ANDREESSEN-SUPPORTED ENTERPRISE APP STARTUP TOMFOOLERY ЗАПУСКАЄ ЯКОРЯ, В РЕАЛЬНОМУ ЧАСІ ПЛАТФОРМУ ДЛЯ СПІЛКУВАННЯ З СПОЖИВАЦЬКИМИ ВИМОГАМИ - TECHCRUNCH - РИСИ - 2019\nTomfoolery, лабораторія мобільних додатків, заснована ex-Yahoo і AOL execs, яка спрямована на те, щоб корпоративні програми захоплювали деяку легку та вільну природу послуг споживача, сьогодні дебютує свій перший продукт: Anchor, додаток для спілкування в реальному часі. Tomfoolery має дві цілі для Anchor, який виходить спочатку як iOS та веб-програма: щоб це стати центральним сховищем для всіх видів робочих розмов; і для Anchor стати, буквально, якорем для своєї більшої стратегії, щоб створити набагато більше сервісних служб вниз.\nTomfoolery оголосила в січні 2013 р. Пройдений етап в розмірі 1, 7 мільйонів доларів США від Андреєсена Горовиця, Девіда Тіша та багатьох ветеранів Yahoo та AOL, у тому числі Джері Янга в AME Cloud Ventures, Бред Гарллінгес з YouSendIt, Еш Патель в Морадо Вентуре та Сам Пуллара на Sutter Hill Підприємства, серед інших.\nІ це відбувається в ряді інших стартапів, які зачіпають хвилю інтересу до смартфонів і мобільних додатків, щоб зробити ІТ-послуги для підприємств більш привабливими та корисними. Позаяк, саме раніше, сьогодні ще один запуск Джерела, що фінансується Джері Ян, націлений на додатки для малого бізнесу, також оголосив про його вступ у світ: "NumberFour", що базується за Берліном і очолює екс-Yahoo exec Marco Boerries, сягає 38 мільйонів доларів серії A .\nКакул Срівастава, екс-Flickr exec, який є генеральним директором та співзасновником Tomfoolery, стверджує, що поштовхом до запуску розмовного додатку спочатку є той факт, що сьогодні існують програми для розмови, такі як Yammer, Convo та Socialcast деякі основні функції, які споживацькі додатки можуть принести. Наприклад, у Yammer ще немає оновлень в режимі реального часу; Convo має мобільні додатки; і так далі.\nІнша сторона полягає в тому, що - принаймні у тому, що Tomfoolery передбачає використання якоря - робочі додатки повинні бути побудовані для використання більше, ніж для роботи. "Багато хто з нас проводить більше часу на роботі, ніж деінде", - зазначає вона, додавши, що для кращої роботи з людьми краще їх знати.\nЯкір забезпечує один спосіб це зробити. Додаток дозволяє та заохочує користувачів створювати будь-яку кількість груп для бесід, деякі присвячені, скажімо, перспективам продажу або прогресу певного завдання; та інші, присвячені справам, які зовсім не пов'язані, наприклад, їжа, яку людям хочеться поїсти. Весь досвід так само наочно фокусується, як і текстові оновлення, за допомогою кнопки камери поруч із текстове вікно, щоб завантажувати зображення на ходу, а вбудовані теги розташування.\nОглянувшись навколо додатка під час демо-версії вчора, який Srivastava зробив із власного облікового запису в додатку, я випадково побачив багато різних напрямків, якими компанія бере додаток, і я можу сказати, що коли і коли ці різні Ідеї проникають, анкер фактично може виявитися чимось цікавим.\nЄ плани не тільки для додатків для створених смартфонів, таких як Android, але й для носіїв пристроїв (з деякими тестами, які вже відбуваються на деяких з них) та багато іншого. Що потрібно носити з підприємством? Це майже тема Tomfoolery: вони намагаються мислити вперед, коли це може бути проблемою, яка потребує вирішення. Тим часом, Srivastava вказує на те, що такі додатки можуть стати ще одним способом, який допоможе людям постійно оновлюватися та входити в обліковий запис із колегами, наприклад, коли вони працюють, або використовувати Google Glass для навігації на незнайомій території.\nКрім того, компанія розмовляє з багатьма іншими стартапами та засновниками того, як Anchor може інтегруватися в інші додатки, наприклад, у хмарних сервісах для зберігання зображень, відео та інших файлів.\nНайголовнішим для мене є те, що Tomfoolery невеликий (всього 10 чоловік), повний досвід, і голодний. Це змушує їх швидше рухатись швидше, ніж зараз дуже великий Yammer, який належить ще більшій компанії Microsoft, і, можливо, розірвати деякі речі в цьому процесі.


Термокружки - купити в Києві: ціни, доставка по Україні | інтернет-магазин Exterium\nВи хочете зробити приємний, що запам'ятовується презент близькій вам людині до майбутнього свята, але не знаєте, який подарунок краще вибрати? Радимо вам купити термокружку в Києві за доступною ціною. Обдаровуваний вами людина неодмінно оцінить цей чудовий подарунок. Такий презент обов'язково припаде йому до душі.\nВідмінні риси термокружек\nТермокружка - це практичний, зручний, корисний в побуті предмет. Термокружки в Києві користуються великою популярністю серед любителів походів, активного зимового відпочинку, а також інших категорій споживачів. Цей посуд має особливу конструкцію, що дозволяє їй забезпечувати термоізоляцію наливаються всередину напоїв. Такі вироби зручно брати в походи, подорожі, на тривалі зимові прогулянки.\nТермокружки виготовляються з термостійкого пластику і скла. Багато з них підходять для автомобільних власників та забезпечені силіконовими прошарками, що не дозволяють обпекти руки під час використання. Такий посуд підходить для використання в мікрохвильовій печі, що дозволяє розігріти в разі необхідності напій без шкоди для посуду.\nпрактичні, зручні у використанні;\nмають зручні, добре продумані конструкції;\nсумісні з автомобільними власниками.\nВигідні ціни на термокружки\nНаш інтернет-магазин пропонує великий асортимент високоякісних термокружек. Наша компанія входить в число загальновизнаних лідерів України в області продажівтермопосуду.\nПрямі поставки товарів від виробників дозволили нам встановити мінімальні ціни на термокружки. Оптовим клієнтам і постійним покупцям ми надаємо вигідні знижки, що робить нашу продукцію її більш доступною для покупців. Свою продукцію ми доставляємо по Києву і в регіони за допомогою вітчизняних вантажоперевізників.\nЩоб купити термокружку в інтернет-магазині, уважно вивчайте каталог продукції нашої компанії на сайті і вибирайте потрібні вам вироби. Вибравши відповідний товар, відправляйте заявку на покупку. Зробити це можна за допомогою нашого сайту або по телефону.\nЯкщо вам складно визначитися з вибором термокружки в інтернет-магазині, можете скористатися допомогою нашого менеджера. Співробітник компанії детально проконсультує вас щодо характеристик і особливостей використання нашої продукції і допоможе підібрати відповідні вироби.\nСредний еженедельник Moleskine 2017-2018 темно-желтый\nБлокнот My Perfect Day Classic морская волна (питон)\nОрганайзер Filofax Domino Luxe Personal Teal (027990)\nЗаписная книга Axent А4 Numbers 80 листов в клетку желтая


1 2 3 ... 297 298 299 300 301 302 303 ... 373 374 375\n29.01.2015 13:29. Місце події: Одесько-Сімферопольська дієцезія / Одеська обл.; Рубрики і підрубрики: МАС-МЕДІА, ВИДАННЯ / Схематизми, довідники; Джерела і автори: Редакція / Редакційний матеріал; Характер матеріалів: ПОДІЇ / Повідомлення; Тип матеріалів: 1. Тексти, 2. Фотознімки\n«Головна сторінка» порталу була завантажена 2 234 458 разів


