Поляки їдуть до Німеччини, українці — до Польщі - Бізнес - dt.ua\nПоляки їдуть до Німеччини, українці — до Польщі\n8 вересня, 2017, 19:55 Роздрукувати Випуск №33, 9 вересня-15 вересня\nХто приїде в Україну?\n27 вересня ц.р. набирає сили новий Закон про спрощену систему працевлаштування іноземців у нашій країні.\nДокумент, що дістав назву "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо зменшення бар'єрів для залучення іноземних інвестицій (щодо скасування реєстрації іноземних інвестицій та внесення змін в правила працевлаштування та тимчасового проживання іноземців)", розроблено за ініціативи компаній-членів Європейської Бізнес Асоціації спільно з народним депутатом Сергієм Кіралем. Чого можна очікувати від нього?\nСхожі закони свого часу були прийняті у багатьох європейських державах, зокрема сусідніх Польщі, Чехії, Росії, Словаччині, інших країнах. Таким чином ці держави спонукали іноземців вкладати свої кошти у власну економіку, а відтак спрощували працевлаштування іноземців.\nНинішня ситуація з інвестиціями в Україні не зовсім втішна. Прихід одних інвесторів не компенсує відтік інших. За даними Львівського обласного центру зайнятості, за 2014–2016 рр. загальна кількість підприємств з іноземними інвестиціями (ІІ) в Україні зменшилася на 19,1%. Найбільше в м. Києві — на 29,1%. І хоча негативну тенденцію влада пов'язує з війною на сході України, всі розуміють — це не так. Причинами цього є політична нестабільність у державі, корупція, непослідовність та непрофесійність влади на всіх рівнях.\nУ 2015 р. в Україні було зареєстровано 22356 підприємств з іноземним капіталом, у які залучені ІІ. Перше місце посідає м.Київ — 10389 підприємств, що становить 46,4%. За Києвом йдуть п'ять областей з найбільшим показником, а саме: Львівська — 1422, Дніпропетровська — 1226, Одеська — 1153, Харківська — 1134, і Київська — 850. У решти областей налічується 200–300 підприємств з іноземним капіталом.\nАналогічна картина і щодо кількості виданих роботодавцям дозволів на працю в Україні іноземним громадянам у 2015 р. У м. Києві видано 5404 дозволи (59,8%), у Львівській області — 352 (3,9%), Дніпропетровській — 359 (4,0%), Одеській — 228 (3,2%), Харківській — 202 (2,2%), Київській — 537 (6,0%). У всіх інших областях 50–100 дозволів, що становить 0,5–1,5%. Загалом сьогодні в Україні офіційно працевлаштовано близько 9,5 тис. іноземних працівників. Хоча насправді їх набагато більше.\nНа цьому тлі одним із можливих кроків до виправлення ситуації з інвестиціями стало прийняття спрощеної системи працевлаштування іноземців.\nУ рамках нового Закону розширено коло іноземних фахівців, які можуть залучатися до роботи в Україні, скасовано Звіт про вакансію (Звіт 3-ПН), встановлено мінімальний розмір заробітної плати для іноземних працівників у компаніях — 32 000 та 16 000 грн — для іноземних працівників у громадських та благодійних організаціях, закладах освіти. Вдвічі скорочено перелік документів на отримання дозволу про працевлаштування іноземця в Україні. Крім того, скорочено терміни для отримання посвідки на тимчасове проживання.\n"На мій погляд, це дуже позитивний крок для України, — говорить фінансовий директор ТОВ "Гефелє Україна" Ігор Піхурко. — У нас у компанії немає іноземців, але пригадую, раніше, щоб подовжити термін роботи іноземцям в Україні, ми мали дуже багато проблем з міграційною службою, Центром зайнятості. Було дуже складно, і наші іноземці дивувалися цьому. Казали, що вони привели в Україну чималі гроші, працевлаштували близько 500 працівників, а з працевлаштуванням кількох іноземців, які потрібні для організації виробництва, мають проблеми".\nТакої ж думки і голова бізнес-клубу "Клуб Ділових Людей" Микола Савуляк. Але з певними застереженнями. "Тут потрібно дивитися, хто цей іноземець. Якщо йдеться про середній та топ-менеджмент, то таких людей в Україні бракує, ми раді бачити їх у себе. Нам також бракує і звичайних працівників. Говорити зараз, що іноземці найближчим часом можуть забрати у нас робочі місця, не доводиться. Зокрема у нашій фірмі сьогодні є кілька вакансій, а претендентів на них, попри непогані зарплати, мало. Чому так? Бо є вимивання людей у ту ж Польщу. І немає ким їх заміщувати". Тому, на його думку, на першому етапі працевлаштування іноземців в Україні не суперечитиме інтересам українських працівників.\n"Перевагою нового закону є те, що формується позитивний імідж відкритої для інвесторів держави, яка спрощує умови перебування іноземців в Україні, — говорить юрист Ірена Найда. — Великим плюсом нового закону про працевлаштування іноземців в Україні стало те, що відтепер працевлаштувати іноземного працівника може фізична особа-підприємець. Раніше це могла зробити лише юридична особа".\nАле, як вона вважає, новий закон істотно змінив фінансову складову питання. Значно зросла заробітна плата, яку потрібно сплачувати іноземному працівнику в Україні. "Я не знаю, хто з моїх колег в Україні готовий платити такі заробітні плати іноземцям. Конкурентною її не назвеш, а от дискримінаційною для українців — так. Ніхто цієї суми не розуміє. І питання — чи тепер влаштовуватимуть іноземців в Україні легально. Чи не виникне спокуса приховати її?", — запитує І. Найда.\nЗа новим законом іноземцям потрібно буде платити також за подовження дозволу на працевлаштування. Максимальний збір (залежно від строку, на який видаватиметься дозвіл) — 9600 грн. У чинному законі збір (6400 грн) береться тільки за виготовлення дозволу перший раз. Дивлячись, настільки зросла ціна питання, скільки потрібно платити податків, зборів до бюджету, створюється враження, що норми нового закону писалися насамперед для представників великого бізнесу.\nЩо далі? Чи не стане цей закон початком великих міграційних перетворень в Україні.\n"Ні-ні, тут нема чого боятися, — говорить перший заступник Львівського обласного центру зайнятості Оксана Іванчук. — Ми сподіваємося, що іноземці, які отримають дозволи на роботу в Україні, будуть фахівцями у своїй справі. А навіть якщо це будуть висококваліфіковані робітники із високою заробітною платою, то нашим працівникам буде у них чого навчитися".\nА от напливу дешевої робочої сили з Азії, Африки, Китаю, Індії, на її думку, не станеться.\nЯк новий закон працюватиме на практиці — цього ще ніхто не скаже. Але певні загрози є. Зокрема з високою заробітною платою. "Мене насторожує, чи не почнуть українські компанії шукати способів обійти великі витрати та податки під час працевлаштування іноземців", — говорить Ірена Найда. Одна з таких "лазівок", яка, на її думку, відчиняє двері для приймання некваліфікованих працівників на роботу в Україні, — спрощений перелік документів.\nЯкщо раніше іноземцям потрібно було подавати диплом про вищу чи середню освіту, медичну довідку та про відсутність судимості, то у новому законі їх немає.\nДля працевлаштування іноземців досить буде заяви, фото, проекту трудового договору і перекладу даних паспорта іноземця. Диплому про освіту — не потрібно! Слово "диплом" у новому законі зустрічається лише один раз — коли це стосується працевлаштування іноземця, який навчався у дуже престижному виші (відповідно до міжнародних рейтингів). Звідси випливає, що якщо ви берете не такого випускника, то диплому про освіту не потрібно взагалі.\nЗа словами Миколи Савуляка, сьогодні ми ще не дуже уявляємо собі, що це можуть бути за іноземці. Роботодавці цілком можуть наймати для роботи за конвеєром вихідців з бідних країн. Бо зараз українці вже не хочуть працювати за 4—5 тис. грн, а ті, хто прийде з Африки чи Індії, — залюбки працюватимуть. Таким чином великий бізнес може частково задовольнити свої потреби, але Україна, як нація, як держава, може програти.\n"Насправді "безвізом" ми відкрили свої кордони. Тепер усі, хто захоче, може до нас приїхати. Але поки наша країна є бідною, приплив іноземців є незначним. Та щойно ми почнемо розбудовувати свою державу, рівень достатку тут ростиме, все різко змінитися.\nСьогодні у Львові ми не відчуваємо засилля іноземців, тут переважно проживають українці, росіяни, трохи поляків. Але якщо тут буде кожен другий іноземець, не має значення — індієць, китаєць чи сирієць, дай Боже, щоб вони були хорошого статку. Може бути й інакше. Тому ця "медаль" має два боки. Як житель Львова й України, переймаюся можливими проблемами соціального характеру, які можуть виникнути з різким припливом некваліфікованої робочої сили. Тому безконтрольним цей процес лишати не можна".\nСлід створювати умови для своїх\nБагато хто з представників бізнесу вважають, що для запобігання перетворенню України на місце для напливу дешевої і некваліфікованої робочої сили з бідних країн насамперед слід навести лад у самій державі. Зокрема належно розпорядитися власним найціннішим ресурсом — кадровим!\n"Трудові ресурси — найбільш цінне у країни, яка хоче бути самостійною державою" — так говорила найбільш успішний прем'єр Великобританії Маргарет Тетчер.\nПоки що є дуже великі сумніви, що до України почнуть їхати випускники Оксфорду. Як кажуть поляки, приїдуть мануальні працівники. Дрібна торгівля, дрібний бізнес, рутинна ручна праця. Тому слід подбати, аби до України поверталися люди, які виїхали за кордон навчатися або на роботу. Як кажуть, щоб росли печериці, потрібно створити їм умови.\nЯк вважає Ігор Піхурко, насамперед слід подбати про зменшення відтоку українців на некваліфіковані роботи до західних країн та Росії. Сьогодні поляки у пошуках кращої платні їдуть на роботу до Німеччини, українці — до Польщі. А невідомо хто приїде до України. Цю нішу з часом доведеться кимось заповнювати. Це глобальне питання, і воно обов'язково виникне, якщо Україна почне розвиватися.


Материалы за 06.07.2015 » Народна Освіта\nНародна Освіта » Материалы за 06.07.2015\nАвтор: admin от 6-07-2015, 03:26, переглянуло: 3514\nУтворення зображення за допомогою методу проеціювання нагадує утворення тіні від предмета.\nАвтор: admin от 6-07-2015, 03:22, переглянуло: 9637\n§ 3. Пиломатеріали, способи їх отримання\nАвтор: admin от 6-07-2015, 03:17, переглянуло: 4709\nАвтор: admin от 6-07-2015, 03:11, переглянуло: 3359\nЛіси України є національним багатством і належать українському народу (мал. 7). Ліс відіграє важливу роль у житті й господарській діяльності людини. Значну частину своїх потреб людина може задовольнити за допомогою його дарів. Ліс дає сировину для виготовлення паперу, тканини, штучної шкіри, синтетичного каучуку, численних полімерних матеріалів, деревину для будівництва та виготовлення меблів, харчові продукти (гриби, ягоди)...\n§ 1. Організація робочого місця\nАвтор: admin от 6-07-2015, 02:54, переглянуло: 4629\nРобоче місце - це частина площі приміщення, на якій розміщено обладнання, різноманітні пристрої, механізми, матеріали та інструменти для певного виду діяльності (мал. 3). Правильно організоване робоче місце дає можливість підвищити продуктивність праці робітника, поліпшити якість продукції, зменшити небезпечність роботи.\nАвтор: admin от 6-07-2015, 02:36, переглянуло: 1202\nНа всіх етапах розвитку суспільства людина прагнула забезпечити свою життєдіяльність. Найпростіший вид господарювання виник у період, коли первісна людина займалася збиранням плодів дикоростучих рослин, виловом риби, полюванням на диких тварин. Пізніше вона приручила тварину, а також почала займатися землеробством, сконструювавши найпростіші знаряддя праці.


