Прес-релізи та звіти - Оцінка радянського минулого: травень 2020 року\nОцінка радянського минулого: травень 2020 року\nПрес-реліз підготували Антон Грушецький та Володимир Паніотто\nПоловина українців (50%) не шкодують про розпад СРСР, але при цьому кожен третій (33,5%) шкодує.\n35% респондентів вважають, що перебування України у складі СРСР принесло їй більше користі, ніж шкоди (а в 2013 році таких було 48%); про більшу шкоду зараз говорять 28% респондентів (а в 2013 році таких було 18%).\nРік тому (у червні 2019року) в Україні 16% населення позитивно ставилися до Сталіна, а в Росії – половина (52%).\nЗ 24 до 31 травня 2020 року КМІС провів опитування методом CATI (телефонні інтерв'ю з використанням комп'ютера, computer-assistedtelephoneinterviews) на основі випадкової вибірки мобільних телефонних номерів. Вибірка репрезентативна для дорослого населення України (віком 18 років і старше). До вибірки не включаються території, які тимчасово не контролюються владою України – АР Крим, окремі райони Донецької та Луганської областей. У перебігу опитування проведено 2000 інтерв'ю.\nСтатистична похибка вибірки (з імовірністю 0,95 і з урахуванням дизайн-ефекту 1,1) не перевищує: 2,2% – для показників, близьких до 50%, 2,1% – для показників, близьких до 25%, 1,4% – для показників, близьких до 10%.\nДо прес-релізу для порівняльного аналізу також включені результати опитування російської недержавної дослідницької організації «Левада-Центр» (автономна некомерційна організація «Левада-Центр» примусово внесена до реєстру некомерційних організацій Росії, що виконують функції іноземного агента. Заява директора Левада-Центру, не згодного з даним рішенням, див.тут. )\nЧи шкодують українці про розпад СРСР?\nПоловина українців (50%) не шкодують про розпад СРСР, але при цьому кожен третій (33,5%) шкодує. Якщо на Заході України переважна більшість населення не шкодують (69% проти 15%), то в Центрі України співвідношення – 51% до 32%. На Півдні, Сході і Донбасі переважають ті, хто шкодує про розпад СРСР: 41,5-49% залежно від регіону проти 35-39% тих, хто не шкодує.\nЧи шкодуєте Ви про розпад СРСР?\nНа Діаграмі 2 дані наведені у розрізі основних президентських і партійних електоратів. Серед виборців кандидатів на пост Президента найбільше шкодують про розпад СРСР виборці Ю. Бойка (81,5% шкодують проти 10%, які не шкодують), найменше – виборці П. Порошенка (4% шкодують проти 88%, які не шкодують). Серед виборців В. Зеленського 53% не шкодують проти 29%, які шкодують (виборці Зеленського мають погляди, що близькі до поглядів населення України в цілому). Переважно не шкодують про розпад СРСР також виборці І. Смешка і А. Гриценка. У випадку виборців Ю. Тимошенко і О. Ляшка приблизно однакова кількість шкодують і не шкодують про розпад СРСР.\nСеред виборців партій зазначених вище кандидатів простежуються подібні тенденції. Крім цього, серед виборців «Голосу» абсолютна більшість не шкодує про розпад СРСР (79% проти 17%, які шкодують), а серед виборців «Партії Шарія» 50% шкодують, 30% – не шкодують.\n(% серед виборців партії на виборах до Верховної Ради / кандидата на виборах Президента)\nУ Таблиці 1 дані наведені серед різних соціально-демографічних категорій населення. Найбільш помітні відмінності простежуються у випадку:\nВікових категорій: якщо серед молоді (у віці до 30 років) 14% шкодують про розпад СРСР, то серед осіб у віці 70 років і старше – 50%.\nЕтнічної належності: серед тих, хто своєю етнічною належністю називає «українець», 30,5% шкодують проти 67% серед тих, хто називає себе «росіянин». Помітно більше людей на Півдні, Сході і Донбасі ідентифікують себе як «росіян», тому почасти різниця пояснюється регіоном, а не лише, власне, етнічною належністю. Утім, зв’язок з саме етнічною належністю зберігається: якщо брати окремо Південь, Схід і Донбас, то серед «українців» регіону 43,5% шкодують про розпад, серед «росіян» – 71,5%.\nОсновної мови спілкування вдома: серед тих, хто переважно спілкується українською мовою, 26% шкодують, серед тих, хто російською мовою, – 44%. У цьому випадку значно мірою різниця пояснюється саме регіоном, а не, власне, мовою. Так, серед українськомовних жителів Півдня, Сходу і Донбасу 48% шкодують про розпад, серед російськомовних жителів – також 48%. На Заході і в Центрі сумарно 21% українськомовних і 36% російськомовних шкодують про розпад.\nРівня достатку родини: серед найбідніших громадян 56% шкодують про розпад СРСР, серед найзаможніших – 17%. Почасти опосередковано впливає вік, оскільки серед бідніших громадян більше людей старшого віку. Утім, при врахуванні віку все одно зберігається незалежна тенденція, що чим заможніші громадяни, тим менше вони шкодують про розпад.\nРівня освіти: серед осіб з вищою освітою 23% шкодують, серед осіб з нижчою освітою – 37-42%. Також у цьому випадку опосередковану роль відіграє вік (чим молодші респонденти, тим вищий рівень освіти серед них), але навіть при його врахуванні зберігається тенденція, що люди з вищою освітою менше шкодують про розпад СРСР.\nТакож є низка відмінностей за основним родом занять, але потрібно враховувати перетин цих категорій з віковими, освітніми категоріями, а також з категоріями за рівнем достатку.\n(% серед респондентів відповідної соціально-демографічної категорії)\n100% у рядку Так Ні Важко сказати / Відмова\nСело 34.4 49.2 16.4\nСМТ / Місто до 20 тис. 36.8 46.9 16.2\nМісто 20-99 тис. 37.8 47.6 14.6\nМісто 100-499 тис. 28.8 54.4 16.8\nМісто 500 тис. і більше 32.5 50.6 17.0\nЧоловік 30.1 53.9 16.0\nЖінка 36.3 47.0 16.8\n18-29 років 14.3 53.5 32.2\n30-39 років 17.5 57.8 24.7\n40-49 років 35.7 57.5 6.9\n50-59 років 44.1 47.3 8.6\n60-69 років 47.8 42.7 9.5\n70+ років 50.1 36.4 13.5\nУкраїнець 30.5 52.5 17.0\nРосіянин 66.9 19.4 13.7\nУкраїнець і росіянин рівною мірою 55.7 27.0 17.3\nОсновна мова спілкування вдома\nУкраїнською 25.8 58.5 15.7\nРосійською 44.2 39.5 16.3\nУкраїнською і російською в рівній мірі 38.7 41.3 20.0\nНеповна середня і нижче 36.8 49.9 13.3\nПовна середня 41.6 37.8 20.6\nСередня спеціальна 41.6 44.8 13.6\nВища 23.4 60.2 16.4\nРобітник 42.3 43.3 14.5\nСлужбовець (заняття, що не вимагає вищої освіти) 29.8 50.3 19.9\nСпеціаліст (заняття, що вимагає вищої освіти) 23.7 60.5 15.9\nСамозайнятий, підприємець, фермер 19.4 70.6 9.9\nПеребуваю на пенсії 48.1 39.7 12.1\nНавчаюся (учень, студент) 4.6 63.7 31.8\nШукаю роботу (безробітний) 29.6 48.6 21.8\nВеду домашнє господарство, у декретній відпустці 26.5 50.2 23.3\nРівень достатку сім’ї\nНам не вистачає грошей навіть на їжу 56.4 32.6 11.0\nНам вистачає грошей на їжу, але купувати одяг вже важко 35.6 48.2 16.2\nНам вистачає грошей на їжу, одяг і ми можемо дещо відкладати, але цього не вистачає, щоб купувати дорогі речі (такі як холодильник або телевізор) 29.4 55.2 15.4\nМи можемо дозволити собі купувати деякі коштовні речі (такі як телевізор або холодильник) 11.3 68.5 20.2\nМи можемо дозволити собі купити все, що захочемо 17.1 57.2 25.7\nПеребування в Радянському Союзі принесло більше користі чи шкоди Україні?