До 100-річчя від дня народження Петра Федуна-Полтави | Український тижневик Міст\nДо 100-річчя від дня народження Петра Федуна-Полтави\nГероїчна національно-визвольна боротьба українського народу середини ХХ ст. породила багато визначних постатей, серед яких особливе місце займає постать полковника УПА Петра Федуна (псевдо Полтава) — одного з провідних ідеологів і публіцистів збройного підпілля, керівника Головного осередку пропаганди Проводу ОУН, заступника голови Генерального секретаріату Української головної визвольної ради, начальника політвиховного відділу Головного військового штабу УПА, редактора й автора багатьох підпільних видань. До операції на його знищення залучили 4 574 червоних офіцерів і солдатів, 60 інструкторів зі 110 службово-розшуковими собаками, 500 курсантів МГБ і 230 автомашин. Бункер, у якому перебували Петро Полтава і троє його товаришів, виявили 23 грудня 1951-го в лісі неподалік села Новошин Журавнівського району Дрогобицької області (тепер — Львівщина). Щоб не здатися живими, повстанці підпалили бункер і пострілялися. За п’ять днів тіла Полтави та ще шістьох воїнів були знищені в триметровій ямі з негашеним вапном на території «об’єкта № 39» у місті Львові — в’язниці на Лонцького.\nПетро Федун народився 23 лютого 1919 року в с. Шнирів Бродівського повіту (тепер — Бродівський район Львівської області) в сім’ї селян Миколи Федуна та Парасковії Ящун. Після закінчення народної школи в с. Шнирів навчався у Бродівській гімназії ім. Коженьовського (1931-1939), Львівському університеті ім. Я. Казимира (1939), Львівському медичному інституті (1940), Державних медико-природничих курсах у Львові (1942-1944). Восени 1940-го був примусово мобілізований до Червоної армії. Влітку 1941 року потрапив у полон, після звільнення з якого працював референтом Українського допомогового комітету в Бродах (1941-1942).\nБудучи членом ОУН зі середини 1930-х, Петро Федун восени 1941-го відновив свої зв’язки з націоналістичним підпіллям. Дізнавшись про розкол ОУН і ознайомившись із політичними платформами обох крил, він приєднується до революційної ОУН, очолюваної Степаном Бандерою, яка ставила собі за мету збройним шляхом, спираючись на сили українського народу, боротися за створення Української Самостійної Соборної Держави.\nЗ 1942 року і до переходу на нелегальне становище навесні 1944-го був членом Крайового проводу Юнацтва ОУН ЗУЗ, безпосередньо працював з її керівником Ярославом Скасківим (Моряком), а також редагував друкований орган проводу — журнал «Юнак» (1943-1944). Саме на час праці в крайовому проводі Юнацтва ОУН ЗУЗ припадає початок публіцистичної творчості Петра Федуна, котрий друкувався під псевдонімами та криптонімами. Зокрема 1943 року вийшло дві його статті — «Про ще один героїзм» та «Чи традиція зобов’язує?», в яких автор наголошував на моральному аспекті виховання української молоді як наступного покоління борців за волю України та продовження традицій визвольних змагань початку ХХ ст. Навесні 1944-го при Крайовому проводі ОУН ЗУЗ Петро Дужий організував крайовий осередок пропаганди «Зелений гай». Туди вирушив і керівний актив Юнацтва ОУН: П. Федун (Волянський), Осип Дяків (Горновий) і Михайло Федоришин (Стефаник).\nПетро востаннє побував у рідній домівці 10 березня 1944 року, коли приїхав до Шнирева, щоб попрощатися з родиною перед переходом у підпілля в Карпатах. У червні 1944-го в районі с. Велика Тур’я Долинського району Івано-Франківської області діяли чоловіча та жіноча юнацькі школи кадрів, які мали готувати кадри для діяльності під більшовицькою окупацією. Комендантом першої був Петро Федун, а другої — Ірина Савицька (Бистра).\nПрацюючи в референтурі пропаганди Крайового проводу ОУН ЗУЗ, Федун паралельно долучився до роботи по лінії УПА, його призначили начальником 6-го (політвиховного) відділу КВШ «УПА-Захід». Останній із відомих документів, підписаних Петром Федуном, датований 20 серпня 1946 року. 1944-го йому присвоїли військове звання старшого булавного. 1945-го — хорунжого-виховника, поручника-політвиховника, 1946-го — сотника-виховника, 1950-го — майора, а 1951 року — полковника.\nЗ літа 1950 року Петро Федун — член Проводу ОУН. Він — автор багатьох статей і брошур, головний ідеолог збройного підпілля. Нагороджений медаллю «За боротьбу в особливо важких умовах». Найвідомішою є його працею є «Хто такі бандерівці та за що вони борються», яка вийшла друком 1950-го. «Борючись за незалежну українську державу, ми боремося тільки за здійснення українським народом тих прав, якими вже давно користується величезна більшість народів світу і які вже давно визнано природними правами кожного народу, — писав патріот. У час, коли українські підпільники масово гинули у дуже нерівних умовах боротьби, Полтава знайшов мужність звернутися до батьків своїх воєнних опонентів: «Ми щиро співчуваємо всім тим совєтським матерям і батькам, ні в чому не винні сини яких, опинившись на фронті боротьби проти нас, проти власної волі, впали у боротьбі з нами», а далі писав: «Ми не визнаємо ні полону, ні капітуляції перед ворогом. Українські революціонери і повстанці у своїй основній масі не здаються живими в руки ворога: у безвихідному становищі стріляються останніми кулями або розриваються останніми своїми гранатами».\nПетро Федун гуртував авторів і дописувачів, котрі творили підпільну мережу пропагандистів. Дослідники полічили, що за роки боротьби викрили близько ста підпільних друкарень, а наклад видань лише одного Дрогобицького обласного проводу взимку 1949-1950 рр. становив 300 тис. брошур і книжок. Націоналіст був надзвичайно вимогливим і прискіпливо опрацьовував ідеологічно-політичні тексти. У серпні 1951 року у листі до командира УПА Василя Кука він писав про потребу пошуку авторів і про осередки на Сході. Невибагливий і дружній у побуті, командир дуже суворо ставився до різних проявів несправедливості у загострених умовах підпільної війни. Коли помітив, що кухар кладе собі більше, ніж іншим, масла до каші, Полтава віддав його під суд. Вироком стала страта злодія.\nМарія Савчин (Марічка), дружина провідника ОУН Василя Галаси, згадувала про головний осередок пропаганди неподалік від с. Корчин: «Зібрані в тому бункері керівники, що репрезентували УГВР, УПА і ОУН, знали свій народ, його силу і слабкість. Всі вони добре знали і розуміли позитивні і негативні риси нашого суспільства і там обдумували головну стратегію боротьби».\nПро загибель полковника Полтави знають небагато. За версією Дмитра Зробка, він загинув разом із двома побратимами 22 грудня 1951-го на хуторі Зруб с. Вишнів Рогатинського району на Івано-Франківщині у криївці, облаштованій у господарстві місцевих жителів Михайла та Катерини Попадюків. Та ця версія не підтверджена архівними документами.\nІснує й версія, що Федун загинув у лісі біля с. Новошини Жидачівського району Львівської області, й є велика кількість архівних документів, створених за гарячими слідами цієї події — як матеріали МГБ, так і повстанські.\nВідомо, що 1952 року чекісти розробили детальний план військової операції. Передбачалося щільно заблокувати лісові масиви та населені пункти, аби не допустити втечі підпільників, а потім провести ґрунтовний пошук криївок. Район пошуку був розділений на дев’ять секторів. За першою версією 21 грудня 1951-го війська МГБ заблокували весь район на межі тодішнього Букачівського району Станіславської області по Дрогобиччину аж до Львівської області. В цьому районі сталася бойова сутичка, але у ній полковник Федун участі не брав.\nЗа іншою версією, 23 грудня у лісі біля с. Новошини Журавнівського району Дрогобицької області курсанти навчального полку МГБ за струменями пари з вентиляційних отворів виявили підземний бункер із підпільниками всередині. Їм запропонували здатися, але патріоти відмовились і відкрили вогонь із автоматів. За якийсь час, побачивши, що становище безвихідне, підпільники підпалили бункер і пострілялися. Криївку розкопали солдати і витягнули з неї тіла чотирьох повстанців: Петра Федуна, Богдана Зобніва, Михайла Сенюка та Григорія Ярему. Того ж дня тіла семи загиблих повстанців вантажівкою відвезли до Львова.\nУ приміщенні Управління МГБ у Львівській області провели процедуру їхнього впізнання заарештованими учасниками підпілля, у ході якої остаточно встановили факт загибелі Полтави. Коли ж за кілька днів постало питання, що робити з тілами вбитих, їх вирішили таємно поховати. В ніч на 28 грудня 1951 року співробітники МГБ закопали тіла Кравчука, Федуна, Зобніва, Сенюка, Яреми, Якиміва та Панькова у триметровій ямі з негашеним вапном на території «об’єкту № 39».\nЗа вагомий внесок у справу українського визвольного руху рішенням Української головної визвольної ради та Головної команди УПА Петра Федуна нагородили «Срібним хрестом заслуги» (22.11.1947), «Золотим хрестом заслуги» (1.11.1950), «Золотим хрестом бойової заслуги І класу» (15.06.1952, посмертно), а також медаллю «За боротьбу в особливо важких умовах».\nУ своїй діяльності Полтава відзначався обачністю та доброю конспірацією, що дуже часто рятувало його від загибелі. Уся діяльність підлеглого йому осередку пропаганди була чітко налагоджена та регламентована. Адміністратор ГОСП заздалегідь готував місця укриття для співробітників референтури пропаганди. Зазичай, у розпорядженні Федуна були основна та запасна бази. На першій завжди дислокувався сам Полтава зі своїм апаратом та частиною боївки охорони, а на другій — адміністратор ГОСП із рештою охоронців.\nНіколи не підуть із нашої пам’яті жертвенний патріотизм воїнів УПА та з глибокою вдячністю схиляємо наші голови перед неперевершеною стійкістю і мужністю, перед колосальною працею та героїзмом в ім’я України, які проявив полковник Федун.


Крит: ліжка в критому спорткомплексі тільки для щеплених жертв землетрусу | Новини України і Греції\nдодому Новини Греції Регіональні новини Крит: ліжка в критому спорткомплексі тільки для щеплених жертв землетрусу\nКрит: ліжка в критому спорткомплексі тільки для щеплених жертв землетрусу\nСотні людей, що стали бездомними після шестибального землетрусу на Криті, обурюються, оскільки в тимчасові притулки пускають тільки людей, які були вакциновані проти Covid-19.\nЗа повідомленнями місцевих ЗМІ, в зв’язку з пониженням температури і прогнозом опадів в найближчі дні влада створює в Аркалохорі притулки для розміщення постраждалих від землетрусу. Одним з таких притулків є закритий баскетбольний майданчик , куди слід переселяти бездомних або тих, хто зараз перебуває в наметах , для захисту від холоду і дощу.\nОднак згідно з ексклюзивною інформацією, отриманою cretapost , нещеплених громадян не пустять в приміщення критого спортивного комплексу, навіть якщо вони втратили свій будинок через землетрус. На засіданні компетентних органів було вирішено, що протоколів за закритими місцях загального користування будуть дотримуватися навіть за цих особливих умов.\n«Існуючі інструкції передбачають, що змішане доросле населення [вакциновані і невакциновані] не може входити в загальну зону навіть в цих особливих умовах. На даний момент було сказано, що в приміщення пустять тільки вакцинованих людей », – сказав cretapost віце-губернатор з питань громадської охорони здоров’я і соціальної політики Ламброс Вамвакас .\nВін додав, що виняток становлять лише люди, які відразу ж отримують одноразову вакцину після негативного результату тесту.\nЖертви землетрусу, які в даний час проживають в наметах і не вакциновані, висловлюють серйозну стурбованість.\n“Що ми будемо робити? Куди ми поїдемо? Чи залишимося ми під дощем і холодом?», – запитують вони і не отримують відповіді. Є сім’ї, в яких всього 1 вакцинований член, і які не хочуть розлучатися.\n«Відповідальні особи повинні припинити проводити цю відмінність, особливо в даних обставинах. Ми не говоримо про те, чи можемо піти випити кави в приміщенні, ми говоримо про те, як захистити себе від холоду і дощу, оскільки у нас немає дома для проживання », – підкреслила мати двох дітей. «Хіба не повинно бути турботи і про нас?» додала жінка.\nпопередня статтяКоронавірус: ситуація в Греції, Україні та світі станом на 3 жовтня\nнаступна статтяСейсмолог: в Фівах може статися потужний землетрус, такий, як на Криті


Депутати затвердили Стратегію розвитку Львівської області до 2020 року - Львівська Обласна Рада | Львівська Обласна Рада\nДепутати затвердили Стратегію розвитку Львівської області до 2020 року\nПісля жвавого обговорення, депутати 53 голосами затвердили Стратегію розвитку Львівщини до 2020 року. Над Стратегією понад два роки працювали науковці, експерти, депутати, представники районів та громадськість. Стратегія передбачає 5 стратегічних цілей. Особлива увага приділена розвитку села. Перший заступник голови Львівської обласної ради Парасковія Дворянин каже, що Стратегія потребує доопрацювання, але без цього документу, про розвиток Львівщини говорити не доводиться. Депутат порадила розробникам у майбутньому залучати до розробки таких документів тих, хто і втілюватиме їх життя. Щоб Стратегія запрацювала, потрібно розробити план реалізації документу.\nНапередодні проект Стратегії презентували на громадських слуханнях.


