«Я думав, що це змова»\nУ вівторок, 19 листопада 1963 року народження, Річард Хелмс зайшов в Білий дім з літакової сумкою, в якій лежав автомат бельгійського виробництва.\nЗброя було військовим трофеєм; ЦРУ перехопило великий, вагою 3 тонни, вантаж зброї, який Фідель Кастро намагався переправити контрабандним шляхом до Венесуели. Хелмс приніс автомат в міністерство юстиції, щоб продемонструвати свій «улов» Боббі Кеннеді, який тут же вирішив показати це своєму братові. Вони обидва вирушили в Овальний кабінет і завели з президентом мова про те, як боротися з Фіделем. Осінні вулиці накрив сутінки, президент піднявся з крісла-качалки і глянув на розарій.\nХелмс сховав зброю в сумку. "Я радий, - Зауважив він, - що секретна служба не застукала нас тут з цією гарматою » . Президент, задумавшись, відвернувся від вікна і потиснув йому руку. «Та вже, - відповів він з усмішкою, - це додає мені відчуття впевненості».\nНаступної п'ятниці Маккоуна і Хелмс прибутку в штаб і пообідали сендвічами в апартаментах директора. Високі вікна на сьомому поверсі виходили на строгий ряд верхівок дерев, що минає до горизонту. Незабаром прийшли страшні новини ...\nПрезидент був застрелений. Маккоуна надів м'яку фетровий капелюх і поїхав в будинок Боббі Кеннеді, який перебував за все за хвилину їзди на автомобілі. Хелмс похмуро відправився до себе в контору і став складати багатоадресне повідомлення, яке потрібно було направити в усі резидентури ЦРУ в світі. У той момент він думав приблизно про те ж, про що і Ліндон Джонсон ...\n«У мене в голові промайнула думка про те , - Згадував Джонсон, - що якщо зараз стріляли в нашого президента ... то хто виявиться наступною жертвою? І що відбувається у Вашингтоні? Коли прилетять російські ракети? Ще я подумав, що це змова , І підняв це питання. І майже всі, хто в той момент виявився поруч, були зі мною одностайні ».\nВесь наступний рік, керуючись інтересами національної безпеки, агентство приховувало більшу частину того, що дізналося від нового президента і комісії, яку він призначив для розслідування вбивства. Його власне внутрішнє розслідування загрузло в плутанині і підозри, залишивши сумніви, що не розсіялися досі. Записи та взяті під присягою відповідні свідчення співробітників ЦРУ були розсекречені в період між 1998 і 2004 роками.\n«Ефект був шокуючий»\n«Трагічна загибель президента Кеннеді вимагає, щоб все більш уважно і прискіпливо поглянули на будь-які неординарні події в області розвідки », - Написав Хелмс в своєму зверненні, адресованому відділенням ЦРУ 22 листопада. Складена при штабі Шарлотта Бастос відразу ж звернула увагу на одне з таких подій. Вона вела справи мексиканської таємної служби, і через дві хвилини після того, як по радіо оголосили, що поліція Далласа заарештувала Лі Харві Освальда, вона помчала по коридорах, стискаючи в руках досьє Освальда, до свого шефа, Джону Уіттену, який відповідав за таємні операції ЦРУ в Мексиці і Центральній Америці.\nВіттен швидко пробіг очима принесене досьє.\n«Ефект був шокуючий», - згадував він.\nЗ матеріалів було видно, що о 10:45 1 жовтня 1963 року людина, яка назвалася Лі Освальдом, подзвонив в радянське посольство в Мехіко і запитав, що відбувається з його регулярними запитами про візу для поїздки в Радянський Союз. За допомогою мексиканської таємної поліції резидентура ЦРУ в Мехіко провела операцію під кодовою назвою «Посланник», перехопивши переговори радянського і кубинського посольств.\n«У Мексиці проводилися найбільші й найуспішніші перехоплення телефонних переговорів , - Повідомив Віттен. - Особа Едгара Гувера світлішало щоразу, коли він згадував про мексиканську резидентурі »; багато американських солдати, частини яких були дислоковані в південно-західній частині Сполучених Штатів, траплялися в хитро розставлені сіті ЦРУ, намагаючись продати військові таємниці або перейти на бік росіян в Мехіко. ЦРУ також вело фотографічне спостереження за радянським посольством і, природно, розкривали всю вхідну і вихідну кореспонденцію.\nАле операції з підслуховування були настільки великими, що місцева резидентура захлиналася від непотрібної інформації. Знадобилося вісім днів, перш ніж тут прослухали запис від 1 жовтня, в якій повідомлялося про візит Освальда, після чого в штаб ЦРУ надійшов запит: хто такий Лі Освальд? ЦРУ було відомо, що це колишній американський морський піхотинець, який відкрито дезертирував в СРСР в жовтні 1959 року. У досьє Освальда був зібраний ряд донесень ФБР і Державного департаменту, які висвітлюють спроби Освальда відмовитися від його американського громадянства, його погрози розповісти Радам про американських секретних військових об'єктах в Тихому океані, інформація про його шлюб з російською жінкою і репатріації в США в червні 1962 року.\nПід час перебування Освальда в Радянському Союзі «у ЦРУ не було ніяких джерел інформації з приводу його діяльності або про те, що міг з ним зробити КДБ », - Написав Віттен в службовому звіті. Але були «підозри, що Освальд і всі подібні дезертири виявлялися під ковпаком КДБ. Ми були впевнені, що всі такі дезертири будуть допитані КДБ, оточені інформаторами КДБ всюди, де б вони не оселилися в Радянському Союзі, і, можливо, навіть завербовані КДБ для подальшого переправлення за кордон ».\nВіттен зрозумів, що людина, яка стріляла в президента, цілком міг опинитися комуністичним агентом. Він підняв трубку телефону і попросив Хелмса розпорядитися про негайний перегляд всіх записів і кодувань операції «Посланник» в Мехіко. Керівник відділення ЦРУ, Уін Скотт, подзвонив президенту Мексики, таємна поліція якої всю ніч працювала з інформаторами, щоб розрізнити на плівках голос Освальда.\nЧутки про досьє Освальда почали розповзатися, як тільки Маккоуна повернувся в штаб-квартиру ЦРУ. Прозвучала шість годин тривожних конференцій, остання з яких була скликана в 23:30. Коли Маккоуна дізнався, що ЦРУ було заздалегідь відомо про поїздку Освальда в радянське посольство в Мехіко, він прийшов в лють, зірвався на своїх помічників, обурюючись з приводу недобросовісної роботи агентства .\nВнутрішнє дослідження ЦРУ почалося в суботу вранці, 23 листопада. Хелмс зустрівся з ключовими фігурами агентства, серед яких був і Джеймс Енглтон, шеф контррозвідки з 1954 року. Енглтон очікував, що справа Освальда буде доручено саме йому. До його обуренню, відповідальним Хелмс призначив Джона Вітт.\nВіттен був саме тією людиною, яка вміла розплутувати змови. Кваліфікований майстер допитів часів Другої світової, він приєднався до ЦРУ в 1947 році. Він першим в агентстві застосував детектор брехні. На початку 1950-х він використовував детектор брехні в розслідуванні сотень справ подвійних агентів, помилкових дезертирів і фальсифікаторів в Німеччині. Він розкрив ряд найбільших містифікацій в агентстві, включаючи діяльність шахрая, який продав Віденської резидентурі радянської шифрувальну книгу зв'язку. Ще один приклад розкритих їм справ був пов'язаний з агентом, який працював під контролем Енглтон в Італії, - людиною, якого Енглтон кидав проти п'яти різних іноземних розвідувальних служб. Агент виявився шахраєм і патологічним брехуном; він безтурботно розкрив всім п'яти іноземним службам, що він працює на ЦРУ, і він був негайно перевербований для роботи в ЦРУ від кожної з п'яти вищезазначених розвідок. Це була не єдина операція Енглтон, яку викрив Віттен. У кожному разі Хелмс вимагав, щоб Віттен заходив в похмурий і прокурений кабінет Енглтон і особисто повідомляв про безсторонні факти.\n«Я мав звичай переглядати свій страховий поліс, попереджаючи найближчих родичів», - сказав Віттен. Ці конфронтації викликали «гіркі, самі гіркі почуття» між двоімі людьми . З моменту, коли Уіттену було доручено справу Освальда, Енглтон навмисно вставляв йому палиці в колеса.\nДо середини ранку 23 листопада в штабі ЦРУ знали, що Освальд неодноразово відвідував кубинське і радянських посольства в кінці вересня і в жовтні, намагаючись якомога швидше виїхати на Кубу і залишатися там до отримання радянської візи . «Те, що він побував в кубинському і радянському посольствах в Мехіко, очевидно, стало важливою частиною його початкових вражень», - заявив Хелмс. Незабаром після полудня Маккоуна помчав назад в центр міста і повідомив новини про кубинську зв'язку Освальда президенту Джонсону . Тим самим він перервав його бесіду з Дуайтом Ейзенхауером, який попереджав президента про занадто велику владу, якою володів Роберт Кеннеді в сфері таємних операцій.\nО 13:35 президент Джонсон подзвонив своєму старому другові, вельми впливовій людині на Уолл-стріт на ім'я Едвін Уейслі, і зізнався: «Штука в тому ... цей вбивця ... може доставити набагато більше ускладнень, ніж ви підозрюєте ... проблема може виявитися набагато глибше, ніж ми думаємо ». У той день виходець з Техасу і американський посол в Мексиці Том Менн, довірена особа президента Джонсона, поділився своїми підозрами про те, що за вбивством Кеннеді може стояти Кастро.\nУ неділю вранці, 24 листопада, Маккоуна повернувся в Білий дім, де в цей час збирали похоронний кортеж, який повинен був доставити труну з тілом Джона Кеннеді на Капітолійський пагорб для офіційної церемонії прощання. Маккоуна більш детально поінформував Ліндона Джонсона про деякі операції ЦРУ, спрямованих на повалення уряду Куби. Але Джонсон досі й гадки не мав, що спроби вбити Кастро Сполучені Штати так чи інакше робили вже добрих три роки! Про це знало дуже вузьке коло осіб. По-перше, Аллен Даллес. По-друге, Річард Хелмс. Третім у цій компанії був Боббі Кеннеді. Ну а четвертим, ймовірно, - сам Фідель.\nУ той же день резидентура ЦРУ в Мехіко однозначно з'ясувала, що Освальд подавав прохання радянським розвідникам з приводу в'їзної візи в СРСР 28 вересня. Він розмовляв віч-на-віч з людиною на ім'я Валерій Костіков, який, як вважали в ЦРУ, був співробітником 13-го відділу КДБ - відділу, який відповідав за диверсії і замаху .\nРезидентура направила в штаб список всіх іноземців, які підозрювалися в контактах з радянськими розвідниками в Мехіко. Одним з них був Роландо Кубель, кубинський агент ЦРУ, учасник останнього змови проти Кастро. Всього за два дні до цього, в годину смерті президента Кеннеді, оперативний керівник Нестор Санчес надав кубинцеві ручку, переобладнану під підшкірний шприц, наповнений отрутою. Донесення з мексиканської резидентури поставило перед керівництвом болюче питання: невже Кубель все-таки був подвійним агентом, який працював на Фіделя?\nКортеж, який прямував в Капітолій, збирався вже покинути Білий дім, коли Лі Харві Освальд був несподівано убитий в відділенні поліції Далласа, що було показано в прямому ефірі. Президент наказав, щоб ЦРУ негайно передало йому всі матеріали на Освальда. Віттен склав резюме і передав Хелмс, а той кілька годин по тому вручив це президенту. Саме донесення було втрачено або знищено. Його суть, за словами Вітт, полягала в тому, що у ЦРУ немає ніяких вагомих доказів того, що Освальд був агентом Москви або Гавани, - але він цілком міг їм опинитися ...\n«Ми майже не чинили тиску»\nУ вівторок, 26 листопада, Джон Маккоуна передав новому президенту Сполучених Штатів формальну зведення даних розвідки. «Президент з деяким презирством відзначив той факт, що дехто в Міністерстві юстиції натякнув йому в суботу, що має бути проведено незалежне дослідження вбивства Кеннеді, - написав Маккоуна в своїй щоденній службовій записці. - Але президент Джонсон відкинув цю ідею ».\nТри доби тому, всупереч власній інтуїції, Джонсон цілком змінив своїм принципам. 29 листопада, на наступний ранок після Дня подяки, він попросив голову Верховного суду США Ерла Уоррена все-таки провести вищезазначене розслідування. Іншим членам Комісії Уоррена він влаштував шалений п'ятигодинний раунд телефонних переговорів. Скориставшись рекомендацією Боббі Кеннеді, президент подзвонив додому здивованому і збитому з пантелику Аллену Даллесу. «А ви врахували ефект від моєї попередньої роботи?» - Запитав Даллес. Джонсон квапливо запевнив його, що він це зробив, і повісив трубку. Даллес тут же зателефонував Джеймсу Енглтон ...\nВже стемніло, а президент хотів встигнути зібрати Комісію до виходу вечірніх газет. Він пробігся по списку обраних кандидатів. Головне - обережність, попередив президент і сказав: «Ми не можемо діяти так, щоб сенатори, члени палати представників, люди з ФБР або інші особи заявили, що Кеннеді вбив Хрущов або Кастро». Члену палати представників, Джеральда Форда, він заявив, що йому потрібні люди, які досконально присвячені в роботу ЦРУ. Найважливіший дзвінок надійшов до 21:00. З Уіндера, штат Джорджія, подзвонив сенатор Річард Рассел, улюблений наставник Джонсона, людина, яка уважно спостерігав за ЦРУ в конгресі. Хоча Ліндон Джонсон вже повідомив його ім'я агентствам новин в якості члена Комісії Уоррена, Расселл спробував відхилити пропозицію президента.\n«Ні, ви, чорт забирай, погоджуйтеся, ось що я вам скажу! - Вигукнув президент. - Ви поставите свій підпис під цією справою, тому що саме ви тепер голова комісії з ЦРУ ». Джонсон повторив, що про вбивство Кеннеді Хрущовим не може бути й мови.\n«Що ж, не думаю, щоб це було справою його рук», - сказав сенатор Расселл, але «не буду здивований, якщо до цього має відношення Кастро».\nСтворення Комісії Уоррена поставило перед Річардом Хелмс важку моральну дилему. «Хелмс зрозумів, що розкриття змови дуже згубно позначиться на становищі агентства , А також на ньому самому, і цілком може виявитися, що кубинці зробили це замах у відповідь на наші спроби знищити Кастро. Це зробило б катастрофічні наслідки і на його стан особисто, і на становище агентства », - говорив Джон Віттен.\nХелмс і сам все прекрасно розумів. «Ми майже не чинили тиску , - Заявив він під час дачі секретних свідчень п'ятнадцять років по тому. - Ми були дуже стурбовані в той час - міркували, як краще вчинити і що придумати ... Звинувачення на адресу іноземного уряду може призвести до непередбачуваних наслідків ».\nПитання викриття змови проти Кастро також створював нестерпне тягар і для Боббі Кеннеді. З цього приводу він зберігав похмуре мовчання.\nПрезидент наказав ФБР розслідувати вбивство президента, а ЦРУ - допомагати в цьому розслідуванні і обом відомствам - доповідати про результати Комісії Уоррена, збирати факти по даній справі.\nДо початку 1962 року досьє на Освальда були у ЦРУ, ФБР, Пентагону, Державного департаменту та Служби імміграції та натуралізації. У серпні 1963 року в Новому Орлеані у Освальда виникли розбіжності з членами кубинського Студентського правління, антикастровських групи, яка отримує фінансову підтримку ЦРУ. Її учасники повідомили оперативному керівнику, що, на їхню підозрами, Освальд намагався проникнути в їхні ряди. До жовтня 1963 він був відзначений в ФБР як марксист з неврівноваженою психікою, який підтримував кубинську революцію, здатний до насильства і недавно перебував в непрямому контакті з радянськими розвідниками. 30 жовтня ФБР стало відомо, що він якийсь час працював на Техаському складі навчальних посібників  в Далласі.\nКоротше кажучи, роздратований дезертир, який захоплювався Кастро, який - на що у ЦРУ були причини так вважати - міг виявитися завербованих комуністичним агентом і який прагнув повернутися в Москву через Гавану, відстежував і прораховував маршрут президентської автоколони в Далласі.\nЦРУ і ФБР ніколи не обмінювалися інформацією. ФБР навіть близько не підійшов до того, щоб вистежити вбивцю. Такою була прелюдія до роботи обох відомств і за лічені тижні до 11 вересня 2001 року. Це була «кричуща некомпетентність», як відзначив 10 грудня 1963 року Едгар Гувер в службовій записці , Яка залишалася секретною аж до настання нового століття.\nКарта Делоуч, помічник директора ФБР, переконував Гувера не карати своїх агентів за порушення, з побоювання, що це могло виглядати з боку як «пряме визнання того, що саме ми відповідальні за недбалість, яка, можливо, призвела до вбивства президента ». Гувер проте наклав стягнення на сімнадцять своїх співробітників. «Ми виявилися не здатні здійснити ряд суттєвих кроків у розслідуванні справи Освальда, - написав Гувер в жовтні 1964 року. - Це має стати уроком для всіх нас, але я не впевнений, чи розуміють це деякі навіть тепер ».\nЧлени Комісії Уоррена нічого не знали про це. Як незабаром з'ясував Джон Віттен, ЦРУ також приховало від Комісії більшу частину того, що точно відповідало істині.\nУіттену було неймовірно важко відокремити факти від лавини неправди, що хлинула з боку закордонних відділень ЦРУ. «Багато хто стверджував, що бачили Освальда то тут, то там - від Північного полюса до Конго , - І кожен раз при досить підозрілих обставин », - згадував він. Тисячі помилкових наведень завели ЦРУ в справжній лабіринт. Щоб розібратися у фактах, Віттен повинен був розраховувати на те, що інформацією поділиться ФБР. Знадобилося два тижні, перш ніж йому дозволили прочитати звіт ФБР про слідство у справі Освальда в грудні 1963 року. «Вперше, - свідчив він кілька років по тому, - я дізнався безліч найважливіших фактів про зв'язки і оточенні Освальда, які, очевидно, були відомі ФБР протягом усього розслідування і про які мені нічого не повідомили».\nФБР, як правило, зазвичай не ділилося інформацією з ЦРУ. Але президент наказав, щоб обидва відомства співпрацювали. Єдиною людиною, відповідальним за зв'язок ЦРУ з ФБР, був Джим Енгл тон, і «Енглтон ніколи не розповідав мені про свої переговори з ФБР або про інформацію, яку він почерпнув на цих зустрічах», - сказав Віттен. Нездатний вплинути на вихідний курс дослідження, Енглтон обрушився на Вітт, засудив його роботу і розкритикував зусилля, спрямовані на розкриття справи.\nХелмс і Енглтон погодилися нічого не говорити Комісії Уоррена і власним слідчим ЦРУ про змови проти Кастро. Це був «акт, гідний усілякого осуду, - свідчив Віттен п'ятнадцять років по тому. - Хелмс приховував інформацію, тому що це коштувало б йому роботи ». Її розголошення стало б «життєво важливим фактором при аналізі подій, що оточують вбивство Кеннеді», - сказав Віттен. Якби він знав про це, «розслідування вбивства Кеннеді, ймовірно, виглядало б зовсім по-іншому».\nПотік інформації від ЦРУ прямо залежав від змісту таємних бесід Енглтон з Алленом Даллес. Рішення, які приймав він і Хелмс, можливо, вплинули на висновки Комісії Уоррена. Але Енглтон свідчив, що Комісія ніколи б не витлумачила значення радянських і кубинських зв'язків так, як це зробив він і його невеликий штат співробітників.\n«Ми бачили це чіткіше , - сказав він. - І були зацікавлені набагато сильніше ... Якщо мова йшла про 13-му відділі КДБ з його тридцятирічної історією саботажу і замахів, то у нас було просто більше досвіду і знань. Ми знали про те, як вести справи, знали принципи роботи ». Він сказав, що не було ніякого сенсу ділитися таємницями, які і так непогано зберігаються в його надійних руках.\nЙого поведінка було перешкодою на шляху правосуддя. У нього була лише одна відмовка. Енглтон вважав, що Москва направила подвійного агента, щоб завуалювати свою роль у вбивстві Джона Кеннеді.\n«Наслідки ... були б катастрофічними»\nПід його підозру потрапив хтось Юрій Носенко, який приїхав до Сполучених Штатів як дезертира КДБ в лютому 1964 року народження, якраз в той момент, коли Енглтон і зайнявся розслідуванням. Носенко був розпещеним сином представників радянської еліти: його батько був міністром суднобудування, членом Центрального Комітету Комуністичної партії; після смерті він був урочисто похований біля Кремлівської стіни. Син Юрій вступив на службу в КДБ в 1953 році у віці двадцяти п'яти років. У 1958 році він працював у відділі, який займався американськими і британськими туристами, що приїжджають в Радянський Союз. Потім він перевівся в Американський відділ, стежив за американським посольством в 1961 - 1962 роках, потім став заступником начальника Туристичного відділу.\nСтатус батька захищав Юрія від багатьох промахів, які виникали в роботі від його непомірною любові до алкоголю. Але все йшло гладко до тих пір, поки в червні 1962 роки він не відправився в Женеву в якості офіцера охорони в складі радянської делегації на конференцію з роззброєння за участю вісімнадцяти країн. В першу ж ніч він сильно напився і, прокинувшись, виявив, що місцева повія викрала у нього суму в швейцарських франках, еквівалентну приблизно 900 доларам. Внутрішні правила КДБ за різні порушення і маніпуляції з іноземною валютою були вельми жорсткими.\nНосенко припустив, що член американської дипломатичної делегації на ім'я Девід Марк є офіцером ЦРУ, і став наполегливо шукати з ним зустрічі. Марк приїжджав до Москви п'ять років тому в якості політичного і економічного радника при американському посольстві. Хоча Марк ніколи не був професійним шпигуном, він робив маленькі «ласку» для ЦРУ і незабаром був публічно оголошено Радами персоною нон грата. Його кар'єрі це нітрохи не зашкодило; пізніше він навіть став послом і другою людиною в службі розвідки Державного департаменту.\nВ кінці полуденного наради за угодою про заборону ядерних випробувань, згадував Марк, Носенко підійшов до нього і сказав по-російськи: «Я хотів би поговорити з вами... Але тільки не тут. Давайте десь разом пообідаємо ». Це був цілком очевидний крок. Марк згадав про ресторан на околиці міста і призначив зустріч на наступний день. «Звичайно, я відразу ж повідомив про це людям з ЦРУ, а вони у відповідь:« Боже, чому ви вибирали саме цей ресторан? Адже це місце, куди ходять всі шпигуни! »Американець і російський зустрілися під наглядом двох співробітників ЦРУ.\nНосенко розповів Марку про повію і зниклі гроші. «Я повинен буду все відшкодувати, - згадав Марк його слова. - Я міг би дати вам деяку інформацію, яка вельми цікава для ЦРУ, а мені лише потрібні ці гроші ». Марк попередив його: «Дивіться, адже ви тим самим зробите зраду». Але російська була до цього готовий. Вони домовилися про інший зустрічі на наступний день в Женеві. Двоє співробітників ЦРУ помчали в швейцарську столицю, щоб провести допит. Одним з них був Теннент Беглі, співробітник Радянського відділу в Берні, який трохи говорив по-російськи. Другим - Джордж Кайзвалтер, один з кращих «приборкувачів» російських шпигунів, який прилетів сюди зі штабу.\nНа першу зустріч з ним Носенко приїхав, вже неабияк набравшись. «Я був дуже п'яний», - скаже він в інтерв'ю багато років по тому. ЦРУ записало розмову на плівку, але магнітофон чомусь працював зі збоями. Беглі підклеїв і підкоригував запис, покладаючись на пам'ять Кайзвалтера. але багато виявилося втраченим і при подальшому перекладі на англійську .\n11 червня 1962 року Беглі телеграфував в штаб, повідомивши, що Носенко «цілком підтвердив свою сумлінність», «надав важливу інформацію» і тісно співпрацював з агентами ЦРУ. Але за наступні вісімнадцять місяців Енглтон переконав Беглі, що він був введений в оману. І так, колись вірний прихильник Носенко, Беглі став тепер його найлютішим ворогом.\nНосенко погодився шпигувати на ЦРУ в Москві. Він повернувся в Женеву з радянською делегацією з роззброєння і зустрівся зі своїми вербувальники з ЦРУ в кінці січня 1964 року. 3 лютого, в день, коли Комісія Уоррена заслухала першого свідка, він заявив американцям, що хоче негайно дезертирувати, перейти на їхній бік. Носенко сказав, що він ознайомився з досьє Освальда в КДБ і ніщо в цій папці не віщувало будь-яку участь Радянського Союзу у вбивстві Джона Кеннеді.\nЕнглтон був упевнений, що Носенко бреше. Але таке судження мало катастрофічні наслідки.\nНосенко видав масу державних секретів. Але Енглтон вже для себе вирішив, що він - частина зловісного радянського змови. Він був упевнений, що КДБ давно просочився в ЦРУ на найвищому рівні. А як інакше можна було пояснити довгий і вельми сумний перелік провальних операцій в Албанії і на Україні, в Польщі та Кореї, на Кубі і у В'єтнамі? Не виключено, що про всі операції ЦРУ проти Рад було добре відомо Москві. Можливо, ними навіть управляли з Москви. Може бути, Носенко послали, щоб прикрити «крота», окопався десь всередині ЦРУ. Приклад єдино радянського перебіжчика, якому повірив Енглтон, - Анатолія Голіцина, якому психіатри ЦРУ поставили діагноз «клінічний параноїк», - лише посилював побоювання Енглтон.\nГоловне завдання Енглтон, як керівника контррозвідки, полягала в тому, щоб захистити ЦРУ і його агентів від противника. Але багато що пішло зовсім не так, як йому хотілося . У 1959 році був заарештований КДБ і згодом страчений майор Петро Попов, перший з коли-небудь згадуваних шпигунів ЦРУ в Радянському Союзі. Джордж Блейк, британський шпигун Москви, який видав відомості про Берлінському тунелі до того, як той був викопаний, був викритий навесні 1961 року. Це змусило ЦРУ вважати, що тунель використовувався Радами для дезінформації. Через шість місяців Хайнц Фельфе, західнонімецький колега Енглтон, був викритий як радянський шпигун, встигнувши завдати величезної шкоди операціями ЦРУ в Німеччині і Східній Європі. Лише через рік Поради заарештували полковника Олега Пеньковського, таємного героя Кубинської ракетної кризи. Його стратили навесні 1962 року.\nПотім був Кім Філбі. У січні 1963 року головний наставник Енглтон в контррозвідці, його старе довірена особа, його товариш по чарці, нарешті взяв та й утік до Москви. Він був теж викрито як радянський шпигун, який служив на найвищих рівнях британської розвідки. Філбі знаходився під пильною увагою протягом дванадцяти років. Ще коли він вперше потрапив під підозру, Уолтер Беделл Сміт зажадав звіти від кожного, хто мав з ним справу або був якось пов'язаний. Білл Харві категорично заявив, що Філбі - радянський агент. Джим Енглтон - настільки ж категорично - що такого не може бути!\nНавесні 1964 року народження, після низки нищівних провалів, Енгл тон жадав відплати. Він вважав, що якщо ЦРУ вдасться розкусити Носенко, то буде викрито радянський змову і заодно розкрито вбивство Кеннеді.\nХелмс позначив проблему під час дачі показань перед конгресом, які були розсекречені в 1998 році:\nГ-н Хелмс . Якщо інформація, яку Носенко надав про Освальд, була вірна, то вона привела до певного висновку про самому Освальд і його відносинах з радянською владою. Якщо вона некоректна, якщо передавав її уряду Сполучених Штатів - за вказівкою радянських служб, то це веде до зовсім іншого різному висновку ... Якби було встановлено, без будь-яких сумнівів, що він брехав і тому побічно Освальд був агентом КДБ, то я схильний вважати, що наслідки - не для ЦРУ або ФБР, а саме для президента Сполучених Штатів і конгресу Сполучених Штатів - були б справді катастрофічними.\nпитання . Ви можете виражатися ясніше?\nГ-н Хелмс . Так можу. Іншими словами, радянський уряд розпорядився здійснити замах на президента Кеннеді.\nОсь такими були ставки. У квітні 1964 року, схвалення генерального прокурора Роберта Ф. Кеннеді, ЦРУ влаштувало для Носенко одиночне ув'язнення , Спочатку на конспіративній квартирі ЦРУ, а потім в Кемп-Пірі, навчально-тренувальному таборі ЦРУ в околицях Вільямсбург, штат Вірджинія. Під арештом Носенко випробував на собі таке ж звернення, як і його співвітчизники в ГУЛАГу. Їжа була мізерною, що складається з неміцного чаю і каші; світло виходило від єдиною тьмяною лампочки, яка горіла цілодобово; і ніяких співкамерників. «Я сильно недоїдав і весь час був голодний, - розповідав Носенко, даючи показання, які були розсекречені в 2001 році. - Мені нема з ким було навіть поговорити. Не можна було читати. Не можна палити. Мені навіть не вистачало свіжого повітря ».\nЙого свідчення були дивним чином схожі на свідчення в'язнів, схоплених ЦРУ після вересневих подій 2001 року: «Охоронці схопили мене, зав'язали очі, вдягли наручники, посадили в автомобіль, відвезли в аеропорт і посадили на літак, - сказав він. - Мене перевезли в інше місце, де помістили в бетонну камеру з загратованій дверима. У камері стояла тільки сталева ліжко з матрацом ». Носенко піддавався психологічному залякування та фізичних труднощів протягом ще трьох років. Магнітофонний стрічка із записом допитів, проведених Теннент Беглі в тюремній камері ЦРУ, була збережена в архівах агентства. Носенко низьким голосом благає по-російськи: «Від щирого серця ... від щирого серця ... Прошу вас повірити мені». Беглі кричить йому у відповідь по-англійськи: «Нісенітниця! Нісенітниця! »За свою роботу Беглі призначили заступником начальника Радянського відділу і нагородили медаллю« За заслуги в розвідці », яку вручив Річард Хелмс.\nВ кінці літа 1964 року завдання звітності перед Комісією Уоррена у справі Юрія Носенко перейшла до Хелмс. Це було до крайності делікатна справа. За кілька днів до того, як Комісія завершила свою роботу, Хелмс повідомив голові Комісії, що ЦРУ не може прийняти протести Москви про непричетність до вбивства американського президента. Ерл Уоррен був незадоволений таким розвитком подій. У заключному звіті Комісії про Юрія Носенко не згадувалося.\nХелмс і сам почав побоюватися наслідків позбавлення волі Юрія Носенко. «Я усвідомлював, що ми не можемо тримати його в тривалому ув'язненні , Тим більше що це прямо суперечить законам Сполучених Штатів, - сказав він. - Бог знає, що могло статися, якби у нас зараз виникла порівнянна ситуація; тому що закони начебто не змінилися, а я поняття не маю, як ви чините з людьми на кшталт Носенко. У той час ми чекали вказівок від міністерства юстиції. Було очевидно, що ми тримаємо Носенко в порушення існуючого законодавства, але що ми повинні були з ним робити? Добре, ось взяли б так звільнили його, а потім, скажімо через рік, нам сказали б: «Ну-ну, хлопці, і вистачило ж у вас розуму так вчинити. Адже ця людина була єдиною ниточкою до вбивці президента Кеннеді! »\nДля подальших допитів Носенко ЦРУ виділило іншу команду слідчих. Ті нарешті вирішили, що російська говорить правду. Юрій Носенко був звільнений через п'ять років після своєї втечі в США, йому виплатили 80 тисяч доларів, видали нові документи і помістили на «баланс» ЦРУ.\nАле Енглтон і люди його кола так і не закрили цю справу. Їх пошук зрадника всередині ЦРУ завдав важкого удару по Радянському відділу. Полювання на «крота» почалася з переслідування співробітників зі слов'янськими прізвищами. Поступово, по ланцюжку субординації, справа дійшла до шефа Радянського відділу. Це паралізувало операції ЦРУ в Росії на довгі десять років. Активна діяльність на цьому поприщі відновилася лише в 1970-х роках.\nПротягом двадцяти п'яти років після переходу Носенко ЦРУ щосили намагалося краще «оформити» останню главу його історії. В цілому було проведено сім великих розслідувань . Носенко був спочатку визнаний винним, потім реабілітований, потім повторно звинувачений, поки цьому тривалому справи не поклав кінець агент ЦРУ Річ Хьюер. Спочатку Хьюер, як і інші, був твердим прихильником ідеї великого змови КДБ проти ЦРУ, в якому ключову роль грав Юрій Носенко. Але потім він ретельно зважив все те, що Носенко в результаті передав Сполученим Штатам. Російський шпигун вказав імена і дав необхідні наведення, приблизно на 200 іноземців та 238 американців, до яких виявляв інтерес КДБ. Він перерахував імена приблизно 300 радянських агентів розвідки і їх зв'язкових за кордоном, а також близько 2 тисяч офіцерів КДБ. Він точно вказав місце розташування 52 прихованих мікрофонів, які Поради розмістили в будівлі американського посольства в Москві. Він надав ЦРУ відомості про те, як Поради хотіли шантажувати іноземних дипломатів і журналістів. Щоб повірити в ідею змови, потрібно було прийняти наступне: по-перше, що Москва вирішила збути всю цю інформацію, щоб захистити одного-єдиного «крота», який проник у вищі ешелони ЦРУ. По-друге, що всі комуністичні перебіжчики - фактично агенти КДБ. По-третє, що величезний радянський апарат розвідки існував виключно для того, щоб вводити в оману Сполучені Штати. І останнє, що за вбивством Джона Кеннеді лежить ретельно продуманий комуністичний змову.\nДля Річарда Хелмса цю справу так і залишилося відкритою книгою. Він говорив, що все проясниться лише після того, як радянські і кубинські розвідувальні служби розсекретять частину своїх досьє. Або вбивство Джона Кеннеді - справа рук душевнохворого бродяги зі снайперською гвинтівкою, або істина набагато глибше і страшніше. Як висловився Ліндон Джонсон в кінці свого президентства, «Кеннеді дуже хотів дістатися до Кастро, але Кастро добрався до нього першим».\nглава 10 | глава 11 | глава 12 | глава 13 | глава 14 | глава 15 | глава 16 | глава 17 | глава 18 | глава 19 |


