Тенденції розвитку світового ринку робочої сили\nПоняття, види і причини міжнародної міграції робочої сили\nЦентри і про АГАЛЬНІ напрямки міграції робочої сили\nКраїни-донори і країни-реципієнти\n«Тенденції розвитку світового ринку робочої сили»\nПерегін Ірина Владиславівна\nСтудент гр. МІГ-08\nПетракова Марія Володимирівна\nЦентри і основні напрямки міграції робочої сили\nМіжнародний ринок робочої сили є не просто сумою національних ринків, а являє собою новий якісний розвиток ринку робочої сили в умовах посилюються процесів інтернаціоналізації виробництва і зростання спілкування між народами.\nМіжнародний ринок робочої сили характеризується постійним зростанням попиту та пропозиції іноземної робочої сили.\nОсновою його формування послужили процеси міжнародної трудової міграції.\nБезліч людей покинули рідні краї і кинулися в інші країни, далекі і близькі, в пошуках матеріального достатку і позбавлення від нерівності. І в наші дні явище міжнародної міграції як вираження процесу інтернаціоналізації Герасимчука надбанням історії. Але вже тепер ділити країни на три чітких категорії: еміграції, імміграції та транзиту. Все більша кількість країн не тільки змінюють свій статус, але і поєднують характеристики двох або навіть трьох категорій. Так, прикладами країн в Європі, які втратили статус країни еміграції, є Греція, Італія, Португалія та Іспанія. В Азії - це Південна Корея, Малайзія, Тайвань, Таїланд. Навіть Мексика і Туніс зіткнулися з напливом іноземних працівників, які бачать там більше перспектив, ніж у своїх рідних країнах. Існує і контрпоток, що протікає з Заходу на Схід - в Польщу, Чехію, Угорщину як країни з новим економічним горизонтом. Ці три країни разом з Болгарією, Росією, Білоруссю, Україною, крім усього іншого, стають завантаженим перехрестям транзитних шляхів мігрантів з Африки, Азії і Середнього Сходу.\nНаціональні ринки праці дедалі більше втрачають свою замкненість та відокремленість. Між ними виникають транснаціональні потоки і переміщення робочої сили, які набувають постійний і систематичний характер.\nТакі транскордонні переміщення робочої сили поряд з рухом капіталу між країнами утворюють верхній (наднаціональними ринками) міжнародний рівень ринку робочої сили. І мова йде в даному випадку не про епізодичному переміщенні робочої сили з однієї країни в іншу (це траплялося й раніше). З'являються покупці і продавці робочої сили, які на більш-менш постійній основі зайняті пошуком і продажем робочої сили за кордоном.\nТаким чином, міжнародний ринок праці можна визначити як наднаціональне утворення, де на постійній основі виступають покупці і продавці закордонної робочої сили, що беруть участь в процесі відбору необхідної робочої сили в рамках міждержавного регулювання попиту-пропозиції робочої сили.\nПід міжнародної (зовнішньої) трудовою міграцією (Міграцією робочої сили) розуміється переміщення населення через державні кордони для того, щоб вступити в трудові відносини з роботодавцями в іншій країні. До трудовим мігрантам не належать комерсанти - «човники», а також особи, які виїжджають за кордон у службові відрядження (при відсутності контракту з іноземними роботодавцями).\nЗовнішня міграція робочої сили поділяється на:\nтрудову еміграцію, тобто виїзд працездатного населення з країни перебування для довгострокового чи постійного проживання в іншій країні;\nтрудову імміграцію, тобто приїзд робочої сили в дану країну з-за кордону.\nВиділяють наступні в і д и трудової міграції:\nбезповоротна, при якій мігранти виїжджають на постійне місце проживання в приймаючій країні;\nтимчасово-постійна, коли міграція обмежена терміном перебування в країні в'їзду від одного року до шести років;\nсезонна міграція, яка пов'язана з короткочасним (в межах до одного року) в'їздом для роботи в тих галузях господарства, які мають сезонний характер (сільське господарство, рибальство, сфера послуг). Різновидом сезонної міграції є кочівництво, що збереглося в Африці і Західній Азії;\n4) маятникова (човникова, прикордонна) - щоденний переїзд з однієї країни в іншу і назад. Мігрантів, які перетинають кордон для роботи в сусідній країні, називають робочими-фронтальерамі;\nнелегальна - незаконний в'їзд в іншу країну в пошуках роботи або прибуття в неї на законних підставах (за приватними запрошеннями, в якості туристів і т.д.) з подальшим нелегальним працевлаштуванням;\n«Відплив умів» - міжнародна міграція висококваліфікованих кадрів (вчених, рідкісних фахівців, іноді «зірок» мистецтва, спорту).\nПричини міжнародної трудової міграції мають, в основному, економічний характер. До них належать такі:\n1. відмінності в рівні економічного розвитку окремих країн.\n2. наявність національних відмінностей у розмірах заробітної плати.\n3. існування органічного безробіття в країнах, що розвиваються (останнім часом це явище поширене і в постсоціалістичних країнах).\n4. міжнародний рух капіталу і функціонування міжнародних корпорацій.\nНайбільшу частку учасників міжнародної трудової міграції складають представники робочих спеціальностей, але в ній беруть участь і службовці.\nАле, поряд з цим, існує і міграція в пошуках більш високої заробітної плати, більш комфортабельних умов праці та життя. Ці обставини також пов'язані з нерівномірним економічним розвитком країн. Такий вид міграції пов'язаний, перш за все, з міграцією кваліфікованих фахівців, вчених.\nРозглядаючи світове господарство в цілому можна виділити наступні основні потоки трудової міграції:\n1. з країн, що розвиваються в розвинені;\n2. між розвиненими країнами.\n3. між країнами, що розвиваються.\n4. з постсоціалістичних країн до розвинених країн.\n5. міграція науковців та кваліфікованих фахівців з розвинених країн в країни, що розвиваються.\nНайбільшу роль у розвитку світової економіки міжнародна трудова міграція почала грати після Другої світової війни. В даний час в загальному обсязі сучасної міжнародної міграції переважає трудова міграція. Згідно з оцінками фахівців, на початку 90-х років за межами своїх держав проживало близько 25 млн. Тимчасових мігрантів, а з урахуванням членів сімей, сезонних і прикордонних працівників загальне число трудових мігрантів становила близько 100 млн. Чоловік.\nРозпад СРСР значно посилив рухливість населення колишніх радянських республік, що призвело до збільшення чисельності міжнародних трудових мігрантів.\nСпочатку міжнародна трудова міграція мала стихійний характер.Але потім приймаючі країни спробували ввести її в організаційні рамки. Так, вже в кінці 19-початку 20 ст. в Німеччині, Франції, Швейцарії широко був поширений тимчасовий найм іноземних робітників на певний термін, який передбачає їх обов'язкову депортацію, тобто їх виїзд назад на батьківщину. У Сполучених Штатах Америки з кінця 19 ст. був введений контроль за імміграцією.\nВ процесі розвитку міжнародного ринку праці в сферу його діяльності залучалися все нові й нові країни. Поступово склалося кілька основних центрів, в яких процеси міграції робочої сили мають найбільш активний характер.\nЗахідна Європа традиційно є регіоном, в якому активно протікають процеси міграції. Країнами, які беруть основну частину іммігрантів, є Німеччина, Франція, Великобританія, Нідерланди.\nЗа даними на 1990 р Німеччини налічувалося 4 630 тис. Іноземних робітників (в основному, турки, югослави, італійці), у Франції - близько 4 млн. (В основному африканці), у Великобританії - 1736 тис. Наприкінці 80-х років виявилася нова тенденція у використанні іноземної робочої сили в Західній Європі: її частка зменшилася в галузях промисловості і будівництва, але зросла в сфері послуг, в фінансових установах, в торгівлі нерухомістю.\nЯкщо спочатку центром трудової міграції були в основному країни Західної Європи, то в 70-і роки стрімко сформувався ринок робочої сили в районі нафтовидобувних країн Близького Сходу. До початку 90-х років тут налічувалося понад 4,5 млн. Трудящих-мігрантів (в той час, як чисельність місцевих робітників становила 2 млн. Чоловік).