\n35% респондентів вважають, що перебування України в СРСР принесло їй більше користі; про більшу шкоду говорять 28% респондентів. При цьому, 25,5% респондентів обрали варіант «важко сказати напевно, чого було більше».\nУтім, порівняно з травнем 2013 року, коли КМІС ставив аналогічне запитання (для коректності порівняння з вибірки 2013 року були виключені тимчасово окуповані АР Крим і окремі території Донецької і Луганської областей), з 48% до 35% стало менше тих, хто вбачає в радянському періоді більше користі. Водночас, тих, хто бачить більше шкоди, стало більше з 18% до 28%, а тих, хто «не може оцінити, чого було більше», стало менше з 31% до 25,5%.\nЗагалом, якщо у 2013 році баланс позитивних-негативних оцінок становив +30%, то зараз він – +7%.\nУ цілому, на Вашу думку, перебування у складі Радянського Союзу принесло Україні більше користі чи шкоди?\nХоча із Заходу на Схід України зростає частка тих, хто вважає, що перебування в СРСР принесло Україні більше користі (з 19% на Заході до 52% на Донбасі), але при цьому з 2013 року у всіх регіонах стало менше тих, хто так вважає.\nУ цілому, на Вашу думку, перебування у складі Радянського Союзу принесло Україні більше користі чи шкоди? (% серед респондентів відповідного регіону)\n100% у стовпчику Захід Центр Південь Схід Донбас\n2013 2020 2013 2020 2013 2020 2013 2020 2013 2020\nБільше користі 23.2 18.9 46.5 31.4 65.2 43.9 65.5 50.8 69.2 52.1\nБільше шкоди 31.5 35.5 18.4 31.8 7.3 22.6 10.0 17.3 1.9 16.8\nВажко сказати напевно, чого було більше 41.1 29.5 32.6 25.6 24.6 23.6 21.1 22.0 22.9 22.4\nНе знаю / Відмова 4.2 16.1 2.6 11.2 2.9 10.0 3.4 9.9 6.1 8.7\nБаланс -8.3 -16.6 28.1 -0.4 57.9 21.3 55.5 33.6 67.3 35.3\nНа Діаграмі 4 дані наведені у розрізі основних президентських і партійних електоратів.\nУ Таблиці 3 дані наведені серед окремих соціально-демографічних категорій населення.\n100% у рядку Більше користі Більше шкоди Важко сказати напевно, чого було більше Не знаю / Відмова\nСело 34.2 24.6 27.9 13.2\nСМТ / Місто до 20 тис. 36.6 27.5 26.4 9.5\nМісто 20-99 тис. 37.5 30.3 21.7 10.5\nМісто 100-499 тис. 31.0 31.1 24.0 13.8\nМісто 500 тис. і більше 36.3 28.9 24.3 10.5\nЧоловік 35.0 30.4 22.9 11.7\nЖінка 34.4 25.8 27.6 12.2\n18-29 років 25.0 25.3 28.4 21.2\n30-39 років 29.5 29.2 28.1 13.2\n40-49 років 31.0 31.9 27.1 10.1\n50-59 років 34.1 28.4 28.9 8.6\n60-69 років 46.9 26.9 17.0 9.1\n70+ років 47.1 24.3 20.7 7.9\nУкраїнець 31.9 29.7 25.9 12.5\nРосіянин 64.1 8.7 21.3 5.9\nУкраїнець і росіянин рівною мірою 58.3 14.3 21.1 6.4\nУкраїнською 25.6 35.0 26.6 12.9\nРосійською 51.0 17.4 22.9 8.8\nУкраїнською і російською в рівній мірі 34.9 25.0 28.8 11.2\nНеповна середня і нижче 33.6 24.5 25.4 16.5\nПовна середня 38.7 21.8 27.1 12.4\nСередня спеціальна 36.3 26.2 23.6 13.9\nВища 31.7 32.6 26.0 9.7\nРобітник 42.1 22.6 22.9 12.4\nСлужбовець (заняття, що не вимагає вищої освіти) 33.8 26.1 25.3 14.8\nСпеціаліст (заняття, що вимагає вищої освіти) 29.4 34.3 27.1 9.2\nСамозайнятий, підприємець, фермер 24.8 33.0 30.1 12.0\nПеребуваю на пенсії 44.7 24.6 21.8 8.9\nНавчаюся (учень, студент) 25.5 33.3 24.5 16.7\nШукаю роботу (безробітний) 27.6 34.8 22.2 15.4\nВеду домашнє господарство, у декретній відпустці 25.8 24.3 35.0 15.0\nНам не вистачає грошей навіть на їжу 44.2 27.6 21.4 6.7\nНам вистачає грошей на їжу, але купувати одяг вже важко 36.2 24.7 26.2 13.0\nНам вистачає грошей на їжу, одяг і ми можемо дещо відкладати, але цього не вистачає, щоб купувати дорогі речі (такі як холодильник або телевізор) 34.3 29.6 24.9 11.3\nМи можемо дозволити собі купувати деякі коштовні речі (такі як телевізор або холодильник) 22.4 34.1 28.4 15.2\nМи можемо дозволити собі купити все, що захочемо 26.1 26.4 36.9 10.6\nПорівняння ностальгії за минулим в Україні і в Росії\nЯк вже було сказано, половина українців (50%) не шкодують про розпад СРСР, але при цьому кожен третій (34%) – шкодує.\nУ Росії ситуація майже дзеркально протилежна: 65% росіян шкодують про розпад СРСР, не шкодують – 26%.\nТаблиця 4. Чи шкодуєте Ви про розпад СРСР?, %\nКраїна Дата Так Ні Важко сказати\nРосія Лютий 2020 р. 65 26 9\nУкраїна Травень 2020 р. 34 50 16\nРік тому ми порівнювали також ставлення до постаті Сталіна в Україні і в Росії (https://www.kiis.com.ua/?lang=ukr&cat=reports&id=872&page=6)\nУкраїнці ставляться до Сталіна набагато гірше, ніж росіяни (громадяни Росії), і ця тенденція, схоже, закріплюється. Серед українців в цілому переважає негативне ставлення до Сталіна: рік тому 40% ставилися до нього з ворожістю, страхом чи ненавистю, 25% ставилися байдуже і 16% – позитивно (з повагою, симпатією чи захопленням). А в Росії позитивно до Сталіна ставилося 52% (тобто на 36% більше, ніж в Україні), а негативно –лише 14%, байдуже приблизно стільки ж, скільки в Україні (26%); інші не визначилися з відповіддю. Тобто в Україні Сталін безперечно негативна постать, а в Росії – позитивна.\nЧи шкодуєте Ви про розпад СРСР? ЗАЧИТАЙЕ ВАРІАНТИ ВІДПОВІДЕЙ\nТак 33.5 15.3 32.2 48.1 49.3 41.5\nНі 50.1 68.6 50.7 39.1 34.6 36.9\nВАЖКО СКАЗАТИ (НЕ ЗАЧИТУВАТИ) 15.9 15.5 16.5 12.0 15.7 21.7\nВІДМОВА ВІДПОВІДАТИ (НЕ ЗАЧИТУВАТИ) 0.5 0.6 0.5 0.8 0.5 0.0\nУ цілому, на Вашу думку, перебування у складі Радянського Союзу принесло Україні більше користі чи шкоди? ЗАЧИТАЙЕ ВАРІАНТИ ВІДПОВІДЕЙ\nБезумовно, більше користі 16.6 7.2 13.6 24.5 24.0 35.5\nСкоріше, більше користі 18.1 11.7 17.8 19.3 26.9 16.6\nВажко сказати напевно, чого було більше 25.5 29.5 25.6 23.6 22.0 22.4\nСкоріше, більше шкоди 15.5 17.9 17.3 14.2 11.2 10.9\nБезумовно, більше шкоди 12.4 17.6 14.5 8.4 6.1 5.8\nВАЖКО СКАЗАТИ (НЕ ЗАЧИТУВАТИ) 11.0 15.1 10.2 8.4 9.2 7.9\nВІДМОВА ВІДПОВІДАТИ (НЕ ЗАЧИТУВАТИ) 1.0 1.0 1.0 1.5 0.8 0.8\n Склад макрорегіонів: Західний макрорегіон – Волинська, Рівненська, Львівська, Івано-Франківська, Тернопільська, Закарпатська, Хмельницька, Чернівецька області; Центральний макрорегіон – Вінницька, Житомирська, Сумська, Чернігівська, Полтавська, Кіровоградська, Черкаська, Київська області, м. Київ, Південний макрорегіон – Миколаївська, Херсонська, Одеська області, Східний макрорегіон – Дніпропетровська, Запорізька, Харківська області, Донбас – Донецька, Луганська області.


