Російські ЗМІ раптово видалили пародію Галкіна на Путіна - новини світу - Главред\nРосійські ЗМІ раптово видалили пародію Галкіна на Путіна\n30 травня 2020, 20:54\nГуморист спародіював нараду російського лідера з мером Москви.\nГалкін спародіював Путіна і потрапив під санкції Кремля / instagram.com/maxgalkinru\n"Щасливий час суворого режиму прогулянок", - підписав Галкін відео в Instagram.\nГуморист показав п'ятихвилинну пародію обговорення Путіним і Собяніним виходу з карантину.\nМатеріали видалили Газета.ру, Стрічка.ру і Московський комсомолець. Видання The Bell стверджує, що ЗМІ злякалися наслідків після дзвінка з Кремля, тому оперативно зробили вигляд, що не помітили пародію Галкіна і не публікували її зовсім.\nНагадаємо, вперше рейтинг президента Росії Володимира Путіна знизився настільки сильно, як ніколи раніше – главі держави довіряє тільки чверть населення країни.\nЛевада-Центр і раніше повідомляв, що підтримка Путіна в РФ знижується до історичного мінімуму.\nновини Росії новини шоу бізнесу Максим Галкин\nЗараз ви переглядаєте новину «Російські ЗМІ раптово видалили пародію Галкіна на Путіна». Інші новини світу читайте в розділі «Світ». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter


Тестер акумуляторних батарей (стрілочний) TRISCO R - 510, ціна 1 267 грн, купити на UB.UA - Товари - UB.UA\nКод товару R-510\nШвидке визначення несправностей у батареї, електросистемі або системі зарядки батареї в 20-секундному тісті. Діапазон виміру напруги : 0-16 В\nТестер акумуляторних батарей (стрілочний) TRISCO арт.R-510 / R-510d Тестер акумуляторних батарей (цифровий).\nШвидке визначення несправностей у батареї, електросистемі або системі зарядки батареї в 20-секундному тісті\nМіцний кабель і покриті міддю клеми\nдля перевірки працездатності акумуляторних свинцевих батарей стартерів з прихованими міжелементними з'єднаннями і номінальною напругою 6, 12В і місткістю до 1000 А/ч\nдозволяє вимірювати напруга, у тому числі в режимі імітації навантаження\nтестує міру зарядки, вірогідність короткого замикання, обриву в АКБ\nдозволяє перевіряти систему зарядки, стан стартера.\nдіапазон виміру напруги : 0-16 В;\nнавантаження: 100 А;\nгабаритні розміри: 300х160х60 мм;\nпідведена поворотна клавіша навантаження для кращого і зручнішого управління;\nізольована гумою ручка для більшого комфорту і безпеки;\nергономічний і безпечний дизайн, легко читані свідчення;\nповністю ізольовані, адаптовані для високих навантажень кабелі і позначені кольором затиски;\nміцний вентильований корпус.


Експерт: Ніхто не подумав, як возити вугілля на київські ТЕЦ / Новини / Finance.ua\nЕксперт: Ніхто не подумав, як возити вугілля на київські ТЕЦ\nГолова наглядової ради енергокомпанії "Київенерго" Іван Плачков вважає малоймовірним переведення ТЕЦ-5 і ТЕЦ-6, що перебувають в управлінні компанії, на спалювання вугілля.\nЗа його словами, це малоперспективно в першу чергу тому, що на сьогоднішній день мало опрацьована логістика доставки вугілля на столичні теплоелектроцентралі.\nУ той же час Плачков зазначив, що даний шлях, можливо, буде прийнятним для низки інших регіональних ТЕЦ, які на сьогоднішній день перебувають в управлінні НАК "Нафтогаз України".\nУ випадку ж з київськими ТЕЦ, вважає голова наглядової ради, мова може йти в першу чергу про скорочення енергозатратності їхньої роботи при збереженні існуючого палива - природного газу.\nЯк повідомляв УНІАН, 16 січня ц.р. міністр енергетики та вугільної промисловості України Юрій Бойко заявив, що Україна планує перевести усі ТЕЦ з газу на вугілля, що дозволить економити близько 6 млрд. куб. м газу на рік.\n"Ми переводимо всі наші ТЕЦ на вугілля. На це буде потрібен приблизно рік, але ми цю роботу вже почали", - сказав він.\nЯк повідомляв УНІАН, депутат Київської міської ради Іван Плачков (фракція партії "УДАР") має намір написати заяву про вихід з партії "УДАР" і складання повноважень депутата міськради у зв'язку з обранням його головою Наглядової ради енергокомпанії "Київенерго". За його словами, таке рішення зумовлене бажанням уникнути "необґрунтованої критики" і дистанціюватися від політичних питань при вирішенні питань, пов'язаних з житлово-комунальною сферою.\n"Віддамо безкоштовно і за доставку заплатимо": в США ціна на нафту стала від'ємною Близько години тому 1041\nУ Нафтогазі пояснили зниження ціни на газ для населення Вчора, 17:17 4485 1


Новий iPhone 11 Pro Max в Україні: названо ціни та дату старту продажів - ITsider.com.ua\nНовий iPhone 11 Pro Max в Україні: названо ціни та дату старту продажів\n10 вересня компанія Apple представила в Купертіно нові смартфони iPhone 11, iPhone 11 Pro і iPhone 11 Pro Max, смарт-годинник Apple Watch Series 5 і оновлений iPad, а тиждень тому в понад 30 країн стартували продажі новинок. Зараз нарешті стало відомо, коли «яблучні» гаджети доберуться і до України.\nОфіційний дистриб’ютор продукції Apple в Україні оприлюднив ціни на лінійку iPhone 11, а також назвав дату старту продажів на вітчизняному ринку.\nТак, 4 жовтня вже можна буде оформити попереднє замовлення на новинки.\nТим часом офіційно iPhone 11, iPhone 11 Pro, iPhone 11 Pro Max, Apple Watch Series 5 та iPad надійдуть у продаж в Україні 11 жовтня. Перелік офіційних авторизованних реселерів можна знайти за посиланням.\nОфіційна ціна на лінійку iPhone Pro 11 в Україні\niPhone 11 Pro коштує 34 999 гривень (рекомендована ціна в США — 999 доларів або 25 тисяч гривень);\niPhone Pro 11 Max –37 999 гривень (ціна в США – від 1099 доларів або 27 400 гривень);\niPhone 11 – 23 999 гривень (ціна в США 699 доларів або 17 400 гривень).\nМожливість покупки новинок першим за попереднім замовленням – не єдина приємна новина для шанувальників Apple. Цього року всі офіційні партнери підготували до старту продажів вражаючі промо-програми зі спеціальними цінами і неймовірно вигідними пропозиціями для перших покупців. Промо-акції будут проходити тільки з 11 по 13 жовтня, і організатори рекомендують поспішити прийняти в них участь, і встигнути придбати новинки в бажаному кольорі і об’ємі пам’яті.\nМи в захваті повідомити про те, що 11 жовтня стартують продажі довгоочікуваних та таких бажаних новинок – iPhone 11,…\nPubliée par ASBIS Ukraine sur Vendredi 27 septembre 2019\nТакож є інформація про вартість інших гаджетів в Україні:\nIpad з діагоналлю 10,2 в Україні коштує 10 999 гривень (ціна в США 329 доларів або 8 200 гривень);\nЦіна нового покоління Apple Watch 5 становить 13 699 гривень (під час презентації заявлена вартість на американському ринку — 399 доларів або майже 10 тисяч гривень).


Послуги з оновлення або зміни системи керування будівлею | Schneider Electric\nРішення з модернізації дають змогу оптимізувати бюджет, подовжити термін служби компонентів і спростити оновлення баз даних, щоб підтримувати конкурентоспроможність ваших будівель та бізнесу загалом.\nЯк забезпечити задоволеність персоналу й мешканців і захистити свої інвестиції в активи, маючи обмежений бюджет? Це звична дилема, яка сьогодні постає перед менеджерами об’єктів. Перехід на найсучасніші технології для будівель може бути значно вигіднішим, ніж ви очікували.\nЗавдяки спеціальним технічним знанням і послугам ми надамо вам необхідну підтримку, щоб забезпечити плавне й безпечне оновлення до сучасного рішення SmartStruxure™. Перехід може бути поетапним, за вашим графіком і відповідно до вашого бюджету.\nЗавдяки подовженню терміну служби компонентів і простоті оновлення бази даних ми захистимо ваші поточні інвестиції й надамо доступ до передових технологій нашого рішення SmartStruxure.\nНаші рішення з модернізації допомагають оптимізувати бюджети й забезпечувати конкурентоспроможність. Ви зможете спокійно працювати, а єдиний досвідчений фахівець забезпечить швидке вирішення проблем.\nІнноваційне програмне забезпечення з покращеною видимістю, масштабованістю й продуктивністю на рівні підприємства\nЕкономічно вигідний спосіб оптимізації наявних інвестицій у систему будівлі\nДоступ до мобільних програм, інструментів інтеграції та графіки HTML\nПоетапне оновлення скорочує час простою й допомагає уникнути перебоїв у роботі\nІнтеграція з віддаленими службами підвищує продуктивність і ефективність\nШкільний округ Девіс Штат Юта, США\nДізнайтеся, як шкільному округу Девіс, лідеру з енергоефективності серед шкіл із 12 навчальними класами й дошкільною підготовкою, вдалося здійснити перехід від старої системи до рішення SmartStruxure усього за кілька годин.\nКомпанія Lincoln Property Company звернулася до Schneider Electric, щоб отримати допомогу із сертифікацією LEED без шкоди для попередніх інвестицій.\nSheraton on the Park Сідней, Австралія\nГотель Sheraton on the Park пишається тим, що підтримує високі стандарти. Дізнайтеся, як оновлення забезпечило 15 % економії вже за перший місяць.


Судинна “сіточка” на обличчі: особливості шкіри чи хвороба – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Суспільство > Медицина > Судинна “сіточка” на обличчі: особливості шкіри чи хвороба\nСудинна “сіточка” на обличчі: особливості шкіри чи хвороба\nНевеликі червоні “зірочки” або “сіточки” на шкірі обличчя – явище не рідкісне. У когось вони з’являються ситуативно і зникають, у когось не проходять ніколи. Найбільш схильні до “зірочок” люди з тонкою сухою шкірою, що працюють з високими температурами, а також курці і великі шанувальники алкоголю. Чому ж з’являється червона сіточка на обличчі і чи можна її позбутися?\nЧервона “сіточка” або “зірочки” на обличчі мають медичну назву “купероз”. Купероз – це далекий родич варикозу, судинне захворювання, обумовлене слабкістю стінок кровоносних судин і їх розтягуванням. Але, на відміну від щільних вен синюватого відтінку, капіляри тонші й прозоріші, а тому кров, що просвічується, дає явний червоний колір судинній сітці.\nІснує ціла низка причин, які провокують розвиток судинної сіточки. Причому, від цього захворювання не застрахований ніхто, незалежно від статі, віку і способу життя. Найчастішими ендогенними (внутрішніми) причинами є:\nгіпертонія та інші серцево-судинні захворювання,\nдеякі захворювання травної системи,\nбрак кремнію в організмі,\nзараження шкірним кліщем,\nпочаткова стадія хвороби розацеа,\nшкідливі звички (куріння і/або зловживання алкоголем).\nВеличезне значення в розвитку куперозу мають і зовнішні (екзогенні) фактори. До судинної сітки схильні люди, які проводять багато годин поспіль біля джерел високих температур: кухарі, працівники гарячих цехів тощо. Те ж стосується і любителів лазень і саун.\nДеякі жінки дуже активно “працюють” зі шкірою на обличчі, застосовуючи агресивний пілінг, який травмує шкіру, провокуючи купероз. Також, різкі перепади температур, вплив сонячних променів і сильного вітру – все це сприяє стоншенню шкіри, через яку сильніше просвічуються кровоносні судини.\nУ будь-якому випадку, не можна залишати судинні зірочки без уваги, оскільки вони будуть прогресувати, і через якийсь час все обличчя вкриється некрасивою червоною сіткою. Але перш ніж щось робити, краще звернутися до терапевта, який допоможе визначити причину куперозу і призначить адекватне лікування.\nЛікування судинної сіточки\nОскільки купероз – це дистонія кровоносних судин, то активні дії повинні бути спрямовані на відновлення їх тонусу. Ймовірно, що лікар призначить тонізуючий крем або мазь. Також обов’язкова вітаміно- і мінералотерапія, бажані м’які масажі для обличчя (не інтенсивні!).\nДопоміжні методи лікування куперозу повинні бути спрямовані на заспокоювання і захист шкіри обличчя, загальну тонізацію організму, позбавлення від шкідливих звичок. При схильності до судинної сітки на обличчі рекомендується:\n● не застосовувати грубі скраби для обличчя;\n● уникати тривалого контакту з гарячим повітрям, сонячними променями, сильним вітром і морозом;\n● не зловживати візитами в сауну;\n● виключити нікотин і алкоголь;\n● наповнити раціон вітамінами Р, К і С, а також кремнієм;\n● зменшити споживання кави і чорного чаю;\n● відмовитися від гострої їжі.\nУ Полтаві презентували міні- скульптури з дерева\nВалюта Купівля Продаж USD27.8000028.10000EUR31.4000032.00000BTC3232.70753572.9925


