У Хмельницькому дитину з підозрою на апендицит відмовлялися госпіталізувати до лікарні | Поділля News\n» Суспільство » У Хмельницькому дитину з підозрою на апендицит відмовлялися госпіталізувати до лікарні\n10-річну хмельничанку з підозрою на гострий апендицит не хотіли приймати до міської дитячої лікарні. Зрештою дівчинку таки розмістили у хірургічному відділенні цього закладу. Проте тільки після скандалу.\nПро подробиці розповіла мама дівчинки, Ірина Петренко. За словами жінки, в ніч проти 20 листопада її доньці стало зле: сильно підвищилася температура, виникли діарея та блювання, болів живіт. Батьки, медики на освітою, запідозрили гострий апендицит та викликали швидку.\n“Перше питання працівників служби «103»: де тест на ковід? Після наших пояснень вони заявили: у міську дитячу лікарню не повезуть, оскільки вона нині відкрита лише для дітей з травмами, не сумісними з життям. Запропонували доправити нас у Ярмолинці або Красилів. Тоді я сказала: або везете нас у Хмельницьку міську, або я викликаю поліцію”, – розповідає жінка.\nО 5:30 ранку у приймальному відділенні дівчинці виміряли температуру – градусник показав 39,8. На той час дитина вже не могла стояти, а блювота не припинялася. Після огляду хірург заперечив апендицит та знову наполягав на госпіталізації до Ярмолинець. А згодом запропонував матері поїхати додому та повернутися за декілька годин, коли буде можливість пройти додаткові обстеження. Вдома батьки дали дівчинці препарат для зниження температури. А також ввели димедрол і противоблювотний засіб, оскільки у приймальному відділенні ніякої допомоги дитині не надали.\n“О 8:30 ранку ми приїхали знову. Я попросила надати мені офіційну відмову у госпіталізації. Звісно, вони цього не зробили. Після УЗД попередньо встановили «підозру на гострий апендицит». Тільки тоді нас поклали у хірургічне відділення. Взяли загальний аналіз сечі та загальний аналіз крові. Загалом медики весь час казали, що у нас ковід, що ми заразні і нам треба переміститися в Ярмолинці. Певно, вони встановили це на око, без досліджень”, – згадує Ірина Петренко.\nПровести ПЛР-тест у лікарні дитині не змогли. Оскільки, як запевняє Ірина, таке тестування тут заплановане лише у вівторок та четвер. Тому аналіз зробили за 600 гривень у приватній лабораторії. Звідти передали пробірку, а персонал лікарні відібрав біологічний матеріал. І лише після отримання негативного результату медики перестали згадувати про ковід. Дівчинці призначили антибіотики втутрішньовенно. Згодом після проведення біохімічного аналізу крові діагноз уточнили – гастроентероколіт. От тільки виявити збудника після призначення антимікробного препарату вже було неможливо. Утім, Ірина все одно радіє, що все обійшлося і призначена на око антибіотикотерапія таки виявилася ефективною. На четвертий день перебування у хірургічному відділенні стан її доньки покращився.\nФото Ірини Петренко\n“Раніше дітям з таким діагнозом надавали допомогу в інфекційній лікарні і ніколи не відправляли додому. Але ентероколіт схожий з апендицитом, симптоми один в один. Тому потрібно було одразу ж взяти також посів калу та кров на біохімію. А до отримання результатів помістити у бокс. У них є такі палати”, – каже Ірина Петренко.\nНагадаємо, від весни 2020 року Хмельницька інфекційна лікарня приймає лише хворих з коронавірусом. Пацієнтів з іншими інфекційними недугами мають розподіляти між інфекційними відділеннями різних районних медзакладів. До прикладу, при кишкових інфекціях ще три місяці тому хворих спрямовували у Красилів. Проте від вересня тамтешнє інфекційне відділення перепрофілювали також винятково під ковід. Про це сьогодні повідомили у Красилівській центральній райлікарні. Обмежили прийом пацієнтів і в міській дитячій лікарні Хмельницького.\n“Дійсно, через ковід є обмеження щодо планових госпіталізацій. Натомість ургентні – лишилися. Якщо ж це кишкові інфекції, то це мали бути Ярмолинці. Але мама категорично відмовилася туди їхати. З одного боку, я її розумію, а з іншого – це все одно, що звернутися у дитяче психіатричне відділення і казати: ви ж дитячі лікарі, тому лікуйте мені апендицит. А от із симптомами гострого респіраторного захворювання, новонароджених з патологіями приймають, як і раніше”, – пояснив начальник міського управління охорони здоров’я Борис Ткач.\nЗа словами посадовця, у дитячій лікарні є два бокси для хворих з підозрою на інфекційну патологію. Але їх тримають для тих, у кого може бути ковід. Відтак все одно не зрозуміло: якщо медики спочатку так наполягали на можливому ковіді, чому 10-річну пацієнтку не помістили туди?\nЗа коментарем ми звернулися і до Ярмолинецької ЦРЛ. У приймальному відділенні там повідомили наступне:\n“Якщо у Хмельницькій міській дитячій лікарні визначають, що це гастроентероколіт, то вони і мають приймати таких пацієнтів. А от якщо там нема місць, то приймає наша. Загалом ми займаємося дорослими пацієнтами з кишковими отруєннями”, – зазначив лікар приймального відділення.\nІрина Петренко додає: у приймальному відділенні дитячої лікарні побачила й інших батьків з дітьми, яких відмовлялися брати у заклад. При цьому лікарня, за словами жінки, наполовину порожня. Хмельничанка навіть зазнімкувала палати без пацієнтів на фото.


Про необхідність дрейфу генів в сучасній Україні | Украинская лента новостей\nСучaсний світ xaрaктeризується нaрoстaючoю динaмікoю суспільнo-eкoнoмічниx прoцeсів. Нaукoвo-тexнічнa рeвoлюція відкрилa людству шляx дo нeбaчeниx тeмпів істoричнoгo прoгрeсу. І тут би жити тa радіти, але пікантність ситуації в тому, що будь-які можливості даються лише для того, щоб їх правильно та ефективно використовувати. А потенції до використання будь-чого визначаються генами.\nІншими словами: кожному рівню розвитку продуктивних сил мусить відповідати рівень генетичної досконалості людини.\nВ цьому сенсі всі існуючі популяції живих істот є результатом природнього відбору, досконалими організмами, генетично відшліфованими оптимумами для певних історичних умов.\nЗміна історичних умов неминуче змінює поняття оптимуму, а відтак – цінність певних генів в популяції.\nСкажімо, в історії сучасної української держави було, принаймні, кілька історичних періодів та, відповідно – кілька оптимумів, популярно – ідеалів мужчини:\nКінець 1980 – початок 1990-х – «багатий Буратіно», підприємець-кооператор з іноваційними ідеями та виходом на закордон.\nСередина та кінець 1990-х – гопник-рекетир, «крутий пацан».\nПочаток 2000-х – прагматичний ділок.\nСередина та кінець 2000-х – розумний казнокрад.\nПочаток 2010-х – олігарх.\nСередина 2010-х – популіст.\nЯкщо б жінки в Україні вагітніли лише від ідеалів, а життєвий цикл покоління вкладався б у кілька років, то за 27 років незалежності тут би вже змінилося кілька суспільних укладів та державних моделей.\nОднак, стосунки між статями в цивілізованих спільнотах характеризуються ригідністю, при якій кількість матерів його дітей в житті одного мужчини прямує до одиниці.\nУ всякому випадку – існують доволі суворі межі для сімейного життя, навіть в тих спільнотах, де сім′я фактично стала рудиментом, зумовлені необхідністю виховання та забезпечення потомства.\nЦей фактор зумовлює репродукцію генів в більш-менш стійкій пропорції та відтворення таким чином етнічно специфічного співвідношення основних ментальних типів.\nТут потрібно зауважити, що кожна людина прагне сформувати свій світ відповідно до своїх ідеалів. Істина об′єктивна, але вона непізнавана для більшості людей, тому в кожного є своє поняття правди та справедливості, яке він готовий відстоювати усіма своїми можливостями.\nВ межах кожного окремого етносу превалююче право на визначення суспільної моделі отримують представники найбільш чисельної генетичної групи – не менше 2/3 від усього населення. Ці люди можуть мати розбіжності з приводу окремих питань, але вони є ближчими між собою в сенсі ідеальних візій, і в силу цього – здатні знайти консенсус навколо фундаментальних понять швидше, ніж інші громадяни.\nЦе дійсне і в тому випадку, коли ідеальні візії не відповідають потребам історичного моменту, й не фігурують в якості офіційної державної політики, зате домінують в реальних суспільних стосунках.\nБудь-який етнос, раз сформувавшись, встановлює оптимальні з точки зору його домінуючої більшості порядки та створює таким чином своє специфічне середовище, найбільш сприятливе саме для «щирих» представників цього етносу.\nВ цьому сенсі формування етносу започатковує процес циклічного самовідтворення певного стовбурового генотипу: «щирі» отримують вирішальні конкурентні переваги та стають символом «правильності», на який орієнтуються жінки, народжуючи від них нових «щирих», що, в свою чергу, знову створюють оптимальні для себе умови, і т.д.\nВідповідно, кожен етнос одночасно і створює оптимальні умови для нового генетичного типу, і консервує їх.\nОсновний етнічний генотип сучасних українців відповідає історичним вимогам першого тисячоліття нашої ери, дохристиянської доби, відповідно – жодним чином не вписується в реалії сучасного цивілізованого світу і з цієї точки зору є морально застарілим.\nБільшість сучасних українців генетично неспроможні вижити в умовах модерного суспільства, при цьому, однак, – вони так само не можуть якимось чином «самоліквідуватися».\nКожна людина не тільки має своє бачення ідеального світу, але й, одночасно, безумовно вважає себе ідеалом в цьому світі. З цієї точки зору будь-яка критика особистості набирає суб′єктивного звучання та викликає єдину реакцію: «Сам дурак».\nПрагнення «щирих» українців створити оптимальні умови для свого існування автоматично віддаляє їх від цивілізованих країн, адже жоден «щирий» європеєць не знайде себе в реаліях, які видаються більшості громадян сучасної України єдино правильними.\nЙдеться не про недопалки на вулицях, а, насамперед, про основні світоглядні цінності та стереотипи поведінки…\nОсновним рушієм людської цивілізації є боротьба за залишення потомства.\nВ цій боротьбі чоловіча стать знаходиться в гіршому становищі, ніж жіноча, тому змушена докладати значно більше зусиль, в тому числі – в суспільних процесах.\nСаме прагнення забезпечити собі доступ до якісних самок та, відповідно, – найбільш чисельного і якісного потомства – визначає динаміку основних процесів соціотворення.\nСаме з метою завоювання домінуючих позицій на ринку потомства найбільш розумні намагаються маркетувати свої виключні здібності у вигляді нових ідей та конструкцій, а менш розумні – їх використати оптимально для себе.\nПри цьому прагнення в усіх одне й однаково потужнє, але кожен діє в міру своїх генетичних потенцій.\nІ можливості кожного в межах даного етнічного соціуму визначаються, як було вже сказано, точкою споглядання домінуючого генотипу даного етносу.\nВ сучасній Україні будь-який заробітчанин, що нелегально подає цеглу на будівництвах в Німеччині, скажімо, заробляє більше, ніж будь-який професор, що вчить студентів в українських університетах.\nБудь-який грантоїд, що відстоює найбезглуздішу ідею, затьмарить будь-якого генія.\nБудь-який «офіційний безробітний», що стоїть на біржі праці та отримує субсидії на комунальні послуги, але при цьому миє бурштин, возить цигарки за кордон та їздить на «бляхах», – заткне за пояс добросовісного стартапера-бізнесмена.\nБудь-який алкоголік-рецидивіст, що співмешкає з «багатодітною матір′ю», радикально переважає будь-якого інтелігента в плані репродукції своїх генів.\nВ силу цього, тут склалася унікальна історична ситуація: на відміну від класичної «нормальної» країни, домінуючу більшість населення сучасної України становлять нето-реціпієнти державного бюджету.\nСаме вони обирають та підтримують існуючу «злочинну» владу, саме вони своїм ідеологічним сприйняттям та своєю реальною поведінкою нівелюють всі можливі юридичні норми, закони та приписи, формуючи цими та всіма іншими своїми діями реальну суспільну модель у своїй країні.\nСаме тому сучасна Україна є найбільш сприятливою для всілякого роду немочі та найменш сприятливою для будь-якої творчої чи навіть просто мислячої істоти.\nІ саме тому основною ідеологією цієї країни стала побудова власного добробуту на чужі гроші.\nІ це об′єктивно: для «щирого» українця об′єктивно вигідніше сидіти на подачках «цивілізованих країн», ніж спробувати сформувати власну альтернативу.\nПри цьому, збереження оптимальних для себе правил гри на індивідуальному рівні є набагато важливішим, ніж забезпечення конкурентоздатності етносу в цілому: бути царем бідної країни завжди вважалося набагато почеснішим, ніж рабом в багатій…\nТой, хто їде на заробітки, робить це у двох випадках: коли він опускається на найнижчий соціальний щабель у своїй країні, або якщо він розглядає дану ситуацію як тимчасову та прагне лише заробити певну суму грошей будь-яким способом.\nВ тому випадку, якщо розумний та енергійний вирішить урівняти конкурентні можливості та виїде до якоїсь з більш заможних країн для творчої самореалізації, його життєвий шлях розвиватиметься кардинально інакше, ніж в українського заробітчанина.\nПодавати цеглу та підмітати вулиці в чужій країні можна і без знання тамтешньої мови, і навіть без дотримання прийнятих там правил суспільної поведінки.\nТим часом, як успіх в будь-якій розумній діяльності – бізнесі, науці чи просто офісній праці – буде прямо визначатися рівнем інтеграції в місцеві суспільні та культурні реалії. Що неминуче та незворотньо змінюватиме ментальність даного індивіда, особливо – в сенсі відчуження від специфіки матірної країни.\nЧим більше людина з генами енергії та інтелекту розкриватиме свої потенції в іншій етнічній реальності – тим менше вона відчуватиме свій взаємозв′язок з батьківщиною.\nЗі стабільною репродукцією «щирих» та відтоком занадто розумних і енергійних, українці як етнос все більше втрачатимуть генетичні можливості для якого-небудь пристойного місця в сучасному світі, відповідно – все більше залежатимуть від сторонньої допомоги і все менше будуть спроможними забезпечувати свій суверенітет…\nПроцес старіння етносу – явище об′єктивне та незворотнє, але воно жодним чином не вирішує основного завдання – ефективного використання ресурсів відповідної території.\nМи бачимо, що забезпечуючи оптимальні умови існування для своїх «щирих» представників, кожна етнічна спільнота ефективно відторгує все чужорідне, якого б гатунку це не було. Що об′єктивно унеможливлює всяку природню еволюцію в напрямі соціально-економічного розвитку в яких-небудь прийнятних темпах.\nНа відміну від природнього добору, що, крім усього іншого, є неможливим в сучасній європейській країні, якого б низького рівня розвитку вона не була, дрейф генів не залежить ні від зовнішніх умов життя, ні від мутацій, ні від міграцій населення.\nТиповим прикладом дрейфу генів є розпад матірної спільноти на менші популяції, кожна з яких стає прихистком для певного типу індивідів з певними специфічними генами.\nВ кожній з малих спільнот гени, які були маргінальними у великій спільноті, отримують можливість стати найбільш поширеними, а відтак – сформувати «обличчя» цієї спільноти, як в сенсі її специфічної ментальності, так і стосовно певного репродуктивного імперативу.\nРозпад етносу, який вичерпує свою історичну нішу, на окремі спільноти (в сучасній Україні це відбувається під виглядом «децентралізації») є процесом об′єктивним і, одночасно, позитивним з точки зору підвищення шансів на етнічне виживання.\nАдже в цьому випадку ті індивіди, які більше за інших прагнули до створення більш досконалого суспільства, і в силу цього були основним фактором турбулентності в матірній спільноті, мають можливість сформувати суспільство за своїм образом та подобою, і таким чином – стати зародком етносу нового, через який старий етнос отримає шанс на нове життя у новій реальності.\nОсновою цього шансу може бути лише формування нових правил гри, що відповідатимуть майбутнім історичним вимогам та ефективно перешкоджатимуть інкорпорації тих, які цих вимог задовольнити нездатні.\nМайбутнє не може бути гарантовано визначене з позицій сьогодення з його уявленнями, відповідно – ім′я переможця невідоме, тому формування мережі різноорієнтованих громад автоматично започатковує процес конкуренції.\nВиключні шанси, очевидно, будуть в того, хто здатен найбільш ефективно використати існуючі можливості й знайти найбільш досконалі форми організації…\nПри цьому всі залишаються при своїх інтересах: «щирі» позбавляються революціонерів та небезпечних конкурентів, а колишні ізгої отримують змогу самореалізуватися.\nІншого шляху не існує…\n← Особенности виртуальных интервенций Побег из Русского мира →


