту мав би пройти усі рівні експертизи, попри усі волання з Брюсселя, Москви та інших столиць.\nЩо стосується нинішнього арбітражного розгляду, то вперше українське вище державне керівництво не спокусилося на позасудове, чи несудове, чи досудове вирішення проблеми. Ми повністю пройшли міжнародно-правову процедуру через арбітражну інстанцію.\nУ 2009 році поїздка прем’єр-міністра у Москву, яка санкціонувала підписання контракту, дорого обійшлася країні як у грошовому, так і в економічному та політичному вимірах. По-суті, газові відносини Україна–Росія Москва зробила елементом крипто-війни РФ проти України. Санкціонування підписання прямого контракту замість “кривої” схеми “РосУкрЕнерго” виглядало проривом, але насправді – це була наступна ланка ланцюга енергетичної залежності України, що його ретельно виковував Кремль. В Україні змінювались президенти, прем’єри, міністри, а корупційне рентовишукування в Москві залишалося незмінним, більше того культивувалося Росією через лояльних представників українського олігархату та політичного істеблішменту. В даному випадку, зіграли на амбіціях Юлії Тимошенко, яка готувалася до наступних президентських виборів і бачила себе президентом України. Для неї вся ця оборудка виглядала як історія успіху: вона врегульовує наймасштабнішу кризу, відкриває газопостачання через Україну до Європи, привозить прямий контракт із “Газпромом”, покінчує з корупцієгенною схемою РУЕ. Вона працює – і тому перемагає….\nВажливий момент: після підписання контракту, протягом 2009 року діяла спеціальна ціна на газ, вона була преференційною, 11 млрд кубічних метрів газу “Газпром” дозволив “Нафтогазу” списати з “РосУкрЕнерго”. Себто “Газпром” грався, Кремль грався українськими президентами, прем’єрами, олігархами.\n– Яка головна перемога цієї багатотомної справи?\n– Вона багатоаспектна. “Газпром”, відчуваючи, що “Нафтогаз” буде звертатися до арбітражу, бо це передбачено контрактом, спрацював на випередження. Основна претензія – “Нафтогаз” не дотримується контрактного зобов’язання “бери чи плати”. За логікою “Газпрому”, Нафтогаз мав безумовно сплатити за невибрані обсяги. І це була не лише “хотєлка” Міллера, передбачена контрактом 2009 року. Згадаймо, що Росією вже був окупований Крим, йшло вторгнення на сході країни. Претензія на суму $31,7 млрд мала справити, на думку Кремля, потужний психологічний вплив на “київську хунту” та ще й у поєднанні з газовою блокадою, до якої вдалися у червні 2014-го. Логіка проглядалася наступна – списання штрафу в обмін на Крим. Тобто, арбітраж зобов’яже “Нафтогаз” сплатити колосальну суму – практично 1/3 ВВП України, що нереально, тому Росія запропонує оборудку – списання штрафу, що вже буде арбітражем визнано як борг в обмін на визнання Києвом російського статусу Криму.\n“Нафтогаз” відреагував зустрічною претензію, яка базувалася на неправомірності застосування принципу “бери чи плати”. А друге – це те, що формула ціни в контракті є неринковою, внаслідок чого “Нафтогаз” постійно переплачує “Газпрому” за газ, що імпортується. Стокгольмський арбітраж аналізує не тільки дух і букву контракту, він аналізує контракт на предмет відповідності ринковим реаліям. Також дуже ретельно вивчається питання – чи немає елементів дискримінації у відносинах між двома партнерами по контракту, особливо якщо вони різновеликі, а вони дійсно різновеликі. Не знаю, які формулювання будуть у кількасотсторінковому рішенні арбітражу, але, на мій погляд, можна сказати, що арбітраж помітив дискримінаційний підхід – у поєднанні принципу “бери чи плати” з одночасною забороною реекспорту газу. Також і з формулою ціни не все так однозначно для “Газпрому”.\nРішення арбітражу побічно показує не тільки для нас, але й для Європи один важливий момент, який для нас був очевидним: Росія використовує газ не просто як експортний товар, а як механізм конвертації відносин “товар–гроші” в економічний та політичний вплив на ту чи іншу країну, з компаніями якої “Газпром” встановлює договірні відносини. Поєднання формули ціни з набором контрактних позицій типу “бери чи плати”, заборони реекспорту тощо, дає можливість регульованого впливу на контрагента.\nГаз є зовнішньополітичним інструментом Росії. Практично, це було записано ще у 2003 році в Енергетичній стратегії Росії до 2020 року: “Россия располагает значительными запасами энергетических ресурсов и мощным топливно-энергетическим комплексом, который является базой развития экономики, инструментом проведения внутренней и внешней политики”.\nНа прикладі рішення авторитетного Стокгольмського арбітражу це отримало практично судову кваліфікацію. Звісно, що у формулюванні арбітражу це буде відсутнє в прямій формі, але сам факт визнання неправомірним застосування принципу “бери чи плати” вказує на те, що російська компанія діяла з підходом, що виходить за бізнес-рамки. Якщо принцип “бери чи плати” зафіксований у контракті, але не розписаний, то це було зроблено з умислом, бо тоді одна сторона контракту – “Газпром” – отримував необмежену можливість його довільного застосування на свою користь, дискримінуючи іншу сторону. Бо ж у контрактах “Газпрому” з європейськими компаніями не просто фіксується принцип “бери чи плати”, а дуже детально розписується алгоритм та механізм його застосування.\nГАЗПРОМІВСЬКІ “ПОТОКИ” – ТРОЯНСЬКИЙ КІНЬ ДЛЯ ЄС\n– А це вдарить по інфраструктурних проектах “Газпрому”?\n– Мені здається, що це може вплинути. На перший погляд, контракт купівлі-продажу (а також і транзитний контракт, який ще у розгляді) Газпром–Нафтогаз та проект “Північний потік-2” – це різні планети. Насправді, усе може виявитися по-іншому. Довкола цього проекту багато суперечок. “Газпром” і його прибічники стверджують, що це просто один із бізнес-проектів, не більше того: не шийте сюди політику. А опоненти кажуть, що це політично та геополітично мотивований проект, який економічно позбавлений сенсу. Рішення Стокгольмського арбітражу показує, що “Газпром” може маніпулювати і здійснював маніпулювання. І у тому випадку, якщо “Північний потік-2” буде реалізований, а ще буде реалізована через Чорне море друга нитка “Турецького потоку” в Європу, “Газпром” отримує можливість маніпулювати напрямками, обсягами і цінами постачань в Європу. Відповідно він матиме можливість нав’язувати тим чи іншим компаніям з тих чи інших країн певні вигідні собі контракти. В тому чи іншому замаскованому вигляді можуть міститися дискримінаційні підходи. Тому не випадковою була польська ідея створення Енергетичного Союзу, де один із наріжних каменів – спільна закупівельна політика країн ЄС при закупівлі газу від зовнішніх постачальників. І між іншим, ця позиція була знищена відразу, коли ця ідея стала обговорюватися в рамках Європейського Союзу. Мовляв, ні, так не може бути, ми ж там не Радянський Союз, ми ж Європейський Союз, яка централізована закупівля? Ця ідея, по-суті, була зарубана прогазпромівським лобі в Європі. А тепер рішення Стокгольмського арбітражу вказує на високі ризики від затратних інфраструктурних проектів “Газпрому”, які можуть виявитись “троянським конем” Росії в Європі. Гадаю, що тверезомислячі європейські політики, які на четвертому році війни нарешті прокинулися, побачили, що являє собою Росія.