теги: беркут, справимайдану, 30листопада, суд\nУ понеділок, 19 березня, суддя Шевченківського районного суду Віталій Циктіч не зміг розпочати зачитування обвинувального акту силовикам, що фігурують у справі розгону студентської акції на Майдані 30 листопада 2013 року.\nПро це ТЕКСТам повідомила представник потерпілих у справах Майдану Євгенія Закревська.\nУ цьому судовому розгляді обвинуваченими є заступники командира полку київсього "Беркута" Тягнирядно та Дидюк, а також заступники командирів оперативних рот Антонов та Шевченко. У жовтні 2017 року суддя об'єднав їхню справу зі справою екс-керівника управління громадської безпеки київської міліції Мариненка, що стосується також подій 1 грудня на Банковій.\nЯк видно з ухвали про об'єднання справ, командирів "Беркута" обвинувачують у\n- незаконному перешкоджанню організації або проведенню зборів, мітингів, яке було вчинене за попередньою змовою групою осіб;\n- перевищенні влади або службових повноважень, що спричинили тяжкі наслідки і були вчинені групою осіб за попередньою змовою;\nЕкс-керівник управління громадської безпеки міліції Києва Мариненко обвинувачується у:\n- службовій недбалості, в тому числі такій, що спричинила тяжкі наслідки;\n- злочинному наказі на незаконне перешкоджання організації або проведенню зборів та мітингів;\n- умисному перешкоджанні законній професійній діяльності журналістів;\n- злочинному наказі на перевищення влади або службових повноважень, що призвело до тяжких наслідків.\nНа засіданні 19 березня після більш ніж дворічного кочування судами, справу мали нарешті розпочати слухати по суті, оголосивши обвинувальний акт.\nОднак цього зробити не вдалось.\nСпочатку адвокат обвинуваченого попросив роз'яснити йому рішення про об'єднання справ, яке було ухвалено 5 місяців тому. Суд, повернувшись з нарадчої кімнати, у роз'ясненні йому відмовив, оскільки по суті клопотання містило не прохання про роз'яснення, а заперечення щодо об'єднання.\nПісля відмови адвокат Рибін попросив зачитувати обвинувальний акт у частині щодо Тягнирядна повністю.\nНевдовзі після свого клопотання Рибін також заявив, що робочий день добігає завершення, і тому судове засідання необхідно перенести.\nОкрім того, адвокат Антонова повідомив, що йому потрібно їхати у відрядження, а сам Антонов сказав, що без свого адвоката не зможе слухати зачитування обвинувального акту (хоча обвинувачені мали 5 місяців на ознайомлення з матеріалами, у тому числі обвинувальним актом).\nУ підсумку, засідання перенесли на 2 квітня, так і не розпочавши розгляд справи.\nЩодо розгону 30 листопада у судах зараз окремо також слухаються або мають розпочати слухання: справа беркутівця Руслана Марчука, справа екс-голови КМДА Попова, справа беркутівця Бойко, справа беркутівця Лободи.\nНагадаємо, що у понеділок, 19 березня, також не змогли розпочати слухати в апеляційній інстанції справу загибелі Веремія, обвинуваченим в якій проходить "тітушковод"-кримінальник Юрій Крисін. Він прийшов до суду у супроводі поліції, але заявив, що у нього закінчився договір з адвокатом і він не отримував повісток і матеріалів апеляційної справи, через що судовий розгляд вкотре перенесли на квітень.


Любисток - Дари природи\nЛЮБИСТОК, зоря, («люби мене») (рос. любисток лекарственньїй, заря) — Levisticum officinale Koch.\nРосте тільки в культурі, але зустрічається в здичавілому вигляді на Україні. Розповсюджений в європейській частині колишнього СРСР і на Кавказі. Його культивує майже уся Європа та Північна Америка.\nУ західно-європейській фармакопеї прийнятий корінь любистку. На Україні ще з часів старовини його застосовують у відварах при водянці, нервових захворюваннях, як сечогінне, при жіночих хворобах. Таким же відваром миють голову при випаданні волосся. Листя та черешки любистку відбілювали, споживали в салатах, клали в борщ, при солінні огірків. Відвар сім'я пили при бронхітах та астмі.\nУ народі любисток відомий як засіб підвищення працездатності. Корінь його настоювали на горілці, і вживали чайними ложками таку настоянку двічі на день для збудження статевої діяльності. Такою настойкою «чарували» коханих. Плоди любистку використовують в кондитерській промисловості, з них отримують летку олію. Треба пам'ятати, що перед квітуванням корінь любистку стає отруйним. Саме тому його копають пізно восени.\nТому, що основною діючою речовиною любистку є олія, в яку входять терпенові сполуки, кип'ятити корінь не рекомендується, бо при цьому губиться летка олія та цінні речовини. Лікування повинно проводитися під наглядом лікаря. Вагітним жінкам не можна вживати ліки з кореня любистку. В Болгарії відвар кореня застосовується при запаленні нирок, сечевого міхура, при набряках ніг, подагрі, ревматизмі, катарах верхніх дихальних шляхів, як жовчогінне, при порушеннях менструального циклу та у вигляді ванн при гнійних ранах і хворобах шкіри.\nПрепарати любистку у великих дозах можуть подразнювати нирки. Приправи до страв з любистку (готується вона з листя, кореня чи плодів) не слід вживати хворим на гострий гломерулонефрит або пієлонефрит.\nВідвар кореня любистку.\n15 г висушеного та добре подрібненого кореня залити 200 мл окропу, залишити на гарячому або в теплому місці на 20 хвилин. Процідити. Вживати по 1 столовій ложці тричі на день.\nВідвар плодів або листя.\n5 г заварити таким же чином, як і корінь у 150 мл води. Приймати по 1 столовій ложці тричі на день.\nСалат із любистку.\n50 г листків, 100 г картоплі, 30 г зеленої цибулі, 5 г кропу, 20 г соняшникової олії, 100 г вареного буряка, сіль та спеції. Любисток, картоплю, цибулю пропустити через м'ясорубку, добре змішати, додати сіль, спеції, полити олією та посипати порізаним кропом.\nЛистки любистку перекрутити на м'ясорубці, засолити в скляних банках. На 1 кг листя — 250 г солі. Використовувати для юшок, борщу, як добавки в гарніри до страв.


Українка: риси до портрета | Передплатна агенція «Основа»\nУкраїнка: риси до портрета\nВід редактора: Ми часто запитуємо себе: «Ну чому керую сімейним бюджетом я, а не чоловік?», часто розмовляємо з подругами про те, що «справжніх чоловіків» залишилось дуже мало. Більшість із жінок дійсно прагнуть головувати в родині. Можна по-різному ставитися до цього, та все одно цікаво: чому це так. А можливо, витоки формування рис характеру українських жінок треба шукати в історії? З цим запитанням ми звернулись до кандидата педагогічних наук Антоніни Кікоть, яка давно веде наукові розвідки в цьому напрямі.\nЩоб зрозуміти характер українки, треба, по-перше, звернутись до українського фольклору, а по-друге — до народних обрядів, звичаїв чи ритуалів. Тим більше, що це той самий унікальний культурний шар, у якому можна знайти не тільки свідчення про землеробство, красу природи та високі почуття, а й про шляхетні вчинки, сильних жінок, які в змозі навести лад не лише в хаті, але й у суспільстві.\nХто в селі голова?\nЗгадаймо слова «Веснянки»:\nОй весна-красна попід лісом ішла,\nВиявляється, колись саме старі й досвідчені жінки тримали раду (раду радили), а отже, керували життям громади, у той час як чоловікам похилого віку залишалося городити плоти, тобто плисти за течією! Отже, на відміну від патріархальних систем в інших країнах, де останнє слово завжди залишалося за чоловіком, в українській родині це право належало найстаршій жінці.\nЩе більше подиву в мене викликало існування спеціального «жіночого свята», яке досить своєрідно відзначалося 24 лютого. Цього дня жінки веселилися в шинку. Це називалося «замочувати корів, щоб були привітними». Вчені-культурологи припускають, що жінки випивали, щоб відстояти свою незалежність у патріархальному суспільстві. Повертаючись додому трохи сп’янілі, жінки били своїх чоловіків (хоча б і не дуже сильно, тільки для підтримання традиції), щоб вони були ніжними зі своїми дружинами. Діставалося і волам, щоб ті слухалися свого хазяїна. В Україні (на відміну від Росії) не існувало стереотипу «питущого чоловіка», який у стані алкогольного сп’яніння б’є свою дружину. Навпаки, український чоловік, повертаючись додому з шинку, «опускав чуба», тому що знав, що за цього чуба його тягатиме дружина, яка чекала «на воротях у червоних чоботях».\nСильними, красивими й розбишакуватими були наші пращури по материнській лінії. Дізнаючись про них, ми краще розуміємо себе.\n— Ой іди, мужу, чепця пошукати!\nУнікальним за формою виконання та символікою є обряд «волочіння колодки». Законодавицями колодок були жінки. Коли в селі народжувалася позашлюбна дитина, жінки йшли до батька цієї дитини, витягали його з хати, незважаючи на опір, клали йому на руки загорнуту в пелюшки колодку і вели через все село до хати дівчини-покритки. Тут йому до ноги прив’язували ще одну колодку і примушували вклонитися знедоленій дівчині та поцілувати дитину. Чоловік не мав права знімати колодку до наступного дня, зробивши перед цим гарний подарунок дитині. Обряд «волочіння колодки» був поширений по всій території України аж до середини ХІХ століття. Він не мав аналогів серед інших народів. Навпаки, в багатьох народів, наприклад кавказьких національностей, дівчина, яка народила поза шлюбом, накликала незмиваний сором не лише на себе, але й на увесь свій рід. Її закидали камінням, часто до смерті. А факт покарання батька позашлюбної дитини пояснюється саме головуючою позицією українських жінок.\nЗаміж? Піду, але у понеділок я вихідна!\nПерш ніж дати згоду на шлюб, дівчина питала свого нареченого: «Ти дозволяєш мені понеділкувати?» Якщо наречений не погоджувався, дівчина мала цілковите право піднести йому гарбуза, тобто відмовити, незважаючи навіть на батьківське благословення. Якщо ж наречений погоджувався, але надалі не виконував своєї обіцянки, дружина мала право скасувати шлюб (і такі факти відомі). Зазначимо, що така поведінка була немислимою в той час для жінок Росії, Європи, не кажучи вже про східні країни.\nЩо означала така угода? Раз на тиждень, а саме в понеділок, молода дружина мала право піти з хати на цілий день, ні в кого не питаючи дозволу. Хатні турботи в цей час перекладалися на плечі чоловіка, тож понеділок був для нього ледь не найтяжчим днем. З тих часів і кажуть: «Понеділок — день важкий».\nЦей звичай був украй необхідним для молодих жінок. Він пом’якшував перехід від дівоцтва до подружнього життя. По понеділках молоді жінки збиралися разом, відпочивали, ділилися одна з одною секретами, особливо у сфері інтимного життя, веселилися. Тут їх не могли потурбувати ні чоловіки, ні свекрухи, тому що обрядове право суворо забороняло робити це.\nОтже, обряди «піднесення гарбуза», «заслання сватів», «понеділкування» і право жінки розірвати шлюбні стосунки демонструють рівноправність між чоловіком і дружиною, що ще раз підкреслює високий соціальний статус жінки в українському суспільстві.\nСексуальність — національна риса українки\nЦікавими були обряди збирання трав. Найкращими травами вважалися ті, які збирали до сходу сонця, коли ще не випала роса. Жінки йшли у віддалені місця, де «не чути співу півня та собачого гавкання», роздягалися догола, читали спеціальні молитви й лише після цього бралися до роботи. Листя і коріння рвали не голими руками, а через полотно. Перед тим як зірвати траву, промовляли: «Стань на допомогу нам». Найкращі трави збирали на свята Симона Зилоти — 23 травня — та Івана Купала — 6 червня.\nУ кожному українському селі була копанка — своєрідний басейн, який раз на рік потрібно було чистити. Жінки визначали день. Найчастіше це відбувалося на свято Петра — 12 липня. З піснями приходили до копанки, розпалювали багаття і, взявшись за руки, обходили навколо нього по ходу сонця. Одна з жінок раптом викрикувала: «У-ух!» — і всі кидалися у воду, обливалися й починали чистити копанку. На допомогу приходили чоловіки, які виконували найважчу роботу. Впоравшись із роботою, жінки перевдягалися в сухий одяг. Перевдягання супроводжувалося ритуальною грою-боротьбою з чоловіками.\nЦей обряд (ігри з чоловіками у воді та в момент перевдягання) торкається теми жіночої сексуальності. Загальновідомо, що в патріархальній культурі будь-які прояви жіночої сексуальності суворо придушувалися. Жінка служила лише предметом задоволення чоловічої пристрасті. У цьому обряді й особливо в наступному — «гнати шуліку» — жіноча сексуальність не лише не придушувалася, але й активно презентувалася. Жінки, таємно від чоловіків, збиралися в саду за обрядовою трапезою. Потім вони знімали із себе весь одяг і голими бігали між деревами, викрикуючи: «Га-га-га!» Це означало, що вони гонять «до Бога шуліку, щоб птах передав їх прохання подовжити строк інтимного життя».\nЧом свекруха лиха, а солдатка не без гріха?\nВажливим в українській традиційній культурі є образ бабусі, яка була не просто бабкою-повитухою, але й жрицею, яка вводила новонародженого в члени роду. Часто така старша, досвідчена жінка керувала («бабила») усім селом. Вона приймала новонароджених, піклувалася про жінку після пологів, давала їй необхідні поради. Після народження дитини бабуся загортала дитину: дівчинку — в чоловічі штани, а хлопчика — в жіночу спідницю. (Можливо, тому українки мають такий сильний характер.)\nВона не призначала плати за свою роботу, вдячні батьки самі робили їй подарунки. Звичаєм було відвідувати бабусю щоразу на свято Богородиці та пригощати її. Українці ніколи не забували своїх бабусь — жінок, дотик рук яких був першим відчуттям у їхньому житті, і ставились до них з особливою повагою.\nНа відміну від матері й бабусі, образ свекрухи, з її правом головувати в сім’ї, втілює злу силу. Українська дівчина, одружившись, переходила жити в дім чоловіка, де повновладною господинею була свекруха. Їй підкорялися сини, а чоловік був типовим підкаблучником. Про стосунки свекрухи та невістки складено безліч пісень, небилиць і приказок. Наприклад: «Свекруха — не рідна кров, змією на серце ляже, всю кров висмокче». Образ злої свекрухи ілюструє цікавий факт, що жінки похилого віку стають контролерами тієї дискримінаційної політики, від якої самі ж потерпали в молоді роки.\nОбраз веселої солдатки вирізняється яскравою сексуальністю. Йдеться про час, коли в армії служили 25 років, і якщо чоловік встигав одружитися, то його дружина ставала солдаткою на цей термін. Зрозуміло, що вона не могла знову вийти заміж, і її порожній дім ставав своєрідним молодіжним клубом, а сама солдатка — його директором. Тут молодь збиралася на вечорниці (вечірні посиденьки) й досвітки (нічні посиденьки, до сходу сонця). Під час ігор, співу, нескладної роботи молоді люди краще пізнавали одне одного, тут же зав’язувалися перші любовні романи.\nСолдатка «регулювала» поведінку молоді в один із найскладніших моментів життя — вибору майбутнього супутника життя, стежила за дотриманням норм суспільної моралі, але робила це у святковій атмосфері, яку сама ж і створювала. До неї зверталися за порадою не лише юнаки й дівчата, але і їхні батьки, тому що від солдатки багато в чому залежало благополуччя майбутнього сімейного життя. Солдатка була повіреною дівочих таємниць і юнацьких сподівань і користувалася серед них неабияким автритетом, бо вона, зазвичай, мала веселий і легкий характер, почуття гумору, комунікативні здібності, яскраву уяву. Слід відзначити, що громада дивилася крізь пальці на сексуальні пригоди самої солдатки, якщо, звичайно, вона дотримувалася правил пристойності, тобто якщо її романи не закінчувалися народженням байстрюка.\nСексуальною активністю в українській традиційній культурі наділені також жінки, пов’язані з незрозумілим і містичним. Тут ми переходимо до ще одного типового образу українки, яка має реальну владу і магічну силу,— образу відьми. Пристрасть до сильної статі робить її особливо небезпечною для чоловіків, оскільки «хто раз її побачить, до смерті закохається». Українська відьма — зовсім не стара й потворна, це жінка зі своєрідною жіночою привабливістю. Українці ніколи не відчували сліпого жаху до неї. Навпаки, часто в безвихідних ситуаціях зверталися до неї по допомогу. В Україні чаклунство сприймалося як буденний прояв неординарних здібностей. При цьому жінки, наділені магічними здібностями, могли використовувати їх, як кажуть, у міру своєї розбещеності — як на зло, так і на добро.\nУкраїнські дівчата самостійно обирали собі чоловіків. Відомі випадки, коли дівчина засилала сватів до юнака, який їй подобався. Чоловіки свято вірили в символічне «коло-оберіг», яке тримала жінка над чоловіком, кохаючи його. Тому в українському шлюбному контракті віталася жіноча ініціатива. Навіть більше, можливість виконувати роль годувальника і захисника безпосередньо залежала від наявності цього кола. Власне, жінка захищала чоловіка.\nСакральний жіночий образ, який також є центральним національним символом українського відродження,— образ Берегині. Давній символ Берегині пов’язаний з образом жінки, яка оберігає сім’ю, рід, народ. Її зображали з піднесеними вгору руками — символічним жестом охорони та благословення.\nКозаки вірили, що лише материнське благословення зможе захистити їх у кривавій сечі. Більше, ніж втратити зброю, вони боялися загубити ладанку, надіту турботливою материнською рукою.\nСтавлення до дітей виражалося в одному слові — самовідданість. В одній з козацьких балад розповідається про закоханого козака. Жорстока кохана вимагала подарувати їй серце матері козака як доказ його любові. Козак, втративши розум від кохання, убив свою матір, вирізав у неї серце, але дорогою до коханої впав, і материнське серце запитало його: «Не забився, синку?»\nУкраїнська жінка завжди втілювала не лише затишок домашнього вогнища, але й збереження духовних цінностей. Усе, що оживляло дім, виготовлялося жіночими руками й мало не лише практичне, але й символічно-оберегове значення. На давніх зображеннях Берегині піднесені вгору руки закінчуються кінськими головами або вона сама зображається серед вершників, що підкреслює не пасивну, а активну позицію жінки в українському суспільстві. Берегиня символізувала охоронну силу й захищала від небезпеки не лише родину, але й увесь народ.\nЯк бачимо, навіть у далекому минулому стан української жінки в суспільстві відрізнявся від типової практики суворого підкорення чоловіку. Навіть більше, її вирізняла схильність головувати, й не лише в сім’ї. Саме жінка як берегиня і вчителька рідної мови, традицій і культури в цілому окреслює символічні кордони нації. Тобто опора народу і відповідальність за його соціальне благополуччя, як не крути, а все одно на нас із вами — красиве, мудре, сильне й щире українське жіноцтво!