Кіберполіція у Львові викрила забудовника у шахрайських схемах на 48 мільйонів гривень – новини Львова Depo.ua\nКіберполіція у Львові викрила забудовника у шахрайських схемах на 48 мільйонів гривень\nКіберполіція встановила, що чоловік не мав жодного дозвільного документу на будівництво\nДля продажу квартир було створено сайт, на якому розміщувалася інформація про планування квартир та візуалізація будинку. Реклама про продаж масово розміщувалася в мережі Інтернет. Обов’язковою умовою купівлі квартири була 100% передплата. Таким чином зловмисникам вдалося заробити понад 48 мільйонів гривень. Наразі за рішенням суду підозрюваного взято під варту з можливістю внесення застави. Про це повідомляє департамент кіберполіції України, пише Depo.Львів.


Спалах культурної творчості в Україні у XVII-XVIII ст. – Освіта.UA\nOsvita.ua Вища освіта Реферати Культура Спалах культурної творчості в Україні у XVII-XVIII ст.\nСпалах культурної творчості в Україні у XVII-XVIII ст.\nРух за віднову своїх прав став можливим на базі розвитку економіки, соціальної та політичної активізації міщанства, частини шляхти, а згодом і козацтва. Боротьба за національно-релігійні права, яка пожвавилася у останніх десятиріччях XVI і на самому початку XVII ст., супроводжувалася спалахом культурної творчості\nПочуваючи себе упослідженою, православна церква спершу не відважується приймати ті форми культури, які наближували б її до того культурного кола, звідкіля йшла небезпека втрати ідентичності. Ситуація почала змінюватися на краще, коли православні усвідомили, що не збережуть своїх позицій без реформи церковного життя і оновлення культури.\nВ умовах іноземного поневолення надзвичайно важливо, зберігаючи національну культурну ідентичність, підтримувати державницькі традиції. Крім духовенства, носіями їх виступала православна шляхта. Так, ще на початку XVII ст. українські книжники вважали князя Костянтина Острозького продовжувачем справи Володимира Святого і Ярослава Мудрого.\nКнязі Четвертинські, хоч і служили Речі Посполитій, пишались своїм походженням від Рюріковичів і сприяли відновленню української православної ієрархії. Цілком природно, що на деякий час культурне життя активізувалося саме на тих українських та білоруських землях, де впливовими залишалися православні настрої.\nОстрозька школа стала першим навчально-науковим закладом, який поставив завдання, не відходячи від засад грецького і східного обряду, скористатися і з досягнень західноєвропейського шкільництва. Сучасники називали цю школу академією або тримовним ліцеєм (licaeum trilingue), і це дуже знаменно.\nДосить характерно, що в період національно-релігійного відродження українські освітні діячі дбали як про впровадження в освіту латинських зразків, так і про свідоме культивування церковнослов'янської і «руської» мов. Особливе значення для утвердження нормалізованого варіанта церковнослов'янської мови мала славетна «Острозька Біблія», відредагована українськими книжниками з Острозької академії і надрукована Іваном Федоровим.\nБратства, хоча і засвоїли західноєвропейські організаційні зразки, склалися у принципово новий тип суспільної організації, які увібрали риси реформаційного руху та участь в боротьбі за національно-політичні й станові права й національну культуру. Представники усіх львівських братств підписали зобов'язання «одностайне, вірне, а недоступне... стояти, не щадячи маєтностей, часу і самих себе». Було вирішено кожного, хто був проти «зачатої справи», вважати відступником і «з таким не обідовати, не їсти, не пити».\nБратська друкарня дала поштовх широкому розвиткові друкарства в Україні, переважно в Галичині і Волині. У 1604— 1606 pp. спершу в Стрятині (поблизу Рогатина), а згодом у Крилосі (поблизу Галича) діяла друкарня Федора та Гедеона Балабанів, у якій працював Семен Будзина.\nПовстання 1648 p., яке майже від самого початку переросло всенародну війну за волю України, стало в багатьох моментах подією історичною. Це стосується і культурного життя. Патріотичне піднесення й почуття гордості після славних перемог козацького війська, участь у війні вихідців з усіх українських земель, козацькі походи, величезні переміщення населення — все це сприяло і культурній інтеграції різних регіонів. У ході війни зароджувалась й міцніла українська державність, яка значною мірою використовувала форми, що склалися в козацькому середовищі ще до війни.\nУкраїнська держава включала тільки частину національної території, але само її виникнення сприяло зміцненню національної самосвідомості, утвердженню почуття гордості за свій народ. Оскільки в державі провідні позиції посіли козаки і козацька старшина, за межами України утверджувалось поняття про українців як про «козацьку націю». Та й самі українці сприймали козацькі атрибути як загальнонаціональні і державні символи. Постать героя-козака, захисника Вітчизни, надовго стала провідним образом українського пісенного фольклору, героїчного епосу, народного малярства, козацька тема — головною і в українській національній історіографії.\nНезабаром, після смерті гетьмана Богдана Хмельницького, настала доба, яку назвали часом Руїни. Було все: і криваві конфлікти у колах козацької старшини, і спустошливі війни Росії, Польщі й Туреччини за Україну, і татарські напади, і на довершення остаточний поділ основного масиву українських земель на Правобережжя, яке залишилось під владою Польщі, і Лівобережжя, де українська козацька держава опинилась у васальній залежності від Росії, а згодом була зведена на рівень автономної провінції та, врешті-решт, позбавлена будь-якого самоврядування. Буковина тоді перебувала у складі Молдавського князівства — васала Туреччини, на Закарпатті господарювали угорські магнати, хоча верховним володарем краю стала Австрійська імперія.\nБратські і громадські школи були одним з каналів, через які в народні маси проникали елементи книжкової освіти. Наявність порівняно широкої мережі початкових шкіл забезпечувала контингент учнів для шкіл вищого рівня і сприяла тому, що окремі вихідці з народних низів могли стати високоосвіченими людьми. Але з кінця XVIII ст. сільські школи починають занепадати: далося взнаки закріпачення селян, вороже ставлення влади до заснованих не нею навчальних закладів. Лише де-не-де останні з них функціонували і в першій половиш XIX ст.\nБагато творів словесності поширювались в усній або рукописній формі. Саме XVII — XVIII ст. стали періодом розквіту українського фольклору і небаченого раніше збагачення тематики, жанрів рукописної книжності. Найвизначніші фольклорні твори відбивають історичну свідомість народу. В українських думах оспівана визвольна боротьба, в народних піснях постають образи гайдамаків і опришків. Народні ліричні пісні набувають популярності не лише в Україні, але й поза її межами.\nДуже відчутним був вплив фольклору на професійну музику, але й риси професіоналізму, у свою чергу, проникали в музичний фольклор. По-справжньому народними книгами стали рукописні «кантички» (співаники) і ірмологіони (збірники традиційних святкових співів, записані знаками київської квадратної нотації). Популярність рукописних ірмологіонів пояснюється тим, що ця книга була посібником для вивчення в початковій школі нотної грамоти.\nУ галузі образотворчого мистецтва кінець XVI — початок XVII ст. був періодом найбільшої інтенсивності ренесансних впливів. Українська ікона внаслідок контактів з пізньоренесансним, а пізніше бароковим мистецтвом поступово втрачала свої традиційні риси.


У Києві обстріляли магазин » МІА Вектор Ньюз\nВектор Ньюз » НОВИНИ » Події » У Києві обстріляли магазин\nМагазин обстріляли з невідомої зброї\nРБК-Україна з посиланням на "Інформатор".Як видно на фотографії, вікна магазину Carlo Pazolini, який розташований на проспекті Перемоги, 19, розстріляли з невідомої зброї. Також перед входом в магазин стрілки написали фарбою "Москалі".\nФото з місця інциденту (kiev.informator.ua)\nCarlo Pazolini - російський бренд взуття, створений у 1990 році. Для того, щоб спочатку взуття краще продавалася, маркетологи компанії у 1992 році вигадали історію, що бренд походить з Італії. Продукція бренду представлена в 5 країнах світу: Росії, Україні, Молдові, Італії та Азербайджані.\nНагадаємо, раніше в столиці на вулиці Боровій відбулася стрілянина, в результаті якої було госпіталізовано людини. Між двома чоловіками виникла суперечка.\nТакож РБК-Україна писало, що 12 листопада у Харкові поліцейський відділу в метрополітені відкрив стрілянину на станції. Спецпідрозділ поліції затримав його.\nТакож повідомлялось, що в Маріуполі чоловік відкрив стрілянину по перехожих, але в результаті був затриманий поліцейським, який перебував поза службою.\n» У Харкові поліцейський відкрив стрілянину в метро\n» У Маріуполі чоловік відкрив стрілянину по перехожих


Збірна України впевнено і комфортно обіграла Азербайджан в першому товариському матчі - SPORT.IF.UA - Обласний спортивний інтернет-портал\nУкраїнці в першому товариському матчі в Баку легко здолали Азербайджан.\nЯк казав у передматчевому інтерв’ю головний тренер збірної України Олександр Косенко, вже давно «синьо-жовті» не грали проти збірної Азербайджану. Тим більше – у Баку. Тож, товариськими поєдинками саме з азербайджанською командою українці закінчуватимуть 2021 рік. А вже скоро, нагадаємо, підопічні Олександра Косенка візьмуть участь у фінальній стадії Євро-2022, який відбудеться у Нідерландах. Однак, це буде вже у січні 2022 року…\nА поки підопічні Олександра Косенка на старті першого з двох товариських матчів проти збірної Азербайджану зустрілися з агресією з боку господарів майданчику. Це призвело до того, що вже на 5-й хвилині Болінья отримав пряму червону картку за неспортивну поведінку. І українці не забарилися з реалізацією більшості – за кілька миттєвостей після вилучення Боліньї Шотурма пробив з дальньої відстані, і м’яч опинився у сітці воріт Гусейнлі. Таким чином, підопічним Олександра Косенка вдалося забити швидкий гол, а що стосується гравців збірної Азербайджану, то вони подекуди продовжували діяти на межі фолу. Щоправда, пропущений гол поставив перед підопічними Алесіо серйозну задачу – їм потрібно було відіграватися. І гравці збірної Азербайджану намагались це робити переважно за допомогою дальніх ударів. Особливо в цьому плані був активний Човдаров. Проте, м’яч у ворота збірної України не летів. До того ж, коли було потрібно, то надійно у воротах української збірної грав Ципун. А вже на 13-й хвилині українці змогли подвоїти рахунок. Це сталося після того, як Корсун отримав пас від Білоцерківця та виманив на себе Гусейнлі та Фарзалієва, після чого видав передачу на Зварича, якому залишалося лише переправити м’яч у порожні ворота, що Михайло і зробив. Так рахунок став 2:0 на користь збірної України, і «синьо-жовті» почали ще по ходу першого тайму свідомо віддавати ініціативу своїм візаві, роблячи розрахунок на контратаки. Тим більше, що було, кому тікати у швидкі відриви. І дійсно – подекуди українці створювали моменти саме після своїх випадів, проте збільшити свою перевагу їм не вдавалося. До того ж, на руку підопічним Олександра Косенка був і той фактор, що азербайджанській команді практично не давалася гра в атаці, за винятком кількох моментів, коли Ципун вступав у гру. Але це були всього лише спалахи активності від азербайджанців.\nНа початку другого тайму господарі майданчику спробували забити «гол з роздягальні», чому підтвердженням були активні дії підопічних Алесіо біля воріт Ципуна. Однак, українці змогли відповісти на це голом. Цього разу результативну комбінацію розпочав Чернявський, який віддав пас на Зварича, а той, у свою чергу, віддав передачу на Корсуна, який і забив третій м’яч збірної України. Щоправда, заради справедливості, зазначимо, що Корсуну трохи допоміг рикошет від Фінео, але як би там не було, а рахунок став 360 на користь підопічних Олександра Косенка. Після цього темп гри помітно впав, і Олександр Косенко почав цим користатися, роблячи деякі експерименти у четвірках. До того ж, це дозволяли робити й азербайджанці, у котрих, як і до того, мало що виходило в атаці, а якщо і виходило, то Ципун був на місці. Зрештою, у такому посередньому темпі проходила левова частка другого тайму. Азербайджанці намагались «розмочити» Ципуна, проте в атаці були проблеми, а українці чекали на свої моменти біля воріт Гусейнлі, і подекуди створювали їх.\nНа 34-й хвилині Алесіо вирішив перейти до гри у форматі «5х4», випустивши Човдарова п’ятим польовим гравцем. Однак, розіграші зайвого у збірної Азербайджану були повільними, і вони здебільшого 2читалися» гравцями збірної України. Хоча у кількох випадках Ципуну все-таки довелося попрацювати. А на 39-й хвилині Білоцерківець зняв усі питання щодо результату матчу, забивши у порожні ворота азербайджанців. Щоправда, там знову ж таки був невеличкий рикошет від Галло, але все-таки рахунок став 4:0. У той же час у воротах збірної України з’явився Сухов, який наприкінці поєдинку встиг відзначитися «сейвом», забезпечивши цим «суху» перемогу збірної України у першому з двох поєдинків проти збірної Азербайджану.\nАзербайджан – Україна – 0:4\nГоли: Шотурма, 6, Зварич, 12, Фінео, 25 (а/г), Білоцерківець, 39\nПопередження: Галло, 13, Атаєв, 19, Рафаел Вілела, 34, Гусейнлі, 34 – Шотурма, 9, Чернявський, 27\nВилучення: Болінья, 5 (Азербайджан)\nУкраїна: Ципун (Сухов, 39) – Корсун, Шотурма (к), Білоцерківець, Зварич – Малишко, Сірий, Разуванов, Педяш – Чернявський, Лебідь, Абакшин, Фаренюк.\nАзербайджан: Гусейнлі (1-17), Кюрдов (17-18), Гусейнлі (18-40) – Човадров, Фарзалієв (к), Атаєв, Багіров – Болінья, Фінео, Рафаел Вілела, Галло – Шоджаеї.\nЗапас: Мамедов (вр), Мехтізаде, Мікаїлов, Агалізаде.