На Національній кіностудії імені Олександра Довженка відзначили День українського кіно.\n10 вересня 2016 року – День українського кіно. На державному рівні святкування вийшло досить скромним, бо нікому з кінематографістів нині не вручають ні орденів, ні звань.\nОднак кінематографічна спільнота напередодні свята, 9 вересня, традиційно зібралася біля пам'ятника батькові українського кінематографа Олександру Довженку на кіностудії його імені.\nБіля постаменту стояв кошик яблук з довженківського саду, тож кожен міг «вкусить від древа» його. Генеральний директор кіностудії Олесь Янчук трохи сумно привітав спільноту, зауваживши, що в державі йде війна, тож – не до кіно. Та висловив сподівання, що всі ресурси, які нині йдуть на оборону, перекинуть на культуру, щойно запанує мир.\nА от міністр культури Євген Нищук зауважив, що не все так погано. Наступного року на зйомки фільмів буде виділено близько півмільярда гривень, що є рекордом фінансування галузі.\n«Я був зворушений тим, що вулиці Серафимовича на Русанівці, де колись мешкав актор Іван Миколайчук, присвоєно його ім'я. Так київська влада зробила гарний комплімент українському народові, – додав він. – Сьогодні ми розрізали стрічку на місці, де закладений камінь майбутнього пам'ятника Івану Миколайчуку. Такої ж пам'яті потребує й постать Юрія Іллєнка. Дякувати Богові, нещодавно встановлено пам'ятник на могилі Богдана Ступки. А в жовтні-листопаді постане ще один пам'ятник артистові біля театру імені Івана Франка».\n«Я дихав цим повітрям, – згадав міністр і актор свої студентські роки на кіностудії Довженка. – Підглядав, коли вже Роман Балаян вийде зі свого кабінету, щоб можна було його перепитати: «А вам не потрібні, бува, молоді артисти?» Кость Петрович Степанков запитав мене під час зйомок «Острова любові»: «А від кого у тебе такі блакитні очі?» А я відповів: «Від мами». І тоді Степанков зауважив: «Подякуй мамі». Я це назавжди пам'ятаю».\nЩо ж до нагород і почесних титулів, міністр пообіцяв, що до 9 листопада – Дня працівників культури, в уряді виправлять ситуацію і таки присвоять звання кінематографістам.\nВтім, тривожно не тільки за весь кінематограф. А й за яблуневий сад кіностудії Довженка. Бо, за словами міністра, йому настійно пропонують продати територію кіностудії у центрі міста, а натомість побудувати десь за межами столиці нову. Чи вдасться комусь так натиснути, що міністр відступить? Ніщук пообіцяв, що ні: «Я не думаю, що український кінематограф відродиться без довженківського саду».\nСтало відомо й те, хто отримає цьогоріч Довженківську премію – голова Національної спілки кінематографістів Сергій Тримбач назвав ім'я режисера Віктора Олендера. Нагороди митець удостоєний за документальний фільм «Костянтин Степанков. Спомини». Це 8 серій про історію українського кіно через призму особистості великого кіноактора.\nКористуючись нагодою, «Укрінформ» провів бліц-опитування серед кінематографістів і очільників галузі. Попрохали їх склати власну ТОП-п'ятірку найкращих українських фільмів. Багато хто був заскочений зненацька, навіть висловлювали побоювання, що колеги можуть образитись. Однак рейтинг скласти таки вдалося.\nРежисер Роман Балаян: «Тіні забутих предків» Сергія Параджанова, «Земля» Олександра Довженка, «Володя великий, Володя маленький» В'ячеслава Криштофовича, «Чорна курка або підземні жителі» Віктора Греся, «Бумбараш» режисерів Миколи Рашеєва і Абрама Народицького, «Ніч коротка» Михайла Белікова.\nРежисер В'ячеслав Криштофович: «Земля» Олександра Довженка, усі фільми Сергія Параджанова, «Бірюк» та «Поцілунок» Романа Балаяна, «Ніч коротка» Михайла Белікова.\nРежисер Олесь Янчук: «Тіні забутих предків» Сергія Параджанова, «Білий птах з чорною ознакою» Юрія Іллєнка, «Камінний хрест» Леоніда Осики, «Вавилон ХХ» Івана Миколайчука, «Польоти уві сні та наяву» Романа Балаяна.\nДиректор низки українських фільмів Валерій Сардудінов: «У бій йдуть одні "старі"» Леоніда Бикова, серіал «День народження буржуя» Анатолія Матешка, «Тарас Шевченко» Тараса Денисенка (Тарас Денисенко зіграв у серіалі Станіслава Клименка «Тарас Шевченко. Заповіт». – НСКУ), «Білий птах з чорною ознакою» Юрія Іллєнка.\nГолова Держкіно України Пилип Іллєнко: «Молитва за гетьмана Мазепу» Юрія Іллєнка, «Земля» Олександра Довженка, «Тіні забутих предків» Сергія Параджанова, «Останній бункер» Вадима Іллєнка, «Камінний хрест» Леоніда Осики.\n«За радянських часів, – сказав голова Держкіно, – вважалося, що українське кіно – це те, що зроблене в Україні. Але українським насправді можна вважати лише те, що має відповідні культурні маркери. Тому кожен з фільмів потрібно оцінювати індивідуально, але головні критерії – це мова і прив'язка до культурного дискурсу, а також залучення до їх створення митців, які вважають себе причетними до української нації. Однак й радянське кіно не підлягає декомунізації, бо на нього цей закон не розповсюджується».\nЛіліана Фесенко, Людмила Українка, «Укрінформ», 10 вересня 2016 року


Товариство пошуку жертв війни ''ПАМ'ЯТЬ'' - Першу кінохроніку західноукраїнських визвольних змагань покажуть на 66-річчя УПА\nГоловна Експедиції Першу кінохроніку західноукраїнських визвольних змагань покажуть на 66-річчя УПА Сьогодні: 29.10.2020\nУ с.Оброшино під Львовом тривають зйомки фільму про визвольну боротьбу 1918-1950 рр. в Західній Україні.\nТовариство пошуку жертв війни «Пам'ять» уже рік знімає історичну стрічку про визвольну боротьбу 1918-1950 рр. в Західній Україні.\nГоловними завданнями Товариства «Пам'ять» є поширення загальнолюдських культурних та моральних цінностей серед населення та молоді, національно-патріотичне виховання підростаючого покоління, збір архівних матеріалів, меморіальної літератури, свідчень очевидців про події Першої, Другої світових війн та в період визвольних змагань.\n- Я ніколи не думав, що буду займатись цією справою, - розповідає член товариства, режисер та сценарист Любомир Горбач, 35 років. – Але набридло засилля російських фільмів, у яких чимало неправди про війну. Почав вивчати історію. Вирішив зробити кіно про свого діда Антона Горбача.\nАнтон Горбач народився у 1913 році в с.Топорів Лопатинського повіту (тепер Радехівський район). У 1939 році разом з іншими членами ОУН був заарештований. Покарання відбував у Золочівській в'язниці. Щоб втекти від переслідувань, 17 вересня того ж року незаконно перейшов кордон Польщі. У 1941 в складі вихідних груп повернувся на Україну. За наказом ОУН працював в німецькій адміністрації комедантом Топорова, Монастирка та інших сіл. З 1944 – районний провідник. Загинув у вересні 1945 року в бою з енкаведистами біля с.Грициволя.\nУ кіно над хронікою переважають ігрові відеосюжети. За картинкою – це більше художній, аніж документальни фільм. Тут немає діалогів. Розповідь ведеться з-за кадру.\nДо доробку «Пам'яті» належать документальний фільм та кліп про головнокомандувача УПА Романа Шухевича, ще один кліп присвячений Василю Андрусяку, командиру тактичного відтинку, підполковнику УПА.\n- Звичайно, фільм відрізняється від попередніх своїм якісним рівнем, - розповідає оператор-постановник та монтажер Андрій Турянський, 36 років. Він один з небагатьох, хто працює тут за своїм фахом, - Спочатку Любомир розраховував на 20 хвилин відео. Потім, у ході нашої співпраці, ми налаштувались на одну хвилю. Цей фільм став не лише проектом Любомира, а нашим спільним. Фактично, це моя перша робота в кіно. Я постійно думаю про неї, додаю свої професійні бачення в процес зйомок. Я б дуже хотів, щоб наше кіно побачило якнайбільше людей. Оцінили ідею, зміст, а також професійний рівень зйомок у досить складних умовах створення стрічки.\nВдається потрапити на зйомку однієї із сцен. В кадрі перевернутий раритетний автомобіль, на задньому плані ще кілька авто. Стоять ящики із патронами, на землі лежать троє акторів, які за сценарієм вбиті. Ще кілька бійців відстрілюються від ворога. – Романе, чому ти не стріляєш? А... Ти «метрвий», ну лежи й не рухайся, - гукає режисер Любомир Горбач.\n- Тут я граю повстанця, - ділиться Роман Гуцул, 40 років. Уже 20 років товаришую з Любомиром. Усе почалось із 1989 року, коли ми були в «Спілці незалежної української молоді». До створення «Пам'яті» у нас був перехідний етап – організація «Спадщина». На початку 90-х у Києві та в Криму робились перші спроби зняти українське кіно про Другу світову війну. Але над цим працювали прорадянські люди. Вони хотіли висвітлювати славу лише Червоної Армії. У нашому фільмі все інакше. Ми показуємо реальні події за участі УПА та СС «Галичина».\nГоловний герой фільму гине у вересні. Але загибель командира не зупиняє боротьби його товаришів. Ключовий момент – напад боївки УПА на відділ НКВД, всі енкаведисти гинуть. У кадрі покажуть 16-річного юнака, який недавно прийшов до лав УПА. Він зніме зброю із загиблого енкаведиста і разом з іншими упівцями йде у схованку. Це буде символом фільму - безперервна боротьба за національну незалежність.\nДіяльність «Товариства пошуку жертв війни «Пам'ять» грунтується на добровільних засадах та, фактично, на власних коштах його членів. Для свого розширення товариство потребує підтримки місцевої влади та небайдужих до національно-патріотичної справи. Адреса товариства в інтернеті - http://www.memoria.com.ua/\nдля Газети по-українськи


Антоненко Інна Миколаївна де приймає, відгуки, номер телефону - Дитяча клініка Kinder Klinik\nГоловна › Лікарі › Антоненко Інна Миколаївна\nНапрям: Кардіоревматолог дитячий, Лікар додому, Педіатр, консультація педіатра,\n2016 р. – Сумський державний університет, “лікувальна справа”;\nІнтернатура за спеціальністю “педіатрія” на базі Сумської міської клінічної лікарні.\nЛікар-спеціаліст за спеціальністю “дитяча кардіоревматологія”.\nВпровадження новітніх технологій діагностики та лікування розповсюджених захворювань у практиці педіатра (2021 р.);\nУсе про малюків: просто про складне (2021 р.);\nВакцинний саміт (2020 р.);\nБезперервний професійний розвиток педіатра (2021 р.).\n“В моїй роботі для мене головне – постійно удосконалювати свої знання та професійні навички.”\n“Завжди хотіла бути педіатром, тому що люблю дітей і знаю підхід до них.”\n“Хороший лікар – це той, хто хоче допомогти, поважає пацієнтів, вміє слухати і прагне до саморозвитку.”\nНе перший рік вже знаємо Інну Миколаївну , дуже хороша лікарка , яка знає свою справу , до доньки підхід знайшла відразу ( а це чи не є саме головне , в лікуванні дитини) , на прийомі розкаже все і навіть більше про лікування. З якими тільки хворобами не стикались – лікування завжди Інна Миколаївна назначала результативне. (Майже всі вакцини пройшли теж під її контролем)\nРекомендую від всієї душі , бо хороших , кваліфікованих лікарів в наш час дуже мало , а дитяче здоров’я – найголовніше!\nЗригування – це явище, що присутнє у 80% діток і поступово проходить до одного року. Найбільш інтенсивно проявляється у віці до 3 місяців. Основні причини зригування: невеликий об’єм шлунка; підвищена збудливість; незрілість нервової системи, яка регулює роботу сфінктера стравоходу, що забезпечує непрохідність вмісту шлунка і закидання його в стравохід, а потім у ротову порожнину. неправильне […]\nУ дитини підскочила температура, разболілася голова, вона скаржиться на втому і розбитість? Уявіть, це може бути вітрянка!