Тема: Закон всесвітнього тяжіння\n1 Закони руху планет - закони Кеплера\n2 Закон всесвітнього тяжіння\n2.1 Відкриття Ісаака Ньютона\n2.2 Рух тіл під дією сили тяжіння\n3 ШСЗ - Штучні супутники Землі\nЛюдина, вивчаючи явища, осягає їх сутність і відкриває закони природи. Так, підняте над Землею і надане самому собі тіло почне падати. Воно змінює свою швидкість, отже, на нього діє сила тяжіння. Це явище спостерігається всюди на нашій планеті: Земля притягує до себе всі тіла, в тому числі і нас з вами. Чи тільки Земля має властивість діяти на всі тіла силою тяжіння?\nВиходячи із законів руху планет, встановлених І. Кеплером, великий англійський вчений Ісаак Ньютон (1643-1727), в ту пору ніким ще визнаний, відкрив закон всесвітнього тяжіння, за допомогою якого вдалося з великою точністю для того часу розрахувати рух Місяця, планет і комет, пояснити припливи і відливи в океані.\nЦі закони людина використовує не тільки для більш глибокого пізнання природи (наприклад, для визначення мас небесних тіл), але і для вирішення практичних завдань (космонавтика, астродінаміке).\nМета роботи: вивчити закон всесвітнього тяжіння, показати його практичну значимість, розкрити поняття взаємодії тіл на прикладі цього закону.\nЩоб повною мірою оцінити весь блиск відкриття Закону всесвітнього тяжіння, повернемося до його передісторії. Існує легенда, що гуляючи по яблуневому саду в маєтку своїх батьків, Ньютон побачив місяць в денному небі, і тут же на його очах з гілки відірвалася і впала на землю яблуко. Оскільки Ньютон в цей самий час працював над законами руху, він вже знав, що яблуко впало під впливом гравітаційного поля Землі. Знав він і про те, що Місяць не просто висить у небі, а обертається по орбіті навколо Землі, і, отже, на неї впливає якась сила, яка утримує її від того, щоб зірватися з орбіти і полетіти по прямій геть, у відкритий космос. Тут йому і прийшло в голову, що, можливо, це одна і та ж сила змушує і яблуко падати на землю, і Місяць залишатися на навколоземній орбіті - сила тяжіння, яка існує між усіма тілами.\nОтже, коли великі попередники Ньютона вивчали Рівноприскорений рух тіл, що падають на поверхню Землі, вони були впевнені, що спостерігають явище чисто земної природи - існуюче тільки недалеко від поверхні нашої планети. Коли інші вчені, вивчаючи рух небесних тіл, вважали що у небесних сферах діють зовсім інші закони руху, ніж закони, що керують рухом тут, на Землі.\nСама ідея загальної сили тяжіння неодноразово висловлювалася і раніше: про неї міркували Епікур, Гассенді, Кеплер, Бореллі, Декарт, Роберваль, Гюйгенс та інші. Декарт вважав його результатом вихорів в ефірі. Історія науки свідчить, що практично всі аргументи, що стосуються руху небесних тіл, до Ньютона зводилися в основному до того, що небесні тіла, будучи досконалими, рухаються по кругових орбітах у силу своєї досконалості, оскільки окружність - суть ідеальна геометрична фігура.\nТаким чином, висловлюючись сучасною мовою, вважалося, що є два типи гравітації, і це подання стійко закріпилося у свідомості людей того часу. Всі вважали, що є земна гравітація, що діє на недосконалою Землі, і є гравітація небесна, діюча на досконалих небесах. Вивчення руху планет і будови Сонячної системи й призвело, зрештою, до створення теорії гравітації - відкриття закону всесвітнього тяжіння.\nПерша спроба створення моделі Всесвіту була зроблена Птолемеєм (~ 140 р.). У центрі світобудови Птолемей помістив Землю, навколо якої по великих і малих колам, як у хороводі, рухалися планети і зірки. Геоцентрична система Птолемея протрималася більше 14 століть і тільки в середині XVI століття була замінена геліоцентричної системою Коперника.\nНа початку XVII століття на основі системи Коперника німецький астроном І. Кеплер сформулював три емпіричних закони руху планет Сонячної системи, використовуючи результати спостережень за рухом планет датського астронома Т. Бразі.\nПерший закон Кеплера (1609): «Всі планети рухаються по еліптичних орбітах, в одному з фокусів яких знаходиться Сонце».\nВитягнутість еліпса залежить від швидкості руху планети; від відстані, на якій знаходиться планета від центру еліпса. Зміна швидкості небесного тіла приводить до перетворення еліптичної орбіти в гіперболічний, рухаючись по якій можна залишити межі Сонячної системи.\nНа рис. 1 показана еліптична орбіта планети, маса якої багато менше маси Сонця. Сонце знаходиться в одному з фокусів еліпса. Найближча до Сонця точка P траєкторії називається перигелієм, точка A, найбільш віддалена від Сонця - афелієм. Відстань між афелієм і перигелієм - велика вісь еліпса.\nМалюнок 1 - Еліптична орбіта планети масою\nm <<M. a - довжина великої півосі, F і F '- фокуси орбіти\nМайже всі планети Сонячної системи (окрім Плутона) рухаються по орбітах, близьким до кругового.\nДругий закон Кеплера (1609): «Радіус-вектор планети описує в рівні проміжки часу рівні площі» (рис.2).\nРисунок 2 - Закон площ - другий закон Кеплера\nДругий закон Кеплера показує рівність площ, описуваних радіус-вектором небесного тіла за рівні проміжки часу. При цьому швидкість тіла змінюється залежно від відстані до Землі (особливо добре це помітно, якщо тіло рухається по сильно витягнутій еліптичній орбіті). Чим ближче тіла до планети, тим швидкість тіла більше.\nТретій закон Кеплера (1619): «Квадрати періодів обертання планет відносяться як куби великих півосей їхніх орбіт»:\nТретій закон Кеплера виконується для всіх планет Сонячної системи з точністю вище 1%.\nНа рис.3 зображено дві орбіти, одна з яких - кругова з радіусом R, а інша - еліптична з великої півосі a. Третій закон стверджує, що якщо R = a, то періоди обертання тіл по цим орбітах однакові.\nМалюнок 3 - Кругова і еліптична орбіти\nПри R = a періоди обертання тіл по цим орбітах однакові\nЗакони Кеплера, назавжди увійшли в основу теоретичної астрономії, отримали пояснення в механіці І. Ньютона, зокрема в законі всесвітнього тяжіння.\nНезважаючи на те, що закони Кеплера з'явилися найважливішим етапом у розумінні руху планет, вони все-таки залишалися тільки емпіричними правилами, отриманими з астрономічних спостережень; причину, визначальну ці загальні для всіх планет закономірності, Кеплеру знайти не вдалося. Закони Кеплера потребували теоретичного обгрунтування.\nІ тільки Ньютон зробив приватний, але дуже важливий висновок: між доцентровим прискоренням Місяця і прискоренням вільного падіння на Землі повинна існувати зв'язок. Цей зв'язок потрібно було встановити чисельно і перевірити.\nСаме цим міркування Ньютона і відрізнялися від здогадок інших вчених. До Ньютона ніхто не зумів ясно і математично доказово зв'язати закон тяжіння (силу, назад пропорційну квадрату відстані) і закони руху планет (закони Кеплера).\nДва найвидатніших учених набагато випередили свій час, створили науку, яка називається небесною механікою, відкрили закони руху небесних тіл під дією сил тяжіння, і навіть якщо б цим їх досягнення обмежилися, вони все одно б увійшли в пантеон великих світу цього.\nТак сталося, що вони не перетнулися в часі. Тільки через тринадцять років після смерті Кеплера народився Ньютон. Обидва вони були прихильниками геліоцентричної системи Коперника.\nБагато років вивчаючи рух Марса, Кеплер експериментально відкриває три закони руху планет, за п'ятдесят з гаком років до відкриття Ньютоном закону всесвітнього тяжіння. Ще не розуміючи, чому планети рухаються так, а не інакше. Це було геніальне передбачення.\nЗате Ньютон саме законами Кеплера перевіряв свій закон тяжіння. Всі три закони Кеплера є наслідками закону тяжіння. І відкрив його Ньютон. Результати ньютонівських розрахунків тепер називають законом всесвітнього тяжіння Ньютона, який ми і розглянемо в наступному розділі.\nЗакон всесвітнього тяжіння був відкритий І. Ньютоном в 1682 році. За його гіпотезою між усіма тілами Всесвіту діють сили тяжіння (гравітаційні сили), спрямовані по лінії, що з'єднує центри мас (рис. 4). У тіла у вигляді однорідного кулі центр мас збігається з центром кулі.\nМалюнок 4 - Гравітаційні сили притягання між тілами,\nУ наступні роки Ньютон намагався знайти фізичне пояснення законам руху планет, відкритих І. Кеплером на початку XVII століття, і дати кількісний вираз для гравітаційних сил. Так, знаючи як рухаються планети, Ньютон хотів визначити, які сили на них діють. Такий шлях носить назву оберненої задачі механіки.\nЯкщо основним завданням механіки є визначення координат тіла відомої маси і його швидкості в будь-який момент часу за відомим силам, що діють на тіло, і заданим початковим умовам (пряма задача механіки), то при вирішенні оберненої задачі необхідно визначити діючі на тіло сили, якщо відомо, як вона рухається.\nВирішення цього завдання і призвело Ньютона до відкриття закону всесвітнього тяжіння: «Усі тіла притягуються одне до одного із силою, прямо пропорційною їх мас і обернено пропорційною квадрату відстані між ними». Як і всі фізичні закони, він має форму математичного рівняння\nКоефіцієнт пропорційності G однаковий для всіх тіл у природі. Його називають гравітаційної постійної\nG = 6,67 · 10-11 Н · м2/кг2 (СІ)\nЩодо цього закону потрібно зробити кілька важливих зауважень.\nПо-перше, його дію в явній формі поширюється на всі без винятку фізичні матеріальні тіла у Всесвіті. Зокрема, наприклад ви і книга відчуваєте рівні за величиною і протилежні за напрямком сили взаємного гравітаційного тяжіння. Звичайно ж, ці сили настільки малі, що їх не зафіксують навіть найточніші з сучасних приладів, - але вони реально існують, і їх можна розрахувати.\nТочно так само ви відчуваєте взаємне тяжіння і з далеким квазаром, віддаленим на десятки мільярдів світлових років. Знову ж таки, сили цього тяжіння занадто малі, щоб їх інструментально зареєструвати і виміряти.\nДругий момент полягає в тому, що сила тяжіння Землі в її поверхні в рівній мірі впливає на всі матеріальні тіла, що знаходяться в будь-якій точці земної кулі. Прямо зараз на нас діє сила земного тяжіння, що розраховується за вищенаведеною формулою, і ми її реально відчуваємо як свою вагу. Якщо ми що-небудь упустив, воно під дією все тієї ж сили рівноприскореному кинеться до землі.\nДією сил всесвітнього тяжіння в природі пояснюються багато явищ: рух планет у Сонячній системі, штучних супутників Землі, траєкторії польоту балістичних ракет, рух тіл поблизу поверхні Землі - всі вони знаходять пояснення на основі закону всесвітнього тяжіння і законів динаміки.\nЗакон всесвітнього тяжіння пояснює механічний пристрій Сонячної системи, і закони Кеплера, що описують траєкторії руху планет, можуть бути виведені з нього. Для Кеплера його закони мали суто описовий характер - вчений просто узагальнив свої спостереження в математичній формі, не підвівши під формули жодних теоретичних підстав. У великій же системі світоустрою за Ньютоном закони Кеплера стають прямим наслідком універсальних законів механіки і закону всесвітнього тяжіння. Тобто ми знову спостерігаємо, як емпіричні висновки, отримані на одному рівні, перетворюються в строго обгрунтовані логічні висновки при переході на наступний щабель поглиблення наших знань про світ.\nНьютон перший висловив думку про те, що гравітаційні сили визначають не тільки рух планет Сонячної системи, вони діють між будь-якими тілами Всесвіту. Одним з проявів сили всесвітнього тяжіння є сила тяжіння - так прийнято називати силу тяжіння тіл до Землі поблизу її поверхні.\nЯкщо M - маса Землі, Rз - її радіус, m - маса даного тіла, то сила тяжіння дорівнює\nде g - прискорення вільного падіння;\nбіля поверхні Землі\nСила тяжіння спрямована до центру Землі. За відсутності інших сил тіло вільно падає на Землю з прискоренням вільного падіння.\nСереднє значення прискорення вільного падіння для різних точок поверхні Землі одно 9,81 м/с2. Знаючи прискорення вільного падіння та радіус Землі (Rз = 6,38 · 106 м), можна обчислити масу Землі\nКартину пристрою сонячної системи, що випливає з цих рівнянь і об'єднуючу земну і небесну гравітацію, можна зрозуміти на простому прикладі. Припустимо, ми стоїмо на краю прямовисної скелі, поруч гармата і гірка гарматних ядер. Якщо просто скинути ядро з краю обриву по вертикалі, воно почне падати вниз прямовисно і рівноприскореному. Його рух буде описуватися законами Ньютона для рівноприскореного руху тіла з прискоренням g. Якщо тепер випустити ядро з гармати в напрямку горизонту, воно полетить - і буде падати по дузі. І в цьому випадку його рух буде описуватися законами Ньютона, тільки тепер вони застосовуються до тіла, що рухається під впливом сили тяжіння і володіє якоюсь початковою швидкістю в горизонтальній площині. Тепер, раз по раз заряджаючи в пушку все більш важке ядро і стріляючи, ви виявите, що, оскільки кожне наступне ядро вилітає зі ствола з більшою початковою швидкістю, ядра падають все далі і далі від підніжжя скелі.\nТепер уявімо, що ми забили в пушку стільки пороху, що швидкості ядра вистачає, щоб облетіти навколо земної кулі. Якщо знехтувати опором повітря, ядро, облетівши навколо Землі, повернеться у вихідну точку точно з тією ж швидкістю, з якою воно спочатку вилетіло з гармати. Що буде далі, зрозуміло: ядро на цьому не зупиниться і буде і продовжувати намотувати коло за колом навколо планети.\nІншими словами, ми отримаємо штучний супутник, що обертається навколо Землі по орбіті, подібно до природного супутника - Місяця.\nТак поетапно ми перейшли від опису руху тіла, що падає виключно під впливом «земний» гравітації (ньютонівського яблука), до опису руху супутника (Місяця) по орбіті, не змінюючи при цьому природи гравітаційного впливу з «земний» на «небесну». Ось це-то прозріння і дозволило Ньютону зв'язати воєдино вважалися до нього різними за своєю природою дві сили гравітаційного тяжіння.\nПри видаленні від поверхні Землі сила земного тяжіння і прискорення вільного падіння змінюються обернено пропорційно квадрату відстані r до центру Землі. Прикладом системи двох взаємодіючих тіл може служити система Земля-Місяць. Місяць знаходиться від Землі на відстані Rл = 3,84 · 106 м. Ця відстань приблизно в 60 разів перевищує радіус Землі Rз. Отже, прискорення вільного падіння aЛ, обумовлене земним тяжінням, на орбіті Місяця складає\nЗ таким прискоренням, спрямованим до центру Землі, Місяць рухається по орбіті. Отже, це прискорення є доцентровим прискоренням. Його можна розрахувати за кінематичною формулі для доцентрового прискорення\nде T = 27,3 добу - період обертання Місяця навколо Землі.\nЗбіг результатів розрахунків, виконаних різними способами, підтверджує припущення Ньютона про єдину природі сили, що утримує Місяць на орбіті, і сили тяжіння.\nВласне гравітаційне поле Місяця визначає прискорення вільного падіння Gл на її поверхні. Маса Місяця в 81 разів менше маси Землі, а її радіус приблизно в 3,7 рази менше радіуса Землі.\nТому прискорення Gл визначиться виразом\nВ умовах такої слабкої гравітації виявилися космонавти, що висадилися на Місяці. Людина в таких умовах може здійснювати гігантські стрибки. Наприклад, якщо людина в земних умовах підстрибує на висоту 1 м, то на Місяці він міг би підстрибнути на висоту більше 6 м.\nРозглянемо питання про штучні супутники Землі. Штучні супутники Землі рухаються за межами земної атмосфери, і на них діють тільки сили тяжіння з боку Землі.\nУ залежності від початкової швидкості траєкторія космічного тіла може бути різною. Розглянемо випадок руху штучного супутника за коловою навколоземній орбіті. Такі супутники літають на висотах близько 200-300 км, і можна наближено прийняти відстань до центру Землі рівним її радіусу Rз. Тоді доцентрове прискорення супутника, повідомляється йому силами тяжіння, приблизно дорівнює прискоренню вільного падіння g. Позначимо швидкість супутника на навколоземній орбіті через υ1 - така швидкість називають першою космічною швидкістю. Використовуючи кінематичну формулу для доцентрового прискорення, отримаємо\nРухаючись з такою швидкістю, супутник облітав би Землю за час\nНасправді період обертання супутника по круговій орбіті поблизу поверхні Землі трохи перевищує вказане значення через відмінності між радіусом реальної орбіти і радіусом Землі. Рух супутника можна розглядати як вільне падіння, подібне руху снарядів або балістичних ракет. Різниця полягає тільки в тому, що швидкість супутника настільки велика, що радіус кривизни його траєкторії дорівнює радіусу Землі.\nДля супутників, що рухаються по кругових траєкторіях на значній відстані від Землі, земне тяжіння слабшає назад пропорційно квадрату радіусу r траєкторії. Таким чином, на високих орбітах швидкість руху супутників менше, ніж на навколоземній орбіті.\nПеріод обертання супутника зростає із збільшенням радіуса орбіти. Неважко підрахувати, що при радіусі r орбіти, що дорівнює приблизно 6,6 Rз, період обертання супутника виявиться рівним 24 годинам. Супутник з таким періодом обертання, запущений в площині екватора, буде нерухомо висіти над деякою точкою земної поверхні. Такі супутники використовуються в системах космічної радіозв'язку. Орбіта з радіусом r = 6,6 Rз називається геостаціонарної.\nДругий космічною швидкістю називається мінімальна швидкість, яку потрібно повідомити космічному кораблю біля поверхні Землі, щоб він, подолавши земне тяжіння, перетворився на штучний супутник Сонця (штучна планета). При цьому корабель буде віддалятися від Землі по параболічної траєкторії.\nМалюнок 5 ілюструє космічні швидкості. Якщо швидкість космічного корабля дорівнює υ1 = 7.9 · 103 м / с і направлена паралельно поверхні Землі, то корабель буде рухатися по круговій орбіті на невеликій висоті над Землею. При початкових швидкостях, що перевищують υ1, але менших υ2 = 11,2 · 103 м / с, орбіта корабля буде еліптичної. При початковій швидкості υ2 корабель буде рухатися по параболі, а при ще більшому початкової швидкості - по гіперболі.\nМалюнок 5 - Космічні швидкості\nВказані швидкості поблизу поверхні Землі: 1) υ = υ1 - кругова траєкторія;\n2) υ1 <υ <υ2 - еліптична траєкторія, 3) υ = 1 1,1 · 103 м / с - сильно витягнутий еліпс;\n4) υ = υ2 - параболічна траєкторія; 5) υ> υ2 - гіперболічна траєкторія;\n6) траєкторія Місяця\nТаким чином, ми з'ясували, що всі рухи в Сонячній системі підпорядковуються закону всесвітнього тяжіння Ньютона.\nВиходячи з малої маси планет і тим більше інших тіл Сонячної системи, можна наближено вважати, що рухи в навколосонячному просторі підкоряються законам Кеплера.\nУсі тіла рухаються навколо Сонця по еліптичним орбітам, в одному з фокусів яких знаходиться Сонце. Чим ближче до Сонця небесне тіло, тим швидше його швидкість руху по орбіті (планета Плутон, найдальша з відомих, рухається в 6 разів повільніше Землі).\nТіла можуть рухатися і по розімкнутим орбітах: параболі або гіперболі. Це трапляється в тому випадку, якщо швидкість тіла дорівнює або перевищує значення другої космічної швидкості для Сонця на даному видаленні від центрального світила. Якщо мова йде про супутник планети, то й космічну швидкість треба розраховувати відносно маси планети і відстані до її центру.\n3 Штучні супутники Землі\n4 жовтня 1957 - Виведений на орбіту 1-й штучний супутник Землі\n3 листопада 1957 - запущений 2-й ШСЗ з собакою Лайкою на борту\n15 травня 1958 запущений третій ШСЗ з науковою апаратурою\n2 січня 1959 запуск космічної станції «Місяць». Досягнуто друга космічна швидкість\n12 лютого 1961 вийшла за межі земного тяжіння автоматична міжпланетна станція «Венера-1»\n11,2> v> 7,9\nЗалишає межі Сонячної системи\n> 11, 2\nМ - маса Землі\nm - маса супутника\nR - радіус Землі\nh - висота супутника над поверхнею Землі\nВисновок: Швидкість супутника залежить від його висоти над поверхнею Землі. Швидкість не залежить від маси супутника\nОтже, в даній роботі ми розглянули тему: Закон всесвітнього тяжіння.\nЗакон всесвітнього тяжіння був встановлений Ісааком Ньютоном шляхом узагальнення результатів, отриманих відомими астрономами раніше. Важливу роль зіграли закономірності руху планет, виявлені німецьким астрономом І. Кеплером в результаті обробки астрономічних спостережень інформації датського астронома Тихо Браге. Кеплер сформулював їх у вигляді трьох законів.\n1. Всі планети рухаються по еліпсах, в одному з фокусів яких знаходиться Сонце.\n2. Площі, описувані радіусами-векторами планет за одне і те ж час, рівні.\n3. Відношення квадратів періодів обертання планет навколо Сонця дорівнює відношенню кубів великих півосей їхніх орбіт.\nНьютон висунув припущення, що між будь-якими тілами в природі існують сили взаємного тяжіння. Ці сили називають силами гравітації, або силами всесвітнього тяжіння. Сила всесвітнього тяжіння виявляється в Космосі, Сонячну систему і на Землі. Ньютон узагальнив закони руху небесних тіл і з'ясував, що сила F дорівнює:\nНьютон закон тяжіння вивів у своїй основній праці «Математичні начала натуральної філософії», і показав, що:\nспостережувані руху планет свідчать про наявність центральної сили;\nназад, центральна сила тяжіння призводить до еліптичних (або гіперболічним) орбітах.\nВ результаті даний закон звучить так: між будь-якими матеріальними точками існує сила взаємного тяжіння, прямо пропорційна добутку їх мас і обернено пропорційна квадрату відстані між ними, діюча по лінії, що з'єднує ці точки.\nТеорія Ньютона, на відміну від гіпотез попередників, мала ряд істотних відмінностей. Ньютон опублікував не просто передбачувану формулу закону всесвітнього тяжіння, але фактично запропонував цілісну математичну модель:\nзакон руху (другий закон Ньютона);\nсистема методів для математичного дослідження (математичний аналіз).\nНадалі ми переконалися, що закони Кеплера і закон тяжіння Ньютона мають всесвітній характер, причому закон всесвітнього тяжіння не тільки є основним законом небесної механіки, але і відіграє вирішальну роль в аналізі різних космогонічних і космологічних процесів.\nТеорія тяжіння Ньютона вже не була, строго кажучи, геліоцентричної. Вже в задачі двох тіл планета обертається не навколо Сонця, а навколо загального центру ваги, тому що не тільки Сонце притягує планету, але і планета притягує Сонце. Нарешті, з'ясувалася необхідність врахувати вплив планет одна на одну. Відкриття закону всесвітнього тяжіння виявило здатність тіла «гравітіровать» - притягувати до себе і притягуватимуться до інших тіл.\nЗгодом виявилося, що закон всесвітнього тяжіння дозволяє з величезною точністю пояснити і передбачити рухи небесних тіл, і він став розглядатися як фундаментальний.\nГромов С.В. Фізика. 9 клас / С. В. Громов. - М.: Просвещение, 2002. - 158 с.\nКасаткіна І.Л. Репетитор з фізики / І. Л. Касаткіна. - М.: Фенікс, 2003. - 368 с.\nКасьянов В.О. Фізика. Підручник. 10 клас / В. А. Касьянов. - М.: Дрофа, 2005. - 416 с.\nМякишев Г.Я. Фізика: Учеб. для 10 кл. загаль. установ / Г. Я. Мякишев, Б. Б. Буховцев, М. М. Соцький. - М.: Просвещение, 2009. - 399 с.