Ashley Homestore Ukraine-ALZENA Диван 2 з реклайнерами і косоллю (Gunsmoke)\nALZENA Диван 2 з реклайнерами і косоллю (Gunsmoke)\n45 650,00 ₴\nОпис продуктуВідкидне крісло для відпочинку Alzena з консоллю - це професійно підібране поєднання тканини, що має імітує і поєднує жорстку і ніжну шкіри. Воно виглядає як зістарена шкіра, якою ви дорожите, з розкішним почуттям еластичною замші, яка ніколи не старіє. Стильні деталі, такі як великі шви - разом...\nВідкидне крісло для відпочинку Alzena з консоллю - це професійно підібране поєднання тканини, що має імітує і поєднує жорстку і ніжну шкіри. Воно виглядає як зістарена шкіра, якою ви дорожите, з розкішним почуттям еластичною замші, яка ніколи не старіє. Стильні деталі, такі як великі шви - разом з відокремленою спинкою для додаткової поперекової підтримки і подвійними підлокітниками - доповнюють цю прекрасну деталь.\nВідкидається одним рухом\nЧи не розкладається\nПідйомна консоль і 2 підстаканники Додаткові розміри Мінімальна ширина дверного отвору для доставки: 80 см Глибина сидіння: 56 см Висота сидіння: 53 см Відстань між кріслом і стіною: 7,5 см Похила висота підніжки: 46 см Повністю відкинута довжина: 170 см Ширина консолі: 25 см Ширина сидіння: 57 см Висота підлокітника: 78 см\nВага 93,00 kg\nШирина 20,30 cm\nГлибина 9,90 cm\nВисота 10,20 cm\nALZENA Диван 2 з реклайнерами і косоллю (Gunsmoke) Артикул: 7140094\nALZENA Диван з реклайнерами\nALZENA Комплект Диван, Диван 2, Крісло-реклайнер\n114 480,00 ₴\nALZENA Крісло-реклайнер гойдалка\n23 190,00 ₴