\nПитома вага іноземної робочої сили в загальній чисельності робочої сили досить значний. Він становить в Об'єднаних Арабських Еміратах близько 97%, в Катарі - 95,6%, в Кувейті - 86,5%, в Саудівській Аравії і Бахрейні - по 40%.\nГоловний експортер робочої сили в даному регіоні - Єгипет, тут також працюють емігрували з Іраку, Лівану, Сирії, Йорданії, з Пакистану, Індії, Бангладеш.\nСлід зазначити, що падіння цін на нафту в середині 80-х років спричинило скорочення потреби в робочій силі в даному регіоні. За оцінками західних експертів в країнах Перської затоки на початку 90-х років безробіття становило близько 3,7% працездатного населення. Мабуть цей показник в даному регіоні буде зростати, і не тільки в зв'язку з несприятливою кон'юнктурою на нафту, але і в зв'язку з таким фактором, як швидке зростання економічно активного населення.\nДеякі арабські країни є одночасно і експортерами, і імпортерами робочої сили, наприклад, Йорданія, Ємен.\nТрадиційно найбільшим центром, що притягає мігрантів, є Сполучені Штати Америки. За оцінками фахівців в 80-х роках близько половини приросту населення США припадало на іммігрантів. В даний час там налічується близько 3 мільйонів легальних іноземних робітників.\nОднак слід зазначити, що імміграція в цю країну традиційно носить асимільований характер, тобто основна частина в'їжджають в країну мігрантів прагне залишитися в ній. Таким чином, тут в основному має місце переселенческая міграція.\nРазом з тим, тут досить поширене використання праці нелегальних іммігрантів. У 1986 році був прийнятий закон, який передбачає покарання підприємців, які використовують нелегальну робочу силу, у вигляді штрафів та інших санкцій, аж до тюремного ув'язнення. Але питома вага використання праці нелегальних мігрантів все одно зростає, особливо в сільському господарстві, будівництві, харчовій промисловості.\nЩе один центр міжнародної міграції країни Азіатсько-Тихоокеанського регіону. Тут основними імпортерами робочої сили є Бруней, Японія, Гонконг, Малайзія, Пакистан, Сінгапур, Республіка Корея, Тайвань.\nДля цих країн характерні різні форми трудової міграції. По-перше, регульована трудова міграція. Вона характерна для Малайзії, Сінгапуру, Брунею, Гонконгу. По-друге, прихована або нелегальна міграція, яка розвинена в Східній і Західній Малайзії, Гонконгу, Пакистані, Тайвані. По-третє, міграція робочої сили високої кваліфікації, яка супроводжує прямі іноземні інвестиції, здійснювані Японією, Тайванем, Гонконгом, Сінгапуром, Австралією.\nМіждержавні міграція робочої сили має місце також і в Африці, і в Латинській Америці. У сферу міжнародного ринку робочої сили втягуються все нові і нові країни. Міграційні потоки є важливим фактором розвитку світового господарства в цілому.\nРосія стала учасників міжнародного ринку праці тільки на початку 90-х років. До цього, в період адміністративно-командної економіки населення СРСР, брало мінімальну участь в процесах міжнародної трудової міграції. Виїзд за межі і в'їзд з-за кордону були строго регламентовані державою. Радянські фахівці виїжджали на роботу за трудовими контрактами в основному в країни третього світу, які проголошували прагнення йти по соціалістичному шляху розвитку. Організація процесів міжнародної міграції проводилася тільки державними органами.\nУ період перебудови економіки нашої країни, відходу від адміністративно-командних методів управління в усіх сферах життя процеси міжнародної трудової міграції значно інтенсифікувалися.\nЧималу роль тут зіграв і розпад СРСР. Якщо раніше приїзд на роботу в Російську Федерацію з Вірменії, Грузії чи інших республік був внутрішньою міграцією, то тепер аналогічні процеси відносяться до міжнародної трудової міграції.\nРосія є в даний час, як країною-донором, так і країною-реципієнтом. Чимало російських громадян виїжджає до розвинених країн з метою заробітку. Причому не завжди мова йде про роботу за фахом. У зв'язку з високим рівнем безробіття люди нерідко погоджуються виконувати низько кваліфіковану роботу, так як отримують за це, на їхню думку, відносно високу заробітну плату.\nУ той же час, в Росію ринув потік трудових мігрантів з республік ближнього зарубіжжя, так як рівень життя в РФ щодо вище, ніж рівень життя на Україні, У Білорусі та інших республіках СНД.\nХарактерною рисою участі Росії в процесах міжнародної трудової міграції є слабка роль держави в регулюванні цих процесів. В результаті цього велике число іноземних працівників використовуються на нелегальних умовах.\nЗ іншого боку, не створені механізми використання позитивних сторін еміграції працівників по трудових контрактах, що не дозволяє забезпечити належний приплив валютних коштів в економіку Росії як від фірм-посередників, так і від офіційних перекладів самих мігрантів на батьківщину.\nУ другій половині XX в. склалося декілька центрів тяжіння трудової міграції.\n1. Західна Європа. На початку 90-х рр. тут налічувалося понад 20 млн. іммігрантів. Високорозвинені країни (Німеччина, Франція, Бельгія, Люксембург, Швейцарія та ін.) Залучають іноземних робітників з країн Південної (Іспанія, Португалія), Центральної та Східної Європи (Польща, Угорщина, колишні республіки Югославії), Туреччини, арабських країн. Приплив іммігрантів в Західну Європу в середині 90-х рр. оцінювався в 180 тис. осіб на рік.\nІноземні робітники становили значну частину робочої сили в країнах Західної Європи,% до загальної чисельності зайнятих: Люксембурзі - 30,0; Швейцарії - 29,6; Німеччині - 8,0; Бельгії - 7,5; Австрії - 6,2; Швеції - 5,8; ' Франції - 5,2; Англії - 3,4.\nВ даний час країни Західної Європи прагнуть стримувати трудову міграцію з країн, що не входять в ЄС, з таких міркувань:\nнеобхідність впровадження трудосберегающих технологій;\nпереміщення виробництв, що використовують працівників низької кваліфікації, в країни, що розвиваються і держави з перехідною економікою, де оплата праці значно нижче;\n• невдоволення певних верств населення, особливо робітників невисокої кваліфікації, конкуренцією на ринку праці з боку іммігрантів.\n2. Нафтовидобувні країни Західної Азії.\nЦей центр тяжіння міжнародної трудової міграції виник в середині 70-х рр. Загальна чисельність іммігрантів на початку 90-х рр. оцінювалася в 5-6 млн. чоловік. Іммігранти прибувають в держави Перської затоки з довколишніх арабських країн (Єгипту, Сирії, Ємену), а також з Індії, Пакистану, Південної Кореї, Філіппін.\nУ країнах Перської затоки відзначена найвища в світі частка іммігрантів у загальній чисельності робочої сили,%: Катар - 92, ОАЕ - 89, Кувейт - 86, Оман - 70, Саудівська Аравія - 60, Бахрейн - 51.\nОдночасно в сусідніх країнах досягнуто найвища питома вага економічно активної частини населення, що працює за кордоном,% від загальної чисельності населення: у Ємені - 7,3; Єгипті - 5,2; Туреччини - 4,3; Пакистані - 3,8. Ще одним центром міграції (формально етнічної, але, по суті багато в чому трудової) став Ізраїль, куди з кінця 80-х до середини 90-х рр. тільки з колишнього СРСР прибуло близько 750 тис. чоловік.\n3. США і Канада. Загальна чисельність трудових мігрантів в США становила в середині 90-х рр. близько 7 млн осіб.\nПриплив іммігрантів в США і Канаду в зазначений період оцінювався в 900 тис. Осіб на рік. Трудова імміграція в США\nрозділяється на два потоки: низькокваліфікована робоча сила прибуває з Мексики, країн Карибського басейну, Філіппін; висококваліфіковані працівники іммігрують із Західної Європи, Росії, а також Індії.\nНайважливішими цілями імміграційної політики США і Канади є заохочення припливу зарубіжних менеджерів, елітних фахівців, висококваліфікованих робітників, а також інвесторів (імміграція дозволяється за умови інвестування в економіку даної країни певної суми).\nМасштаби трудової імміграції визначаються жорсткими рамками імміграційних квот для країни в цілому і за професійними групами.Так, відповідно до законодавства США 1990 р щорічно на роботу в країну допускається 140 тис. Трудових мігрантів, в основному висококваліфіковані фахівці, вчені рідкісних спеціальностей.\nРегулювання імпорту робочої сили переслідує дві основні мети.