Торгував дітьми за копійки: в Запоріжжі розкрили "схему" директора інтернату - ЗНАЙ ЮА\nКерівник інтернату відправляв маленьких підопічних на будівництва\n11 жовтня 2019, 20:15\nВ поліції повідомляють, що в правоохоронні органи надійшла інформація, що голова одного з інтернатів міста займається тим, що віддає дітей, які проживають в інтернаті, на приватні будівництва та господарські об'єкти працювати. За це йому платили. Поліцейські з'ясували, що громадянин є жителем Мелітополя.\n10 жовтня співробітники Управління по боротьбі зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми, слідчі Нацполіції і "КОРД" розкрили, що підозрюваний у цій справі отримував гроші за те, що відправляв неповнолітніх на роботу. За чотирьох хлопчаків, кожному з яких було менше 14 років, директору інтернату заплатили 1 тис. гривень. Хлопців відправили працювати на будівництві в приватному будинку в смт. Приазовське.\nВ даний момент, співробітники поліції узгоджують питання про те, щоб затримати підозрюваного. Правоохоронці ведуть досудове розслідування за ст. 149 ч. 3 (торгівля людьми) КК. Підозрюваному загрожує ув'язнення на строк від 8 до 15 років.\nНагадаємо, раніше торгували людьми як огірками: у Дніпрі накрили небезпечну банду, копи "закривали очі".\nТакож Знай.uа писав, що вінницький нелюд повісився в СІЗО, - копи приголомшили подробицями, відео.\nТеги: торгівля людьми інтернат


Про що думає дитина?, Таніт Кері - купити книжку з доставкою\nКнига «Про що думає дитина?»\nПаперова 691 грн\nАвтор Таніт Кері\nСерія Про що думає дитина/підліток?\nРозмір 202 х 240 мм\nТаніт Кері - «Про що думає дитина?»\nПро що книга «Про що думає дитина?» автора Таніт Кері\nУ цій книзі одночасно аналізується мислення дорослого і дитини. Один і той же складний випадок подається спочатку стандартним описом, потім аналізується, що думає дорослий у цій ситуації, потім пояснюється, що думає дитина. Ну а вже потім дається чіткий алгоритм, що саме рекомендується робити для вирішення критичної ситуації та можливих запобігань у майбутньому. Тобто, в руках батьків – аналог «чарівної палички», яку потрібно лише вчасно розкрити на потрібній сторінці.\nБільше ста реальних та до болю знайомих прикладів розділено на три вікових категорії (2-3, 4-5, 6-7 років). Книга не просто демонструє алгоритми поведінки дітей та батьків, вона вчить реагувати адекватно і спокійно.