"Перетворили Крим на найпотужнішу військову базу": голова ВМС України про нарощення присутності РФ - Укрaїнa - TCH.ua\nБойовий склад надводних кораблів та підводних човнів Чорноморського флоту збільшено на 45%.\n© ВМФ Росії\nВід 2014 року, відколи Росія незаконно окупувала Крим, Військово-морські сили РФ збільшили свою присутність на півострові на 45%, перетворивши його на "найпотужнішу військову базу" Росії.\nПро це заявив командувач ВМС ЗСУ контрадмірал Олексій Неїжпапа в інтерв’ю "Укрінформу".\nВерховна Рада закликала світову спільноту засудити окупацію Криму Росією і порушення прав людини\n"Протягом семи років бойовий склад надводних кораблів та підводних човнів Чорноморського флоту збільшено на 45%. Загальна кількість становить 58 одиниць, у тому числі носіїв крилатих ракет морського базування "Калібр" — 13 одиниць", - розповів Неїжпапа.\nВін також додав, що нещодавно до бойового складу ЧФ прийняли черговий малий ракетний корабель "Грайворон", який також є носієм крилатих ракет "Калібр". Таким чином, їхній сумарний ракетний залп становить близько 80 ракет.\nКрім того, Росія у 3,5 рази збільшила кількість бойових літаків, а вертольотів — у 9 разів. Кількість танків досягла близько 40 одиниць, кількість бойових броньованих машин збільшили у 6 разів, ракетних систем залпового вогню – у 6,5 разів.\nГенерал-лейтенант, колишній командувач сухопутними військами США в Європі Бен Годжес\nТакож у Криму розгорнули систему протиповітряної/протиракетної та протикорабельної оборони. А кількість військовослужбовців зросла у 3 рази та перевищила 40 тисяч осіб.\n"Я хотів би ще відзначити зростання кількості комплексних навчань російських військових. Навчання проводяться як наступального, так і оборонного характеру. Зростання кількості проведених заходів бойової підготовки, у порівнянні з попередніми роками, є суттєвим та проводиться з відпрацюванням дій у складі розвідувально-ударних/розвідувально-вогневих контурів. Таким чином РФ перетворила АР Крим у найпотужнішу військову базу", - додав Неїжпапа.\nВідео День військово-морських сил: який нині в Україні флот\n5 липня своє свято відзначають Військово-морські сили України. Карантин примусив обмежити розмах свята. Але не відмінив візит Президента. За маневрами бойового флоту - із залученням авіації та водолазів - люди спостерігали з берега. А от побувати на кораблях і роздивитися їх, як це було щороку в Одеському порту, сьогодні не змогли. І хоч поповнення у ВМС цікаві - новітня історія нашого флоту непроста. Разом з Кримом - ми втратили 51-н корабель. Під українським прапором - лишилися тільки 10 боєздатних суден.\nУкрaїнa 16.02 17:34


Боді ясельний для дiвчинки на запах короткий рукав інтерлок купити недорого ОПТ / РОЗДРІБ - Modnikids - Київ, Харків, Одеса, Хмельницький, Житомир, Полтава, Суми, Миколаїв, Запоріжжя, Черкаси, Маріуполь.\nБоді ясельний для дiвчинки на запах короткий рукав інтерлок (склад): Легка, м'яка, приємна на дотик гіпоалергенна тканина пошита з приємних для дитячої шкіри матеріалів: інтерлок. Догляд: Ми рекомендуємо прати Бод... Читати далі...\nКолір - жовтий, рожевий\nТканина - Інтерлок 100% бавовна. Зносостійкий, легкий, м'який, гігроскопічний, гіпоалергенний.\nРоздріб/Опт\t --- Оберіть --- Роздріб\t(=75.00грн.) Опт ростовка 4 шт\t(=184.00грн.)\nБоді ясельний для дiвчинки на запах короткий рукав інтерлок (склад):\nМи рекомендуємо прати Боді, пісочники при температурі 30° вручну або в делікатному режимі в пральній машині. Слабкий віджим. Сушка на свіжому повітрі в затіненому місці. Гладити річ слабонагрітою праскою з внутрішньої боку.\nТканина Інтерлок 100% бавовна. Зносостійкий, легкий, м'який, гігроскопічний, гіпоалергенний.\nЛітній боді для дітей без рукава для хлопчиків\nДитячий боді теплий з коміром для дівчинки\n60.00грн. 30.00грн. Без ПДВ: 30.00грн.