\n1. Захист національного ринку праці від стихійного потоку трудящих-мігрантів, так як він загострює проблему зайнятості.\n2. Забезпечення раціонального використання іноземних працівників, тобто застосування їх праці саме в тих областях, які не можуть бути забезпечені за рахунок внутрішніх трудових ресурсів.\nМіжнародна трудова міграція має як позитивні, так і негативні наслідки для країн-реципієнтів.\nДо позитивних наслідків можна віднести наступні:\n1. Зайнятість робочих місць, пов'язаних з непрестижним або важкою працею, на які не претендують громадяни приймаючої країни. Наприклад, в 1995 році трудящі-іммігранти становили від загальної чисельності трудових ресурсів в Швейцарії 19,4%, в Австрії - 10,2%, в Німеччині - 7,4%, у Франції 6,2%. При відсутності іноземних робітників обсяги виробництва в цих галузях були б значно менше.\n2. Розширення внутрішнього ринку приймаючої країни за рахунок попиту на товари і послуги, що пред'являється іноземними робітниками.\n3. Зниження податкового навантаження на державний бюджет. Трудові мігранти не тільки не вимагають, соціальних допомог, але, сплачуючи податки та інші обов'язкові внески, знижують відносну податкове навантаження на корінне населення.\nДо негативних наслідків міжнародної трудової міграції, як правило, відносять такі:\n1. Зростання нелегальної міграції, особливо за рахунок працівників, у яких закінчився термін трудового контракту, але вони не ходять повертатися на батьківщину, сподіваючись знову знайти роботу в приймаючій країні.\n2. Зростання соціальної напруженості в зв'язку з ростом нелегальної імміграції.\nВ даний час в країнах-імпортерах робочої сили склалася система заходів державного регулювання імміграції, яка включає в себе законодавство про юридичну, політичному і професійному статусі іммігрантів, національні служби імміграції, а також міждержавні угоди з питань міграції.\nНа міжнародному рівні діяльність національних імміграційних служб координується службою СОПЕМИ (Система постійного спостереження за міграцією), створеної країнами-членами ОЕСР (Організації економічного і соціального розвитку).\nУ міжурядових угодах про наймання іноземної робочої сили обумовлюються умови перебування мігрантів в приймаючій країні, дотримання яких покликане захистити інтереси мігрантів. Так, в міжурядових угодах про наймання іноземної робочої сили, що укладаються між ФРН і країнами-експортерами, є положення про те, що наймання і оплата іноземних робітників здійснюються роботодавцями на підставі тих же пунктів тарифних договорів, що і для німецьких робітників.\nІмміграційні служби країн контролюють, перш за все, в'їзд іммігрантів в країну. Вони видають дозволи на в'їзд у відповідності із заявками підприємців про необхідні їм працівниках, причому подібний дозвіл видається на певний термін.\nПершим етапом регулювання міграційних процесів можна вважати організацію вербування іноземних робітників, яка здійснюється на основі міжурядових угод.\nМіжнародні угоди можуть бути двосторонніми та багатосторонніми. У цих угодах встановлюються певні кількісні ліміти (квоти) на в'їзд громадян в ту чи іншу країну. Багатосторонні угоди мають місце між країнами Європейського Союзу. Особливе значення тут набуває регулювання імміграції з третіх країн (тобто з країн, що не входять в Європейський Союз).\nЦі угоди, як правило, реалізується через національні відомства, які займаються питаннями праці (наприклад, в Швейцарії - Федеральне відомство промисловості, ремесел і праці; в Фінляндії - Міністерство праці; в Китаї - Державне управління у справах іноземних фахівців).\nПроцедура реалізації угод про імміграцію полягає в наступному. Сторона, що направляє працівників за кордон, проводить попередній відбір кандидатів відповідно до критеріїв, узгодженими з іншою стороною. Уповноважений орган сторони, що відправляє перевіряє відповідність пропонованих кандидатів-мігрантів умовам міжнародної угоди, а потім переправляє дані про цих кандидатів уповноваженому органу приймаючої сторони.\nВ основному обмеження приймаючих країн не поширюються на наступні категорії працівників:\n1. Працівники, які претендують на малооплачиваемую роботу, роботу з важкими і шкідливими умовами праці, не престижну і малокваліфіковану роботу.\n2. Фахівці швидко і пріоритетних сфер економічної діяльності.\n3. Представники рідкісних професій (огранщики алмазів, реставратори картин і старовинних рукописів, лікарі, що практикують нетрадиційні методи лікування).\n4. Фахівці вищої кваліфікації і представники вільних професій (видатні вчені, музиканти).\n5. Керівний персонал фірм та їх підрозділів, а також підприємці, які переносять свою діяльність в приймаючу країну і створюють нові робочі місця.\nСлід зазначити, що державний апарат вербування іноземних робітників не завжди може впоратися з вербуванням працівників в необхідному обсязі. У зв'язку з цим у багатьох країнах існує інститут приватних посередників, тобто фірм або приватних осіб, які, отримавши від державних органів ліцензію на даний вид діяльності, займаються підбором кадрів для роботи за кордоном. Однак держава повинна контролювати діяльність подібних фірм. Відсутність такого контролю часто призводить до зростання нелегальної імміграції.\nВ останні роки багато країн, наприклад, Австрія, Швеція, Фінляндія намагаються посилити контроль за в'їздом в них іноземних працівників. Так Швеція має намір вимагати від іммігранта не тільки пред'явлення вже підписаного контракту на роботу, а й знання шведського або англійської мови, а також підтвердження про наймання житла. Але це не дає відчутних результатів. Природно, що достовірних даних про розміри нелегальної імміграції мало. За оцінками фахівців в останнє десятиліття вона зросла. Це можна пов'язати не тільки зі збільшенням числа людей, що намагаються "знайти щастя" за кордоном, але і з тим, що підприємець, який використовує іноземну робочу силу, при наймі нелегальних іммігрантів отримує більш керованих і дешевих працівників. Адже в цьому випадку не робляться страхові внески та інші платежі, обов'язкові при легальному наймі.\nКількість нелегальних іммігрантів поповнюється не тільки за рахунок людей, нелегально в'їхали в країну. Серйозною проблемою для приймаючих країн є повернення іноземних робітників на батьківщину після закінчення терміну контракту (тобто репатріація). Небажання повертатися на батьківщину пояснюється наявністю тих економічних, соціальних, психологічних проблем, з якими репатріанти неминуче зіткнуться в своїй країні.\nУ ряді західноєвропейських країн приймалися програми, спрямовані на стимулювання репатріації.\nТак, наприклад, у Франції та в Німеччині вводилися матеріальні виплати в разі добровільного звільнення іноземних робітників, а також їх повернення на батьківщину. У 1982 році в ФРН були введені виплати турецьким і португальським робочим, які виплачувалися лише через півроку після їх повернення на батьківщину. Однак ці заходи не привели до істотного зниження чисельності іноземців.\nАналогічні заходи намагався прийняти уряд Нідерландів. Був розроблений проект закону про матеріально допомоги репатріантам і про обмеження термінів перебування іноземних робітників в країні. Однак ці пропозиції офіційних кіл викликали негативну реакцію з боку підприємців, тому що в разі прийняття подібного закону вони позбавлялися дешевих, невимогливих працівників. Підприємці заявили, що введуть премію за те, щоб іноземці залишалися в країні.\nКрім програм, що стимулюють репатріацію шляхом виплати певних грошових сум, країни-імпортери робочої сили розробляли різні заходи, спрямовані на полегшення інтеграції повертаються робочих в економіку їхніх рідних країн. Франція в числі перших серед країн Західної Європи в грудні 1975 року ввела систему профпідготовки для іммігрантів з Алжиру, Тунісу, Марокко, Португалії, Малі, Югославії, Туреччині, Іспанії. ФРН на початку 70-х років оголосила аналогічну програму професійної підготовки іноземців з Туреччини, Югославії, Греції. Однак число іноземців, які пройшли навчання в рамках цієї програми було досить незначно і не дало відчутних результатів щодо стимулювання репатріації.