В Україні розпочався тиждень імунізації. Гасло цьогорічної кампанії – «Вакцини зближують нас». По всій країні відбудуться заходи з підвищення прихильності до імунізації задля охоплення більшої кількості громадян, особливо дітей, щепленнями. Про це повідомила заступниця міністра охорони здоров’я Ірина Микичак під час брифінгу.\nЗаступниця міністра наголосила, що навіть під час боротьби з пандемією COVID-19 не можна забувати про рутинну імунізацію. В Україні Календар профілактичних щеплень передбачає обов’язкову вакцинацію проти десяти захворювань: туберкульозу, поліомієліту, дифтерії, кашлюка, правця, кору, гепатиту В, гемофільної інфекції, краснухи, епідемічного паротиту. З 2022 року перелік доповнить вакцина проти пневмокока. Імунобіологічні препарати, які входять у Календар щеплень, закуповують коштом державного бюджету. Вакцинація населення проводиться безоплатно у комунальних закладах охорони здоров'я, а також у лікарів-ФОП та у приватних медзакладах, які уклали договори з НСЗУ.\n27/04/2021 18:34 - Максим Степанов: «Кисневі концентратори можна буде брати у сімейних лікарів»\n26/04/2021 08:27 - Оперативна інформація про поширення коронавірусної інфекції 2019-nCoV (26.04.21)\n24/04/2021 08:49 - Вперше за останні 13 років українські лікарі пересадили кістковий мозок дорослому пацієнту від родича\n24/04/2021 08:34 - Оперативна інформація про поширення коронавірусної інфекції 2019-nCoV (24.04.21)\n23/04/2021 09:32 - МОЗ уклав угоду про надання технічної допомоги Україні для подолання наслідків пандемії Covid-19 з міжнародною організацією ПРООН


Авторинок ЄС в плюсі: які машини купують європейці | УНІАН\nАвторинок ЄС в плюсі: які машини купують європейці\nПродажі легкових автомобілів у Європі за 11 місяців зросли на 4% - до 14 млн авто.\nПродажі нових легкових автомобілів у країнах Європейського Союзу (без урахування Мальти) у січні-листопаді 2017 року порівняно з аналогічним періодом минулого року збільшилися на 4,1% - до 14 млн одиниць, повідомляється в звіті Асоціації європейських виробників автомобілів (ACEA).\nЗгідно з опублікованими даними, за аналізований період всі основні європейські ринки показали зростання. Реєстрації автомобілів в Італії збільшилися на 8,7%, в Іспанії - на 7,8%, Німеччині – на 3%, у Франції - на 5,3%.\nПовідомляється, що в листопаді 2017 року порівняно з торішнім показником продажі авто в ЄС зросли на 5,9% - до 1,216 млн одиниць.\nЗа підсумками листопада майже всі авторинки Євросоюзу продемонстрували позитивні показники продажів автомобілів. Зокрема, зростання авторинку спостерігалося в Німеччині – 9,4%, Італії – на 6,8%, Іспанії – на 12,4%, Франції – на 10,3%. У той же час британський ринок минулого місяця показав зниження на 11,2%.\nЛідерами за обсягом продажів, як і раніше, залишаються Німеччина (302,636 тис. авто), Франція (180,005 тис.) і Великобританія (163,541 тис.).\nЛідером європейського авторинку залишається концерн Volkswagen. При цьому продажі компанії в порівнянні з торішнім результатом знизилися на 5,5% – до 299,009 тис. автомобілів. Ринкова частка компанії в листопаді 2017 року порівняно з листопадом 2016 року незначно знизилася до 24,6% з 24,7%.\nАвтомобільний концерн PSA Group, що об'єднує бренди Peugeot і Citroen, в листопаді в порівнянні з торішнім показником збільшив обсяг продажів на 83,3% - до 196,650 тис. одиниць, частка компанії на ринку зросла з 9,3% до 16,2%.\nКомпанія Renault в листопаді посіла третє місце з результатом 137,009 тис. проданих авто, показавши при цьому зростання продажів на 10,1%, а частка компанії зросла до 11,3% з 10,8%.\nЯк повідомляв УНІАН, за підсумками 2016 року продажі легкових автомобілів в ЄС зросли на 6,8% – до 14,6 млн штук.\nТеги: #продаж автомобілів#авторинок#купівля автомобіля


Пармиджана з баклажанів з сиром - Це Смак\nГоловна / Рецепти / Овочі / Пармиджана з баклажанів з сиром\nЯк запекти баклажани по старовинному італійському рецепту\nВ Італії баклажани використовують у багатьох рецептах. Одним з найбільш відомих страв стала пармиджана з баклажанів. Спроби запекти синій овоч з сиром і томатним соусом в домашніх умовах часто терпить невдачу. Ми розкриємо всі секрети цієї апетитної страви, і допоможемо вам приготувати найкращу баклажанну запіканку.\nСоус для пармиджани обов'язково запікається в духовці, щоб звести вміст вологи до мінімуму. Важливо також прибрати зайву рідину з баклажанів. Ось чому їх поміщають під прес. Замість звичайних сухарів використовуйте крихти Панко. Їх роблять з м'якоті білого хліба, тому вони більш повітряні. А спеції і сир зроблять паніровку цікавіше.\nБаклажан: 1,8 кг\nОливкова олія: 350 мл\nБіле сухе вино: 60 мл\nПомідори у власному соку: 1,6 кг\nБазилік: 30 г\nПармезан: 140 г\nЯк приготувати Пармиджана з баклажанів з сиром - Це Смак\nРозігрійте 60 мл оливкової олії у товстостінній каструлі. Розберіть часник на зубчики, очистити і обсмажте протягом 4 хвилин. Додайте цибулю, нарізану півкільцями, і пластівці перцю. Смажте ще 5 хвилин, часто помішуючи.\nДодайте томатну пасту і тушкуйте, не перестаючи помішувати, 2 хвилини. Влийте вино і доведіть до кипіння, після чого готуйте, поки рідина практично повністю не випарується.\nРозімніть помідори руками і відправте в каструлю разом з соком. Половину базиліка порвіть руками і додайте до соусу. Всипте 0,5 ч. л. орегано і перемішайте.\nЧистою питною водою промийте банки від томатів, вилийте рідину в каструлю, посоліть і поставте в розігріту до 180 градусів духовку на 2-2,5 години. Через 1 годину перемішайте соус. Коли маса охолоне, подрібніть в комбайні до однорідної консистенції.\nОчистіть баклажани наріжте уздовж скибочками завтовшки 8-10 мм. Посоліть. Розкладіть на деку паперові рушники у кілька шарів. Зверху викладіть шар баклажанів, потім знову рушники. І так до тих пір, поки не закінчаться баклажани. Накрийте рушниками та іншим листом з будь-яким обтяжувачем. Залиште на 1 годину.\nЗ допомогою комбайна перетріть в крихту сухарі, орегано, чорний перець і половину тертого пармезану, пересипте в миску. В окрему миску насипте борошно, а в третій збийте яйця. Обваляйте кожен баклажан в борошні, потім в яйцях і сухарях.\nРозігрійте на сковороді 140 мл олії. Обсмажте баклажани з кожної сторони по 2-3 хвилини на вогні вище середнього. Промокніть скибочки паперовими рушниками, щоб прибрати зайвий жир. Додавайте масло по мірі необхідності.\nНатріть 170 г сухішої моцарелли, змішайте з подрібненою петрушкою і базиліком, додайте залишився дрібно натертий пармезан.\nВилийте 1 склянку соусу на дно форми, викладіть шар баклажанів, полийте ще склянкою соусу і посипте третю сирною суміші. Знову баклажани, соус, сирна суміш. Повторіть шари, накрийте фольгою і запікайте 50-60 хвилин при 180 градусах.\nБільш вологу моцарелу наріжте тонкими скибочками. Дістаньте форму з духовки, викладіть зверху сир і поверніть назад на 15-20 хвилин, збільшивши температуру до 220 градусів. Перед подачею залиште готову пармиджану на 30 хвилин.\nПостарайтеся знайти форму такого розміру, щоб всі баклажани розмістити в три шари. Тоді італійська пармиджана вийде максимально смачною. Не поспішайте розрізати гарячу запіканку, дайте їй настоятися. Соус трохи застигне, тоді нарізати страву буде набагато простіше.