Фінальний турнір вищої ліги з регбі-7 відбудеться в Івано-Франківську | Телерадіокомпанія "ВЕЖА"\nМісто, Останні події і новини, Спорт, Суспільство Березень 21, 2016 0\nФінальний турнір вищої ліги з регбі-7 відбудеться в Івано-Франківську. Цього року Вища ліга першості пройде у два етапи. На першому етапі команди-учасниці будуть розподілені на чотири підгрупи за територіальним принципом – Південну, Східну, Західну та Центральну. Склад учасників та схема розіграшу стануть відомі згодом. За результатами першого етапу по дві кращі команди з регіональних підгруп вийдуть до фінального турніру. Фінал Вищої ліги з олімпійського різновиду регбі заплановано провести на початку липня в Івано-Франківську. До слова, торік івано-франківський “Роланд” виборов путівку до фіналу Вищої ліги з регбі-7. Команда посіла підсумкову сьому сходинку серед десяти колективів.\nПопередня: Восьмеро українців загинули в авіакатастрофі в Ростові-на-Дону – FlyDubai\nНаступна: Якщо ви стали свідком правопорушення, просимо телефонувати 102 й дати пояснення патрульним, аби подія була зафіксована


27 липня завершилася XIV Міжнародна літня школа медіа права – навчальний курс для юристів, організований Центром демократії та верховенства права. Упродовж трьох тижнів у Києві правники та студенти вивчали медіа право у форматі літнього інтенсиву. Цього року Літня школа зібрала 21 учасника з 5 країн: України, Білорусі, Вірменії, Казахстану та Молдови. За підсумками навчання усі […]\nТринадцята Міжнародна літня школа медіа права проходила з 10 по 28 липня 2017 року в Києві. В 2017 році Літня школа зібрала 21 учасника з України, Білорусі, Казахстану, Киргизстану і Вірменії. Упродовж трьох тижнів учасники школи слухали лекції від провідних українських та зарубіжних експертів. Цього року тематика школи включала не лише різні аспекти медіа права […]\n29 липня Центр демократії та верховенства права (Інститут Медіа Права) завершив ХII Міжнародну літню школу медіа права. Цього року у ній взяли участь 28 учасників з України, Грузії, Азербайджану, Росії, Киргизстану, Молдови та Казахстану. Протягом трьох тижнів учасники Літньої школи слухали лекції провідних українських та зарубіжних експертів з медіа права. Серед тем занять – питання медіакорупції, регулювання телерадіомовлення […]\n24 липня завершилася ХІ Міжнародна літня школа медіа права. Цього року вона зібрала 24 учасників з України, Росії, Грузії, Молдови, Білорусі, Киргизстану, Таджикистану та Казахстану. Інтернаціональним на Міжнародній літний школі медіа права був склад не лише учасників, а і тренерів. Разом з українськими лекторами заняття зі слухачами проводили запрошені експерти зі США, Великої Британії, Австрії, […]\n25 липня Інститут Медіа Права завершив Х Міжнародну літню школу медіа права. Міжнародна літня школа об’єднала 24 учасники із Білорусі, Казахстану, Росії, Киргизстану, Молдови, Грузії та України. Протягом трьох тижнів учасники Літньої школи вивчали питання особливостей регулювання друкованих та електронних ЗМІ, особливості регулювання мережі Інтернет, європейські стандарти суспільного телерадіомовлення, ліцензування мовлення, американський та європейський підходи […]\nДев’ята міжнародна літня школа медіа права об’єднала 23 учасники з Казахстану, Киргизстану, Молдови, Вірменії, Таджикистану, Росії та України. Серед учасників школи були юристи-практики та теоретики: адвокати, правозахисники, викладачі, представники організацій «Правовий медіа-центр» (Казахстан), «Фонд свободи інформації» (Росія), «ГІВ-Акцент» (Таджикистан), «Бюро з прав людини та дотримання законності» (Таджикистан), Ванадзорська Хельсинська громадянська асамблея (Вірменія), «Індустріального Телевізійного Комітету», […]\nВосьма Міжнародна літня школа медіа права проходила з 16 липня по 3 серпня 2012 року в Києві. У 2012 році Літня школа об’єднала 22 учасників з України, Таджикистану, Киргизстану, Вірменії, Молдови та Росії. Впродовж трьох тижнів учасники школи вивчали питання регулювання телебачення та радіомовлення, захисту приватного життя та свободи висловлювання, доступу до інформації, захисту персональних […]\n22 липня завершила роботу Сьома міжнародна літня школа медіа права. Протягом трьох тижнів 25 учасників з 8-ми країн вивчали питання регулювання телебачення та радіомовлення, захисту приватного життя та свободи висловлювання, доступу до інформації, практики розгляду спорів про дифамацію, регулювання поширення інформації в мережі Інтернет, регулювання передвиборної агітації, захисту суспільної моралі, авторських прав та багато інших. […]\n23 липня завершилась тритижнева Міжнародна літня школа медіа права, що вже вшосте проводилась Інститутом Медіа Права. Цьогоріч школа зібрала 22 учасники з 8-ми країн: України, Росії, Молдови, Білорусі, Таджикистану, Киргизстану, Казахстану та Грузії. Протягом трьох тижнів з 5 по 23 липня учасники школи вивчали питання регулювання телебачення та радіомовлення, захисту приватного життя та свободи висловлювання, доступу […]\n24 липня 2009 року Інститут Медіа Права завершив V Міжнародну літню школу медіа права. Цього року на навчання приїхали 26 осіб (відібраних на конкурсних засадах) із 7 країн: України, Молдови, Таджикистану, Азербайджану, Казахстану, Киргизстану та Росії. Протягом трьох тижнів учасники школи вивчали питання регулювання телебачення та радіомовлення, захисту приватного життя та свободи висловлювання, доступу до […]


Міжнародні змагання з бігу на високих підборах провели вже всьоме - Karpat.in.ua\nМіжнародні змагання з бігу на високих підборах провели вже всьоме\n16:25 Листопад 18, 2020\nЯкщо ви, можливо, ще не знали, у Китаї вже багато років поспіль організовують змагання з бігу жінок на високих підборах.\nЦього року захід провели вже всьоме. Дійство – звісно, не китайський винахід, адже подібні перегони проводять у кількох країнах світу.\nНа перший погляд впадає в око те, що як учасниці змагань, так і глядачі – без масок. Це пов’язано з тим, що Китай уже певний час стверджує, що в країні немає зареєстрованих хворих.\nЗмагання з мотокросу у Великому Березному відбудуться у вересні\nНаприкінці літа до Березного багато років поспіль з’їжджаються з усіх-усюд спортсмени і вболівальники змагань з мотокросу. Змагання традиційно проводяться щороку в урочищі Термачув\n19:10 Серпень 25, 2020\nТовариство угорських педагогів Закарпаття провело олімпіаду з інформатики (відео)\nТовариство угорських педагогів Закарпаття провело олімпіаду з інформатики та програмування.\n15:55 Лютий 17, 2020\nЗакарпатське угорське педагогічне товариство провело олімпіаду з хімії\nПісля змагань з правопису та географічних знань черга дійшла і до знання хімії. Студенти, які здобули найкращі результати, отримають запрошення до участі у програмі «Дні догляду за талановитою молодю», які також проходитимуть у стінах берегівсько...\n13:27 Лютий 10, 2020


Новини науки - Вчені розкрили таємницю походження цивілізації з острова Пасхи - Технології - dt.ua\nВчені розкрили таємницю походження цивілізації з острова Пасхи\n13 жовтня, 2017, 12:09 Роздрукувати\nСтародавні люди виявилися родичами полінезійців.\nСтародавні жителі острова Пасхи були родичами полінезійців © wikipedia\nГенетики розшифрували ДНК давніх жителів острова Пасхи і прийшли до висновку, що ті були родичами полінезійців, які ніколи не контактували з іншими людьми до прибуття на острів європейців. Висновки дослідників опубліковані в журналі Current Biology.\nУ ході дослідження вчені відновили і розшифрували ДНК, яка була витягнута з кісток п'яти стародавніх мешканців острову, чиї останки були знайдені у 1980-х роках у містечку Анакена і вивезені в музей Кон-Тікі в Норвегії.\nТри з них, як відзначають вчені, жили до приходу європейців на острів Пасхи, в 1445-1624 роках, а два інших – незадовго до або вже в часи панування рабовласників, на початку ХІХ і ХХ століть.\nІ геноми мітохондрій, і інші обривки ДНК однозначно вказали на те, що жителі острова Пасхи жили в ізоляції кілька тисяч років після свого прибуття на цю землю, та не контактували з індіанцями або іншими народами планети до початку XVIII століття, коли острів був відкритий мореплавцями з Європи.\nДе знаходиться батьківщина загадкових людей з острова Пасхи? Поки на це питання немає однозначної відповіді, однак найбільше їхня ДНК схожа на те, як влаштований геном людей, що живуть сьогодні в південній частині Полінезії.\nЧитайте також: Вчені пояснили здатність людей доживати до старості


Найвідоміша туристична родзинка міста – гра сурмача на ратуші, яку першою пропонують усім туристам, які приїжджають у наші славні Чернівці. Щодня рівно опівдні карпатська пісня «Марічка» ось уже майже 17 років лунає з балкончика під годинником ратушної вежі. Колоритний, барвистий буковинський стрій сурмача притягує погляд, а прекрасна мелодія дарує насолоду і позитивний настрій. Тому все прибувають і прибувають гості, адже слава про цю традицію вийшла далеко за межі краю. Скажемо по секрету, що навіть кількість туристів можна підрахувати за кількістю тих, кого щодня можна побачити о 12.00 під міською ратушею.\nА запропонував і втілив у життя цю прекрасну ідею Кифяк Василь Федорович – доктор економічних наук, професор, заступник директора з науково-методичної роботи, міжнародних зв’язків та інноваційного розвитку Чернівецького торговельно-економічного інституту КНТЕУ. Людина, яка любить свій край. І знає, як і чим дивувати гостей міста. Ось вам іще одна картинка.\nСубота – вихідний день, тож жителі та гості міста повільно прогулюються вулицею Ольги Кобилянської, насолоджуючись автентичною красою. І раптом виникає відчуття, що ти потрапив у минуле – з ратуші виходять… ліхтарники! У чудернацькому одязі, у руках – драбина. Прямують до початку вулиці Панської. Що ж вони робитимуть? Ставлять драбину і… запалюють кований ліхтар – дають знак, що пора запалювати світло на всій вулиці і в усьому місті. Правда, чудово? Уявили? Чи, може, бачили на власні очі? Якщо ні, обов’язково відвідайте неймовірно захоплюючу атракцію у Чернівцях.\nТа чи знаєте ви, що «Світло панської вулиці» – це теж ще одна чудова ідея (уже й запатентована) пана Кифяка? Легендарна «Марічка» у виконанні сурмача на ратуші і «Світло панської вулиці» – лише частина досягнень професора В.Ф.Кифяка. Василь Федорович займається туристичним розвитком нашого міста уже багато десятиліть, тож у нього є усі необхідні знання, досвід і, найголовніше, бажання популяризувати рідне місто.


На Херсонщині отруїлися 17 робітників - Korrespondent.net\nНа Херсонщині отруїлися 17 робітників\nКорреспондент.net, 27 квітня 2016, 10:37\nУ Каховці - масове отруєння людей.\nСімнадцять робітників отруїлися в приміщенні складу одного з приватних підприємств в Каховці Херсонської області. У закритому приміщенні складу 170 найманих працівників перебирали цибулю, крім того, там же працював мікроавтобус, повідомляє УНН, посилаючись на місцеве управління з питань цивільного захисту ОДА.\nПрацівники почали скаржитися на погане самопочуття. Після скарг їх вивели на свіже повітря і викликали швидку. З сімнадцяти осіб були госпіталізовані дванадцять (дві особи в тяжкому стані в реанімації, три - в стані середньої тяжкості в неврології і сім - в терапії в стані середньої тяжкості). П'ятеро людей після обстеження відпустили додому. Причина отруєння встановлюється.\nЯк повідомляв Кореспондент.net, 25 квітня в Івано-Франківській області отруїлися школярі.\nУ Конотопі отруїлися шестеро учнів\nТЕГИ: Херсонская область, рабочие, Каховка, отравление, госпитализация


Вони творили історію “Златокраю” – Газета "Златокрай"\nВони творили історію “Златокраю”\nЗавідуюча технічним відділом\nВалентина ЛІСТРОВА, кур’єр-техпрацівниця:\nЯ працювала в газеті майже 20 років. Зараз посади кур’єра вже й немає. Давно всі користуються електронною поштою, а тоді мені доводилося бігати по всій Золотоноші. Прийду в податкову, а там – черга. Народу з усього району. Поки вистоїш! А в документі якась помилка. Напишуть олівцем, як треба правильно. Біжу назад. Тоді знову в податкову, вже з виправленим варіантом. У нас був дуже дружний колектив. Ми й зараз дружимо, коли вже на пенсії. Часто телефонуємо один одному або ж ходимо вітати з днем народження колишніх колег.\nЧасто в газету свої дописи подавав наш краєзнавець Михайло Пономаренко. Він прозвав мене Валентинкою. Зайде і з порогу цікавиться: «Ну як ти, Валентинко?» А Ніна Коваленко, щоб не називати мене техпрацівницею, вигадала – завідуюча технічним відділом. І хай всі ламають голови, якою «технікою» я завідую. «Златокрай» купую щотижня, хоч чоловік і бурчить. Кажу йому: «Златокрай – то наша газета, як мені без неї!»\nУже пройшло 8 років, як на пенсії. Та дух кур’єрства у мені живий. Хай в гаманці грошей тільки на одну хлібину і її можна купити у найближчому до будинку продуктовому магазині, я йтиму аж у центр. Бо мені треба пробігтись! Бо в мене це в крові!\nБуло дуже страшно і надзвичайно цікаво\nРуслан ГАЛАТА, заввідділом редакції:\nПісля закінчення університету мені пощастило влаштуватися на роботу у міську газету кореспондентом. Не сподівався, що з цього щось вийде, адже я за фахом – історик! Та завдяки титанічним зусиллям моєї вчительки з української мови Людмили Шульги, яка в останніх класах школи змогла «вбити» в наші голови граматику рідної мови, саме я на конкурсній основі здобув цю вакансію. За неї я, випускник історичного факультету, боровся з філологом і отримав перемогу. Тим самим забезпечив себе роботою на щасливі 17 років.\nПам’ятаю, тоді у штаті редакції було 9 осіб. Всі зосереджені і серйозні. Мене посадили в один кабінет з акулою пера – розумною, досвідченою і комунікабельною Ніною Власенко, яка була ще й заступником редактора. Було страшно, та вона завжди допомагала, підказувала, направляла.\nЯ з тих людей, хто увібрав весь смак приготування газети протягом років і застав період створення видання – від відливання суцільних рядків на лінотипі до комп’ютерної верстки. Якось довелося підміняти відповідального секретаря і самому наміряти рядки та колонки, малювати макети майбутніх сторінок, зазначати позначки, щоб потім їх вилили у правильні форми. Це була клопітка і забарна робота. Я так переймався, що не встигну зробити всю покладену на мене відповідальність, що в друкарню приходив на 7 ранку. Тоді й зрозумів, що мені більше подобається не писати матеріали, а займатися технічною стороною.\nУ 2004 році нам посміхнулася доля, і редакція нарешті отримала довгоочікувані комп’ютери. Це була неймовірна радість, величезний прогресивний стрибок у верстці газети і безвихідь… Чому? Бо стало знову страшно, адже на комп’ютерах ніхто працювати не вмів. Вчилися самі – привозили спеціалістів, залучали друзів і знайомих. У нас з’явився цифровий фотоапарат і я почав оволодівати новими навиками. Згодом почав цікавитися версткою, а в 2011-му, коли газета перейшла на кольоровий друк, – став повноцінним верстальником і знову все вивчав самостійно.\nЗа ці 17 років було багато історій, несподіванок і казусів. Та головне у нас був і нині склався щирий, згуртований колектив, де всі одне одного підтримують, допомагають і в радості, і в горі.\nЛюдиВони творили історію "Златокраю""До 100-річчя "Златокраю"