\nЗ одного боку, в Єврокомісії розуміють, що “Північний потік-2” протирічить фундаментально європейському енергетичному законодавству, ідеї Енергетичного Союзу, а з іншого боку – вони не можуть опиратися, бо їм німецький уряд і низка європейських компаній вказують на перевищення мандату. Мовляв, це бізнес-проект, і ми хочемо, щоб він був реалізований. Тому для Європейської комісії, за цих обставин, було б логічним прийняти рішення, що проекти типу “Північний потік-2” не можуть бути зараз на порядку денному Європи, допоки Росія не повернеться в міжнародно-правове поле – не відновить територіальну цілісність України і Грузії, не виведе війська з Молдови. От після цього, можна розглядати масштабні проекти співпраці Росія–ЄС, в тому числі, і “Північний потік-2”.\nМені здається, що рішення Стокгольмського арбітражу по цій справі, а згодом і по транзитному контракту, мають спонукати європейські інституції до перегляду політики щодо “Газпрому” і його проектів. Звісно, в ЄС знайдеться немало тих, хто будуть стверджувати, що даний епізод бізнес-практики “Газпрому” є окремим випадком, характерним лише для пострадянського простору й, мовляв, не варто усе це екстраполювати на відносини “Газпрому” з його європейськими партнерами. Тому, попереду у ЄС серйозні баталії з цього приводу\n– В РФ всі наголошують, що рішення проміжне, що ще не вироблена формула, за якою далі будуть рахуватися ціни для України. Чи можна цей контракт вважати вже не діючим?\n– Ні, не можна. Не потрібно думати, що арбітраж директивно видасть якісь розпорядження сторонам зробити перше, друге, третє, п’яте. Ні. Арбітраж запропонує сторонам сісти і домовитися на тих чи інших умовах в контексті прийнятого ним рішення. Арбітраж не буде пропонувати формулу. Його рішення – це кількасот сторінок, але там не просто опис становища, але й обгрунтовані підходи – як, на погляд арбітрів, сторони мають переглянути свої контрактні відносини в бік приведення їх у відповідність до ринкових реалій і недискримінаційних практик.\n– Тобто, ми про ціну сідаємо і домовляємося, так я розумію?\n– Ми з 25 листопада 2015 року не здійснюємо закупівлі російського газу. Тому, гадаю, що домовлятися по ціні для поточних закупівель сенсу немає. Для нас сенс у контексті рішення арбітражу про те, якою мала бути ціна тих закупівель, що вже були зроблені. І тому, відповідно, має бути визначено розмір переплати. Власне, в інтерпретації “Нафтогазу” цей розмір вже, є і він був основою для зустрічних претензій і позову з боку “Нафтогазу” до “Газпрому”. Інша справа, що з цих претензій визнав, а що не визнав Арбітраж. А якщо й визнав, то це не означає, що “Газпром” вийме та покладе на стіл “Нафтогазу” гроші, ні. Себто, швидше за все мова піде про те, що “Газпром” запропонує компенсаторні поставки газу, якщо у нього буде на те бажання.\n– А ми можемо сказати, що отим арбітражем розпочався кінець “Газпрому” як газового монополіста?\n– Так. Безперечно, цим зараз скористається найзапекліший ворог “Газпрому” – “Роснефть” і “великий доброзичливець” Міллера Сєчін. Для нього стокгольмські проблеми “Газпрому” – привід завдати нищівного удару по ньому. Сєчін мав рацію, коли протягом багатьох років не просто критикував “Газпром” за збереження ним експортної монополії, але й робив усе, щоб її ліквідувати. Тепер він показує, що по-суті “Газпром”, якому було прописано бути інструментом зовнішньої політики, виявився під орудою Міллера неефективним інструментом не тільки для зовнішньої політики. За оцінкою Сєчіна, “Газпром” тотально неефективний, бо має не тільки іміджеві втрати, але й фінансові, реалізує непотрібні ринку проекти газопроводів у той час, як існують оптимальні шляхи транспортування, які можна б успішно використувати. І тому в Сєчіна зараз з’являється унікальне вікно можливостей, щоб, образно кажучи, посікти Міллера у капусту.\n– Яка перспектива перемоги у судовому позові по збільшенню тарифу на транзит?\n– Така перспектива є. Адже “Газпром” жодного року не забезпечив обсяг транзиту на рівні “не менше 110 млрд кубів”, як це зафіксовано у контракті. Обсяги газу, що подавався для транзиту в ЄС, коливалися на рівні 60-75% від цього показника. Тому я сподіваюся, що буде прийнято рішення на нашу користь.\n– Можемо ми сказати, що почалося формування єдиного європейського голосу в енергетичній політиці?\n– Ні, це не факт. Швидше, навпаки, зараз різноголосиця зростає. Російське лобі в Європі нікуди не зникло.\n– Скажіть, ми понад 550 днів живемо без російського газу, але не факт, без нього буде легко прожити, ми все одно зацікавлені в такому постачальнику.\nЯкщо “Газпром” не хоче користуватися українськими газопроводами, то центральноазійські країни з задоволенням скористаються цією можливістю\n– Звісно, коли ми ведемо мову про збалансовану систему імпорту газу, то так. Хоча немає з європейського боку ніякого “Єврогазпрому”, постачання газу в Україну загалом протягом усього періоду реверсних постачань виконувало понад три десятки компаній, але щоб європейські “гібридні друзі” не нахабніли, то потрібно балансування східними поставками. І це можуть бути постачання не тільки від “Газпрому”. Було б непогано, якби Європейська комісія після стокгольмських рішень наполягала б, щоб російська сторона забезпечила свободу доступу до трубопровідних потужностей “Газпрому” незалежних видобувників газу та свободу транзиту центральноазійського газу через газопроводи “Газпрому” в Європу через Україну. Якщо “Газпром” не хоче користуватися українськими газопроводами, то центральноазійські країни чи компанії-трейдери, уповноважені ними, із задоволенням скористаються цією можливістю. Тому нам важливо мати збалансовану систему імпорту газу. Але найкраще нам виконати національну програму нарощування газовидобутку, скоротити внутрішнє споживання до рівня того, що ми видобуваємо, і не залежати ні від Сходу, ні від Заходу, ні від агресивної Росії, ні від пихатої й примхливо-боягузливої Європи. Тому найкраще від таких ворогів і друзів не залежати і бути самодостатніми. Оптимальний варіант – покінчити з імпортом газу, на що ми маємо всі підстави, і свою економіку проінвестуємо й матимемо своє власне ресурсне забезпечення.