Осінь, поїхали! Події вересня в Києві – Pryvit\nОсінь, поїхали! Події вересня в Києві\nВересень почався, і подій — вагон. Цього місяця у добірці відкриття Музею кіно при Довженко-Центрі, багато виставок в різних куточках міста, фестивалі анімації та віртуальної реальності, фільми про культового модельєра і ексцентричну бабусю, а також дуже різні концерти.\nВідкриття Музею кіно і виставка «ВУФКУ. Lost & Found»\nДе і коли? Довженко-Центр, з 12 вересня\nДовженко-Центр відкриває Музей кіно. Це вже круто. Але ще крутіше те, що першою виставкою там стане «ВУФКУ. Lost & Found». Вона розповість історію Всеукраїнського фотокіноуправління (власне, ВУФКУ) — державної організації, що в 1920-х сформувала успішну кіноіндустрію і здобула славу «українського Голлівуду». Там виходили фільми Леся Курбаса, «Земля» Олександра Довженка, перший український блокбастер «Тарас Трясило» й дуже багато іншого.\nВиставка про ВУФКУ покаже рідкісні кадри фільмів, кінохронік та анімації, унікальні архівні документи та фото, що перенесуть глядача в атмосферу буремних 1920-х.\nДе і коли? Bel’etage Music Hall, 17 вересня\nБельгійський інді-рок гурт Balthazar грав у Києві лише раз. Але здається, ніби значно більше. Просто засновники Їнте Депре і Маартен Девольдере кілька разів приїжджали сюди з сольними проєктами і всіх зачарували. Недавно вони возз’єдналися і випустили альбом «Fever». Там лірика, млість і чуттєві танці — все, за що люблять Balthazar. Квитки у фан-зону вже розібрали, але є ще балкон.\nФільм «Геніальний кутюр’є» про Іва Сен-Лорана\nДе і коли? Кінотеатри «Планета кіно» в Блокбастері та River Mall, «Жовтень», Баттерфляй Deluxe, Multiplex в Lavina Mall і SkyMall, з 5 вересня\nІв Сен-Лоран легендарний. Він популяризував жіночі штани, створив смокінги для жінок і колекцію суконь за картинами Піта Мондріана. А ще Сен-Лоран — перший кутюр’є, що почав випускати окремі лінійки одягу прет-а-порте (готового до носіння) і продавати їх в іменному бутіку. Для світу високої моди це справжня революція.\nРежисер Олів’є Мейру зміг потрапити за лаштунки модного дому Yves Saint Laurent, коли його засновник готував свої останні колекції. Він показав модельєра за повсякденними справами — створенням ескізів, примірками з подругою і музою Летицією Кастою, підготовкою до показів. Кульмінацією фільму стає прощальний показ Сен-Лорана в Центрі Помпіду в 2002-му році. Там кутюр’є показав 200 найулюбленіших моделей за всю свою кар’єру.\nСукні за картинами Піта Мондріана, джерело: wikipedia\nВиставка фотографа Євгена Павлова «Вулиця Свободи»\nДе і коли? Арт-простір Set, з 12 вересня до 8 жовтня\n«Вулиця Свободи» — ретроспективна виставка фотографа Євгенія Павлова. Вона охопить майже всі серії його робіт — з 1970-го по 2003-й рік. Багато з них вперше покажуть у Києві.\nЄвгеній Павлов був співзасновником творчої групи «Время». Завдяки їхній практиці й «Теорії удару» (ідеї, що фотографія має бити по глядачеві), Харківська школа фотографії стала визначним явищем сучасного мистецтва. Фотографи документували найбільш суперечливі й травматичні прояви дійсності. Наприклад, у виставці покажуть «білу гарячку», серію чоловічої оголеної натури та історії повсякденності пізнього СРСР та перших років незалежності України.\nДе і коли? Кінотеатр «Жовтень» і креативний простір IZONE, 4-8 вересня\nДуже багато авторської анімації. Цього року головна тема фестивалю LINOLEUM — «Точки дотику». Він матиме декілька конкурсних програм: українську, міжнародну, а також конкурс комерційної анімації. В останньому, до речі, змагаються кліп alyona alyona, реклама DODO Socks, промо Brave! Factory Festival і Boiler Room.\nСеред інших показів LINOLEUM: ретроспектива Давида Черкаського, найкраща авcтрійська анімація, добірка чорного голландського гумору, еротичні стрічки і багато експериментів — відеоарт, VR, мальовані вірші, історії про меми і чатботів.\nПовна програма — на сайті.\nДе і коли? Центр сучасного мистецтва М17 та інші міські локації, 20-22 вересня\nНа фестивалі FRONTIER побачимо, що художники роблять у віртуальній реальності. Цього року вони досліджують, як технології та мистецтво взаємодіють з простором, доповнюють місто і створюють спільний досвід. Шість арт-об’єктів встановлять в міському просторі — біля Бібліотеки Вернадського, на бульварі Шевченка, в сквері на Либідській площі, на Печерську неподалік пам’ятника Пилипу Орлику та на одному з пустирів Троєщини.\nПід час фестивалю можна буде потрапити також на перформанси, зустрічі з митцями та VR-вечірки. А ще буде виставка в M17 і вона триватиме довше — до 17 листопада.\nВся програма — тут.\nДе і коли? Зелений Театр, 15 вересня\nГурту Stoned Jesus 10 років. І для них ці роки були насичені. Музиканти видали 4 повноформатних альбоми. Найсвіжіший із них — «Pilgrims» — вийшов на потужному австрійському лейблі Napalm Records. Гурт турив Європою, США і Південною Америкою, а ще виступав на культових фестивалях. Концерт до 10-річчя — привід згадати все і послухати всі 16 хвилин пісні «I’m the Mountain».\nДе і коли? Мистецький Арсенал, 7 вересня\nСезон концертів у дворі Мистецького Арсеналу завершує виступ ZAVOLOKA. Це експериментальна електронна музика.\nКатерина Заволока досліджує цифровий та аналоговий синтез звуку й поєднує його з давніми українськими піснями і традиційними інструментами. ZAVOLOKA виступала разом з Aphex Twin, заснувала лейбл KVITNU, а її альбом «Plavyna» отримав європейську премію Prix Ars Electronica.\nВиставка «Дивні рослини»\nДе і коли? IZONE (4 поверх), до 18 вересня\nАмериканська художниця та резидентка фонду ІЗОЛЯЦІЯ Хезер Бердслі зробила серію «Дивні Рослини». В її роботах вишиті рослини поглинають міста. Виглядає це досить загрозливо.\nОсь що вона сама розповідає про ідею виставки: «У грудні 2017 року я відвідала Прип’ять та стала свідком того, як з часу техногенної катастрофи природа почала домінувати й захоплювати споруди. Так я почала вишивати фотографії міста з рослинами, що поглинають людей та будівлі. Відтоді поповнюю цю серію зображеннями з кожного нового міста. Хоча ця серія виникла із конкретного досвіду відвідування Чорнобиля, моя мета полягає в тому, щоб ці твори резонували з будь-якою формою руйнування, спричиненою людиною, війною чи зміною клімату».\nРобота Хезер Бердслі з серії «Дивні рослини»\nДе і коли? UNIT.City та Academy DTEK, 19-21 вересня\nГалузева подія для творчих людей. Тут зустрічаються бізнес, маркетинг, дизайн, кіно, медіа, технології, соціальні ініціативи, освіта тощо. Буде багато подій про пошук фінансування, авторське право (про нього також читайте в нашій статті), комунікації, індустрію моди, державні інституції (наприклад, Український культурний фонд і Український інститут).\nКорисно, щоб познайомитись, подивитися кейси, зорієнтуватись, що в яких галузях відбувається. Частина програми є на сайті, ще доповнюється.\nІнтерактивна виставка перформанс-робіт «i-Reflections»\nДе і коли? Інститут проблем сучасного мистецтва, 29 вересня\nПід кінець вересня 15 митців зберуться, щоб поєднати медіатехнології та перформанс. Вони повчаться працювати з проєкціями, камерами і сенсорами. Познайомляться з програмуванням візуальних ефектів і технологією захоплення руху (Motion Tracking). Допомагатиме їм із цим хореографка-постановниця Марія Пяткова з берлінського мультимедійного театру Рost Theatre.\nВ результаті учасники створять власні роботи про цифрову репрезентацію особистості. 29 вересня можна прийти і подивитися, що вийшло.\nВиставка Ярослава Солопа в Dymchuk Gallery\nФільм «Моя бабуся з Марса» від 86PROKAT\nАнтон Слєпаков: «Несмонтированный» на ЮБК\nПокази «Кримінального чтива» в Планеті Кіно\nЛекція Лук’яна Галкіна про Квентіна Тарантіно в Mezzanine\nЛекція Євгенія Стасіневича про підлітків світової літератури\nКонцерт White Lies в Bel’etage Music Hall\nВиставка «Подорожні нотатки» в The Naked Room\nКіноогляд: українські короткометражні фільми\nГоловний віжуал: гурт Balthazar\nФестиваль LINOLEUM: кадри з промо Brave! Factory Festival і анімації «Сексуальна рецесія»\nВласний контент Все, що ви хотіли знати про авторське право, але боялись запитати Власний контент Поверніть мені мій 99-й! Найшаленіший рік для кіно Власний контент Як художники роблять кліпи: від Blur до Біллі Айліш Статті Побачити Пінзеля з усіх боків\nВсе, що ви хотіли знати про авторське право, але боялись запитати


День Святого Миколая – прекрасне свято радості, надії та подарунків | Social and Psychological Education Department\nДень Святого Миколая – прекрасне свято радості, надії та подарунків\n22 грудня 2015 року в Уманській дитячій міській лікарні був проведений захід до Дня Святого Миколая – прекрасне свято радості, надії та подарунків.\nМетою акції стало прагнення подарувати дітям свято радості та щастя, саме тоді, коли не вистачає приємних сюрпризів для підняття духу у дітей та батьків, щоб діти росли здоровими та радісними .\nВ програмі заходу був проведений святковий концерт та роздані подарунки дітям. Ця акція відбулася за участю спеціалістів Клініки дружньої до молоді та підготовлених ними волонтерів Уманського педагогічного університету факультету соціальної та психологічної освіти, Уманського педагогічного коледжу ім. Т.Шевченка, а також благодійний фонд «Воля».\nСтуденти факультету соціальної та психологічної освіти разом із іншими волонтерами, Клінікою дружньою до молоді та благодійним фондом «Воля» привітали зі святом всіх дітей та батьків, які є підопічними благодійного фонду «Воля, а також подарували всім дітям заготовленні подарунки.\nЗавдяки волонтерам ми змогли зробити маленьке свято для наших діток та їх батьків, дітки не боялись білих халатів, адже з нами був Святий Миколай та його помічники і з радістю розповідали нам свої вірші.\nНаші помічники, а також і ми самі отримали задоволення та массу позитивних емоцій.\nВ святковій акції прийняли участь більше 20 дітей різного віку. Діти отримували подарунки: солодощі та іграшки, приймали участь в іграх, які проводили волонтери. У кожного була можливість повеселитися та сфотографуватися з казковими героями.


Opera Theatre Apartments - Appartements à louer à Lviv, Lviv Oblast, Ukraine\nЧудова квартира, розташована в самому центрі Львова.\nЗроблена в сучасному стилі. Є можливість розмістити до 5 - и спальних місць! На кухні вся необхідна техніка та набір посуду. Постіль, рушники, предмети особистої гігієни додаються. Опалення індивідуальне, підігрів підлоги, вода цілодобово.Квартира містить:плазмовий телевізор,броньовані двері,холодильник,мікрохвильова піч,електрочайник,фен,пилосос, пралка,посудомийна машина,\nпраска. На всій території помешкання надається безкоштовний Wi-Fi.