Як прати рушники в пральній машині, щоб вони залишалися м'якими\nБагато домогосподарки стикаються з тим, що після прання рушники втрачають привабливий зовнішній вигляд і стають жорсткими, але ж так хочеться, щоб текстильні вироби залишалися пухнастими максимально тривалий час. Уникнути цього можна, якщо знати, як прати рушники в пральній машині. Грамотна прання допоможе продовжити термін служби виробів і збереже їх первинний зовнішній вигляд.\nЧерез що тканина стає жорсткою\nНайпоширеніший матеріал для виготовлення кухонних і банних рушників – бавовна. Особливою популярністю у домогосподарок користуються і махрові рушники, які можуть бути з коротким або довгим ворсом. Кожна жінка знає, що багаторазова прання і відбілювання псують тканину, через що рушники стають грубими і неприємними на дотик. Причиною цього можуть бути:\nнеправильний температурний режим. Оптимальна температура води для прання бавовняних і махрових рушників – 60 градусів;\nнеякісний пральний порошок. У дешевих засобах міститься недостатня кількість активних речовин, які доглядають за матеріалом;\nпрасування праскою без застосування отпарівателя;\nнеправильний режим віджиму. Слідують вибирати режим, при якому барабан обертається до 600 оборотів в хвилину.\nМаксимально продовжити термін служби допомагає ручне прання. Але оскільки цей процес досить трудомісткий і займає багато часу, до нього вдаються все рідше.\nЩоб тканина залишалася м’якою, потрібно запам’ятати і дотримуватися таких правил:\nБілі і кольорові вироби перуть строго окремо. Пральний порошок при цьому рекомендується вибирати відповідно до кольору рушників.\nПрати лазневі рушники краще з використанням рідкого миючого засобу, а не пральним порошком. Рідкі гелі не тільки ефективніше усувають бруд, а й дбайливіше ставляться до тканини.\nПри пранні рекомендується вибирати режим повторного полоскання. Рушники мають складну і щільну структуру, через що при одиничному полосканні миючий засіб може не до кінця вимитися, а тканину стане жорсткою.\nПрати махрові рушники потрібно при режимі делікатного прання.\nЩоб зберегти текстуру, рекомендується користуватися спеціальним м’ячиком для прання. Під час обертання барабана він буде збивати махорки і одночасно прискорить процес усунення порошку з ворсинок.\nПри якій температурі прати рушники, залежить від матеріалу виготовлення. Оптимальна температура для махрових і бавовняних виробів – 40 градусів. Якщо тканина сильно забруднена, її можна збільшити до 60 градусів. Для бамбука, велюру і мікрофібри максимально допустима температура – 30 градусів.\nПри пранні категорично не рекомендується використовувати відбілювачі. Подібні склади не тільки погано вимиваються, а й роблять матеріал жорстким. Як альтернативний варіант краще використовувати нашатирний спирт або соду.\nВід використання кондиціонерів також краще відмовитися. Хоча кондиціонери спочатку розроблені для пом’якшення тканин, вони погано виполікуються з махорки, через що текстиль стає грубим.\nКухонні та лазневі рушники рекомендується сушити на балконі. Циркуляція повітря і вітер розправлять ворсинки – матеріал буде виглядати привабливіше. При цьому важливо запам’ятати – рушники не повинні сушитися під прямими сонячними променями, оскільки тканина може пересушити і стати жорсткою.\nТакож потрібно запам’ятати, що прати рушники необхідно мінімум раз в 2 тижні. Якщо виріб сильно забрудниться, надати йому свій зовнішній вигляд буде дуже проблематично.\nЩоб рушники залишалися м’якими і пухнастими, потрібно не тільки знати, на який режим налаштовуватися пральну машинку і якими засобами користуватися, а й приділити особливу увагу пом’якшення води. Щоб махра залишалася м’якою, можна користуватися фільтрованої водою. Також усунути жорсткість допоможуть наступні способи:\nперед включенням в пральну машинку можна додавати харчову сіль (3 столових ложки солі змішують з 60 мл. рідкого кошти);\nвикористання оцтової кислоти. У відсік для заливки кондиціонера потрібно додати половину склянки яблучного оцту;\nще один ефективний спосіб пом’якшення води – застосування харчової соди. 5 столових ложок соди необхідно засипати прямо в барабан пральної машини і вже після цього завантажувати речі.\nЩоб рушники були м’якими і не втратили привабливий вигляд після багаторазового прання, їх рекомендується періодично замочувати в сольовому розчині. Для приготування пом’якшує кошти потрібно розмішати 6 столових ложок солі в 10 літрах води. Рушники повинні залишатися в рідини близько години, після чого їх перуть в машинці з додаванням 5-6 столових ложок соди.\nЯкщо домашній текстиль став жорстким і придбав сіруватий відтінок, від використання спеціальних пральних засобів для відбілювання варто відмовитися. Для повернення первинної білизни вироби потрібно замочити в водно-сольовому розчині: до 2 літрів води додати столову ложку солі і чайну ложку нашатирного спирту. Рушники залишають в цій воді мінімум на 8 годин. Після можна приступати до прання в звичайному режимі.\nЯкщо даний метод не допоміг видалити в’їдаються плями, для запирання можна використовувати просте господарське мило. Пляма потрібно гарненько намилити, після цього акуратно скрутити рушник в трубочку, прибрати в поліетиленовий пакет і покласти в мікрохвильову піч на пару хвилин. Після такої обробки плями гарантовано зникнуть. Все, що залишається зробити – як слід виполоскати рушники. Такий спосіб є дуже ефективним. Він допоможе усунути не тільки жирні плями, але також сліди від натуральних харчових барвників, наприклад, ягід, кави або фруктів.\nЯкщо знати, як правильно прати і доглядати за махровими рушниками, вироби вірно прослужать не один рік. Найголовніше при цьому – не допускати засолення, вибирати відповідний режим прання (температура води не повинна перевищувати 40 градусів, а інтенсивність віджимання варіюватися в межах 600 оборотів в хвилину) і використовувати рідкі миючі засоби.\nЯк прати рушники в пральній машині, щоб вони залишалися м’якими Ссылка на основную публикацию\nЯк прати джинси в пральній машині автомат: температура, режим\nЯк правильно прати джинси, потрібно знати кожному, адже це предмет одягу, який ...\nНайактивніший у використанні прилад на кухні - це плита. Вона страждає ...


Кишенькова сирена – це портативний пристрій, призначений для подачі сигналів тривоги і психологічного тиску на злочинця. Крім використання в якості засобу самооборони даний пристрій може бути корисно, для залучення уваги до людини, якій раптово стало погано. Алгоритм його використання дуже простий, при висмикуванні чеки сирена починає видавати гучний і неприємний звук.\nДе купити кишенькову сирену\nДаний екземпляр був придбаний на ru.aliexpress.com за 2,5 $.\nПристрій поставляється в звичайному пластиковому блістері. Конструктивно корпус сирени є еліпсоїд 60 х 40 х 20 мм, маса пристрою 26 м\nОбтічна форма корпусу мабуть, покликана ускладнити розбивання сирени з одного удару. Отвір для чеки розташовується на одному з полюсів корпусу. На фотографії видно добре видно отвір біля звукоізлучающих пьезоелемента. З цим пов’язаний істотний недолік даного пристрою, якщо даний отвір виявиться заблокованим, то гучність звуку різко впаде.\nКорпус пристрою складається з двох частин\nВсередині розташовується друкована плата, звуковипромінювач і елемент живлення.\nХарчування пристрій здійснюється від батареї типорозміру A23. Такий варіант здається автору більш прийнятним, на відміну від застосування в аналогіччних пристроях декількох дискових елементів живлення.\nВ останньому випадку є більша число не паяних з’єднань між елементами живлення, які, будучи ніяк не захищені, з часом окислюються, що може стати причиною відмови сирена в найвідповідальніший момент.\nЕфективність роботи пристрою\nЗрозуміло, запеклого злочинця таким «спецзасобом” не налякаєш, але погодьтеся, що вдумливо і не поспішаючи бити людину або нишпорити у нього по кишенях не так приємно, якщо з сусідніх кущів лунає гучний і неприємний звук. Як розуміє автор даний пристрій в першу чергу це пристрій призначений для тих, хто не може постояти за себе: дітей, людей похилого віку і т.д. Зрозуміло, після застосування даного «спецзасоби» агресія нападника може, як перейти в паніку, так і сильно збільшиться, з цієї причини не варто забувати про найголовніше прийомі самооборони – швидкому бігу в протилежну від противника сторону. Огляд підготував Denev.\nБрелок кишенькова сирена для самооборони Ссылка на основную публикацию\nПаркани з металевого паркану, який іншими словами називають евроштакетніком, є ...