Як правильно зберігати ягоди? / Новини Полтави / Телеканал «Центральний»\nЕксперти розповідають про те, як не помилитися у виборі ягід, а також, як зберігати цей продукт.\nЗа їх словами, вибираючи ягоди необхідно уважно дивитися на черешки і листя. У свіжих ягід ці частини завжди свіжо-зеленого кольору. Також, за словами фахівців, необхідно звертати увагу на поверхню ягоди. Вона має бути пружною, а її забарвлення рівномірним. Пише Радіо Максимум\nВажливу роль відіграє запах. У свіжої ягоди завжди яскравий і запашний аромат. Найлегше відстежити походження ягоди у великих маркетах. Велике значення для ягоди має упаковка. Так, швидкопсувні полуницю і малину не можна утримувати в кілограмовій упаковці, для цих ягід достатньо упаковки у 250-500 грамів, інакше ягоди нижнього шару стануть пліснявіти і псуватися.\nПліснявіти можуть ягоди і які виділяють вологу. Таку ягоду теж не варто брати, бо при виділенні вологи може виділятися цвіль. Зберігати ягоди треба при температурі не вище шести градусів, що дозволить зберегти в ній всі корисні речовини і вітаміни.\n22 липня 2019, 09:00 112


admin – Сторінка 100 – НОВИНИ УКРАЇНИ\nВідлік концертних сезонів Національна філармонія веде з 1863 року, коли було засновано Київське відділення Імператорського Російського Музичного Товариства (IPMT). Вже на початку XIX ст. музичне […]\nУ Кірсі Святої Катерини відбувся Концерт до 50-річчя Хору хлопчиків і юнаків КССМШ імені М. Лисенка. Серед почесних гостей заходу були відомий диригент Кирило Карабиць та […]\nСтуденти Національної музичної академії України приємно здивовані!\nСтуденти Національної музичної академії України приємно здивовані! Це справжній вражаючий сюрприз! У передноворічні дні студенти, очікуючи стипендію та переглядаючи свої карткові рахунки, раптом знаходять там […]\nДобрі новини з Національної музичної академії України! Від щирого серця хочу привітати з Днем народження одного із найяскравіших представників молодих диригентів України Кирила Карабиця! Кирило […]\nПетро Чайковський – славний нащадок козацього роду\n7 травня 1840 р. народився великий композитор Петро Чайковський. Походив він із українського роду Чайок. Прадід композитора, Федір Опанасович Чайка, був родом з-під Кременчука, козацьким […]\nНаціональна музична академія України зустрічає гарних друзів. Народний депутат Ірина Суслова зацікавилася проблемами з ремонтом Консерваторії… Відбулась зустріч ректора Академії Максима Тимошенка з народним депутатом […]\nНоворічні пісні українською мовою подарують вам святковий настрій та забезпечать затишну атмосферу у ваших домівках. Слухайте та співайте українські новорічні пісні разом з нами! Новий […]\nВід язичницької традиційної пісні до флешмобу – як «Щедрику» вдалося закохати в себе всіх. Багато з нас нарікають на те, що Україна закордоном часто стає […]\nВ Україну звичай прикрашати до свята ялинку прийшов із європейської святкової традиції, що з середини ХІХ ст. побутував, переважно, у середовищі знаті. Іван Франко на […]


Релігійно-міфологічні уявлення в стародавньому Китаї\nДавньокитайське суспільство було типовою східній деспотією. Главою держави був монарх, який у своїй діяльності був зобов'язаний керуватися традиціями і ритуалами. Вважалося, що він має божественне походження, тому його називали «Син неба». Імператор стояв на вершині суспільства, підставою якого була сім'я. Таким чином, правитель вважався батьком великої сім'ї - держави, і всі піддані повинні були беззаперечно підкорятися йому. Особа імператора вважалася священною. Символом влади імператора був дракон. Важливим державним церемонією було жертвоприношення на честь землі - подружжя неба. Божественне походження давало імператору право бути тлумачем велінь Неба, посередником між Небом і людьми, а також верховним первосвящеником. Вважалося, що у своїх діях імператор несе відповідальність тільки перед Небом, яка вручала йому батьківську владу над підданими.\nВзагалі дух родини був розвинений в Стародавньому Китаї, що сприяло повній залежності індивіда від суспільства і держави. Китайська сім'я була свого роду громадою, що складалася з кількох патріархальних сімей, кланом. Клан об'єднувався спільним храмом предків і спільним господарством. Загальна власність клану не підлягала розділу та продажу. Клан у китайців був суддею в першій інстанції, він відповідав перед державою за поведінку своїх членів, а якщо вони виявлялися в скрутному становищі, надавав їм допомогу. Закон суворо карав за протидію батьківської волі, а тим більше за образу старших в роді. Батько вважався представником імператора, і порушення домашніх підвалин уподібнювалися порушення засад держави. Батько сімейства вважався виразником думок і почуттів своїх домочадців. Він міг пишатися їх чеснотами, вимагати нагороди за їхні заслуги, але він же ніс відповідальність за їх пороки і міг бути покараний за їх провини. Відокремитися і завести власне господарство син міг лише за згодою батька.\nШлюб вважався моральним обов'язком «благородного мужа». Порушення порядку сімейного життя та подружньої вірності розцінювалися як загроза громадському і державному порядку. Дружини не мали права на сімейну власність. Повторне заміжжя допускалося тільки після смерті чоловіка, але воно засуджувалося в громадській думці. Дружина могла скаржитися до суду у разі жорстокого поводження чоловіка.\nКитайське суспільство завжди знизу доверху було пов'язано круговою порукою, за якою відповідальність зі злочинцем поділяли його «сусіди з чотирьох сторін», оскільки вважалося, що вони, звичайно ж, «знали, але не донесли», тому будинки сусідів порівнювалися з землею. Вся сім'я цілком відповідала за будь-якого свого члена, тому нерідко за провину однієї людини стратили чотири покоління такої родини.\nРабство в Китаї виникло ще в надрах родового ладу, але і воно мало патріархальний характер. Раби створювали свої сім'ї, а ті, які цього не робили, ставали як би членами сім'ї господаря.\nТовариство Стародавнього Китаю мало складну структуру. Вище стан становила аристократія: члени імператорської сім'ї, придворні, сановники. Вони були вільні від податків, повинностей і тілесних покарань.\nЧисленне і строго ієрархізованої стан становили чиновники. Вони не були вільні від тілесних покарань і піддавалися періодичним публічного шмагання, що мали профілактичний характер.\nПоруч з численним чиновництвом знаходилися вчені. Вони служили в бібліотеках, архівах, викладали в школах. Зі IIв. До н.е. стали виникати академії, об'єднували найвидатніших учених. Вони входили в імператорські поради, виступали референтами з найважливіших державних питань, брали участь у прийомі іспитів на чиновницькі посади. Жерці, на відміну від інших країн Сходу, не утворювали в Китаї окремого стану, але входили до складу стану вчених.\nОснову суспільства складали землероби. Вони несли основні повинності, платили податки, несли військову службу, виконували громадські роботи на будівництві зрошувальної системи, каналів, доріг, міст тощо\nРелігія стародавнього Китаю відрізнялася тим, що в центрі уваги древніх мислителів стояла проблема «людина - суспільство », а не проблема" людина - світ »або« людина - космос ». Для Стародавнього Китаю характерна була незначна роль духовенства і переважання людського начала над богами. Завдяки раціональному поясненню життєвих ситуацій, на першому місці опинилися етичні норми. Крім того, існував культ предків, де кожен голова сім'ї був у себе вдома жерцем сімейних божеств і духів. А ототожнення правителів з Небом означало прийняття на себе відповідальності за свій народ і навіть за весь світ. Таким чином, релігійні норми поступово витіснялися етичними нормами, етикетом. Благородство людини підтверджувалося не його походженням, а тим, що у нього була особлива якість - де (благодать-доброчесність), яке виявлялося у дотриманні ним етичних норм. На думку китайців, людині було недостатньо мати благі наміри, необхідно було узгоджувати свої дії з єством самих речей, тим більше, якщо мова йшла про взаємини між людьми. В іншому випадку результати діяльності не могли збігатися з цілями і намірами, і зникало відмінність між добром і злом, між істиною і брехнею.\nВсе життя древніх китайців підпорядковувалася ритуалу, детальної регламентації підлягала все: фасон одягу, форма головного убору, тип взуття, екстер'єр та інтер'єр житла, навіть його видалення від імператорського палацу, сервіровка столу, вид носилок для виїзду в місто, кількість слуг та ін Звернення до ритуалів і традицій давнину було рано усвідомлено в Китаї як засіб збереження стабільності і процвітання суспільства. Це було пов'язано з поширенням в Стародавньому Китаї селянської праці, який розвивав в людині вміння чекати, не випереджати події, чуйно прислухатися і розуміти їх природний плин. Не можна прискорити природний хід речей, з ним потрібно лише порівнювати свої зусилля, насильство тільки посилює залежність від нього людини. Конфуціанський принцип невтручання означав не бездіяльність, а дія, але сообразуемое до законів природи. Людині не все дозволено, заради власного благополуччя він повинен допускати, щоб події в світі йшли своєю чергою; він повинен приймати світ таким, яким він є. Принцип невтручання культивувався не тільки в світогляді хліборобів. У сфері керівництва цивільними справами кращим адміністратором вважався той, який менше інших втручався в ці справи.\nШироко були поширені перекази про культурних героїв: Фу-сі навчив людей приготування їжі на вогні, полювання та рибальства, Хуан-ді придумав колісниці, дороги і календар, Сунь-жень добув вогонь, Шень-нун влаштував ринок і навчив людей землеробства. Розрізнені спочатку образи давньокитайській міфології поступово складалися в єдину систему з величезною кількістю міфів, багато з яких до цих пір живі в свідомості китайців. Стародавні міфологічні уявлення у сприйнятті китайця тісно перепліталися з міфологією даосизму та буддизму, з етичними установками конфуціанства - навчань, які стали основними релігіями Китаю.


Зміни до лиця: стиліст перетворив рідкі волосся жінки в об’ємну зачіску з волосся - kyrs.com.ua\nЗміни до лиця: стиліст перетворив рідкі волосся жінки в об’ємну зачіску з волосся\nСтиліст Крістофер Хопкінс допоміг багатьом жінкам знайти упевненість в собі завдяки красі. І ось прийшла черга Джейн з Флориди.\nБудьте готові побачити, як жінка стане чудовою з допомогою Крістофера Хопкінса. Його клієнти бачать, що він дійсно творить дива!\nЯк і багато інших, Джейн була великою прихильницею професіонала, що працює під псевдонімом The Makeover Guy, ще до того, як сіла в крісло.\nВона прочитала бестселер Крістофера “Твоє повернення: Повне відродження краси для жінок старше 45 років», який надихнув жінку відвідати салон в Міннеаполісі, штат Міннесота. Це була мрія, яку вона змогла втілити в життя.\nСпочатку Джейн планувала схуднути до свого “відродження”. Однак перш ніж стати на шлях схуднення, вона вирішила поглянути на світ по-новому.\nЯкщо ви дивилися відео The Makeover Guy на YouTube, то, швидше за все, погодьтеся, що він володіє даром, коли справа доходить до допомоги жінкам, щоб дозволити їм виглядати і відчувати себе краще.\nДжейн теж зробила такий висновок. У своєму інтерв’ю вона пояснила:\n«Я помітила, що з Крістофером можна виявити внутрішню красу».\nУ той час як одні жінки ходять в The Makeover Guy з ідеями, інші, як Джейн, погоджуються сидіти склавши руки. Вони просто дозволяють йому творити.\n«Я бачила, як добре він справляється з такими складними завданнями, що я просто довіряю йому», – повідомляє Джейн.\nКрістофер працював з багатьма відомими особистостями, а також із звичайними людьми. Можна з упевненістю сказати, що якщо ви дасте йому полотно, він перетворить його в казковий витвір мистецтва.\nКоли результати трансформації стали відомі, це було все одно що дивитися на абсолютно іншої людини. Джейн виглядає більш енергійною і молодий завдяки новим стилем. У неї більше немає прилизаних тонких волосся, замість цього – зачіска з повітряними завитками.\nВідгук самого стиліста\nКрістофер розповів трохи про те, що він зробив для перетворення жінки: «Джейн приїхала з Флориди з дуже тонкими волоссям. З макіяжем – нафарбованими віями, бровами і невеликим додаванням кольору губ – її обличчя сяє. З допомогою завитків локони були спрямовані до обличчя на лоба і скронь, ми створили ілюзію більш густий лінії волосся спереду. М’який пшеничний блонд виглядає природно й доречно».\n← Нетипова краса: фото чоловіків, які виглядають просто приголомшливо\nКорлеоне, Сицилія: основні локації зйомок культової гангстерської трилогії «Хрещений батько» →


Гороскоп на 22 листопада | Новини Хуста, Закарпаття, України та світу\nСуббота 27.11.2021 15:33\nОвнам варто почати день з контролю за фінансовою стабільністю і безпекою. Протягом дня зросте невизначеність, стане мутним інформаційний потік. Ймовірні помилки, обмани, запізнення, неуважність. По можливості, краще скасувати поїздки, візити і пошуки, уникати випадкових попутників і підозрілих знайомств, уточнювати інформацію. Не рекомендується відкривати листи з невідомих джерел.\nДень хороший для Козерогів-експериментаторів, що володіють креативним складом характеру і вогненним темпераментом. Якщо вам у всьому потрібні чіткі вказівки, порядок і передбачуваність, вам буде незатишно в атмосфері свободи і вседозволеності. Якщо день припав на кризовий момент, ви можете драматизувати ситуацію, наділяти неіснуючою силою інших людей, надавати важливість дрібницям. Відновити душевну і ментальну гармонію допоможе радість любові або творчості, задоволення від несподіваного відкриття.