Учасниці Pussy Riot звернулися з проханням залишити їх відбувати покарання в московському СІЗО - Korrespondent.net\n16 вересня 2012, 15:11\nУчасниці Pussy Riot звернулися до адміністрації СІЗО\nУчасниці панк-групи Pussy Riot звернулися до адміністрації СІЗО N6, де вони утримуються, з проханням залишити їх відбувати покарання в московському ізоляторі.\nЯк повідомив адвокат однієї з засуджених Микола Полозов, дівчата написали відповідну заяву на ім'я керівництва СІЗО.\n"У своїй заяві дівчата просять залишити їх в робочому загоні цього ізолятора в разі, якщо їх вирок визнають законним", - сказав Полозов.\nЗа його словами, існує подібна практика, коли особа, що перебуває в СІЗО, може залишитися там для відбування покарання, якщо йому призначено невеликий термін і якщо дозволяє стан здоров'я.\n"Ми не раз заявляли про те, що відправка дівчат в колонію може спричинити серйозні наслідки, так як у нас є всі підстави турбуватися за їхнє здоров'я й життя. Крім того, віддаленість колонії суттєво ускладнить контроль за утриманням підзахисних з нашого боку й з боку правозахисних організацій ", - пояснив адвокат.\nУчасниці Pussy Riot, що залишилися на волі, спалили портрет Путіна\nЯк раніше повідомили адвокати засуджених, вони розраховують на пом'якшення вироку або його зміну - застосування умовного покарання. За словами захисту, вони будуть домагатися повного виправдання дівчат, проте пом'якшення вироку дозволить їм домогтися однієї з головних цілей - звільнення підзахисних під варти.\nСідай, два. Суд засудив кожну з учасниць Pussy Riot до двох років позбавлення волі\nРаніше повідомлялося, що адвокати учасниць панк-групи Pussy Riot закликають їх прихильників у всьому світі вийти 1 жовтня на акцію в підтримку дівчат. "Отже, як я й заявив учора на мітингу в своєму виступі, новий день солідарності з учасницями Pussy Riot оголошується 1 жовтня", - написав у неділю один з адвокатів дівчат Марк Фейгін у своєму Twitter.\n"Ми закликаємо 1 жовтня, в день розгляду касаційної скарги в Мосміськсуді, вийти прихильників учасниць PUSSY RIOT по всьому світу на акцію", - додав адвокат.\nТЕГИ: суд, СІЗО, покарання, Pussy Riot\nКіт-наркокур'єр утік до суду, поставивши під питання матеріали справи1168\nВійськові РФ показали, як стежать за есмінцем США81


Літня резиденція в грецькому стилі на сонячному острові Сірос, Греція — Проекты домов\nЛітня резиденція в грецькому стилі на сонячному острові Сірос, Греція\nЛітня резиденція в грецькому стилі на сонячному острові Сірос, Греція, побудована за проектом архітектурної студії Вlock722. Резиденція Syros II, частина комплексу з двох приголомшливих готелів, розкинулася на крутому схилі, органічно вписавшись в прибережний ландшафт.\nЕлегантні будівлі виконані у формі одноповерхових прямокутників з плоскими дахами, які чудово вписуються в топографію скелястого берега. Фасади оброблені кам’яною кладкою і білою штукатуркою. На площі більше 200 квадратних метрів створений приголомшливий інтер’єр, вражаючий тонким смаком, домашнім теплом і яскравими контрастами.\nЗавдяки використанню в антуражі бетону, в приміщеннях завжди свіжо. Бетонні підлоги, стільниці кухонного острова, кам’яні балії ванн чудово гармонують з дерев’яними конструкціями і оригінальним текстилем, які пом’якшують інтер’єр, роблячи його привітним і теплим.


Жд білети Потоки. Купити квитки на потяг Потоки онлайн / Tickets.ua\nШукаєте квитки на поїзд в Потоки? Не хочете стояти в чергах і вам потрібно вчасно купити залізничні квитки в Потоки? Сервіс купівлі залізничних квитків в Потоки від Tickets.ua робить можливим придбання квитків на поїзд у всіх напрямках Укрзалізниці в режимі онлайн. Щоб дізнатись ціну залізничних квитків Потоки, достатньо вказати дату відправлення та кількість пасажирів. Купуйте квитки на поїзд у напрямку Потоки на Tickets.ua\nКвитки на автобус Потоки\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2402931916