Латинка замість кирилиці – як виглядає перша україномовна книга з латинською абеткою | Сьогодні\nСтаніслав Фещенко кореспондент\nІдея з латиницею не надто свіжа, на цю тему в Україні дискутують уже не вперше\nУкраїнська книга латиницею вже існує. Колаж "Сьогодні"\nЗаява, яка від минулої неділі не сходить зі шпальт газет і соцмереж? – секретар РНБО Олексій Данілов запропонував перевести українську мову на латиницю і зробити англійську обов'язковою починаючи з дитячого садка. Мовний омбудсмен Тарас Кремінь погодився, що знати іноземні мови потрібно, але відкинув ідею Данілова попрощатися з кирилицею. Ідея з латиницею не надто свіжа, на цю тему дискутують уже не вперше, йдеться у сюжеті новин "Сьогодні".\nУ руках Юрка Зеленого перша сучасна книга, написана українською мовою, але латинськими літерами. Це альманах від різних авторів. Латинську абетку для нього адаптував сам Юрко. М’які приголосні позначаються крапкою. Мовознавцю чтиво дається нескладно.\nЮрко десять років прожив у Чехії. І раптом збагнув: а чому українці не можуть думати українською, а писати тими ж літерами, що й чехи? Чи поляки. Пізніше до цих ідей додався ще й аргумент політики та цивілізації.\n"Ми перетинали кордон місто Чоп. Чоп це ще був СРСР, а Чієрна-Над-Тісоу – це було ЧСРСР. І оце було зразу вододіл: тут ще кирилка, а тут вже заграниця, тут уже Захід. Звісно, навіть в соціалістичних республіках все було значно багатше, значно гарніше. Там західна цивілізація, або скажемо ширше – євроатлантична. А де кирилка – це Московія і все, що до неї дотично", – стверджує Юрко Зелений.\n"Тисячі спроб – і ми знайшли це графічно. Побудували відмінну кирилицю – українську. Відмінну від російської, відмінну від сербської, відмінну від болгарської. Якщо хтось думає, що замінивши графіку, ви одразу відвернете від російського мовлення, від суржику, то це глибока помилка", – впевнений директор Інституту української мови НАН України Павло Гриценко.\nУ кабінеті портрет Тараса Шевченка. Він би точно не зрадив рідні букви, переконаний науковець.\n"Шевченко не міг написати латиницею. Для нього питання мови, питання графіки були глибоко сакральними, святими. Він графічно виводив кожну літеру. Мова українська – це мова великої культури. Книжної культури. Це тисячі книг", – запевняє науковець.\n"Земле, бачите, моя. "Йот" стоїть. Далі земле плодючая. Д, м’який знак, у, а не ю. Тобто фонетично. Плодючая – знов через "йот", – аргументує мовознавець.


≡ Перець духмяний горошок – купити спецію за ціною 37.00 грн., Перець духмяний горошок – корисні властивості\nЗапашний перець являє собою шорсткі сіро-коричневі горошинки, які мають смак чорного перцю, а за запахом нагадують суміш гвоздики з корицею і мускатним горіхом.\nБатьківщиною спеції є Центральна Америка, а вирощують перець і в Південній Америці, на Кубі, на Ямайці, у Гондурасі і Коста-Ріці.\nБагато людей плутаються, і переконані, що перець запашний і чорний перець це одне і теж. Але ні, перець запашний — це плід дерева, а горошком — плід кучерявого чагарнику. І до всього у них різні аромати. У чорного перцю він різкий і специфічний, а у запашного пряний і приємний.\nКористь перцю обумовлена його різноманітним складом. Він містить білки, жири, вуглеводи, харчові волокна, вітаміни (ніацин, вітаміни А, С, рибофлавін, піридоксин, фолієва кислота), мінерали (мідь, залізо, цинк, марганець, магній, кальцій).\nУ кулінарії запашним перцем прийнято приправляти найрізноманітніші страви. Він надає їм шикарний аромат і може змінити їх смак.\nПерець додають в різні супи, закуски, в другі страви з курки, свинини та ін. м'яса. Служить добавкою в фарші, ковбаси, паштети, рулети з м'яса.\nЖоден маринад ще не обходився без горошин запашного перцю, часнику і лаврового листа.\nРідко, але деякі десерти і випічку роблять з нотками запашного перцю.\nУ харчовій промисловості його використовують у лікеро-горілчаному виробництві. Перець духмяний горошок ароматизує засолену оселедець, консерви, тверді сири.\nСередня норма вживання запашного перцю 2-3 штуки.\nКорисні властивості запашного перцю\nСпеція допомагає знімати запальні процеси.\nПерець сприяє здоровому травленню, зменшує болі в шлунку, зменшує здуття.\nЗапашний перець здатний нейтралізувати вільні радикали, і ліквідувати їх в організмі.\nЯкщо пополоскати рот розчином з запашного перцю, це допоможе зміцнити ясна, поліпшити слизову рота.\nЗ-за високого вмісту калію в перці, він здатний допомогти серцево-судинної системи.\nЙого застосування відмінно позначається на обміні речовин.\nЗніме денне напруження і допоможе заснути склянку молока з додаванням меду, гвоздики й запашного перцю.\nКорисних властивостей у запашного перцю горошком достатньо, що б він був обов'язковою пряністю на Вашій кухні.\nМожна не тільки купити, але і виростити духмяний перець в домашніх умовах. Але він вимагає певних умов: має бути тепло і сонячно, температура при якій рослині комфортно 20-25°; у кімнаті обов'язково повинен підтримуватися рівень вологості; потрібно не забувати поливати перець, і не звичайною холодною водою, а теплою.\nЗростає запашний перець досить-таки важко тому якщо Ви не хочете особливо заморочуватися, його можна просто купити.\nА купити ароматний, запашний перець горошком можна в нашому інтернет-магазині.\nНа фото вище можна побачити як виглядає спеція.\nЗапашний перець можна купити як оптом так і в роздріб за відмінною ціною!\nВид Перець запашний\nЧасті питання про перець духмяний\n❓ Як в кулінарії використовують духмяний перець?\nПряністю приправляють найрізноманітніші страви, супи, м'ясо, салати і навіть деякі десерти. Використовується також для консервації. Використовується, як частина багатьох сумішей пряностей.\n☝ Як виготовляють перець духмяний?\nДля отримання хорошого продукту необхідно постаратися. Потрібно вчасно зібрати ягоди незадовго до дозрівання, поки вони не втратили свій аромат. Після, ягоди сушать в печах або під сонцем разом з парасольками.\n✨ Який перець на смак та аромат?\nЗапашний перець має пряний запах, пекучий смак і нагадує суміш чорного перцю, гвоздики, мускатного горіха і кориці.\n🆚 Чим відрізняються духмяний та чорний перець?\nБагато хто думає, що ці два продукти - це одне і те ж. Але насправді у них багато відмінностей. Вони виготовляються з різних видів рослини. Мають різний смак і аромат. Духмяний перець має багатий пряний аромат, схожий на суміш різних спецій через що був прозваний як "all spice" (спеція для всього). А ось чорний - більш пекучий, менш свіжий. Відрізняється більш різким запахом.\nПерець запашний горошок, 90 г\n06 October 2021 17:17:06 #\n15 March 2021 15:41:13 #\n01 December 2020 14:13:12 #\nПереваги Качество и размер\n02 June 2020 19:25:50 #\n13 February 2020 10:27:54 #\n19 January 2020 17:59:20 #\n14 January 2020 09:17:38 #\n13 September 2019 06:17:37 #\nПереваги Достойный товар\n09 April 2019 17:23:34 #\n30 March 2019 04:48:14 #


Гончарук не виключає ліквідацію ДАБІ - Україна - dt.ua\n17 січня, 17:00 Роздрукувати\nЗа словами прем'єра, ДАБІ можуть ліквідувати "в такому вигляді, як вона є зараз".\nУряд може ліквідувати Державну архітектурно-будівельну інспекцію, повідомив прем'єр-міністр України Олексій Гончарук. Очільник Кабінету міністрів розповів про плани уряду щодо розвитку будівельної галузі.\n"Схематозів", зокрема в Державній архітектурно-будівельній інспекції, не буде. Це моя принципова позиція. Якщо потрібно буде, то ліквідуємо ДАБІ в тому вигляді, у якому вона є зараз", - написав Гончарук у Telegram-каналі.\nЗа словами прем'єра, зараз тіньовий ринок посередницьких послуг під час видачі ліцензій на будівництво оцінюють у близько 100 млн грн на рік. При цьому у 2018 році, майже половина заявок отримали відмови.\nГончарук зазначив, що в планах уряду стимулювання будівельної галузі шляхом дерегуляції, відкритості та наповненості кадастрів, впровадження державних програм для збільшення попиту на житло, а також іпотека 11-12%, на яку очікують вже цього року. Також Кабмін планує збільшити з 2,5% до 6%внесок будівельної галузі у ВВП.\nЧитайте також: Рада підтримала зміни до держбюджету для ремонту та будівництва доріг\nЯк зазначав Володимир Компанієць у статті для DT.UA, будівництво в Україні стало видом економічної діяльності з найбільшими темпами зростання за підсумками 2019 року. За словами автора, будівельна галузь в Україні могла б активізувати запуск іпотечного кредитування, але його фактично не було в країні в останні роки, так і не буде в найближчі.\nБільш детально читайте у статті "Економаналіз: з якою економікою Україна починає рік".