Директор Центру армії, конверсії і роззброєння Валентин Бадрак: «Україна може створити ракету дальністю до 1,5 тис. кілометрів. Це буде справжньою зброєю стримування» – Народна Армія\nHome/Озброєння та техніка/Директор Центру армії, конверсії і роззброєння Валентин Бадрак: «Україна може створити ракету дальністю до 1,5 тис. кілометрів. Це буде справжньою зброєю стримування»\ntop Валентин Бадрак Центр армії конверсії і роззброєння\nДо кінця цього року планується ввести в експлуатацію та заселити 48 казарм поліпшеного планування


На “військовій” ярмарці “Волонтери Поділля” вторгували лише 5,6 тис. грн - Новини Хмельницького\nНа “військовій” ярмарці “Волонтери Поділля” вторгували лише 5,6 тис. грн\nОпубліковано: 09.05.2015 | 6 коментарів поділитись: Facebook або Tweeter\nСьогодні у центрі Хмельницького благодійний фонд “Волонтери Поділля” провели ярмарок на підтримку учасників Антитерористичної операції на сході України.\nЯк розповіла “Незалежному громадському порталу” волонтерка фонду Аня Греснюк, на ярмарці були представлені українські сувеніри зроблені дітьми в школах Хмельницького, вишиванки, патріотична література, а також “речі з війни”. Натомість виторг волонтерів вийшов мізерний – 5681 грн.\nФото, надане “Волонтерами Поділля”\n“Взагалі-то планували купити хлопцям з Хмельницького, котрі служать у 95 аеромобільній бригаді, GPS-навігатор та планшет. Назбирали лише на навігатор. В основному, на ярмарці реалізували книги. Щоправда, більше коштів люди дали просто так”, – сказала вона.\nГреснюк додала, що “Волонтери Поділля” й надалі проводитимуть благодійні ярмарки з ціллю допомоги воїнам АТО.\nТарасик 09.05.2015 20:36 Увійдіть, щоб відповісти\nпросто закiнчуйте займатись х$$$нею. хлопцям вдома час бараболю садити, а не “геройствувати”\nІгор 10.05.2015 03:16 Увійдіть, щоб відповісти\nТи же посадив, розумник? Але таких , як ти, в армію не беруть.\nАнонім 10.05.2015 15:55 Увійдіть, щоб відповісти\nПродать памятник Ленину, тот что снесли в Парке, и на эти деньги бойцам помочь.\nМакс 11.05.2015 19:00 Увійдіть, щоб відповісти\nНарод не підтримує війни от тому і не хочуть люди фінансувати війну. Краще підіть до кривавого кондитера, яки розвязав цю війну, нехай свій рошен продасть на нужди АТО. Кондитер вже спух від водки і цукерків. Може пора його “потрясти” а не в бідного народу забирати останні копійки.\nМикола 11.05.2015 19:48 Увійдіть, щоб відповісти\nХай кондитер продае скорiше свiй рошен, а сам продовжуе обамкiн чупа-чупс сосати!\nПростоЛюдина 13.05.2015 11:12 Увійдіть, щоб відповісти\n…дь, з вашою таблицею множення!!!


П'ятниця, 19 липня 2019, 10:30\nЛучанин у петиції вказав на проблему перехрестя Відродження – Загородня та просить відрегулювати світлофор і намалювати пішохідний перехід.\nПідтримати звернення Миколи Гончарука можна підписавши петицію на сайті.\nЗі слів автора петиції, проблема перехрестя Відродження – Загородня полягає у відсутності пішохідного переходу та неправильно налаштованому режимі роботи світлофора. А саме:\nВідсутній пішохідний перехід;\nРозміщення світлофора блокує виїзд машин із Загородньої ліворуч;\nДодаткова секція світлофора не має жодної потреби, тільки ускладнює рух. (Вказуючи праворуч, секція працює разом із червоним світлом, зобов'язуючи надати перевагу іншому транспорту. При цьому зустрічний транспорт за ПДР повинен дати дорогу транспорту, який рухається в зустрічному напрямку, по стрілці направо. Виникає суперечлива ситуація, коли обидва напрямки мають дати дорогу зустрічним);\nВзагалі наявність світлофора в тому місці, без пішохідного переходу не має ніякої потреби.\nЧоловік додав, що по Загородній щодня рухаються тисячі людей. Тротуари закінчуються впираючись в дорогу і нема переходу через Відродження. Найближчий перехід – 100м в сторону дитячої лікарні.\n«Незручність в тому, що саме тут потік людей найбільший і люди не хочуть давати коло більше 200 метрів, йдуть прямо через дорогу. Це місце аварійно небезпечне. Не зрозуміло, чому при такому плануванні вулиць та тротуарів тут нема переходу? Тому пропоную або створити додатково перехід, або перенести той, що знаходиться далі, на перехрестя. Людям має бути зручно, а благоустрій має створюватися першочергово для зручності та безпеки людей.\nТакож прошу розглянути доцільність розміщення світлофору в цьому місці, або впорядкувати його режим так, щоб усунути вищевказані проблеми», – написав автор петиції.\nЛуцьк петиція світлофор


Кір, профілактичні та протиепідемічні заходи. (29.11.2018)\nКір – одне з найбільш заразних захворювань, 9 із 10 не вакцинованих людей, які контактують з хворим на кір, інфікуються. Здебільшого хворіють діти, проте реєструється багато випадків захворювання серед дорослих. У дорослих кір зазвичай має набагато важчий перебіг. Кір небезпечний тим, що може спричинити такі ускладнення, як енцефаліт, менінгіт, запалення дихальних шляхів (ларингіт, бронхіт, пневмонія), середнього вуха (отит), діарею, під час вагітності жінок – передчасні пологи чи самовільний аборт (викидень), і навіть призвести до смерті.\nЗбудником кору є РНК-вмісний вірус (Polynosa morbillarum), що належить до родини Paramixoviridae, роду Morbillivirus. Вірус кору дуже леткий, швидко передається від хворої людини до здорової повітряно-краплинним шляхом при кашлі, чиханні або розмові хворого. Вірус кору може розноситися на значні відстані, в сусідні приміщення та навіть проникати з потоком повітря на інші поверхи через щілини, вікна, вентиляцію, тому заразитися можна, просто перебуваючи в одному будинку з хворим.\nВірус нестійкий у зовнішньому середовищі, чутливий до сонячного світла, висихання, ультрафіолетового опромінювання та дезінфектантів. В повітрі та на інфікованих поверхнях вірус кору може жити до двох годин після того, як хвора людина залишила приміщення.\nДжерелом інфекції кору є хвора людина. Вірус потрапляє в організм через слизові оболонки верхніх дихальних шляхів і коньюктиву ока від хворої кором людини. Інкубаційний період кору (період, коли симптоми ще не проявляються) становить від 6 до 21 дня. Далі починається захворювання, яке характеризується порушенням загального стану хворого, запаленням верхніх дихальних шляхів, слизової оболонки ротової порожнини, очей та плямисто-папульозним висипом: висока температура, головний біль, нежить, сухий кашель, збільшення лімфовузлів, сльозотеча, світлобоязнь, гнійні виділення з очей, пронос, блювота, на 4 – 5 день хвороби з’являється червоний висип, який починається зі шкіри голови й обличчя, згодом розповсюджується на все тіло. Хвороба із симптомами триває до 4 тижнів і більше.\nХворі на кір особливо заразні в останні дні інкубаційного періоду та на початку захворювання. На другий-третій день появи висипу небезпека передачі інфекції значно зменшується і зовсім зникає до кінця першого тижня.\nДля попередження захворювання осіб, що контактують з хворими, вагоме значення має рання діагностика кору в хворого та його ізоляція. Хворого ізолюють, частіше вдома, де створюють умови максимального роз'єднання його з оточуючими. Госпіталізація проводиться за клінічними чи епідеміологічними показами. Обов'язковій госпіталізації підлягають хворі з тяжкими клінічними формами, з дитячих установ з постійним перебуванням дітей (дитячі будинки, школи-інтернати, лікувально-профілактичні та оздоровчі заклади тощо), особи, що проживають в гуртожитках та в незадовільних побутових умовах.\nЗаключна дезінфекція в домашніх осередках кору в зв'язку з малою стійкістю збудника не проводиться, але приміщення, де знаходиться хворий, слід ретельно провітрювати та прибирати вологим способом.\nЗ метою зменшення ризиків захворювання на кір та виникнення їх спалахів в організованих колективах в період реєстрації захворюваності на кір рекомендовано посилення профілактичних та протиепідемічних заходів: дотримання температурного режиму, регулярне провітрювання приміщень та вологе прибирання із застосуванням дезінфекційних засобів.\nСлід пам’ятати, що кір належить до так званих керованих інфекцій – лише проведення імунізації проти кору може запобігти виникненню захворювання!


Первісні поселення на території України\nРеферат «Первісні поселення на території України», 2008 рік\nЗ предмету Історія · додано 17.12.2009 11:21 · від татарин · Додати в закладки\nВступ Первісні поселення на території України Ашельська епоха. Архантропи Мустьєрська епоха. Палеоантропи. Кроманьйонці Епоха мезоліту Епоха неоліту Висновок Список використаних джерел\nТериторія України була заселена людьми з найдавніших часів. Учені вважають, що понад мільйон років тому найдавніші люди (архантропи) прийшли на південь Європи. Близько 800 тис. років тому вони з'явилися в Закарпатті, понад 300 тис. років - у Подністров'ї.\nПерехід племен в епоху неоліту до відтворюючих форм господарювання був важливим етапом в історії людства в цілому і тогочасного населення України зокрема. Іноді цей процес називають «неолітичною революцією». Дійсно, в галузі давньої економіки це був своєрідний революційний переворот, котрий розтягся на значний відтинок часу і збігався з темпами соціально-економічного і культурного розвитку тієї епохи.\nВажливим досягненням тих часів було зростання продуктивності праці, виникнення передумов для регулярного обміну і появи майнового розшарування суспільства, тобто початку розкладу первіснообщинного ладу. Тоді ж намічається перехід від мотичного до ранніх форм орного землеробства. Із збільшенням кількості тварин у стаді коня пристосовують для верхової їзди. А зміни у виробничій діяльності і розвиток ідеологічних уявлень зумовлювали зміни й у комплексі вірувань. Це знайшло відображення у монументальній скульптурі, у орнаменті та поховальному обряді.\nНайбільш ранніми суспільними утвореннями на території України, що вступили в нову епоху, були землеробсько-скотарські племена трипільської культури та культури Гумельниця. Обидві вони сформувалися на основі культури Боян і, можливо, інших неолітичних культур Балкано-Нижньодунайського регіону. Пізніше з'являється ще ряд культур землеробсько-скотарського напряму, пам'ятки яких відомі також і на захід від сучасних кордонів України.