На гірничому факультеті пройшла міжнародна конференція «Технології та процеси в гірництві та будівництві» | ДонНТУ\n/ Гірничий факультет / На гірничому факультеті пройшла міжнародна конференція «Технології та процеси в гірництві та будівництві»\nНа гірничому факультеті пройшла міжнародна конференція «Технології та процеси в гірництві та будівництві»\n1-6-2018 Конференції , Наука та інновації\t1245\nПротягом 29-31 травня 2018 р. на базі гірничого факультету Донецького національного технічного університету пройшла VІ Міжнародна науково-практична конференція «Технології та процеси в гірництві та будівництві».\nМета заходу – обмін науково-технічною інформацією, визначення перспективних шляхів створення та розвиток нової техніки й технологій у гірництві та будівництві, розробка спільних наукових програм, розвиток співробітництва, консолідація вчених, фахівців і керівників промислових підприємств для сприяння процесу подальшого розвитку техніки, технологій, методів управління в умовах кардинальної зміни економіки нашої країни.\nРозпочалася конференція пленарним засіданням, яке відкрилося привітальними словами ректора ДонНТУ Я.О. Ляшка та декана гірничого факультету С.В. Подкопаєва. Після цього доцент А.В. Мерзлікін провів для присутніх презентацію монографії професора Сілезського технічного університету (м. Глівіце, Польща) Юзефа Парханського «Wypadkowsc w kopalniach wegla kamiennego w okresie restrukturyzacji 1993-2010».\nДалі виступив О.М. Качалов, технічний директор ДП «Мирноградвугілля», який охарактеризував перспективу розвитку вугільної промисловості України та ДП «Мирноградвугілля».\nЮ.М.Халимендик, д.т.н, професор кафедри маркшейдерії НТУ «Дніпровська політехніка», у своїй доповіді торкнувся питань підвищення безпеки та ефективності використання аркового кріплення. Завершив серію виступів В.І. Альохін, д.геол.н., професор, завідувач кафедри «Геологія, розвідка та збагачення корисних копалин» ДонНТУ) темою «Поля напружень і деформацій у докембрійських породах басейна річки Вовча (Приазовський мегаблок УЩ)».\nПо завершенні пленарного засідання конференція продовжила свою роботу за чотирма основними науково-технічними секціями:\n– проблеми видобутку корисних копалин;\n– проблеми цивільного та промислового будівництва;\n– охорона праці в гірництві та будівництві;\n– питання розвідки та збагачення корисних копалин.\nУ ході їх проведення викладачі, аспіранти та студенти представили аудиторії результати актуальних наукових досліджень, які охоплювали широкий спектр питань технологій і процесів у гірництві та будівництві. Присутні активно задавали запитання доповідачам і долучалися до обговорення. При підведенні підсумків конференції автори найбільш успішних доповідей були відзначені грамотами:\nМаксим Климчук – найкращий молодий студент-науковець;\nЮрій Халимендик – за невичерпну активність та ініціативність;\nПавло Белицький – за активну участь у роботі конференції;\nОльга Земелько – за найкращу презентацію.\nПризові ж місця розподілилися наступним чином:\n1 місце – Руслан Киященко\n2 місце – Олег Яковенко;\n3 місце – Максим Климчук, Анна Поташова.\nВ цілому, захід пройшов на доволі високому рівні. За матеріалами конференції буде видано збірку доповідей.


Пошук по розділу сайта Завершення експедиції\nЧетвер- п’ятниця, 24 -25 серпня. Білгород Дністровський.\nВранці виявилося, що ми стоїмо просто біля дороги, яка обминає фортецю. Треба було шукати для табору інше місце, але ми не дуже спішили це робити, бо треба було спочатку поїсти. а по сніданні трохи відпочити. Тим часом Гаврилів уже стиг сходити до місцевих влад і повернувся з невеселими вістками. Ні у міськкомі комсомолу, ні у міськвиконкомі ніхто про експедицію навіть не чув. Чекати від них якоїсь допомоги марно. У нас бензину нема і про те, щоб його десь дістати самотужки, не може бути і мови. Отож, далі іти неможливо. Та, правда, вчорашній день показав, що це небезпечна справа. Оскільки у Білгороді є велика залізнична станція, то ми після невеликої наради вирішили закінчити експедицію тут.\nНашвидкуруч перекусивши, Гаврилів знову пішов до міста. На цей раз він мав вирішити питання про відправку катамаранів залізницею звідси. Поки він там десь бігав, до нас несподівано прибула група водолазів з Тернополя, які вже у нас були на водосховищі. Однак я нікого з них на пам’ятав у обличчя. Дівчата ж хлопців запам’ятали добре. Настя і Катруся були дуже раді з ними знову зустрітися. З рештою, усі ми зраділи поповненню. Це були здорові та енергійні хлопці. Вони прибули на заключну конференцію за результатами роботи експедиції, яка мала відбутися в Одесі. Спочатку вони приїхали у Маяки, а там їм Цимайло сказав, що ми пішли до Чорного моря. Отож вони нас і відшукали. Своє шатро вони поставили на галявині серед старих мурів, а влаштувавшись, зайнялися риболовлею.\nГаврилів з’явився у таборі знову у кепському настрої, його навіть мало потішила поява водолазів. Як виявилося, щоб відправити катамарани до Львова, треба було заздалегідь замовити вагон і підготувати гарантійного листа про оплату. Гаврилів був знову звернувся про допомогу до комсомолу, але секретар райкому повівся з ним просто по-хамськи. Є такий тип пихатого бюрократа на периферії.\nНа другий день Гаврилів запропонував мені піти з ним на товарну станцію знову вибивати товарний вагон. Як я і думав, це була безнадійна справа, хоча спочатку здалося, що жодної проблеми нема, бо вийшло невеличке непорозуміння. У конторі, куди ми звернулися, нас прийняли ми звичайних туристів-водників, котрі по закінченні походу звичайно відправляють свої каяки багажем. Відповідно нам і сказали, що не розуміють нашої заклопотаності, це ж бо буденна справа. Однак начальник якоїсь залізничної служби, з котрим Гаврилів говорив ще вчора, зразу зрозумів, що нам потрібний цілий вагон, тому заявив твердо, що без телеграми про включення нас у план перевозок про вагон не може бути і мови. Заклопотані, ми поїхали у морський порт, щоб довідатися, чи можна буде там завантажити наші речі у вагон, якщо той вагон у нас колись буде. На територію порту нас, можливо, б і пустили, але на прохідній нам сказали, що в управління тепер перерва, тому ми ні з чим повернулися у табір.\nПо обіді Гаврилів поїхав до Одеси, сподіваючись дістати в залізничному управлінні дозвіл на надання нам вагону. Однак без сприяння обкому комсомолу це виглядало неможливим. Ще раніше до своїх одеських родичів поїхав Ігор, який має нам взяти квитки на потяг. Ми ж ходили оглядати фортецю, а потім перенесли табір поближче до тернопільців.\nЯрослав повернувся пізно і розповів про обстановку в обкомі. Ні першого, ні другого, ні третього секретарів на місці не було. Усі вони поїхали кудись закордон, причому у різні країни, і усі у туристичні поїздки. У цей рік це була якась пошесть – у який комсомольський комітет не зайдеш, обов’язково хтось з діячів або збирається закордон, або вже там, або щойно приїхав. Багато пізніше я зрозумів, що комсомольські функціонери тоді вже зрозуміли, що грядуть великі переміни і шукали зв’язків закордоном, щоб при нагоді відкривати спільний бізнес. В Одесі, напевно, це зрозуміли найперше, бо усі секретарі покинули обком напризволяще, не давши нікому доручень відносно допомоги нашій експедиції. Щоправда, секретарки секретарів абсолютно усі були в обкомі, вони разом пили каву у кабінеті першого секретаря. Вони пояснили Гаврилову, що до сьогодні вони нічого про експедицію не чули, але він є другий, хто про неї нині питав. Хто саме був перший, вони забули, однак цієї інформації було досить, щоб зрозуміти, що про нас не забули остаточно.\nСубота, 26 серпня. Білгород Дністровський – Одеса.\nУ цей день мала бути заключна конференція. Ми чекали додаткової інформації про неї від Ігоря телеграмою на найближче поштове відділення, але нічого не отримали. У деякій непевності по обіді поїхали до Одеси і дісталися туди з деякими труднощами, але вже на вокзалі побачили об’яву про місце і час проведення конференції.\nУ приміщенні редакції однієї з одеських газет зібралося багато людей, стурбованих станом Дністра. Ми зустріли серед них багато своїх старих знайомих. Тут був Цимайло, Мірча Подару із своїм оточенням, група львів’ян на чолі з Ігорем Швайкою, з Києва приїхав Вадим Миколюк, була, тут звичайно, і наша кіно група, але незнайомих було значно більше. Режисер висловив бажання за фільмувати нашу експедицію на останньому етапі, але м вже почали розбирати плавзасоби, тому заради кіно нам не зовсім хотілося зносити назад ящики, ставити щогли і робити прогулянку по розбурханому лимані. Однак Гаврилів пообіцяв свому старому приятелеві усе організувати.\nХарактер конференції зразу визначив редактор газети, який виступав перший. Після привітань він у темних фарбах змалював загальний стан Дністра і критично висловився про байдужість місцевих влад до цієї проблеми. В таких умовах громадськість повинна проявляти власну ініціативу і прикладом такої ініціативи є експедиція Дністер, реалізована зусиллями ентузіастів, які в тяжких умовах провели велику агітаційно-масову роботу. За словами доповідача подібні ініціативи влади ставляться вкрай неприхильно, тому експедицію ніде не зустрічали з хлібом-сіллю. При цих словах ми іронічно переглянулися, бо саме хліб-сіль був одною з головних декорацій роботи експедиції і наглядно характеризував формальне ставлення місцевих влад до неї. Далі виступали більш компетентні особи: молдавський професор, Цимайло, ще хтось, а потім почалася комедія. Якийсь жвавий молодик без дозволу вискочив на трибуну і нахабно відрекомендувався:\n-\tЯ начальник експедиції "Дністер-88"!\nЦе вже було весело. Крім Цимайла і Гаврилова, у нас, виявляється, був ще один начальник. Кілька днів тому ми довідалися, що нашою роботою керував науковий координатор аж із Москви, якого ми навіть в очі не бачили. Тоді ми поза очі посміялися над Орестом Гармашем, який науковим координатором вважав себе, але тепер ми зрозуміли, що претензії на керівництво експедицією набувають всесоюзного масштабу.\nЩоправда, цьому нахабі, який насправді виявився керівником одної з конкуруючих між собою одеських природоохоронних груп, головуючий Цимайло не дозволив говорити. Він досить вправно велів одеситові зачекати і надав слово Подару, а потім Гаврилову. Виступ Ярослава був чистою рекламою Товариства, але він говорив також і про конкретні недоліки організації експедиції. В цілому присутні сприйняли його досить добре, а Світлана зовсім несподівано піднесла йому букет квітів. Між ними в експедиції завжди були відчутні певні тертя, особливо, коли справа стосувалася чергування, але, як виявилося, це все забулося, а можливо одеситка проявила свою симпатію з якихось особливих причин.\nПісля виступу Гаврилова, я, чесно кажучи, втік і не знаю, як там далі проходила та конференція. Хлопці з водоохорони, ті, що літали до нас увесь час вертолетом, запросили мене в гості, і ми півтори-дві години сиділи за пляшкою, згадуючи наші перші зустрічі. Звичайно, ми могли із знанням страви обговорити проблеми Дністра, але то треба робити на тверезу голову. Коли я повернувся назад, усі вже розходилися, але учасників експедиції запросив до себе один з одеситів, який один час був з нами. Ми поїхали до нього і просиділи за столом до другої години ночі, а потім покотом полягали спати в маленький кімнаті на підлозі.\nНеділя, 27 серпня. Одеса – Білгород Дністровський. Передостанній день експедиції.\nПовставали ми дуже рано, і, здається, рівно о восьмій ми вже поїхали назад. Зразу по приїзді ми знову почали клопотатися про вагон. Ігор Швайка мав якісь папери, тому справа почала рухатися, тим більше, щ він хлопець енергійний і досвідчений. До табору ж, дійсно, прилетіли кінематографісти, але наші катамарани вони фільмувати не стали, бо їх дуже зацікавили водолази, або, точніше, аквалангісти.\nДув сильний вітер, інколи падав дощ, і було досить зимно, але мужні хлопці у своїх гумових костюмах без нарікань виконували усі вимоги режисера, хоч замерзли, як цуцики. Ввечері їм треба було капітально зігрітися і, коли зайшла мова про ще один прощальний вечір, вони запропонували скинутися по 25 карбованців. На той час це була така сума, на яку можна було напоїти усю нашу слабкодуху експедицію. Хлопці мусили погодитися із нашими скромними можливостями, але для себе взяли стільки, скільки вважали за потрібне.\nПісля обіду до нас несподівано прийшов якийсь місцевий комсомольський діяч. Він цікавився нашими справами, поводився дуже чемно, чим нас усіх дуже здивував. Він навіть запропонував нам свою допомогу, але нам це вже було непотрібно, тому ми, подякувавши, відмовились. Така зміна ставлення до нас з боку місцевого комсомолу стала зрозумілою, коли цей діяч спитав нас, чи ми не ходили скаржитися на комсомол у райком партії. Ми його запевнили, що скаржитися не ходили, а якщо їм прийшла якась вказівка про сприяння експедиції, то це справа якихось вищих інстанцій. Задоволений тим, що нічого не треба робити, він пішов собі геть.\nУвечері повернулися Ігор і Ярослав і оголосили, що вагон буде завтра у морському порту, тому катамарани треба перегнати завтра о п’ятій рано, коли вітер, нібито вщухає. Щоб встати у таку рань, нам треба було лягати спати вже, та хіба ми здатні на такі жертви?\nОстання вечеря в експедиції була найсмачніша. Попри заборону Гаврилова займатися усілякими витребеньками, дівчата, якими керувала Оксана, наробили налисників із сиром, крім цього була ще манна каша з родзинками і какао. Після каш із тушківкою така вечеря була вишуканою, з цим мусив погодитися навіть і адмірал.\nНа вечір прощання ми зібралися у шатрі водолазів, бо знову задощило. Ми сиділи тісно притулившись один до другого, але все відбувалося дуже буденно. Завтра ми роз’їжджаємось, але не відчувалося ні суму прощання, ні радості повернення додому. Мабуть ми у цій експедиції трохи здичавіли, а наші людські почуття ступилися. Ми трохи поспівали, а потім один за одним почали розходитися по своїх наметах.\nПонеділок, 28 серпня. Білгород Дністровський. Останній день експедиції.\nУночі вітер тільки підсилився і не вщухав до рана, тому о п’ятій ми не вставали, тим більше, що на ту годину почався ще й сильний дощ. Наші намети, спальники і наплічники понамокали, і все це треба було перед дорогою обов’язково просушити, але як?\nЗранку, очевидно, на дев’яту, Гаврилів, Швайка і я пішли до порту домовлятися про відбуксування катамаранів від нашого табору до причалу, до якого підходила залізнична колія. І тут почалися неприємності. Диспетчер порту не міг дати згоди на буксування за таких погодних умов, хоч би ніжать і хотів. Наші настирливі прохання ні до чого не привели. Він телефонував до начальства, довго консультувався і в решті-решт відмовив рішучим "ні". Ми були у відчаї, адже ми вже мали квитки на потяг в Одесі на 15.30. Я ніяк не міг повірити, що нема жодного виходу з цієї скрутної ситуації. І дійсно, – диспетчер, певно, щоб здихатися нас порадив нам звернутися до молдаван, катер яких стояв тут у порту і був диспетчерові непідлеглий. Він пояснив нам, як той катер знайти, і ми, впевнені, що з молдаванами знайдемо спільну мову, пішли на пошуки.\nПоблукавши серед пакгаузів та інших портових будівель, ми знайшли те, що нам треба. Одразу виявилося, що ці молдавани, файні хлопці, нас добре знають. Це ж саме вони нам в Олонештах радили піти на баштан по кавуни. Зустріч була дуже приємна і не було сумніву, що молдавани нам не відмовлять. Довідавшись про наші проблеми, капітан одразу погодився зробити нам послугу, докладно не розібравшись з наших слів, де ми стоїмо. Команда запустила двигун і ми пішли до фортеці. Аж тут капітан побачив, що ми стоїмо не біля причалу, як то він собі уявляв, а просто на березі, підхід до якого через мілизну і камені у таку погоду був неможливий. Добрий хлоп розвів руками і промовив:\n-\tДрузі, до берега я підійти не зможу!\nВідчай знову охопив нас. Навіть, якщо би усе було гаразд, ми би мусили поспішати через брак часу, а тут ще такі ускладнення! Гарячково шукаємо вихід з цієї кризової ситуації і вирішуємо перетягти речі і катамарани на причал вручну. Це досить недалеко, можливо метрів з триста, але сто з них треба пройти берегом, подолати високий мур, а потім спусти катамарани на воду і плисти до причалу.\nУ лихоманці ми побігли до табору, а там усі ще сплять. Нічого не зібрано і усе мокре. Гаврилів підняв страшний ґвалт, і люди потроху почали вилазити з наметів. Спасибі тернопільцям – ці хлопці дуже нам допомогли, власне, саме вони зробили більшу частину роботи. Кожен катамаран важить не менше, ніж п’ятсот кілограм, вісім людей його ледве тягли. Їх же було п’ять, а ще були бот, двигун, різні ящики, намети та особисті речі. Часу на просушування вже не було, усе було спаковане мокрим, що мало прикрі наслідки.\nНам допомагали і молдавани, навіть сам капітан, незважаючи на свій радикуліт. Може, через якусь годину усе було завантажене, хоч у повному безладді. Це і досі мені видається дивним, бо звичайно завантаження катамаранів у поході займало у нас по півтори години. Однак, все одно, вже було ясно, що на потяг ми не встигаємо. У нас ще були квитки для дівчат на дев’ятнадцяту годину, тому ми запропонували їм мінятися квитками з хлопцями, які ще були потрібні для завантаження вагону. Дівчата мінятися не хотіли, бо планувати подивитися Одесу. Були ще якість пропозиції і виникла якась плутанина думок і дій. Кілька разів ми зносили і заносили назад на катер чиїсь наплічники і при цьому ще й трохи сварилися. Збоку це виглядало негарно після такого дружного авралу, але молдавани терпляче чекали, коли ми, нарешті, розберемося. Аж ось дівчата із своїми речами зійшли на причал і катер почав відходити. У цьому цілому безладді ми навіть не встигли, як слід, попрощатися і тільки відійшовши від берега ми збагнули, що розлучаємося, може, назавжди, ми почали підсилено енергійно махати руками, забувши про недавню сварку. Пізніше ми довідалися, що дівчата ледве встигли на потяг. Їм допоміг швидко дістатися до Одеси щасливий випадок – якз0авжди, дівчат охоче підбирають попутні машини.\nПрийшовши у порт, ми почали швидко розвантажувати катер, а Гаврилів побіг до диспетчера залагодити формальності. Через десять хвилин до причалу підійшли вантажники і підігнали до причалу відкритий полувагон. Завантаження вагону тривало недовго. Щоб нам нічого не вкрали, ми усі речі позв’язували стропами, забувши, що можливі злодії можуть їх просто перерізати ножем. Коли Гаврилів по завантаження говорив із диспетчером, той йому між іншим сказав, що цінні речі, такі як двигун, вже нині вночі будуть вкрадені. Їх покрадуть ті самі вантажники, які допомагали нам тепер. Отже, вагон треба було відправляти негайно у надії, що в дорозі у можливих злодіїв не буде часу на пошуки та розплутування численних вузлів. Та відправити вагон без гарантійного листа на оплату виявилося неможливим, а ми такого листа не мали. Гаврилів та Швайка ще намагалися вирішити і цю справу за лічені години, але поступово стало ясно, що це просто фізично неможливо. Хтось із нас мусив залишатися у Білгороді і остаточно залагодити формальності. Гаврилів, ті і я, чесно кажучи, були до краю виснажені експедицією і були на межі моральних сил, тому така перспектива була для нас вбивчою. На щастя, Швайка сказав, що це його справа і він мусить сам довести її до кінця. У принципі так воно і було, тим не менше, ми сердечно Ігореві подякували, розпрощалися з ним і поспішили на електричку, щоб встигнути на наш потяг. Ми все ще перебували у стані напруження, але коли здригнулися вагони і потяг рушив до Львова, ми полегшено посміхнулися один до одного – жахлива експедиція закінчилася.\nКоли я збирався в експедицію, мій знайомий художник попросив мені взяти із собою пачку поштівок і присилати йому час від часу поштою свої враження від побачених місць. Ніби так хтось колись робив і на підставі таких дорожніх заміток пізніше був складений опис усієї мандрівки. Поштівки я купив, але часто писати свому приятелеві у мене не було часу, та і не було потреби, бо я вів щоденник. Отож майже ціла пачка лишилася невикористаною. Не знаючи, куди подіти ті поштівки, я розіслав їх з Маяків деяким учасникам експедиції із стандартним тексом: "Зустрічайте експедицію 29-го серпня". Я не був впевнений, що хтось прийде, тому навіть забув про своє запрошення і був дуже здивований, що у Львові нас взагалі хтось зустрічав.\nОднак зустріч була насправді грандіозна і моє здивування наростало, так само, як і радість побачення. По-перше, я був дуже здивований тим, що у натовпі на пероні серед добре знайомих людей вгледів кілька напівзабутих облич, яких не сподівався побачити більше ніколи. Очевидно, до прибуття вагону серед зустрічаючих був стриманий настрій, тому що деякі люди взагалі не знали один одного через різний час перебування в експедиції. Однак, як тільки Гаврилів, Настя, Катруся, Арбут та я показалися за-за відкритих дверей вагону, стався цілий сплеск радощів, бо нас знали усі присутні. Ми були як би об’єднуючим фактором загального торжества. Обіймам і поцілункам не було кінця, вони тривали аж доти, поки ми не опинилися при головному вході у двірець. І тут те саме почалося знову, бо тут нас зустрічала друга група з кількома плакатами, серед яких був такий "Слава героям", прихований зміст якого я тоді ще не розумів. Тут було керівництво нашого Товариства, інші учасники експедиції і серед них також ті дівчата, що поїхали вчора дещо раніше нас і з якими ми прощалися гейби назавжди. Повторивши наново церемонію зустрічі, ми цілою групою сфотографувалися на сходах, але тих світлин я не бачив ніколи. Свою останню плівку на прохання одного з керівників Товариства і віддав для передачі у якусь львівську газету, де вона загубилася без якихось слідів.\nПеред прибуттям вагону з нашим майном Ігор Швайка домовився про його складування на території якогось піонерського табору і доручив мені організувати перевозку. Знайти достатньо людей для цієї справи не вдалося. Фактично цим займався разом зі мною, один з керівників Товариства, нині вже покійний. У самий дощ ми перевозили катамарани цілий день, і якби не дощ, то не могли б цього зробити удвох. По мокрій підлозі кузова і по дерев’яних палубах металеві балони ковзали дуже добре, треба було лише піднести їх кінці до опертя, а потім совати на потрібне місце. З кузова катамарани просто гепалися на траву, а потім ми стягали їх у одну купу біля стінки якоїсь будівлі під відкритим небом. Решту речей у цей день ми забрати не встигли, за ними я прийшов на товарну станцію на другий день. Переглянувши речі, я переконався, що за ніч дещо було вкрадене, але сама дрібнота – диктофон, калькулятор і ще щось.\nКоли з цими клопотами було закінчено, я твердо вірив, що не захочу повернутися на Дністер вже ніколи. І тим більше, я ніколи не думав, що експедиція протриває 20 років. І повертаючись з чергової експедиції у перші роки її існування, що саме ця є останньою у мому житті. Напевно, пройшло років з дванадцять, перше я наприкінці кожної експедиції вже подумки готувався до наступної. Поступово експедиція із жахливої перетворювалася у необхідну не тільки для мене, але і для багатьох моїх друзів.\nВересень 1988 р. – вересень 2010 р.