🤯 Викрили факап журналістів ВВС, який тривав 25 років. Хоча це не просто факап, а справжній детектив з купою брехні, параної та підкилимних ігор.\nЖурналіст ВВС Мартін Башир зробив культове інтерв'ю з принцесою Діаною завдяки брехні та брудним маніпуляціям. Від моменту виходу інтерв'ю менеджент каналу знав про це і фактично нічого не робив, покриваючи журналіста.\nНещодавно закінчилось розслідування, яке викрило Башира та його специфічні методи запрошення на інтерв'ю. Дахозривна історія про те, як журналісти можуть нехтувати здоровим глуздом задля сенсацій.\nO C 5 днів тому\nЯ втратила довіру до BBC з тих пір, як підписалася на BBC News Ukrainian. Дуже багато моментів для мене були на межі... Особливо стаття про дівчат, які бояться розказати мамі, що втратили цноту і поновлюють її пластичними операціями. Все було так висвітлене, що у мене склалося враження, що я скорше читаю рекламу такої операції... Ну і модерація у них в коментарях теж мене дивує- просто купа расистських зневажливих коментарів, які висять там днями (що між іншим порушує їх же власні правила)\nMariia Hastello 8 днів тому\nДобре, що є це інтерв'ю з Даною, а інакше, вбили б її, і світ не дізнався би зовсім про її життя. Я думаю, що в інтерв'ю вона ще не все розповіла, що знала про королівський клан. Тому її і вбили, щоб точно потім не розповідала.\nВкотре встаю впевнений в тому що всі ЗМІ маніпулюють. Ось вам і BВC їх великі канони. Як казав доктор Хаус з серіалу Хаус - «усі брешуть!»\ntak treba 9 днів тому\nА як там просувається справа у розслідуванні вбивства Кенеді ? У справі Шеремета все з'ясовано ?\nВладимир Куделя 10 днів тому\nИхуй с ней хто она воще такая\nМаксим Мелешко 10 днів тому\nVetal Prokopechko 10 днів тому\nВопше дупля не даю, як таке кривоноге страшко комусь інтересне\nMax Che 11 днів тому\nщо про це думают у cnn\nTadex - Львів 11 днів тому\nПідпишіться Будь - Ласка, на наш Україномовний канал. Допоможіть в просуванні - Корисного контенту. Дякуємо :)\nВалерій Шелупець 11 днів тому\nMariia Hastello 11 днів тому\nДякую за випуск. Відбілює зараз себе королівська родина. Та вбили вони її, а журналіст дуже добре зробив свою роботу.\nЖасмін Солнцева 12 днів тому\nА ти чого так дергаєшся\nJonda Bashnya 12 днів тому\nОоо , у меня такая же футболка с обезьянами\nВладимир Куделя 12 днів тому\nА хто она ? Что она сделала ? Что была что небыла незасирайте эфио\nAlex Myzavich 12 днів тому\nЛише одне уточнення, на фоні у телевізорі це лампочка чи пробка ?\nNalex V 12 днів тому\nСаме тому до теорій змов потрібно ставитись дуже обережно... Сьогодні всі (особливо щурі) сміються над масонами, над тим, що Ковід 19 придумали у лабораторії, а через 25-50 років стає зрозуміло, що це правда... Звісно - рептилоїди, то геть неймовірно... ну приблизно так само, як сказати середньовічній людині, що вона зможе дивлячись у невеличку скриньку бачити свою родину за тисячі кілометрів...\nа прямий етер - це по новому правопису пряма кишка? Бо звучить як щось біля простати...\nMykyta Pidlisniak 12 днів тому\nПфф, bbc russia (та й bbc ukraine) згадайте, вони давно скурвились, й очевидно що центральний офіс вже втравив клепку й будь-який контроль за якістю інформації.\nNellie V 12 днів тому\nта! "Чиста репутація" та об'єктивність бібісі -- це казочка про білого бичка. Подивіться лише, як вони висвітлюють арабо-ізраїльський конфлікт. І це не зараз лише, а вже роками чи десятиліттями. Одразу "високі стандарти журналістики" кудись зникають.\nyuriy po 12 днів тому\nНикита Шендеровский 12 днів тому\nДякую, що звернули увагу на свою помилку стосовно поп-іту. Приємно бачити професіоналізм\nRoman Hnat 12 днів тому\n297 коментар. Дякую за відео.\nfastovezz 12 днів тому\nЯ зрозумів.... щодо "етеру" та "Атенів".... все, що перекочувало до інглішу з грецької зі звуком "th", тепер в українській буде за відсутності цього звуку писатися та вимовлятися через "т".... доречі, тут у каментах так часто говорят про "зрусифікащину" в українській божественного звуку "th" з ортодоксального "т" на мерзенный "ф" - наведідь же ж посилання на історичні пруфи.\n@Altron320 ну а якщо серйозно: чим такий вже поганий звук "ф"? не подобається - так введіть звук "th". Взагалі буде крутяха! будемо і "п", і "ф", і "т", і "th', і "хв" і т.д. мати змогу використовувати. тим більше, що "ф" у грецькій точно була (і є) у тому ж "фотоні"\n@Altron320опа-опа! так це ж цікавіше, ніж тотоапарат та тутло))) хвотоапарат, хвухвло)))) чи потоапарат та пупло)))\nAltron320 12 днів тому\nНу, коли перекладали вперше українською біблію, то замість Філіпа та Люцифера були Пилип і Люципер, так як в українській мові був відсутній звук ф. А ще, здається, у словнику 1928 було щось про заміну "ф" на "хв".\nя никогда не интересовался историей королевской семьи в Британии, но после сериала Корона стал))\nsnoopy Me 12 днів тому\nяк не очікувано, адміністрації жовтої преси (а вся преса схильна до жовтуватості) не реагує публічно на явну хвігню, як не очікувано...\nШекель Зільберман 13 днів тому\nХочете дізнатися про брехню ВВС, почитайте про Родезію\nСтепан Горбик 13 днів тому\nAleksandra Kharchyshyna 13 днів тому\nОпра все дужу круто пояснила про проблемні цінності і неадекватність культури королівської родини. Маніпуляція BBC маловажлива в порівняння із справжніми соціальними проблемами королівського "двору." Неактуально.\nОлена Сімонова 13 днів тому\nКоролівська сім'я перетворила життя Діани на пекло, а потім знайшли лошка на якого можна перекласти свою провину\nPavlo Zalevskyi 13 днів тому\nА у кого порох виграв суд у Лондоні за наклеп BBCчи CNN ?\nKolyanilia 13 днів тому\nJoe Doe 13 днів тому\nЗнову Башир в Британії.. а де Петроф?\nStas Kirichenko 13 днів тому\nДякую, що розказали, я не знав того Поки слухав випуск про того журналіста, то декілька разів сказав вголос "тепер його уб'ють за це")\nДмитрий Салов 13 днів тому\nГригорій 13 днів тому\nСкільки ця "королівська" родина платить за те щоб про них говорили кожну неділю! Коли вже їх зкинуть!?\nbot 7216 13 днів тому\nШось нудно. Хай воно як, просто пишу коментар тому, що мені подобається Гонтар. А привид Діани у паризькому тунелі мене не цікавить. Звиняйте.\nТа на цьому- дякуем)\nКатерина Козлова 13 днів тому\nДе взяти ту футболку що у Толіка?\nМихайло Наконечний 13 днів тому\nІ що? 7 хвилин витраченого мого життя.\nDaria 13 днів тому\nпереклад кривий вона не била себе по руках і ногах а різала собі вени на руках і ноги\nЯрослав Мудрий 13 днів тому\nЧи не забагато хайпу навколо цієї Діани?\nAndrew Kostashchuk 13 днів тому\nBBC Україна це так точно продажне медіа\nNastasia Ananyeva 14 днів тому\nЖиву в Анлії. Англійці поговорили про це 2 дні і забули, і всім пофіг. В Україні: «о боже, сенсація, та це же новина століття!»\nМарина Забаштанська 14 днів тому\nШкода принцесу Діану та її дітей.\nKsana78716 14 днів тому\nДіана розповіла свою правду, а яким на це способом її підштовхнули це вже не так важливо, суті це не змінило\nOlga Gladii 13 днів тому\nНу а могла не розповідати, от вам і суть...\nОксана Бландюк 14 днів тому\nДе можна подивитись інтерв'ю?\nКирило Ігошев 14 днів тому\nБоже, що всі так вціпились в ту Діану - і тут, і закордоном?\nJacob LIVE 14 днів тому\nДа всем пох на наглосаксиф и ввс\nEllen Ripley 14 днів тому\nТак, це все добре, але мені потрібен список використаних продуктів у макіяжі Олександри! Додавайте до опису, будь ласка :D\nТа же вони купляють одяг)\nL7UA 14 днів тому\nNataliya Demchenko 14 днів тому\nІ тут Башир? Залишилося додати -ов і тут знайомий нечистий персонаж.\nАнна Некрасова 14 днів тому\nЛише сьогодні о третій ранку у сльозах закінчила дивитись на Нетфліксі документалку про Діану, і тут цей відос)) документалка 2017 року (до речі, максимально рекомендую, називається The Story of Diana), і там говорилось, що не лише її слуги і всякі кур’єри зливали інфу про Діану, а навіть папарацці могли прикидатися слугами чи кур’єрами. це просто діч)))(((\nGenghis Khan 14 днів тому\nУся королівська сім'я - це "діч".\nIhor Kerk 14 днів тому\nAidis 14 днів тому\nЛюбі мої, ви це навмисно переплутали булімію з селфхармом (1:01) чи я щось не доганяю? 🧐 6:16 а, ну зрозуміло тоді))\nArinaRomato 14 днів тому\nу прямому етері звучить дуууже не дуже... Навіщо це?\nАлександр Воронов 14 днів тому\n"Етер" -це звідки? З Молдови, Угорщини, Польщі, чи Білорусії?\nФотон тепер теж тотон?\nБогдан Паламарчук 14 днів тому\nз грецької звідки і купа інших слів\nстрах та регрес 14 днів тому\n1:58 *в королівській\nВолодимир Жданович 14 днів тому\nА коли ми дізнаємось - хто-ж той курвій син, що вбив Еріку?))))\nО С 14 днів тому\nМихайло Осадців 14 днів тому\nСходе на реванш МІ-9 і бабці проти Діани)\nце ж правда... Діану підставили... а з нею і усю королівську родину\nЕм.. актуальнішого нічого не було?\nрозжалуваний офіцер 14 днів тому\nГордон: ви використовували відривки мого відео, накидаю страйків.🌚\nPavlo 14 днів тому\nвам якісь бобри субтитри робили\nPiroXiline 14 днів тому\nЯкщо що - то справжні журналісти так роблять. Це відео - це професійне питання. Що не можна таке спускати з рук. Це як хірург який вимагає взятку до операції. Або коллектори кредитів які у соцмережах поширюють пости що людина вбивця/педофіл (з двома знайомими таке було і "їх справжні друзі" поширювали мені ці пости). Журналіст який як маніак розкладає психічний стан людини і її оточення - це аналог низької поведінки яка має каратися.\nТатьяна Грушко 15 днів тому\nцілий ролик якоїсь єрунди, ще з такою тривожною музику.а по факту ніачом\nЗоо Укощев 15 днів тому\nЩур не любит Пороха - ну так просто промолчи... Порох для Украины сделал столько, и делает.... Нет, Щур в каждом выпуске его поливает. Как будто Порох ему лично в кашу насрал, или проплачивает кто? Это стандарты журналистики б..ть?\nЗоо Укощев 13 днів тому\n@Телебачення Торонто Ніт\nздається, ви помилились відосом для цього коменту\nРостик Ростик 15 днів тому\nЖах, журналісти маніпулюють інформацією і людьми- ніколи такого небуло... і ось знову.... Та ви маніпулюєте інформацією не менше за нього, і все ок поки ви розважаєте людей...\nIvanna Hotsuliak 15 днів тому\nОй, цей "журналіст" і інтерв'ю Джексона намонтував так, що виставив його якимсь прибульцем\nApgen Pgen 15 днів тому\nчесна журналістика? ухаха)\nГалина Концимал 15 днів тому\nЖиття в " королевській" родині🤣\n@Olha Prokip Хайфайф?\nНаталія Андрійченко 13 днів тому\nА вона таки королевська, короля ж нема :) Є лиш королева\nOlha Prokip 14 днів тому\nшукала в коментах чи хтось ще помітив)) віртуальне хайфайф)\nТетяна Міщенко 15 днів тому\nбуло б добре щоб Ви розповіли про неправдивий фільм про Майкла Джексона від HBO\nЮлия Федоренко 14 днів тому\nОрест Герезія 15 днів тому\nПам'ятаю як моя сестра плакала, дивлячись те інтерв'ю.\nNOMAD _ WIZARD 15 днів тому\nАле ж розповіді Діани справжні.. просто вона б не розказувала їх без витівки журналіста. 🤷🏻♂\nElf Andre 15 днів тому\nТа вони просто башира захтіли злити, роздули так би мовити з мухи слона. Це було так давно що залишається тільки вірити цим авторитетним свідкам. Так сьогодні в світі будь кого можна знищити)\nStanislavshurgalskiy 15 днів тому\nСумне. Навіть влучні жарти не здатні заглушити гіркий присмак. Але ж правда.\nБезрадісний Історик 15 днів тому\nЧекаємо на відверту правду про маніпуляції над Мотурначкою\nfastovezz 15 днів тому\nЕтері... ви перегибаєте, торонти... тотоапарат тоді вже кажіть, тутболка, тломастер, тутло....\nВалерій Вікторович Семенюк 15 днів тому\n@fastovezz де у вас тут фотон не відомо. Зате, є типові грецькі слова, як "фломастер" (англомовного походження), чи "футболка" (знову привіт вам від любителів чаю та вівсянки)... Так що ідіть і гугліть грецьку букву "тета", яка лише в постишівці стала "фета", з метою мовної асиміляції. Бо в російській транскрипції, ця буква завжди була" фета".\nФотон не грецьке слово, нє?\nСобі його у дупу подаруй, доброзичливець.\nВам етимологічний словник подарувати, ну що би ви прчали розрізняти слова грецького походження, від інших, а то впихнули сюди все що могли\nGeneral Ausmerzer 15 днів тому\nНікому не можна вірити, всі продаються, навіть Телебачення Торонто відбілювало різніченка , який поливав брудом наших захисників\nGeneral Ausmerzer 14 днів тому\n@Віталій Горпинич даний персонаж висловився у стилі російської пропаганди, що всі наші захисники симпатизують Гітлеру, що війна це погано і треба здаватися тощо\nВіталій Горпинич 14 днів тому\nВсім нам немає віри. Яким чином висловлювався Різніченко?\nRoman Sydor 15 днів тому\nЖах, який жах.\nVORON 69 15 днів тому\nNicholas Derkach 15 днів тому\n0:48 прямий етер😂😂😂. Дякую владі, що не прийняли мовний закон.\nArsen Makovetskiy 15 днів тому\nAl D 15 днів тому\nЯ спілкуюся за новими правилами. Вони мені більше до вподоби.\nMisha Shevchuk 15 днів тому\nУ всех сотрудников bbc треугольное очко\nLeonid Beliak 15 днів тому\nЛилия Пузанова 15 днів тому\nЯкби в родині було все гаразд, журналіст зазнав би невдачі ще на етапі підготовки до інтерв'ю\nСаша Гулага 11 днів тому\n@Маринэ Кспоян час\nМаринэ Кспоян 14 днів тому\nЭто точно, Диана действительно была не счастливой в этом браке, вот и хотела рассказать всем...\nВероніка Боровська 14 днів тому\nЧесне слово, а вони знайшли кого крайнім зробити. Цей принц Вільям, краще б не розпинався яке ВВС погане, а натовк би пику своєму татусику за те, що той відправив психіку його матері під три чорти.\nLina K 15 днів тому\nКоролевська сім’я , то сім’я Наталі Королевської?)\nNika Fisher 15 днів тому\nОт нащо було Го*дона сюди пхати з Паніним? Я взагалі то їла 🤮\nУпс..це як перец- додае гостроти)))\nВладислава Тищенко 15 днів тому\nВідео звісно цікаве, але я могла дивитися тільки синіх мавп💙🙈\nЛилия Пузанова 13 днів тому\n@Дмитрий Салов а подивіться, що ви там бачите?\n@Лилия Пузанова А шо там?\nА я дивилась на монітори на шиях та думала: там дійсно намальоване те, що я думаю, чи мені ввижається.\nВячеслав Ко 15 днів тому\nКлючова фраза - "з майже чистою репутацією..." :) Дякую за сюжет.\nMAKSYM GAVRIL'CHAK 15 днів тому\nВ ВВС знали що Діану завербувала арабська розвідка через принца Альфа Доді, але нічого не могли вдіяти через те що вона з королівської сім'ї. Тому зі згоди королеви ВВС почали зливати легковажну принцесу по поаній, в тому числі за зраду чоловіку з арабом.\nKolia K 15 днів тому\nБля ну навіщо вже казати це слово ЕТЕР, воно ж звучить, а точніше НЕ звучить\nФотон тепер тотон?тотоапарат?\nЩоб підгорало у любителів радянських стандартів.\ndrfunjohn 15 днів тому\nЦе було корисно дізнатися, що якийсь нахабник, може працювати у ВВС і називатися журналістом\nIron Kid 15 днів тому\nНічого нового в цьому світі\nRoman Hryvach 15 днів тому\nКомусь за межами Англії цікаве лайно їхньої королівської родини? Фак, людство приречене.\nАнглія мала б бути теж приречена. Але якось виживають.\nevgen stepan 15 днів тому\nНащо я це подивився\nА ви дотримуєтесь високих стандартів ВВС ?\nЖеня Астапенко 15 днів тому\nПісля слова «етер» вирубила цей відос🤢\nSasha02 15 днів тому\nЕтер, Атени!! Бу!\nЕтер, етер, етер!\nАлескандр Ястержембский 15 днів тому\nСтандарти ввс, фубля\nDima Zed 15 днів тому\nлише в мене питання "ну і шо?"\nGenghis Khan 11 днів тому\n@Орест Герезія Не треба перебільшувати. Моя фраза стосувалася моїх моральних і політичних переконань, які я формую самостійно й незалежно, тобто не дивлячись на те, чи будуть вони мати щось спільне з радянських вихованням, західноєвропейським, далекосхідним тощо. Тобто, навіть якщо мені не подобається соціалізм, я можу собі дозволити погоджуватись з ним в деяких позиціях. Це для мене абсолютно нормально. Щодо першої частини вашого коментаря про образи. Ще на початку діалогу ви дуже жорстко висловились про комунізм і радянське виховання. Тобто все ж таки ваші переконання дозволяють вам не сприймати будь-які інші концепції виключно у відносинах поваги. Натомість мені розказуєте, що я на це не маю права. Причому я достатньо чітко окреслив, що й чому мені не подобається, і я не вважаю це прийнятним.\nОрест Герезія 12 днів тому\n@Genghis Khan На мою думку, в нормальної людини має бути певний етикет спілкування. Наприклад: я не вірю в бога, але й не ображаю віруючих та елементи їх віри, якщо для них це має сенс - мене це не обходить, я не буду кидати образливу критику в їх бік. Те саме й про поваги чужих традицій, інших культур, як фактичних, так і символічних елементів цих культур, їх історії. А ваше: "я поводжусь так, як хочу". Ви що підліток? Якщо ви доросла людина і серйозно це заявляєте - для мене то просто сигнал, що з вами немає сенсу розмовляти. Якщо така людина мені трапляється у житті, я або роблю все, щоб не контактувати з нею, або все, щоб наша з нею взаємодія була максимально неприємною і для неї також.\nGenghis Khan 12 днів тому\n@Орест Герезія Я поводжу себе так, як я хочу, а не намагаюся подобатися певній частині населення, яке за своїм небажанням думати просто за найменшими ознаками ділить людей на "своїх" і "чужих" (знову ж таки, це стосується обох сторін). Абсолютизм в Англії був. Так, через існування парламенту він навіть на своєму піку, мабуть, не був таким потужним як в деяких інших державах, але був. І більшість королів прагнули саме абсолютизму. Що в Англії, що в інших країнах Європи. Називати шляхетної традицією поділяти людей ще від народження, провокуючи такі захворювання як гомофілію, я ніколи не наважусь. Як ніколи не буду відноситись позитивно до практики каст в Індії. А вам би радив згадати інші "шляхетні традиції" Старої Європи: феодалізм, колоніалізм, рабство. А щоб далеко не ходити, то нагадаю вам важливу традицію англійських монархів: аж до минулого століття їх роль не була суто представницькою. Вони активно брали участь в політиці, до останнього вели важливі перемовини на міждержавному рівні. Вам, мабуть, дуже прикро, що тепер їх роль звелася до простих "селебрітіз", якими цікавиться більше жовта преса, ніж серйозні політичні видання.\nDima Zed 13 днів тому\n@Орест Герезія я гадаю що слова повага та зневага це булшіт слова. Вони нічого не означають. Або означають все одразу. Тому я не розумію ваше питання але спробую відповісти. Мені чхати на королівську сім'ю та тих хто за ними спостерігає. Чи є вона чи її нема - мені однаково. Але навіть мені зрозумілі правила цього шоу Трумена а отже усі хто прикидаються що то все справжнє і вони просто живуть своїм життям виглядають дурнями. (не можна підробити фальшиве життя) А всі хто влізає в це а потім ниє що треба грати роль та виконувати роботу - а на шо ви сподівались? на вас витрачають мільйони - відпрацьовуйте. А ще парадоксальніше виглядають звинувачення журналістів які нібито кудись лізуть... Саме вони і роблять це шоу. Без них це буде просто діра в бюджеті як від Януковича. Все одно що коня сварити що гриву має. Це їх прямий обов'язок який вони виконують. Якщо вас соромно за журналіста ББС то вам має бути соромно за це шоу у цілому і перш за все за вашу цікавість до нього.\nОрест Герезія 13 днів тому\n@Genghis Khan Ви у школі навчалися? Okay, але ж про відсутність абсолютизму у Великобританії я вам вже пояснив (якщо ви самі не знаєте історії). Я вказав вам на вашу "совковість", бо ви використала типові тези комуністичної критики шляхетних традицій Європи, а ще стосовно вашої неповаги до чужої культури (це навіть не совковість, а росіянство). Я просто називаю речі своїми іменами. Не подобається - не поводьте себе так.\nоксана мимохід 15 днів тому\nГордон такий тепер: а ви ще на мене гнали.\nOleh Komendant 15 днів тому\nVano Van 15 днів тому\nRodion Kovalchuk 15 днів тому\nФух, молодцы исправились..Когда я спросил у жены, что такое симпл-димпл, она сказала, что это ее любимая секс игрушка, но не удовлетворенный ее ответом, показал видео, своей 13 летней дочери, которая заявила, что это поп ит! и как можно было это перепутать! Но теперь она вас простила, спасибо что не пришлось ждать 25 лет:)\n@Al D Так само)))\nНічого не зрозумів, але дякую.