своїм досвідом з лабіринтом дизайну\nНещодавно я змінила погляд у моєму дворі, виконавши серію лабіринти конструкцій. Оскільки я багатий і май сто акрів в сільській Нової Шотландії, я можу дозволити собі побалувати моїх пристрастей. Одна з речей, я найбільше бажання земляні роботи всіх типів, особливо, у мене є річ для лабіринту конструкцій.\nЦе, ймовірно, все почалося з мого дослідження грецьких міфів, як дитина. Я маю на увазі історію з дивовижним Лабіринт розроблений Дедал, щоб приховати маленький брудний секрет вид Міно, і прокляття молоді фіванських, Мінотавра. Я не міг отримати уявлення про конструкції лабіринту гідними уловлювання та утримання такого монстра з моєї голови. Я уявив собі, як жертв змушують в лабіринт, губляться і не зумівши знайти вихід, нарешті, закінчуючи бути з’їденим Мінотавра.\nТим не менш, у мене був досвід в лабіринті з моєю першою подругою одного разу, який я ніколи не забуду. Шейла і я було шістнадцять, і вона була вікканскіх на відміну від християнської ортодоксії її батьків. Одного разу ми, виявилося, знайшов книгу магії і чаклунства пропонуючи лабіринт конструкцій. Тобто, як ми почали будувати одну в лісі.\nНавіть хоча це теж вдалося скласти його ні з чим, але кукурудзяний крохмаль, моя подруга і я зробили наші уми, щоб скоротити його з зарослої живоплотом, яка виросла вниз на ставку в лісі. Ми обрали одну з найбільш складних конструкцій з лабіринту книгу, але на жаль, не встиг закінчити його, як ми вибігли з кущів задовго до того, як ми були зроблені. Навіть при тому, що ми не завершили лабіринт, це був цікавий і приємний досвід для нас обох.\nВиди лабіринти які я будував нещодавно зроблені з більш міцний матеріал. Вони будують з величезних кам’яних плит знаходиться приблизно в тридцяти милях від мого будинку. Кожен день я їжджу з моїм вантажівкою і повернутися з планшетного повний рока. Тоді я провести залишок дня кладки. Я зробив собі лабіринт конструкцій. Перша робиться в той час як друга знаходиться на шляху, який повинен бути завершений до літнього сонцестояння. Тоді у мене буде багато друзів, щоб напитися і заблукати в лабіринтах. Вони будуть, як цей досвід її зберігання в якості дорогоцінних і весело пам’яті.\nPrevious Previous post: Садівництво Херб Садівництво\nNext Next post: водний сад особливість – рибне блюдо