У Львові понад 10 тис. молоді побували на благодійному концерті | УНІАН\nУ Львові понад 10 тис. молоді побували на благодійному концерті\nПонад 10 тисяч молоді побували на концерті популярної музики «З вірою і любов`ю», що 22 вересня проходив у Львові на підтримку будівництва Патріаршого собору Воскресіння Христового УГКЦ у Києві. Про це повідомили УНІАН у прес-службі Львівської міської ради.\n«Благодійний концерт «З вірою і любов`ю» об`єднав довкола благородної цілі діячів культури і мистецтва, які своєю музикою відкрили нам двері у світ вищих цінностей. У першому турі благодійних концертів ми мали можливість почути класичну музику, сьогодні ж популярну. Стадіон, переповнений молоддю, став свідоцтвом того, що майбутнє Церкви живе і вона їх любить і в них вірить», - зазначив у коментарі УНІАН архієпископ Львівський УГКЦ владика Ігор ВОЗНЯК.\nУ свою чергу, протосинкел львівської Архиєпархії УГКЦ о.Орест ФРЕДИНА зазначив, що українська естрада сподівається, що вже третій концертний тур «З вірою і любов`ю» стане всеукраїнським.\nНагадаємо, другий тур концертів «З вірою і любов`ю» охопив 13 міст і містечок України. Маршрут пролягав через шість областей: Волинську, Рівненську, Чернівецьку, Тернопільську, Івано-Франківську і Львівську. Академічні концерти «З вірою і любов`ю» пройшли у травні.


Стильна каблучка зі срібла - Салон дизайнерських прикрас Inanna\nГоловна / Patisserie Jewelry - designer / Срібна каблучка “Місяць”\nСтильна каблучка зі срібла. Квасолина рухається по верхній частині кільця. Тонке.\nВага кільця: 2.5 грам.\nСрібна каблучка "Місяць" кількість\nАртикул: 217024 Категорія: Patisserie Jewelry - designer\nСтильна каблучка зі срібла. Незвичайна модель, квасолина рухається по верхній частині кільця. Виготовляється зі срібла 925-ї проби. Покрите родієм. При необхідності кільце можна виготовити з інших матеріалів.\nДо каблучки в наборі можна придбати срібні сережки\nБудьте першим, хто залишив відгук “Срібна каблучка “Місяць””“ Скасувати відповідь


«Смертні машини» online, (2019), Смертні машини — смотреть онлайн. Смертні машини українською — смотреть.онлайн.\n«Смертні машини» online, (2019), Смертні машини — смотреть онлайн. Смертні машини українською\n21.02.2019 adminАліта Alita АЛИТА, Вдови Вдовы 2018, Свінгери 2\n«Смертні машини» смотреть, 2019г, «Смертні машини» ~ фільм 2019.\nСмертні машини смотреть. «Смертні машини» дивитись, 2019г, «Смертні машини» ~ дивитися фільм онлайн.\nбойовий ангел смотреть онлайн. Смертні машини дивитись, 2019, Смертні машини — фільм 2019.\n«Смертні машини» online, 2019г, Смертні машини ` дивитися фільм онлайн.\nСмертні машини українською.. Смертні машини (2018) онлайн дивитися українською..\n«Смертні машини» Художественный фильм «Смертні машини» Дивитись андроид онлайн.\n«Смертні машини» online, (2019), Смертні машини *** фільм 2019.\nСмертні машини (2018) онлайн дивитися українською.. Дивитися Смертні машини (2018) онлайн в хорошій якості..\n«Бамблбі» смотреть, 2019г, «Бамблбі» — дивитися фільм онлайн. «Бамблбі» «Бамблбі дивитись online»\n«Свiнгери 2» дивитись, 2019г, Свiнгери 2 — дивитись online. Свiнгери 2 (2018) онлайн дивитися українською.