«Свобода»: Виступ Пшонки та продемонстроване у ВР відео – брехня в стилі совєцького агітпропу - ВГОЛОС\n«Свобода»: Виступ Пшонки та продемонстроване у ВР відео – брехня в стилі совєцького агітпропу\nДоповідь генпрокурора Пшонки та продемонстроване ним у ВР відео – це очевидне повернення до практики сталінізму і свідчення того, що від прокуратури годі чекати об’єктивного розслідування.\nПро це після доповіді заявив голова фракції «Свободи» у ВР Олег Тягнибок, інформує прес-служба «Свободи».\n«З виступу Генерального прокурора України стало зрозуміло, що він просто реанімує сталінізм. Інформація, яку він подав, абсолютно упереджена, однобока, а буцімто оперативне відео, яке було продемонстровано, – це, фактично, змонтований відеоролик у найгірших традиціях совецького агітпропу. Лише одна маленька ілюстрація: показали частину відео із виступом священика, який мав місце у Коломиї два роки тому», – сказав Тягнибок.\nОкрім того, від додав, що «нинішня доповідь генпрокурора – провокація та нагнітання ситуації, бо жодного слова ми не почули про те, що громадяни вийшли на майдани саме через свавілля міліція, яка по-звірячому била людей. Не було показано записів, як ті звірі в погонах завдали чоловікові 68 ударів, як б’ють журналістів, медпрацівників, не показано жодного запису, як «правоохоронці» влаштували «сафарі» у Києві та гнали мирних протестувальників аж до Михайлівської площі».\nТакож свободівець Андрій Мохник підкреслив, що своїм звітом у парламенті В.Пшонка заслужив собі «відзнаку ім. Вишинського».\n«Пшонка заслужив відзнаку Андрєя Януарієвіча Вишинського, який влаштовував політичні розправи та політичні судові процеси. У відеоролику від прокуратури насправді дають політичні оцінки. І те, що робить генпрокурор, – абсолютна брехня в стилі совєцького агітпропу. Навіщо такі інсинуації, навіщо прикривати Захарченка, який навіть до парламенту прийти побоявся?!», – наголосив нардеп.\nВодночас керівник юридичної служби ВО «Свобода», народний депутат України Олег Махніцький констатував, що доповідь В.Пшонки підтвердила те, що жодного об’єктивного розслідування за чинної влади бути не може.\n«З доповіді генпрокурора абсолютно зрозуміло, що жодного об’єктивного розслідування не буде – буде однобоке розслідування, аби знайти «винних» і «стрілочників». А насправді не треба довго шукати винних, бо й так зрозуміло, хто може віддавати наказ «Беркуту» діяти. Є відповідні накази міністра внутрішніх справ, у яких чітко прописано, хто віддає накази, тому треба лише підняти нормативні документи. Така ж ситуація – і з залученням бійців внутрішніх військ», – додав Махніцький.


❤ Кохання на виживання 2 випуск 3 сезон дивитись онлайн【05.09.18】 ⋆ Новий канал всі серіали та шоу\n« Київ вдень та вночі 9 серія 5 сезон\nКиїв вдень та вночі 10 серія 5 сезон »\nГлядачі Нового каналу так довго чекали і нарешті дочекалися третій сезон проекту “Кохання на виживання”. Новий сезон приготував ще більше почуттів і емоцій. Прекрасні пари, непідробні відчуття і любов – сильна та неперевершена.\nЯк і в попередніх сезонах в шоу прийшли пари для того, що перевірити на міцність свої почуття і зрозуміти, чи готові вони на серйозний крок. Героїв зустріли на проекті складні і непередбачувані завдання, в яких їм потрібно зібрати ключі, якими в кінці вони відкриють скриньки з грошима. Чим більше ключів, тим більше шансів отримати сто тисяч гривень.\nАле перш ніж вони дійдуть до фіналу, їм потрібно триматися один за одного і найголовніше – підтримувати. Тільки справжня любов допоможе учасникам проекту “Кохання на виживання” протриматися до кінця і залишитися разом не дивлячись ні на що. Лише ведучий буде вирішувати, заслужили вони на ключ або ж ні. Так що не пропустіть нові випуски третього сезону, можливо знайдете щось важливе і для себе.\nTagged Кохання на виживання 2. Bookmark the permalink.