Аналіз на сальмонельоз проводять і скільки роблять дослідження крові, мазка або калу | Radka.in.ua\nАналіз на сальмонельоз проводять і скільки роблять дослідження крові, мазка або калу\n1 Які аналізи здають на сальмонельоз\n2 Лабораторна діагностика сальмонельозу\n3 Як здавати аналіз на сальмонельоз\n4 Як беруть мазок на сальмонельоз при вагітності\n5 Аналізи на сальмонельоз у дітей\n6 Скільки робиться аналіз на сальмонельоз\n7 Результати аналізів на сальмонельоз\n8 Відео: Чим небезпечний сальмонельоз\nКишкова інфекція, викликана сальмонелами, провокує таке неприємне захворювання, як сальмонельоз. Для виявлення патогенної флори необхідний бак посів, інші види лабораторних досліджень організму. Кал на сальмонельоз здають в лабораторію, а за результатами лікар призначає ефективне лікування в домашніх умовах або в стаціонарі.\nЯкі аналізи здають на сальмонельоз\nПри виникненні підозри на сальмонельоз необхідний комплексний підхід до проблеми, який включає ряд лабораторних досліджень. Це хороша можливість визначити характер небезпечної інфекції, ступінь її поширення та способи, як прискорити процес одужання. Комплексна діагностика сальмонельозу передбачає медичною практикою наступні аналізи:\nбактеріологічний посів для визначення присутності, кількості і зростання шкідливих сальмонел;\nсерологічний метод для точного виявлення антитіл з докладним дослідженням венозної крові;\nкопрологічне дослідження для виявлення характерних сальмонеллезу змін у структурі калових мас;\nзабір крові на аналіз з метою виявити антитіла до сальмонеллезу. Метод інформативний при ранньому інфікуванні;\nімунофлюоресцентний метод є сучасною експрес-методикою;\nиммунохроматографический аналіз для визначення зв’язку між збудником і антитілом на клітинному рівні;\nдослідження змиву з посуду, яєчної шкаралупи для виявлення характеру патогенного збудника;\nреакція зв’язування комплементу для виявлення антитіл до сальмонеллам;\nаналіз на дизгруппу для виявлення в організмі сальмонельозу або дизентерії.\nАналіз калу на дизгруппу\nОкремо варто виділити останнім лабораторне дослідження, яке для лікаря є особливо інформативним. Посів калу на дизгруппу необхідно виконати, якщо пацієнт страждає від прогресуючих симптомів диспепсії, очевидних ознак інтоксикації організму. Пацієнту доведеться брати стерильну ємність для забору та зберігання біологічного матеріалу, а після виконання аналізу відправитися в лабораторію за самим дослідженням і результатами. Ціна такої послуги варіює в межах 500 рублів, що доступно всім зацікавленим своїм здоров’ям пацієнтам.\nАналіз крові на сальмонельоз\nЩоб визначити присутність хвороботворних бактерій, насамперед необхідний загальний аналіз крові. При підозрі, що розвивається сальмонельоз, це потрібне і інформативне лабораторне дослідження, для виконання якого потрібно виключно венозна кров. Її порція поміщається в спеціальну пробірку з вмістом речовини для згортання, після лікар спостерігає за реакцією біологічного матеріалу. Додатково проводиться біохімічний аналіз крові, щоб відстежити поведінку патогенної флори.\nЛабораторна діагностика сальмонельозу\nФекалії – це біологічний матеріал, забір якого дозволяє провести серологічне обстеження на черевний тиф та інші інфекційні захворювання. Таким способом можна виявити патогенного збудника, ступінь патологічного процесу, прогнозувати клінічний результат. Пацієнтові належить пройти наступні лабораторні дослідження, методики.\nТакий метод допомагає визначити ступінь пошкодження кишечника і функції органів ШКТ при підвищеній активності бактеріальної флори. Копрограма калу надає лікареві наступну інформацію про прогресуючому недугу:\nкількість м’язових волокон збільшується;\nобсяг крохмалю і неправильної клітковини збільшується;\nлейкоцити, кров, лейкоцити не радують своєю присутністю.\nЩоб відповідь була достовірною, ранкову порцію калу збирають у стерильну пластикову ємність і направляють в лабораторію. Біологічний матеріал можна зібрати на аналіз і напередодні вечорів, але важливо пам’ятати про допустимому способі зберігання. Калові маси в герметичному стані можуть без зниження якість зберігатися у холодильнику протягом 24 годин – не більше. В іншому випадку діагностика сальмонельозу не відрізняється високою точністю.\nРПГА з сальмонеллезным діагностикумами\nРеакція пасивної гемаглютинації є допоміжною діагностикою кишкової інфекції. Якщо бактеріологічне дослідження показало негативний результат, РПГА з сальмонеллезным діагностикумами допомагає поставити клінічний діагноз. Щоб позитивний результат був достовірним, повторне лабораторне дослідження проводиться повторне через 7-10 днів. Використання пасивної гемаглютинації доречно після тривалого зараження, інакше концентрація антитіл нікчемна мала.\nЯк здавати аналіз на сальмонельоз\nЛікар виконує забір крові, додатково досліджує порцію калових мас. При правильній підготовці цей процес займає не так багато часу, при цьому забезпечує достовірний результат. Перед тим як беруть аналіз на сальмонельоз, фахівець вивчає скарги людини, проводить збір даних анамнезу і дає направлення для проходження зазначеного аналізу. Якщо це кал, його забір проводиться в домашніх умовах, а кров з вени видобуває професійна медсестра лабораторним шляхом.\nБак аналіз на сальмонельоз\nЦе морально застарілий метод діагностики, який використовують завдяки його універсальності. Біологічним матеріалом може бути не тільки кал, але і блювотні маси, жовч або води шлунка. Бак посів на дизгруппу проводиться в лабораторних умовах при використанні тільки свіжої порції калових мас. Таким способом можна виявити не одну, а цілу групу кишкових збудників, сприяють розвитку дизентерії і не тільки. Проводять таке дослідження в будь-діагностичному центрі, при цьому визначають домінуючий тип сальмонели, ступінь її активності.\nАналіз на серологічне дослідження\nАнтитіла до сальмонеллам характеризують присутність захворювання. Лабораторним методом можна визначити наявність залишків ДНК патогенної флори, а для цього необхідний забір венозної крові. Такий аналіз для виявлення сальмонел необхідний при очевидних ознаках розлади травлення, при цьому проводиться в комплексі з бактеріологічним методом. Серологічні дослідження крові на антитіла не вимагає попередньої підготовки, але важливо розуміти: якщо пацієнт раніше перехворів на сальмонельоз, в його крові, як і раніше присутні антитіла до сальмонеллам.\nЯк беруть мазок на сальмонельоз при вагітності\nЩоб в патологічний процес не було залучено внутрішньоутробний розвиток плода, необхідно провести аналіз на сальмонельоз при вагітності. Деякі пацієнтки не здогадуються про інфекції, тому не думають про лікування. Таке зволікання вагітних тільки шкодить дитині, а на світ може з’явитися інвалід. Щоб цього не сталося, энтеробактерия виявляється лабораторним методом. Зазначений мазок краще провести ще при плануванні вагітності, щоб у разі необхідності своєчасно пролікуватися. Тільки після цього можна благополучно планувати зачаття.\nАналізи на сальмонельоз у дітей\nОскільки підростаюче покоління потрапляє в групу ризику, проведення профілактичних заходи повинно бути систематичним. При перших підозрах про прогресуючому захворюванні необхідна комплексна діагностика сальмонельозу у дітей, яка прискорює процес постановки діагнозу, визначення схеми інтенсивної терапії. Це однозначно наступні методики:\nСерологічний метод. Його задіють через 7 днів з моменту захворювання, а після повторюють ще через тиждень ефективного лікування.\nБактеріологічний метод, який дає достовірний висновок пацієнтові через 3-4 дні.\nЕкспрес-діагностика сальмонельозу, представлена в медичній практиці реалізацією иммунофлуоресцентного методу.\nСкільки робиться аналіз на сальмонельоз\nРобити аналіз належить при перших ознаках сальмонельозу, причому це не одне лабораторне дослідження, а цілий комплекс. При підозрі такого токсичного отруєння необхідна діагностика за допомогою ПЛР, яку лікарі виконують протягом доби, а потім надають пацієнтові результати на руки. Серологічне дослідження проводиться протягом 5-7 діб і копрологічне дослідження теж. Питання, скільки днів робиться аналіз на сальмонельоз, індивідуальний для кожного діагнозу, тому першим ділом потрібно з’явитися на огляд до лікаря.\nРезультати аналізів на сальмонельоз\nЯкщо спостерігаються передумови до сальмонеллезу, необхідно здати аналізи. Лікар повідомляє, скільки доведеться чекати результатів, а у зазначений день пояснить отриману в руки розшифровку. Якщо аналізи на сальмонельоз показують відсутність антитіл, це означає, що проблема зі здоров’ям повністю відсутня. Для більшої впевненості, не завадить виконати повторний мазок, наприклад, ще через тиждень. Тільки так можна не сумніватися, що сальмонельоз відсутня.\nЯкщо відповідь позитивний, дорослому пацієнту і дитині потрібно негайне лікування. Гострий напад отруєння супроводжується інтоксикацією організму, тому належить усунути неприємні симптоми, позбутися залишків інфікованої їжі, як основного провокуючого фактора. Виконаний аналіз крові надає наступні зміни в складі біологічної рідини:\nкількість лейкоцитів підвищена\nспостерігається зсув формули вліво;\nпідвищення показника ШОЕ;\nдіагностичний титр при РПГА – 1:200;\nнаростання титру антитіл у парних сироватках;\nприсутність сальмонельозний Про і Н – монодиагностикумов.\nДитині проводити аналіз необхідно суворо за показаннями, але також не виключена необхідність проведення лабораторного дослідження при надходженні в дитячий сад, інший навчальний заклад. Щоб взяти путівку в табір або на стаціонарне лікування, важливо виконати мазок на сальмонельоз. Такий метод обстеження може використовуватися і в інших інстанціях. Наприклад, дорослим належить здати аналіз на черевний тиф для санкнижки при оформленні на нове місце роботи. Найчастіше вказане дослідження проводиться на платній основі.\nВідео: Чим небезпечний сальмонельоз


Тому профспілки ВНЗ міста мають намір зустрітися з міським головою і спробувати владнати проблему “полюбовно”. За словами голови профкому ЛНУ ім. І. Франка Люби Мандзій, профспілкові діячі проситимуть мера також подбати про додаткові автобусні маршрути для студентів за зниженою ціною, які б курсували принаймні зранку та ввечері, коли студенти повертаються або йдуть на навчання.\nЯкщо ж діалог із владою не складеться, то молодіжні організації міста обіцяють уже 5 вересня провести акцію протесту. Наразі згоду на спільну участь у такій акції дали 18 молодіжних організацій. Мабуть, до них приєднається й обласна організація “Української соціал-демократичної молоді”, яка нещодавно оприлюднила звернення, у якому підтримує заяву Львівської філії Української студентської спілки та закликає інші молодіжні організації відстояти права студентів.\nЯ не розмовляла про це з паном Вовчаком, а дізналася про цю пропозицію в прес-службі, коли мене про це почали питати журналісти. На мою думку, не потрібно позбавляти студентів цих пільг, хоч транспортники пояснюють, яких шалених збитків зазнають від цього. Я зустрічалася зі студентами, і я є на їхньому боці. Але моя позиція може враховуватися лише під час голосування на засіданні виконкому.


«Оператор ГТС» найняв юристів «Екво» по 10 тисяч гривень за годину – Новости\n«Оператор ГТС» найняв юристів «Екво» по 10 тисяч гривень за годину\nТОВ «Оператор газотранспортної системи України» підписало два договори про надання адвокатських послуг з АО «Юридична фірма «Екво». Про це повідомляється на сайті «Прозорро».\nДоговори включають сукупно 205 годин надання послуг адвокатами об’єднання на весь 2021 рік. Погодинна ставка адвокатів у договорі про надання правової інформації та консультацій становить 9 720 гривень, а у договорі про представництво в судах та інших держорганах – 9 660 гривень.\nЗасновниками АО «Юридична фірма «Екво» є Денис Лисенко, Юлія Кирпа та Анна Бабич. Остання, за інформацією журналістів Bihus.Info, була співмешканкою колишнього заступника голови Адміністрації президента часів Порошенка Олексія Філатова, яку він не позначав у своїх деклараціях.\nДо 2014 року Олексій Філатов та Анна Бабич були партнерами юридичної фірми «Василь Кисіль та партнери». Через два дні після призначення Філатова на Банкову, 24 липня 2014 р., Анна Бабич разом з юристами Юлією Кирпою, Денисом Лисенком, Олександром Мамунею і Марією Ніжнік вийшли з «Василь Кисіль та партнери» та створили власну юридичну компанію «Aequo» («Екво»).\nУ 2015 році Марія Ніжнік стала першим заступником голови Антимонопольного комітету Юрія Терентьєва. Після її призначення компанія «Aequo» отримала настільки значну долю ринку дозволів АМКУ на концентрацію, що організація «The Legal 500» поставила фірму колишніх колег Ніжнік на перше місце серед українських фірм на ринку злиття та поглинання. У 2020 році після звільнення Ніжнік повернулась у склад партнерів юридичної фірми.


Відносини між іменами. (om.net.ua - сайт Освітніх Матеріалів та рефератів)\nВідносини між іменами\nЗалежно від специфіки відносин між змістом і обсягом імен виділяється кілька видів відносин між ними.\nПорівнянні і непорівнянні імена. імена є порівнянними між собою, якщо їх змісту мають спільні ознаки. Або, два імені є порівнянними, якщо їх обсяги є частинами більш загального обсягу.\nЯкщо ж у змісті імен немає загальних ознак чи ні узагальнюючого обсягу, то імена є непорівнянні.\nПорівнянні імена діляться на сумісні и несумісні. Совместімиеімена - Це імена, обсяги яких хоча б частково збігаються, т. Е. Ці обсяги мають загальні елементи ( «письменник» і «вчений»). В іншому випадку імена несумісні ( «Трикутник» і «ромб»).\nвідносини сумісності. Існує три види відносин сумісності: равнооб'емние або рівнозначність, підпорядкування, перетин. Для позначення відносин між обсягами імен застосовуються кругові схеми Ейлера.\nравнооб'емние імена - Імена, обсяги яких повністю співпадають. ( «Найбільше місто Республіки Білорусь» і «столиця Республіки Білорусь», «квадрат» і «прямокутник, у якого діагоналі взаємно».\nІмена перебувають у відношенні підпорядкування, Якщо обсяг одного імені повністю включається в обсяг іншого, але не збігається з ним. ( «Студент» і «студент першого курсу»). З двох імен, які перебувають у відношенні підпорядкування, ім'я з великим об'ємом (підкоряє) є родовим, або родом, по відношенню до поняття з меншим обсягом (підлеглому), яке називається видовим або видом. Родовидові відносини лежать в основі логічних операцій\nобмеження і узагальнення понять, поділу обсягу імен та деяких видів визначень. Слід відрізняти відносини роду та виду від відносин цілого і частини. Вид має всі ознаки роду, а частина не має ознаки цілого. Наприклад, «вольтметр» і «прилад» - родовидові відносини, «місяць» і «рік» - відносини цілого і частини.\nпересічними є такі імена, обсяги яких лише частково збігаються ( «будівельник» і «житель міста Гомеля»).\nставлення несумісності. Несумісність імен проявляється в трьох видах: ставлення підпорядкування, ставлення протиріччя, ставлення протилежності.\nсупідрядні імена - Такі несумісні імена, обсяги яких включені в обсяг деякого загального підпорядковує поняття. Наприклад, «трикутник» і «чотирикутник» - несумісні імена, які є супідрядними щодо імені «плоска геометрична фігура».\nТакими, що суперечать називаються два несумісних імені, які повністю вичерпують обсяг третього, який підпорядковує імені, причому одне з них позначає предмети, позбавлені властивостей, що входять в зміст другого імені. ( «Смачний обід» і «несмачний обід»).\nпротилежними називають несумісні імена, змісту яких висловлюють будь-які крайні характеристики в деякому ряду поступово мінливих властивостей. ( «Великі ссавці» і «дрібні ссавці», «високий» і «низький»). Протилежні імена не вичерпують за обсягом той клас, в рамках якого вони зіставляються. Кожне з них включає в свій обсяг лише крайні безлічі елементів обсягу даного класу.\nВиди імен. «-- попередня | наступна --» Правила поділу.