Гаряча вакансія в компанії UNIQA: Фахівець з адміністрування IT інфраструктури (мережа, телефонія) - Сетевая Академия Cisco, Linux Professional Institute\nГаряча вакансія в компанії UNIQA: Фахівець з адміністрування IT інфраструктури (мережа, телефонія)\nАвстрійська страхова компанія «UNIQA» — один із лідерів страхового ринку України, що знаходиться в складі групи UNIQA (Австрія), одна з найбільших страхових груп Європи. Зараз їм потрібен фахівець з адміністрування IT інфраструктури (мережа, телефонія). Регіон: м. Київ.\nДетальніше про UNIQA можна дізнатися тут.\nДетальний опис вакансії читайте нижче.\nЗабезпечення безперевної роботи та розвитку сервісів телекомунікаційної ІТ інфраструктури: мережеве обладнання, канали передачі даних, телефонія, система групової обробки телефонних дзвінків Cisco UCCX.\nВзаємодія з постачальниками товарів та послуг.\nЗнання теоретичних засад роботи мереж Cisco.\nсистеми телефонного зв’язку: традиційна, VoIP, групової взаємодії.\nДосвід роботи з Linux системами на рівні адміністратора.\nВідмінні перспективи кар’єрного і професійного зростання\nЗ усіх питань щодо цієї вакансії і для запису на співбесіду звертайтесь до Іванни Маковіцької у Вайбер (тел.: +380672364247).\nНадсилайте резюме на пошту [email protected] (до копії поставте [email protected]).\nПопередньо уважно прочитайте опис вакансії! Але пам’ятайте, що в вакансії описані вимоги до ідеального кандидата, тоді як рекрутери готові розглядати всіх кандидатів. Перевагу отримають кандидати, які мають знання у наступних областях: основи мереж, базове програмування на Python і Linux.


Презентация на тему: "Українська гетьманська держава в системі міжнародних відносин.". Скачать бесплатно и без регистрации.\nУкраїнська гетьманська держава в системі міжнародних відносин. - презентация\nПрезентация была опубликована 2 года назад пользователемЮлия Бурнашева\nПрезентация на тему: " Українська гетьманська держава в системі міжнародних відносин." — Транскрипт:\n1 Українська гетьманська держава в системі міжнародних відносин\n2 Актуалізація опорних знань Яким було економічне становище України наприкінці 1653 року? Яким було економічне становище України наприкінці 1653 року? Яким було суспільно – політичне становище України наприкінці 1653 року? Яким було суспільно – політичне становище України наприкінці 1653 року? Який вихід ви могли б запропонувати Б.Хмельницькому? Який вихід ви могли б запропонувати Б.Хмельницькому?\n3 Завдання уроку Розкрити місце Гетьманщини в системі міжнародних відносин тогочасної Європи; Розкрити місце Гетьманщини в системі міжнародних відносин тогочасної Європи; Визначити особливості зовнішньої політики Гетьманщини; Визначити особливості зовнішньої політики Гетьманщини; Розкрити розвиток відносин між Україною та Московською державою в роки війни; Розкрити розвиток відносин між Україною та Московською державою в роки війни; Вчитися аналізувати основні положення україно – московського договору 1654 р.; Вчитися аналізувати основні положення україно – московського договору 1654 р.;\n4 План вивчення Ставлення європейських держав до Національно – визвольної війни в Україні. Ставлення європейських держав до Національно – визвольної війни в Україні. Зовнішня політика Гетьманщини. Зовнішня політика Гетьманщини. Відносини між Гетьманщиною та Московською державою. Відносини між Гетьманщиною та Московською державою. Україно – московський договір 1654 року. Україно – московський договір 1654 року.\n5 Опорні поняття і дати Опорні поняття: Опорні поняття: Міжнародні відносини; Міжнародні відносини; Зовнішня політика; Зовнішня політика; Березневі статті. Березневі статті. Опорні дати: Опорні дати: 8 січня 1654 р. – Переяславська рада; 8 січня 1654 р. – Переяславська рада; Березень 1654 р. – укладення Березневих статей. Березень 1654 р. – укладення Березневих статей.\n6 Актуалізація опорних знань Яка подія зачепила інтереси багатьох країн Європи у І половині XVII століття? Яка подія зачепила інтереси багатьох країн Європи у І половині XVII століття? Які наслідки цієї події? Які наслідки цієї події? Як країни Європи могли прореагувати на події в Речі Посполитій та початок Національно – визвольної війни українського народу? Як країни Європи могли прореагувати на події в Речі Посполитій та початок Національно – визвольної війни українського народу?\n7 Ставлення європейських держав до Національно – визвольної війни в Україні. На основі п.1 § 20 визначте: На основі п.1 § 20 визначте: 1. Які фактори визначали відношення європейських країн до Національно – визвольної війни українського народу середини XVII століття? 2. Яким було ставлення католицьких країн до подій в Україні? 3. Яким було ставлення протестантських країн Європи до подій в Україні? 4. Яким було ставлення православних країн до боротьби України проти Речі Посполитої?\n8 На основі карти визначте: 1. В складі яких держав перебували українські землі на початок Національно – визвольної війни українського народу середини XVII століття? 2. З якими країнами в першу чергу повинна була встановлювати відносини Українська держава в ході Національно – визвольної війни? 3. З якою державою Б.Хмельницький заключив договір найперше? Чому?\n9 Зовнішня політика Гетьманщини. Лютий – березень 1648 р. – укладення військово – політичного союзу з Кримським ханством. Лютий – березень 1648 р. – укладення військово – політичного союзу з Кримським ханством. Наскільки кримські татари були надійними союзниками? Наскільки кримські татари були надійними союзниками? 1649 р. – українсько – турецька угода 1649 р. – українсько – турецька угода Яку країну не міг залишити без уваги Б.Хмельницький? Яку країну не міг залишити без уваги Б.Хмельницький? Богдан Хмельницький з Тугай-Беєм у Львові. Національний Музей Варшави. Художник Ян Матейко, 1885 рік.\n10 Переяславська рада На основі відеофрагменту визначте: На основі відеофрагменту визначте: Чому Б.Хмельницький шукав союзників у боротьбі проти Речі Посполитої? Чому Б.Хмельницький шукав союзників у боротьбі проти Речі Посполитої? Чому Б.Хмельницький вирішив звернутися до російського царя по допомогу? Чому Б.Хмельницький вирішив звернутися до російського царя по допомогу? Де було прийнято рішення про надання допомогу Українській державі з боку Московської держави? Де було прийнято рішення про надання допомогу Українській державі з боку Московської держави? Коли відбулася Переяславська рада? Коли відбулася Переяславська рада? Яке непорозуміння сталося на переговорах у Переяславі між українською та московською сторонами? Яке непорозуміння сталося на переговорах у Переяславі між українською та московською сторонами? Яким було рішення Переяславської ради? Яким було рішення Переяславської ради? Чи всі представники козацької старшини підтримали присягу російському царю? Чи всі представники козацької старшини підтримали присягу російському царю? Переяславська рада (Михайло Хмелько, 1951 р.).\n11 Переяславська рада Відмовились підтримати Переяславську угоду й присягати московському царю ряд представників козацької старшини, зокрема полковники Іван Богун, Осип Глух, Григорій Гуляницький, Іван Сірко, Петро Дорошенко, Михайло Ханенко, Брацлавський, Кропивнянський, Полтавський (царських представників там побили киями), Уманський козацькі полки, деякі міста, зокрема Чорнобиль, а також українське духовенство на чолі з митрополитом С.Косівим. Не присягала Запорізька Січ. Відмовились підтримати Переяславську угоду й присягати московському царю ряд представників козацької старшини, зокрема полковники Іван Богун, Осип Глух, Григорій Гуляницький, Іван Сірко, Петро Дорошенко, Михайло Ханенко, Брацлавський, Кропивнянський, Полтавський (царських представників там побили киями), Уманський козацькі полки, деякі міста, зокрема Чорнобиль, а також українське духовенство на чолі з митрополитом С.Косівим. Не присягала Запорізька Січ. Як, на вашу думку, це могло вплинути на подальші події Визвольної війни? Як, на вашу думку, це могло вплинути на подальші події Визвольної війни? Радянський плакат до річниці Переяславської ради «Навіки разом»\n12 Березневі статті На основі відеофрагменту визначте: На основі відеофрагменту визначте: 1. Коли було підписано остаточний варіант українсько- московського договору? 2. Чому він отримав назву березневі статті? 3. Як у договорі було відображено політичний устрій та обовязки України? 4. Які обовязки брала на себе Московська держава?\n13 Україно – московський договір 1654 року. 21 березня 1654 р. між Україною та Московською державою були украдені Березневі статті ( україно – московський договір 1654 р. ) 21 березня 1654 р. між Україною та Московською державою були украдені Березневі статті ( україно – московський договір 1654 р. ) 1. Збереження адміністративно – територіального та державного устрою України. 2. На території України діяли українські закони та суди. 3. Право на самостійну зовнішню політику, крім Речі Посполитою та Османської імперії. 4. Непорушність прав і вольностей станів України. 5. Чисельність реєстру – 60 тис.чоловік. 6. Україна самостійно збирала і сплачувала податки до царської скарбниці. 7. Допомога України Московській державі у війні проти Речі Посполитої. 8. Російський цар зобовязувався захищати Україну. 9. У Києві та Чернігові розміщалися російські війська.\n14 Значення договору Україна зберігала свою територію, основи політичного та державного устрою. Україна зберігала свою територію, основи політичного та державного устрою. Обмеження державного суверенітету. Обмеження державного суверенітету. Україна одержала статус автономії з широкими правами у складі Російської держави. Україна одержала статус автономії з широкими правами у складі Російської держави.\n15 Закріплення Чому, на вашу думку, врешті – решт Б.Хмельницький вирішив іти на союз з Московською державою? Чому, на вашу думку, врешті – решт Б.Хмельницький вирішив іти на союз з Московською державою? Дайте оцінку умовам українсько – московського договору 1654 року. Дайте оцінку умовам українсько – московського договору 1654 року.\nСкачать бесплатно презентацию на тему "Українська гетьманська держава в системі міжнародних відносин." в формате .ppt (PowerPoint)\nПерея́славська рáда 1654 року загальна військова рада, скликана гетьманом Богданом Хмельницьким у місті Переяславі (нині Переяслав-Хмельницький) для вирішення.


1700 гривень штрафу за контрабанду шаблі! | UMAN NEWS\n1700 гривень штрафу за контрабанду шаблі!\nНа Черкащині притягнуто до кримінальної відповідальності контрабандиста історико-культурних цінностей. Слідство у кримінальному провадженні здійснювало Управління СБ України в Черкаській області, – пише Провінція.\nУ січні 2013 року співробітники СБУ спільно з працівниками Київської регіональної митниці перехопили поштове відправлення, яке надійшло на інтернет-замовлення мешканця Умані. Правоохоронці вилучили з посилки шаблю у металевих піхвах.\nЯк встановила державна експертиза, шабля французької кавалерії 1833 року виготовлення має історичну та культурну цінність.\nУманський міжрайонний суд Черкаської області визнав контрабандиста винним за ч. 1 ст. 201 (контрабанда) Кримінального кодексу України. Йому призначено покарання у вигляді 1700 гривень штрафу з конфіскацією предмета контрабанди.\nПросмотр сообщений: 182\nУмань визнано одним із кращих центрів настільного тенісу України\nУманські студенти зустрінуться із лідером гурту “Антитіла”\nУвага! Складні погодні умови!\nУмань втратила 29-річного бійця АТО


Ортопедичний Матрац BARSELONA / БАРСЕЛОНА Матролюкс | купити матрац\nГлавная >/ Матраци>Ортопедичний Матрац BARSELONA / БАРСЕЛОНА\nОсновою матраца Барселона є блок незалежних пружин Pocket Spring (щільність 300 шт / м 2). Матраци з таким блоком повторюють фізіологічні контури тіла людини, підтримуючи спину в оптимально правильному положенні. Матрац виготовлений з найсучасніших і найякісніших матеріалів: м'якого матеріалу Latex Foam для анатомічності і пружності і жорсткого кокосового волокна, що підкреслює ортопедичні якості. Наявність Єврокаркасом, спеціальної підсилює рамки з жорсткого ППУ по периметру пружинного блоку, оберігає краї матрац від просідання. Ефект "зима-літо" реалізований додаванням шарів натуральної бавовни, чудово відводить надлишки тепла в жаркий сезон, і 100% вовни, яка допомагає зберегти тепло і затишок коли холодно. Завдяки прошарку з термоволокна збільшується зносостійкість, а спальне місце охороняється від продавлювання пружинами і небажаного тертя. Аератори передбачені в конструкції MatroLuxe Барселона грають роль засобу поліпшення вентиляції внутрішнього наповнення матраца. Незнімний чохол віполнен з красивого міцного і одночасно ніжного стрейч-жаккарда з малюнком глибокої прошивки. Для продовження терміну служби вироби підійдуть ортопедичні підстави з ламелями, відстань між якими не перевищує 4 см.\nПереваги матраца MatroLuxe Барселона\n- Блок незалежних пружин "Pocket Spring".\n- Наповнення з натурального латексу, латексованої кокосової койри і термоволокна.\n- Наявність Єврокаркасом і аераторів.\n- Ефект "Зима-Літо" - шари натуральної бавовни і шерсті.\nНаповнювачі Чехол глубокой прошивки – стрейч-жаккард, Прошивка чехла – шерсть 100% / хлопок 100 %, Латексфоам, Койра кокоса, Термоволокно, Пружинный блок «шахматной» сборки Pocket Spring, Термоволокно, Койра кокоса, Латексфоам