Пневмоцистна пневмонія (пневмоцистоз) у ВІЛ інфікованих - симптоми » журнал здоров'я iHealth\niHealth » Інфекції » Пневмоцистна пневмонія (пневмоцистоз) у ВІЛ інфікованих — симптоми\nПневмоцистна пневмонія (пневмоцистоз) у ВІЛ інфікованих — симптоми\nПневмоцистна пневмонія (пневмоцистоз) – інфекційне захворювання, яке розвивається на тлі різко зниженого імунітету при зараженні специфічними паразитичними грибками. Передається через повітря, проявляється повільно протікає запалення легенів з наростаючими ознаками дихальної недостатності.\nПневмоцистоз – одна з найпоширеніших СНІД-асоційованих інфекцій. Захворювання загрожує життю, смертність від нього висока. Лікуванням займаються фахівці з ВІЛ-інфекції.\nВ останні десятиліття збудники – пневмоцисти були добре вивчені. З’ясувалося, що це незвичайний тип грибів, причому для різних видів тварин і для людини небезпечні свої різні види пневмоцист. Паразитують вони в легенях, що виділяються з мокротинням при кашлі у навколишнє середовище, де тривалий час зберігають життєздатність.\nКоли шкідливий грибок потрапляє до здорової людини, зазвичай хвороба не розвивається. У осіб з імунодефіцитом організм не справляється з інфекцією, і з’являється пневмоцистна пневмонія. Резервуаром патогенних грибків можуть бути ВІЛ-інфіковані люди, а також ВІЛ-негативні, які отримують глюкокортикоїди, і хворі з клінічно вираженим пневмоцістозом. В даний час інфікованих пневмоцистами не ізолюють.\nІнкубаційний (прихований) період хвороби триває від тижня до півтора місяців. Потім з’являються характерні симптоми:\nпоступове збільшення задишки, особливо при фізичній активності.\nПри вислуховуванні легень зазвичай зміни не відзначаються. У деяких випадках збільшуються печінка і селезінка. Швидкість осідання еритроцитів підвищується. Так як захворювання зустрічається переважно у ВІЛ-інфікованих пацієнтів, для них характерна деяка втрата маси тіла. Часто при огляді ротової порожнини визначаються симптоми кандидозного стоматиту.\nПри наявності ВІЛ-інфекції несподівано скоро розвивається помітне порушення функції дихання, що часто вимагає госпіталізації для проведення штучної вентиляції легенів.\nКоли пневмоцистна пневмонія не піддається лікуванню, можливі наступні ускладнення:\nспонтанний пневмоторакс – потрапляння повітря з легенів в грудну порожнину,\nпоразка пневмоцистами інших внутрішніх органів.\nВиставлення діагнозу пневмоцистна пневмонія проводиться на підставі клінічних симптомів, рентгенологічних даних і підтверджується паразитологическими дослідженнями.\nНа рентгенограмах інфікованих характерне посилення легеневого малюнка, поява тіней у вигляді метелика, визначення кіст у легенях. Комп’ютерна томографія дозволяє більш точно виявити ознаки ураження. Однак у третини хворих патологія все ж не виявляється рентгенологічно. У цьому випадку необхідно швидко почати лікування при наявності відповідної клініки, особливо у пацієнтів з ВІЛ.\nДля мікроскопічного методу діагностики використовують мокротиння або промивні води з легень. Отримані мазки фарбують спеціальними барвниками. У інфікованих людей в препаратах можна визначити наявність збудника.\nНайбільш сучасні методи постановки діагнозу пневмоцистна пневмонія – це визначення специфічних антитіл, а також визначення ДНК паразитичного грибка за допомогою полімеразної ланцюгової реакції.\nВідрізнити захворювання необхідно, насамперед, від туберкульозу, гістоплазмозу, мікоплазменної та цитомегаловірусної інфекцій, криптоспоридиоза. Всі перераховані недуги не рідкість у пацієнтів з ВІЛ і мають деякі подібні симптоми.\nНайбільш ефективне лікування, почате відразу при виникненні підозри на захворювання. Ранній початок терапії не заважає лабораторного виявлення пневмоцист, так як вони здатні зберігатися в організмі кілька тижнів.\nУ легких випадках лікування проводять амбулаторно, за умови періодичного спостереження хворого компетентними фахівцями на дому. У більш важких випадках або при неможливості патронажу необхідно лікування в стаціонарі, зазвичай в пульмонологічних відділеннях.\nВиникає питання про одночасне лікування пневмоцистної пневмонії та ВІЛ-інфекції. З одного боку, при такому підході більш сприятливий прогноз і виживаність. В той же час виникає ризик посилення спільного токсичної дії лікарських препаратів, а також алергічних реакцій на них. Так, у Німеччині антиретровірусну терапію відкладають до лікування пневмоцистозу, в інших країнах лікування поєднують.\nЗа темою: Дисбактеріоз піхви: лікування, симптоми\nПневмоцистна пневмонія у гострій фазі лікується 21 день. Препаратом вибору є триметоприм/сульфаметоксазол (відомі торгові назви: ко-тримоксазол, бісептол), що застосовується у вигляді таблеток або внутрішньовенно. Середню дозування 20/100 мг на кг тіла на добу поділяють на 4 прийоми.\nУ перший тиждень можливе погіршення стану, тому ефективність лікування визначається не раніше, чим через сім днів. При терапії високими дозами препарату обов’язково контролювати аналізи крові, активність ферментів і роботу нирок.\nАльтернативне лікування – внутрішньовенне введення пентамидина. Вводять по 4 мг на кг маси тіла 1 раз на добу протягом 21 дня. Обидва препарати досить токсичні.\nПрепарат Триметоприм/сульфаметоксазол Пентамідин\nПобічні ефекти Токсичне ураження кісткового мозку, печінки та нирок\nЗниження кількості нейтрофілів в крові\nТяжкі порушення рівнів електролітів і глюкози у крові (гіпер — та гіпоглікемія)\nДодатково призначають гормональні протизапальні препарати. Перевага віддається преднізолону в дозі 20-40 мг курсом 5-10 діб.\nПозитивний ефект також дає вдихання кисню під невеликим тиском – оксигенотерапія.\nПрогноз захворювання важкий. Летальність у ВІЛ-інфікованих без лікування досягає 80-100%, при своєчасної діагностики і адекватної терапії – 10-30%.\nУ хворих з вираженими симптомами ВІЛ-інфекції досить часто розвивається пневмоцистна пневмонія, тому для цього контингенту обов’язково проведення профілактичних заходів.\nЗ цією метою найбільш ефективний щоденний прийом триметоприму/сульфаметоксазолу у малій дозі, або щомісячні інгаляції пентамидина. Як тільки імунітет підвищується до певного рівня, профілактику пневмоцистозу скасовують, щоб попередити розвиток стійких до медикаментів форм збудника.