\nОдним із засобів, спрямованих на обмеження чисельності іноземних робітників, є встановлена в деяких європейських країнах плата за наймання іноземних робітників, яка поступово підвищується. Однак, незважаючи на цей податок, підприємцям у багатьох випадках вигідно використовувати іноземну робочу силу, особливо нелегальну, як менш захищену і більш керовану.\nПоряд з "м'якими" методами регулювання нелегальної імміграції (виплата премій за повернення на батьківщину і т.п.), уряди країн-реципієнтів використовують також і жорсткі примусові заходи, аж до примусової висилки їх з країни.\nВ цілому можна сказати, що процес репатріації іноземних робітників з розвинених країн відбувався і відбувається повільно, незважаючи на вжиті заходи економічного і позаекономічного характеру. Збільшення репатріації стало б можливим лише в разі скорочення відмінностей в рівні життя і праці між країнами-реципієнтами та країнами-донорами, поліпшення соціально-економічних умов в країнах еміграції.\nПоряд з державним регулюванням імміграції, існує і державне регулювання еміграції. Воно особливо розвинене в тих країнах, де експорт робочої сили є важливим елементом економічного розвитку.\nДержавне регулювання експорту робочої сили переслідує такі цілі.\n1. Захист прав та інтересів трудящих-емігрантів у приймаючих країнах, протидія їх дискримінації в країні тимчасового перебування.\n2. Відшкодування втрат від виїзду національної робочої сили за межі країни.\nЕміграційна політика грунтується на таких принципах:\n1. Гарантія можливості повернення мігрантів на батьківщину.\n2. Забезпечення надходження в країну і ефективного використання валютних переказів трудящих-мігрантів.\n3. Сприяння пом'якшення "внутрішньої" безробіття завдяки виїзду тих контингентів трудящих, які не користуються попитом на цьому ринку.\n4. Обмеження виїзду зайнятих в тих секторах економіки, потреби яких в робочій силі не задоволені.\n5. Оздоровлення внутрішнього ринку праці завдяки прийому репатріантів, які за час перебування за кордоном підвищили свій кваліфікаційний рівень.\nНормативно-правова база, що забезпечує регулювання трудової еміграції, грунтується на відповідних статтях Конституції країни, національному еміграційному законодавстві, а також включає в себе двосторонні і багатосторонні міжнародні угоди. Крім того, деякі країни приймають спеціальні еміграційні програми; в цій сфері діють також нормативні акти, що входять в загальну систему адміністративного, митного, податкового, інвестиційного, банківського та інших законодавств.\nВідповідальність за порушення еміграційного законодавства покладається як на самого емігранта, так і на посередників.Особи, незаконно емігрували, або які не виконують умов контракту, після повернення на батьківщину піддаються певним санкцій у вигляді штрафу або навіть тюремного ув'язнення (як, наприклад, в Туреччині).\nФірма-посередник при неналежному виконанні своїх обов'язків може бути позбавлена ліцензії, а також на неї можуть бути накладені фінансові стягнення.\nЕкспорт робочої сили, особливо малокваліфікованої, має цілий ряд позитивних наслідків для країн-донорів. При від'їзді безробітних рівень безробіття в країні знижується, отже, знижується соціальна напруженість, полегшуються фінансові зобов'язання держави по виплаті допомоги з безробіття.\nКраїна-донор має чотири прямих джерела валютних надходжень від експорту робочої сили.\n1. податки з прибутку фірм-посередників;\n2. безпосередні перекази емігрантів на батьківщину для підтримки сімей та родичів;\n3. приватне інвестування мігрантів в економіку своєї батьківщини (привіз на батьківщину сучасних засобів виробництва і предметів тривалого користування, купівля землі, нерухомості, цінних паперів);\n4. капітали від країн-імпортерів робочої сили, що виділяються в рамках програм, спрямованих на стимулювання економічного зростання країн-експортерів.\nНеобхідно відзначити, що доходи від експорту робочої сили цілком порівнянні з доходами від товарної торгівлі.\nДля основних світових експортерів робочої сили грошові перекази емігрантів є досить значним джерелом надходження валюти в країну і складають значну частину платіжного балансу країни, в якому є спеціальна стаття "грошові перекази робітників з-за кордону". Так, валютні перекази емігрантів становлять у Єгипті, Пакистані, Португалії порядку 12-13% ВВП, а в Лівані - 64% ВВП. У деяких випадках дефіцит торгового балансу країни перетворюється в надлишок платіжного балансу, завдяки валютним надходженням від емігрантів.\nКрім того, повертаючись на батьківщину, емігранти, за оцінками фахівців, привозять з собою заощаджень ще на таку ж суму, що вони перевели в країну.\nОтже, щоб оцінити реальні надходження, загальну суму переказів можна подвоїти. Розрахунки показують, що валютна ефективність експорту робочої сили як мінімум в 5 разів перевищує валютну ефективність товарного експорту. Багато держав, такі як колишня Югославія, Єгипет, Пакистан, Індія та ін. Створили у себе експортну спеціалізацію з трудових послуг, яка є міцним джерелом валютних доходів.\nОстаннім часом реемігранти привозять на батьківщину все більше товарів виробничого призначення з метою організації невеликих виробництв у себе на батьківщині. У переважній більшості країн уряду максимально заохочують ввезення реемігрантів засобів виробництва: знижують або відміняють митні збори та інші бар'єри, тим самим, сприяючи розвитку малого підприємництва та збільшення зайнятості всередині країни. Заохочується також і ввезення споживчих товарів, що сприяє насиченню вітчизняного ринку дефіцитними експортними товарами.\nЩе одним позитивним моментом для країн-експортерів є те, що після повернення емігрантів на батьківщину вони, нерідко, мають досить високу кваліфікацію і можуть бути організаторами трудового процесу, передавати набуті за кордоном професійні навички іншим. Таким чином, країна отримує як би "збагачені" трудові ресурси. Необхідно лише створити повертаються сприятливі економічні та соціальні умови для реалізації їх потенціалу.\nТаким чином, вигоду від експорту робочої сили отримує не тільки державний бюджет країни, а й вся економіка в цілому.\nІнша ситуація складається при міграції висококваліфікованих працівників - робітників високої кваліфікації, інженерно технічних працівників, вчених і фахівців. Така міграція є характерною особливістю сучасних процесів трудової міграції. Потік таких мігрантів спрямований головним чином в промислово розвинені країни, які отримують за рахунок приїзду таких працівників значний економічний ефект. Країна, яка не витрачаючи коштів на підготовку такого фахівця, відразу отримує віддачу від його високоефективної праці. За наявними оцінками, прибуток, одержуваний в результаті експлуатації "чужих умов" перевищує обсяг допомоги, наданої країнам, що розвиваються, в Канаді в 7 разів, а в Великобританії в 3 рази.\nЗ кінця 80-х років у зв'язку з катастрофою соціалістичної системи зріс виїзд висококваліфікованих фахівців з країн Східної Європи.\nЗа рахунок такої "відпливу умів" скорочується інтелектуальний потенціал країн-донорів робочої сили. Вони втрачають всі витрати, вкладені в підготовку цих кадрів. Це має важливі наслідки в умовах величезної ролі науково-технічного прогресу в розвитку економіки, як всього світового господарства, так і окремих країн. Таким чином, положення країн-донорів висококваліфікованої робочої сили погіршується, розмивається база для розвитку технічного та економічного потенціалу країни в майбутньому. А все втрати країн-донорів в цьому випадку обертаються виграшем для країн-реципієнтів.\nПроцеси міжнародної трудової міграції - це найбільш очевидні, відкриті форми прояву міжнародного ринку праці. Але, поряд з ними, існують і розвиваються все нові і нові його форми. Зокрема, використання праці іноземних фахівців за допомогою телекомунікаційних засобів зв'язку (без безпосереднього переміщення робочої сили через кордон) та інші.