Салонний фільтр на Поло Седан - оригінал або аналоги?\nОригінальний салонний фільтр Поло Седан має заводський номер VAG 6R0820367 . Його середня ціна - 700 руб. Виробник запчастини - компанія BEHR. Із заводу встановлюється звичайний пиловий (НЕ вугільний) фільтруючий елемент. Спеціальна гофрований папір, з якої складається фільтр очищення салонного повітря, добре справляється з пилом і бактеріями, але погано очищає повітря від сторонніх запахів з вулиці. Має жорсткий обід по контуру для щільної установки в монтажний отвір. Тому рекомендується підібрати аналог який мав би кращі характеристики.\nВід виробника на всі Поло Седан 1.6, незалежно від року випуску або комплектації встановлюється один і той же фільтр - VAG 6R0820367 . Також, для автомобіля передбачений вугільний фільтр салонного повітря, який виробник за замовчуванням не встановлює. Артикул - 6R0819653 , виробництва BEHR. Ціна - 830 руб.\nТакож, для Фольксваген Поло Седан існують зменшені оригінальні салонні фільтри, які перед установкою кріпляться до спеціальної монтажної рамці. Артикул зменшеного пилового (НЕ вугільного) фільтру - 6Q0820367B , ціна - 670 руб., Вугільного - 6R0819653B , ціна - 700 руб. Монтажна рамка має артикул - VAG 6Q0819647 , вартість - 320 руб. Крім розмірів, ніяких відмінностей зі штатним фільтром салону у них немає.\nВ VW Polo Sedan салонний фільтр розташований після вентилятора, що нагнітає повітря в салон. На вході потоку повітря в систему варто тільки сітка з великими сотами. З цієї причини система кондиціонування, і безпосередньо лопаті пропелера засмічуються пилом. Щоб уникнути подібної проблеми на Поло Седан багато водіїв встановлюють додатковий салонний фільтр. Запчастина вдає із себе монтажний корпус з елементом, що фільтрує і рамкою-фіксатором. Кріпиться ця конструкція під капотом, з ліва (пасажирська сторона), трохи нижче кріплення двірника. Як правило, виробляються подібні фільтри в Китаї, і не мають будь-яких кодувань. Тому її можна без проблем замовити на китайських інтернет магазинах. Найбільш відповідний змінний фільтруючий елемент має номер IF-3163K , ціна - 240 руб.\nВідповідно до думки багатьох водіїв, ціна на оригінальні салонні фільтра для Поло Седан завищена, при тому що якість дуже посереднє. Тому актуальним буде вибір замінника.\nЗгідно з рейтингом салонних фільтрів для Поло Седан на PartReview від 06.04.20, власники віддають перевагу продукції фірми Mann. Також виділяються виробники Bosch, Filtron і Mahle.\nK 1313, Filtron (Польща). Ціна - 160 руб. Є найбільш популярною моделлю фільтра салону у власників Поло. Фільтруючий елемент виконаний з якісного паперу, ободок зроблений з міцного матеріалу. В розмір отвору стає щільно, пил не пропускає. Всі відгуки про цю запчастини позитивні. Встановлюється без додаткових монтажних рамок. Вугільний варіант - K 1313A . Ціна - 380 руб;\nCU 26010, Mann-Filter (Німеччина). Ціна - 370 руб. Найбільш якісний аналог. Фільтруюча папір добре приклеєна до рамці, яка зроблена з щільного, матеріалу. Ідентичний за розмірами з оригіналом, щільно прилягає до стінок. Вугільний варіант - CUK 26010 . Ціна - 550 руб;\nTSN 9.7.880, Цитрон (Росія). Ціна - 130 руб. Бюджетний варіант. Має щільну рамку по контуру. Але фільтруючий елемент місцями може бути погано приклеєний до обідка через брак виробництва. В цілому ж якість запчастини на середньому рівні. Вугільний аналог - TSN 9.7.885 . Ціна - 220 руб.\nФільтр салону Фольксваген Поло Седан розташований в кабіні, на приладовій панелі, з боку пасажира, під бардачком. Для доступу до нього не потрібно додатково нічого знімати. Необхідно лише зняти кришку, звівши в центр 2 засувки, розташовані з боків.\nЗа регламентом технічного обслуговування Поло Седан салонний фільтр повинен змінюватися через кожні 15 тис. Км пробігу. За фактом же, він засмічується набагато раніше, і вимагає заміни вже через 6-7 тис. Км пробігу. Водії радять купувати більш дешеві замінники, і робити заміну якомога частіше (кожні 4-5 тис. Км пробігу). Непоганим варіантом буде установка на літній сезон вугільного, а на зимовий сезон звичайного, пилового фільтра салону.