Запрошуємо на конкурс малюнків, фото, відео РЕТРО АРТ 2021!\nЗапрошуємо юних та дорослих митців до участі у всеукраїнському конкурсі “Ретро Арт”!\nНеповторна атмосфера ретро техніки надихає… І дозволяє творчим людям відображати її красу у власних творах\nТак вдало вийшло, що Український автомобільний клуб (УАК) об’єднує цінителів вінтажних авто, серед яких чимало закоханих в мистецтво. Саме тому ми влаштовуємо Ретро Арт, синтез мистецтва та ретро авто культури! Захід організований Українським автомобільним клубом за ініціативою FIVA, в честь Міжнародного дня молоді, за участю та при підтримці Київської міської державної адміністрації.\nРетро Арт – це мистецький конкурс на всю Україну, з фінальним етапом наживо в Києві. Ретро Арт – привід для об’єднання багатьох людей, різних вікових груп, сфер життя та захоплень. Для авторів – це шанс продемонструвати суспільству свої кращі роботи, познайомитись та поконкурувати з колегами, що останнім часом відбувається, нажаль, нечасто. А для гостей, дітей та дорослих – це можливість повболівати за своїх улюбленців та просто весело провести час завдяки насиченій розважальній програмі фінального етапу заходу.\nПравила участі в конкурсі “РЕТРО АРТ 2021”\nДля участі в конкурсі учаснику необхідно надіслати заяву про участь разом із роботою, яка має відповідати тематиці конкурсу (ретро техніка), а також критеріям щодо типу робіт (малюнки, фотографії, відео).\nРоботу разом із заявою про участь можна надіслати електронно на uac.retro@gmail.com або віддати особисто, за адресою м. Київ, вул. Велика Житомирська 19Б, або за іншою домовленістю (деталі за тел. +380973580001). Останній день прийому робіт – 8го вересня!\n* Ретро технікою вважаються будь-які транспортні засоби (автомобілі, мотоцикли, спеціальна та військова техніка), яким налічується 30 років і вище, моделі яких більше не випускаються. Трактувати тему дозволяється вільно, оригінальні та незвичні роботи будуть високо оцінені!\nКатегорії за типом робіт:\n1. Малюнки, скетч-арти, ілюстрації\n3. Відео. До участі в конкурсі допускаются відеоролики до 3х хвилин.\nКатегорії за віком учасників:\n1. Діти від 5 до 11 років\n2. Молодь від 12 до 17 років\n3. Дорослі (молоді душею) від 18 років і вище\n– Не більше однієї роботи від одного учасника конкурсу в кожній із категорій (всього на конкурс одним учасником можуть бути представлені 3 роботи кожного типу)\n– Робота на конкурс до сир пір не виставлялася публічно або була створена для участі в конкурсі\n– Участь безкоштовна, як для учасників так і для відвідувачів\n– Незабаром, буде опублікований повний текст регламенту конкурсу “Ретро Арт”. Слідкуйте за оновленнями!\nФінальний етап “РЕТРО АРТ 2021”\n10 найкращих робіт в кожній із категорій будуть допущені до фінального етапу конкурсу, що відбудеться в Києві, в Київському політехнічному інституті.Дата проведення фіналу – 2го жовтня\nНа фіналі “РЕТРО АРТ 2021” на учасників та гостей заходу будуть чекати:\nОстанній етап оцінювання перед комісією професійних журі та публікою з виставленням балів та “таблицею лідерів”\nВиставка робіт учасників конкурсу та інших митців у відповідній сфері\nВиставка ретро техніки на площі перед локацією проведення фіналу (Київ, КПІ)\nСотні учасників, дітей та дорослих, почесних гостей та відомих особистостей в мистецькій сфері та ретро авто культурі\nНагородження переможців грошовими призами, кубками та дипломами, подарунками\nОстанній день подачі робіт – 26го вересня!\nРекомендуємо не зволікати та надсилати заявку на участь, щоб ми встигли їх всі обробити!\nЗаявки з роботами відправляйте на електронну пошту УАК – uac.retro@gmail.com\nДля отримання довідок звертатися за телефоном: +380973580001 від 10:00 – 18:00, пн – пт.\nДамо відповідь на будь-які запитання!\nЧекаємо вас на РЕТРО АРТ 2021!\nДопоможіть РЕТРО АРТ стати щорічною традицією!\n“РЕТРО АРТ” – некомерційний, благодійний захід. Наша ціль – розвиток культури та ретро авто руху. Ми бажаємо зібрати кращі роботи та нагородити учасників, які заслуговують на визнання. Наша мрія – провести фантастичний фінал, на якому всім гостям буде цікаво перебувати, від мала для велика! Тому, ми розраховуємо на вашу підтримку в популяризації нашого спільного Ретро Арту!\nМитці – беріть участь та залучайте колег. Цінителі мистецтва та ретро техніки – приєднайтеся до нас в Києві на фіналі, з друзями та сім’ями!\nПоширюйте інформацію та робіть репости з наших сторінкок в соцмережах – Facebook та Telegram!\nAutoConsulting інформаційний портал для автомобілістів. Все про автобізнес, автопромисловість, ретро авто рух\nДе шукати інформацію та чекати оновлення?\nПідписуйтесь на офіційні сторінки УАК – щоб не пропустити оновлень щодо #РетроАрт2021!