«У нас кожен день — рейв»: інтерв'ю з електронним дуетом Hidden Element\n«У нас кожен день — рейв»: інтерв’ю з електронним дуетом Hidden Element\n«У мене прямо мандраж починається від того, що ми все це згадуємо», — говорить Ігор Кириленко посеред нашого зідзвону в Zoom, підпалюючи чергову цигарку.\nДесять років тому разом із другом Нілом Тарасовим вони об’єдналися в електронний дует Hidden Element, і з того часу пройшли вдвох через терни і випробування віри до бурхливого творчого життя, заснування лейблу Thousand Kisses Place і свіжого Kontinuum EP — нової вершини дискографії, але далеко не останньої навіть у межах цього року.\nСпеціально для медіа СЛУХ учасники дуету розповідають про першу закоханість в електронну танцювальну музику, виживання в Києві та підходи до творчості.\n— Ігорю, в 13 років ти взявся за гітару. Яку пісню розучив першою і що понеслося далі?\nІгор: «В траве сидел кузнечик», звичайно. А взагалі зараз підуть історії в дусі журналу «Единственная», тому що мене вчив мій вітчим — він шпарить на гітарі Висоцького просто як несамовитий.\nУ 16 років, в останніх класах школи в Керчі, у мене вже була нав’язлива ідея робити повноцінні треки. Я попросив хлопців, які грали метал: «Дайте мені теж щось написати — барабани, наприклад». Мені вручили Fruity Loops, комп’ютерну програму, я відкрив її і став розбиратися. Це був 2007 рік, розквіт емо-культури, я ходив з чорним волоссям і тунелями у вухах.\nРобив спочатку емо-кор, потім брейкбіт, хоча мене тягнуло до музики такого штибу ще з дитсадка. Я закохався у The Prodigy ще зовсім малим. Не знав, що це називається брейкбіт, тому що не було інтернету. Просто розумів, що це певний стиль, тому що бас і барабани звучать певним чином. Дуже любив альбом The Fat of the Land.\n— Ніле, якими були твої перші кроки в музиці?\nНіл: Мені з дитинства подобалося ставити татові пластинки. Правда, батьки забороняли їх чіпати, тому я ставив, коли їх не було вдома. Улюблена пісня була Money, Pink Floyd, тому що вона починалася зі дзвону монет, і мене дивувало, що в музиці можна використовувати такі звуки.\nА в 10-му класі однокласник поділився касетою The Chemical Brothers — Dig Your Own Hole, там першою піснею йшла Block Rockin ‘Beats — і мені просто дах знесло. Я не міг зрозуміти, як таке може бути. Слухав цей альбом тисячу разів, напевно. Але, до речі, The Prodigy тоді не любив. Я був у таборі The Chemical Brothers.\nЯ з Енергодара, Запорізька область, і в рідному місті влаштувався на роботу в музичний магазин. Мене взяли, тому що від тата і його вінілової колекції я мав хорошу базу. Pink Floyd, Led Zeppelin, The Beatles — ось це все. Уже в магазині я прошарив різноманітні жанри.\nПізніше, в інституті в Харкові, захопився драм-н-бейсом, почав діджеїти. При цьому я ніколи не хотів бути діджеєм — довелося ним стати, бо той драм-н-бейс, який мені хотілося слухати, ніде не грав. Хоча до діджеїв я завжди ставився скептично. Та й зараз, у принципі, теж.\nНіл: Є класні діджеї. Сам діджеїнг — це не суперскладна задача, як на мене.\nІгор: Ніл — гарний діджей. Щоб добре зводити, потрібні талант і велика практика. У Ніла це є, тому він так говорить.\nНіл: Глобально я не вважаю діджеїнг надприродним навиком. Діджеї за великим рахунком не напружуються. Їм подобається музика, подобається шукати цікаві треки, зводити їх. Якщо є вуха, руки і смак, стати діджеєм просто. Напевно, найскладніше — це діджеїти з вінілів, купувати платівки. Але це теж задоволення. Якщо при цьому діджеїнг став роботою і приносить гроші — взагалі супер.\nА ось продакшн у музиці — набагато складніша задача. Якщо ти хочеш саме створювати музику, виникає купа рутинної і складної роботи, яку потрібно подолати, яка не в кайф. Навчитися зводити з пластинок — це як на велосипеді кататися. Раз навчився і вмієш. Але якщо ти пишеш музику, то потрібно постійно вдосконалюватися. Зрозуміло, в майстерності діджеїнгу теж є нюанси, але все одно не такого рівня.\nЯ намагався писати музику, працював в Adobe Audition, Acid Pro, Reason, Fruity Loops, а далі знайшов Ableton — і сталося осяяння від того, який він зручний, інтуїтивний. Якраз тоді ми познайомилися з Ігорем, я пересадив на Ableton і його. Вже удвох ми почали робити щось осмислене.\nІгор: Ми зустрілися в Харкові, нас об’єднало це місто. Я приїхав туди вчитися в Академії культури за спеціальністю «Режисер естради і масових заходів». Одного разу я вирішив копнути глибше в драм-н-бейс, запитав друга, а той відправив мене до Ніла.\nНіл: Я тоді працював арт-директором у культовому клубі «Живот».\n— У 2013-му ви переїхали до Києва — це зі старту був план завоювання і кар’єри в музиці?\nІгор: Ми говорили про це багато місяців, тому що у мене закінчувалося навчання в універі, і пора було щось вирішувати. На п’ятому курсі я сам заробляв собі на життя, батьки вже не надсилали гроші.\nПаралельно я грав живий драм-н-бейс у групі Liquid Break і ходив на репетиції в музучилищі, де зібралася сильна тусовка. Наш басист Клим тепер грає з The Hardkiss, а ще записувався в нашому альбомі Together. Паша Холодянський зараз барабанщик «Пошлой Молли», Рома Булахов — гітарист гурту «Нервы».\nМи всі тісно дружили, я тусив там перманентно. Викладачі навіть думали, що я учень. І ось Рома загорівся, каже: «Переїдь до Києва, будемо мутити воду». Я сказав про це Нілу — ми тоді разом знімали квартиру на Холодній Горі, і ми почали думати. Я став відкладати всі заробітки, Ніл підтягнув мене в «Живот».\nНіл: Ігор працював у нас на фейс-контролі й стежив, щоб інші охоронці не брали гроші за вхід собі в кишеню.\nІгор: А після четвертої години ранку, коли Ніл бачив, що пора закриватися, він ставив мене на головну сцену, щоб я грав драмфанк і розганяв людей по домівках. Я вмикав улюблені треки з дикими барабанами. (сміється)\nНіл: Тоді вечірки починалися о десятій вечора, і до шостої ранку всім уже хотілося додому — не так, як зараз, коли в три все тільки починається.\nІгор: Загалом, Рома Булахов — мій хороший кент, поважаю його і як музиканта, і як особистість — переїхав першим і повторював: «Чувак, переїжджай, будемо працювати в барі, шукати роботу як завгодно, але в Києві, тому що тут увесь двіж».\nІ ось у мене закінчився п’ятий курс, я склав останній іспит — і в той же день взяв гітару, рюкзак зі шмотками і звалив на поїзді до Києва. Ніл сказав, що закриє «хобота́» по «Животу», всілякі побутові питання, і наздожене.\nКоли я приїхав, то виявив, що Рома ніде не живе, а знімає гараж на Дружби Народів. Ми жили там місяць. У мене було 2000 грн, з яких 800 одразу забрав Рома, тому що потрібно було заплатити за оренду, інакше нас би вигнали. Спали на підлозі — ліжок не було, тільки простирадло.\nВзагалі ніяких зручностей не було, звичайно, там же просто мужики машини ставили. Перебувати на території кооперативу після 23:00 заборонялося, тому ми закривалися в гаражі й спали, не виходячи. Якщо потрібно було посцяти — сцяли в пляшку. Милися вранці серветками і якоюсь технічною водою. Часом випадала можливість помитися, поїсти і поспати у друзів. Це був пекельний місяць.\n— Як ви вирвалися з гаража? Ти шукав роботу тільки в музиці?\nІгор: Ще в інституті я розумів, що не зможу інакше, не буду щасливим. Розумів, що зараз потрібно докласти максимум зусиль, щоб заробляти музикою як завгодно.\nКоли я приїхав до Києва, Рома працював по барах із кавер-бендом. На вокалі була Галина Шкода, яку можна почути в нашому альбомі Together. Якраз наступного дня у них був виступ, і Рома неймовірними зусиллями підтягнув мене в склад бенду.\nІнші хлопці мене не знали, а фішка в тому, що чим більше людей, тим менша сума дістається кожному. Тобто, ви отримували за ніч 1200 грн, і якщо вас четверо — розходилися по 300 грн кожному. Якщо п’ятеро — ще менше, невигідно. Я підготувався до виступу, зробив плейбеки, типу діджей. Для бару і того репертуару це був дикий формат, хоча, звичайно, звучало крутіше.\nЧерез місяць-півтора нам вдалося назбирати грошей, щоб зняти одну кімнату на трьох — на той час якраз приїхав Ніл. Так ми з’їхали в цокольне приміщення на Куренівці. У сусідній кімнаті жив колишній басист гурту «Антитіла», Микита Астраханцев, так що у всій квартирі творилася похмура музична двіжуха.\nІ це була максимально розвалена квартира: тупо дві кімнатки і кухня, в якій куди не повернись — упираєшся або в холодильник, або в сковорідку. Речі в цьому приміщенні взагалі не сохли: виправ, повісив, а через два дні вони такі ж мокрі, і ти намагаєшся їх якось вивішувати на вулиці. Це тривало три місяці.\nНіл: Але навіть за таких умов вибору особливо не було — тільки їхати в столицю. Я працював у клубі «Живот» і розумів, що потрібні стартові гроші, тому паралельно влаштувався в офіс компанії, яка продавала по всій країні айфони і аксесуари. І ще раз переконався, що не зможу працювати в офісах. Так чи інакше, поки Ігор ставав на ноги в Києві і заводив знайомства, я зібрав гроші на переїзд і їхні гаражні пригоди мене оминули. Не впевнений, що я б це вивіз.\nОсобливо коли до нас переїхав Роман Полікарпов, барабанщик «Братів Карамазових», і ми жили в одній кімнаті вчотирьох. Спали на підлозі, точніше, був один маленький диван, а я спав на надувному матраці, який до ранку геть здувається. Пам’ятаю веселу нічку, коли наш сусід привів додому дівчину і вони шумно проводили час. А вранці ми сидимо вчотирьох на кухні, заходить ця дівчина — і бачить купу незнайомих типів. (сміються)\n— При цьому ви продовжували вірити в обраний шлях або все-таки були думки, що десь повернули не туди?\nНіл: Сумнівів не було ніколи. Ми йшли до мети.\nІгор: Коли ти перебуваєш у таких екстремальних ситуаціях, у голові роїться купа думок про те, який ти невдаха, ніхто в цьому житті, жереш один раз за день, спиш на підлозі. Але все ж розумієш: я натисну і доведу собі, що все вийде. Коли у тебе немає шляху назад, ти не маєш вибору. У мене не було Керчі, я не міг повернутися до батьків. У Харкові нікого, в Києві теж — то яка різниця? Що там, що там — або виживати, або здихати.\nНіл: Ігор постійно пахав із кавер-бендом, але грошей більше не ставало. Пам’ятаю вечір, коли пішов слушок, що Світлана Лобода набирає музикантів.\nРома Булахов підтягнув Ігоря, їм потрібно було до ранку зробити плейбеки, щоб піти на прослуховування, і чуваки до світанку працювали. У мене тоді була постійна, хоч і ненависна робота в київському офісі тієї ж компанії з айфонами, а чуваки хотіли заробляти тільки музикою, і для початку потрапити в якийсь комерційний проєкт. Їх таки взяли до Лободи.\nАле все ж розумієш: я натисну і доведу собі, що все вийде. Коли у тебе немає шляху назад, ти не маєш вибору.\n— Коли у вас була остання робота, не пов’язана з музикою?\nІгор: У Харкові я працював ведучим дитячих свят. Був і Шреком, і Бабою Ягою. У нас є старий кліп Do not Want to See You Ever Again, ось там плюшевий ведмідь — це я. Але ведмедик — це найнижча каста, я нормальним ведучим був, розважав діток, грав із ними, вся ця ворушня. У голові залишилася тонна віршиків. Я цією роботою накопичив собі на перший лаунчпад.\nНіл: Я пішов з айфонової компанії в кінці 2014-го — якраз понісся гурт The Erised і паралельно я почав діджеїти.\n— Як зібралися The Erised?\nНіл: Ми робили треки разом із другом і продюсером Данилом Маріним aka Detail — проєкт так і називався: Hidden Element & Detail — і у нас був трек, у якому заспівала Соня Сухорукова. Спочатку в цьому і полягала вся затія. Але потім ми зрозуміли, що вона може перерости в щось більше.\n— Я знаю, що ви не дуже любите говорити про цей період, тому тільки одне питання: за п’ять років існування The Erised ви отримали для себе якийсь корисний досвід?\nІгор: Звичайно, чувак! Ми ніби вступили в інший світ. Не буду заперечувати, що The Erised — це феномен, який залишив культурний слід як в українській, так і в — не думай, що я дуже зарозумілий тип — світовій музиці. Просто в українській залишив отакий слід (показує руками великий відрізок), а в світовій отакий слід (показує маленький відрізок). Це не просто пшик, це було щось нереальне. Ніхто не розумів, чому на це цікаво дивитися, чому це — подія. Для мене досі загадка, як гурт The Erised збирав повний зал.