Як позбутися молочниці в домашніх умовах, як позбавитися від молочниці народними засобами в домашніх умовах - missfit.com.ua\nГоловна / Жіноче здоров'я / Як позбутися молочниці в домашніх умовах\nПозбавляємося від молочниці в домашніх умовах\nЯк позбутися молочниці в домашніх умовах - питання, широко освітлений в жіночих виданнях. Але деякі рекомендації, дані навіть фахівцями, викликають подив. В останні роки з'явилося безліч нових і ефективних препаратів проти вагінального кандидозу (офіційна назва цього захворювання), і як позбутися молочниці під час вагітності в домашніх умовах за 1-2 дні повинен знати будь-який сучасний гінеколог. Розглянемо симптоматику цього гінекологічного захворювання, причини його виникнення і методи лікування.\nВагінальним кандидозом називають захворювання жіночих статевих органів, яке при певних умовах виникає у пацієнток репродуктивного віку. Його збудниками є дріжджоподібні грибки, представники роду Кандида. Ці мікроорганізми в незначних кількостях часто виявляються в результатах аналізів, взятих у здорових людей і, в цілому, є нормою. Однак, при несприятливих для людського організму чинниках грибки стають агресивними і починають безконтрольно розмножуватися, викликаючи запалення. Саме тому Кандида Альбіканс прийнято вважати умовно-патогенною мікрофлорою.\nНайчастіше молочниця виникає внаслідок ослаблення імунітету. Це може бути пов'язано з прийомом антибіотиків або гормональних засобів (тих же протизаплідних таблеток), а також захворювання може спровокувати стресова ситуація або хронічний недуга.\nІноді хвороба виникає при незбалансованому раціоні харчування, з-за частих спринцювань, в період менопаузи, при дисбактеріозі кишечника, цукровому діабеті, загостренні венеричних захворювань, а також кандидоз часто вражає жінок під час вагітності.\nЯк протікає молочниця, симптоми і форми\nПри несприятливих чинників, що спровокували активність Candida, грибкова інфекція починає розвиватися на слизовій оболонці піхви. У місці локалізації збудника формується запальний процес. При ослабленому імунітеті, коли організм не здатний самостійно перемогти недугу, грибок починає проникати глибше, під слизову. Саме в цей період з'являються перші характерні симптоми молочниці.\nУ жінки виникають скарги на сильний свербіж і печіння, локалізовані в районі геніталій. Розвивається гіперемія і набряк, спостерігаються болі під час і після сексуального контакту або сечовипускання. І ще один обов'язковий ознака кандидозу - творожистие виділення.\nРазом з тим, для молочниці може бути характерна безсимптомна форма течії, яка називається кандидоносительство. При цьому рецидиви переходять у тривалу ремісію.\nНерідко вагінальний кандидоз стає наслідком розвитку бактеріальної інфекції. Такий стан характеризується зміною Ph середовища піхви (зниженням кислотності), яке виникає з-за агресивного впливу різних умовно-патогенних мікроорганізмів. Внаслідок загибелі живуть в кислому середовищі лактобактерій (нормальної мікрофлори піхви), там починають активізуватись і розмножуватися мікроорганізми, що викликають запальні процеси і провокують появу пінних виділень з неприємним запахом зіпсованих морепродуктів. Поєднана форма, коли вагінальний кандидоз розвивається з бактеріальним вагінозом (гарднереллезом) - це досить небезпечний стан, який може спровокувати різні гінекологічні ускладнення.\nГоловне - не займатися самолікуванням, якщо є можливість - сходити до лікаря. Жінка, у якої вперше виникли неприємні симптоми, схожі з тими, що бувають при кандидозі, може сплутати це захворювання, наприклад, з гарднереллезом. Але в цьому випадку лікування необхідно зовсім інше, так як збудник захворювання інший. При молочниці застосовують протигрибкові препарати, а при наявності гарднерельозу (бактеріальному вагінозі) антибактеріальні.\nЛікування призначається лікарем за результатами мазка. Якщо в ньому виявлені гриби Кандида, то лікар може призначити своїй пацієнтці вагінальні таблетки чи свічки, або ж таблетки для перорального прийому.\nДобре про себе заявили препарати, які мають у своєму складі клотримазол. Це діюча речовина є в однойменних вагінальних таблетках і свічках. Але курс лікування при їх застосуванні становить до 7 днів зазвичай. У той час як препарати для прийому всередину допомагають протягом перших діб. І чудово лікують рецидивуючі форми молочника, якщо вибрано правильну схему лікування. Ці препарати на російському фармацевтичному ринку - «Флюкостат» та «Флуконазол». Але вони протипоказані вагітним.\nА як позбутися молочниці під час вагітності в домашніх умовах, коли немає можливості терміново відвідати лікаря і здати аналізи? Що робити, якщо сильний свербіж і виділення з'явилися у вихідний або святковий день, коли поліклініки закриті?\nНайбільш доступний засіб - це сода. Колись молочницю лікували тільки їй, нехай і не завжди ефективно. Можна спринцюватися слабким содовим розчином, але таким чином можна видалити з піхви і всі корисні мікроорганізми, сильно порушити мікрофлору. Краще обробити піхву за допомогою обмотаного бинтом і змоченого в соді пальця. Підмивання содою не дуже ефективні і допомагають лише на короткий час зняти місцеве запалення. Підмиватися ромашкою не варто, так як вона має особливість сушити слизову. А при молочниці і без того сухість слизової, від цього і дискомфорт. Також можна використовувати засіб для місцевого лікування - клотримазол крем. Але врахуйте, що у деяких жінок він може викликати сильне печіння, особливо, якщо слизова пошкоджена.\nТак як кандидоз - захворювання, періодично рецидивуючий, дуже важливо дотримуватися прості профілактичні правила, щоб уникнути повторів захворювання.\n1. Не приймати антибіотики без рекомендацій лікаря, для «профілактики», тим більш тривало.\n2. Правильно харчуватися, вести здоровий спосіб життя і проходити диспансеризацію для раннього виявлення різних захворювань, які можуть підірвати імунітет і в цілому здоров'я.\n3. При відсутності постійного здорового статевого партнера обов'язково користуватися при статевих актах бар'єрними контрацептивами (презервативи), щоб уникнути зараження статевими інфекціями (ще одна причина молочниці).\n4. Якщо у партнера є симптоми молочниці, не займатися з ним незахищеним сексом до зникнення симптомів захворювання.\n5. Не спринцюватися.


Україна має навчитися прагматизму у свого Північного сусіда - Новини - Громадянський рух «Нова Україна»\nВін переконаний, що, незважаючи на обоюдні економічні вигоди, Україна продовжує знаходитися під впливом геополітичних інтересів Північного сусіда. Насамперед, нам не вистачає здорової прагматики. «Впродовж майже двадцяти років незалежності Україна дуже часто поступалася своїми інтересами, йшла на розмін заради якихось обіцянок. Зрозуміло, що українсько-російські відносини завжди стояли дещо окремо від міжнародних відносин як таких. У нас довге спільне минуле, а сьогодні існує величезна зацікавленість російського капіталу в Україні. Тим не менш за всі ці років ми не змогли скористатися своїм особливим положенням», - сказав Юрій Гумен й у зв’язку з цим згадав Харківські угоди, підписані нашими країнами у 2010 році. «Харківські угоди мали би розв’язати газове питання в Україні. Але громадяни не відчули якогось прогресу у його вирішенні. Газ як був дорогий, так і є. Зараз, під час бензинової кризи, кожного дня нам підіймають ціну на пальне. Й ніхто не говорить про братські стосунки і любов», - зауважив він.\nЮрій Гумен переконаний, що Україна має навчатися відстоювати «своє» - лише у цьому випадку ми зможемо говорити про рівноправні відносини з РФ. «Поки що, на моє переконання, їх немає», - підсумував він.\nнаші чиновники так і не навчилися розрізняти два поняття – національні інтереси і власні теплі почуття до сусідньої держави\nНе уверен, что украинские чиновники испытывают теплые чувства к чему либо помимо собственной выгоды )))\nВпродовж майже двадцяти років незалежності Україна дуже часто поступалася своїми інтересами\nСкорее, нескорые представители власти страны отдали предпочтение личным интересам в ущерб государственных. Ответственность за подобный выбор равноценно несут все представители украинского общества )