Що таке стевія і як вона може замінити цукор | народна медицина, лікування хвороби\n« Ферментовані продукти для лікування дисбактеріозу\nЛікарська рослина пізньоцвіт осінній »\nЩо таке стевія і як вона може замінити цукор\nСолодка підтримка — це необхідність, яку відчуває буквально кожен людський організм. І дитина, і доросла людина потребує дозі солодощів, адже цукор важливий для розвитку і зростання, а також в цілому для нормального функціонування всіх систем і органів. Цукровмісних продуктів досить багато, але з дитинства всі ми знаємо, що не всі вони корисні. Ласуни не просто ризикують придбати пишні форми, а й отримати цілий букет хвороб, пов’язаних з підвищенням рівня цукру в крові вище норми. Загалом, солодке люблять усі, красиву фігуру теж хочуть мати все, і здоровими залишатися також мріють всі поголовно. Тоді доведеться познайомитися з низкою цукрозамінників, наприклад, дізнатися, що таке стевія і як вона може замінити цукор.\nСтевія — це далеко не єдиний продукт рослинного походження, який може стати альтернативою звичному нам білому цукру. Однак, якщо враховувати всі її корисні властивості, то можна назвати стевію безперечним лідером серед всіх продуктів, що претендують на звання найкориснішого замінника цукру. Для тих, хто не знає, що таке стевія, поспішаємо пояснити. Це не заморське чудодійну рослину, а травичка, яка росте навіть у Криму. Відноситься вона до сімейства хризантемовий, являє собою невеликий кущик. Спочатку виростала тільки в Бразилії, Парагваї, але з часом адаптувалася і до інших районах земної кулі. На сьогоднішній день налічується близько трьох сотень різновидів та сортів даної рослини.\nКолись про те, що таке стевія, вперше дізналися індіанці, які підсолоджували мате з допомогою цієї рослини. Завдяки цьому основному властивості воно популярна і в сучасних кулінарних рецептах. В екстракті, що отримується з листя рослини, міститься велика кількість стевізоідов, завдяки чому цукор поступається цій речовині по солодощі приблизно в триста разів. Дивно те, що такий рівень солодощі, якої надає рослині глікозидами, відповідає практично нульового рівня калорійності, що дозволяє вживати стевію і не набирати зайву вагу, як це відбувається у разі вживання великої кількості цукру. Стевізоід — це природний НЕ азотистий компонент, в якому відсутня глюкоза, що також підвищує цінність стевії. Щодо того, чи дозволено ця травичка діабетикам, лікарі сходяться в одній думці: дозволена і навіть рекомендована. У листі цієї рослини присутні також і дубильні речовини, які надають корисну дію на слизові оболонки.\nОдин грам листочків стевії здатний замінити двадцять п’ять грамів цукру. Потрапляючи в організм, її компоненти роблять благотворний вплив на травну систему, на підшлункову залозу, кишковий тракт. Регулярне вживання стевії і відмова від цукру приведуть до підвищення рівня фізичної витривалості і сили, до стимулювання розумової діяльності. Корисні властивості стевії і як вона може замінити цукор, були досліджені вченими лише кілька десятків років тому, а популярність цієї речовини сьогодні перебуває на піку. Стевію можна придбати в будь-якій аптеці. Там вона продається у вигляді порошку білого кольору. Останнім часом вчені працюють над доказом того, що стевія послаблює потяг до вживання спиртних напоїв і паління.\nВідомі не лише загальні корисні властивості цієї унікальної рослини і як вона може замінити цукор, а й її лікувальний ефект. Приміром, з її допомогою можна знизити і нормалізувати кров’яний тиск, наситити організм вітамінами при їх гострої недостатності, що виникає внаслідок тривалого вживання напівфабрикатів, одноманітного меню. Якщо людина не вживає свіжі овочі, ягоди і фрукти, то замінити їх здатна якраз стевія.\nНайбільш традиційний спосіб вживання стевії — це її заварювання і додавання до чаю, кави, компоту або будь-якого іншого напою. Приготований настій з листя стевії можна прибрати в холодильник на цілий тиждень. Протягом цього часу настій стане в нагоді не тільки як підсолоджувач до напоїв, а й до основних страв, випічки, каш, кондитерських виробів. Стевія дає неповторний аромат і приємний присмак будь-якої страви або напою. З нею будь меню стає і смачним, і корисним.\nВідомо декілька найбільш популярних способів приготування стевії. По-перше, можна зробити настій. Для цього потрібно сто грамів висушених попередньо листя, які загортають в марлеву тканину і заливають одним літром окропу. Залишають настоюватися на добу, а потім на наступний день варять близько години. Потім весь настій вилити в іншу ємність, а до листів додати ще півлітра води, знову довести до кипіння, проварити одну годину. Потім змішати разом перших злитий настій і другий. Отриманий засіб можна буде застосовувати як корисний підсолоджувач до чаю, компоту, відвару з лікарських трав.\nПо-друге, можна зробити заготовки на зиму. У даному випадку також популярністю стала користуватися стевія, і як вона може замінити цукор, вже переконалися багато господинь. Наприклад, готуючи малиновий компот, на одну літрову банку ягід беруть п’ятдесят грамів настою стевії і склянка води. Малину засипають по банках, заливають розчином з води і стевії і пастеризують близько десяти хвилин. Те ж можна зробити і з ягід полуниці, яблук, груш, абрикос, винограду.\nСтевія дозволяє одночасно і піклуватися про свою фігуру, і не позбавляти організм всіх радощів, одержуваних від вживання солодощів. Вже доведено, що навіть постійне, тривале вживання стевії замість звичайного білого цукру не буде негативно позначатися на стані здоров’я людини. Єдиними протипоказаннями, які висуваються лікарями, є гастроенетріт, алергічні прояви, діатези. Обережно слід поставитися до застосування стевії і вагітним жінкам, оскільки окремі її компоненти в цей період можуть призвести непередбачуване вплив.


Розумовий розвиток у дітей раннього віку: особливості та рекомендації | МАМА\nРозвиваючі заняття, особливо для дітей раннього віку, спрямовані на стимуляцію пізнавальної діяльності, на розвиток мовлення, уваги, уяви, мислення, вміння підтримувати діалог. Все це полегшує адаптацію дитини в соціумі, де він буде застосовувати отримані знання на практиці.\nЗ якого віку варто починати заняття для розумового розвитку дитини?\nУ Росії, як і в більшості інших країн, діти вступають до школи з 7 років. Всі навчальні та розвиваючі методики, які застосовуються в більш ранньому віці, розглядаються як ранні.\nБатьки діляться на два табори: за і проти раннього розвитку малюків. Перші впевнені: чим раніше почати заняття, тим розумнішим виросте малюк. Другі ж стверджують, що ранні розумові навантаження шкодять дитині і позбавляють його дитинства.\nЗ точки зору науки в перші сім років життя мозок найбільш активний. Це не означає, що діти старше семи років дурніші чи гірші сприймають інформацію. Просто в ранньому віці вони більше тягнуться до знань.\nМетодики і способи раннього розвитку\nЩоб приступити до занять, батькам не обов’язково мати спеціальну освіту. Досить дотримуватися простих принципів:\nВсі заняття повинні проходити в ігровій формі. Наприклад, замість «намалювати лінію» запропонуєте дитині «допомогти дістатися бджілку до свого будиночка». А арифметичні маніпуляції можна виконувати в яблуках, цукерках та інших смачних і цікавих одиницях.