Внесок користувача Bot egel — ScoutWiki\nВнесок користувача Bot egel\nДля Bot egel обговорення журнал блокувань завантаження журнали журнал зловживань\nвсі(Основний)ОбговоренняКористувачОбговорення користувачаScoutWikiОбговорення ScoutWikiФайлОбговорення файлуMediaWikiОбговорення MediaWikiШаблонОбговорення шаблонуДовідкаОбговорення довідкиКатегоріяОбговорення категорії\n15:06, 16 листопада 2021 різн. історія +5652 Н Шведська Тверезницька Асоціація Гайдів і Скаутів  Переименованная страница из wikipedia:uk:Шведська Тверезницька Асоціація Гайдів і Скаутів (history) поточна\n15:05, 16 листопада 2021 різн. історія +1608 Н Шведська Тверезницька Асоціація Гайдів і Скаутів/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Шведська Тверезницька Асоціація Гайдів і Скаутів поточна\n15:04, 16 листопада 2021 різн. історія +14 828 Н Чорноморці (пластовий курінь)  Переименованная страница из wikipedia:uk:Чорноморці (пластовий курінь) (history) поточна\n15:03, 16 листопада 2021 різн. історія +4524 Н Чорноморці (пластовий курінь)/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Чорноморці (пластовий курінь) поточна\n15:03, 16 листопада 2021 різн. історія +6227 Н Ярослав Фоглар  Переименованная страница из wikipedia:uk:Ярослав Фоглар (history) поточна\n15:02, 16 листопада 2021 різн. історія +978 Н Ярослав Фоглар/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Ярослав Фоглар поточна\n15:02, 16 листопада 2021 різн. історія +10 247 Н Федерація скаутів та гайдів Туреччини  Переименованная страница из wikipedia:uk:Федерація скаутів та гайдів Туреччини (history) поточна\n15:01, 16 листопада 2021 різн. історія +2531 Н Федерація скаутів та гайдів Туреччини/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Федерація скаутів та гайдів Туреччини поточна\n15:01, 16 листопада 2021 різн. історія +4298 Н Федерація скаутів Німеччини  Переименованная страница из wikipedia:uk:Федерація скаутів Німеччини (history) поточна\n15:01, 16 листопада 2021 різн. історія +1708 Н Федерація скаутів Німеччини/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Федерація скаутів Німеччини поточна\n15:00, 16 листопада 2021 різн. історія +5442 Н Угорська асоціація скаутів  Переименованная страница из wikipedia:uk:Угорська асоціація скаутів (history) поточна\n15:00, 16 листопада 2021 різн. історія +2759 Н Угорська асоціація скаутів/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Угорська асоціація скаутів поточна\n15:00, 16 листопада 2021 різн. історія +10 924 Н Адам Студзінський  Переименованная страница из wikipedia:uk:Адам Студзінський (history) поточна\n14:59, 16 листопада 2021 різн. історія +4113 Н Адам Студзінський/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Адам Студзінський поточна\n14:59, 16 листопада 2021 різн. історія +3274 Н Союз польського гарцерства  Переименованная страница из wikipedia:uk:Союз польського гарцерства (history) поточна\n14:58, 16 листопада 2021 різн. історія +4575 Н Союз польського гарцерства/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Союз польського гарцерства поточна\n14:58, 16 листопада 2021 різн. історія +5400 Н Солоневич Борис Лук'янович  Переименованная страница из wikipedia:uk:Солоневич Борис Лук'янович (history) поточна\n14:57, 16 листопада 2021 різн. історія +3567 Н Солоневич Борис Лук'янович/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Солоневич Борис Лук'янович поточна\n14:56, 16 листопада 2021 різн. історія +3770 Н Скаутська хустка  Переименованная страница из wikipedia:uk:Скаутська хустка (history) поточна\n14:56, 16 листопада 2021 різн. історія +790 Н Скаутська хустка/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Скаутська хустка поточна\n14:56, 16 листопада 2021 різн. історія +2449 Н Скаутинг для хлопчиків  Переименованная страница из wikipedia:uk:Скаутинг для хлопчиків (history) поточна\n14:55, 16 листопада 2021 різн. історія +1418 Н Скаутинг для хлопчиків/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Скаутинг для хлопчиків поточна\n14:55, 16 листопада 2021 різн. історія +19 741 Н Січ (всеукраїнська дитяча скаутська організація)  Переименованная страница из wikipedia:uk:Січ (всеукраїнська дитяча скаутська організація) (history) поточна\n14:54, 16 листопада 2021 різн. історія +4799 Н Січ (всеукраїнська дитяча скаутська організація)/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Січ (всеукраїнська дитяча скаутська організація) поточна\n14:53, 16 листопада 2021 різн. історія +1868 Н Сірі Шеренги  Переименованная страница из wikipedia:uk:Сірі Шеренги (history) поточна\n14:53, 16 листопада 2021 різн. історія +945 Н Сірі Шеренги/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Сірі Шеренги поточна\n14:53, 16 листопада 2021 різн. історія +2663 Н Російська асоціація скаутів-навігаторів  Переименованная страница из wikipedia:uk:Російська асоціація скаутів-навігаторів (history) поточна\n14:52, 16 листопада 2021 різн. історія +3579 Н Російська асоціація скаутів-навігаторів/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Російська асоціація скаутів-навігаторів поточна\n14:52, 16 листопада 2021 різн. історія +130 468 Н Пласт (організація)  Переименованная страница из wikipedia:uk:Пласт (організація) (history) поточна\n14:51, 16 листопада 2021 різн. історія +75 180 Н Пласт (організація)/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Пласт (організація) поточна\n14:51, 16 листопада 2021 різн. історія +4751 Н Пік Століття Пласту  Переименованная страница из wikipedia:uk:Пік Століття Пласту (history) поточна\n14:51, 16 листопада 2021 різн. історія +1131 Н Пік Століття Пласту/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Пік Століття Пласту поточна\n14:50, 16 листопада 2021 різн. історія +14 594 Н Орден Хрестоносців (пластовий курінь)  Переименованная страница из wikipedia:uk:Орден Хрестоносців (пластовий курінь) (history) поточна\n14:50, 16 листопада 2021 різн. історія +8056 Н Орден Хрестоносців (пластовий курінь)/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Орден Хрестоносців (пластовий курінь) поточна\n14:50, 16 листопада 2021 різн. історія +29 974 Н Орден Залізної Остроги (пластовий курінь)  Переименованная страница из wikipedia:uk:Орден Залізної Остроги (пластовий курінь) (history) поточна\n14:49, 16 листопада 2021 різн. історія +12 908 Н Орден Залізної Остроги (пластовий курінь)/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Орден Залізної Остроги (пластовий курінь) поточна\n14:49, 16 листопада 2021 різн. історія +52 183 Н Організація українських