Де найбільше уваги приділяють забезпеченню прав людей, там маємо економічно розвинене суспільство і люди задоволені життям\nЗоною відповідальності заступниці голови КМДА Марини Хонди є переважно окремі соціально незахищені категорії киян. Вона знає, скільком дітям у столиці болить від домашнього насильства і намагається організувати облаштування просторів для їх психологічної реабілітації. Опікується питаннями людей із інвалідністю: від малого віку – до ситуацій, коли зраненими повернулися додому захисники з АТО/ООС.\nНа перший погляд, ніби трохи осторонь в роботі Марини Хонди стоїть запровадження в суспільний простір столиці основ гендерної рівності. Однак цей напрямок – про усіх киян: гармонію, відповідальність і найкращий результат.\nГЕНДЕР – НЕ ДОРІВНЮЄ «ЖІНКА»\n- Пані Марино, давайте розпочнемо з питання, яке стосується власне всіх мешканців столиці ‒ цільової програми «Київ ‒ місто рівних можливостей» на 2022-2024 роки. Чому вона важлива і що в ній найголовнішого? Що таке Гендерний паспорт Києва?\n- У 2019 році Київська міська рада підтримала Хартію рівності, проголосувало за це рішення попереднє скликання ради. Цей документ потребує системного впровадження. Бо це не про кількість жінок та чоловіків і не про політичні права жінок чи чоловіків. Там про те, що кожна людина, незалежно від того – чоловік, жінка, хлопчик, дівчинка, людина будь-якого віку – має право на самореалізацію, на отримання необхідних соціальних та медичних послуг, на доступність.\nКоли ми приступили до впровадження Хартії, то я з подивом дізналася, що деякі країни впроваджують її вже 15-й рік. Тобто йдеться про поступове впровадження численних статей і норм. У тих європейських країнах, де питанням гендерної рівності, забезпечення прав і свобод людини приділяють найбільше уваги, – там суспільство є економічно розвиненим, а люди в ньому більш задоволені життям. Чому? Тому, що успіх можливий, коли є розуміння індивідуальних потреб людини, у тих, хто ухвалює рішення. Тоді правильно закладаються кошти, правильно йде планування.\nМи формуємо Стратегію розвитку Києва, бюджет, програму соціально-економічного розвитку – і в кожному такому документі, за великим рахунком, має бути врахований гендерний аспект. Наприклад, якщо це охорона здоров’я, то має бути зрозуміло, як хворіють чоловіки і жінки, в якому віці кількість жінок починає ставати більшою. Відповідно має плануватися закупівля ліків, тощо.\nТобто, це ніби елементарні речі. Але їх потрібно постійно відслідковувати й аналізувати. Для врахування, здавалося б, елементарних речей і потрібен гендерний паспорт. Це змінні цифри. Тобто, гендерний паспорт має постійно оновлюватися.\nОкрім того, зараз Верховна Рада розглядає зміни до Бюджетного кодексу України, де гендерно орієнтоване бюджетування має бути в обов’язковому порядку враховано, як елемент бюджету будь-якої громади. Тому, я сподіваюся, поки приймуть зміни до бюджетного кодексу, ми вже для себе вибудуємо історію – і столиця показуватиме приклад гендерно орієнтованого бюджетування.\n- Як приклад гендерної рівності, нещодавно ви наводили ситуацію із Гельсінки, де мала відбутися офлайн офіційна зустріч із заступником мера столиці Фінляндії, утім чиновник в останній момент змінив її на онлайн-формат, бо залишився вдома доглядати хвору дитину. Чи в КМДА, загалом Києві траплялися які показові приклади гендерної рівності?\n- Це було приємне здивування, насправді. Якщо б це сталося в Києві, наше суспільство такий крок могло би розцінити як неповагу. Але це зовсім інше. У нас була прекрасна онлайн-комунікація, те, що потрібно було – ми вирішили. Фінський колега мені пояснив, що спочатку була черга дружини доглядати за хворою дитиною, потім прийшла його черга, тата – так прописано в законі. «Я його не порушую, це мій обов’язок, як тата», – сказав мій співрозмовник. Це насправді круто – усвідомлення рівних обов’язків обома сторонами. Я думаю, що нашому суспільству до цього ще йти довго.\nУ Фінляндії багато жінок на керівних посадах. Гендерна рівність там впевнено увійшла в культуру взаємин і законодавство. Утім кожні три роки, як і ми, вони затверджують тематичну програму комунікації. Розповідають, зокрема, про запобігання насильству, ейджизм, відповідальність тата і мами у вихованні та догляді дітей.\nПЕЛЕНАТИ НЕМОВЛЯТ МОЖУТЬ І ЧОЛОВІКИ\n- Законодавство в Україні ще не завжди формує однакову відповідальність тата і мами за дитину.\n- Коли наше суспільство буде готове – подібну норму впровадять і в українське законодавство. У нас вже є право тата на декретну відпустку у зв’язку з народженням дитини. Багатьма татами воно сприймається дуже позитивно – і це правильно. Думаю, рано чи пізно, і догляд за дитиною, яка захворіла, зможуть здійснювати подібно до того, як це нині відбувається у Фінляндії.\nМи ж не змінюємо соціальні ролі. Ми говоримо про те, що змінюється суспільство і змінюється відповідальність людини в суспільстві – й це нормально.\nЯ не знаю, як нині в регіонах, у невеличких містечках, але в Києві, особливо в молодших людей, в яких тільки народжуються діти, у них інший світогляд, аніж у попередніх поколінь. Для них норма: якщо жінка хоче працювати, її ніхто не буде стримувати. Якщо народжується дитина – є розуміння відповідальності батька так само, як і матері.\nЗгадую, як мені написали (я тоді якось сама задумалась) чоловіки-татусі стосовно того, чому в громадських вбиральнях стіл для пеленання немовлят встановлюють лише у жіночій частині. Тато так само хоче переодягнути дитину! І це про гендерну рівність.\n- На які зарубіжні країни у питаннях рівних можливостей рівняється столиця України?\n- Австрія в цьому контексті дуже правильно рухається, як на мене. Фінляндія звичайно, Балтійські країни, Норвегія. Швеція є показовою.\nАвстрія, Швеція, Фінляндія мають настільки виважені, продумані стандарти рівності, що й результати по економіці у них вищі, по соціальному захисту і по загальному відчуттю населенням задоволення від життя. Там, де серед управління компанії чи міста вищий відсоток жінок, – і результативність роботи збільшується. Не тому, що жінки кращі за чоловіків, ні. Просто, коли різні люди з різним підходом беруться за вирішення того чи іншого питання – колаборація дає кращий результат.\nБо чоловік і жінка для чого створені? Для того, щоб спільно щось робити. А якщо в Україні, наприклад, жінок більше статистично, а рішення, особливо соціальні, по-суті, для жінок у більшості випадків ухвалюють чоловіки – то іноді йде перекіс. Якщо мені потрібно в моїй сфері побудувати реабілітаційний центр, я не знаю, як, умовно кажучи, кладуть цеглу. Утім можу сказати – що там має бути, як це має бути. А чоловік скаже, що потрібно зробити, щоб стіни не впали. І такою спільною діяльністю досягаються кращі результати.\nТАЄМНЕ ПРИМІЩЕННЯ ІЗ ЗАСЕКРЕЧЕНОЮ АДРЕСОЮ\n- Болюча тема взаємин – це домашнє насильство. За неповний 2021 рік звернень з цього приводу було понад 25 тисяч; в умовах карантину служби КМДА отримують близько 75-80 звернень на добу. Як і скільком скривдженим місто у змозі допомогти? Чому саме Київ Фонд народонаселення ООН UNFPA відзначив як місто, яке найефективніше в Україні розбудовує систему протидії та запобігання домашньому і гендерно зумовленому насильству?\n- Насильство, на жаль, було завжди, але раніше про це не говорили. Зміни в законодавство щодо відповідальності відбулися лише у 2018-2019 роках, що стало відправною точкою. І впровадити систему допомоги – це тривалий процес.\nУ нас 20 років тому був створений перший притулок. Коли мене призначили заступницею голови КМДА, я туди поїхала. Там було всього дві людини, а я не могла зрозуміти функцію закладу і того, який може бути результат?\nСаме тому ми переформатували роботу притулку. Стіни і ліжка на сьогодні вже не можуть допомогти, вони лише прихисток. А людині в кризовій ситуації потрібна реальна допомога фахівців: кризового психолога, безкоштовного юриста, лікаря, психолога для дитини, соціального працівника. Саме така мультидисциплінарна команда і працює з постраждалими в притулку. Приміщення обладнане як таємне, ніхто його адреси не знає. Такий підхід дає результат.\nНа той момент єдина міжнародна структура, яка допомагала у створенні системи, був фонд ООН народонаселення. Маючи майже чотири мільйони населення, велику кількість переміщених осіб, – ми не мали системи надання допомоги тим, хто зазнає насилля у сім’ях.\nІз фондом ми підписали договір два роки тому, в жовтні 2019-го, без виокремленого фінансування; починали працювати з допомогою власних ресурсів, фонду та підтримки бізнесу. Ми відкрили Телефон довіри “15-00”, протягом місяця навчили кризових психологів.\nПотім менше ніж за рік – відкрили дві кімнати кризового реагування: знайшли приміщення, зробили ремонтні роботи, обладнали всім необхідним, підготувати фахівців. Провели координацію з поліцією, соціальними службами, Службою у справах дітей, щоб вся ця система запрацювала.\nМи нещодавно відкрили ще один притулок для постраждалих від домашнього насильства. Притулок – це вже можливість від 3-х до 6-и місяців проживати там, коли є проблеми, коли готується розлучення, коли треба психологічно адаптуватись.\nВсе це супроводжувалося постійними інформаційними кампаніями, і такі підходи допомогли нам створити дієву систему. За рік у Києві зафіксовано 23 тисячі звернень стосовно домашнього насильства. Але це не означає, що випадків стало більше. Це говорить про те, що проблему не замовчують, постраждалі вже не будуть терпіти і вириваються з кола насильства.\n- Один із центрів допомоги постраждалим від насильства облаштовується за субвенцією…\n- Так, додатково ми створюємо денний центр на Лівому березі за кошти державної субвенції. Це дуже ефективна програма, у першу чергу для регіонів. Утім Київ також подався на державну субвенцію.\nМи хочемо обладнати Лівобережний денний центр через те, що комплексного такого закладу там немає. А дуже важливо утримати ситуацію, щоби вона не стала кризовою. Ми хочемо зробити акценти на запобіганні насильству. Люди мають знати, що є місце, де можна абсолютно спокійно отримати безкоштовну юридичну консультацію, консультацію психолога; зрозуміти для себе, чи дійсно є, наприклад, психологічне насильство в родині. Ніхто не буде там вимагати багато персональної інформації.\nСЕРЕД ПОСТРАЖДАЛИХ ВІД ДОМАШНЬОГО НАСИЛЬСТВА – 85% ЖІНОК З ДІТЬМИ\n- І донині для багатьох звернення до психолога часто вважається, щонайменше, проявом слабкості. Тобто і в цьому суспільство потрібно підвести до розуміння необхідності й важливості іншого шляху вирішення проблем, аніж той, який обирали раніше.\n- Звернутися до психолога – у цьому для людини ніякого сорому немає. А державі, скажімо так, як би цинічно це не звучало, вигідніше забезпечити людину психологом і гарантованою юридичною послугою на початковому етапі конфліктних ситуацій у її житті, аніж через років п’ять вирішувати (велика ймовірність) спричинене уже фізичним насиллям питання її інвалідності, лікування, особливого працевлаштування…\nУ мене є бажання, щоб мені мої підлеглі прийшли і сказали: «Все, Марино Петрівно, у нас пусті кризові кімнати, притулки; немає черг». Це буде означати, що у нас добре працює профілактична система.\n- Власне, куди саме можуть звертатися безпосередньо киянки чи кияни?\n- Якщо є кризова ситуація, то звертатися треба однозначно у поліцію, яка має право скласти протокол.\nЯкщо людина одразу після фізичного насильства не наважилася зателефонувати, побоялася, вона може набирати номер 15-00 (зі стаціонарного) та 202-15-00 – це гаряча лінія нашого Центру запобігання домашньому насильству, яка працює 24/7. Людині можуть запропонувати прийти просто поспілкуватися з психологом. Якщо буде необхідність, працівники центру самі організують і поселять до притулку або до кризової кімнати – залежно від ситуації.\n- Власне, яка гарантія того, що кривдник якимось чином не наздожене свою жертву в притулку, в психологів?\n- Всі притулки, кризові кімнати мають систему захисту, обладнані кнопками зв’язку з поліцією; їхні адреси не розголошуються.\nМожу точно сказати, і це дуже добре, що жодна людина, яка жила в наших притулках, не повернулася до кривдника. Оце той результат, який, на мою думку, є найважливішим, і це те, заради чого працюють фахівці.\n- Для зміни відчуття оцього “щасливі/нещасливі”, для того, щоб люди вільніше говорили про свої проблеми, потрібні інформаційні кампанії. Розкажіть, будь ласка, про останню з них – «16 днів проти насильства». І, власне, чи плануються іще подібні?\n- Упродовж останнього року на цю тему почали говорити більше: велика кількість і зірок, і телеведучих, і, взагалі, медіа-особистостей. Коли журналісти говорять про цю тему з точки зору історії конкретної людини, в якийсь момент глядачі відчувають, що не треба зачинятися в собі.\nКожен рік на початку акції ми «16 днів проти насильства» здійснюємо якийсь перформанс. Цього року ми встановлювали образне дерево життя з листочками у формі долоньок, де зазначені ті, хто допомагає центру, благодійні організації, міжнародні партнери. Ця інформаційна кампанія – один із елементів постійного нагадування про проблему.\nКОМПЛЕКСНА РЕАБІЛІТАЦІЯ ОХОПЛЮВАТИМЕ ВСІ РАЙОНИ МІСТА\n- Особливо соціально вразливою категорією є діти, зокрема сироти та діти, позбавлені батьківського піклування. За статистикою, 92 відсотки таких у Києві вже виховуються в нових сім’ях: сім’ях опікунів, родичів, дитячих будинках сімейного типу, прийомних сім’ях, патронатних сім’ях. Яка роль у забезпеченні сімейних форм виховання та права на забезпечення житлом відкритого на початку 2020 року Центру підтримки дітей та сімей у Дніпровському районі, на базі якого є 6 квартир для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування?\n- Ті 92% дітей, які влаштовані в родинні форми – як правило, або маленькі діти, або влаштовані до родичів, коли береться опіка і піклування. Той відсоток, який залишається, – десь одна дитина з десяти – це або підлітки складного віку 13-14-ти років, які втратили обох батьків і дуже проблематично влаштовуються у нові родини; або багато братів і сестер; або діти з інвалідністю, які, на жаль, дуже складно ідуть на усиновлення.\nДля дітей з інвалідністю будемо відкривати наступного року центр, з формами виховання, наближеними до сімейних, на базі дитячого будинку ім. Городецького. Коли дітки зі складними діагнозами ідуть на усиновлення до іноземців, ми всі насправді радіємо, бо є величезний шанс, що така дитина набуде більших навичок.\nДіє соціальний гуртожиток на вул. Порика, і на вул. Гашека є соціальні квартири – житло для дітей-сиріт, які вже досягли 16-17-ти років і не потраплять у родину за віком. Утім мають адаптуватися, соціалізуватися, мають навчитися проживати самостійно. І це не просто квартири, там є соціальні працівники, які навчають, пояснюють, допомагають працевлаштуватися, закінчити технікум або університет. Тобто ведуть дитину до того, поки вона отримає сертифікат про освіту або влаштується на роботу, і потім отримує житло.\n- Цього року в Києві відкрито відділення трудової й професійної реабілітації осіб з інвалідністю, старших за 18 років, у Дарницькому районі та готове до відкриття відділення комплексної реабілітації дітей з інвалідністю в Оболонському районі. На початку наступного року планується відкрити Центр комплексної реабілітації дітей з інвалідністю в Дарницькому районі. Наскільки таких закладів вистачає на нинішньому етапі? Чи будуть охоплені всі райони?\n- Наше завдання – організувати в кожному районі соціальну реабілітацію для дітей з інвалідністю. Ми йдемо поступово: є діти з інвалідністю до 18-ти, потім соціально-трудова реабілітація, трудова – 18-35 років; і є 35+ – це люди з інвалідністю, які не можуть бути працевлаштовані, або які можуть бути працевлаштовані на певний тип робіт. Такої системи реабілітації у нас не існувало ніколи.\nЗгадайте, в нас у радянські часи “інвалідів не було”. Але насправді вони просто сиділи вдома, їх ніхто не бачив, для них не було жодних умов. Були УТОС, УТОГ, у них залучали людей, які пересувалися. Якщо людина на візку – вона “викреслювалася”, в принципі, з соціального життя. Ніхто не говорив про дітей з інвалідністю, робили вигляд, що їх не існує, це була проблема батьків. Якщо дитина з ментальною інвалідністю, психологічними розладами, то її взагалі просто відправляли до інтернату і забували про цю дитину. Хоча в більшості випадків такі діти можуть бути соціалізовані.\nМи поставили собі завдання запровадити у Києві систему сучасної соціальної реабілітації, від раннього втручання до інклюзивно-ресурсних та соціально-реабілітаційних центрів.\nЄ діти, яким необхідне денне перебування у таких закладах. Вони ніколи не потраплять у загальноосвітню школу. У закладах з дитиною працюють фахівці, психологи, логопеди, масажисти – на спеціальному обладнанні, за спеціальними методиками.\nЯкщо дитина потрапляє в інклюзивний клас, після школи вона може приїхати на кілька годин на реабілітацію, адаптацію – і потім поїхати додому. Чому це важливо? Тому що для таких дітей не можна переривати курс реабілітації.\nУ нас є міський центр реабілітації дітей, який просто перенавантажений. У цьому році завершили в Оболонському районі нове відділення, в Дарницькому завершується – вони будуть працювати з наступного року, вже повне фінансування складено.\nНаступного року, так обіцяють нам будівельники, завершать великий об’єкт на вул. Закревського, 3 у Деснянському районі. Ще на пр. Правди, 4 – Подільський район. Сподіваюся, капітальний ремонт великого центру завершимо у Шевченківському районі. В проєктуванні – будівництво у Святошині та Солом’янському районі.\nЄВРОПЕЙСЬКІ КРАЇНИ СОЦІАЛЬНІ ПОСЛУГИ НАДАЮТЬ ЧЕРЕЗ ГРОМАДСЬКИЙ СЕКТОР\n- Цього року набув чинності закон про соціальні послуги. Хто та які послуги може отримувати?\n- Закон правильний, утім складний для впровадження. Бо це абсолютно новий підхід до соціальної послуги. Його перевага в тому, що він ставить в основу людину та якість послуги, яку ця людина отримає.\nНайголовніше, що впровадив цей закон – можливість бути надавачем соціальних послуг не лише державним і міським установам, а й громадському сектору, благодійним організаціям, релігійним організаціям. Усі вони можуть бути в реєстрі надавачів соціальних послуг.\nУсі європейські країни соціальні послуги надають через громадський сектор. І це вирішує проблеми не лише людей, які потребують допомоги. По-перше, це можливість вибору для людини, для клієнта. Крім того, надання соціальних послуг людям – це й нові робочі місця.\nКиїв у цьому році закупив низку нових соціальних послуг. Зокрема, догляд вдома; паліативний догляд; догляд за дітьми з інвалідністю.\nНаприклад, послуга денного догляду людей з психічними розладами. Мені здається, ми єдині в Україні таке зробили. Внаслідок реформи медичної сфери в психіатрії, НСЗУ перестало оплачувати постійне перебування психічно хворих у лікарнях. І клініки прийшли до того, що в якийсь момент вимушені були просто виписувати хворих з лікарень.\nМи не могли чекати, коли міністерства між собою вирішать, що робити. Ми прописали для себе соціальну послугу психіатричної допомоги. Тепер її отримують десь 600 людей.\n- На жаль, коли в Україні восьмий рік точиться війна на Сході, інвалідами стають раніше здорові люди. У Києві реалізували єдину в Україні програму забезпечення автотранспортом ветеранів АТО, які втратили кінцівки під час бойових дій. Як її вдалося втілити у життя? Чи планується продовження?\n- Центр по роботі з АТО в КМДА підпорядкований до соціальної сфери рік тому. І ми ще тоді почали говорити про цю проблему.\nУ нас багато людей з інвалідністю, яким держава гарантує спеціалізовані автомобілі. У Києві більш як чотири тисячі людей стоять у такій черзі. Держава вже дуже давно цю свою гарантію не виконує.\nПочалося все з ініціативи Віталія Кличка, щоби ми знайшли тих людей, які втратили кінцівки під час бойових дій. Стосовно кожного було проголосовано окреме рішення, і дуже швидко, буквально за три чи чотири місяці з проходженням комісій, узгодженням фінансистами, з департаментом, ми забезпечили їх автомобілями.\nХлопці, які втратили кінцівки в бойових діях, – це дуже молоді чоловіки, є серед них 1988 року народження. У них стільки енергії! Вони готові працювати. Ми намагалися знайти шлях, як краще їм допомогти реалізувати себе.\nМожливість отримати автомобіль для кожного з них – це можливість додаткового заробітку. В багатьох є родини, діти. В будь-якому випадку це та допомога, яка їм потрібна, це перше. По друге, це засіб пересування, і це як би підтвердження того, що місто дбає все-таки про своїх героїв.\nДовго шукали шляхи, а потім дуже швидко все зробили.\nЯ розумію, що не можна вирішити проблеми усіх. Але коли робиш щасливішим бодай тих, хто захищав нашу країну – це правильна допомога міста.\nЩодо продовження програми, то хотілося б, щоб вона не продовжувалася. Я дуже хочу, щоб у нас не збільшувалася кількість хлопців, які втратять кінцівки під час бойових дій.