80% львівських учнів повернулися за шкільні парти після осінніх канікул | Львівський портал\n80% львівських учнів повернулися за шкільні парти після осінніх канікул\n02 листопада 2020, 17:15 |\nУ понеділок, 3 листопада, у школах Львова відновився навчальний процес після осінніх канікул. Відтак у навчальних закладах міста були присутні 80% учнів від загальної кількості. Про це Львівському порталу повідомили у пресслужбі Львівської міської ради.\nЗа інформацією управління освіти Львівської міської ради, у закладах загальної середньої освіти міста сьогодні були присутні 67 107 дітей, що становить 80% від загальної кількості. До закладів дошкільної освіти прийшло 13 056 дітей, а це майже 50% від усіх зареєстрованих дошкільнят.\nУ міськраді кажуть, що школи Львова працюють в тому форматі, в якому починали цей навчальний рік. Тобто якщо будуть хворі в класах серед учнів чи серед працівників, буде призупинятися навчання в цих окремих класах.\nНагадаємо, 2 листопада після осінніх канікул поновилося навчання у школах Львівщини. Проте школи Пустомитівського та Сокальського районів, які потрапили до «червоної зони», змушені були перейти на дистанційне навчання.\nЗагалом ситуація із захворюваністю серед школярів та вчителів на Львівщині наразі не є критичною. Серед 287 тисяч школярів коронавірус діагностували у 300, серед 34 тисяч педагогів вірус виявили у 950 осіб.\nТеги: карантин, коронавірус, Львів, навчання, школи


Як повернути сільську молодь до закладів культури - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nЯк повернути сільську молодь до закладів культури\nНа Закарпатті досліджували, чим краще наповнити дозвілля людей у громадах, щоб воно було цікавим і корисним\nЯкі інтереси сучасної молоді на селі? Чим наповнити її дозвілля, щоб воно було цікавим і корисним? Традиційні культурні заходи і дискотеки відійшли у минуле. Максимум уваги зосереджено на гаджетах і присвячено комп’ютерним іграм. Проте як зробити, аби вона повернулася до сільських закладів культури, яких на Закарпатті вдосталь? Чим привернути увагу та інтерес молоді? Чим наповнювати культурний простір? Ці й чимало інших завдань ставили перед собою організатори опитування і дослідження, яке проведено на Закарпатті. Про його підсумки в деталях розповідає «Урядовий кур’єр».\n«Спостерігаючи за перебігом реформи з децентралізації, ми зафіксували певні ризики того, що культурна і загалом гуманітарна галузь залишається трохи поза увагою. Тому команда кваліфікованих дослідників збирала дані, проводила опитування й аналізувала отриману інформацію, щоб надати рекомендації, як залучати сільську молодь до культурного життя у громадах. Дослідження проводили за підтримки Українського культурного фонду», — розповідав директор Закарпатського регіонального центру соціально-економічних та гуманітарних досліджень Національної академії наук України Степан Сембер.\nНині до рук можна взяти об’ємисту, на 126 сторінок, книжку, яка має назву «Молодь у культурі, культура для молоді: потенціал закарпатських сіл».\n«Протягом пів року, із червня по жовтень 2021-го, ми вивчали кілька зрізів у цій проблематиці. Серед них забезпеченість фінансами, інфраструктура, стратегічні програмні документи громад і зокрема наскільки в них висвітлено молодіжну та культурну політику. Учасники проєкту здійснили репрезентативне соціологічне дослідження. До всього цього провели певну кількість глибинних інтерв’ю із посадовими особами, які мають змогу впливати на розвиток молодіжної та культурної галузей», — розповіла координаторка проєкту Катерина Машіко.\n«Дослідженням виявлено прикрий факт: інтереси нинішньої сільської молоді звузилися і розвиваються лише у двох напрямах: інтернет і спілкування із друзями або родичами, — зазначив науковий керівник проєкту Михайло Пітюлич. — З одного боку, молодь сама не ініціює активності. З іншого, — органи влади на місцях не забезпечують наявності інфраструктури у їхніх населених пунктах».\nЗакладів культури вистачає, але…\nУчасники проєкту не затушували, а навпаки, викрили і чітко окреслили проблемні місця, що виявилися під час децентралізації й нині не дають громадам реалізувати їхній культурний потенціал. Згадують, наприклад, про звільнення штатних працівників у неправовий спосіб, що мало місце під час ліквідації окремих бібліотек. Щодо використання інфраструктури зазначають про існування величезних будинків культури з актовими залами на 300—450 посадкових місць, які не експлуатують повною мірою, крім роботи гуртків, через аварійний або незадовільний стан. А в гірських населених пунктах ситуація ще гірша. Матеріально-технічне забезпечення роботи установ застаріле, несправне або його немає майже всюди.\nПоказники наявності закладів культури у громадах можуть заспокоїти: три чверті сільських населених пунктів (73%) області забезпечено ними. На 578 сіл припадають відповідно 422 будинки культури та 409 бібліотек. Однак ці цифри не можуть заспокоювати, бо далеко не всі з цих закладів надають культурні послуги. Причина — бракує працівників або аварійний стан приміщень. Понад третина об’єктів культурної інфраструктури (35%) потребують реконструкції та ремонту.\nЕнтузіазм підкріпити фінансами\n«Парадоксально, але обсяг видатків на культурну галузь не перебуває у прямій залежності від кількості населення, а обсяги фінансування культурно-мистецьких закладів не залежать від кількості населення, яку вони мають обслуговувати, — зазначив керівник проєкту Михайло Пітюлич. — У більшій частині територіальних громад помітна така закономірність: що більше сільського населення у громаді, то менші в неї обсяги видатків на культурно-мистецьку галузь». Додамо, що йдеться про витрати в середньому на одного жителя.\nДослідження зафіксувало істотні відмінності в оплаті працівників культури. Середній рівень оплати праці у цій галузі на початок 2021 року був на 15% нижчим від середньомісячної заробітної плати працівників усіх установ, які фінансують із місцевих бюджетів. Видатки цих бюджетів, спрямовані на культуру і мистецтво, мінімальні, їхня частка у загальній структурі видатків становить 2,1 відсотка. Для порівняння: у структурі обласного бюджету видатки на культуру й мистецтво сягають 5,3 відсотка загального показника витрат. Відмінність — у 2,5 раза не на користь громад.\nТож чи всі жителі їхніх населених пунктів мають реальний доступ до послуг у галузі культури? Що потрібно зробити для повного охоплення цими послугами? Над цими питаннями керівники громад мають задуматися та докласти сил і засобів для виправлення становища.\n«Децентралізація істотно змінила умови роботи в культурі. Значну частину повноважень, які були в компетенції обласних, районних адміністрацій та їхніх підрозділів, передано на місця, — продовжував ділитися думками директор департаменту культури, національностей і релігій Закарпатської облдержадміністрації Євген Тищук. — Найбільше проблем виникло через те, що випала ціла ланка — відділи культури в адміністраціях районів, а також районні будинки культури втратили висококваліфікованих спеціалістів, яких мали у штатному розписі. Ці прогалини нам треба заповнювати власною активністю. Зокрема і в роботі з молоддю».\nЩоб культурне життя у громадах, де нині бракує фахівців і коштів на культуру, не зникло зовсім, працівники галузевого департаменту облдержадміністрації виїжджають на місця, надають консультації. Найбільш помітні заходи, які проводитимуть у громадах у 2022 році, на рівні області оформили у вигляді плану культурних заходів. «Висвітлюватимемо їх і всіляко сприятимемо їхньому проведенню», — сказав Євген Тищук.