скаутів  Переименованная страница из wikipedia:uk:Організація українських скаутів (history) поточна\n14:48, 16 листопада 2021 різн. історія +19 888 Н Організація українських скаутів/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Організація українських скаутів поточна\n14:48, 16 листопада 2021 різн. історія +8813 Н Операція 1001-Фромборк  Переименованная страница из wikipedia:uk:Операція 1001-Фромборк (history) поточна\n14:47, 16 листопада 2021 різн. історія +4675 Н Операція 1001-Фромборк/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Операція 1001-Фромборк поточна\n14:47, 16 листопада 2021 різн. історія +4984 Н Національний скаутський рух Вірменії  Переименованная страница из wikipedia:uk:Національний скаутський рух Вірменії (history) поточна\n14:47, 16 листопада 2021 різн. історія +2867 Н Національний скаутський рух Вірменії/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Національний скаутський рух Вірменії поточна\n14:46, 16 листопада 2021 різн. історія +24 282 Н Національна організація скаутів України  Переименованная страница из wikipedia:uk:Національна організація скаутів України (history) поточна\n14:46, 16 листопада 2021 різн. історія +16 272 Н Національна організація скаутів України/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Національна організація скаутів України поточна\n14:46, 16 листопада 2021 різн. історія +3266 Н Мусульманська асоціація скаутів Лівану  Переименованная страница из wikipedia:uk:Мусульманська асоціація скаутів Лівану (history) поточна\n14:45, 16 листопада 2021 різн. історія +703 Н Мусульманська асоціація скаутів Лівану/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Мусульманська асоціація скаутів Лівану поточна\n14:45, 16 листопада 2021 різн. історія +21 787 Н Марки пластової пошти  Переименованная страница из wikipedia:uk:Марки пластової пошти (history) поточна\n14:44, 16 листопада 2021 різн. історія +7864 Н Марки пластової пошти/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Марки пластової пошти поточна\n14:44, 16 листопада 2021 різн. історія +9260 Н Легіон (табір)  Переименованная страница из wikipedia:uk:Легіон (табір) (history) поточна\n14:44, 16 листопада 2021 різн. історія +5720 Н Легіон (табір)/edithistory  Переименованная страница из wikipedia:uk:Легіон (табір) поточна\nОтримано з http://uk.scoutwiki.org/Спеціальна:Внесок/Bot_egel


багаті духовні сили. Марта - втілення доброти й лагідності, вона готова "обійняти весь світ, зігріти його теплом свого серця". Художниця Ганнуся - нестримна, поривчаста, непостійна в своїх почуттях. Софія - вся в світі музики, в світі мистецтва; щедро обдарована, вона прагне стати піаністкою, але її життя складається трагічно. І ця трагедія має соціальний підтекст. В умовах капіталістичної дійсності такі щедрі душею, але не пристосовані до життя таланти, доля яких залежить від обставин, здебільшого марнуються, а то й гинуть. Звернення до образів і картин з життя рідного краю, зокрема буковинського села, сприяло поглибленню соціального характеру творчості О. Кобилянської. У новелі "Банк рустикальний", наприклад, авторка показала трагічну долю трудівника-хлібороба, який, потрапивши у лихварські сіті, розорюється. Стислими, скупими мазками малює письменниця драму життя селянина-бідняка, який опиняється на порозі повної пролетаризації.\nПро свою любов до музики Ольга Кобилянська дуже промовисто писала в листі до Савина Абрисовського від 25листопада 1893 року: "Се добре, що Ви музикою займаєтесь. Єсли Ви що в ноти уложите, - не забудьте мені прислати. Я сама не виграваю з нот коректно, тому що вчилась малою 8-літньою дівчинкою на фортепіані лиш 2 місяці, але в мене є сильний слух. Кажу другому виграти, а потім зі слуху буду сама грати… Але з мене, мабуть, помимо всього, музик мав вийти, а вийшов літерат. Просто сміх бере!.."\nЯк можна зрозуміти з різних писемних джерел, грала О. Кобилянська на фортепіано досить-таки пристойно. Пізніше оволоділа ще двома музичними інструментами - цитрою та дримбою.\nНа початку 80-х років XIX століття батько придбав для родини австрійське фортепіано марки "Vinzenz Оеsеr und Sohn". Призначалося воно, щоправда, для Євгенії Кобилянської - старшої сестри письменниці, яка з дев'ятирічного віку протягом кількох років опановувала секрети музики в приватному музичному закладі. Їй пророкували велике майбутнє в цій галузі, принаймні в Кімполунзі (місто в Південній Буковині, тепер на території Румунії, де Кобилянські мешкали в 1874-1889 роках) вона вважалася найкращою піаністкою. Постійно грала на музичних вечорах у своєму місті, неодноразово брала участь у концертах у Чернівцях. У 1878 році Євгенію було запрошено в Сучаву на ювілей письменника Миколи Устияновича. Якраз тоді там відбувся загальноміський концерт, на якому Євгенія акомпанувала до окремих пісень, разом із Марією Устиянович у чотири руки грала "Угорські танці" Брамса. А взагалі, в її репертуарі були твори Мендельсона, Бетховена, Брамса.\nДо вересня 1886 року на фортепіано в родинному домі грали обидві сестри. Але коли Євгенія вийшла заміж, інструмент вона забрала із собою. 1 вересня 1886 року О. Кобилянська занотувала в своєму щоденнику: "Фортепіано вона забрала... Не знаю, що я робитиму без нього..." А 3 вересня ввечері записує знову: "В мене щось болить у серці, а через кімнату, де стояло фортепіано, я не можу перейти - його ж бо там більше нема. Я просто хвора з жалю, у мене болить кожен нерв, я хотіла б плакати, та мені соромно".\nПісля того, як сестра відійшла у вічність, фортепіано залишилося у спадок О. Кобилянській. Але після перенесених хвороб (насамперед, частковий лівобічний параліч) їй самій грати на ньому було вже важко, до того ж, цей інструмент викликав болючі спогади про сестру, доходило навіть до галюцинацій - вона ніби бачила Євгенію біля інструмента. О. Кобилянська вирішила передати дорогу родинну реліквію сім'ї Костянтина Балицького, тодішнього чернівецького греко-католицького священика - з цією сім'єю в неї була щира дружба.\nУ день 140-ї річниці відомий концертмейстер Ярослав Колотило відтворив на цьому фортепіано улюблені мелодії О. Кобилянської та її рідних. Тепер інструмент постійно звучатиме на традиційних "Гостинах в О. Кобилянської", що двічі на рік - у день народження та день пам'яті - проводяться в меморіальному кабінеті письменниці, на презентаціях нових книг сучасних письменників та інших масових заходах, що відбуваються тут.\n3.\tФранко І. Зібр. творів: У 50 т.- Т. 50.- С. 282.\n4.\tЛітературна енциклопедія. - К., 1989.