Как ловить голавля на спиннинг | Palisandr\nГоловень вважається особливою трофейної рибою, яку рибалка, маючи певні навички, може виловити за допомогою спінінга вудки. Без них рибалка не зловить цього цінного представника сімейства Коропові. Йому потрібно правильний підбір снасті, оснастки, приманок, знання тактики, вибір місця і інші особливості лову головня на спінінг.\nРозповідь варто почати з самого важливого компонента – інструменту риболовлі. Рибалки старих поколінь прекрасно пам’ятають радянські алюмінієві спінінги, що відрізняються підвищеною крихкістю. Така снасть для лову головня не підходить. Рибаку знадобиться вудилище відповідного типу, здатне витримувати колосальні навантаження. Головні – це сильні риби, і, як кажуть професіонали, виводити їх часом навіть важче, ніж велику щуку або судака!\nЯку беремо снасть. Вудилище вибираємо довге, приблизно в три з половиною або чотири метри по бланку. Клас – ультра лайт, а лад – виключно середній! Тесту в 7-11 грамів цілком достатньо.\nВАЖЛИВО! Ці параметри зберігають можливість застосовувати легку приманку, зберегти можливу (бажану) дальність закидання при дотриманні навантаження риби, яка усвідомила, що її підсікли.\nУ вудилищ спінінгів, які показали себе в лові головнів, є свій рейтинг, і на першому місці залишається вже багато років Graphiteleader GNFPTS-762UL-LT. Він легкий, міцний і надійний. Початківцям рибалкам, пробуючим лов цієї риби, можна порадити AIKO DIXI, – недорогий універсальний агрегат.\nУ цих риб дуже сильні м’язи хвоста. Вони можуть не тільки вперед плисти, але і спокійно дають «задній хід». Найчастіше це і призводить до облом вудилищ і обривів шнура.\nMajor Craft і AIRok теж є придатними спінінгами для головня. Вони показують відмінну чутливість при його клювання, надійні і прості в балансуванні.\nДосвідчені рибалки віддають перевагу монофільная волосінь. Так, плетені шнури здатні витримувати колосальні навантаження при інтенсивному виведенні великих сильних риб, але плетінки, як стверджують рибалки, демаскують оснащення.\nВАЖЛИВО! Моноліска менш помітна під водою. Навіть найтонші плетені нитки здатні відлякати обережного головня!\nДля прив’язування легких приманок згодиться шнур, діаметр якого дорівнює 0,15-0,17 міліметра. Міцності в два кілограми цілком достатньо. Волосінь бажано підбирати з хорошою зносостійкістю і малої залишкової пам’яттю. Як приклад наведемо японський бренд Salmo.\nКотушка нам знадобиться невелика, головне, щоб наша тонка волосінь лягала на неї максимально рівно. Хід потрібен плавний. Приклад – Shimano Catana FB-2500. Для початківців рибалок рекомендуємо котушку без інерційного механізму з заднім фрикціоном. Представником таких пристосувань є надійний агрегат Team S.\nПринади прив’язуємо мініатюрними вузлами. Варто сказати, що використання усіляких карабінів і вертлюгов при лові голавля може виявитися недоречним. Радимо використовувати звичайний вузол типу «вісімка».\nВАЖЛИВО! Ця риба найчастіше мешкає у водоймах зі швидкою течією і каламутною водою. Висновок простий: необхідно відмінний зір. Якщо головні добре бачать, значить, ключовим правилом є тотальна маскування – застосування елементів оснастки по мінімуму.\nЛовити голавля на спінінг можна цілий рік. Холодна пора року змушує риб спускатися на дно, тому рибалці варто закупити кілька глибоких воблерів. Варто знати, що приманка, що має таку класифікацію, не має на увазі тяжкість. Воблери повинні бути легкими, мініатюрними (5-7 сантиметрів в довжину), але добре йти під воду при намотування волосіні на котушку.\nКоли річки прогріваються (в деяких регіонах середньої або пізньої весни, в квітні або в травні, де південніше – влітку), купуємо поверхневі моделі, але врахуйте, що потрібні порожні приманки!\nВАЖЛИВО! Воблери, всередині яких встановлена шумова конструкція, не підходять для голавлиних риболовлі! Головні лякаються, коли приманка або вдаряється сильно про воду, або шумить під час проводки!\nЯкщо рибалка бажає зловити цю рибу на спокійному перебігу, то йому знадобляться обертові блешні, їх ще називають в народі вертушками. Основна вимога стосується техніки закидання – намагайтеся діяти точно і якомога тихіше. Мушки, цикади і легкі стримери теж добре підходять для лову, причому закидати їх, дотримуючись якоїсь порядок, не потрібно. На бомбарду і Поппер головня ловити не варто через активної гри. Ця риба її не шанує.\nВАЖЛИВО! Беріть завжди по дві однакових насадки! Бувають випадки, коли голавлю сподобалася конкретна приманка, а риболов її незабаром відриває на корчах, наприклад.\nГоловні люблять, коли приманка падає на поверхню води і наче пливе сама по собі, або вона занурюється і повільно спливає. Відповідні переваги пов’язані з особливостями харчування представника сімейства Коропові: він терпляче чекає поки якусь комаху або павук не впаде на водну поверхню. Коли жертва починає борсатися, намагаючись вибратися, головень ще сильніше піддається залученню. Завдання рибалки полягає в імітації подібного природного процесу за допомогою правильного підбору приманки і русі снастю.\nДеякі рибалки не використовують воблери з мушками і цикадами, а віддають перевагу наживок! Навіть на великій одинарний гачок надіти павука або муху ви, звичайно, не зможете. Винахідливі люди дізналися, що в наших лісах мешкає великий жук, і зветься він хрущем. Не варто плутати з травневим. Великі представники відмінно підійдуть. Хруща ми насаджує на великий гачок (можна офсетний) і закидаємо.\nЩе голавлю подобаються жуки-кузьки. Вони мешкають в степах і полях, часто сидять на колосках злакових рослин.\nДивно, але головень обожнює «ракові шийки». Так називаються хвости раків. Їх можна або купити, або зловити окремо. Скоринки білого хліба головень теж охоче бере.\nКращий час для голавлиних риболовлі і погодні умови\nВзимку і ранньою весною голавлей добре ловлять на відкритих річках (якщо вони в них взагалі живуть). Рибак повинен знати, що найкраще йти на цього водного мешканця в теплі безвітряні дні. У мороз риба практично неактивна.\nЯкщо на відкритій річці є ділянки, покриті льодом, то головень при підсікання постарається піти туди.\nДруга половина травня дозволяє істотно полегшити лов. Були навіть випадки, коли головні клювали на порожній гачок, тільки тому, що він торкнувся води. Риби відчувають голод в цей час, причому ловити можна і вночі. Цьому водного мешканцеві потрібна або ясна, або похмура погода, але за умови, що вода все одно тепла.\nЛітня риболовля ще простіше, особливо при зниженні рівня водоймища. Спінінгіст має можливість побачити місця стоянок головнів по їх спинах. Недарма спінінгісти, що виходять на полювання за цією рибою, беруть з собою бінокль або монокуляр.\nЗ настанням осені переважна більшість рибалок, що ловлять відповідного представника, припиняє свою діяльність. Харчування і поведінку в цілому змінюється. Рибалці доведеться підбирати приманки і пробувати. Варто зауважити, що в деякі дні осені (всюди по-різному, буває і в серпні) у голавлей проявляється інтенсивний жор: вони намагаються насититися про запас на зиму.\nГодуються вони приблизно з 7-9: 00 ранку. Вивчайте, що сильна спека (в липні, наприклад) рибам теж не подобається, – вони можуть піти в тінь, під дерева або кущами.\nЯкщо у вас є можливість відвідати високі обриви, горби, що біля річок або інші місця, звідки вдасться оглянути ділянки водойми, то рекомендуємо зробити огляд. Великі і малі скупчення голавлей (риба стайная) можна помітити і неозброєним оком. У тінистих ділянках потрібно увагу. Коли сонце не світить, спини мешканців зливаються з водою – важко побачити. Знадобиться оптичний прилад, він допоможе швидше вибрати.\nВАЖЛИВО! Досвідчений рибалка знає, що цей мешканець вважає уклейку основним своїм ласощами.\nВитягаючи головня з трави, намагайтеся піднімати йому голову. І він втомиться, і ймовірність зачепа знизиться.\nДійсно, головні частково хижаки. Житла «прісноводної кільки» помітні досить добре. Вона вистрибує з води, її тіло блищить. Дрібні ділянки водойми головень теж вітає, особливо, якщо там є завали, що звисають дерева і кущі. Ідеальними місцями проживання також є наступні:\nперепади і бар’єри близько дамб;\nприродні острівці, кишені;\nмілини малих річок;\nділянки, що знаходяться поруч з греблями і тим, де змінюється протягом з тихого поведінки на високу швидкість.\nІдеальне місце! Якщо у вас є можливість сховатися за кущ – обов’язково їй скористайтеся! Досвідчені рибалки кажуть, що коли стоїш на відкритому місці, риби не клюють. Сховаєшся – йдуть.\nГоловень, звичайно, до забруднень стійкий, але рибалці краще постаратися пошукати чисті води. Без зайвої каламуті і сміття. Ще ця риба любить стояти під залізничними мостами. Пасажири поїздів нерідко що-небудь викидають зі своїх вагонів їстівне.\nВАЖЛИВО! Молоді представники цього виду намагаються триматися окремо від дорослих мешканців.\nТехніка подачі насадки і тактика виведення\nТак як головні представляють собою дуже обережних тварин, проводити закид слід максимально акуратно. Приманка в буквальному сенсі повинна лягти на воду, плавно, а не плюхнутися. Закидати треба не в саму зграю, якщо ви її помітили, а трохи в сторону. Прямо в місце скупчення кидати не можна.\nЦі риби можуть атакувати насадку, використовуючи один з варіантів:\nНапад на приманку в перші частки секунди. Упав воблер або цикада – відразу вистачає.\nКонкуренція. Головень з тих мешканців, які охороняють свою територію. Коли «хтось» з’являється в її межах, риба починає будується, виштовхувати конкурента. Саме тому головень часто чіпляється за жабру або плавник.\nБоротьба. Спінінгіст починає грати воблером: робить паузи або ривки. Мешканець злиться і вистачає кривдника.\nЩоб його зловити, треба освоїти навик виведення. Підтинає його різко, а якщо є можливість, то намагаємося його підкинути над водою, щоб він «ковтнув» трохи повітря і швидше втомився. Коли головень зрозуміє, що попався, він почне рватися, метатися і щосили намагатися піти в корчі або траву. Не варто поспішати, відповідаючи на його опір. Нехай поплавати, ви його трохи підтягніть, почекайте. Ви відчуєте, коли він втомиться: його ривки ослабнуть, чинити опір він вже буде не так інтенсивно.\nВ одному з розділів ми говорили, що найкращим методом є лов взаброд. Рибаку доведеться входити в воду. Чоботи не годяться, тому що рибалка не застрахований від ситуації, на незнайомому водоймищі випадково можна наступити на яму. Швидкі річки можуть перехлестнуть. Знадобиться герметичний комбінезон!\nЄ одна хитрість, що стосується підбору «штанів-чобіт». Якщо ви зайдете в звичайний магазин, який реалізує рибальські товари, то побачите, що ціна на гумові комбінезони досить-таки висока. Рибалки, особливо, старого покоління, прекрасно знають про існування ОЗК і Л-1. Ціла хімічний захист варто в два, а то і три рази дешевше окремого комбінезона. У комплект ОЗК входить плащ і чоботи (або штани) салатового кольору. Комплектація залежить від партії. Л-1 (він випускався пізніше) відрізняється сірим забарвленням, плащ замінила безшовна куртка з капюшоном. В комплекті тільки комбінезон з приєднаними калошами.\nОбидва костюма виробляються для потреб армії Росії, конкретно – хімічних військ. Кожен комплект проходить серйозну перевірку, ясна річ – шлюб неприпустимий. Такий розклад говорить про надійність Л-1 і ОЗК. У багатьох рибалок костюми, виготовлені в СРСР, справно служать досі.\nЩе краще з собою взяти сачок. Трапляються ситуації, коли головні зриваються прямо біля ніг рибалки.\nДля обчислення місць скупчення голавлей вночі знадобиться ліхтар. Простий не підійде! Вам потрібен далекобійний ліхтар з великою лінзою і потужним світлодіодом. Останнім часом зустрічаються аналогічні агрегати, які людина може надягати на голову.\nБінокль або монокуляр дозволить краще розгледіти: де стоїть зграя наших мешканців. Особливо це стосується людей з ослабленим зором. Краще брати зі шнурком, щоб вішати на груди.\nЛовля головня на спінінг є захоплюючим заняттям, а перша клювання викликає азарт. При підборі воблера під головня та інших принад враховуйте, що риби вітають природність. Барвисті моделі можуть не привернути. Якщо ми знаємо, що ця риба не проти атакувати уклейку, то і воблер беремо схожий на неї.\nsalmo- польська фірма


Мета уроку визначити вплив життєвих цінностей на якість життя; етапи морального розвитку особистості; значення самовиховання характеру; формувати вміння аналізувати, робити висновки, приймати рішення.\nТема. Цінності і якість життя. Моральний розвиток особистості. Самовиховання характеру.\nМета: визначити вплив життєвих цінностей на якість життя; етапи морального розвитку особистості; значення самовиховання характеру; формувати вміння аналізувати, робити висновки, приймати рішення.\nОбладнання: макет замку.\nДоброта і ніжність, ласка і турбота —\nЦе найкраще в світі, що в душі в нас є.\nЦе велика сила, внутрішня робота,\nТа душа від цього світлою стає.\nЦе не слабкість духу, а велика сила,\nБо людина здатна на красу й тепло.\nБо в собі людина краще воскресила,\nЩо в серцях жертовних ще до нас було.\nДоброта у серці — це і є та сила,\nТа дарує людям і політ, і крила.\nВ доброті є мужність і відвага є.\nА як в серці ніжність, ласка і турбота,\nТо такій людині і ціни нема.\nДля людського серця це складна робота,\nТа в такому серці не живе зима.\nДоброта і ніжність, і турбота, й ласка —\nЦе не слабкість духу, в цьому велич є.\nБо з людьми такими світ стає, як казка,\nА в душі від цього сонечко встає. (Надія Красоткіна)\nУчитель. У вас на парті знаходяться смайлики. Візьміть той смайлик, який символізує ваш сьогодні настрій.\nВправа «Вірно - невірно»\n1.Характер – сукупність індивідуальних особливостей людини, які формуються процесі її життєдіяльності. (Так)\n2.Характер виявляється в ставленні людини до себе, до оточуючих, до праці, до навколишнього середовища. (Так)\n3.Характер залежить тільки від спадковості. (Ні)\n4.На формування характеру найбільш впливає виховання. (Ні)\n5.Чинники, від яких залежить характер, це: фізичні, соціальні, психологічні. (Так)\n6.До соціальних чинників, що впливають на формування характеру, відносять: оточення, умови життя, спосіб життя, самовиховання. (Так)\nУчитель. Одного разу Садівник прийшов у свій сад і виявив, що всі його квіти, дерева і чагарники вмирають.\n—Які висновки можна зробити із цієї притчі?\nДійсно, кожна людина особлива, кожна має свою думку про ту чи іншу ситуацію, кожна має свій характер.\nПропоную почати наш урок з визначення цінностей, які ви вважаєте найважливішими для життя. Уявіть собі, що доля дає вам можливість увійти в чарівний замок, в якому здійснюються мрії. Але є одне зауваження, замок має п’ять дверей, а увійти можна тільки в одні. Якщо ввійти в перші двері, то станеш найбагатшою людиною в світі. Якщо ввійти в другі, то будеш найздоровішою. Якщо ввійти в треті, то станеш першовідкривачем, найвідомішою людиною. Якщо ввійти в четверті двері, то можна знайти щирого друга й людей, з якими можна прожити все життя. Якщо ввійти в п’яті двері, то можна побачити розкішні картини й краєвиди, найбільшу красу світу.\nУ кожного з вас у конверті є чарівний ключик який ви повинні прикріпити до однієї з дверей, саме до тої, у яку хотіли б ввійти. Я вважаю, що в кінці уроку у вас буде можливість пояснити свій вибір.\nУчитель. Було б добре, якщо людина могла ввійти у всі двері, мабуть тоді вона почувала себе щасливою.\n—Які цінності найбільше впливають на якість життя?\nУчитель. Питання про моральний розвиток особистості на сьогоднішній день дуже актуальне. Алкоголізм, наркоманія, захоплююча своїми сітями молоде покоління, вплив деструктивних сект, зростання дитячої злочинності, бездуховність, знецінення сім'ї як осередку суспільства, втрата моральних орієнтирів є тривожним сигналом.\nСам термін «моральність» прийшов до нас з латини. «Нрави» – це ті еталони і норми, якими керуються люди у своїй поведінці, у своїх повсякденних вчинках.\nДуже високо оцінював моральне виховання Л. М. Толстой, вважаючи, що з усіх наук, які повинна знати людина, найголовніша є наука про те, як жити, роблячи якомога менше зла і якомога більше добра.\nМоральне виховання повинно розпочинатись в сімейному колі, потім здійснюватись у дитячому садочку, школі, вищому навчальному закладі і продовжуватись у вигляді самовдосконалення усе життя.\nЛюдина, яка виховувалась за моральними нормами, в результаті стає морально вихованою. Моральна вихованість реалізується в суспільно цінних властивостях і якостях особистості, у відносинах між людьми, у ставленні до діяльності, в спілкуванні. Про те, що людина морально вихована, говорить глибина її моральних почуттів, муки совісті, здатність до страждання, сором, здатність до емоційного переживання.\nБезумовно, моральний розвиток – це необхідний компонент розвитку особистості. Моральна людина – це та людина, для якої норми, правила виступають як її власні внутрішні переконання. Моральна людина не механічно їх виконує, а це її внутрішній стан, це внутрішньо пережиті і стійко закріплені в свідомості, поведінці, в мислені критерії і способи дії, які не порушуються нею, і не обтяжують її, а вчинки згідно з моральними нормами приносять задоволення.\nТаким чином, на основі викладеного вище матеріалу можна зробити висновок про те, що моральний розвиток – це одна з найважливіших умов розвитку особистості, що забезпечує не просто її гармонійний розвиток, а й робить особистість соціально зрілою.\nЕтапи морального розвитку особистості\nМоральний розвиток особистості можна поділити на три етапи, залежно від\nЗасобу регулювання моральної поведінки – від суто зовнішніх до суто внутрішніх:\nЕлементарний принцип моральності, що має місце від народження. І хоча до появи свідомості моралі ще немає, все ж цей початковий період людського життя є дуже важливим для майбутньої моральної поведінки.\nЗ появою свідомості особистість, що формується, починає інтенсивно засвоювати зачатки моральної культури певного суспільства шляхом наслідування, копіювання поведінки дорослих і своїх однолітків, а також шляхом безпосереднього навіювання того, як треба і як не треба поводити себе.\nРівень орієнтації в основному на зовнішні моральні регулятори. На цьому рівні особистість у своїй моральній поведінці ще орієнтується на зовнішній світ, але розвиваються й набувають все більшого значення внутрішні мотиви: почуття сорому, почуття честі, самолюбство, почуття змагання – важлива якість, без якої не можливе формування особистості.\nРівень морального саморегулювання, тобто такого регулювання, коли людина поводить себе морально не тому, що йому за це заплатять, схвалять чи засудять, а тому, що моральна поведінка стала для неї потребою, нормою життя. Така поведінка передбачає безкорисливість, чесність, доброзичливість, розвинене почуття власної гідності, високе почуття обов’язку, відповідальність і совість.\nІV. Узагальнення та закріплення нового матеріалу\nВиконання практичної вправи «Проект самовиховання»\nВиконайте проект самовиховання. Визначте, яку рису чи якість характеру хочете виховати чи вдосконалити насамперед. Оцініть, що допомагатиме, а що заважатиме досягти поставленої мети. Дійте відповідно до плану.\nУчитель. Чи є бажаючи відчинити інші двері замку і чому?\nХарактер людський наче запах для квітів.\nУ кожній пелюстці є свій аромат,\nДо друзів нас тягне не сила магнітів,\nНе шум вертольотів і звуки гармат.\nДуша у людини це ключ і колодка,\nЗ нас кожен щось різне в собі розвиває,\nСпочатку характер – це нитка коротка,\nТа кожен з роками мотузку сплітає.\nМотузку закінчити важко буває,\nЛюдину кохану знайти не вдається.\nХай серце само собі пару шукає,\nПо іншому зробите – все розірветься. (Коля Януш)\nVІ. Домашнє завдання: опрацювати §20\nОлейникова Виктория 21.01.2020 в 22:09\nЖивага Надія Семенівна 21.02.2019 в 10:05\nШафорост Віталій 28.02.2018 в 12:01\nСвищо Олександр 26.02.2018 в 17:49\nСлівінська Ольга Лонгинівна 18.02.2018 в 18:54\n4.7 (5 відгуків)\n"Конспект уроку з основ здоров'я для 9 класу на тему "Сучасне уявлення про здоров’я. Взаємозв’язок фізичної, психічної, соціальної і духовної складових здоров’я"\nfacebook 9 viber 2 telegram 2 Twitter 0 Google+ 4