\nПозитивний досвід є\nПроте підстави для оптимізму дають ініціативи частини молоді, яка не байдужа і використовує ті можливості територіальних громад, що є в наявності.\n«У деяких громадах створюють молодіжні простори, засновують молодіжні ради. В області вже створено 12 молодіжних хабів. Напрями їхньої роботи формуються відповідно до потреб та інтересів молоді конкретного населеного пункту. Такі молодіжні осередки вже створено у Тячеві, Іршаві, Перечині, Виноградові, Батьові, Довгому, Рахові, Солотвині, Оноківцях, Вільхівцях, Ясінях, Дубовому та інших населених пунктах», — ідеться в підсумковому звіті проєкту, який підтримав Український культурний фонд.\n«Із думкою, начебто вся молодь повиїжджала, не погоджуюся, — додав до своєї розповіді очільник галузевого департаменту Євген Тищук. — Щоб цього не відбувалося, ми створюємо умови для здобуття освіти у вишах. Маємо кілька навчальних закладів — Ужгородський музичний фаховий коледж імені Д. Задора, Інститут культури й мистецтв, Закарпатську академію мистецтв, коледж імені А. Ерделі, випускники яких отримують ґрунтовну фахову підготовку. Стаючи до роботи у територіальних громадах, випускники ініціюють новаторські проєкти, вносять живий струмінь у культурне життя, стають лідерами у своїх населених пунктах. І це дуже важливо.\nОсь Іван Добош із села Стеблівка на Хустщині. Після закінчення інституту в Ужгороді повернувся в рідний район, де очолив сільський будинок культури і бібліотеку. Іван керує вокальним ансамблем, налагодив роботу різноманітних гуртків, тож життя молоді там вирує. Завдячуємо й іншим молодим активістам — акторові Павлові Прижегодському в Мукачеві, співакові Іванові Пилипцю на Хустщині, Михайлові Штефаньо. Михайло повернув до життя замок у селі Довге, влаштовує там фестивалі, проводить інші акції, які зацікавлюють молодь, приваблюють туристів. Завдяки цьому старовинну фортецю вдалося внести до програми Президента «Велика реставрація».\nА Марина Чопей, здобувши в Ужгороді фах художника, допомагає відомомому ентузіастові Йосипу Бартошу відроджувати замок-палац Сент-Міклош у селі Чинадійове на Мукачівщині. У селі Колочава на Хустщині вчорашні студентки Ужгородського інституту культури і мистецтв впроваджують свої культурні проєкти».\nОчільник галузевого департаменту облдержадміністрації одні за одними називав імена молодих культармійців, які у своїх громадах відзначаються корисними справами. Зрештою Євген Тищук, за професією режисер театру, назвав і випускників власного курсу з акторської майстерності в мистецькому виші, де і викладає тепер. Із цілого десятка випускників-бакалаврів його курсу всі залишилися працювати в галузі культури в Закарпатській області.\nЯкі ризики того, що молодь на селах буде позбавлена закладів, які у територіальних громадах відмовляються фінансувати і виношують плани закриття, запитуємо керівника департаменту культури, національностей і релігій Закарпатської облдержадміністрації.\n«На наше щастя, чинний закон забороняє ліквідовувати заклади культури без погодження з Кабінетом Міністрів. Стежимо за тим, щоб закон виконувався. Головний позитив дослідження, здійсненого за підтримки Українського культурного фонду, — те, що підсумки зможемо використовувати на практиці, — наголосив Євген Тищук. — Завдяки дослідженню виявлено всі проблеми і больові точки, які потребують особливої уваги, зусиль. Ми краще знаємо, як працювати з молоддю, серед якої багато ініціативних людей, лідерів. Знаємо, як і в чому їх підтримувати».


Жінка вперше пройшла відбір на курс Сил спецоперацій ЗСУ - Главком\nЖінка вперше пройшла відбір на курс Сил спецоперацій ЗСУ\n6 Квiтня, 11:04 glavcom.ua\nЖінка пройшла відбір вперше з 2016 року\nФото: Навчально-тренувальний центр/Facebook\nПроходження жінкою відбору на кваліфікаційний курс Сил спеціальних операцій ЗС України назвали «прикладом нескореності»\nВперше з 2016 року відбір на кваліфікаційний курс Сил спеціальних операцій Збройних сил України змогла пройти жінка-військовослужбовець, повідомляє пресслужба Навчально-тренувального центру в Facebook.\n«Починаючи з 2016 року були спроби кандидаток із середовища «спеціального призначення» і «великої армії» пройти відбір на кваліфікаційний курс Сил спеціальних операцій ЗС України. Незалежно від статі, щоб досягнути цієї мети, курсант має знайти в собі сили і з’єднати всеціло дух, інтелект і фізичну вправність», – йдеться в повідомленні.\nЗазначається, що «до сьогоднішнього дня виклик здолати виснажливий двотижневий відбір ставав непереборним».\nУ навчально-тренувальному центрі додали: «Цей приклад жіночої нескореності остаточно утвердив рівні можливості для тих, хто готовий «опанувати всі стихії, стати вістрям кожної з них».\nТеги: ЗСУ жінка курсант\nХмельниччина попрощалася із загиблим біля Шумів підполковником ЗСУ (фото, відео)


Записки Ханаса: січня 2013\nПоки відходив від ТвіТерЕвенту, мудрував над "помідорною пропозицією" Івана Паламарчука та планами на лютий - січень збіг, як сніг під дощем. І тут згадав, що не виконав обіцянку - зібрати докупи твірші за січень. Про твіршування напишу колись при нагоді. А поки - 7 січневих твіршів. Вони майже всі були у моїй твістрічці...\nОпубліковано #khanasV о 12:07 2 коментарі:\nМітки: вірші, Зелений, Луканов, Москалець, твірші, Твіттер, Удич, Ханас\nПро маму і хліб\nМоя мама Марія пече дуже смачний домашній хліб. Випікає на черені у печі, котру спорудив мій дідусь Онуфрій. Інколи це здається звичайним і буденним. Матеріал журналістки Галини Юрси приємно вразив. Попри те, що , здавалося, весь ритуал бачив роками. Щира дяка Галині за щемливий текст. Дякую мамі за хліб, за життя і за постійне очікування вдома...\nХліб з батьківської хати. Фото Галини Юрси\nМітки: Дубівці, піч, рецепт, тернопільщина, Ханас, хліб, черінь, Юрса\nФайне місто #Тернопіль #twiterevent (текст)\nСидів я у Фкантактах, я болт на все забив\nШо в світі @твіттер є тоди направду я не знав\nВ #Тернопіль я приїхав і направду приторчав\nМітки: гімн, Твіттер, Тернопіль, файне місто, TwiTerEvent\nДенникар А.Богданович - справжній політик\nСьогодні дуже потішив Андрій Богданович - заступник голови партії "Демократичний Альянс". Потішив дописом і зробленою роботою. Цілу похвалу написав йому Юрко Зелений і я поділяю його думку. Хочу додати, що Андрій виявився одним з небагатьох українських політиків, котрий від заяви про дію просто перейшов до дії. Українізацію Всемережжя можуть робити небайдужі і відповідальні люди. Тішуся, що правдивим денникарем в Україні і відповідальним політиком в моїх очах стало одним більше. А для мене, як порадника, приклад того, що навчальні вправи можуть і мають мати мати добрі наслідки.\nЗнимка з Чернігова\nМітки: Богданович, Всемережжя, денник, денникар, Зелений, політик, Чернігів\nВ Україні направду забагато свят. Але не можу оминути нинішній день. Бо Васильович. Бо тато Василя. І дід Онуфрій був Васильович. Про свого прадіда Василя Федоровича я лише чув. І ніколи про нього нічого не писав. Хоча й написав історію рідного села та десяток інших книг і тисячі публікацій. Прочитав "Дід та баба" Олі Супрун і стало трохи незручно за себе. Бо в рідних Дубівцях вуличне прізвище було "Василеньки"...\nЗнимка з Одеси\nМітки: Василь, Володимир, Дубівці, Онуфрій, свято, Ханас\n10 правил життя Володимира Ханаса (коментар)\nЗ певним запізненням через а)енергетичну кризу б)поноворічну лінь для мене запалав факел самого Івана Поповича. Перечитав написане і подумую над використанням Яндексу. Весь рік натхненно працюватиму над збільшенням кількості правил. Думаю, що мало би бути щонайменше 140. А поки що перших 10 правил життя Володимира Ханаса.\nМітки: галужнет, денник, життя, правила, ФакелІванаПоповича, Ханас\nНовий рік у Дубівцях\nДень народження та Новий рік зустрічав у рідних Дубівцях. Викладаю кілька знимок.\nОкремо хочу відзначити новий стиль катання із снігової гори, котий випробував племінник Стефан. Глінтвейн був чудовий, погода сліпучо-красива. Дякую всім за вітання.\nОпубліковано #khanasV о 08:58 4 коментарі:\nМітки: Дубівці, Новий рік, свято, Тернопілля, тернопільщина, Ханас