\nВ результаті розвитку міжнародного ринку праці відбувається все тісніше вплетення в світогосподарські зв'язку тих країн, які ще не досягли високого рівня економічного і технічного розвитку та беруть участь в міжнародних економічних відносинах в основному за рахунок експорту робочої сили. Одночасно відбувається освоєння робочою силою цих країн сучасних технологій, передових навичок праці, що сприяє згладжування відмінностей в кваліфікаційному рівні населення більш розвинених і менш розвинених країн.\nМіжнародна міграція населення впливає на всі сторони розвитку суспільства, будь то економіка чи політика, демографічні процеси або національні відносини, ідеологія або релігія. Виступаючи в минулому головним чином в формах кочевничества, військових і колонізаційних переселень, міжнародна міграція населення з розвитком капіталістичної системи господарювання набула нових рис. Виникла необхідність у величезних переміщеннях людей, позбавлених засобів виробництва. Сучасний світовий міграційний процес за своїм змістом і масовості істотно відрізняється від аналогічних процесів не тільки минулого століття, а й першої половини минулого століття. Головні його особливості такі.\n1. Міграція охопила всі континенти, весь світ і знайшла воістину глобальний характер. На початок останнього десятиліття XX в. в світі вже налічувалося понад 45 млн. трудящих-мігрантів. Небувала масштабність світової міграції трудових ресурсів являє собою найважливішу особливість сучасності.\n2. Якщо в 50-70-і рр. міграція йшла в основному з країн, що розвиваються в індустріально розвинені, то з 80-х рр. спостерігається і зустрічний міграційний процес: переміщення іноземної робочої сили з більш розвинених менш розвинені країни.\n4. Міграції трудових ресурсів сприяють і сучасні технології виробництва, засновані на принципах міжнародного поділу праці. Це пов'язано перш за все з діяльністю транснаціональних компаній, які організовують виробництво в системі світового господарства.\n5. На сучасному етапі розвитку значно збільшилася нелегальна міграція робочої сили, яка стала світовою проблемою. На початку 90-х рр. в Європі знаходилося приблизно 2 млн. нелегалів. У США їх 6 млн., А за деякими джерелами -13 млн. Це в основному мексиканці, які працюють у сільськогосподарському секторі. В Японії таких менше 300 тис., В Малайзії близько 500 тис., В Росії від 500 тис. До 1 млн.\n6. У міжнародній міграції відбуваються якісні зміни, зумовлені НТР, суть яких полягає в значному збільшенні серед мігруючих частки кваліфікованих фахівців. Сьогодні цього процесу притаманні деякі нові риси.\nНа зміну "витоку мізків" прийшла їх циркуляція: відбулася диверсифікація напрямів міграції. США продовжують залишатися загальновизнаним центром тяжіння для професіоналів. Але одночасно представники професійної еліти з промислово розвинених країн, як уже зазначалося, їдуть на тимчасову роботу в країни, що розвиваються.\nПринципово новим явищем стало рух професіоналів не тільки "до капіталу", але і "одночасно з капіталом або слідом за ним". Перш за все, це пов'язано з діяльністю ТНК і великими можливостями кар'єрного просування для професіоналів.\nСучасному рівню міграції професіоналів притаманний принципово інший організаційний рівень, що вилився у виникненні своєрідною міжнародної корпорації "мисливців за головами".\nМає місце інтеграція системи вищої освіти. Вона передбачає продовження навчання студентів з багатьох країн світу, наприклад, в США або Японії (для китайських студентів). Безумовна результативність подібного способу підготовки фахівців для посилають країн. Однак багато хто з них не повертаються на батьківщину.\n8. Якщо в країни традиційної міграції (США, Канада, Австралія, ПАР) в XIX в. і першій половині XX в. в'їжджали виключно європейці, то в 80-90-х рр. вони становлять незначну частину мігрантів. В імміграційних потоках в ці країни переважають вихідці з Азії, Латинської Америки, Африки та Карибського басейну.\n9. Однією з характерних особливостей сучасного етапу міжнародної міграції робочої сили стало все більш активне втручання держави в цей процес. Воно регулює угоди на світовому ринку робочої сили, дає дозвіл на в'їзд і стежить за термінами виїзду іммігрантів. Воно займається вербуванням і створенням сприятливих умов для найму іноземних робітників.\n1. Булатов А.С. «Світова економіка», 2004\n2. Ломакін В.К. «Світова економіка», 2007\n3. Проничев І. К. Лекційний матеріал курсу «Світова економіка», 2003\n4. Чепурін М. Н., Кисельова О.О. Курс економічної теорії, 1993.


Від Львова Харкову вуличний театр | Новости Харькова\nВід Львова Харкову вуличний театр\n16 вересня Львівський академічний духовний театр «Воскресіння» покаже харків’янам на майданчику перед Оперним театром вуличну виставу «Глорія».\nДійство відбудеться у рамках Днів Львова в Харкові. Початок вистави о 20.00.\nДо Харкова приїде трупа з 15 артистів для участі у Днях Львова в Харкові. Відкриття Днів відбудеться там же.\nЯк повідомила прес-служба Харківської міської ради, театр «Воскресіння» заснувала 1990 року група молодих акторів з різних міст України на чолі з режисером Ярославом Федоришиним. У репертуарі театру поєднуються традиції психологічного театру та сучасні мистецькі форми, українська та світова драматургія.\n1992 року на базі театру був заснований Міжнародний театральний фестиваль «Золотий лев». 11 березня минулого року театр здобув статус академічного.


Пакувальні матеріали: індивідуальна упаковка - це обличчя бренду! | wishak.ua\nЯкщо ви працюєте в сфері торгівлі, то ви напевно знаєте про те, що величезний вплив на покупців мають пакувальні матеріали, які ви використовуєте для оформлення своїх товарів і замовлень. Не дарма успішними і відомими стають компанії, які приділяють цьому багато сил і часу. Розумні бізнесмени знають, що існує пряма залежність: красива подарункова коробка для упаковки товару - це гарантія його продажу.\nКожен підприємець повинен пам'ятати про те, що сприйняття будь-якого бренду не закінчується його логотипом. Виділитися серед конкурентів і стати такою, що запам'ятовується, підкоривши серце споживача, компанія зможе за допомогою оригінальних і красивих пакувальних матеріалів.\nКоробки для упаковки, вішалки та чохли від ТМ Wishak\nЯкщо у вас свій бутик, салон або інтернет-магазин, в якому ви реалізуєте одяг, то вам неодмінно варто відвідати офіційний сайт компанії Wishak. Тут ви зможете придбати різні пакувальні матеріали, які допоможуть "продавати" вашу продукцію:\nКоробки для упаковки. Для транспортування замовлених товарів до покупця на вішалках для білизни та інших нарядів, вам знадобляться спеціальні короби, які захищають вироби від механічних пошкоджень.\nВішалки і чохли для одягу з логотипом компанії, поміщені в упаковку, збережуть первинний красивий вигляд нарядів і, більш того, будуть для покупців ненав'язливим нагадуванням про ваш товар.\nПодарункова коробка з красивим пакувальним папером для безпосередньої упаковки товару зробить правильне перше враження на покупця і стане ознакою вашого відповідального підходу до роботи.\nУ каталозі нашого інтернет-магазину, крім вішалок для упаковки і коробок для упаковки ви також зможете знайти і придбати такі пакувальні матеріали, як повітряно-бульбашкова плівка, пістолети для етикеток, простріли для пістолетів, пакети із замками та поліетиленові рукави в рулоні.\nЧому варто замовити пакувальні матеріали в магазині Wishak?\nМи знаємо, наскільки важливі продумані пакувальні матеріали. Саме вони привертають увагу споживачів під час доставки, підкреслюють індивідуальність компанії та формують позитивне враження про неї. Ось чому ми дуже серйозно ставимося до виробництва вішалок, чохлів і коробок для упаковки.\nЗаходьте до нас на сайт, ознайомлюйтеся з асортиментом і вибирайте необхідні пакувальні матеріали. Високу якість і креативний підхід ми гарантуємо!\n← Як вибирати вішалки для одягу? Корисні поради для правильної організації гардеробу | Вішалки для упаковки як елемент бренду →