\nНіл: Я не можу сходу назвати інший український гурт, який їздив у Лондон грати не для діаспори. На їхній фестиваль, для їхньої публіки. Звичайно, є «ДахаБраха» і Jinjer, але з The Erised мова йде практично про поп-музику, пісенний формат із трошки дивними інструменталками. У нашому поп-сегменті на це здатна, звичайно, ONUKA. У неї є все, щоб стати українською командою на міжнародній сцені та збирати повні зали європейської публіки.\n— Пізніше Ігор приєднався до The Gitas, американського гурту Саші Чемерова. Ти переїхав до Штатів, щоб грати з ними, або грав з ними, щоб переїхати в Штати?\nІгор: Діло було так. Я приїхав у Лос-Анджелес, нікого не знаючи, але заздалегідь прикинув, що цей тип цікавий. У 2008-му я був на його лайві і охуїв. Дізнавшись, що Чемеров у Лос-Анджелесі, я пішов до нього. Саня — суперсильний, супертворчий тип. Ми розговорилися, знайшли контакт, і в якийсь момент вирішили, що було б здорово попрацювати разом.\nНіл: Ще коли ми жили в Харкові, Ігор ставив мені «Димну Суміш» і дико їх котирував.\nІгор: Я протусив у Штатах рік, і це був продуктивний період у плані релізів. Ну, і український тур — я вважаю, ми тоді все прикольно зробили: велике охоплення, багато фітів, класний сольник у Києві з запрошеними гостями. «Тримай мене» з Андрієм Хливнюком, «Не мовчи» з Женею Галичем.\n— Чому це тривало лише рік?\nІгор: Мені набридло маятися дурницями, і я вирішив зайнятися нормальними справами, тобто повернутися в Україну. Спочатку хотів залишатися в Штатах жити, але зрозумів, що там ловити нічого.\nЛос-Анджелес — місто для самодурів. Я говорю про себе, комусь іншому подобається — нехай пиздує. А я нічого там не бачу. Це все — великий спектакль, який розігрується щодня, щомиті. Білборди, мейнстрім-двіжуха, супермузиканти — це все не так зовсім. Усі ідіоти хочуть в Америку. Ці пихаті нездари, які думають: капець, я в LA, курю косячок, фотографуюся біля пальми, а сам потім їду розвозити піцу — це мені не підходить.\nВ останні роки я займаюся продакшном для поп-артистів і заробляю круті як для України гроші. А в Лос-Анджелесі на них розплатився з боргами, заплатив за квартиру — і сидиш з нулем.\nКоли ти вже хтось в Україні, у тебе є репутація, ти — це ти. А там хоч би яким крутим ти не був — ти все одно ніхто, бомж із вулиці. Я не хочу витрачати своє життя, доводячи комусь, що моя думка там важлива.\nПоживши в Штатах, я дуже полюбив Україну, став її похмурим фанатом. Я зрозумів, що у нас тут заїбись. Відмінні люди, насамперед менталітет класний. Природа класна, їжа класна, локальна музика реально класна. Я хочу бути там, де я потрібен.\n— У Hidden Element велика і заплутана дискографія. Ви самі знаєте, скільки у вас релізів?\nІгор: Знаємо, тому що я зараз збираю повний список треків для публікації. 75, які ми зможемо віддати, і ще десь 25, які не зможемо — всього близько 100 випущених треків. Це повноформатний альбом Together, штук десять EP і сингли.\n— Ви випускалися на багатьох зарубіжних лейблах. Традиційне питання: що це вам дало?\nІгор: Я б прибрав з формулювання слово «зарубіжний», бо ми випускалися і тут. Немає різниці, український лейбл або закордонний, в Коломиї ти або в Лос-Анджелесі — все залежить від твого підходу.\nНіл: У той період нам було важливо видатися на лейблах, релізи яких ми слухали самі. Ми не сильно розуміли, що це дасть, чи хороші ці лейбли в плані піару — просто любили їхню творчість і надсилали їм музон.\nЦе, скоріше, емоційний момент: коли лейбл, який тобі подобається, видає твої треки, ти розумієш, що ти на правильному шляху. Не важливо, зроблять вони тобі компанію за тисячу фунтів чи ні: ти усвідомлюєш, що робиш нормальну музику, яка може подобатися людям зі смаком, близьким до твого.\n— У 2020 році ви запустили власний лейбл Thousand Kisses Place разом із Сергієм Вовком з KAMA і Юрою Каленюком із Vinyla Shop. Як ви до цього прийшли і в який момент зрозуміли, що пора?\nНіл: Я вже три роки веду свій музичний подкаст Btw., і половина артистів, яких ставлю — це невідомі імена. Коли я шукаю інфу про них, виходжу на лейбли, то регулярно переконуюся, що все поділено. У лейбла є 10–20 артистів, і вони варяться у своїй каші. Часто з’ясовується, що не зв’язані між собою на перший погляд артисти випускаються на тому самому лейблі.\nІ з’ясовується, що ринок не такий великий, і всі одне з одним пов’язані. Якісь великі й культові компанії типу Warp і Ninja Tune — це теж своє коло артистів, просто там їх більше, наприклад, 50. У таких лейблів тридцятирічна історія, більше зв’язків і ресурсів, але це як і раніше, тусівки. Тому ми вирішили створити свою тусівку.\nФокусним жанром вибрали брейкбіт, щоб задати цілісне звучання, але не плануємо на цьому зупинятися. На лейблі вже вийшли наші міні-альбоми Comparisons і Kontinuum, Borderlines EP від Koloah та міні-альбом нового імені на музичній сцені Vroda під назвою Senses.\nComparisons EP by Hidden Element\n— До слова, про ваш свіжий Kontinuum EP. Якщо в альбомі Together ви робили дуже різну електронну музику, то тут дійсно зосередилися на брейкбіті, до того ж треки за структурою більше орієнтовані на танцмайданчики, на діджеїв. З чим пов’язаний такий зсув бачення?\nНіл: У нас викристалізувалося розуміння того, що ми, звичайно, класні, що могли робити і дабстеп, і різні піджанри драм-н-бейсу, і багато драмфанку, і даунтемпо в дусі Bonobo, і ембієнт-техно для лейбла Silent Season. Але те, що ми постійно били в різні сторони, не дало розуміння, хто ми насправді.\nТи не можеш писати драм-н-бейс, а потім під тим самим ім’ям — техно. Якоюсь мірою це протиборчі сторони. Багато «технарів» не перетравлюють драм-н-бейс, для багатьох джанглістів техно це — суперпопса.\nЯк у результаті зрозуміти, хто наш слухач? Раніше ми не замислювалися про це, просто робили музику на емоціях.\nKontinuum EP by Hidden Element\n— При цьому самі ви нечасто ходите в клуби, тримаєтеся ніби в стороні.\nНіл: Тут усе просто. У нас хоч діджейська танцювальна музика, але я не чую такої музики в клубах. Може, якби вона там грала, я б і ходив. Може, в Бергхайні грає. Але в цілому, скажімо, вечірки Rhythm Büro — це окремий двіж. СХЕМА — теж. Без сумніву, чуваки компетентні, гідні уваги, і колаборація з лейблом PAN підтверджує, що вони шарять в електроніці й не хочуть зациклюватися тільки на рейв-музиці.\nАле на саму СХЕМА я піти не можу — і через контингент, і через звуковий контент. Brave! Factory, Strichka — це нам ближче. В рамках цих заходів є багато слотів, які нам цікаві. Але я не вживаю нічого, не прискорююсь, і нереально просто прийти на івент, який триває добу чи дві, і покрити всіх, кого хотів послухати.\nКоли ти займаєшся цим професійно, у тебе кожен день рейв. Ти не можеш приходити в клуб і знову купу годин поспіль все це слухати. Коротше, ми з іншої сторони барикад — не встигаємо бути і відвідувачами рейвів, і контент-мейкерами.\nІгор: Знаєш, коли письменник починає писати? Коли він не бачить навколо того, що хотів би читати.\nНіл: Я став діджеєм, тому що ніхто не грав те, що я хотів слухати.\nІгор: Як на мене, це найчесніший підхід. Створювати контент, який би ти сприймав.\n— Чи потрібно вам на якомусь етапі створення треків перебувати в одній кімнаті або процес може бути повністю дистанційним?\nІгор: Звичайно, потрібно.\nНіл: Зазвичай Ігор робить заготовку на півхвилини або хвилину — якусь комбінацію ритму і мелодії. Потім ми сидимо разом і вирішуємо, як вона буде розвиватися, що додати, що прибрати. Жива дискусія, можливість пробувати тут і зараз — все це спрощує роботу. В процесі може змінитися і початкова заготовка.\nЗ іншого боку, наприклад, перед карантином Ігор зробив пару демок прямо в поїздах, поки катався з Максом Барських, і, в принципі, закінчив їх сам. Ми навіть розіслали їх, і один хороший брейнденсовий лейбл запропонував реліз на вінілі, але ми вирішили: ні, краще ми самі. Там такий музон, особисто я в шоці! Дуже хочеться десь його зіграти, випробувати.\n— Ігорю, зазвичай ти починаєш робити заготовки з чистого аркуша, з натхнення, або чітко знаєш, з чого хочеш почати і що отримати?\nІгор: Нема встановленої схеми. Буває стан, коли ти так хочеш створювати, що не можеш, зараз здохнеш. Сідаєш де завгодно — хоч у поїзді, хоч у літаку — і фігачиш. Дуже часто виходить лайно. А іноді виходить гідно, як ці два треки.\nЧасом роблю з нуля якийсь саунддизайн, якісь барабанні мелодії, і вони поступово виростають у щось більше. Часом щось є в голові, звучить якийсь біт або мелодія, я надиктовую це собі на телефон, потім слухаю і пишу.\n— За вашими відчуттями, чому в музиці ви навчилися за останній час?\nНіл: З роками прийшло розуміння, що потрібно вчитися робити треки на трьох доріжках. Чим простіше і чистіше, тим професійніше.\nІгор: Точно. Практично будь-які супервідомі танцювальні треки побудовані за таким принципом. Буває, музиканти, з якими я працюю, обурюються: а що не так, якщо у мене триста синтів в одній пісні. А я відповідаю: дивись, у Nirvana всього чотири інструменти — барабани, бас, гітара, вокал — нічого більше, і все працює. У цьому для мене один із секретів гарної композиції: щоб було мало доріжок, але щоб кожна мала свій сенс, свою вагу, свою прихильність. Ми самі цього поки вчимося, але іноді зрозуміти — це вже пів справи.\nНіл: Іноді ти слухаєш і відчуваєш, що чогось не вистачає. Починаєш додавати. А насправді потрібно доточити те, що є. Головне — у треку має бути ідея. Якщо ти її доточив, буде заєбісь. А якщо нашаровувати, додавати ще гітару, а тут хети, то все перетворюється в кашу, і всю ідею можна зіпсувати.\nАскетизм — запорука успіху. Ми пройшли певний шлях, щоб це відчути, і, сподіваюся, у нашому свіжому Kontinuum EP це чути з першого треку.\n— Як ви удвох збираєте сетап Hidden Element? Кожен купує девайси на свій смак і приносить або вибираєте разом?\nНіл: Мені здається, у нас аскетичний сетап, не те щоб дуже багато всього. Ось ми вирішили, що хочемо спробувати Elektron Octatrack — він наш на двох. Буває, у Ігоря місяць лежить, зараз у мене. Korg Minilogue купував я, а зараз він у Ігоря. Педалями своїми він користується ще й в іншій роботі, а іноді, якщо треба, ми юзаєм їх разом. Старий Microkorg купувався за часів The Erised.\nУ нас немає парку з десяти сінтезаторів і п’яти драм-машин. Ми вдвох розуміємо, що хотілося би спробувати. Монітори Mackie у кожного вдома свої, звукова карта кожному теж потрібна персональна.\n— Хто за що відповідає на лайві?\nІгор: Ніл відповідає за барабани і бас, я — за синти і семпли.\n— Який ваш улюблений девайс зараз?\nІгор: Elektron Octatrack, звичайно. Це бездонний колодязь можливостей. Я довго його освоював, тому що одна справа — щось відтворювати, а інша — писати. Потрібно перемикати мізки на інший формат. От якщо ти раніше писав картини, а тепер тобі потрібно майстерно полагодити трубу.\nНіл: Нас лякали, що довго звикати до архітектури. Я начитався думок, що важко, і коли ти боїшся, в результаті з’ясовується, що він не настільки складний, можна звикнути. Напевно, коли підходиш до нього з настроєм: «Та я щас як запилю, діло майстра хвалить», можуть виникнути проблеми. Нам іноді здається, що можна взяти п’ять октатреків — і все, нічого більше не треба. Правда, буває, що він підглючує. Хоча це природно, адже наші мізки теж глючать, немає нічого досконалого.\nЧитайте також інтерв’ю з цікавим дуетом KAROON, яке складається з подружжя Лєри і Тараса Карунів.\n13 українських електронних альбомів 2020, які варто послухати17 Сер 20203407\nUNIT.City запускає радіо з українською музикою. За підтримки медіа СЛУХ8 Жов 20203225\nПлейліст Дар’ї Коломієць, під який одразу хочеться танцювати7 Жов 202010379\nВиступ дня: дивіться сет DJ Tapolsky посеред Бессарабського ринку6 Жов 20201403