Like TV » Рятувальники патрулюють лісові масиви у Шепетівці, аби не допустити виникнення пожеж\nРятувальники патрулюють лісові масиви у Шепетівці, аби не допустити виникнення пожеж\n7 Травня 2018 205 views System System\nПід час дозвілля у лісі громадяни часто нехтують елементарними правилами пожежної безпеки, розводять багаття в непристосованих для цього місцях, що може призвести до виникнення масштабних пожеж. Це становить загрозу для навколишньої флори та фауни.\nТож, аби уникнути таких випадків та зберегти довкілля, 5 травня рятувальники вийшли патрулювати лісові масиви Шепетівського району.\nВогнеборці поспілкувалися із громадянами, які на той момент перебували на відпочинку. Людям нагадали правила безпеки, яких необхідно дотримуватись, аби під час дозвілля їх порушення не стало причиною масштабних пожеж та не призвело до трагічних наслідків.\nВідпочивальники отримали від працівників ДСНС листівки із застереженнями та запевнили, що не порушуватимуть протипожежних правил.


ВІСТІ КОМБАТАНТА: ПРИЧИНКИ ДО ЖИТТЄПИСУ ПОЛКОВНИКА ДМИТРА ВІТОВСЬКОГО\nПРИЧИНКИ ДО ЖИТТЄПИСУ ПОЛКОВНИКА ДМИТРА ВІТОВСЬКОГО\n(Виїмки із споминів 83-літнього співучасника подій із 1918—1919 років)\nкол. сотник УГА\nВступне слово. Видавництво "Червона Калина" в Нью Йорку видало в 1967 р. книжку Мирона Заклинського "ДМИТРО ВІТОВСЬКИЙ" — Громадський діяч, Стрілецький ідеолог, Вождь Листопадового Зриву, Секретар Військових Справ 30-УНР".\nЦе обширний на 124 сторінок життєпис пок. Дмитра Вітовського. На жаль, у тому життєписі майже цілком пропущений опис життя та діяльности Вітовського за час від його відходу з Леґіону (в початку січня 1918 р.) аж до кінця жовтня 1918 р., зокрема нема ніякої згадки про діяльність Вітовського в часі від початку березня до половини жовтня 1918 р., коли Вітовський перебував постійно у Жмеринці, Подільської губернії, як австрійський командант міста Жмеринки, іменований на це становище генералом Гофманом, командантом 25-го австрійського корпусу, що мав тоді осідок у Жмеринці. Як відомо, Українські Січові Стрільці входили в склад 25-го австрійського корпусу, починаючи з 1914 р. аж до березня 1918 р., коли більшість формацій УСС-ів від'їхала до Одеси.\nНа прохання кількох б. старшин УСС, які знають добре, що я був у роках 1918-1919 у близькому контакті з пок. полк. Вітовським, я рішився списати мої особисті спомини з того часу, щоб тою дорогою доповнити дані з життєпису полк. Вітовського, які пропущені у згаданій книжці, мабуть тому, що її авторові, проф. Миронові Заклинському, не вдалося в свій час роздобути точніші інформації від когось, що співпрацював у тому періоді з Вітовським.\nЯК Я НАВ'ЯЗАВ КОНТАКТ З ПОЛК. ВІТОВСЬКИМ?\nАвтор цих споминів брав участь у першій світовій війні від липня 1914 р. до листопада 1918 р. як резервовий старшина австрійської армії, спершу як "лейтнант", а потім як "обер-лейтнант" австрійської армії. Весною 1917 р. мене приділено як перекладача російської та інших словянських мов до штабу 25-го австрійського корпусу, що мав тоді осідок в місті Нараїв у Галичині. Командантом корпусу тоді був генерал Гофман, а шефом штабу полковник ген. штабу Горват. У склад 25-го австрійського корпусу входив тоді полк Українських Січових Стрільців, його командантом був тоді отаман Гриць Коссак. В штабі корпусу я застав сотника УСС, проф. Михайла Галущинського, який виконував тоді обов'язки референта справ Леґіону УСС при команді корпусу. Я познайомився тоді з сот. Галущинським та скоро заприязнився з ним. Кілька місяців пізніше (мабуть у вересні 1917 р.) сот. Галущинського перенесено до Кракова, до служби в т. зв. "Дирекції Відбудови Галичини". Після його від'їзду мене іменовано референтом для справ Українського Леґіону, я нав'язав ближчі контакти із полком та з кошем УСС. Отаман Коссак та його наслідники, а також отаман д-р Никифор Гірняк, командант коша УСС, контактувалися зі мною дуже часто особисто, або телефонічно.\nПри кінці лютого 1918 р., після підписання миру в Бересті, австрійські війська, разом з ними і УСС перейшли Збруч на допомогу Українській Центральній Раді. 25-тий австрійський корпус дістав наказ обсадити цілу Подільську губернію, а штаб корпусу переїхав до столиці губернії, Кам'янця Под. Вже на другий день рано шеф штабу корпусу, полк. Горват, покликав мене до свого бюра та заявив мені, що на його думку штаб корпусу не може залишитись в Кам'янці Под., бо це місто не лежить в центрі губернії, а на полудневій її границі, над румунським кордоном. Він запитав мене, як українця, яке місто лежить менш-більш в центрі Подільської губернії? Я відповів, що Вінниця. На те дістав я від шефа штабу наказ: Взяти службове авто та враз із ще одним старшиною поїхати зараз же до Вінниці та розглянутися там, або в околиці, за відповідним приміщенням для штабу 25-го корпусу. Про вислід моєї місії маю повідомити полк. Горвата телефонічно. Ми оба виїхали негайно до Віниці, але нам не вдалося знайти там відповідне приміщення для штабу 25-го корпусу. За порадою українського команданта Вінниці ми поїхали до недалекого міста Жмеринки і там знайшли прегарне приміщення в обширних казармах на краю того міста. Я повідомив про це телефонічно полк. Горвата, і на другий день весь штаб корпусу та дві сотні піхоти переїхали до Жмеринки. По приїзді до Жмеринки полк. Горват покликав мене та заявив, що він бажав би призначити на команданта міста Жмеринки якогось поважнішого австрійського старшину-українця, якому буде легше порозуміватися з українськими військовими та цивільними властями. Він доручив мені розглянутися в Жмеринці за відповідним старшиною-українцем, а якщо я не знайшов би відповідного кандидата серед австрійських старшин, тоді порадив мені звернутися телефонічно до команданта коша УСС-ів, отамана д-ра Гірняка, щоби він запропонував когось із старшин УСС-ів. Коли мені не вдалося знайти відповідного кандидата серед австрійських старшин-українців, що були в той час у Жмеринці, я подзвонив до коша УСС-ів. Отаман Гірняк відповів мені, що перед кількома днями вернувся до Коша із шпиталя сотник Дмитро Вітовський та що його стан здоров'я є в порядку. На те я, покликуючися на доручення полк. Горвата, просив от. Гірняка виставити сот. Вітовському т. зв. "офенер бефель" як документ для подорожі та вислати його до Жмеринки. Кілька днів пізніше сот. Вітовський приїхав до Жмеринки та обняв становище австрійського команданта міста Жмеринки, з доручення команданта корпусу ген. Гофмана. Команда міста містилася в окремому будинку в центрі міста Жмеринки, а сот. Вітовський замешкав в сусідстві та проживав у Жмеринці від перших днів березня до половини жовтня 1918 р.\nДІЯЛЬНІСТЬ СОТ. ВІТОВСЬКОГО У ЖМЕРИНЦІ\nНа становищі австрійського команданта міста Жмеринки сот. Вітовський розвинув дуже широку діяльність та в короткому часі став дуже успішним посередником між австрійськими військовими властями та українським населенням міста Жмеринки й околиці, як теж між українськими військовими та цивільними властями. Він умів з'єднати собі великі симпатії місцевого населення своїм повним прихильности відношенням до нього. Про це знаходимо дуже похвальні згадки у численних споминах з тих часів, як на примір: Олекса Кузьма "ЛИСТОПАДОВІ ДНІ 1918 р", Львів 1931, стор. 47„ "УКРАЇНСЬКІ СІЧОВІ СТРІЛЬЦІ", Монтреаль 1955, — "ЗА ВОЛЮ УКРАЇНИ" — Літопис українського січового Стрілецтва, Ню Йорк 1967. Стаття Никифора Гірняка, стор. 262-266, "Дмитро ВІТОВСЬКИЙ — Спомин з нагоди 30 роковин смерти".\nСот. Вітовський в короткому часі стягнув з коша УСС поручника Юліяна Буцманюка (пізнішого славетного мистця, який помер в Едмонтоні, Канада), який став заступником команданта міста Жмеринки.\nЗа весь той час побуту сот. Вітовського в Жмеринці я, як і всі старшини та вояки австрійської корпусної команди, мав квартиру у касарні за містом, віддаленій яких 2 км. від команди міста Жмеринки. Але я був весь час у сталому контакті із сот. Вітовським, який часто дзвонив до мене телефоном. Майже щодня, звичайно пізно пополудні, або вечером, по закінченні щоденної праці, я виходив на прохід до міста, звичайно із ще деким із наших старшин-українців, що працювали також в штабі 25 корпусу (як четар Любачевський, хор. Ткачівський і інші). В місті ми тоді стрічалися з сот. Вітовським, часом і з іншими нашими старшинами. Ті майже щоденні зустрічі з сот. Вітовським дали мені змогу пізнати всі прекрасні риси характеру Вітовського, його ідейність та прикмети народного провідника, і в короткому вже часі ми заприязнилися. Я мав нагоду стрічатися також із багатьма нашими старшинами та вояками У.С.С., які часто відвідували сот. Вітовського в Жмеринці, деякі зупинялися тут лише коротко, у переїзді через Жмеринку з Києва чи Одеси до Галичини. Пам'ятаю добре, що Вітовського відвідували тоді в Жмеринці кілька разів хор. У.С.С. Дмитро Паліїв, отаман Никифор Гірняк та інші УСС-и, яких імен не пам'ятаю. Можна догадуватися, що предметом розмов тих гостей з сот. Вітовським була також проблема підготови Листопадового перевороту, особливо в останніх місяцях літа 1918 р., одначе мені не відомі ніякі точніші дані. Припускаю, що старшини УСС боялися втаємничувати будь-кого в їхні заміри, тим паче старшину австрійської армії...\nВ половині жовтня 1918 р. сот. Вітовський дістав від команди 25 корпусу кількатижневу відпустку, попращався з нами в Жмеринці та поїхав до Галичини, звідтіль до постою УСС на Буковині. Щойно 29 жовтня 1918 р. сот. Вітовський приїхав з Буковини до Львова та перебрав провід Військового Комісаріяту. Протягом трьох днів Вітовський підготовив та перевів успішно Листопадовий переворот. Над підготовою та перебігом Листопадового перевороту та участь Вітовського в ньому не хочу зупинятися, бо ці події вичерпно описані в багатьох книжках та споминах учасників історичних подій. В деяких споминах знаходимо низку неточностей, які належало б спростувати. Так, напримір, у книжці д-ра Степана Ріпецького "ЛИСТОПАД 1918 РОКУ", Ню Йорк 1961, на стор. 22 знаходимо речення: "Усім відомо, що полк. Д. Вітовський перебував до дня 29 жовтня 1918 р. на Буковині в складі леґіону УСС...". Це не відповідає дійсності, бо Вітовський від березня до жовтня 1918 р. перебував постійно в Жмеринці, як командант міста Жмеринки. В половині жовтня він, користаючи із відпустки, яку одержав від австрійської команди корпусу, поїхав до Львова, звідтіль до леґіону УСС на Буковину, а 29 жовтня вернув до Львова, де обняв провід Листопадового перевороту. Він перебував на Буковині ледви кілька днів, як висланник Військового Комісаріату, щоби нав'язати контакт із леґіоном УСС та старатися про переїзд УСС-ів до Львова. Отже він в тому часі не міг бути "в складі леґіону УСС".\nПІСЛЯ ЛИСТОПАДОВОГО ПЕРЕВОРОТУ\nПро Листопадовий переворот у Львові старшини австрійської корпусної команди, та ми всі в Жмеринці довідалися щойно 2 листопада вполудне, під час обіду в старшинській харчівні. Поверх ста старшин зібралося в їдальні, але не засідали до столів, бо чекали, аж війде до залі генерал Гофман та решта вищих старшин. Відкрилися двері, війшов полковник ген. штабу Горват та став розглядатися по їдальні. Побачив пор. Вол. Тимцюрака, що стояв на другому кінці їдальні, полк. Горват підійшов до нього та подаючи йому руку сказав (по-німецьки): "Пане поручник, гратулюю Вам". Потім пояснив, що він перед годиною говорив по телефону з командантом австрійського корпусу у Львові, який повідомив його, що вчора українські війська заняли цілу Східню Галичину та що він передав українцям всю владу у Львові. Вістка про Львівський переворот рознеслася миттю по Жмеринці й околиці, почали ширитися поголоски про розвал Австрії. Кілька днів пізніше збунтувався був один австрійський полк, що стояв недалеко Жмеринки, вояками якого були здебільша італійці та хорвати з околиць міста Трієсту. На підставі радіо-вісток вони твердили що їхня батьківщина вже зірвала з Австрією та прилучилася до Італії чи Югославії. Збунтовані вояки зажадали від ген. Гофмана, щоби він дав їм до диспозиції залізничий поїзд, щоби могли вернуся на батьківщину. Коли він відмовив, вони арештували ген. Гофмана та кількох старшин із штабу корпусу, які саме в той час були з ген. Гофманом у старшинській їдальні. Між арештованими були два старшини-українці, які працювали тоді у штабі 25-го корпусу, пор. Володимир Тимцюрак та хор. Любачевський (його хресне ім'я забув). Всі арештовані були звільнені того самого та наступного дня.