\nЗаняття не повинні бути довгими і нудними. Для однорічного малюка достатньо кількох хвилин. Якщо не стомлювати дитини, до трьох років він з задоволенням буде займатися 15-20 хвилин.\nЗаняття повинні проходити в спокійній обстановці і приносити задоволення і батькам, і дитині. Слово «обов’язково» у контексті виконання завдань для дітей дошкільного віку не повинно фігурувати. В іншому випадку позитивно результату і очікуваного ефекту від уроків не буде.\nЯк показує практика, у батьків, для яких розвиток дитини є нав’язливою ідеєю, заняття не приносять бажаного результату. Насамперед, вони повинні чітко розуміти, для чого займаються з дитиною і яку мету переслідують. Найчастіше вони порівнюють малюка з однолітками, прагнуть зробити все, щоб обігнати їх. Потрібно враховувати настрій і здібності дитини: якщо заняття «не йде», значить, його необхідно перенести.\nПри виборі розвиваючої методики важливо враховувати ще декілька факторів:\nЗдатність запам’ятовувати особливо активно розвивається в перші роки життя. У цей період вітаються завдання для тренування пам’яті: розучування віршів, пісень, переказ казок.\nУ віці від року до трьох у дитини закладається усна мова. Тому важливо дати можливість йому «висловлюватися», активно брати участь у діалозі. У цьому віці малюк добре сприймає рідну та іноземні мови.\nЗ народження до 5,5 років активно відбувається сенсорний розвиток: уміння чути, бачити і відчувати.\nОзнайомтеся з роботами Марії Монтессорі. Описані в них періоди розвитку дитини загальновизнані педагогами.\nЯк розкрити потенціал дитини\nСхильності до того чи іншого виду занять у дітей проявляються у різному віці. Фахівці з раннього розвитку не беруться стверджувати, коли ж саме малюк проявить явно виражений інтерес, але можуть провести тести в ігровій формі на визначення цього інтересу. Якщо дитина проявляє приблизно рівну активність у всіх сферах, спостерігайте за ним уважніше, залучайте до різного роду діяльності, оцінюйте швидкість виконання завдань і рівень залученості.\nПісля виявлення прихованого потенціалу підтримуйте інтерес малюка до цієї діяльності: придбайте матеріали та екіпіровку, запишіться в тематичний гурток чи секцію.\nВзаємозв’язок раннього розвитку з подальшим формуванням особистості дитини\nОсновним аргументом проти занять для раннього розвитку дитини називають «відсутність щасливого дитинства». Це думка помилкова: розвиток розумових здібностей відбувається і без спеціальних занять, коли батьки розмовляють, грають з дитиною, підтримують його інтерес і не обмежують пізнавальну діяльність. Додаткові методики тільки стимулюють малюка, а батькам допомагають визначити правильне русло, куди спрямовувати свою увагу і сили.\nДітей, з якими займалися з дитинства, можна визначити вже до трьох років: уміння концентруватися у них краще, а вони обробляють інформацію швидше. У школі вони теж виділяються: процес навчання дається їм легше, вони швидше однолітків вчаться читати, писати і рахувати, дивують дисциплінованістю і вихованістю.\nРозумовий розвиток дитини та фактори, що благотворно на нього впливають\nДеякі батьки впевнені, що достатньо віддати дитину на розвиваючі курси під опіку педагогів, і він почне правильно і своєчасно розвиватися. Психологи стверджують, що позитивно позначається на розвитку залученість батьків у процес і їх участь в програмах розвитку.\nВажливо не перевантажувати малюка новими враженнями: надходитимуть вони повинні порційно і пропорційно віку. Так, зовсім маленьким дітям достатньо чорно-білих картинок. У віці півроку вже можна дослідити контрастні кольори, а до року доповнювати зображення дрібними деталями.\nДавно доведено взаємозв’язок розумового розвитку з фізичним. Дитина, якій забезпечено правильне харчування, повноцінний сон і фізична активність, легше пізнає ази наук. А от малята з хронічними захворюваннями і ослабленим імунітетом відстають. Тому важливо приділяти увагу всебічному розвитку: як розумового, так і фізичного.\nЯкі методики рекомендовані для раннього розумового розвитку?\nСьогодні в розпорядженні батьків безліч шкіл раннього розвитку. Деякі є прихильниками конкретних методик, але більшість пропонують компіляцію з різних напрямків. Фахівці рекомендують віддавати перевагу другому варіанту: адже різні види діяльності задіють і стимулюють різні відділи мозку, що особливо добре для дітей у віці від 1,5 до 4 років.\nВсі дії, спрямовані на розумовий розвиток, повинні практикуватися не лише у школах чи центрах, але і вдома. В цьому є великий плюс: спільні заняття позитивно позначаються на відносинах і психоемоційному стані малюка.\nУ якийсь момент перед батьками постає питання: а чи можна залишити дитину вдома одного, і в якому віці починати прищеплювати…


Всі новини за 02.01.2022 - Лента новостей Чернигова\nДо уваги чернігівців – любителів риболовлі взимку\nЗимова рибалка – справа не з найпростіших! Не кожному вистачить терпіння й сил змагатися з нещадним морозом, пронизливим вітром, а часом із відсутністю кльову.Якщо ви новачок у цій справи, вам потрібні не лише риболовні снасті, а досвідчені компаньйоні та наст...\nВ с. Кошани Чернігівського району (Остерська ТГ) по вул. Івана Франка, 20 о 22 год. 57 хв. 01 січня сталася пожежа житлового будинку. Вогнем знищено покрівлю та перекриття, пошкоджено конструктивні елементи стін та майно. Причина встановлюється. На місці пожеж...\nЧернігів політичний. Підсумки 2021 року для міста і області\nУже майже добігає свого завершення 2021 рік, який запам’ятався рядом неординарних подій у політичному житті нашої області, що матимуть свій вплив і на події року наступного. Вирішення кризи в обласній раді та ротація в ОДА2021 рік розпочався для Чернігівської...\nГороскоп на тиждень з 3 по 9 січня 2022 року для всіх знаків зодіаку: що зірки нам пророкують\nЩо приготував новий тиждень усім знакам зодіаку? Як правильно його провести і не нажити неприємностей? Читайте в нашому гороскопі на тиждень з 3 по 9 січня 2022 року для всіх знаків Зодіаку. А також дізнавайтеся, які сюрпризи зірки підготували для вас на найбл...\nНеодноразово доводилося чути про те, що галузь пасажирських перевезень у Чернігові – ледве не збиткова. Особливо сильно ця теза розганяється напередодні запланованого підвищення тарифу на проїзд у громадському транспорті. Мовляв, водіям, щоб не переїхали у Киї...\n1 січня о 10:05 до Служби порятунку "101" у м. Носівка надійшло повідомлення про пожежу приватного житлового будинку, що по вул. Вокзальній. На місце події оперативно прибули рятувальники 17-го Державного пожежно-рятувального посту. На момент прибуття підрозді...\nНа Мстиславській водій «Кіа» збив жінку\nВ м. Чернігові по вул. Мстиславській біля будинку №48 о 16 год. 51 хв. 01 січня водій автомобіля "KIA CERATO" в межах регульованого пішохідного переходу здійснив наїзд на пішохода. Внаслідок ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження та була доставлена до травмпу...