Уряд Азарова вдає, що має проект Держбюджету – опозиція\n25 листопада 2020, Київ 04:48\n20 вересня 2013, 19:18\nКиїв – Кабінет міністрів не має проекту державного бюджету на наступний рік, хоч і заявив про його затвердження та реєстрацію у Верховній Раді, переконують в опозиції. Також депутати з меншості заявляють, що уряд не виконує цьогорічного бюджету і заборгував 1 мільярд гривень за соціальними виплатами. Урядовці ж запевняють, що боргів не мають, а у затримці проекту Держбюджету-2014 винен парламент.\nВ опозиції заявляють, що Кабінет міністрів не виконує видаткової частини державного бюджету цього року. Під час години запитань до уряду у Верховній Раді депутати від «Батьківщини» Олександра Кужель і Людмила Денисова звернулися до першого віце-прем’єр-міністра Сергія Арбузова. Вони зазначили, що вже кілька місяців не виплачується допомога з безробіття, збільшується заборгованість із зарплати у бюджетній сфері, а також не виплачуються лікарняні. Крім того, за словами Кужель, депутати так і не дізналися про зміст проекту держбюджету на наступний рік.\nЗаборгованість в 1 мільярд по заробітній платі, мільярд соціальних виплат по лікарняних, 217 мільйонів жінкам, які народили дітей?\n«Як планувати підприємницьку діяльність, якщо не знаєш ваших планів. Що ми почули? Порожню промову! Скажіть мені, будь ласка, Сергій Геннадійович, як ви будете погашати заборгованість в 1 мільярд по заробітній платі, мільярд соціальних виплат по лікарняних, 217 мільйонів тільки жінкам, які народили дітей?» – наголошує Кужель.\nАрбузов обіцяє ще покращити ситуацію\nСергій Арбузов запевняє, що уряд не має заборгованості із зарплат у бюджетній сфері та щодо соціальних виплат.\n«Що стосується виконання бюджету 2013 року, то рік ще триває і ми працюємо у тих умовах, які маємо. Ми будемо працювати в тих умовах, які є сьогодні, в умовах торговельних відносин з нашими партнерами, в ситуації, коли розгортається світова криза. Я впевнений, що всі ті наші напрацювання, які є, до кінця року залишився час, я впевнений, що ми будемо ситуацію покращувати», – каже Арбузов.\nЩодо бюджету наступного року, Сергій Арбузов нагадав, що Кабінет міністрів оприлюднив основні макроекономічні показники: дефіцит 2,7 відсотка, зростання валового внутрішнього продукту на 3 відсотки та інфляція 8 відсотків.\nРізаненко: якщо бюджет є, покажіть його\nВодночас перший заступник міністра фінансів Анатолій Мярковський визнав, що уряд не може остаточно сформувати бюджет на 2014 рік, зокрема його дохідну і витратну частини, у зв’язку з тим, що парламент ухвалив нові закони, які, з одного боку, збільшують доходи, а з іншого – вимагають додаткового фінансування з бюджету. Відповідаючи на запитання депутатів, він також запевнив, що гривня надалі залишатиметься стабільною.\n«Ми бюджетною своєю політикою не впливаємо негативно на курсову політику», – зауважив Мярковський.\nВ опозиції ж нагадують, що Кабінет міністрів заявив, що сформував проект Держбюджету-2014, затвердив і зареєстрував у Верховній Раді. Весь цей процес був сфальшований, вважає член парламентського бюджетного комітету, депутат від УДАРу Павло Різаненко.\nБюджету не існує. Але найжахливіше те, що уряд при цьому імітує, а пан Рибак підігрує, наче б то бюджет десь є\n«Бюджету не існує. Але найжахливіше не те, що його не існує, а те, що уряд при цьому імітує, а пан Рибак підігрує, наче б то бюджет десь є. Наче б то його затвердив Кабмін. Він наче б то зареєстрований у Верховній Раді. Я написав звернення до Рибака, щоб мені надали копію того, що сюди поступило. Чекаю на відповідь. Але мені неформально кажуть: «Що ти чекаєш, якщо ніякого бюджету не було?» Якщо бюджет є, покажіть його! Це не секрет, це публічний документ!» – заявляє Різаненко.\nПредставники Кабінету міністрів залишили сесійну залу Верховної Ради під уже традиційні вигуки «Ганьба!» депутатів від «Свободи».


Суспільство за 12.05.2019 - Стрічка новин Львова\nФестиваль «Флюгери Львова», який уже сімнадцять років поспіль розпочинає сезон фестивалів у Львові, цими вихідними проходить у дворику Ратуші у новому форматі. Завантажити' 2019-й для культового фестивалю — особливий рік, адже відбудеться п...\nМер Львова привітав о. Ярослава (Чухнія) з 65-річчям та з нагоди святкування цьогоріч 30-ліття виходу УГКЦ з підпілля\nСьогодні, 12 травня, у храмі Преображення Господа Нашого Ісуса Христа міський голова Львова Андрій Садовий привітав пароха храму і митрофорного протопресвітера о. Ярослава Чухнія із 65-річчям. Саме ця парафія разом із отцем Ярославом була біля витоків виходу У...\nА. Садовий під час святкового концерту привітав присутніх жінок з Днем матері\nУ Львові тривають святкові заходи з нагоди Дня матері. Більше 300 матерів учасників АТО, членів Союзу українок України та всіх охочих зібралось на святковому концерті, учасників якого привітав від громади міста Андрій Садовий, мер Львова. Завантажити' Захід...\nУ неділю, 12 травня, у Палаці залізничників відбулась урочиста академія, присвячена Дню Матері. Гостей заходу вітали школярі, які вручали жінкам святкові листівки, виготовлені власноруч. «Ви даєте нам життя. У найтемнішу ніч ви своїм промінчиком виводите...


Що таке mpv в загальному аналізі крові - МОЄ ЗДОРОВ'Я\nПитання про те, що це таке mpv в аналізі крові і що він означає, турбує багатьох при проведенні різних обстежень. Величина MPV відображає тромбоцитів. Їх рівень відіграє велике значення при різних травмах або станах, що супроводжуються кровопотерями. Зниження або збільшення показника свідчить про розвиток процесу, не властивого здоровому організму.\nВивчення тромбоцитарного індексу\nКоли показники підвищені\nЩо робити при збільшенні показників\nКоли показники знижені\nТромбоцити відносяться до елементів крові. Вони являють собою компоненти цитоплазми, у яких відсутня ядро. Освіта даних елементів відбувається в кістковому мозку. Частина з них знаходиться в селезінці, а частина надходить в кровотік. Тривалість їх життя в середньому дорівнює 10 діб.\nСеред функцій тромбоцитів виділяють:\nПерешкода великої крововтрати при пошкодженні судин. Реалізація даної функції відбувається за рахунок здатності елементів склеюватися один з одним, а також прикріплятися до судинної стінки.\nЗдатність активізувати продукцію колагенових клітин, що беруть участь в регенеративних процесах при порушенні цілісності кровоносної судини.\nЗміцнення клітинних мембран, що унеможливлює проникнення патогенних мікроорганізмів.\nВажливий показник рівня тромбоцитів в крові — це середній обсяг даних елементів. На питання: що це таке mpv, лікар вказує на тромбоцитарний індекс. Саме він відображає зрілість даних елементів крові. Після взяття біологічного матеріалу його досліджують з використанням гематологічних аналізаторів. Останні зображують криву, що характеризує розподіл пластинок за обсягом. У разі, коли гістограма зсувається вправо, говорять про переважання незрілих форм. Велика кількість старих клітин проявляється в тому, що спостерігається зсув вліво.\nДослідження mpv при обстеженні крові грає важливу роль для вивчення кровотворної функції організму. Адже від її якісного виконання залежить не просто функціонування організму, але і життя людини. Зміна показників тромбоцитарного індексу дозволяє виявити наявність різних захворювань, визначити причину і почати лікування. Дослідження в крові mpv необхідно проводити дорослому населенню — 1 разу на рік, у дітей — 2 рази.\nАналіз крові на дослідження тромбоцитарного індексу проводиться після взяття матеріалу з пальця. Біологічну рідину досліджують під мікроскопом. Специфіка аналізу в тому, що вивчення матеріалу має бути проведено в перші 2 години після взяття крові.\nПри недотриманні тимчасових вимозі показники змінюються, що в результаті призводить до постановки неправильного діагнозу.\nЗбільшений показник тромбоцитів відбивається на збільшенні в’язкості крові і небезпеки розвитку тромбів. При наявності супутніх захворювань цей процес небезпечний не просто розвитком ускладнень, але і смертельним результатом. Зниження числа утворюються тромбоцитів створює ризик виникнення небезпечних крововтрат навіть при незначних пошкодженнях або травмах. У будь-якому випадку mpv і норма даного показника свідчать про наявність чи відсутність патологічних процесів, лікування яких необхідно і важливо для здоров’я людини.