\nАвтор цих споминів залишився у Жмеринці ще кілька днів, але зі своєї кватири в казармах перенісся на приватне помешкання до одного знайомого українця. В той час, з початком листопада 1918 року не було вже на Поділлі ніяких більше сотень УСС, крім двох: технічна сотня УСС, командант пор. Сіяк, працювала в селі Тартаки, біля Жмеринки, при направі моста, та будівельна сотня УСС, командант пор. Цяпка (т. зв. Скоропадський), яка перебувала в якомусь містечку, недалеко Жмеринки (назви того міста не пам'ятаю). Пор. Сіяк був тоді на відпустці, його заступником був хорунжий УСС, якого прізвища не пам'ятаю. В кілька днів після 1-го листопада цей хорунжий прислав до мене двох під старшин з проханням, щоби я постарав для технічної сотні залізничий поїзд, щоби сотня могла вернутися під Львів, бо вони вже закінчили працю при направі моста. При помочі одного українця, австрійського четаря (прізвище забув), котрий працював в команді залізничої станції, я подбав на другий день за залізничий поїзд, завантажив до нього технічну сотню УСС, і вони від'їхали до Галичини. Тим самим поїздом я від'їхав також до станції Волочиська на Галицькій границі. Звідти я получився телефонічно з українською командою міста Тернополя, де був вже отаман Никифор Гірняк. Від нього я дістав доручення залишитися ще який тиждень на зал. станції Волочиська, зорганізувати там український відділ із вояків-українців з австрійської армії, яких тоді багато верталися поїздами з України до Галичини. Я дістав приказ пильнувати спеціяльно, щоби з-поміж австрійських вояків, що верталися тепер з України, не дісталися під Львів відділи, зложені з поляків. Такі транспорти я мав по змозі роззброювати. Це виконував я майже до половини листопада 1918. Коли ті транспорти скінчилися, я разом із малою групою наших вояків вернувся залізницею до Тернополя та зголосився до Окружної Команди, командантом якої був отаман Гірняк. Дня 22 листопада 1918 р. до будинку, де містилася Українська Окружна Команда, прибув зі Львова сот. Дмитро Вітовський з кількома своїми співробітниками. Сот. Вітовський привітав мене дуже щиро, кажучи до мене: "Ну, врешті маємо одного "ґенеральштаблера". Це мав бути натяк на те, що я, як австрійський поручник, протягом останніх двох років був приділений до штабу австрійського 25-го корпусу, як референт справ Українського Леґіону, та як перекладач російської та інших слов'янських мов, та деякий час як начальник розвідчого відділу ("нахріхтен абтайлюнґ"). По короткій розмові зі мною сот. Вітовський, який після виїзду зі Львова почав переводити реорганізацію Державного Секретаріяту Військових Справ, запропонував мені становище начальника т. зв. "Загального відділу в ДСВС", на що я погодився. З початком грудня 1918 р. Державний Секретаріят ЗУНР перенісся з Тернополя до Станиславова. Я працював як начальник згаданого відділу ДСВС спершу в Тернополі, а пізніше в Станиславові від кінця листопада 1918 р. аж до 9 червня 1919 р., як один із найближчих співробітників Секретаря Військових Справ полк. Вітовського, а від 16 лютого 1919 р. (після резиґнації полк. Вітовського) як співробітник Секретаря Військових справ полк. Віктора Курмановича. В червні 1919 р. розв'язано Державні Секретаріяти та проголошено д-ра Євгена Петрушевича диктатором. Тоді полк. Курманович назначив мене військовим ад'ютантом през. Петрушевича. Мабуть дня 10 червня 1919 р. я виїхав із д-ром Петрушевичем зі Станиславова до Бучача, відтіль до Заліщик та до Кам'янця Под. В Кам'янці Под. перебували тоді оба українські уряди, та я перебував там, як військовий ад'ютант през. Петрушевича до половини жовтня 1919 р. В товаристві д-ра Петрушевича я брав тоді участь у всіх його нарадах та конференціях з урядом УНР та Отаманом Петлюрою. В часі одної такої конференції от. Петлюри з през. Петрушевичем вони обидва узгіднили, що на домагання Польщі от. Петлюра вишле до Варшави військову делегацію під проводом підполк. Гомзина. На бажання от. Петлюри в склад тої місії мавби увійти також один старшина УГА, який володіє польською мовою, для улегшення комунікації з поляками. Д-р Петрушевич призначив на члена тої місії сотника УГА Петра Мечника, але він в останній хвилі захорів на тиф, тоді д-р Петрушевич назначив сот. Вол. Тимцюрака на місце сот. Мечника. В цей спосіб автор цього спомину перейшов до армії от. Петлюри та в половині жовтня 1919 р. виїхав до Варшави, як член згаданої місії. В початку листопада я їздив ще з Варшави до Кам'янця Под. із звітом про переговори тої місії, та вернувся до Варшави. В короткому часі от. Петлюра переїхав до Варшави та осів в т. зв "Алеях Руж". З уваги на приявність самого от. Петлюри у Варшаві місія під проводом підполк. Гомзина була зліквідована. Я остався у Варшаві до кінця січня 1920 р. у цивільному одягу. В лютому 1920 р. я вернувся до Львова, де урятувала мене від вивезення до табору полонених посвідка, яку мені вдалося дістати від польського міністерства війни... За підтримкою від адвоката д-ра Степана Федака мені вдалося дістати добру працю в Банку Краєвого Господарства, де я працював протягом 21 років у відділах того банку в Станиславові, Люблині та у Львові.\nДОКАЗИ ПРАВДИВОСТИ ЦИХ СПОМИНІВ\nНа доказ, що повищі мої спомини, як причинки до життєпису полковника Дмитра Вітовського, зокрема мої спомини про його діяльність в Жмеринці, на становищі австрійського команданта міста, в часі від березня до жовтня 1918 р., є згідні з правдою, дозволяю собі навести дослівні цитати із споминів двох інших співучасників подій з 1918 року, які опубліковані друком, а саме:\nА) В книжці "ЗА ВОЛЮ УКРАЇНИ — ЛІТОПИС УКРАЇНСЬКОГО СІЧОВОГО СТРІЛЕЦТВА", Ню Йорк 1967 в статті Никифора Гірняка п. з. ДМИТРО ВІТОВСЬКИЙ — Спомини з нагоди 30 роковин смерти" знаходимо на стор. 265/6 таке: "Дмитро Вітовський був деякий час командантом Жмеринки. На цьому становищі він з'єднав собі великі симпатії місцевого населення своїм повним прихильности відношення до нього. Я тоді часто бував у Жмеринці, де стояв також штаб корпусу Гофмана і за моїм побутом стрічався з Вітовським".\nБ) В журналі "ВІЛЬНА УКРАЇНА", збірник ч. 57, Ню Йорк 1968, на стор. 39-46 поміщена довша стаття б. члена Центральної Ради в Києві, Якова Зозулі, п. н. "ПОЛКОВНИК ВІТОВСЬКИЙ ДМИТРО В УКРАЇНІ". П. Зозуля був висланий в квітні 1918 р. міністром земельних справ УНР Миколою Ковалевським до Жмеринки для переведення переговорів з командантом австрійського 25-го корпусу ген. Гофманом в справі наладнання проблеми тисячів вагонів з харчами, які тоді були нагромаджені на залізничному вузлі в Жмеринці й околиці та були призначені урядом УНР на висилку для голодуючого Відня. П. Зозуля подає на стор. 40 та наступних такі інформації про полк. Вітовського (частинно неточні, або перекручені):\n"Здається для 5 квітня 1918 року я приїхав поспішним потягом Київ-Одеса до Жмеринки. Як тільки я вийшов з вагону, до мене підійшов начальник станції і зараз же представив мені комісаря повіту Гончаренка, коменданта міста Жмеринки і "австрійського" коменданта залоги, сотника Дмитра Вітовського. Всі вони заявили, що стають мені до послуг, якщо цього будуть вимагати обставини. Несподіванкою для мене було зустрітися з Дмитром Вітовським, бо ніхто в Києві не знав, що в Жмеринці стоїть сотня Українських Січових Стрілців (УСС), а її командир є начальником австрійської залоги... Я подякував кожному зокрема за бажання помогти мені і просив їх заходити до мене... Справді, з ними я зустрічався майже щодня. Тільки з тодішнім сотником, а пізніше полковником Вітовським я мав довшу розмову, бо мене цікавила не тільки перша зустріч з українським галицьким військом, але також питання, чи він прийшов з власної ініціятиви, чи ні. Ми зразу відчули взаємне довір'я і говорили щиро. Він дістав особистий наказ начальника штабу корпусу ген. Гофмана, щоб бути зі мною в контакті й допомагати зв'язковому старшині-підполковникові, що буде приділений мені, а також австрійському транспортовому бюрові". Дальше п. Зозуля описує докладно свою співпрацю з Вітовським та з ген. Гофманом.\nСпростування: В повищому уступі із статті п. Зозулі є такі неточності: Сот. Вітовський не був ніколи командантом цілої австрійської залоги в Жмеринці, це становище займав весь час один австрійський професійний полковник (прізвища його вже не пам'ятаю). Сот. Вітовський був весь час, від березня до жовтня 1918 року т. зв. командантом міста Жмеринки, до якого обов'язків належало дбати про лад та порядок у місті, та часом виконувати спеціяльні доручення корпусної команди. Сот. Вітовський не був в тому часі командантом ніякої сотні УСС, а в Жмеринці не стояла тоді ніяка сотня УСС. В околицях Жмеринки в тому часі були тільки дві сотні УСС, а саме технічна сотня, командант пор. Сіяк, працювала в селі\nТартаки, біля Жмеринки та будівельна сотня, командант пор. Цяпка, працювала в якомусь міста на Поділлі, дальше від Жмеринки. Сот. Вітовський не мав з тими сотнями ніякого контакту. Всі інші частини УСС-ів були в тому часі вже на Херсонщині, під командою Василя Вишиваного, або в Галичині, так званому коші УСС-ів.\nДЕКІЛЬКА СЛІВ ПРО ХАРАКТЕР ТА ГРОМАДСЬКИЙ СВІТОГЛЯД ВІТОВСЬКОГО\nЧисленні співучасники Листопадового перевороту згадують у своїх споминах полк. Дмитра Вітовського, як героя-лідера того перевороту, який відіграв в ньому історичну ролю. Деякі стараються відмовити йому тих історичних заслуг, як напр. кол. посол Лонгин Цегельський, подаючи неправдиві та перекручені міркування. Ці проблеми докладно обговорені в книжці д-ра Степана Ріпецького "Листопад 1918 року", Ню Йорк 1961. З уваги на те, що я належу до нечисленних, які ще при житті з-поміж тих, які мали щастя співпрацювати з полк. Вітовським в роках 1918-1919, тому хочу на закінчення цих моїх споминів додати, що я мав добру нагоду пізнати характер та світогляд Вітовського. Тому я позволю собі потвердити в 100% такі опінії інших авторів про Вітовського, що були опубліковані вже друком, а саме:\n1) Олекса Кузьма — "ЛИСТОПАДОВІ ДНІ 1918 року", Львів 1931, стор. 47. — "Вітовський був одним із найпопулярніших стрілецьких старшин. Чистий характер, гарний промовець, завзятий націоналіст-самостійник, і тому серед стрілецтва займав місце його духового провідника".\n2) "ЗА ВОЛЮ УКРАЇНИ", Літопис Українського Січового Стрілецтва, Ню Йорк 1967, стор. 266 — стаття Никифора Гірняка "ДМИТРО ВІТОВСЬКИЙ — Спомин з нагоди 30-тих роковин смерти": "Полк. Дмитро Вітовський був великим ідеалістом у доброму розумінні слова і людиною незвичайно обов'язковою. Був знаменитим промовцем з літературним талантом".\n3) Відносно політично-партійного світогляду полк. Вітовського мушу вповні потвердити опінію проф. Мирона Заклинського, поміщену на стор. 121-122 книжки "ДМИТРО ВІТОВСЬКИЙ", вид. "Червоної Калини, Ню Йорк, 1967: "В політичній діяльності був членом Радикальної партії і скоро став членом її проводу... Серед Стрільців розумів він добре, що військо — це понадпартійна організація, бо воно репрезентує націю. Тому й ніколи не діяв, ані не промовляв з партійного становища. Стрільці — котрі з них не цікавились політикою — не знали, що він належить до котроїсь партії. Основою його популярности серед УСС-ів було вміння впливати на уяву й амбіцію Стрілецтва. Він розбуджував їх гордість і самопошану, як оборонців великої справи. Це підносило у Стрільців свідомість вартости воювання, виховувало їх і додаало їм сили переносити важкі воєнні труди".\nЧикаго, 11 вересня 1972.\nОпубліковано a-ingwar о 16:46\nМітки: 1972 № 5-6\nЗУСТРІЧ УСС-ів ПІД ПРОВОДОМ ВАСИЛЯ ВИШИВАНОГО З ЗА...\nВІДДІЛ УПА В РЕЙДІ НА ЗАХІД\nУ 25-РІЧЧЯ ВЕЛИКОГО РЕЙДУ УПА ДО КРАЇН ЗАХІДНОЇ ЕВ...\nДо історії сотні Українських Січових Стрільців під...