05.11.2012 Завершився чемпіонат світу з пауерліфингу серед чоловіків та жінок\nЧемпіонат світу серед чоловіків та жінок завершився на мажорній ноті для нашої команди!\nТаким чином, в активі нашої чоловічої збірної два золота, два срібла, три бронзи, а також друге командне місце!\n03.11.2012 Чемпіонат світу з пауерліфингу серед чоловікив та жінок\nЗ 30 жовтня у Пуерто-ріканському місті Агуаділла проходить 42 Чемпіонат світу серед чоловіків та 33 Чемпіонат світу серед жінок. За результатами чотирьох перших днів змагань в активі нашої збірної є три золоті медалі, два срібла і дві бронзи. Спортсменами нашої команди встановлено декілька рекордів світу, Європи та України!\nВітаємо спортсменів та тренерів з успішними виступами!\nЛишилось ще два дні змагань. Тож чекаємо нових перемог!\n25.10.2012 ЧЕМПІОНАТ СВІТУ - 2012\nЗ 29 жовтня по 5 листопада у пуерто-ріканському місті Агуаділла відбуватимуться 42-й чоловічий та 32-й жіночий чемпіонати світу з пауерліфтингу. Пуерто-Ріко вперше приймає змагання світового рівня. 157 чоловіків та 87 жінок з сорока семи країн світу змагатимуться за нагороди найвищого ґатунку. Буде розіграно 15 комплектів нагород: 8 серед чоловіків та 7 серед жінок. Чемпіонат світу є ліцензійним для участі на Всесвітніх Іграх 2013 року, які пройдуть з 28 липня по 12 серпня 2013 року у місті Калі, Колумбія.\nНаша збірна буде представлена на змаганнях у повному складі.\nРозклад змагань наших спортсменів (початок за місцевим часом):\nдо 52 кг – Дерев’янко Анастасія (Івано-Франківська область) – о 10.00;\nдо 57 кг – Тетяна Применчук (Хмельницька область) – о 18.00.\nдо 63 кг – Лариса Соловйова (м. Київ) та Тетяна Ахмаметєва (Хмельницька область) – о 13.00.\n1 листопада :\nдо 72 кг – Єлизавета Бирук (Київська область) – о 10.00;\nдо 83 кг – Андрій Наньєв (м. Київ) та Володимир Рисєв (Луганська область) – о 16.00.\n2 листопада :\nдо 84 кг – Олена Козлова (Хмельницька область) – о 10.00;\nпонад 84 кг – Інна Оробець (Івано-Франківська область) – о 10.00.\nдо 93 кг – Михайло Буланий (Полтавська область) та Сергій Білий (Луганська область) – о 17.00.\nдо 105 кг – Вадим Довганюк (Хмельницька обасть) – о 14.00;\nдо 120 кг – Валерій Карпов (Полтавська область) – о 17.00.\n4 листопада :\nпонад 120 кг – Віктор Тесцов (Дніпропетровська область) та Володимир Свистунов (Донецька область) – о 13.00.\nБажаємо нашим пауерліфтерам успіху на головних змаганнях року та чекаємо медалей, нових рекордів та ліцензій на Всесвітні Ігри!\nОн-лайн трансляція змагань відбуватиметься за силкою:\n19.10.2012 Суддівство Кубку України та чемпіонату України серед ДЮСШ\nДля суддівства Кубку України (20-24.11.2012 р., Коломия) та чемпіонату України серед учнів ДЮСШ (24-28.11.2012 р., м.Коломия) викликаються іногородні судді: Алоєв В.М., Ахмамєтєва Т.Г., Воронецький В.Б., Гордієнко Ю.В., Духовний Л.Ф., Ізосімов С.А., Ізосімова І.Л., Іванов О.М., Іваньков М.М., Коваль О.В., Красилинець М.М., Куліненко Н.В., Лапіков В.К., Ликов Ю.В., Онищенко Б.О., Толочна Н.В., Шаповал В.Д., Ясенецький І.О.\nЗапасні: Колтаков М.М., Ніжниченко Д.О., Опікун А.В., Чернуха В.В., Ясенецька Н.С.\nПрохання до зазначених суддів оформити посвідчення про відрядження окремо на кожні змагання !\n19.10.2012 ЄВГЕН РОКОЧИЙ - ЗАСЛУЖЕНИЙ ТРЕНЕР УКРАЇНИ !\nНаказом Держмолодьслужби України від 18.102012 № 4349 присвоєно почесне спортивне звання "Заслужений тренер України" РОКОЧОМУ Євгену Олексійовичу (м. Красний Лиман, Донецька область).\nФедерація пауерліфтингу України поздоровляє Є.О.Рокочого з присвоєнням цього звання та бажає подальших успіхів у розвитку улюбленого виду спорту!\n18.10.2012 Положення про змагання серед учнів ДЮСШ у 2012 році\nУ розділі "Офіційна документація" розміщено "Положення про змагання серед учнів ДЮСШ у 2012 році".\n15.10.2012 Вікові групи учасників змагань\nШановні спортсмени, тренери та особи, що відповідають за формування попередніх заявок на участь у змаганнях. Прохання у заявах на участь у чемпіонаті України серед вихованців ДЮСШ (юнаки, дівчата) вказувати вікові групи спортсменів-учасників: І - 1999-1998 рр.н., ІІ - 1997-1996 рр.н., ІІІ - 1995-1994 рр.н.\nБ. О. Онищенко\n12.10.2012 Вибори Президента Міжнародної федерації пауерліфтингу\nНа Генеральній Асамблеї Міжнародної федерації пауерліфтингу 28 жовтня 2012 року відбудеться обрання президента IPF. Пропонуємо ознайомитись з інформаційними профілями кандидатів на посаду Президента IPF Гастона Параджа, Дітмара Вольфа та Джонни Грехема.\n02.10.2012 Подання попередніх заявок на участь у змаганнях\nРозпочато прийом попередніх заявок на участь у Кубку України, чемпіонаті України серед студентів та чемпіонаті України серед учнів ДЮСШ.\nПросимо звернути увагу на те, що змінено адресу подання попередніх заявок – вони приймаються виключно електронною поштою на адресу компьютерного секретаря ФПУ Оніщенка Бориса Олеговича (тел. 066 767 46 49): zayavka_fpu@mail.ru .\nОстанній день прийому попередніх заявок:\nКубок України та чемпіонат України серед студентів – 31 жовтня 2012 р.;\nчемпіонат України серед учнів ДЮСШ – 05 листопада 2012 р.\n02.10.2012 ЗРАЗКИ ПОПЕРЕДНІХ ТА ІМЕННИХ ЗАЯВОК НА УЧАСТЬ У ВСЕУКРАЇНСЬКИХ ЗМАГАННЯХ\nВ розділі "Офіційна документація" розміщені зразки заповнення попередніх та іменних заявок на участь у всеукраїнських змаганнях.\nсложный ремонт и замена врезных замков на дверях.


Ой гірка горілка, або - "Закусюйте, панове!" - Блог бувалого тамади\nЯкось не прижилися у нас безалкогольні весілля – чогось не припали до смаку ні молодятам ні гостям. Мабуть тому, що не в традиціях це українського народу – святкувати “насухо”. Але чи всі можуть спокійненько куштувати оковиту на весіллі? Про це зараз і піде мова, а точніше – про тих людей, котрим пити на весіллі дуже не бажано.\nНаречена та Наречений. Спочатку думав про цих персонажів весілля тут не згадувати, але життєвий досвід підказує інше. Передвесільне хвилювання, фізичне та моральне навантаження весільного дня, можуть призвести до несподіваних та неприємних наслідків після вживання навіть невеликої кількості алкоголю. А ще коли молодята беруть келихи і йдуть за столи до гостей, фінал такого походу може бути непередбачуваним. Неодноразово доводилося бачити коли весілля завершувалось раніше – поки молодий ще може більш-менш самостійно триматися на ногах. Траплялися випадки і з нареченою – коли на перетанцьовуванні з дівчатами паморочилося в голові і підкошувалися ноги. Тому рекомендую утриматися від алкоголю на час весілля щоб потім не відтворювати події цього дня за відеозаписом.\nДружба та Дружка. Дуже важливі персони на весіллі, котрим зловживати алкоголем ну зовсім не личить. Завжди, спілкуючись з нареченими та дружбами з дружками напередодні весілля, намагаюся пояснити що камера, котра знімає молодят, обов’язково ловить у фокус найближчу свиту. І не зовсім гарно виглядає дружба, котрий спить в салаті чи дружка, що сповзає під стіл. Вже не говорю про це, що ці люди – повинні допомагати молодятам і підтримувати їх протягом усього весілля.\nБатьки. Знаю що ви зараз подумали. Так, мені теж не приємно про це писати. Але ці люди, як правило, напередодні весілля викладаються дуже потужно і емоційно і фізично. А ще так хочеться щоб гостям було весело! А тут ще кум кличе випити чарку за здоров’я молодят, а закусити – потім, бо вже чогось бракує чи знову хтось кудись кличе. В такі екстремальній ситуації дуже легко переоцінити свої сили. Наслідки можуть бути досить сумні.\nГості. Ну тут окреме питання. Гості п’ють завжди і це добре. Але на кожному весілля знайдеться “герой”, котрий перевершить всі сподівання, навіть свої. Добре, якщо він стане родзинкою свята і почне танцювати танці народів світу в оригінальному виконанні. Але, часом в такій ситуації виявляються і не зовсім артистичні нахили людської натури.\nЩо робити, або як краще? Для послаблення можливої дії алкоголю на людський організм є кілька засобів як народних так і медичних. Рекомендується зранку в день весілля випити активованого вугілля, з розрахунку 1 таблетка на 10 кг ваги людини. Шкоди від цього не буде, а користь – так. Ще рекомендують в народі з’їсти кусень хліба з великою кількістю масла. А ще в кожній аптеці вам порекомендують велику кількість медичних препаратів. А взагалі, краще дуже обмежити кількість алкоголю, чи принаймні, мити чарку з інтервалом в 20 хвилин – за цей час алкоголь повністю засвоюється в організмі і ви можете контролювати свій стан. Ну і найголовніше порада – коли п’єте, то закусюйте шановні!\nРоман Метельський Весілля, Організація весілля алкоголь на весіллі, Батьки Молодят, Весілля, весільні гості, весільна кухня, Весільне меню, день весілля, Дружба і Дружка, Поради молодятам\nЮрій Бульбах 20.08.2010 at 01:06\tВідповіcти\nЯ б продовжив розділ “Що робити…”. Якщо напившийся – “любімєц публікі” – то потрібно якнайдовше йог оутримувати в такому стані. А якщо піяк агресивний, то після консультації з знаючими його людьми, його потрібно або споїти і вкласти спати або просто спровадити подалі від свята.\nДо речі, спостереження, чомусь як правило другий, агресивний тип п’яничок ще й напрочуд дужі хлопці:-)


Україна здобула 20 медалей і стала десятою на Всесвітній Універсіаді\nнеділя, 21 липня 2019, 03:35\nУ Неаполі (Італія) у неділю, 14 липня, завершується ХХХ Всесвітня літня Універсіада, на якій розігрувалися 250 комплектів медалей у 18 видах спорту.\nЗбірна України у підсумку здобула 20 нагород (6 золотих, 7 срібних, 7 бронзових) і посіла десяте місце у медальному заліку та 11-е - у загальнокомандному заліку серед 170 країн-учасниць, повідомляє Укрінформ.\nУкраїну в Неаполі представляли 160 спортсменів. Вітчизняні студенти виступили у баскетболі, волейболі, спортивній гімнастиці, художній гімнастиці, дзюдо, легкій атлетиці, плаванні, стрибках у воду, стрільбі з лука, тенісі, тхеквондо, фехтуванні та футболі.\nПереможцями студентських Ігор-2019 у складі збірної України стали:\nлегка атлетика - Марина Бех-Романчук (довжина), Ольга Корсун (потрійний), Юлія Чумаченко (висота), Ірина Климець (молот), жіноча естафета 4х400 метрів (Марія Миколенко, Анастасія Голєнєва, Катерина Климюк, Тетяна Мельник);\nхудожня гімнастика - Єва Мелещук (булави).\nСрібні та бронзові нагороди українські спортсмени завоювали: у баскетболі (чоловіки); легкій атлетиці - Сергій Регеда (молот), Ірина Геращенко (висота), жіноча команда у ходьбі на 20 км (Олена Собчук, Марія Філюк, Валентина Мирончук); художній гімнастиці - збірна України (вправи з 5 м'ячами, групове багатоборство, вправи з 3 обручами і 2 парами булав), Єва Мелещук (обруч, стрічка); стрільбі з лука - Артем Овчинніков, Поліна Родіонова, Ірина Хочина; тхеквондо - Ірина Ромолданова, Денис Вороновський; дзюдо - Ганна Антикало.\nЗагальнокомандний залік Універсіади в Неаполі впевнено виграла збірна Японії - 33 золотих, 21 срібна, 28 бронзових медалей.\nЧитайте також: Українки здобули естафетне "золото" на Всесвітній Універсіаді\nНа минулій Всесвітній Універсіаді, яку 2017 року приймав Китайський Тайбей, українські спортсмени здобули 36 медалей (12 золотих, 11 срібних, 13 бронзових) і посіли 6-те місце у загальнокомандного заліку серед 142 країн-учасниць.\nЗбірна України Універсіада


Сайт про моду » МОДА » Сукні з шовку\nЯка дівчина не мріє дивувати своєю зовнішністю і стильним чином оточуючих? Сьогодні поради стилістів зводяться до одного - бути жіночною. Найкращий спосіб підкреслити свої жіночі якості - одягнути сукню. Однак такий популярний предмет одягу досить примхливий у відношенні до типу фігури . За допомогою плаття можна здорово підкреслити свої достоїнства. Але якщо підійти до питання вибору стильної моделі безграмотно, то ви ризикуєте не лише оголити свої недоліки фігури, але також продемонструвати відсутність смаку. У цьому випадку, за словами стилістів, паличкою-виручалочкою буде сукні з натурального шовку. Такий легкий і ніжний матеріал відмінно згладжує зайві округлості, але при цьому також струнким і надає привабливості.\nСамими красивими вважаються вечірні сукні з шовку. Адже моделі з такою загадковою і елегантною тканини здатні створити самий незвичайний і красивий образ. Якщо ви хочете вразити всіх і стати королевою вечора, то кращим варіантом буде сукня з шовку в підлогу. Крім стрункого силуету ви придбаєте якусь легкість, а ваша хода стане крилатою. До такої моделі сукні з шовку часто навіть не потрібно прикрас та інших аксесуарів. Можна тільки підібрати підходяще взуття, і ваш образ здивує всіх.\nАле якщо ви хочете продемонструвати свою перевагу, при цьому залишаючись скромною, то краще надіти коктейльне плаття з шовку. Найчастіше такі моделі мають прямий або злегка летить крій. Фасони коротких суконь з шовку одночасно красиві і ненав'язливі. Тому власниці такого красивого елементу одягу набувають стильність і стриманість, але в той же час і елегантність.\nСукні з шовку для повних\nПлаття з шовку - відмінний варіант для повних дівчат. При правильно підібраному фасоні, таке плаття відволікає увагу від надмірностей фігури, а також надає стрункість і витонченість. Однак стилісти радять дівчатам з пишними формами більше звертати увагу на прямі сукні з шовку. Але вдягаючи таку модель, варто прикрасити свій наряд стильним пояском, який акуратно підкреслить талію. Крім того, вільний рукав три чверті на резинці стане модним доповненням, яке згладить повноту рук. А в поєднанні з невисоким каблучком стильне плаття з шовку помірної довжини акцентує увагу на витончених ніжках, приховавши їх недоліки.\nПрикрашайте такий спосіб модними аксесуарами, і оточуючі не помітять у вашій фігурі зайві кілограми.\nРазом з "Сукні з шовку" також читають:


Вчених здивувала сексуальне життя морських слимаків » Технології » Живи у стилі Hi Tech - новини в Україні та світі, погода, все цікаве тут\nЯпонські дослідники вважають, що цей голожаберный молюск - єдиний представник фауни, який може злягатися за допомогою "одноразового члена" знову і знову.\nСексуальне життя морських тварин досить хитромудра: майже всі голожаберные молюски прийнято вважати двостатевими - або одночасними гермафродитами. Це означає, що вони не просто мають як чоловічі, так і жіночі статеві органи, але і можуть використовувати їх одночасно.\nГрупа дослідників проводила спостереження за морськими слимаками, зібраними на коралових рифах біля тихоокеанського узбережжя Японії.\nЗа словами професора Бернарда Піктона, куратора відділу морських безхребетних Національних музеїв Північної Ірландії, під час акту два слимака розгортаються в різні боки по відношенню один до одного, поміщаючи пеніс в жіноче отвір партнера і обмінюючись спермою.\nСтатевий акт слимаків може тривати від декількох секунд до декількох хвилин, після чого молюски відкидають свої пеніси. До здивування вчених, які спостерігали за цим процесом, вже через 24 години у морських слимаків виростали нові чоловічі статеві органи, і вони були готові до повторного злягання. "Я ніколи не бачив нічого подібного", - заявив вражений професор Піктон.\nПри детальнішому розгляді з'ясувалося, що велика частина пеніса слизня скручена в спіраль всередині тіла, і що після статевого акту відділяється лише зовнішній фрагмент. Дослідники помітили, що член молюска покритий відростками. Є припущення, що вони потрібні для видалення сперми попереднього партнера.\nМорські слимаки не єдині представники тваринного світу, чий пеніс відділяється після злягання. Відомо, що це також характерно для чоловічих особин павука-кругопряда, берегових равликів і що мешкають на суші слимаків роду Ariolimax.\nПроте вчені вважають, що морські слимаки Chromodoris reticulata - єдині, хто здатний після злягання регенерувати пеніс. Про це повідомляє ВВС.\nВ цій новині йдеться про: пригоди слизня, чоловічі пеніси, слимаки бізнес.\nУ Перу відзначений новий випадок масової загибелі тварин


Google підтримує медіа: благодійність чи PR? | Європейська обсерваторія журналістики – EJO |\nлютого 11, 2021 • Медіаекономіка, Нещодавнє • by Roman Winkelhahn\nGoogle у межах власної всеєвропейської кампанії Digital News Initiative пожертвував близько 21,5 мільйона євро німецьким медіакомпаніям та виданням. Серед них – газети на кшталт щоденної taz лівих політичних поглядів, чиї репортажі про збирачів даних здебільшого негативні, державні ЗМІ як-от Deutsche Welle та флагмани німецького ринку друкованих та інтернет-видань як Frankfurter Allgemeine Zeitung та Zeit Online. Те, що технологічні компанії роблять фінансові внески медіа, не є рідкістю. Але Інго Дашвіц (Ingo Dachwitz) та Александр Фанта (Alexander Fanta) стверджують, що подібні грошові потоки також є шкідливими. Двоє дослідників проаналізували та розглянули у найменших деталях те, як Google просуває та фінансує європейські ЗМІ. Їхнє дослідження «Google, медіапатрон. Як техногігант захоплює журналістику в полон» було опубліковане Фондом Отто Бреннера у жовтні 2020 року.\nЧотири методи – п’ять питань – шість гіпотез\nДашвіц та Фанта використали чотири методи, щоб знайти відповідь на п’ять питань дослідження. Вони використали стандартизоване опитування, щоб виміряти, наскільки сервіси Google (наприклад, Google Documents, Gmail та інші) інтегровані в інфраструктуру редакцій медіакомпаній. Із 2016 по 2019 рік автори проводили аналіз даних медіаініціативи Google у спробі визначити, які аспекти німецьких видань виграли від фінансового просування. Дослідники провели стандартизовані інтерв’ю з цифровими журналістами та менеджерами – включаючи двох менеджерів з Google – аби дізнатися, яку користь отримали німецькі ЗМІ від тренінгів, доповідей та стипендій фінансованих Google; а також аби визначити потенційні загрози від зв’язків між збирачами даних та інформаційними компаніями, редакційними відділами та окремими журналістами.\nЗрештою Дахвіц і Фанта сформулювали шість гіпотез, що підсумовують приховані мотиви фінансової підтримки європейських та світових ЗМІ компанією Google, умови проведення кампаній технічного гіганта та їхній вплив на незалежну журналістику.\nОсь що вони встановили:\nФінансування медіа – це стратегічний інструмент, що служить інтересам корпорації Google.\nФінансова підтримка від Google викликає занепокоєння серед журналістів щодо зв’язків, які компрометують.\nФінансування від Google погіршує економічну нерівність між медіакомпаніями.\nІндустрія медіа втрачає власний потенціал саморефлексії через необхідність виконання вимог грантів Google на дослідження та конференції.\nGoogle намагається стати головною технологічною платформою для новинної екосистеми.\nФінансування має бути прозорим, необхідними є альтернативи грошам компанії Google.\nДоброзичливість Кремнієвої долини\nІсторія офіційної підтримки медіа від Google починається у Франції у 2013 році. Згодом, після спору між Google та місцевими французькими видавцями, які боролися за ліцензійні відрахування та майнові права, Google не тільки отримав покриття збитків від медіакомпаній, а ще й створив фонд Digital Publishing Innovation Fund у 60 мільйонів. Як зазначають Дашвіц та Фанта, ця компанія пожертвувала 55 985 112 євро французьким видавцям – це був початок всеєвропейської кампанії. Директор розвитку новинної екосистеми Google Мадхав Чіннаппа (Madhav Chinnappa) назвав суперечку між збирачами даних та французькими ЗМІ непорозумінням. В інтерв’ю з авторами дослідження він заявив: «Зачекайте, нам здається, що ми робимо значний вклад, але нас не розуміють».\n«Менеджер фонду [Digital News Innovation], Людовік Блечер, сам згодом перейшов до Google […]»\nЩедрим пожертвам Google передували жорсткі заяви. Коли Франція та Іспанія розглядали зміни до законів про авторське право, що могло б уплинути на оподаткування Google, компанія погрожувала місцевим медіаринкам оголошенням про вилучення національних веб-сайтів з пошукового індексу. У Іспанії Google News припинили свою роботу.\nДашвіц та Фанта називають стратегію Google «дипломатією чекових книжок». Із самого початку у 2013 році дорога престижна компанія постійно зростала. Бюджет у 150 мільйонів євро для Digital News Initiative (DNI, 2015 – 2019) на європейському рівні, вдвічі більше фінансування для всесвітньої Google News Initiative (GNI), яку запустили у 2018 році. Дашвіц та Фанта пишуть: «[…] Очевидно, що GNI створена для зміцнення позицій продуктів Google більшою мірою, ніж її попередники». За словами авторів, Google став важливим на системному рівні для цифрового медіасектору: «[…] ті, хто надають інфраструктуру, можуть чинити вплив – особливо, якщо вони є монополістами».\nКампанії Google справді задовольняють потреби нової індустрії. Однак Дашвіц та Фанта застерігають, що медіакомпанії потребують альтернатив цьому фінансуванню, що загрожує журналістській автономії. Вони підсумовують: «Автори дослідження переконані, що європейські та німецькі дебати щодо фінансування публічних інновацій для медіа не мають припинятися».\nМільйони для великих медіа\nПотоки мільйонів від Google впадають в око. Згідно з авторами дослідження, у просування медіа є значний дисбаланс: «Більшість грошей Google надходить не просто до західних європейських країн, а до комерційних та визнаних медіаорганізацій». У Німеччині Google, здається, звернув увагу на медіа з найбільшою аудиторією. «Не зважаючи на обіцянку підтримувати інновації, News Initiative не можна описати як заохочувальну програму для журналістських стартапів. Серед компаній, які отримали фінансування, 44% існують понад двадцять років, і вони отримують непогані 70% від великих грантів – понад 300 тисяч євро».\n«Der Spiegel – це єдиний з 10 найбільших реципієнтів грантів від DNI, який розкриває суми залучені до двох своїх проєктів. Навіть опинившись під тиском, ні Handelsblatt, ні Gruner+Jahr не розкрили жодних сум фінансування».\nБазуючись на припущеннях (через відсутність відкритості з боку Google та більшості видавців стосовно цієї проблеми), Дашвіцові та Фанті вдалося визначити десять німецьких медіакомпаній, які отримали найбільший прибуток від DNI. Серед них – є газета Wirtschaftswoche та мовник Deutsche Welle (принаймні по 650 тисяч євро кожен), а також і газета Handelsblatt (як мінімум 650 тисяч євро). Дашвіц і Фанта оцінюють, що кожна з трьох медіакомпаній могла отримати до 2 мільйонів євро.\nGoogle як частина редакційної інфраструктури\nGoogle пропонує різноманіття продуктів, які створені для того, аби зробити цифровий робочий процес ефективнішим (наприклад, Google Documents, Gmail, Google Maps та інші). Як показує дослідження, ці продукти надзвичайно популярні серед німецьких журналістів:\n«Жодна [з досліджених] компаній не може повністю обійтися без використання одного чи більше з 30 перелічених продуктів компанії Google. Такі відповіді означають, що Google та його сервіси є напрочуд важливими для цифрового залучення аудиторії, а також для щоденної роботи новинних редакцій та для фінансування медіакомпаній через рекламу».\nЯк зазначають Дашвіц і Фанта, 18 з 22 медіакомпаній використовують інструменти Analytics, Tag Manager та Search Console. Сімнадцять медіакомпаній використовують оптимізацію пошукової системи та Google Play Store. Шістнадцять медіа звертаються до Google Chrome як до стандартного браузера.\nЖодної події без участі Google\nЧерез стипендії та спонсорування журналістських тренінгів, як і за допомогою субсидування дослідницьких проєктів (наприклад, Digital News Report), Google у дебатах щодо медіа і журналістики опинився на вершині. Навіть доповіді на кшталт «Капіталізм спостереження та демократія» професорки Шошанни Зубофф (Берлін, листопад 2019) частково фінансуються Google. Іронія стає очевидною, коли Зубофф, яка критикує великі дані, порівнює цифрову епоху з «1984» Оруелла у той час, як на слайді позаду неї видніється лого Google.\n« […] У деяких випадках Google залишається єдиним гарантом постійного обміну між видавцями».\nЗгідно з дослідженням, стипендії, сплачені Google, дають їм владу над цілим новим поколінням молодих журналістів: компанія вже встигла профінансувати щонайменше 50 стипендій, включаючи стажування у Frankfurter Allgemeine Zeitung, Der Spiegel та Zeit Online.\nЛихо тим, хто лихе думає\nТе, як Google фінансово підтримує медіа – це більше, ніж щедрий патронаж. Цього не заперечує навіть сама компанія. «Digital News Initiative також є інструментом піару для Google, аби привернути на свій бік видавничу індустрію Європи», – стверджує медіаменеджер та колишній голова фонду DNI Вейт Денглер. Директор розвитку новинної екосистеми Google Мадхав Чіннаппа йде далі, детально пояснюючи: «Google – це компанія екосистем. Вона заробляє гроші через екосистеми, у яких функціонує. Компанія процвітає, коли процвітає екосистема».\nНовинна ініціатива Google наразі жертвує медіакомпаніям по всьому світу (за словами Дашвіца та Фанти, навіть провладним ЗМІ Руанди та ОАЄ). Не в останню чергу через кризу друкованої преси, яка змусила багатьох видавців досліджувати цифрові альтернативи, німецький медіаринок залежить від фінансової допомоги та стартових капіталів. Дашвіц та Фанта роблять наступний висновок:\n«Індустрія [медіа] ще не розглядала шляхи власної емансипації від свого технологічного партнера та спонсора, що зобов’язує. Видавці, новинні редакції та окремі особи, які потрапили під вплив, вочевидь не занепокоєні через можливі наслідки; натомість вони покладаються на традиційні підходи, як-от розділення ролей редактора і видавця та звернення до чинних етичних норм, або ж шукають ситуативні рішення».\nПереклад з англійської мови: Поліна Яковлева\nВперше стаття була опублікована на німецькомовному сайті EJO: Googles Medienförderung: Teure Imagepflege\nСтежте за нами у Facebook та Twitter і підписуйтеся на щомісячну розсилку\nTags: Google, технологічні гіганти, фінансування\nРоман Вінкельхан ― асистент німецької команди EJO. Вивчає журналістику та економіку в Дортмундському технічному університеті. До цього працював як журналіст-фрілансер низки регіональних та національних медіа.\n» Медіаекономіка, Нещодавнє » Google підтримує медіа: благодійність чи PR?\nКраудфандинг, гранти чи передплата? Як виживати незалежним українським...