\nДля того, щоб з’ясувати чи відповідає середній обсяг тромбоцитів mpv нормальних показників, отримані дані співвідносять з певними значеннями. Вони присутні в будь-якій лабораторії. Середній обсяг тромбоцитів в крові для дорослого здорового населення становить 7-12 fl (фемтолітров).\nОднак існують природні фактори, які можуть впливати на показники аналізу. До них відносяться:\nнаявність менструальної кровотечі;\nтермін цікавого положення;\nЯкщо середній обсяг тромбоцитів нижче норми у вагітної жінки, то в більшості випадків це нормально. Однак паралельно необхідно відстежувати перебіг вагітності. У деяких випадках значне зниження показників може говорити про загрозу викидня. Є відхиленням від норми такі величини для різних категорій досліджуваних:\nдитина з народження до 12 місяців\nдитина з 12 місяців до 5 років\nнаселення від 5 років до 65 років\nПри дослідженні крові на тромбоцитарний індекс цілком закономірні питання: що робити, якщо середній обсяг у тромбоцитів підвищений і що це означає. Підвищення показників MPV можливо в двох варіантах: при деяких фізіологічних станах і при розвитку патологічного процесу. До фізіологічних станів відносять:\nрясне менструальна кровотеча у жінок ;\nспецифіка кровотворної функції у дітей;\nВиникнення патологічного процесу можливо в результаті:\nнаявності кровотеч різної природи.\nСеред основних причин, коли показники mpv підвищені, виділяють розвиток:\nпурпура тромбоцитопенической ідіопатичною;\nКрім того, причинами підвищення тромбоцитарного індексу є збільшення селезінки (в силу різних обставин) і алкоголізм. Їх наявність обов’язково буде означати порушення нормального функціонування організму.\nЯкщо розшифровка аналізу показала, що середній обсяг тромбоцитів підвищений, необхідний пошук головної причини. У разі, коли вона опинилася фізіологічної і пов’язана з явищами, властивими людині, то особливих заходів не проводиться. При наявності патологічного процесу, терапія проводиться за двома напрямками:\nВикористання ліків, що розріджують кров. Це необхідно для того, щоб нормалізувати природну густоту біологічної рідини і знизити навантаження на серцевий м’яз.\nЗастосування гормонального лікування. Необхідно для того, щоб відновити нормальний процес утворення тромбоцитів.\nВесь лікувальний процес проводиться в умовах стаціонару, під контролем фахівців. Не слід самостійно призначати ліки. Адже при їх неправильної дозуванні можливий розвиток побічних ефектів і ускладнень.\nТромбоцитарний індекс може не тільки підвищуватися, але і знижуватися. До основних причин цього відносять розвиток:\nдеяких спадкових хвороб;\nонкологічних процесів: саркоми, лейкозу;\nКрім того, середній обсяг тромбоцитів знижений при використанні деяких ліків і під час виношування дитини. Відповідь на питання: чому середній обсяг у тромбоцитів знижений і що це означає, може дати тільки фахівець на підставі загального дослідження, що включає не тільки аналіз крові, але і огляд, збір скарг, в деяких випадках — проведення додаткових діагностичних процедур.\nДля того, щоб середній обсяг тромбоцита і mpv показники завжди відповідали нормальним значенням необхідне дотримання профілактичних заходів. До них належать такі дії:\nЗдійснювати дослідження тромбоцитарного індексу при наявності хронічних хвороб не менше одного разу на триместр.\nРетельно підбирати препарати при лікуванні хвороб, викликаних вірусами. Адже деякі з ліків негативно відбиваються на продукуванні тромбоцитів і показниках mpv.\nСтежити за режимом харчування. Краще замінити тваринні жири на рослинні. А замість жирного м’яса краще використовувати в процесі приготування страв кролятину, індичину, рибу.\nДотримуватися питного режиму, тобто вживати достатню кількість води.\nКрім основних профілактичних заходів, необхідно звернутися до лікаря, якщо:\nспостерігається різке зниження ваги;\nприсутня постійна втома;\nє постійна кровотеча з носа;\nчасто турбує тахікардія і гіпертензія;\nспостерігається різке погіршення здоров’я;\nзмінила колір шкіра і слизові;\nбез особливих причин з’являються гематоми.\nБудь-який рівень тромбоцитів: високий, низький або нормальний відображає рівень здоров’я людини. Дослідження тромбоцитарного індексу дозволяє вчасно виявити патологічні процеси і почати своєчасне лікування виник стану. Адже в деяких випадках розвиток захворювання на ранніх етапах не має яскравих зовнішніх ознак. Дослідження чисельності тромбоцитів дозволить зберегти дорогоцінний час і не втратити здоров’я.


Прикарпатська журналістка Оксана Квасишин потребує допомоги - Галицький Кореспондент\nГоловна | Відео | Прикарпатська журналістка Оксана Квасишин потребує допомоги\nКолеги, родичі та близькі просять допомогти Оксані Кваснишин. У спільноті Facebook створена група «Врятуємо Життя Оксани Кваснишин».\nА нещодавно сама Оксана написала: «Привіт усім. Моя робота пов’язана зі складанням слів. Я зробила сотні сюжетів про людські долі, різні ситуації та життєві перипетії. Але нині я скупа на слова. Я не знаю, як сказати те, що маю сказати… Я ХОЧУ ЖИТИ!\nЛише нині мене відпустив страх. Він поглинув кожну клітинку мого тіла. Він забрав мій сон. Я не могла їсти, пити, говорити, ходити, дихати. І так два тижні поспіль відколи лікарі виявили у мене онко. Я просто склала руки і не хотіла нічого… З цієї прірви мене почали витягати близькі друзі, рідні, священики. Дякую Богові, якому я кричала про допомогу і я її відчула. Боже, я впала. Підійми мене! Влий у моє серце спокій. Я знаю, що ти, Ісусе, поруч. Кажуть, просити – це приниження. Все моє єство протестує проти цього. Але я не можу дати собі ради. На сьогодні відомо, що буде шість курсів хімії, потім – операція. А відтак знову шість курсів хіміотерапій. Приблизна сума 60 тисяч євро. Боже, я боюся переводити цю суму у гривні..».\nКатегорії: Відео, Гроші, Життя, Здоров'я, ЛюдинаПомічено: допомога, журналіст


Вимоги до факторів навколишнього середовища | Agromage.com\nВимоги до факторів навколишнього середовища\nГоловними факторами життя рослин є світло, тепло, вода, повітря і наявність поживних елементів у ґрунті. Крім того, на життєдіяльність рослин впливають фізичні і біологічні властивості ґрунту. Всі фактори життя рослин можна об’єднати у дві групи: кліматичні (світло, тепло, вода, повітря) і едафічні (запас поживних речовин в ґрунті, водний і повітряний режими, біологічна активність ґрунту).\nКапуста савойська належить до групи холодостійких рослин. На всіх етапах росту і розвитку вона по–різному реагує на температурний режим. Ступінь її холодостійкості залежить від сорту і віку рослин. Завдяки стійкості проти низьких температур, в районах Криму вона може залишатися в полі протягом зими, а збирають її в міру потреби.\nНасіння починає проростати за температури 3-4°С, але за таких умов процес проходить дуже повільно, сходи з’являються через 8-12 діб. Оптимальна температура – 18-20°С забезпечує сходи через 3-4 доби. Рослини капусти савойської продовжують рости при температурі 5-10°С, але оптимальною для росту і розвитку розсади є 12-15°С, для дорослих рослин у відкритому ґрунті 15-18°С. Температура вище 25°С негативно впливає на формування головок. За таких умов спостерігається потовщення тканин, відпадання нижніх листків, розтріскування головок. Все це призводить до зниження врожайності і утворенню дрібних нестандартних продуктових органів. Довготривалі високі температури, особливо за посушливих умов, гальмують ріст і розвиток рослин капусти савойської. В такому випадку рослини сильно зменшують свої розміри листків, головок, утворюють вищий зовнішній качан.\nДля розсади і подальшого розвитку капусти протягом всього вегетаційного періоду оптимальною є помірна температура повітря 17-20°С в сонячну погоду і 12-15°С – у хмарну.