Адвокати Савченко назвали людину, яка перешкоджала її звільненню | NEWS24\nПро це на прес-конференції 26 травня повідомили захисники української льотчиці Марк Фейгін та Микола Полозов, передає”Українська правда”.\nВосени 2014 року на програмі Шустер Live” я зустрів людину, якій ми писали папери і намагалися отримати білінг телефонів та інші документи, щоб долучити їх до матеріалів слідства, а він нам не давав. Ця людина — начальник слідчого управління СБУ Василь Вовк,\n— заявив Фейгін.\nЗа його словами, Вовк відмовляв у наданні документів на запити адвокатів: “Я вам нічого не дам”. “Як можна вирішити цю проблему?”, запитали ми у нього. “Ніяк”, — відповів Вовк”, — повідомив Фейгін.\n“І документи адвокатам почали надаватися. Але Вовк дав якесь інтерв’ю, в якому заявив, що ми всі — “агенти ФСБ”… Тобто певне перешкоджання було, але невідомо, задля чого і з якою метою”, — зазначив Фейгін.\n25 травня після 707 днів полону українська льотчиця Надія Савченко прилетіла в Україну. Сайт “24” пропонує Вам згадати, як відбулось повернення та як її зустріли в Україні.\nPosted UnderСуспільство Україна ЦікавоTaggedВасиль Вовк Савченко Україна\nТОП-новини: захмарні тарифи почали діяти, НАТО анонсувало вихід Росії з ДонбасуКримінал в Україні: найпоширеніші злочини в інфографіці\tОстанні записи\tТАКЕ БУВАЄ ТІЛЬКИ В НАС…Нардеп від «БПП» задекларував православний храм


Отзывы пациентов о медицинском центре БОГОЛЮБЫ\nМайструк Ірина 2021-07-24 10:27:00\nДоброго дня.Скажіть будь ласка чи піджигаєте ерозію?\nІрина 2021-07-23 09:48:00\nДоброго дня, скажіть будь ласка яка повна вартість внутрішньоматкової інсемінації спермою донора ціна донорської сперми можливо якісь додаткові обстеження? На якій фазі циклу краще звертатись\nАдминистратор 2021-07-23 20:48:19\nВнутрішньоматкова інсемінація спермою донора (підготовка сперми для внутрішньоматкової інсемінації, процедура ВМІ)- 7 975 грн. Донорська сперма (1 доза) - 3 492 грн. Перелік необхідних обстежень визначає лікар-репродуктолог після консультації. Планувати візит варто на 21 день місячного циклу. Попередній запис на прийом - за телефонами, вказаними на сайті.\nІрина Максимова 2021-07-13 23:28:00\nУ мене на узд виявили кісту Ендометріоїдна ,солідно-кістозний утвір 45×33 . Мене цікавить чи вона лікується чи потрібне хірургічне втручання. Якщо потрібне скажіть будь ласка яка вартість.\nАдминистратор 2021-07-15 12:34:56\nТака кіста сама не розсмокчеття під дією медикаментів, її потрібно видаляти. У нас в клініці це роблять методом лапароскопії, тобто через дві дірочки, без розрізу живота. орієнтовна вартість операції біля 20 000 грн.\nОлена 2021-07-07 16:02:00\nЯ хочу сказати, що Щепко Евгенія Володимирівна - лікар від Бога і хірург з великої букви. Дякуючи їй у нас є наш найдорожчий синочок Максимко. Низький уклін лікарям центру.\nОксана 2021-07-04 13:48:00\nДобрий день, скажiть, будь -ласка,в вашiй лiкарнi можливо " гистероскопически удалить гиперплазию и полип "? I яка цiна,якщо так..? Дякую\nАдминистратор 2021-07-06 21:24:12\nТак, звичайно можна. Ціна гістероскопії 5625 грн плюс наркоз.\nІрина 2021-07-03 17:08:00\nЦе Ваша версія,це все замилювання очей. Я цей відгук написала не для того,щоб з Вами розбиратися, підтвердження моїх слів було від лікарів Львова і Києва,тому все що Ви зараз пишете це ні про що. Я хочу цим відгуком допомогти людям,щоб вони не зробили помилки,яку зробила я. Більш за все в житті я хотіла мати дитину,а через халатність і пофігізм Щепко я потратила за ці роки кучу грошей, здоров'я, і допомогти виправити її помилку ніхто не зміг. Не потрібно розказувати,що мені не виділили часу щоб пояснити щось. Цих всіх діагнозів до гістероскопії не було, абляцію ендометрія роблять жінкам,які не планують більше вагітніти. Нажаль тоді коли все це відбулось в мене не було сил розбиратися з Вашою клінікою.\nАдминистратор 2021-07-06 21:25:35\nМи дякуємо Вам за відгук, любий відгук, чи позитивний, чи негативний, змушує нас працювати сумлінніше. Щепко Євгенія Володимирівна грамотний лікар з досвідом, на її рахунку багато народжених дітей у жінок із важким безпліддям. Вона не робила Вам тотальну абляцію, бо якби робила, то у Вас би не було місячних, а так як місячні у Вас не зупинились, то у Вас повністю збережений ростковий шар ендометрію. Абляція ендометрію в межах 15% робиться жінкам, які планують ще народжувати, саме таку абляцію вона Вам і зробила. А при еденоміозі, з яким Ви звернулись, безпліддя є одним з симптомів захворювання, Вас Щепко не робила безплідною, їй просто не вдалось Вас вилікувати. Я не хочу з Вами сперечатись, бо я розумію Ваш біль, але Щепко Є.В. надто досвідчена та надто вправна, як хірург, щоб свідомо забрати Вам зайвий ендометрій, це не припустимо і вона не могла цього зробити.\nІрина 2021-07-01 16:28:00\nДа що Ви говорите,Щепко вишкребла мені ендометрій (базальний слой), в виписці написано що зроблено абляцію ендометрія, думаю Ви знаєте що це означає,а діагноз з яким я звернулася був аденоміоз. Коли я почала розбиратися з Вами,мені прислали що в мене був поліп,хоча до розборок такого аналізу мені ніхто не надавав,а через рік він з'явився. Крім цього ще й синдром Ашермана з'явився,бо ніхто навіть перед гістероскопією не зробив жодного аналізу,а в мене був запальний процес. Не потрібно обманювати людей.\nАдминистратор 2021-07-01 19:45:28\nВсе вірно, при діагнозі аденоміоз проводиться видалення вогнищ та абляція ендометрію. Найчастіше аденоміоз і супроводжується безпліддям, тобто безпліддя у Вас було до гістероскопії. Синдром Ашермана - це спайковий процес в матці, його аналізами не виявляють, він виявляється як раз під час гістероскопії. Щодо поліпу, я зараз нічого не можу коментувати, оскільки не маю доступу до Вашої медичної документації, так як Ви пишите інкогніто. Звичайно нам прикро розуміти, що Ви залишились невдоволенні лікуванням у нас і ми дійсно маємо перед Вами вибачитись, але не в тому, що у Вас безпліддя, оскільки Щепко Євгенія Володимирівна талановита як хірург і її робота у жодному разі не могла призвести до безпліддя, але ми маємо вибачитись у тому, що не приділили Вам досить часу, не пояснили все чітко, в тому, що Ви не відчули з нашого боку достатньо турботи. Нам дійсно шкода, вибачте, будь-ласка.\nІрина 2021-06-28 01:07:00\nЯ зробила 6 років назад гістероскопію в Щепко Боголюби,хоча мав робити Петровський,але мене просто в останній день кинули до іншого лікаря на операцію,яка навіть не знала з чим я приїхала,і після якої мене зробили безплідною. Там працюють шарлатани,яким всерівно на Вас і на Ваші проблеми. Коли я хотіла розібратися з ситуацією,вони підробили аналізи. Ніколи в житті не раджу туди попадати. Бог їм суддя.\nАдминистратор 2021-06-29 19:21:44\nСитуація, про яку Ви говорите, не реальна, оскільки, гістероскопія не може призвести до безпліддя, хто б її не робив. А аналізи підробити неможливо, оскільки їх видає машина - автоматичний аналізатор.\nІнна 2021-06-27 23:19:00\nДоброго вечораЄ перев'язка труб після 2-х кесарських. Хочемо з чоловіком дитину. Чи можливе відновлення труб через 12 років? Чи вже тільки ЕКЗ? І чи не пізно в 37 років?\nАдминистратор 2021-07-01 18:07:23\nМожна спробувати лапароскопічно зробити пластику труб, хоча при цій операції 100% гарантії відновлення прохідності немає. Але настання вагітністі залежать ще від багатьох факторів, в тому числі від спермограми чоловіка. Який метод вибрати - ЕКЗ чи відновлюючу пластику труб, краще порадитись з Петровським Вадимом Валентиновичем після спермограми чоловіка та Вашого вагінального УЗД і гормонів.\nНаталія 2021-06-25 10:06:00\nРобила лапароскопію у клініці "Боголюби". Дуже задоволена обслуговуванням. Велике дякую Петровському Вадиму та Харчук К.В.- вони лікарі від Бога. Персонал - турботливий і уважний, усе пояснять і покажуть. Усім рекомендую сюди звертатися. Це того вартує.


Образ Чіпки ❤ | Шкільні твори\nГоловна ⇒ 📌Шкільні твори ⇒ Образ Чіпки\nі такі риси, що розкривають соціальний стан персонажа (“Не багатого роду! – казала проста свита”), передають якості його характеру (“Таких парубків часто й густо можна зустріти по наших хуторах та селах. Одно тільки в нього неабияке – дуже палкий погляд, бистрий, як блискавка.\nНим світилася якась незвичайна сміливість і духова міць, разом з якоюсь хижою тугою…”).\nА далі докладно з’ясовуіться формування характеру героя, наростання його протесту проти поневолення людини. Син зневаженоµ селянки-біднячки. Чіпка зростаі у злиднях, в атмосфері недоброзичливості і ворожості.\nказки розширювали кругозір хлопчика, примушували його задуматися, викликали в нього часом далеко не дитячі запитання. Вже в дитинстві, коли Чіпку за впертість прогнав багатій Бородай, він “поніс у серці гірке почуття ненависті на долю, що поділила людей на хазяµна й робітника…” Вразлива душа й допитливий розум прискорюють визрівання Чіпки. Його добре, гаряче серце, розбуджене побаченим чи почутим, довго не могло заспокоµтися. Розповіді діда Уласа пре кріпацьку неволю, зокрема про нещасливу долю батька, важким каменем придавили душу Чіпки.\nСкільки він передумав, перестраждав у ті дні, аж на виду змінився.\nЛюдська доля. Яка вона складна Hе спpоможні ми поpитися і pозібpатися у чиїхось думках, мpіях, сподіваннях. Hе можна зазиpнути в душу людини… Саме ці pоздуми постали в моїй уяві після пpочитання pоману Панаса Миpного “Хіба pевуть воли, як ясла повні?”. Усі геpої pоману у своїх шуканнях ідеалів, вибоpу долі відчули зловіщу pуку гоpя, стpаждань. Щонайсильніші з них не витpимали випpобувань […]...\nЧи можна виправдовувати Чіпку? Чи можна знайти хоча б якесь виправдання для Чіпки, головного героя роману “Хіба ревуть воли…”, після того, як він вчинив страшний злочин – вбивство? Щоб відповісти на це питання, треба простежити за психологією вчинків героя. Уже в дитинстві в серці малого Чіпки оселяється ненависть, злість, бо однолітки не визнають його, цураються, безжально знущаються. Надто вже […]...\n« В. Симоненко. “Гей, нові Колумби й Магеллани”. Заклик поета відкривати “духовні острови” в інтелектуальному морі свого народу\n“…І серце знову горить і любить – від того, що не любити воно не може” (по інтимній ліриці А. С. Пушкіна) »


феодально-кріпосницька система, зміцнювалося самовизначення українського народу.\nВажливий історичний період формування української державності - це революційні роки, коли боротьба за державність України наприкінці 1917-1920 pp. відбувалася в умовах запеклої громадянської війни та іноземної інтервендії. У цій боротьбі можнавиділити кілька етапів. На першому - етапі національну революцію очолювала Центральна Рада.\nЗавершено найважливіший етап перехідного періоду. Україна вступає в якісно нову смугу власної історії. В умовах глибокої соціально-економічної і політичної кризи в республіці розпочався і одержав подальший розвиток процес руйнування тоталітарної більшовицької системи і демократизації соціально-економічного та державно-правового ладу. Цей процес виявився перш за все в


В кургані Х ст. у Галичі відкрили експозицію для відвідувачів - Рідна країна\nВ кургані Х ст. у Галичі відкрили експозицію для відвідувачів\n07 лютого 2015 о 13:27\nМіж внутрішніми і зовнішніми оборонними валами старого Галича в урочищі Качків (с. Крилос, Галицького р-ну Івано-Франківської обл.) стоїть одинокий курган. Саме про цей пагорб згадував, називаючи його «Галичиною могилою», літописець, коли розповідав про складні політичні події початку ХІІІ ст... Михайло Грушевський вважав, що в Галичиній могилі міг бути похований засновник Галича.\nПошуки могили в околицях Крилоської гори почалися ще у ХІХ ст. І, нарешті, Т. Земенецький дійшов висновку, що цей курган розміщений на найвищій точці в урочищі Качків. У різні роки дослідженням Галичини могили займались Т. Земенецький, Й. Пеленський і Я. Пастернак. І тільки в 1991–1993 рр. археологічна експедиція під керівництвом В. Барана і Б. Томенчука остаточно з’ясувала таємницю кургану.\nПід час розкопок тут було виявлено рештки спаленого човна-довбанки, спорядження знатного воїна – кинджал, вістря дротика і стріл, сокири, тесло, позолоту від щита, інші знахідки, які вчені датують Х ст. Тоді стало зрозуміло, що це те саме поховання, про яке згадує літописець і в якому міг бути похований князь – засновник міста.\nУ 1998 році пам’ятку, за проектом З. Соколовського, було музеєфіковано, і вона стала ще одним унікальним об’єктом Крилоської гори.\nНа превеликий жаль, численні туристичні групи не могли потрапити у середину могили через відсутність експозиції. Лише влітку 2014 року було створено тимчасову експозицію для того, щоб туристи мали змогу детальніше ознайомитись з історією кургану.\nВпродовж минулої осені працівниками Заповідника було завершено роботи з благоустрою території Галичиної могили, встановлено огорожу, здійснено реставрацію внутрішнього приміщення і, нарешті, розгорнуто експозицію, яка розкриває всі етапи дослідження кургану. Ряд експонатів вже зайняли своє належне місце.\n«3 лютого 2015 року Галичина могила знову відкрита для відвідувачів. Це курган, від якого фактично починається історія нашого Галича, – розповідає Тарас Зіньковський, директор Музею історії Галича, до якого належить даний об’єкт. – Тепер навіть пересічний відвідувач зможе відкрити для себе ще одну цікаву сторінку минувшини Галича. І цим ми завдячуємо працівникам Музею історії Галича, художньо-реставраційному (очолює Роман Бродович), археологічному та господарському відділу (під керівництвом Володимира Ліуша) Національного заповідника «Давній Галич»».\n03 травня 2017 о 11:23\nУ центрі Львова відкрили для відвідувачів підземелля церкви XIX ст Туристичні новини