На Харківщині спалах менінгіту — 5 канал\nНа Харківщині спалах менінгіту\nЧерез можливу епідемію перенесено терміни осінніх канікул для учнів загальноосвітніх навчальних закладів міста Люботин\nУ навчальних закладах м. Люботин Харківської області припинені заняття у зв'язку з поширенням випадків захворювання менінгітом, повідомляє "Інтерфакс-Україна".\nЗгідно з повідомленням на офіційному сайті відділу освіти Люботинської міської ради, терміни осінніх канікул у загальноосвітніх навчальних закладах перенесені "з метою недопущення виникнення епідускладнень". Заступник Люботинського міського голови Наталія Кравченко підтвердила – перенесення канікул пов'язане із випадками захворювання серозним менінгітом серед дітей.\nУ свою чергу, заступник начальника відділу освіти Люботинської міськради Вікторія Ситченко в коментарі комунальному виданню повідомила, що захворіли на менінгіт п'ять учнів загальноосвітніх закладів та один вихованець дитячого садочка, якого вже виписали з лікарні.\nСитченко наголосила: "Щоб не допустити виникнення епідемії, ми перенесли канікули учням, адже щоб ввести карантин, потрібно не менше 10% хворих, а в нашому випадку це більше 200 учнів". Зазначається, що канікули триватимуть з 6 до 13 жовтня. Початок занять заплановано на 17 жовтня.\nНагадаємо, раніше у Харкові терміново евакуювали півтисячі школярів через небезпечну знахідку.\nПомерла дружина міністра культури\nШтрафи для винуватців "п'яних" ДТП хочуть підняти до 100 тис. грн\nХарківщина хвороба канікули\nУ Харкові терміново евакуювали півтисячі школярів через небезпечну знахідку\nУ київській школі сталася пожежа: евакуйовано 600 дітей - ДСНС\nУ майже 8,5% протестованих українців виявлено гепатит С – є висока загроза поширення епідемії\nВ Україні прогресує епідемія гепатиту С


Я закрив мережу сортування сміття, і ось чому — The Village Україна\nЕкоЯ закрив мережу сортування сміття, і ось чому\n«У нас немає шансів, якщо ми будемо повільно йти до екологічного способу життя»\nСофія Пилипюк, 10 жовтня 2019\nБлизько двох років проєкт EcoSort давав можливість сортувати сміття біля будинків – встановлював біля них контейнери для збору паперу та ПET-пляшок. У липні 2019 року засновник проєкту Юрій Жуков вирішив закрити мережу для сортування. На його думку, у сортуванні немає екологічного складника, оскільки воно не зменшує використання ресурсів і дає людям внутрішнє право використовувати упаковку у великій кількості.\n«Якби у людства була необмежена кількість часу і ми могли маленькими кроками йти [до покращення екологічної ситуації], тоді сортування було б вирішенням проблеми». Спілкуємося з Юрієм Жуковим про причини закриття EcoSort та альтернативний погляд на сортування сміття.\nЯ почав сортувати сміття вісім-дев’ять років тому. Не пам’ятаю, як з’явилася ідея. Можливо, це пов’язано з тим, що моя сестра живе в Німеччині й там є [система] сортування. Я бачив, що є проблеми із забрудненням довкілля, а мені ця тема була близька. Після закінчення університету я мріяв, що матиму сміттєпереробний завод і зможу цю проблему розв’язати.\nТоді я сортував на дві фракції: суху (чиста упаковка) та мокру (органіка та забруднена упаковка). Кидав до першої вушні палички, шматочки пластику й думав, що це може бути перероблено. Викидав сміття в сітку для відсортованої сировини. Біля мого будинку її не було, тому я знайшов таку поблизу.\nПізніше я долучився до проєкту «Україна без сміття», у 2016 році, ще коли не було станції сортування. Організував процес збору відсортованого сміття в офісах та сортування на різні фракції на складі. Якось я запитав засновниць Ольгу та Євгенію, куди ми хочемо рухатися, і вони поділилися ідеєю створення станції сортування.\nОднак за кілька місяців після запуску я збагнув, що вона не виходить в нуль і, можливо, ніколи не вийде. Заробіток на вторсировині маленький. Отримати гроші на цьому можна лише за умови надвеликих об’ємів. А станція сортування не мала відповідної площі, щоб накопичувати сировину [в такій кількості]. Потік людей був невеликий: лише фанати могли їхати через усе місто, щоб привезти сюди сировину.\nЯ зрозумів, що потрібно створити можливість для сортування безпосередньо біля будинків.\nТак об’єм сировини буде значно більшим. Бо люди люблять комфорт: вийти й кинути усе біля дому. У рамках проєкту «Україна без сміття» реалізувати це не вдалося, тому я вийшов з нього і почав самостійну діяльність.\nСпочатку я думав, що зможу знайти інвесторів, які фінансували б виготовлення контейнерів та покупку машини. А тим часом я розвивав проєкт своїм коштом. Моя помилка полягала в тому, що хоч я і написав план, за відсутності реального досвіду не зміг прорахувати все точно. Знайти інвесторів не вдавалося. Я купив стару машину, яка постійно ламалася. Виникали проблеми за проблемами. Я розумів, що це не може бути волонтерським чи донорським проєктом. Щоб розвивати його, проєкт має бути сталим і давати прибуток. Або хоча б покривати витрати та інвестиційні кошти.\nЯ почав робити контейнери: 10, 20, 40. Щоб встановити їх біля будинків, ходив по ОСББ і ЖЕКах, пропонував їм наші послуги. Пояснював, що ми встановлюємо контейнери, а вони не платять за це. Що це зменшить відходи, і це добре для екології. Спершу одному ЖЕКу я навіть доплачував за те, що мої контейнери там стоять. Але потім зрозумів, що це збитково й у нас немає змоги за це платити. Усього ми встановили близько 150 контейнерів.\nЯ збирав лише дві фракції: папір і пластикові пляшки. Інакше загнувся б. Перші кілька місяців я здавав усю зібрану сировину. Пізніше винайняв склад, щоб самому досортовувати та пресувати її. Чиста та спресована сировина має вищу ціну.\nДля роботи складу я придбав прес, роклу, ваги, виготовив стіл, на якому працівники сортували пластикові пляшки за кольором. ПЕТ-пляшки ми пресували і продавали, переважно заготівельним компаніям у Києві. А вони вже продавали більшим компаніям. Папір ми відсилали на картонно-паперову фабрику «Папір-Мал».\nПотім я збагнув, що тримати склад теж збитково: мої витрати на сортування і пресування значно більші, ніж у заготівельників. Тому я повернувся до минулої схеми: продавав сировину базам, які досортовували і пресували. Відтак намагався передати свої контейнери в обслуговування компанії. Однак не склалося, вони погано обслуговували.\nНавесні цього року ціна на папір дуже знизилася. Якщо за весь період моєї діяльності ми здавали несортований папір по три гривні, то навесні ціна впала до менше як двох гривень. І це мене збентежило. Спершу проєкт виходив у нуль, потім почав йти у мінус, бо основний мій продукт – папір. А ціна на нього впала. Економічна доцільність у проєкті зменшувалася через низку помилок: маленькі об’єми, неправильно підібрану географію, неефективний збір. Але я закрив EcoSort тільки тоді, коли зрозумів, що екологічного складника теж немає.\nЯ закрив EcoSort лише тоді, коли зрозумів, що у проєкту немає екологічного складника.\nЗі столичного паперу, який ми відсортовуємо, роблять папір нижчої якості: туалетний папір, газети, картон. Для їх виготовлення використовують лише вторинну сировину, не первинну. Первинна сировина – целюлоза, те, для чого вирубують дерева – йде на виготовлення паперу (на зразок А4), серветок, білого туалетного паперу. Скільки ми б не сортували, це не зменшить споживання целюлози. Наприклад, Tetra Pak виготовляють лише з первинної сировини. Від того, що ми здамо його на сортування, споживання ресурсів не зменшиться. А я починав проєкт саме з цією метою.