Тобі НЕ личить моє кохання: про міфічну цінність діамантів та вигадану історію обручок - Діло\nТобі НЕ личить моє кохання: про міфічну цінність діамантів та вигадану історію обручок\nЮра Мартинович | 05 листопада 2019\tДумка, Життя\nЧи задумувались ви над тим, чому так багато жінок хоче мати обручку з діамантом і, відповідно, так багато чоловіків хочуть їх подарувати прекрасній половині людства? Чи справді діаманти такі рідкісні і цінні камінці? Чому, зрештою, склалася традиція використовувати саме каблучки з діамантами під час заручин?\nПочнемо одразу з головного – це все міф. Алмазів так багато, що їх вистачить на те, щоб кожна людина на світі мала діамантовий перстень і ще залишиться, щоб прикрасити ними свій одяг. Діаманти роблять з алмазів, тому діамант – це алмаз штучних форм, який спеціально відшліфовують. Таку технологію шліфування винайшли понад 550 років тому. Варто зазначити, що в англійській мові діамантами називають алмази, а самі діаманти – брильянтами.\nЦікавий факт, коли у 1908 році королю Едуарду VII презентували «Куллінан» – найбільший з необроблених алмазів у світі, він його не вразив. На цей грубий камінь король сказав просто: «Якби я побачив його на дорозі, я би його копнув».\nВиникає логічне питання, якщо у світі так багато діамантів, чому ж вони досі такі дорогі? Адже деякі з них коштують мільйони доларів! Крім складних професійних відповідей, є одна дуже проста. Бо на початку ХХ століття одна компанія стала монополістом із видобутку алмазів. De Beers – найбільша у світі алмазодобувна компанія, яка має мільярдні прибутки, видобуваючи їх десятками, а то й сотнями тонн. Вони контролюють ринок, тому можуть створювати штучний дефіцит, який робить вартість цих камінчиків у рази вищою, ніж вона є насправді. Тобто компанія може притримувати камінці на складах і чекати, коли їх буде найбільш вигідно продавати, утримуючи сталу ціну. Таку економічну політику добре ілюструє відомий голлівудський фільм «Кривавий діамант» 2006 року з Леонардо Ді Капріо у головній ролі.\nАле не достатньо просто володіти діамантами, треба також змусити людей хотіти їх придбати за будь-яку ціну! Тут на сцену виходить знаменита фраза, що «діаманти – це найкращі друзі дівчат».\nУ 30-40-х роках ХХ століття попит на діаманти різко впав. Під час воєн людям було не до дорогої розкоші. До того ж, аристократія, яка їх переважно і скуповувала, почала відходити на другий план. Тому у компанії De Beers швидко зметикували, що потрібно міняти акцент з дорогих діамантів для багатих, на відносно дорогі (дві місячні зарплати) для середнього класу. Та як це зробити? Середній клас 80 років тому мало цікавився діамантами, однак люди завжди цікавилися романтикою і любов’ю. У компанії придумали геніальну рекламну стратегію, основою якої було створення нового продукту, нової моди (майже смартфони свого часу).\nХочете вірте, а хоче ні, але популярна обручка з діамантами на заручини, яку дарують під час такої романтичної події, виникла лише 80 років тому! До того практика заручин була більше формальністю, яку вигадала Католицька церква ще 800 років тому для певного контролю, тому і ніхто не дарував ніякі дорогоцінності на палець, лише під час шлюбу (традиція Римської імперії). Компанія De Beers вдало переписала історію про дійсно перші задокументовані заручини за участі діамантової обручки, які мали місце у 1447 році. Тоді 18-річний ерцгерцог (а пізніше імператор Священної Римської імперії) Максиміліан зробив пропозицію Марії Бургундській, уперше презентувавши обручку з діамантом. Це були крихітні камінці у формі літери «М». Але модою воно відтоді не стало. Та ця історія стала у центрі реклами De Beers, що діаманти і кохання нероздільно пов’язані. Хоча маркетологи компанії скромно оминули деталі про те, що Максиміліан до того ніколи не бачив Марії і цей шлюб був не з кохання, а з політичної вигоди (нові землі для імперії). Та історія про «першу діамантову каблучку» задавала правильний романтичний тон і додавала великий історичний контекст.\nПотім De Beers зробили щось дуже креативне: вони найняли відому рекламну компанію N.W. Ayer, яка придумала кращий рекламний слоган ХХ століття: «Diamonds are forever» (Діаманти – назавжди). Був використаний абсолютно новий підхід, щоб пропагувати у маси свій «унікальний» та «віковічний» товар – діаманти у кіно. Нові королі та королеви світу (актори, актриси та інші зірки шоу-бізнесу) почали носити діамантові речі не лишу у фільмах, але і на світських заходах. Діаманти почали крупним планом блистіти у кінострічках та глянцевих журналах. Молодь побачила у тому нову моду, яка вже для нас є доконаним фактом, що діамант – це круто і кожна жінка повинна мати свою обручку з діамантом. Діаманти стали частиною статусу, символом успіху та міфічної потрібності. Для прикладу, сьогодні Японія є другим найбільшим світовим ринком цих коштовностей після США, при тому, що до 1967 року у «країні сонця, що сходить» взагалі не було ніякої згадки про обручки з діамантами, як «обов’язкового» елементу заручин.\nЦікаво, що дві жінки, які відповідали за всю ту романтичну рекламну кампанію De Beers, пов’язану з діамантами, так і не вийшли заміж… Ось це дійсно символічно.\nВарто згадати і такий факт, що самі по собі алмази – це алотропи вуглецю. Тобто це лише одна з форм вуглецю. До інших алготропів належить вугілля, сажа та графіт, з якого роблять грифель олівця. Алмази дуже міцні і один алмаз може бути розрізаний хіба іншим алмазом. Тому діаманти – найтвердіша субстанція серед мінералів. Але їхня краса саме в організації – це рівно поставленні одне на одного кубики, кристалічна гратка алмазу симетрична в будь-якому напрямку. Тому коли світло потрапляє в діамант – його хвилі розсіюються і геометрично точно виблискують.\nКоротше кажучи, діаманти – це дорога «кока-кола», яку всі хочуть, але мало розуміють, нащо? А все через рекламу та міфічну вартість цих коштовностей. Якщо ви купите обручку з діамантом, а потім захочете її продати, то вам не вийде це зробити за більшу ціну. Бо їх і так багато (хіба у вас буде якийсь дуже великий діамант і дійсно унікальний, бо більшість обручок мають маленькі камінці, яких море). Місія діамантів не у тому, щоб зробити вас багатшим, а у тому, щоб надати вам статусу, щоб ви змогти ними «засвітитися» в особливі дні. А у буденні – вони просто лежать у шкатулці для коштовностей, бо так треба. Принаймні, таку думку нам нав’язали і вона більшості подобається.\nТекст написаний на основі книжки «Засліплені блиском», авторка – Аджа Рейден.\nТеги:історія, гроші, коштовності, міфи\nСтало відомо, хто у час кризи заробляє найбільше\nАкадемік Студинський проти “Діла”. Що писала газета 22 травня 1932 року\nКурорт на околиці Львова\nСтрашна історія: В Аушвіці знайшли заховані особисті речі вʼязнів\nНапрямок дорожнього руху на західних землях України у 20 столітті


Корпоративні подарунки на 8 березня - купити в Києві | DONUM\nЗнайдено : 69 вражень\n1 учасник 300 грн.\n2 учасника 600 грн.\n4 учасника 1200 грн.\n2 учасника 500 грн.\nКупити подарунковий сертифікат на урок вокалу. Академічний, естрадний рок або джаз - вокал. А який подобається вам? Приходьте на заняття, навчитесь працювати з диханням і співайте в улюбленому стилі.\n2 учасника 850 грн.\nМайстер-клас приготування бургерів\nПодарункові сертифікати на майстер-клас приготування бургерів. Florida, Cаlifornia, Kentucky, New York - соковиті, ситні, ароматні бургери від професійних шефів. Радуйте близьких найкращими закусками.\n120 хвилин 600 грн.\nМайстер-клас скульптури за вигідною ціною. Тригодинне заняття для розвитку творчих здібностей скульптора. Отримайте цінні знання, робіть перші кроки в мистецтві в арт-студії «Творча Кухня».\n1 учасник 600 грн.\nНічна імерсивна екскурсія по центру Києва\nЗамовити нічну іммерсивну екскурсію по центру Києва. Казкова реальність в самому серці столиці. Відвідайте відомий екскурсійний спектакль від чарівного ліхтарника Farolero.\n1 учасник 700 грн.\n2 учасника 1400 грн.\n1 участник 700 грн.\n2 учасника 1300 грн.\nФото аури для двох\nПодарункові сертифікати на фото ауру для двох. Відмінна можливість краще розуміти один одного і створити ідеальні відносини. Дізнайтеся сильні сторони своєї пари і «вузькі місця», над якими потрібно попрацювати.\n110 хвилин 35000 грн.40000 грн.\nКорпоративні подарунки - невід'ємна частина успіху компанії\nПринести на свято поганий подарунок - в першу чергу, зіпсувати настрій собі. Це прислів'я актуальне не тільки в особистому житті, а й у корпоративному середовищі, де повно різних урочистих заходів. Привітати з днем народження шефа, відзначити успіх співробітника, підбадьорити колегу, справити враження на партнера і ще десятки ситуацій, де без презенту не обійтися. Навряд чи тут доречна статуетка, фоторамка або того гірше канцелярське приладдя. Одноманітні і нудні дрібнички діловим людям просто ні до чого, а це, як раз той випадок, коли деталі мають значення. А знаєте, який корпоративний подарунок вважається сьогодні найбільш затребуваним в Україні? Елегантний подарунковий сертифікат на враження. Це іміджевий презент, який відповідає діловому стилю і одночасно є індивідуальним для свого володаря.\nКому призначені корпоративні подарунки?\nКорпоративні подарунки - це спосіб недорого продемонструвати ставлення компанії до тієї чи іншої людини. У випадку з співробітниками, така маленька деталь здатна підвищити продуктивність роботи, мотивувати на досягнення високих результатів, показати персоналу, що їх робота видна і важлива.\nПоздоровлення всередині колективу роблять його більш згуртованим і дозволяють підтримувати важливі неформальні зв'язки. Купити корпоративний подарунок в Києві також необхідно і для зміцнення зовнішніх контактів фірми. Вони допомагають розвивати ділові відносини з клієнтами, бізнес-партнерами і впливовими людьми. У магазині подарунків Donum вас чекають оригінальні ідеї та враження для:\nПривітання на адресу колективу і начальства;\nПривітання ключових клієнтів і спонсорів;\nЗбільшення числа покупців і зростання продажів;\nПроведення різних розіграшів і маркетингових акцій.\nЯк вибрати презент від імені фірми?\nУ бізнес-колах, кожен подарунок має певний посил. І щоб ваш «меседж» був витлумачений правильно, до вибору сертифіката варто поставитися уважно. Як і звичайні презенти, емоції в подарунок від компанії, мають бути простою формулою успіху. Полягає вона в таких аспектах:\nПо-перше, ваше привітання має викликати приємне здивування;\nПо-друге, воно зобов'язане враховувати інтереси і захоплення свого адресата;\nПо-третє, враження має запам'ятатися.\nЗвичайно, мила молоденька бухгалтерка, яка обіймає посаду в компанії, навряд чи буде рада тому ж, що і начальник з відділу продажів. Ось чому, необхідно враховувати персональні смаки ваших підлеглих або колег. А це не складно, з огляду на те, що ви бачитеся і спілкуєтеся з ними щодня. Також важливо брати до уваги статус і вік, того, кому буде доставлений презент. Ціна корпоративних подарунків в магазині емоцій дозволить підібрати гідне привітання в рамках будь-якого бюджету.\nDonum - ваш вірний гід по світу розваг\nЧудовий дозвілля, поїздки, релакс, спорт і екстрим - у нас ви можете купити враження в подарунок для самих різних особистостей.\nЛюбителі культурного відпочинку зрадіють можливості відвідування кращих куточків Києва, цінителів природи - чекають прогулянки на конях, катерах, яхтах, квадроциклах і навіть снігоходах.\nПредставниці прекрасної статі можуть удосконалювати свою зовнішність в салонах краси, Spa або розслабитися на класичному масажі.\nОкреме місце відведено екстремалам і сміливцям.Для них є все, чого душа забажає - гонки на різних видах транспорту (байки, карти, баггі, водні скутери), польоти (на паратрайку, вертольотах, ролерів), стрибки з парашутом, роуп-джампінг і багато іншого.\nБажають випустити пар, можуть постріляти з бойової зброї, взяти участь в єдиноборстві або насолодитися екстремальним водінням.\nПеред митцями відкриті різні художні, вокальні, танцювальні та навіть кулінарні майстер-класи.\nДля цілого колективу вартість сертифіката на корпоративні подарунки буде знижена. Вибирайте вподобане враження з нашого списку. Діапазон представлених пропозицій допоможе вам грамотно оцінити, підбадьорити і виділити будь-якого співробітника, клієнта або партнера.


N&B Light Пиастра 7403-cl126-pla51-cp011 16852 купити ЗІ ЗНИЖКОЮ% NB Light 16852\nN&B Light Код товару: nb-06350\nКолір підстави: Рожевий глянець - білий глянець\nЗамовляйте Люстра піастри 7403 в нашому інтернет магазині. Ми доставимо Ваше замовлення кур'єром по Києву або кур'єрською службою по Україні. На світильник 7403-cl126 діє гарантія від виробника. Якщо цікавить моделі немає в наявності зв'яжіться з нашим менеджером по телефону або через форму @ задати питання або @ дізнатися термін поставки. Ми повідомимо Вам термін поставки або запропонуємо аналог. Якщо світильник піастри 7403-cl126 не комплектується лампою, в розділі лампи і аксесуари Ви зможете підібрати джерело світла або зверніться менеджеру.