04.04.2013 | 18:05 | Переглядів: 1338\nПрикладом людини міцної волі, великої працьовитості і стійкого характеру є для мене моя старша колега, економіст з планування Центру поштового зв’язку № 6 м. Галич Горнович Ганна Михайлівна.\nВісімнадцятирічною дівчинкою пов’язала своє життя із поштовим зв’язком і впродовж 56-ти років залишається йому вірною.\nЗа цей час працювала на різних посадах, зростаючи професійно. Записи в трудовій книзі Ганни Михайлівни рясніють подяками за добросовісну працю. А назви посад змінювалися в основному у зв’язку із змінами їх назв у штатному розписі.\nЕкономіст від Бога. В своїй праці не допускає неточностей і умовностей, для неї не існує другорядних речей – все важливо.\nПунктуальна і вимоглива в першу чергу сама до себе.\nПригадую, як у Центрі появилися комп’пютери. Переживала Ганна Михайлівна, чи осилить. Після роботи тренувала руки для праці на клавіатурі і згодом з комп’ютером стала на ти.\nА скільком молодим працівникам передала свій досвід, скількох навчила азів нормування, економічного аналізу та планування тощо – годі перелічити.\nКолеги іноді кажуть, що у Ганни Михайлівни надто твердий характер, однак ніхто не має підстав на неї за це ображатися, тому що дотримується принципу: не роби, як я сказала, а роби, як я роблю. А до своїх обов’язків відноситься відповідально і поважно.\nЄ в Ганни Михайлівни захоплення. Любить і вміє вирощувати всіляку городину. Чи ненайкращі в Галичі в неї родять помідори, перець, картопля, інші овочі. Першим врожаєм традиційно ділиться з колегами, дає добру пораду молодим ґаздиням.\nЛюбить Ганна Михайлівна збирати гриби, готувати з них різні страви, якими пригощає колег і друзів. Маючи солідний вік вправно водить свої старенькі жигулі.\nОтакою є наша ветеран праці, славна поштовичка Горнович Ганна Михайлівна.\nВсім колективом бажаємо їй міцного здоров’я, довгих років життя, щастя, радості і всіляких гараздів.\nначальник Центру поштового зв’язку № 6 м. Галич


У Львові стартувала наймасштабніша книжкова подія року | Львівський портал\nУ Львові стартувала наймасштабніша книжкова подія року\n15 Вересня 2016, 12:52 |\nУ Львові відбулося відкриття 23 Міжнародного книжкового Форуму видавців, який готує для відвідувачів безліч сюрпризів. Про це сьогодні на брифінгу повідомили організатори повідомляє кореспондент Львівського порталу.\nПрезидент Форуму видавців Олександра Коваль, розповіла, що це й книжковий форум масштабніший за минулорічні, а також додала, що цьогоріч він готує багато сюрпризів для своїх відвідувачів.\n«Форум видавців у Львові відбувається вже в 23 раз. На ньому відбудеться безліч заходів, зустрічей та літературних фестивалів. Цього року на книжкову ярмарку зареєструвалося 996 учасника, а також приїдуть делегації з 27 країн світу. А також ми чекаємо велику кількість відвідувачів, понад 50 000 тисяч», – сказала вона.\nТакож на відкриття Форуму видавців завітав голова Львівської ОДА Олег Синюка, який зазначив, що Форум видавців для Львова став хорошим брендом.\n«Сьогодні вже можна посперечатися про те, чи є щось більш брендове для Львова ніж Форум видавців. Дуже приємно, що ці декілька днів стануть місцем для інтелектуальної дискусії, для зібрання людей, які заявили про себе і людей, які хочуть подарувати собі добру дорогу в інтелекті. Я хочу привітати всіх тих, хто буде презентувати свої твори. І дуже приємно, що саме бренд Форуму видавців став магнітом притягненням для Львівщини людей, які хочуть закарбувати свій інтелект. Я впевнений, що цей інтелект, який закарбований у ці декілька днів на Львівщині, вибухне новими творами, новими словами і дасть добру дорогу на Львівщині», – сказав він.\nЗа словами президента української асоціації видавців України Олександра Афоніна, цей Форум видавців дасть змогу розвиватися друкованому слову в Україні та вважає, що допомогти підняти країну сьогодні може книга.\n«Я щиро радий бути на присутнім на 23 Форумі видавців. Хочу сказати, що сьогодні в Україні великий дефіцит друкованого слова, бо сьогодні немає нормального обсягу бібліотек, книжок. 90 % книжок в бібліотеках з Донецького регіону, це книги радянського періоду. Я очікую, що коли до Львова приїдуть високопосадовці, то вони зрозуміють, що підняти країну без знань неможливо. Я дуже сподіваюся, що прийде просвітлення і допоможе цьому просвітленню Форумі видавців, бо без книги не буде держави. Майбутнє держави в українській книзі», – зазначив Олександр Афонін.


Не встигли вщухнути пристрасті по грі «Синій кит», як в мережі з'явилася нова страшна розвага. Персонаж на ім'я Момо несподівано з'являється в списку контактів вашої дитини. Усі спроби видалити його, як правило, безрезультатні. Контакт з'являється знову і знову, а хтось зі страшним зображенням на аватарці починає писати дитині, що все про неї знає, і вона помре через кілька днів.\nГра з'явилася пару місяців тому в Аргентині. Принаймні саме в цій країні був зафіксований перший випадок суїциду. 12-річна дівчинка після розмови з якимось абонентом на ім'я Момо включила відеокамеру і наклала на себе руки. Така версія поширюється в Інтернеті. Однак аргентинські медіа стверджують, що розслідування по самогубству школярки поки триває, і не можна з упевненістю сказати, що дівчинку вбила комп'ютерна гра.\nАле гра, як вірус, стрімко починає поширюватися по всьому світу, у тому числі і в Україні. Зовсім недавно, пару тижнів тому, Момо почала дзвонити і нашим підліткам. Біда в тому, що поки ніхто не знає, чим може закінчитися листування з цим персонажем. Кореспондентам вдалося поспілкуватися через соціальні мережі з відеоблогером, дівчиною 17 років. Кілька днів тому вона опублікувала відео зі своїм листуванням із Момо.\n– Ніхто не знає, хто вона така. Або воно? У підлітків в нашій країні зараз справжнісінький бум. Багато хто любить страшні історії і хоче випробувати себе, полоскотати нерви. Справа в тому, що ця Момо вже зараз обростає страшними легендами. Підлітки самі один одного лякають, що відчували справжній жах, коли їй телефонували або починали листування. Спочатку все йде реально, як розвага. Але коли вступаєш з нею в контакт, починаєш розуміти, що, напевно, даремно це зробив.\nЗв'язатися з Момо можна в мережах WhatsApp і Telegram. В Інтернеті можна знайти її номер телефону. Кажуть, що Момо іноді сама додається до вас у контакти. Так як у мене її в друзях не було, я вирішила написати їй повідомлення.\nЯкщо чесно, то не особливо вірила в те, що вона мені відповість. Але вона відповіла. Спочатку, коли почалося листування, я була налаштована скептично. Але незабаром мені стало не до жартів. Цікаво, що номер Момо зареєстрований в Японії, але цей монстр зі мною спілкувався російською мовою.\nЯ написала: «Привіт», не чекаючи, що мені хтось відповість. Зізнаюся, що мене охопило тремтіння, коли я побачила, що моє повідомлення незабаром було прочитано і мені пишуть відповідь. «Даремно», – написала Момо. «Що даремно?» – питаю. «Даремно написала. Тепер тебе чекає... »-« Що чекає? »-« Смерть. Даремно написала. Я все знаю про тебе. Ти дурна, потворна бездарна малолітка ». Вона знала, що я дівчина і що малолітка! Розумієте? Я спробувала відповісти: «Навіщо ти так грубо?» Момо ж, як ніби не помічаючи мого питання, продовжила: «Я знаю, де ти живеш. Твоє місто. Будинок. Вулицю. Всі, хто мені пишуть – помруть. 4 дня до твоєї смерті ».\nЯ вирішила вийти з листування. Але через якийсь час, напевно, через хвилину пролунав дзвінок. Я побачила на екрані жахливу морду Момо. Коли зняла трубку, то почула страшний шепіт, від якого волосся стає дибки.\nЦе все було 3 серпня. 4 серпня вона подзвонила знову. На цей раз шепіт доповнився жіночим плачем на дальньому плані, який переходив в істеричний сміх. Після цього Момо наказала мені зайти в переписку. Коли я зайшла в повідомлення, то побачила присланий від Момо файл. Відкрила його і побачила, що цей монстр надіслав мені інформацію про мене. Там дійсно була моя адреса, кілька моїх фотографій. Також були описані деякі події з мого життя. Аж до таких подробиць, що я їла на сніданок. Я не знаю, як це можливо. Потім вона мені прислала повідомлення. «Прочитала? Будеш робити, що я скажу». Поки більше зв'язку з Момо не було. Намагаюся як можна рідше включати свій смартфон.\nВ Інтернеті можна знайти інформацію про те, що Момо легко переходить на мову співрозмовника, хоча намагається говорити простими фразами. Прийнято вважати, що вона дзвонить з Японії. Однак з цього ж японського номера до однієї дівчини з Санкт-Петербурга прийшло повідомлення, яке перемежовувалося текстом, написаним на стародавньому старослов'янською алфавіті-глаголицею. Та й мова Момо на цей раз була трохи театральною. Цю переписку Момо з 16-річною дівчинкою ми знайшли в Інтернеті.