Які зміни принесе Україні новий закон про держзакупівлі?\nЯкі зміни принесе Україні новий закон про держзакупівлі? 5 нововведень, які вплинуть на скорочення корупційних схем\nУ вересні 2019 року Рада прийняла новий закон (№1076) про державні закупівлі, який вступить в силу вже 19 квітня цього року.\nРозглянемо більш докладно, як нові зміни вплинуть за закупівлі, а також, корупційні схеми замовників?\nЯк відомо, замовники часто відхиляють пропозиції учасників, якщо в них є помилки, нехай навіть несуттєві. Однак, згідно з, новим законом, в учасників з’явилася можливість змінити / виправити помилку в перебігу 24 годин після її виявлення.\nЗ появою такої можливості, учасникам стане легше брати участь ва закупівлі і конкурувати один з одним. Адже, раніше, замовник часто спеціально відкидав ту чи іншу тендерну пропозицію, скориставшись помилками в документації лише як привід в своїх корупційних цілях.\nЗараз же він не має право відхиляти пропозицію, через державних органів, які контролюють всі його подібні дії.\nНаступна зміна в законі, на яку варто звернути увагу – це нововведенне поняття «аномально низької ціни» (АНЦ), яку постачальник повинен буде обгрунтувати для укладення договору. Також, ця вартість буде підсвічуватися в системі торгів.\nМається на увазі, що цінова пропозиція, яка на 30% менше наступного, або на 40% менше середнього значення цінової пропозиції конкурентів, за підсумками аукціону буде відображатися на майданчику іншим кольором. Також, замовникам і всім учасникам прийде сповіщення про появу АНЦ в закупівлі. Після цього учасник з такою ціною повинен обґрунтувати контролюючим органам встановлену їм ціну. У разі невиконання такого зобов’язання, його пропозиція буде відхилена.\nДеякі побоюються: що, якщо замовник з умислом може прийняти неналежне обгрунтування? В такому випадку, в такому випадку, інші учасники можуть оскаржити рішення замовника в Антимонопольному комітеті.\nЗа підсумком, відображення АНЦ в системі значно полегшить моніторинг з боку громадськості такого роду закупівель, а для учасників стане додатковим маркером.\nЩе одним пунктом нового закону є персональна відповідальність посадових осіб за порушення законодавства в сфері державних закупівель. Дане нововведення передбачає штраф від 2000 до 10000 неоподатковуваних мінімумів (34-170 тис. Грн.). Так як же чиновник може «проштрафитися», щоб отримати мінімальне і максимальне покарання?\nНагадаємо, раніше існувало таке поняття, як «тендерний комітет», до складу якого входили співробітники компанії-замовника. Згідно з новим законом, такі комітети будуть ліквідовані з 1 січня 2022 року, а відповідальним за проведення закупівлі буде «уповноважена особа» – спеціально навчені люди, які будуть організовувати і проводити закупівлі. Саме ці люди тепер будуть відповідальні і покарані штрафами за порушення законодавства, розміри яких будуть визначатися уповноваженими органами.\nУ документі також говориться, що тепер скарги в АМКУ можна буде подавати через систему ProZorro. Чи скоротить це хоч якусь складову корупційних схем?\nВ першу чергу, таке нововведення спрямоване на полегшення роботи учасників завдяки економії часу. Адже тепер їм більше не потрібно збирати величезний перелік паперів, який вони відправлять в АМКУ, досить буде скласти електронний документ та оплатити подачу скарги.\nОднак, звичайно, це має відношення до скорочення корупційної складової в держзакупівлі, завдяки залежності вартості подачі скарги від вартості закупівлі.\nІ, нарешті, ProZorro.Market – так званий онлайн-магазин для бюджетних установ, що передбачає введення електронних каталогів поширених товарів. Яким чином він буде діяти?\nЗа принципом роботи він буде нагадувати інтернет-магазин: постачальники публікують свій товар в каталозі, а замовники, порівнюючи по конкретному товару, будуть вибирати найкращі ціни і умови. Перевага даного нововведення в тому, що замовникам та учасниками не потрібно витрачати кожен раз час на прийом пропозицій, аукціон, підписання договорів на протязі тривалого часу.\nЩо стосується інших змін, наші фахівці вивчили їх більш детально і готові поділитися з вами перевагами тих чи інших нововведень. Ви можете зв’язатися з нашим юридичним відділом, заповнивши форму нижче:\nНова лінійка пристроїв для розумного будинку -…\nХто така уповноважена особа за новою редакцією…\nУкраїна та Туреччина підписали угоду про зону…\nНовий сканер (візуалізатор)\nasapdemo 24.03.2020 Без рубрики 0 Comments


До призначення членом Наглядової ради Нафтогазу Клер Споттісвуд очолювала міжнародну консалтингову компанію з питань газового сектора Gas Strategies, в якій продовжує обіймати посаду невиконавчого директора. Має визначний досвід роботи в газовому секторі, була головою Регуляторного органу Великої Британії з питань газопостачання (Ofgas) протягом 1993-1998 рр., коли відбулися поділ компанії British Gas і лібералізація ринку газу у Великій Британії.\nПротягом останніх 20 років набула суттєвого досвіду на посаді незалежного директора в публічних і непублічних компаніях. Працювала економістом у Королівській скарбниці, яка виконує роль міністерства економіки та фінансів Великої Британії, викладала у Лондонській школі бізнесу, визначала та здійснювала управління інтересами приватного сектора.\nКлер Споттісвуд здобула ступінь магістра з економіки в Єльському університеті та ступінь магістра з математики та економіки у Кембриджському університеті. Кваліфікації Клер на посаді члена Наглядової ради включають її значний досвід роботи на керівних посадах у виконавчих органах, у сферах регулювання та корпоративного врядування, а також на рівні рад директорів у суміжних з нафтогазовою галузях.\nТакож підтримує тісні відносини з впливовими урядовими, науковими та галузевими лідерами.\nЮлія Ковалів має майже десятирічний досвід на керівних посадах в енергетичному секторі та державному управлінні. До державної служби працювала у приватному секторі, в українських та міжнародних компаніях.\nОбіймала посаду заступника керівника Офісу Президента України (2019-2020 рр.) та очолювала Офіс Національної інвестиційної ради України (2017-2019 рр.).\nТакож працювала першим заступником міністра економічного розвитку і торгівлі України, на цій посаді опікувалась реформою державних підприємств, відповідала за політику у сфері інвестицій (2015-2016 рр.).\nЮлія Ковалів була також Головою Наглядової ради НАК “Нафтогаз України” (2016-2017 рр.) і членом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (2014-2015 рр.).\nОбіймав керівні посади у французькому енергетичному секторі, зокрема відповідав за діяльність АЕС і всі напрямки міжнародної діяльності в одній з найбільших енергокомпаній світу Electricite de France (EDF).\nЯк колишній член виконавчого комітету EDF має багатий досвід у газовому секторі: контролював газову діяльність групи та обіймав посаду виконавчого директора італійської компанії EDISON, яка входить до групи EDF.\nЗа останні два десятиліття брав участь у реалізації масштабних угод і проектів у секторі електроенергетики та газу в Європі, а також зробив надзвичайний внесок у стратегічну трансформацію та інтернаціоналізацію діяльності EDF.\nЛюдо Ван дер Хейден – директор-засновник Ініціативи INSEAD з корпоративного врядування та співголова Міжнародної директорської програми та Програми сучасного врядування в банківській сфері. Читає лекції з урядування, лідерства, командної роботи, добросовісної практики в бізнесі та суспільстві, інноваційної діяльності.\nДо роботи в INSEAD викладав у Єльському університеті (1980-1988 рр.) і в Гарвардському університеті (1978-1980 рр.). Здобув вищу інженерно-технічну освіту за спеціальністю “Прикладна математика” в Лувенському католицькому університеті та докторський ступінь у Єльському університеті. Обіймав посаду співдекана INSEAD (1990-1995 рр.) і директора Центру INSEAD у Лейпцигу (1994-1999 рр.).\nНаразі є головою ради директорів компанії Seisquare (розробник програмного забезпечення для оцінки запасів природних ресурсів) і членом консультативної ради компанії Bencis Capital Partners.\nЗаява про відповідность критеріям незалежності\nДо обрання членом Наглядової ради Нафтогазу Наталія Бойко обіймала посаду заступника міністра енергетики та вугільної промисловості України з питань європейської інтеграції. Має досвід координації проектів з гармонізації українського енергетичного законодавства із законодавством ЄС і роботи з міжнародними фінансовими організаціями та іншими стейкхолдерами. Працювала консультантом з юридичних та енергетичних питань у державному і приватному секторах. Крім роботи в Наглядовій раді Нафтогазу, Наталія Бойко також є членом Комітету із сталої енергетики Європейської економічної комісії ООН.