← Haсіння льoну лікує підшлункову. Існує один рецепт, який не просто приховає нeгaтивні прояви збою залози, але і зцілить її…\nПересчет зарплат под угрозой, раскрыты плачевные детали плана Зеленского: что будет с деньгами →\nНові правила Кабміну! Як платити за комуналку під час карантину!\nAdmin Комментарии к записи Нові правила Кабміну! Як платити за комуналку під час карантину! отключены


Померла єдина спадкоємиця Грети Гарбо - Психологія - 85-річна жінка померла у себе вдома в каліфорнійському окрузі Марін після нападу пневмонії | СЬОГОДНІ\nПомерла єдина спадкоємиця Грети Гарбо\n85-річна жінка померла у себе вдома в каліфорнійському окрузі Марін після нападу пневмонії\n11 липня 2017, 15:17\nГрета Гарбо. Кадр з відео\nПомерла Грей Густафсон Рейсфілд – племінниця і єдина спадкоємиця знаменитої актриси Грети Гарбо, повідомляє Associated Press.\nЯк розповів син спадкоємиці Дерек Рейсфілд, його мати померла у себе вдома у віці 85 років в каліфорнійському окрузі Марін після нападу пневмонії.\nНезважаючи на велику різницю у віці, Гарбо і Рейсфілд були подругами. За словами сина спадкоємиці, його мати вважала актрису воістину чудовою жінкою.\n"Думаю, моя мати насправді поважала її, оскільки вона дуже багато чого досягла і зробила це по-своєму. Вона була дуже незалежною, коли в цілому жінки такими були, і вважаю, для моєї матері це був справжній урок", – зазначив Рейсфілд.\nГарбо ніколи не виходила заміж, дітей у неї не було. Вона померла в 1990 році. У Рейсфілд залишилося троє синів, дочка, вісім онуків і один правнук.\nДженніфер Лопес в провокаційній сукні без білизни викликала фурор Емілія Кларк натякнула на смерть своєї героїні в заключному сезоні "Гри престолів" Пишногруда актриса позує у відвертих купальниках Актриса Елізабет Херлі врятувала життя сина 52-річна Елізабет Херлі вразила ідеальною фігурою в бікіні Одеський кінофест: в суддях - зірка "Гри престолів" і композитор Люка Бессона Ольга Сумська поїхала до Польщі і змінила імідж Скарлетт Йоханссон розповіла про роман Халка і "Чорної вдови" в "Месники: Війна нескінченності"\nжінки актриса матір померла померла


Про що говорять зморшки на обличчі | Новини | Всеукраїнська асоціація пенсіонерів\n1. Якщо у вас багато зморшок, які схожі на промінчики, які від зовнішнього краю ока відходять і вгору спрямовані, то ви шахрайка, знаєте, що ви хочете досягти в житті і чітко знаєте, як ви це зробите. Ви можете кружляти голову чоловікам. Але не потрібно думати, що ваші чари можуть діяти на всіх, в принципі на деяких вони не діють. І те, що ви не завжди буваєте, щирі, може від вас відлякати хороших людей.\n2. Гусячі лапки в куточках губ та очей, говорить про ваш оптимістичному характері, здатності співпереживати. Можливо, ви про себе уявляєте більше, ніж насправді представляєте. Але ви подобаєтеся оточуючим і такий, особливо чоловікам.\n4. Глибока складка зміщена до однієї якоїсь брови. Не виключені зі здоров'ям проблеми. Але особисте життя складеться вдало, адже ви просто створені для романів і любові.\n5. Дві чіткі лінії між бровами, кажуть, про відмінні організаторських та ділових здібностях. А також постійна напруга і занепокоєння, часто пережиті стреси. Може пора розслабитися, щоб зморшки не змогли зробити вас старше на вигляд.\nЯкщо ж лінії викривлені, то ви не серйозна людина, здатний на несподівані витівки, майже що на дитячі витівки. Така чертовщінка припаде до душі чоловікам, аби не стала для вас життєвими проблемами і різними непорозуміннями.


В Ужгороді відшукали бабусю-втікачку » Новости Украины и Мира. Новости сегодня - 7dniv.info\nВ Ужгороді відшукали бабусю-втікачку\nЖизнь 28-фев-2016, 13:501033\n27 лютого патрульним поліцейським Ужгорода вдалося знайти зниклу бабусю.\nВчора о 19:00 до правоохоронців звернулася ужгородка, яка повідомила, що її бабуся, 87-річна пенсіонерка, ще о 10:00 ранку пішла з дому і не повернулася. Під час чергування вулицями міста патрульні поліцейські відшукали бабусю і повернули додому.\nТеги: Ужгород, поліція, бабуся\nІршавська селянка пограбувала бабусю-сусідку\nВ Ужгороді співробітники ГШР розшукали зниклого дідуся


Куряча грудка в духовці – цікаві рецепти для домашнього обіду | iskysstvoetiketa\nHome Куряча грудка в духовці – цікаві рецепти для домашнього обіду\nКуряча грудка в духовці – цікаві рецепти для домашнього обіду\n1 Як приготувати курячу грудку в духовці?\n1.1 Куряча грудка з апельсинами в духовці\n1.2 Куряча грудка з картоплею в духовці\n1.3 Куряча грудка під шубою в духовці\n1.4 Куряча грудка з ананасами в духовці\n1.5 Куряча грудка в кефірі в духовці\n1.6 Куряча грудка з овочами в духовці\n1.7 Куряча грудка з грибами в духовці\n1.8 Запіканка з курячої грудки в духовці\nКуряча грудка в духовці – страва, що при регулярному вживанні принесе відчутну користь організму, оскільки м’ясо належить до дієтичного. Всілякі варіанти готування допоможуть постійно застосовувати оригінальні рецепти, здатні урізноманітнити повсякденне меню.\nКуряча грудка в духовці являє собою одне з найпоширеніших страв, які люблять готувати господині. Це обумовлено тим, що м’ясо курки відноситься до дієтичних, а такий спосіб готування зробить страву максимально корисним і смачним.\nБагато починаючі господині, які тільки починають освоювати кулінарні процеси, задаються питанням: який спосіб готування слід використовувати, щоб вийшла смачною і соковитою куряча грудка запечена в духовці. Для отримання правильного страви необхідно дотримуватися кілька простих правил, які полягають у наступному:\nКуряча грудка повинна бути тільки свіжої та охолодженої. Із замороженого м’яса, яке доведено до кімнатної температури, соковитості у страві не дочекатися.\nЩе одним секретом соковитості страви є маринування. Куряча грудка середнього розміру маринується в соусі приблизно 45-50 хвилин.\nКуряча грудка з апельсинами в духовці\nЯкщо господиня хоче отримати блюдо, яке стане справжньою прикрасою святкового столу, то варто спробувати рецепт курячої грудки в духовці з апельсинами. Апельсини наситять м’ясо кисло-солодким ароматом і додадуть апетитний яскравий колір. Смак страви буде справді неперевершеним, а чудовий вид дозволить використовувати його в якості головного акценту на столі. Це ідеальний варіант, як смачно запекти курячу грудку в духовці.\nчасник -5 зубчиків).\nГрудку розрізати по довжині, товщиною в 1,5 див.\nВикласти філе в пакет для запікання, всипати туди спеції, додати часник.\nВидавити з апельсинів, розрізаних навпіл, сік в пакет. Залишилися кірки розрізати на 4 частини кожну половинку і покласти в пакет, який щільно закріпити і проколоти.\nКуряча грудка в духовці печеться 50 хвилин.\nІснує блюдо, яке незамінне, якщо раптово нагрянули гості, а часу на приготування практично немає. Тому кожній господині рекомендується взяти на озброєння такий рецепт як куряча грудка з картоплею в духовці. Використовуючи його, можна бути впевненою, що курка збереже свою соковитість і придбає відмінний смак, а картопля просочиться дивовижними ароматами.\nКурячу грудку нарізати середніми шматками по 1,5 см завтовшки.\nЗмішати гірчицю з майонезом, видавити часник, всипати приправу, сіль і перець за смаком. Соусом залити курку, прибрати в холод на 30 хвилин.\nНа фольгу викласти порізану цибулю і картоплю, зверху курку в маринаді.\nНакрити зверху фольгою. Куряча грудка в духовці печеться 40 хвилин.\nКуряча грудка під шубою в духовці\nЗайнятим господиням варто звернути увагу на смачне блюдо, яке готувати одне задоволення – це куряча грудка з сиром в духовці. При мінімальних витратах часу і зусиль виходить ніжне і соковите філе з овочами під сирною скоринкою. Їм з радістю поласують і домочадці, і запрошені гості, яким сподобається вишуканий смак цієї страви.\nкуряча грудка – 1,5 кг;\nФіле нарізати на шматки товщиною 1,5 див. Присипати приправою, злегка відбити молотком. Обваляти в борошні і обсмажити по 1,5 хвилини з кожного боку.\nПерець і томати нарізати дрібним кубиком.\nЗмішати гірчицю, майонез, сіль, перець і видавлений часник з тертим сиром. Соус додати до овочів.\nНа деко викласти філе, зверху суміш з овочів з соусом. Посипати тертим сиром.\nКуряча соковита грудка в духовці печеться 20 хвилин.\nКуряча грудка з ананасами в духовці\nБезперечною перевагою приготування із застосуванням духовки є те, що одночасно готується кілька порцій смачного апетитного страви. Однією з його варіацій вважаються відбивні з курячого філе в духовці, які користуються великою популярністю навіть у досвідчених гурманів. Застосування ананасів додасть яству особливий пікантний смак.\nГрудку нарізати на шматки товщиною 2 см, відбити молоточком з обох сторін.\nПриготувати соус зі сметани і часнику.\nНа деко викласти курку, покласти зверху кільця ананаса, полити соусом і посипати тертим сиром.\nСоковита куряча грудка в духовці печеться півгодини.\nКуряча грудка в кефірі в духовці\nІснує низькокалорійне і корисне блюдо, яке чудово підійде для тих, хто стежить за своєю дієтою. Секрет його приготування полягає в тому, що робиться маринад для курячої грудки в духовці, який збагачує страву чудовим смаком. М’ясо стає неймовірно ніжним і соковитим, а технологія готування сприяє тому, що його можна давати навіть дітям.\nКуряче філе промити, нарізати і залити кефіром. Додати приправу. Прибрати в холод на 30 хвилин.\nПерекласти в жаровню, залити зверху маринадом.\nПіч 35 хвилин.\nВідчутну користь для організму принесе куряча грудка в рукаві в духовці, запечена з овочами. Подібне асорті містить масу вітамінів, помідори, перець і цукіні чудово поєднуються з ніжним курячим м’ясом. У запропонованому рецепті на виході буде 4 порції, що дозволить насолодитися ласощами всім домочадцям за сімейним обідом або святковою вечерею.\nГрудку розрізати на 4 шматки. Зробити надрізи і помістити туди шматочки сиру.\nПорізати овочі, викласти їх на шматки курки в фользі.\nПіч 40 хвилин.\nКуряча грудка з грибами в духовці\nІснує рецепт, який дуже люблять застосовувати господині, які хочуть отримати соковите, ароматне і пікантне блюдо – це фарширована куряча грудка в духовці. В якості додаткового компонента можна використовувати гриби, які можуть бути свіжими або консервованими. Вони додадуть яству особливий насичений смак і зроблять його незабутнім.\nмайонез -6 ст. л.;\nНарізати філе, злегка відбити, викласти на деко.\nНарізати гриби і цибулю. Приготувати соус зі сметани, майонезу і спецій, тертого сиру. Все перемішати.\nСумішшю полити курку.\nКуряча грудка печеться в духовці півгодини.\nЗапіканка з курячої грудки в духовці\nРічної варіацією страви стане куряча грудка в духовці з помідорами. Свіжі томати чудово поєднуються з курячим м’ясом, а ласощі вийде ароматним і соковитим. Додатковою перевагою буде, якщо на завершальному етапі приготування зверху посипати куряче філе порізаною зеленню, це додасть свіжість і пікантність.\nЯйця злегка збити і змішати зі сметаною, залити порізану грудинку.\nПомідори нарізати кружечками, викласти зверху.\nЇжачки в духовці - оригінальні ідеї для дитячого менюЗаварні тістечка - кращі рецепти тіста і 5 оригінальних ідей для начинки\nВідкатні міжкімнатні двері


Графічний дизайн - STARTER Company\nУнікальність. Образ, стиль, концепт, деталі, правильно обраний вектор – все це частини пазла, ключ до успіху. Вивірені, ретельно відібрані, вигадані нашими прекрасними дизайнерами, майстрами своєї справи, ці частини формують вигляд, портрет, ціле світогляд.\nПочути, вловити, направити і перетворити бачення клієнта в готове візуальне втілення його успіху – головне наше завдання.\nЛюдське око за своє життя бачить в середньому близько півтора мільйонів рекламних картинок за своє життя. Скільки з них чіпають? Скільки чіпляють за живе, захоплюється і залишаються в пам’яті? Наші ідеологи, творці графічного дизайну, користуючись новітніми технологіями і благами науково-технічного прогресу, постійно удосконалюються, розширюють горизонти, підкорюють нові вершини, прагнучи максимально ємко, вишукано і продуктивно відобразити в графічному дизайні всі грані Вашого продукту, бренду, дітища.\nМаксимальна взаємодія з клієнтом, затьмарена розум, розуміння психології сприйняття, відсутність кордонів і індивідуальний підхід – то, на що Ви можете розраховувати, звернувшись до нас, в компанію Starter.