\n«Дурна мракобесіна. Дитинко, тобі доведеться багато дізнатися, нероба пітерська», – пише Момо і далі наказує: «Прочитай моє ім'я. Знаєш, що воно означає? Прочитай! Прочитай!»Дівчинка вирішила дати відсіч монстру і написала у відповідь:« Я можу тебе заблокувати. Відправити в чорний список». – «Ти думаєш, що червона кнопка вирішить твої проблеми? Ти дурна. Це для живих». – « А ти мертва?» – «Вже давно. Вже сотні років, а ти немов моя дочка». – «Хіба можуть мертві сидіти в Інтернеті?». – «Вони всюди. У тебе під ліжком, у вентиляційній шахті, у тебе за спиною». – «Ти в раю?» – «Я в пеклі. Хочеш зіграти зі мною в гру? Загадай число від 1 до 7». – «Шість», – відповіла дівчинка. «Шість днів до твоєї смерті. Приємно бачити твої останні кроки. Я не залишаю тебе. Я буду поруч всі ці шість днів».\nНа нашу думку, з підлітками спілкується не людина, а спеціальна програма-бот. Діалог в ній запрограмований. При цьому в програмі, швидше за все, активна функція поповнення словникового запасу. Завдання бота Момо – змусити вас зателефонувати йому. Зазвичай вас відразу скидають і тут же передзвонюють. Поки демонструється аудіоролик з моторошними звуками, програма краде дані з вашого смартфона. Підліток, бачачи свої фото, відеофайли, інформацію про адресу, вік, не відразу може збагнути, що все це було в його смартфоні і соціальних мережах, до яких прив'язаний номер. Якщо у дитини серед цих даних є щось, що вона хотіла б приховати від усіх, її можна шантажувати. Цілком можливо, навіть доводити до деяких відчайдушних вчинків, таких як спроба самогубства.\nМомо вперше з'явилася на Facebook 30 червня 2018 року. Один чоловік написав повідомлення про те, що йому потрібна допомога, і попросив передзвонити на його номер телефону. Інформація про допомогу поширювалася швидко. Багато людей, купившись на цей прийом, і справді телефонували за вказаним номером. Таким чином, як вважають фахівці, програма Момо, подібно вірусу, почала поширюватися по світу. Це якщо брати матеріальну версію. Але в світі є багато людей, які вірять, що Момо – це якийсь демон, який живе в мережі і мобільних телефонах.\nЦікаво, що зображення Момо – це фотографія скульптури японського художника Мідорі Хаясі, що зображає птаха-матір. Вона з'явилася у 2016 році в музеї жахів в Японії. Сам Хаясі, швидше за все, не має ніякого відношення до цієї страшної гри, яка стрімко поширюється по світу.\nПізніше виявилося, що Момо – бот, створений японським хакером.\nПісля того, як 8 серпня стало відомо про самогубство 12-річного хлопчика в Сумській області, місцева поліція навіть зробила окрему заяву, що випадок не пов'язаний з сумнозвісною грою. Втім, радимо батькам, уважно поставитися до цієї проблеми.\nПотяг до віртуального світу починається там, де дитину не влаштовує реальність, пояснює психолог Анна Біланенко. А це часто буває в сім'ях, де через надмірну зайнятість батьків діти залишаються без уваги. «У дитини не буде виникати потреба в комп'ютерній грі, в альтернативній реальності, коли є контакт із батьками. З дитиною потрібно розмовляти. Ніколи не обвинувачувати і не засуджувати її», – каже психолог. Розумний контроль – необхідний. Навала технологій, маніпуляції в мережі, які застосовують у таких іграх, можуть мати дуже сильний вплив на нестійку дитячу психіку. Часом батьки остерігаються говорити з дітьми про небезпеки, які чекають в Інтернеті, боячись, що цим лише спровокують ще більший інтерес у дітей. Але це хибний підхід. Потрібно відверто говорити про всі ризики, щоб діти розуміли, якими будуть наслідки їхньої необережності. Такі відверті розмови також сприяють взаємній довірі і захищають від небезпечних захоплень в Інтернеті. Слід негайно бити на сполох, якщо дитина проводить в Інтернеті більш як три години на день, якщо вона мовчазна, має поганий апетит, не має інтересу до життя.


Трудовий договір з ип, звіти ип\nuapravos.ru » Документи » Трудовий договір з ип\nТрудовий договір з ип\nТрудовий договір з ІП може відображати два типи відносин: в першому случає ІП - роботодавець, а в другому випадку ІП виступає як виконавець, тобто офіційно працює крім своєї підприємницької діяльності. У цій статті розглянемо перший варіант - трудовий договір з ІП укладає найманий працівник.\nІП як роботодавець\nЧи може ІП наймати працівників? Безумовно, так. Ніяких заборон на застосування найманої праці у індивідуального підприємця немає. Однак є певні обмеження на кількість працівників. Причому в цьому питанні слід наголосити на двох моментах:\n1. ІП, якщо претендує на статус підприємства малого бізнесу, повинен дотримуватися правила, за яким середньооблікова чисельність найманих працівників не повинна перевищувати 100 осіб.\n2. ІП, якщо бажає застосовувати спеціальні податкові режими, повинен враховувати відповідні обмеження по середньооблікової чисельності працівників. Для ССО і ЕНВД - це 100 чол. Для патентної системи - 15 чол.\nПри цьому варто відзначити, що середньооблікова чисельність працівників ІП - це розраховується показник (складається з середньооблікової чисельності за кожен з місяців, що входять в звітний період, і ділиться на кількість цих місяців). Дані про середньооблікової чисельності працівників ВП подають у формі звіту в ФНС не пізніше 20 січня кожного нового року. На підставі статті 80 Податкового кодексу РФ для ВП без працівників середньооблікова чисельність працівників не подається.\nОтже, індивідуальний підприємець вирішив найняти першого працівника. Розглянемо, які зобов`язання в цьому випадку з`являються у ВП. Як тільки трудовий договір ІП з працівником став реальністю, відразу виникає питання реєстрації ІП як роботодавця. Реєстрація ІП як роботодавця відбувається в Пенсійному фонді і Фонді соціального страхування (постановка на облік до Фонду обов`язкового медичного страхування відбувається автоматично). Тобто підприємцю потрібно самостійно в відведені терміни подати заяви до фондів ПФР І ФСС (форми заяв свої для кожного фонду), докласти необхідні документи та отримати повідомлення про реєстрацію.\nРеєстрація ІП як роботодавця в ПФР на увазі щомісячні відрахування від суми виплат працівникові на забезпечення пенсійних гарантій громадянина. Розмір відрахувань на 2016 рік становить 22%.\nРеєстрація ІП як роботодавця в ФСС тягне за собою обов`язок сплачувати страхові внески за працівників по непрацездатності ( «лікарняні») і материнству ( «декретні»), а також внески по страхуванню від нещасних випадків і профзахворювань ( «травматизм»).\nРеєстрація трудових договорів ІП з працівниками в ПФР і ФСС не потрібно, важливо зареєструвати тільки перший договір, коли ІП встає на облік як роботодавець.\nВідповідно до Податкового кодексу РФ (глава 23), індивідуальний підприємець зобов`язаний, виступаючи як податковий агент, утримувати з працівників і перераховувати до бюджету 13% ПДФО.\nТаким чином, оформляючи першого працівника, IP бере на себе обов`язок за такими видами звітності:\nЗвітність для податкових органів (ФПС)\n1. Середньооблікова чисельність працівників - за підсумками року, але не пізніше 20 січня наступного року.\n2. Довідки 2-ПДФО за підсумками року, але не пізніше 1 квітня наступного року і реєстрів відомостей про доходи фізичних осіб.\n3. 6-ПДФО - нова звітність для всіх роботодавців з 2016 року: За підсумками кварталу - не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним періодом, за підсумками року - не пізніше 1 квітня.\nЗвітність до Пенсійного фонду (ПФР)\n1. Розрахунок по нарахованих і сплачених страхових внесках до ПФР і ФФОМС за працівників (форма РСВ-1) - за підсумками кожного кварталу не пізніше 20 числа (для електронної форми звітності) і 15 числа (для паперової форми) 2-го місяця наступного кварталу .\n2. Ведення персоніфікованого обліку (починаючи з 1-го кварталу 2014 року необхідно вказувати в 6 розділі форми РСВ-1 (заміна форми СЗВ)).\n3. Новий щомісячний звіт СЗВ-М необхідно подавати вже з 10.05.2016 року за квітень 2016. Термін подачі звіту до 10 числа місяця, наступного за звітним.\nЗвітність до Фонду соціального страхування (ФСС)\nРозрахунок по нарахованих і сплачених страхових внесках до ФСС за працівників (форма 4-ФСС) - за підсумками кожного кварталу, але не пізніше 25 числа - для електронної форми і 15 числа - для паперової форми 1-го місяця наступного кварталу.