\nЮлія Свириденко має тривалий досвід роботи у сфері державного управління. До державної служби працювала у приватному секторі, а з 2015 року обіймала керівні посади у Чернігівській обласній державній адміністрації. Так, вона очолювала Департамент економічного розвитку, була першим заступником голови Чернігівської обласної державної адміністрації, з липня по грудень 2018 року виконувала обов’язки голови обласної державної адміністрації.\nУ вересні 2019 року призначена на посаду заступника Міністра, а з липня 2020 року – першого заступника Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. 22 грудня 2020 року призначена Заступником Керівника Офісу Президента України.\nВинагорода членів наглядової ради НАК «Нафтогаз України»:\nУ 2019 році на забезпечення роботи наглядової ради Компанія витратила 34,9 млн грн.\n29,4 млн грн — оплата послуг членів наглядової ради;\n5,5 млн грн — відшкодування витрат, пов’язаних з виконанням ними наглядових функцій, які включають витрати, понесені компанією для забезпечення страхування відповідальності цих посадових осіб після їхнього обрання.\nМарія Сухан відповідає за забезпечення роботи Наглядової ради та її комітетів, взаємодію органів управління Компанії між собою, а також відносини Наглядової ради і Компанії з акціонером та іншими зовнішніми стейкхолдерами.\nМає більш ніж 20-річний досвід юридичної практики в міжнародних компаніях зі спеціалізацією на корпоративному, комерційному та банківському праві, у питаннях корпоративного врядування, управління ризиками та комплаєнсу.\nСаме її у 2016 році було обрано корпоративним секретарем першої незалежної Наглядової ради Нафтогазу, і вона започаткувала її роботу, включно із забезпеченням діяльності комітетів Наглядової ради.\nДо Нафтогазу Марія Сухан, колишній локальний партнер практики Corporate/M&A українського офісу міжнародної юридичної фірми Schoenherr, прийшла на початку 2015 року та очолила напрям загальноправової роботи в юридичному департаменті Компанії.\nСвою кар’єру розпочала в юридичній фірмі Proxen, де допомагала старшим юристам консультувати клієнтів з комерційного, інвестиційного та корпоративного права, продовживши її в українському офісі міжнародної аудиторської компанії KPMG.\nОсвіту юриста-міжнародника здобула в Інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка.


Директорка Українського інституту книги заявляє про звільнення з посади - Детектор медіа.\n«Цей пост буде для багатьох несподіваним, хоча чимало моїх колег уже знають про моє рішення. Учора я написала заяву на звільнення з посади директора "Українського інституту книги". Це рішення не спонтанне і для нього є низка причин», - написала Тетяна Терен.\nВона зазначила, що втілити її плани на посаді директорки завадили бюрократичні процедури існуючої системи.\n«Першого ж дня на посаді мені вручили гору документів для заповнення бюджетного запиту, який, як ви знаєте, з 2017-го подається на три роки наперед. Це було моє перше знайомство з системою і абсурдом цієї системи. Установа, яка існувала тільки на папері, в якій не було ще бухгалтера і фінансиста, мала за кілька днів сформувати і передбачити свою діяльність на три роки наперед…\nПригадую, як в один із дуже пізніх вечорів ми з Анастасією Левковою, яка ще навіть не підозрювала, що працюватиме в Інституті, намагалися стратегічно спланувати і прорахувати всі можливі проекти: перекладацький конгрес і премію для перекладачів з української, освітні семінари для бібліотекарів, видання літературного журналу, участь у Болонському та Лондонському ярмарках, дослідження ринку, заснування державних премій для молодих письменників та ілюстраторів, програму малих ґрантів для учасників ринку… Я вся потонула в ті тижні в цифрах і документах, щоби врешті жоден із цих задумів і проектів ми не змогли внести в бюджетний запит, бо на жоден із цих проектів, які мають бути основою діяльності Інституту книги, не можна закласти кошти», - зазначила директорка.\nВона написала, що через місяць роботи зрозуміла, «чим Інститут книги є насправді».\n«Ми всі радо вітали появу в Україні Інституту, але влітку 2017 року, окрім ухваленого закону і Статуту, в Інституту була лише печатка. Тож дуже швидко я побачила, що чекає на Інститут у найближчі півроку: безкінечні реєстраційні процедури й підготовка всієї внутрішньої кадрової, юридичної і бухгалтерської документації, вибивання і ремонт приміщення, пошук працівників на мінімальні оклади й ще мінімальніші умови праці, вироблення нових положень державних програм, тендерні процедури в наперед неможливі короткі терміни, закупівля техніки і меблів, вибивання нових зарплат і десь у проміжках – зробити бодай щось важливе», - наголосила Тетяна Терен.\nВона також піддала критиці програму «Українська книга», завдяки якій Інститут книги почали сприймати як розподільник бюджетних коштів для комерційних видавництв.\n«І врешті про головне – бюджет Інституту книги на 2018 рік. Чимало видавців за його ухваленням стежили уважніше, ніж працівники Інституту книги. За кодом 2282 у ньому ви побачите 125,7 мільйонів гривень на випуск книжкової продукції за програмою «Українська книга». Якщо ще кілька місяців тому я вважала, що ця програма в переформатованому вигляді може бути корисною і важливою для ринку, оскільки дійсно є напрямки, які потребують державної підтримки, то зараз я бачу, наскільки вона є небезпечною і навіть безглуздою для Інституту книги на етапі його становлення. Ми неодноразово розповідали, з яких проектів і програм розпочинали свою діяльність Інститути книги в інших країнах, натомість в Україні Інститут книги відразу ж почали сприймати як розподільник коштів для видавництв, які, будуючи свій бізнес, розраховують насамперед на кошти з державного бюджету», - заявила Тетяна Терен.\n«Чи є потреба ринку в такій кількості підтриманих державою книжок? Чи є у видавців цього року така кількість суспільно-значущих видавничих проектів, які мають бути підтримані за кошти платників податків? Ми теж неодноразово вже говорили, що у Польщі на подібну програму, яку реалізує Міністерство культури, виділяється щороку близько 30 мільйонів гривень… Бюджет програми у 2018 році має бути суттєво зменшений», - написала вона.\nТетяна Терен підсумувала, що «Інституту книги зараз необхідні глобальні зміни, які не відбудуться лише на рівні Інституту й на ентузіазмі його працівників», й публічно визнала свою поразку на цій посаді.\nЯк повідомляв «Детектор Медіа», 13 липня 2017 року в Міністерстві культури України конкурсна комісія визначилася із очільником «Українського інституту книги». Найближчі 5 років державну установу повинна була очолювати колишня журналістка Тетяна Терен. Обрання керівника Українського інституту книги міністр культури Євген Нищук анонсував у березні 2017 року.\nПід час виступу пані Терен зазначила, що колектив Інституту книги мусить бути командою досвідчених та креативних менеджерів і кураторів. За її словами, інституція має стати своєрідним майданчиком для постійної комунікації всіх учасників ринку, проводити презентації, семінари, дискусійні клуби та зустрічі.\nНа думку Терен, Інститут повинен активно пропагувати українські бібліотеки не як книгозбірні, а як сучасні хаби. Важливим завданням інституції, за словами її директорки, є знайти можливості для запровадження грантової програми на видання першої книжки молодих авторів, оголошення стипендії для письменників, відкриття резиденцій для українських і закордонних літераторів і перекладачів.\nУ липні 2017 року міністр культури Євген Нищук підписав контракт з Тетяною Терен, переможницею конкурсного добору на посаду директора державної установи «Український інститут книги».\nЖурналістка Тетяна Терен стала виконавчою директоркою українського ПЕН-клубу\nНагадаємо, з 2017 року Державний комітет телебачення і радіомовлення перестав розпоряджатися коштами на випуск книжкової продукції за програмою «Українська книга». Із 2017 року державним замовником на випуск книговидавничої продукції стала нова інституція зі сфери управління Міністерства культури — Український інститут книги, створення якого передбачене ухваленим у 2016 році законом «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення системи державного управління у книговидавничій сфері».