Оцінка офісу, приміщення, офісної нерухомості. Київ.\nОцінка офісної нерухомості від 1500\nКонсалтингова компанія «Київський Ріелтор.» надає широкий спектр послуг по незалежній експертизі комерційної нерухомості, зокрема, оцінки офісно-адміністративних приміщень, що функціонують як автономно, так і в складі підприємства для управління бізнесом.\nОфісна нерухомість дуже широко представлена в усіх районах столиці. Оцінка нерухомості Київ Лівий берег також рясніє оціночними ситуаціями, пов'язаними з оцінкою офісної нерухомості. В останні роки в міру забудови Лівого Берега столиці, оцінка офісів у цій частині Києва стала дуже поширеним явищем.\nДля того щоб оцінити Ваш офіс необхідно представити всі правовстановлюючі та технічні документи, а також паспорт або державне свідоцтво про реєстрацію підприємця. Також дуже важливо при наявності надати прив'язки до земельної ділянки, особливо якщо Ваш офіс розташований в окремому будинку або на першому поверсі загального будівлі. В умовах Києва найчастіше – це встановлений сервітут землекористування.\nОтримати детальну консультацію та здійснити офісної нерухомості Ви зможете, звернувшись до нас у любий зручний час.


Інтер'єр № 4\nHelpremont > Інтер'єр > Сторінка 4\nІнтер’єр Вашого житла має забезпечувати повний комфорт і його функціональне призначення, тому ремонт інтер’єру має стояти на першому місці.\n5 Кращих секретів для декору квартири, дому, чи офісу\nЩо найперше ми помічаємо, коли входимо в ресторан, офіс? Або в чийсь будинок? Атмосферу внутрішнього оздоблення. Добре спланований інтер’єр в приміщенні може змусити нас почувати себе тепло та затишно. Така квартира або будинок надовго залишиться в нашій пам’яті. З іншого боку – деякі інтер’єри можуть бути настільки звичними, що ми, ймовірно, можемо навіть і не помітити їх.\nТим, хто проводив ремонт в кухні своїми силами, добре знайоме те становище, коли підготовка закінчена і потрібно приступати до обробки приміщення. Від вибору стилю, від того, яка буде визначена колірна гамма і які матеріали будуть використані, повністю залежить комфорт проживання в квартирі.\nІнтер’єр залу – це особа квартири, можна сказати, візитна картка господаря житла. З усіх кімнат саме там проходить найактивніша частина життя – там збираються всі сім’єю, приймають друзів, відпочивають після робочого дня. Більшість жителів нашої країни не можуть похвалитися великими розмірами віталень, однак і в маленькій кімнаті можна створити затишну атмосферу, використовуючи відповідний дизайн.\nДизайн дитячої кімнати: затишний куточок для двох дітей\nДвоє дітей в сім’ї – це не тільки велика радість, але й проблема, як розподілити між домочадцями житлову площу. На ринку нерухомості в нашій країні найпопулярнішими квартирами є двокімнатні, тому у батьків найчастіше просто немає можливості виділити кожному чаду свою кімнату. У таких умовах доводиться облаштовувати дитячу для двох дітей, які можуть бути різної статі і віку. Завдання складне, але […]\nСучасні досягнення в світі дизайну дозволяють створити оригінальний і незвичайний інтер’єр навіть в невеликій вітальні, площа якої 15 кв м. Модний сучасний стиль часто вимагає від приміщення достатнього простору для втілення всіх ідей і задумів дизайнера. Тому в подібних випадках краще віддати перевагу функціональному, але разом з тим незвичайному і елегантному стилю модерн.\nДизайн великої кімнати: проект інтер’єру в стилі модерн, хай тек, кантрі, прованс\nНайбільшу кімнату в нашій квартирі ми зазвичай відводимо під їдальню або вітальню. В обох випадках вона служить нам як приміщення, де ми збираємося всією сім’єю і приймаємо гостей. Іншими словами така кімната – це обличчя вашого житла, яке завжди повинно бути доглянутим і доброзичливим. Ця стаття допоможе вам вибрати самий гідний варіант дизайну інтер’єру.\nВітальня: інтер’єр у стилі прованс\nВітальня, оформлена в стилі прованс, – це прекрасна можливість втекти на деякий час від жорстокої урбанізації, шуму і суєти в камерний простір, що створює атмосферу гармонії та спокою.\nВибираємо штукатурку: види оздоблювальних матеріалів\nПитанням про те, яку штукатурку вибрати, задавалася кожна людина, яка будувала власний будинок або робила якісний ремонт. Раніше після виштукатурювання брали шпалери і заклеювали стіну, зараз же з’явилося безліч варіантів декоративних покриттів, які дозволять вам без особливих витрат створити ефект мармуру, мокрого шовку або деревної кори.\nЩе зовсім недавно шпалери призначалися для приховування вад в стінах і до них не ставилися як до елементів декорування. Проте зараз вони займають досить міцне місце в інтер’єрі і вимагають ретельного підходу і підготовки. Перед тим, як поклеїти шпалери, необхідно повністю вирівняти поверхню і добитися ідеальної рівності.\nОсновне завдання цементної стяжки – це вирівнювання поверхні для подальшого укладання підлоги. За сучасним технологічним правилам, плита, яка служить основою для підлоги в різних типах будинків, виготовляється рівною тільки з боку стелі. Сторона, яка повинна бути підлогою, покрита нерівностями, ямами і горбами, на її поверхню можуть виходити навіть кінці іржавої арматури.\nРубрика: DIY (Своїми руками) Інтер'єр\nХолодна підлога в квартирах і приватних будинках явище досить часте, і коли починається ремонт, практично всім запрошеним майстрам задається питання, як утеплити підлогу? Кожен майстер, пропонує свою технологію утеплення, і це не дивно, так як варіантів утеплення підлоги існує не так вже й мало.\nВсі ми любимо, щоб наш спокій ніхто не порушував, але що більш важливо, так це самому не порушувати спокій інших. Для того щоб забезпечити тишу для себе і своїх сусідів треба просто зробити звукоізоляцію. У більшості випадків, основна незручність доставляє шум, який передається через перекриття, тобто, підлогу. Головне питання, як зробити шумоізоляцію підлоги?\nЩоб зробити якісний, грамотний і красивий ремонт, необхідно ідеально вирівняти стіни. Адже на кривих стінах погано виглядатиме будь-яке, навіть найдорожче і ефектне, облицювання та оздоблення. Тому, для отримання строго вертикальної поверхні, підготовленої під штукатурку, проводиться установка маяків на стіни.\nГоловною особливістю, притаманною всім видам плаваючих підлог є відсутність жорсткої зв’язки підлоги, основи і стін. Така конструкція нагадує листковий пиріг, у зв’язці якого знаходяться різні за своїми властивостями матеріали. Кожен з матеріалів у цій зв’язці має своє певне призначення та місце – тільки разом вони складають повноцінну споруду. Якщо ви хочете зробити плаваючу підлогу власними руками, для початку […]\nНе виходять торти і кекси? 10 найпоширеніших помилок\nКар’єра моряка. Зарплата та опис роботи\nМінеральна вата. Утеплення та ізоляція базальтовою ватою\nСонячні панелі – ефективна альтернатива електроживлення вашого будинку


Дисплей для мобільного телефону Samsung G935F Galaxy S7 EDGE, золотистий, із сенсорним екраном. todo\tВи шукаєте\nДисплей для мобільного телефону Samsung G935F Galaxy S7 EDGE, золотистий, із сенсорним екраном\nКод: 864310 | Вага: 0.04 кг\tНаявність на складі:\nОпис|Подібні товари|Також дивіться|Класи якості запчастин\tДисплей для мобільного телефону Samsung G935F Galaxy S7 EDGE, золотистий, із сенсорним екраном - опис: Дисплей – це електронний засіб для візуального відображення інформації. На сьогоднішній день – це одна з найбільш популярних запчастин для мобільного телефону. На сайті ВСІ ЗАПЧАСТИНИ ви знайдете як оригінальні дисплеї для мобільних телефонів, смартфонів та планшетів, так і якісні копії. Дисплей продається окремо або в комплекті з сенсорним екраном. Якщо ви розбили або подряпали дисплей, ви можете віддати його в ремонт або замінити самостійно. У цьому розділі представлено повний асортимент дисплеїв з різною комплектацією (із захисним склом, сенсорним екраном, з платою, шлейфом або клавіатурою). Уважно вивчайте фотографію на сайті, як правило, вона відображає комплектацію товару. В деяких випадках на фотографії присутні запчастини, які не входять в основну комплектацію. Їх наявність і якість ми не гарантуємо. Комплектація товару, яку ми пропонуємо, завжди вказана в назві товару. Придбайте оригінальний дисплей або дисплей для китайського телефону і ви не пошкодуєте.\nВиробник може використовувати різні типи панелей, у яких відрізняються розміри та маркування сенсорного дисплея. Дисплей підходить до таких моделей мобільних телефонів:Samsung G935F Galaxy S7 EDGEКолір дисплея Золотистий Параметри дисплея Із сенсорним екраном Також вас можуть зацікавити товари з таких категорій:КамериСкло камериДзвінки\tБудь ласка, зачекайте ...


Блаженніший Святослав, очолив Архиєрейську Божественну Літургію в монастирі Преподобного Антонія Печерського в Обухові – Київська Архиєпархія УГКЦ\n1. Регіон_Київ / Блаженніший Святослав Шевчук\nБлаженніший Святослав, очолив Архиєрейську Божественну Літургію в монастирі Преподобного Антонія Печерського в Обухові\nby Київська Архиєпархія УГКЦ · 23.07.2015\n23 липня Глава і Отець УГКЦ, Блаженніший Святослав, очолив Архиєрейську Божественну Літургію в монастирі Преподобного Антонія Печерського, монахів Студійського уставу, що в Обухові на Київщині, з нагоди свята покровителя обителі.\nПід час проповіді, Блаженніший Святослав зазначив, що Господь створив нас на власний образ та подобу: «Він, який є Світлом, сотворив людей на образ власного Світла. Він хотів, щоб ми були не тільки подібними до Нього і до Його вічного Світла, а самі стали тим Світлом».\n«Ми не можемо заховати світильник, який запалюємо, під посудиною. Його потрібно поставити на столі, щоб він просвічував усіх тих, хто перебуває в домі. Тому здавна на святих подвижників, яких називають преподобними отцями, дивляться як на тих, що сяють Божим Світлом. Навіть більше, як на тих, що самі є дорогою до цього Світла», – пояснив проповідник.\nВін також нагадав, що цього року Україна святкує тисячоліття від дня смерті святого рівноапостольного князя Володимира. «Наступного тижня на державному рівні ми відзначимо цю подію», – додав Предстоятель УГКЦ.\nДуховно переносячись до початків християнства в Київській Русі, Глава Церкви зауважив, що в ті часи «світильником», котрого подарував Господь нашій землі, був преподобний Антоній Печерський. Як відомо, князя Володимира та княгиню Ольгу називають рівноапостольними. Бо вони вперше через власний приклад поширили християнство на нашій землі. Однак, за словами Блаженнішого Святослава, якби християнська віра залишилася тільки на рівні князів, то християнами була б лише маленька частина «просвічених елітарних людей». «Для того щоб Божим світлом була пронизана вся земля, кожна українська душа, кожна домівка древньої Київської Русі, потрібен був особливий інструмент, особливий «світильник», яким став преподобний Антоній», – сказав архиєрей, зазначаючи, що цього преподобного називають Печерським, бо він, будучи просвіченим Святим Духом і небесним світлом, увійшов у темну печеру, проте жив там не в темряві, а у світлі, яке виходило від нього самого.\nПершоієрарх УГКЦ зауважив, що ця чернеча обитель в Обухові є особливою, як для Київської архиєпархії УГКЦ, так і для цієї землі. Бо саме студійське чернецтво живе тим монашим уставом, в якому освячувався святий Антоній. «Він справді є тим світильником, який засвітив наш Спаситель, щоб оновити світлом Христового Євангелія нашу землю. Нині так багато темряви, хаосу та непевності, втрати надії та життєвих орієнтирів! Наш український народ потребує світлих орієнтирів і світильників, які б допомогли йому зрозуміти зміст усього того, чим ми живемо, і вказати дорогу в майбутнє», – завершив він.


Українські мільярдери: Хто, де і скільки\nвівторок, 28 травень 2019, 6:08\nВ Україні за рік стало більше дуже багатих людей, а їхні доходи зросли в порівнянні з минулим роком.\nПро це повідомила ДФС, підвівши підсумки деклараційної кампанії. Двоє українців показали дохід понад 1 млрд грн, а один – понад 10 млрд. Журналісти з'ясували, в яких регіонах живуть найзаможніші українці і чим вони займаються, передають Патріоти України з посиланням на Сегодня.\nТрадиційно найбільше мільйонерів у Києві – 2194 осіб або 40%, у Київській (378), Харківській (339), Дніпропетровській (333) областях – близько 7% в кожній. Серед них найбільше людей у віці 40-60 років – 58%, або 2981 осіб, тих кому 30-40 років, у ФС нарахували 23% (1171 осіб), осіб молодше 30 років – всього 4% (211 осіб). Решта 15% – люди старшого віку.