\nЗагартована і добре вкорінена горщечкова розсада капусти може переносити тимчасові заморозки до мінус 5°С, безгорщечкова пошкоджується при мінус 2-3°С. Дорослі рослини в фазі технічної стиглості головок витримують зниження температури до мінус 5-8°С. Найменш морозостійкі ранньостиглі сорти, пошкодження головок у них може спостерігатись за температури мінус 3-5°С. Всі середньопізні і пізньостиглі сорти є морозостійкішими, витримують заморозки мінус 5-8°С. Знижені позитивні температури від 3 до 10°С підвищують морозостійкість капусти савойської.\nСвітло – одне із джерел накопичення енергії, яка утворює органічну речовину. Капуста савойська віддає перевагу сонячним, незатіненим деревами ділянкам. Нормальний ріст і розвиток рослин залежить від кількості та якості світла, а також від тривалості денного освітлення.\nКапуста савойська – вимоглива до світла. Відношення до світла змінюється в міру її росту і розвитку. Особливо висока вимогливість до інтенсивного освітлення у фазі розсади. Нестача світла в цей період призводить до витягування рослин, зниження її стійкості проти різних грибних хвороб, утворення дрібних листків, а в подальшому – нещільних головок. За своєю природою капуста савойська – рослина довгого дня. За таких умов у перший рік вирощування у ній проходять специфічні біохімічні процеси, які забезпечують на другий рік утворення репродуктивних органів (квітконосних пагонів). Найбільш інтенсивний ріст і розвиток капусти спостерігається за довгого дня з великою силою світлового потоку.\nЗа фізіологічними потребами капуста савойська відноситься до рослин, які пристосовані до м’якого і вологого клімату. Цим пояснюється її висока вимогливість до вологи. Одна рослина може випарувати за добу 5-7 л води, а за сезон – більше 300 л. Вона утворює добре розвинену листкову поверхню, яка випаровує велику кількість вологи, що є необхідним фізіологічним процесом. За даними Б. А. Рубіна (1970), старі листки втрачають воду швидше, ніж молоді.\nДовготривалий посушливий клімат впливає на зниження товарної якості капусти савойської. Затримка із сівбою насіння на розсаду також, як і висаджування її в пізніші за рекомендовані строки призводить до того, що вона не встигає зав’язати головки. Загущені рослини також затримують формування головок. Капуста савойська однаково негативно реагує і на надлишок вологи.\nВисока потреба капусти савойської у волозі пояснюється морфологічними особливостями: великою випаровуючою поверхнею листків і порівняно неглибокою кореневою системою. Критичними періодами і фазами в забезпеченні рослин вологою є: проростання насіння, приживання розсади після висаджування у відкритий грунт, формування головки.\nУ період формування асиміляційної поверхні та утворення головок вимоги до вологи ґрунту і повітря збільшуються. Найбільш сприятливою протягом всього вегетаційного періоду вважається вологість ґрунту на рівні 80% НВ. Після зниження її до 60% НВ листки покриваються сизуватим нальотом і набувають рожевого відтінку, їх краї підгинаються, формуються дрібні нестандартні головки. В засушливих районах, а у вологих – в період засухи капуста прискорено втрачає листки, тому зовнішні качани здаються особливо високими.\nПроте за надмірної вологості ґрунту (понад 90% НВ), особливо за знижених температур, припиняється ріст капусти, утворення головок; на листках і черешках з’являється антоціанове забарвлення, рослини уражуються бактеріозом.\nДля підтримання оптимальної вологості ґрунту на рівні 80% НВ в різних грунтово – кліматичних зонах необхідно проводити від 5 до 12 поливів. Норма води в період до початку формування головок повинна становити 300-350 м3/га, 450-500 м3/га в період їх росту. Відхилення вологості ґрунту від оптимальної призводить до зниження продуктивності рослин.\nВимоги до ґрунту і живлення\nКапуста савойська дуже вимоглива до родючості ґрунту. Врожайність у неї нижча, ніж у білоголової, але винос елементів живлення високий. Може добре рости на супіщаних, суглинкових, торфових ґрунтах за відповідного їх обробітку. Але краще її вирощувати на легкосуглинкових і супіщаних ґрунтах з глибоким орним шаром і високим вмістом гумусу. Грунт для вирощування капусти савойської повинен бути добре підготовлений, містити велику кількість поживних елементів, нейтральний або слабокислий. На кислих ґрунтах вона уражується килою, в результаті чого різко знижує врожайність. Оптимальна реакція ґрунтового розчину на чорноземах – рН 6,5-7,5, на торфовищах – рН 5-5,5. Капуста позитивно реагує на внесення в грунт високих доз органічних і мінеральних добри.\nВисока вимогливість капусти савойської до елементів живлення обумовлена невеликим розміром кореневої системи і високим виносом елементів живлення на одиницю продукції. У період росту і розвитку поживні речовини використовує, як і всі види капусти, нерівномірно: азот – у перший період вегетації, фосфор і калій – під час формування головки. Біологічним особливостям капусти савойської в живленні найбільш повно відповідає поєднання органічних і мінеральних добрив. Динаміка потреби в поживних елементах рослин пов’язана з інтенсивністю накопичення нею маси. У великій кількості капуста використовує азот, фосфор, калій; трохи менше – кальцію, магнію і зовсім незначну кількість мікроелементів: бору, марганцю, молібдену.\nРазом з тим надмірне внесення азоту, особливо якщо воно незбалансоване з іншими елементами живлення, призводить до надлишкового накопичення нітратів. Азот входить до складу білків і хлорофілу. При його недостатній кількості молоді нижні листки капусти стають дрібними, блідо-зеленого кольору з жовтуватим відтінком, які швидко засихають і опадають, рослини відстають у рості і формують низьку врожайність.\nФосфор входить до складу білкових речовин, відіграє важливу роль у поділі клітин. Нестача в ґрунті доступних сполук фосфору в початковий період росту рослин викликає затримання формування головок. Листки зменшуються, змінюють забарвлення на червоно-фіолетове і рослини відстають у рості.\nКалій приймає участь в обміні білків, підвищує стійкість рослин проти засухи, морозів, захворювань і пошкодження шкідниками. Від його нестачі краї листків рослин починають жовтіти і всихати. Головка формується мала і пухка.\nДуже важлива роль добрив для капусти савойської на початку вегетаційного періоду. В цей період грунт містить недостатньо азоту в доступній для рослин формі. Органічні добрива під капусту савойську ранньостиглих сортів вносять у вигляді перегною. Використання свіжого гною малоефективне, оскільки органічна речовина не встигає за вегетаційний період перейти в доступну для рослин форму. Середньо- і пізньостиглі сорти капусти савойської майже на всіх ґрунтах (крім низинних торфовищ) добре реагують на внесення органічних добрив. Один гній не може в достатній кількості забезпечити капусту поживними речовинами. Капустяні рослини розвиваються краще від сумісного внесення під неї органічних і мінеральних добрив.\nДля отримання високого і якісного врожаю капусти савойської дуже важливо, щоб всі елементи живлення знаходились в оптимальному співвідношенні.


30.12.2021 – Чигиринська ОТГ\nЗ початку року понад 164 роботодавця поінформували Чигиринську районну філію Черкаського обласного центру зайнятості про потребу у працівниках. У базі даних налічувалося 862 вакансії. «Найбільшим попитом серед роботодавців користуються робітничі професії, не вистачає кваліфікованих робітників у сільському господарстві, у сфері будівництва, прісноводному рибальстві, легкій промисловості, торгівлі», – зазначає директор Чигиринської районної філії Світлана Коршунова. До …\nНайбільш затребувані вакансії Чигиринщини у 2021 році Докладніше »\nЯк отримати пакунок малюка, єПідтримку, довідку ОК-7 або зареєструвати місце проживання чи отримати соціальну допомогу? Усі відповіді є на Гіді з держпослуг! Підготували добірку ТОП-10 держпослуг, які українці шукали на порталі у 2021 році. Грошова компенсація Пакунка малюка Реєстрація місця проживання єПідтримка Витяг з ЄДР Довідка ОК-7 Реєстрація шлюбу Витяг з реєстру платників єдиного податку …\nТоп-10 держпослуг, які шукали українці на Гіді з держпослуг у 2021 році Докладніше »