15 чарівних знімків годуючих матерів. Фото, від яких віє чистотою • MamaBag\n15 чарівних знімків годуючих матерів. Фото, від яких віє чистотою\nЛюди діляться на два типи: тих, хто бачить в годуванні грудьми в публічних місцях щось ганебне, і тих, кому, загалом плювати, хто і де вирішив погодувати малюка грудьми. У більшості людей материнство все ж викликає найсвітліші емоції.\nПриголомшливий проект від талановитого фотографа Іветта Ивенс дозволяє поглянути на таке інтимне питання, як годування грудьми в громадських місцях, з несподіваного боку. Від цих фоторобіт віє чистотою. Є в цьому щось велике і незбагненне …


Двоє кіровоградців стали фіналістами всеукраїнського журналістського конкурсу – Златопіль\nЗлатопіль › Новини Кіровоградщини › Двоє кіровоградців стали фіналістами всеукраїнського журналістського конкурсу\nДвоє кіровоградців стали фіналістами всеукраїнського журналістського конкурсу\nДо фіналу конкурсу журналістських матеріалів «Контроль над тютюном: розвіюємо димову завісу» потрапили роботи двох журналістів з Кіровограда – українського публіциста Дмитра Сінченка та кореспондентки інтернет-видання «Рідний Кіровоград» Олени Горобець.\nКонкурс журналістських матеріалів «Контроль над тютюном: розвіюємо димову завісу» відбувався з березня по травень 2015 року. На розгляд кураторів було надіслано близько 80 робіт від журналістів та студентів. До фіналу було відібрано 21 матеріал, ознайомитись з ними можна за посиланням.\nМетою конкурсу стало бажання підтримати як досвідчених майстрів слова й пера, так і журналістів-початківців, котрим не байдужі питання громадського здоров’я, і заохотити журналістське середовище висвітлювати теми, пов’язані з контролем над тютюном.\nНадзавданням конкурсу було прагнення активізувати дискусію навколо проблем шкоди тютюну, діяльності тютюнової індустрії, державної політики у сфері громадського здоров’я, законодавчих тенденцій щодо контролю над тютюном.\nОрганізатори конкурсу: «Телекритика», Центр громадянського представництва «Життя» та Український центр контролю над тютюном у партнерстві з Інститутом Медіа Права та pr-агентством «Красні Комунікації».\nКонкурс проводився за фінансової підтримки Ініціативи Блумберга зі зменшення вживання тютюну та Кампанії за майбутнє дітей без тютюну (Campaign for Tobacco-Free Kids).\nЦеремонія нагородження переможців всеукраїнського конкурсу відбудеться 29 травня 2015 року у Києві. Подія присвячена Всесвітньому дню без тютюну, який міжнародна спільнота відзначає щороку 31-го травня.\nБажаємо нашим землякам перемоги та тримаємо за них кулачки


6 травня 2021, 00:59 Читать новость на русском\nУ G7 випустили підсумкове комюніке / epa.eu\nКомюніке містить усі теми, щодо яких спілкувалися дипломати. У перших же його розділах згадують про Росію та Україну.\nДо теми Міністри G7 у Лондоні обговорили стримування дій Росії: підсумки зустрічі\nКраїни G7 висловили повну підтримку Україні\nКерівники зовнішньополітичних відомств країн "Великої сімки" закликали Росію до деескалації на кордоні з Україною.\nМи згадуємо нашу заяву від 12 квітня, і закликаємо Росію до деескалації ситуації на кордонах України та в незаконно анексованому Криму,\nДалі міністри вкотре підтвердили "підтримку незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах, включно з її територіальними водами".\nРосію закликали повністю відвести війська від кордонів України\nРосію ж представники G7 закликали дотримуватися принципів та зобов'язань ОБСЄ – також і щодо прозорості військових сил та діяльності. При цьому вони висловили жаль через те, що Росія так і не пояснила свою поведінку.\nДуже важливо, щоб Москва зараз повністю відвела свої сили. І щоб вживала необхідних заходів для послаблення напруги,\n– погодилися представники країн G7.\nГлибоке занепокоєння у "Великої сімки" викликають і дії Росії у Чорному морі. Зокрема, щодо блокування доступу до Керченської протоки. Стриманість України у цій ситуації та її дипломатичний підхід у G7 привітали.\nЗверніть увагу 80 тисяч російських військових залишаються на кордоні України, – NYT\nНормандський процес все ще важливий, як і санкції щодо Росії\nG7 висловила повну підтримку зусиллям Франції та Німеччини в рамках нормандського формату. Відзначила вона й роль ОБСЄ у рамках Тристоронньої контактної групи.\nМи, як і раніше, повністю прихильні до ідеї санкцій. І нагадуємо, що їхня тривалість безпосередньо пов'язана з повним виконанням Росією її зобов’язань за мінськими угодами та поверненням Криму Україні,\n– заявили у "Великій сімці".\nТакож у комюніке вкотре засудили окупацію Росією Криму, і привітали ініціативу України щодо створення Міжнародної Кримської платформи. Разом із тим згадали й про необхідність боротьби з корупцією та розвитку демократії в нашій країні.\nНовини УкраїниНовини РосіїНовини політикиУкраїна – РосіяG7