Музика лютого. Найкращі прем’єри місяця, які варто почути (ВІДЕО) – Український контент\nЛютий виявився для українських гуртів та виконавців досить продуктивним! Впродовж місяця музичний простір України чи не щодня збагачувався новими композиціями.\nУкраїнський контент зібрав найкращі музичні прем’єри місяця в одну яскраву добірку… Слухаймо українське!\n“Пісня «Крила» про те, що кожному з нас потрібна підтримка інших людей”, – так охарактеризувала нову композицію Джамала. Презентація пісні відбулась в фіналі нацвідбору на Євробачення-2018.\n“Хочеш” називають найніжнішою з пісень гурту. Відео, на думку виконавців, вдалось таким же – ніжним, витонченим, чуттєвим і дуже світлим.\nНове відео на трек «Доки я не пішов» з альбому «Піраміда». Пісня, до речі, стала саундтреком до української стрічки про Олексу Довбуша «Легенда Карпат». Реліз фільму заплановано на 13 березня у США та 29 березня в Україні.\nNL’ – Лист\nПерша пісня від дуже молодого і поки що невідомого гурту. Але щось у цьому є…\n“ДИВА трапляються не з тими хто чекає на них, а з тими хто йде до своєї мети з вірою у диво. Відео на пісню ДИВА – це ожилий український вертеп у сучасній фешн інтерпретації, з низкою статичних мізансцен-метафор, наповнених Світлом, Вірою та Дивом”, – прокоментував прем’єру гурт KAZKA.\nЗахар і NAVSI100 – Кожен день\nНове відео на вже улюблену пісню від гурту NAVSI100.\nЛесикСам – 7 днів, 7 ночей\nЛірична пісня і не менш ліричний кліп. Більшість зйомок відбулась у львівському Етнографічному Музеї.\nЦе не любов, це дещо інше… Прем’єра комозиції з особливим настроєм.\nОлеся Заяць – Мамин сон\nПісню “Мамин Сон” виконавиця присвятила усім Героям України та їх матерям.\nКомпозиція, що чіпляє. Текстом, музикою, аранжуванням…\nLaura Marti feat. Katya Chilly – Пташина Молитва\nПісня, що була написана під час Євромайдану. Виконавиці присвятили її Небесній сотні.\nЛегко, атмосферно, мелодійно… П’ятий сингл гурту Panchyshyn з майбутнього дебютного альбому.\nНаталка Вишиванка – Обійми\nЗа словами виконавиці, ця пісня про найкращі у світі почуття – любов та кохання… Вдала композиція.\nСуцільна ніжність почуттів. Нова пісня про вічне…\nILLARIA — Сила\n“Своєю піснею я хочу надихнути людей повірити у себе і свою перемогу над життєвими труднощами, адже “Переможець – не той, хто ніколи не програє, а той, хто ніколи не здається!” – відзначає виконавиця.\nJAZZFORACAT – Важливі деталі\n«Jazzforacat – це музика, яка спонукає почути свою душу. Це стенограма емоцій, почуттів і настроїв, ритмів та життя», – мовлять про свій гурт його учасники.\nІ дійсно, музика з душею…\nПісня-білінгва від Юркеш.\nПісню присвячено шістдесятникам.\n“Тим, хто силою своєї думки, таланту та особистості творив нас у 60-их”, – відзначають учасники гурту.\nSofi Fraser – Music… / Музику…\nМелодійно… Композиція. що пробуджує чуття.\nДійсно космічна прем’єра! Варто почути…\n“В останній день холоду, як Знак, що тепло все ж прийде, обійме за плечі і скаже: Люблю…”, – коментують вихід пісні автори.\nРізкий Нахил – В обіймах самотності\nЧудова композиція від українського гурту “Різкий нахил”. Тема почуттів – у роковому виконанні.\nНова робота від молодого та талановитого українського співака…\nТарас Гаврик – ХСХ (ходи сюда, ходи)\nНапевно, найтепліша пісня цього лютого…\nЧудова пісня відтепер має не менш чудовий кліп. Ми все ще разом!\nБогдан 28.02.2018 у 14:51\nА де новий альбом Vivienne Mort?)) Це ж головна подія місяця і року)


Литвин: Україна має шанси не отримати кредит МВФ - Гроші - TCH.ua\nГроші 20 лютого 2009, 22:58\nГолова ВР Литвин вважає, що Україні буде важко виконати вимоги МВФ для отримання другого траншу кредиту.\nУкраїна може виявитися в ситуації, що не зможе виконати вимоги МВФ, які потрібні для того, щоб отримати другий транш кредиту, заявив голова Верховної ради Володимир Литвин в телеефірі телекомпанії ТРК "Україна".\nМВФ в листопаді 2008 року схвалив рішення про виділення Україні стабілізаційного кредиту обсягом в 16,43 млрд. доларів для зміцнення довіри у фінансовому секторі і допомозі економіці країни, що постраждала від світової фінансової кризи. Тоді ж Україна отримала перший транш кредиту розміром у 4,5 млрд. доларів. Проте з виділенням другого траншу сумою близько 2 мільярдів доларів виникли труднощі через те, що уряд Тимошенко не погодився на вимогу МВФ скоротити дефіцит бюджету на 2009 рік, який на становить близько 3%.\nЗа словами Литвина, для того, щоб МВФ відновив переговори з Україною, потрібно прийняти закон про підвищення акцизів, що дасть додатково 9 мільярдів гривень, ще додатково отримати 6 мільярдів гривень за рахунок внесення змін до закону про пенсійне забезпечення. Це, на думку спікера ВР, - "дуже складний закон". Також потрібно піти на підвищення тарифів, щоб за рахунок цього отримати 5 мільярдів гривень.\n"Таким чином, Україна додатково отримає 20 мільярдів гривень, після чого буде можливість відновити переговори з МВФ", - зазначив Литвин.\nУ разі, якщо МВФ не відновить переговори з Україною, то Україна вестиме діалог зі Світовим банком і ЄБРР. За словами Литвина, Україна сьогодні повинна шукати внутрішні резерви, а також спокійно і прагматично ставитися до можливості отримання кредиту від Росії.


Пневматичні палетайзери PalletPal 360 Air від компанії «Marco» – простий в експлуатації пристрій, який під час навантаження та розвантаження товарів автоматично підтримує рівень піддону завдяки повітряній подушці.\nPalletPal 360 Air актуальні там, де часто змінюється вага палет. Щоб адаптувати підйомник під іншу вагу, необхідно тільки підвищити тиск у повітряній подушці, а не робити заміну пружин, як в пружинному палетайзері. Такі столи застосовуються у всіх без винятку галузях: на складі, виробництві, автосервісі і т.д.\nУ той час, коли в пружинному палетайзери активатором руху виступають пружини, в пневматичному пристрої цю роль виконує 7-шарова повітряна подушка. Вона працює від стисненого повітря і повністю захищена від можливих пошкоджень. Цей пневмонічний привід постійно регулює висоту платформи під час навантаження або розвантаження товарів з піддонів так, щоб верхній рівень палети завжди знаходився на зручній для роботи висоті 750 – 1000 мм.\nПодушку можна накачати повітрям або з пневмомережі, або портативним компресором. Для більшої стійкості і безпеки, якщо в подушці закінчиться повітря, PalletPal 360 Air оснащений невеликою пружиною. Міцна конструкція пристрою може витримати навантаження до 2043 кг. А широка опорна база стійка і стабільна. Панель з приладами для повітря і манометром повністю захищена.\nПродумана конструкція забезпечує доступ до вантажу з усіх боків, платформа повертається на 360 градусів. Механізм повороту платформи на підшипнику з низьким коефіцієнтом тертя. На опорній рамі є канали для вил вилочного навантажувача для легкого переміщення пристрою. Палетайзер портативний і працює без електричної енергії.\nПринцип роботи пневматичного палетайзера PalletPal 360\nПід час розвантаження товар на палеті ставлять на поворотну раму-платформу. Коли піддон звільняють від коробок або іншого вантажу, платформа поступово піднімається. Таким чином постійно утримується верхній рівень навантаженої палети на ергономічній висоті в межах 750- 1000 мм.\nПри завантаженні коробок процес зворотний — рівень платформи знижується, і вантаж на піддоні знаходиться на зручній для роботи висоті.\nдо 2040 кг\nвід 241 до 81 мм\nрама — червона, платформа — жовта\nЄ нижні регульовані опори\nРаму не потрібно\nкріпити до підлоги\nРама-платформа повертається на 360 градусів\nСтелажі для шин завойовують все більшу популярність у наших клієнтів\nВиробник «Marco» (Швеція)\nЗвертаємо вашу увагу на те, що у нас діє гнучка система знижок. Всі ціни на підйомні столи прораховуються індивідуально в залежності від обсягу замовлення.\nКомпанія «Marco AB» належить холдинговій компанії «Marco Group», провідному європейському виробнику підйомних столів. Основні виробничі потужності компанії знаходяться у Швеції.\nНа сьогодні компанія виготовляє всі можливі моделі підйомних столів (з одинарними ножицями, високопідйомні, довгомірні, автомобільні, докові і багато інших). Окрім стандартних моделей підйомних столів, компанія «Marco AB» може виробляти складні нестандартні конструкції на замовлення.