\nВисновок: індустрія переробки – просто бізнес. Є певна економічна цінність того, що ми викидаємо на полігон. Папір, пластикові пляшки, алюміній, метал. Екологічної доцільності у цьому майже немає. Бо, щоб розділити все на два потоки – на полігон і переробку – потрібно додатково організовувати всю індустрію переробки. Це колосальні витрати ресурсів, а отже, додаткові викиди в атмосферу.\nКоли пластик, папір, метал, скло потрапляють на полігон, це не призводить до парникових газів, бо вони не утворюють метан. Метан утворює органіка. На полігоні вона взаємодіє з важкими металами, батарейками, люмінесцентними лампами і формує фільтрат. Фільтрат – дуже отруйна речовина, яка потрапляє у ґрунтові води. Через це ті, хто живе навколо полігонів, частіше мають онкозахворювання, ніж решта людей по країні. Буде на цьому полігоні більше пластику чи менше, на це ніяк впливає.\nУнаслідок сортування ми не економимо ресурси. Одними з найекологічніших видів упакування є скло і метал. Але навіть зі склобою неможливо виплавити нову пляшку. Для того, щоб виготовити її, все одно потрібно первинну сировину (хоча склобій може становити 30-50%). І це найкращий матеріал для пакування. З металом те саме. Неможливо з чистого металолому зробити нову алюмінієву бляшанку.\nМи не економимо ресурси, але для того, щоб організувати процес [сортування], використовуємо їх і таким чином ще більше нагріваємо атмосферу. Екологічні активісти, ті, які дуже глибоко в темі, кажуть, що однією з найбільших екологічних проблем є глобальне потепління: температура зростає через збільшення кількості оксиду вуглецю в повітрі. А якщо ми внаслідок сортування збільшуємо вміст вуглецю в повітрі, то де ж тут «екологія»?\nКоли ми не сортуємо, то кладемо всі види відходів – органіку, пластик, папір, скло – в один контейнер, і все це сміття вивозять на полігон, де органіка спричиняє отруйні викиди. У Німеччині, наприклад, немає полігонів для побутових відходів, які генерують метан, але є система сортування, за якої різні фракції сміття забирає чотири машини. Тобто чотири машини замість однієї проїжджають одну й ту саму відстань, щоб зібрати відходи. Результат: у них немає викидів метану на полігонах і є спалювання неліквідного пластику, що заміняє їм використання нафти й газу. Також з органіки добувають газ. Звісно, така організація поводження з відходами менш шкідлива. Але менш шкідлива не означає екологічна.\nНайбільша проблема сортування полягає у тому, що воно дає людям внутрішнє право використовувати упаковку у великій кількості.\nВ Україні кількість сміття, яке генерує одна людина, становить 300-350 кілограмів на рік. У Німеччині це 500 кілограмів. Так, у них там чистенько, немає полігонів. На колишніх полігонах росте зелена травичка і дерева. Але ж кількість відходів, які людина генерує, величезна.\nСміття у світі генерує близько 3% парникових газів з усієї життєдіяльності людини. І фокусуватися на боротьбі з 3%, коли в нас є 97%, не зовсім правильно. І це була моя помилка. Коли я починав свій проєкт, мене попереджали, що сміття – це зовсім не велика кількість відходів і забруднення. Але на той момент я не знав, за що взятися, мені не показали альтернативи. Сміття свідчить про те, скільки ми споживаємо. Воно є показником консюмеризму. Якщо ми перейдемо на екологічну упаковку, але не зменшимо споживання, це покращить ситуацію, проте цього недостатньо.\nЯкби у людства була необмежена кількість часу і ми могли маленькими кроками йти [до покращення екологічної ситуації], тоді сортування було б вирішенням проблеми.\nАле за прогнозами, якщо ми не змінимо кардинально спосіб життя до 2030 року, то дійдемо до точки неповернення. Іншими словами, якщо досягнемо температури атмосфери на 1,5 градуса вищої, ніж у доіндустріальний період, тоді сортуй не сортуй, почнуться ті процеси, які не зупинить ніщо. І це вже за 10 років.\nВирахувати свій екологічний слід\n60+ «зелених» порад від WWF\nУ нас немає шансів, якщо ми будемо повільно йти до екологічного способу життя.\nНавіть якщо всі почнуть сортувати сміття, це не розв’яже проблем з екологією. Я бачив новину, що Каліфорнія найближчим часом повністю відмовиться від пластику (у цьому штаті пропонують заборонити одноразовий пластик з 2030 року – ред.). Це круто, але загалом ситуацію не змінить. Нам потрібно міняти докорінно модель економіки й модель споживання. Інакше в нас не буде умов, в яких ми зможемо жити. І це трапиться не за тисячу і навіть не за сто років, а за десять. Це відповідальність кожного з нас – зменшити споживання ресурсів.\nЯкі рішення я вважаю дієвими:\nВисаджувати велику кількість дерев.\nЦе є найефективнішим і найдешевшим способом зменшення вмісту в атмосфері вуглецю.\nЗменшувати споживання м’яса.\nСтепи як екосистема здатні вбирати величезну кількість вуглекислого газу з атмосфери. Але у світі, окрім заповідних зон, степів майже немає. Є лише поля, які обробляють для того, щоб отримати корм для тварин. Якщо порахувати всю площу, яку обробляє агропромисловий сектор, то 80% території використовують під худобу і для вирощування їжі для неї. А м’ясо становить лише 9% раціону людства. Тобто це надзвичайно нераціональне використання ресурсів.\nУ процесі травлення їжі велика рогата худоба відригує метан. Метан – це один з парникових газів, який більше створює парниковий ефект, ніж вуглекислий газ. Ну й транспортування: стейк з австралійського ангуса є найдорожчим саме тому, що транспортують його через увесь світ.\nЯкщо людина дуже любить м’ясо, це не означає, що варто цілком відмовитися від нього, лише зменшити кількість його споживання. Якщо їси м’ясо тричі на день – зменшуй до разу. Якщо їси раз на день – зменшуй до 1-2 разів на тиждень.\nКупувати локальні продукти.\nЧасто вегетаріанці чи вегани створюють такий самий вуглецевий слід, як м’ясоїди, бо купують кіноа, ананаси, кокоси, манго, авокадо. А всі екзотичні фрукти мають великий вуглецевий слід через транспортування.\nСортувати органічні відходи.\nОрганіка є найшкідливішим елементом на полігоні. Саме вона призводить до викидів метану в атмосферу. Якщо взяти середньостатистичну людину, то органіка – це близько 50% відходів. Проте до її сортування люди доходять в останню чергу. Бо її потрібно кудись винести та закопати. Це незвично, але людина, яка хоче – завжди знайде вихід. Я поставив собі невеликий контейнер для органіки. Коли він заповнюється, беру його в машину і, коли проїжджаю пустир чи недоглянуту територію, там усе викидаю.\nМаксимально зменшити споживання продуктів в упаковці. Собі я заборонив купувати будь-яку упаковку. Усе ж це трапляється, але рідко. Раз на два місяці у мене збирається відро з неліквідним пластиком. Я не почуваюся через це обмеженим, адже завжди є альтернативи. Якісні продукти можна купити й без упаковки.\nЯ вважаю, що маленькі кроки великої кількості людей можуть сприяти значним змінам. Якщо я сьогодні йду до магазину по м’ясо, але вирішив з екологічних міркувань таки його не купувати – тварина не оживе й нікуди м’ясо не зникне з прилавка. Але якщо таке рішення ухвалять сотні людей, то завтра споживання його в цьому магазині зменшиться. Крамниця замовлятиме менше м’яса, що вплине на виробників. Це не моментальна реакція, але поступова. Я вважаю, що кожна маленька дія або бездіяльність, якщо ми говоримо про відмову від споживання якихось ресурсів, може дати потрібні нам результати, тобто зменшити викиди вуглекислого газу.