Страшна війна | ТВ-Чиркей\nТВ-Чиркей > Таємна змова > Страшна війна\nКоли Росія повністю відродиться, ім'я цієї людини буде в числі головних людей, які стали причиною розквіту нашої країни.\nВчений зі світовим ім'ям, він, не шкодуючи сил, їздить по містах і селах і розповідає страшну правду про ту війну, яка ведеться з нашим народом з допомогою тютюну, алкоголю та інших наркотиків.\nВін не боїться розповідати такі речі, за які можна безслідно зникнути або раптово загинути.\nДнями він провів лекцію в Йошкар-Олі, де розповів, хто і з якою метою споює і скуривает Росію, як це зупинити, і чому немає нічого небезпечніше культурного пиття алкоголю у свята. Він знайшов час, щоб дати інтерв'ю тижневику новий день.\nВолодимир Жданов — учений, громадський діяч, кандидат фізико-математичних наук, професор, голова Союзу боротьби за народну тверезість і найбільш небезпечний для світової алкомафии людина.\n— Володимире Георгійовичу, чому Ви називаєте алкогольний та тютюновий бізнес цілеспрямованої війною проти Росії?\n— 95% алкогольного і 97% тютюнового ринку Росії контролює західний капітал. Їм — дохід, нам — хвороби, смерті, руйнування сімей. Світова закуліса спить і бачить, коли останній російський чоловік почне пити і впаде в могилу. І тоді можна буде опанувати нашими безмежними багатствами, завести сюди нових рабів і будувати собі рай на землі. Вони розуміють, що звичайною війною нас не знищити, приклад тому — Велика Вітчизняна. Бачать, що зброя сучасної Росії — найпотужніше в світі.Тому вони діють зсередини, роблячи так, щоб російський народ сам себе знищив: спився, скурился, не зміг створювати міцні сім'ї, народжувати дітей. При цьому алкомафія насаджує міф, що росіяни завжди пили.\n— Яка біда — найголовніша сьогодні в нашій країні?\n— Це так звана Теорія культурного пиття. Ваше місто — наочне тому підтвердження. Проїжджаючи по Йошкар-Олі, я звернув увагу на яскраві червоні магазини, на яких написано російською Культура споживання та на марійській — Культурнин йумаш. Це ж прямолінійний і нахабний заклик до вас, жителі республіки, щоб ви пили і вимирали.Пийте, городяни, почніть пити культурно, з дорогого вина, елітного коньяку і легкого пива. Але тільки пийте!\nАлкогольний бізнес — це надприбутки. Просто так виробники алкоядов, торговці, представники влади, які кришують цей бізнес на крові і смерті, не здадуться і зроблять все, щоб не допустити протверезіння Росії. Скільки марійців залишилося? Приблизно 300 тисяч, якщо не помиляюся? А за рік в Росії алкоголь вбиває 800 тисяч осіб — майже три марійських народу! Що толку зберігати мову, якщо народ загине? Що толку зберігати народні традиції, танці, пісні, якщо після цих танців-танців починається застілля?\n— Чому ж люди п'ють?\n— Науці відомі лише три причини, чому люди п'ють, курять і колються наркотиками. Ні, це не горе, печаль, відсутність роботи, підвищення по службі. Ні! Перша причина — найстрашніша — це доступність алкоядов і тютюну. Фантастична доступність алкоголю і привела нашу Вітчизну до катастрофи. Я об'їхав весь світ: такого дешевого алкогольного пійла як в Росії немає ніде на землі. У самої тверезої країні Європи — Норвегії — один магазин, який торгує алкоголем, припадає на 20 тисяч жителів. Ще недавно в Росії один такий магазин припадав на... 240 жителів.Я знаю в Сибіру села, де на 100 будинків було три цілодобових магазину з алкоядами. Як ви гадаєте, що сталося з цією селом? Перед тим як почати приватизацію в Росії та розграбування країни, була проведена величезна алкогольна компанія. П'яний народ грабувати легше.\n— Але під впливом чого люди тягнуться до алкоголю?\n— Це якраз друга причина — переконання людей, що їм треба пити і курити. Мафія витрачає величезні гроші, щоб нав'язати молоді думка, що їй потрібно пити. Через кліпи, серіали, програми, зірок... І адже це саме вони вселили нам, що алкоголь — це специфічний харчовий продукт. Харчової, говорите? Я ніколи не чув, щоб чоловік напився молока або чаю і зарізав свою дружину. А після горілки таке відбувається нерідко. Якщо це харчовий продукт, чому його не можна вживати за кермом? Чому 80% вбивств і 50% згвалтувань в Росії відбувається в стані алкогольного сп'яніння?Що це за харчовий продукт такий? Це отрута. Алкояд — зброя геноциду проти слов'янських народів.\n— А в чому полягає третя причина, по якій люди п'ють?\n— Це набута наркозалежність. Перша стадія називається герой: хочу п'ю, хочу — не п'ю. Друга стадія Хочу пити — п'ю, хочу курити — курю. Третя стадія Не пити і не курити я вже не можу. Алкоголізм — це біс, якого людина з першою чаркою впускає в себе, а потім цей біс підпорядковує собі людину. Спочатку ти вибираєш пляшку, а потім пляшка вибирає тебе. У північних народів, у марійців і росіян, зокрема, не виділяється алкогольдегідрогеназа (фермент, що розщеплює алкоголь) в таких кількостях, як у південних.З цієї причини нас навіть пара чарок вже може призвести до згубної залежності!\nСаме тому всюди ведеться пропаганда культурного пиття — мовляв, ти тільки почни випивати, ти тільки спробуй.Увімкніть будь-який телеканал: цілодобово герої шоу випивають, курять, займаються розпустою, зірки завжди з келихом і сигаретою. Причому, подається все це так гарно, гарно, ефектно, щоб молодь купилася. Алкомафія діє настільки витончено, що вже для дітей продається Дитяче шампанське та різнокольорові чарочки для ігор. З дитинства в свідомість росіян вбивається думка: ПИЙ.\n— Як же вплинути на Росію?\n— Боротися потрібно не з алкоголізмом, а з теорією культурного пиття. Це найстрашніша теорія, яка на перший погляд виглядає невинною. Кожен алкоголік, що втратив сім'ю, роботу, здоров'я і п'яниця під парканом, починав саме з культурного випивання по святах. Розроблений алкомафией конвеєр смерті працює таким чином: спочатку конвеєра людина культурно п'є вино, коктейлі та пиво по святах. Потім — по вихідних. Потім він починає йти в запої.А в кінці він виявляється в могилі на радість алкомафии.\nВідчуваєте, на кого спрямована вся пропаганда культурного пиття? Адже не на алкоголіків і спився — закликати їх пити культурно не має сенсу. А на наших із вами тверезих дітей, молодь! Молодь, пий культурно! Молодь, пий помірно! Молоді люди, пийте добре вино, але ви тільки пийте! Ви тільки однією ніжкою ступите на цей конвеєр, а там вже мафія вас підхопить і утопить. А де гарантія, що ваше дитя, яке почне культурно випивати коктейлі в клубах, шампанське на Новий рік, не опиниться в кінці цього конвеєра? Конвеєр рухається безупинно!\nТому прошу вас, шановні батьки, киньте пити, показуйте дітям абсолютно тверезий приклад.\n— Але чи можливо під таким тиском алкопроизводителей щось зробити?\n— Так, і багато чого вже робиться і дає плоди. Через ВНД я б хотів звернутися до глави республіки, до мера міста.Шановні керівники, ви за тверезу Марій Ел або за те, щоб молодь спивалась, жителі республіки вимирали? Що ви робите для боротьби з алкомафией?\nХочу розповісти історію. У Башкирії прийшов новий президент і написав у своєму блозі, що він веде тверезий спосіб життя, багато його родичів загинуло від пияцтва, і він закликає всіх небайдужих жителів Башкирії почати спільну діяльність по боротьбі за тверезість.\nСпільно з молодіжними активістами в Башкирії оголосили конкурс Твереза село: на загальному сході села вирішили не пити цілий рік, закрити всі алкогольні магазини. Переможцям президент пообіцяв 5 мільйонів рублів. 131 одна башкирська село включилася в цей конкурс!\nПройшов рік. Практично в кожній сільській сім'ї народилася ще одна дитина, майже в кожній родині з'явився новий мотоцикл або машина, жити і працювати люди стали краще — з п'янкою-то зав'язали. Вибрали 5 сіл-переможців, у них пройшли гарні, веселі тверезі весілля. Цим селах виділили по півмільйона на поліпшення якості життя.\nТаких прикладів безліч! У ряді районів Якутії запроваджено сухий закон, в Чечні є позитивний досвід боротьби з алкомафией. Голови інших регіонів проводять потужні семінари по тверезості для чиновників, поліцейських, педагогів, займаються громадською рекламою, спрямованою на пропаганду тверезості спільно з народними активістами відстежують торговельні мережі на предмет продажу алкоголю неповнолітнім.\nПідтримують подвижників проекту Спільна справа, які проводять цікаві заняття з пропаганди тверезості зі школярами, а головне — керівники деяких регіонів особистим прикладом надихають людей на повну тверезість. У вас в Йошкар-Оле чудова молодь, багато активістів Спільної справи, готових вкладати свої сили в протверезіння народу.Їх діяльність плідна. Все у ваших руках.\n— Тверезість — це питання виживання Росії?\n— Так! Дорогі молоді люди, живіть тверезо! Для вас це єдина можливість реалізувати всі свої здібності, створити прекрасні сім'ї, народити здорових дітей і відбутися у світі як особистість. Нешкідливих доз алкоголю не буває — все це міфи алкомафии.\nЖителі Марій Ел, почніть відродження Росії з себе: припиніть спонсорувати цю алкомафию, перестаньте пити будь-який алкоголь. Ведіть пропаганду в школах і ВУЗах, проводите семінари для молоді, педагогів і батьків, — позитивний досвід подібних заходів вже є в багатьох містах Росії.\nСтаньте тверезим прикладом. Адже алкоголізм починається не з першої випитої людиною чарки, а з першої побаченої чарки, яку п'ють мама і тато.\nНа жаль, вся грандіозна інформація про алкогольно-тютюнової війні проти Росії не вміститься в межі однієї статті. Ми рекомендуємо ознайомитися з матеріалами проекту Спільна справа та з лекціями Володимира Жданова в Інтернеті проектобщеедело.рф. Вони вже врятували мільйони людей по всьому світу і сотні йошкаролинцев.\nВывод из запоя выезд на дом москва


У Дніпрі стартує всеукраїнська експедиція синагог на колесах\nГоловна › Новини › Україною проїдуть синагоги на колесах\nУкраїною проїдуть синагоги на колесах\nПочинається Третя всеукраїнська експедиція Міцво-мобілів\nАвтор Желізняк Олександр — 21:49, 14.08.2019 в Новини/Соціальна правда\nУ Дніпрі розпочнеться всеукраїнська експедиція синагог на колесах.\nЯк повідомляє НАРОДНА ПРАВДА з посиланням на сайт єврейської громади Дніпра, у четвер, 15 серпня у Дніпрі розпочнеться автопробіг так званих Міцво-мобілів – синагог на колесах.\n“Починається Третя всеукраїнська експедиція Міцво-мобілів – особливий проект пересувних синагог, який в Україні вже третій рік поспіль організовує група молодих посланців Любавічеського Ребе, синів рабинів українських громад”, – йдеться у повідомленні сайту.\nВ Україні, ігноруючи санкції, відкрито торгують російськими цукерками\nЦього року Міцва-мобілів буде два, але буде реалізовано чотири експедиції. Перші дві – Придніпров’я і Причорномор’я.\n«Мені здається дуже важливим, щоб проект «Міцво-мобіль 5779» стартував саме в Дніпрі, отримавши духовну енергію від цієї чудової громади, – підкреслив керівник проекту рабин Мендл Вольф, – ми почнемо в Дніпрі і звідси поїдемо по містах Полтавської, Кіровоградської областей, по Донбасу і всьому Придніпров’ю. А другий Міцво-мобіль стартує з Одеси і поїде по всьому Причорномор’ю і Приазов’ю, від Ізмаїла до Маріуполя».\nПотім, в кінці серпня, Міцва-мобілі здійснять ще два великих анабасіси – один з Буковині, Галичині та Волині, а другий – по північних областях України. Як завжди, у пересувний синагозі пануватиме найвеселіша і надихаюча хасидська атмосфера і надаватиметься цілий спектр можливостей для духовного зростання і виконання заповідей – перш за все покладання тфілін, запалювання суботніх свічок і установка мезузи.\nУ Дніпрі старт кампанії відбудеться у четвер, 15 серпня, об 11:00 на площі Героїв Майдану, біля Каруселі. Після урочистого відкриття Міцво-мобіль о 12:30 почне роботу в парку імені Шевченка, о 16:00 синагога на колесах буде працювати на Набережній (імовірно Фестивальний причал), а до 18:00 повернеться до «Пасажу». О 19:30 експедиція по поширенню ідішкайт покине Дніпро, почавши свою двотижневу подорож.\nНагадаємо, раніше НАРОДНА ПРАВДА повідомляла, що у суботу вранці, 10 серпня, новий міст у Дніпрі повністю перекрили. На переправі проводять ремонтні роботи, використовуючи небезпечні для здоров’я речовини.\nТеги: ДнепрДніпроекспедиціяна колесахСинагогаэкспедиция\nЛілія Ребрик відзначає 40-річчя біля моря: яскраві сімейні фото 21:59, 08.05.2021\nДекрет для чоловіків в Україні: в чому суть закону 21:44, 08.05.2021\nФігурант справи "Хізб ут-Тахрір" продовжили перебування в штрафному ізоляторі. Він там з березня 21:29, 08.05.2021\nПомер військовий, який отримав поранення на Донбасі наприкінці квітня 21:14, 08.05.2021\nВчені спрогнозували час і місце падіння на Землю китайської ракети: вдарить 9 травня 20:59, 08.05.2021\nКолишня наречена Козловського виходить заміж: Раміна показала кільце 20:44, 08.05.2021\nНовий добовий рекорд COVID-смертності: в Індії померли понад 4 тисячі людей 20:29, 08.05.2021\nНеймар продовжив контракт з "ПСЖ" 20:14, 08.05.2021