\nЯк ІП оформити працівника\nНа сьогоднішній день так склалося, що індивідуальний підприємець не сприймається багатьма претендентами роботи як повноцінний роботодавець. Тим часом, для такого упередження немає ніяких вагомих підстав. Гарантії працівнику надає не ІП або ТОВ, а наявність або відсутність правильно оформленого (тобто відповідно до Трудовим Кодексом РФ) трудового договору. Тому питання про те, як оформити працівника в ІП офіційно, має тільки одну відповідь: просто дотримуючись вимог законодавства.\nРозглянемо всю процедуру оформлення працівника.\n1. найманими працівниками пише заяву про прийом на роботу\n2. Складається і підписується трудовий договір\n3. Оформляється Наказ про прийом на роботу\n4. Складається і підписується посадова інструкція і графік відпусток\n5. Заповнюється особова картка працівника\n6. Працівника ознайомлюють з правилами внутрішнього розпорядку\n7. При необхідності з працівником підписується угода про нерозголошення комерційної таємниці\n8. При необхідності підписується договір про матеріальну відповідальність\n9. Заводиться трудова книжка (якщо у працівника перше місце роботи) або робиться запис у вже наявну.\nЗапис у трудовій книжці ІП повинен зробити не пізніше, ніж через 5 днів з дати прийняття співробітника на роботу. До речі кажучи, запис в трудовій книжці самому собі ІП не робить, а його період підприємницької діяльності підтверджується довідкою з Пенсійного фонду.\nПри складанні трудового договору з працівником ВП керується положеннями Трудового Кодексу РФ. На нашому сайті можна скачати зразок трудового договору ІП з працівником.\nФорма п-4. Відомості про чисельність, заробітної плати і рух працівників\nСередньооблікова чисельність для ип: зразок, опис, правила заповнення\nПриймаємо працівника на роботу | інструкція для ип\nЕнвд для ип з найманими працівниками\nВідомості про середньооблікової чисельності працівників за 2012 рік\nВідомості про середньооблікової чисельності за 2013 рік


Новий туристичний об’єкт «Таємничі підземелля Рівного» розпочав працювати в обласному центрі.\n«Відбулося урочисте відкриття «Таємничих підземель Рівного». Для огляду відкрили два великих кола – це дві експозиції. У першому великому колі можна побачити розкопки із зеленою підсвіткою, а у меншому – зброю. Експозиція називається «Еволюція агресії» й там виставлені знайдені археологами міліарні знаряддя – від древніх до сучасних», – йдеться в повідомленні.\nВсередині охочим пропонують звичайну екскурсію про пам’ятки історії Рівного, а також «родзинку» – віртуальну реальність. Зокрема, на замовлення міської влади у Києві розробили великий VR-квест. Окрім квесту, в підземеллях можна буде й зіграти у топові VR-ігри.\nПід час презентації «Таємничих підземель» грала музика Казимира Любомирського. Це композитор ХIX століття, який жив і творив у Рівному, а в історії музики відомий, як один із 10 найвидатніших композиторів Польщі та послідовників Шопена. Його твори грав Френк Сінатра.\nНа проект витратили 12 млн грн з європейського гранту та 3,5 млн грн з міської скарбниці.\nТакож, «Маленьким Версалем» у Рівному охрестили унікальний туристичний об’єкт – архітектурний комплекс, який упродовж двох років будували у межах реалізації проєкту «Таємничі підземелля Рівного», профінансованого за кошти Європейського Союзу.\n← В Одесі скасували регіональну російську мову Україна відмовилася від російської мови в школах →


Детектор брехні: Бібрка, точність тесту 99% – Послуги поліграфолога\nДетектор брехні (Поліграф) - Бібрка\nДетектор брехні - Бібрка. Який поліграф краще?\nДетектор брехні (Поліграф) у Бібрці\nВиявлення зрад в місті Бібрка;\nПеревірка домашнього персоналу у Бібрці;\nРозслідування крадіжок і розкрадань за допомогою поліграфа в місті Бібрка;\nСкринінг - Перевірка на детекторі брехні при підборі нового персоналу у Бібрці. Створює бар'єр для неблагонадійних кандидатів, які можуть завдати шкоди компанії;\nТестування звільнюваного персоналу в місті Бібрка - виявлення справжніх мотивів звільнення працівника з компанії, наприклад, створення аналогічної компанії або перехід до конкурентів;\nІнші питання, які цікавлять замовника у Бібрці.\nЦіна поліграф - перевірки в місті Бібрка\nЦіна психофізіологічного дослідження на Детекторі брехні у Бібрці формується на основі наступних чинників:\nТакож ціна на послуги в місті Бібрка залежить від виду тестування. Існує опитування, а є судова експертиза або експертне дослідження із застосуванням поліграфа. Ціна для суду в кілька разів вище звичайного опитування.\nОзнайомити респондента з тематиками питань, які будуть йому задані в ході психофізіологічного дослідження із застосуванням детектора брехні в місті Бібрка;\nЗаписатися до поліграфологові у Бібрці\n... Далі http://ukr.detektor-lji.com/glinjani


Experts - Балабан: Тиск на місцеве самоврядування виглядає маразматично\nБалабан: Тиск на місцеве самоврядування виглядає маразматично\nРостислав Балабан назвав тиск на місцеве самоврядування маразматичним: «У «Слуг Народу» немає шансів перемогти місцеві еліти на виборах, тому вони задіюють технологічні речі. Обнулення місцевих бюджетів, щоб не дати змогу мерам нормально працювати, одна з них. Коли забирають гроші з будівництва аеропорту в Дніпрі, то це уже маразм. Це що, проект Філатова? Чи це загальнонаціональний проект?», – каже політолог.\nВ ефірі ток-шоу «Голос народу» на телеканалі «112 Україна» Ростислав Балабан розповів одна з технологій, як влада намагається боротися з неугодними мерами, це відсторонення їх з посад.\n«Ми бачимо по місту Чернівці, де неугодних намагаються знімати, це дуже небезпечна річ. І мені позиція Філатова у цьому питанні симпатична. Якщо міська рада хоче зняти мера, то і сама рада має розпуститись і піти на перевибори, і навпаки, якщо мер хоче розпустити раду, сам теж іде на вибори. В політології це називається система стримування і противаг», – говорить Ростислав Балабан.\nВін підкресли, що спроби не допустити місцеві еліти до виборів дуже небезпечні.\n«У «Слуг Народу» в партії 500 чоловік. У них немає зв’язку з регіонами. Тому намагання не допустити регіональні еліти до виборів, це небезпечно. Не можуть бути місцеві депутати і голови міст приписані в Києві. Місцеве самоврядування – це мають бути винятково місцеві люди», – каже політолог.\nЩе один технологія боротьби з мерами – фінансовий тиск.\n«Місцеве самоврядування має бути самодостатнім і забезпечене коштами. Під виглядом боротьби з коронавірусом у місцевих громад забрали кошти. Це і є тиск. Бо у місцевого самоврядування не залишається грошей на реалізацію їх функцій і повноважень. Більше того потім відбувся злочин. З цього фонду тільки 15% пішли на медичні заходи, все інше на рекламні акції з приводу великого будівництва», – говорить експерт.\nРостислав Балабан підкреслив, що обнулення місцевих бюджетів потрібно, щоб поставити місцеве самоврядування в залежність від центру.\n«Місцеве самоврядування має бути самозабезпеченим, а не бути попрошайкою, як це останнім часом відбувається, щоб лягати під центральну владу», – каже політолог.\nТакож центральна влада намагається протягнути юридичні важелі, аби мати вплив на місцеву владу.\n«Всі розуміють, що слуги програють вибори, саме тому є цей законопроект про префектів, вони не просто будуть дивитися за законністю, а можуть, принаймні так хочуть слуги, відміняти місцеві рішення. Це до хорошого не приведе», – говорить Ростислав Балабан.\nВін підкреслив, що центр повинен припинити сприймати місцеву владу як конкурента і вибудовувати партнерські стосунки з нею.\n«Міцна держава, міцні державні інститути можуть бути при міцному місцевому самоврядуванні. Тому боротьба з місцевим самоврядуванням виглядає абсолютно маразматичною», – каже політолог.


Державний нагляд і громадський контроль за охороною праці - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Безпека життєдіяльності (БЖД), Охорона праці → Державний нагляд і громадський контроль за охороною праці - Реферат\nДержавний нагляд і громадський контроль за охороною праці - Реферат\n- Державний комітет України з нагляду за охороною праці (Держнагляд-охоронпраці);\n- органи Головної державної інспекції з нагляду за ядерною безпекою Міністерства екології та природних ресурсів України;\n- органи державного пожежного нагляду Державного департаменту пожежної безпеки Міністерства внутрішніх справ України;\nКожний із вищеперерахованих органів виконує функції в межах своїх повноважень, визначених положеннями про ці органи.\nОргани державного нагляду за охороною праці не залежать від будь-яких господарських органів, об'єднань громадян, політичних формувань, місцевих державних адміністрацій і органів місцевого самоврядування та діють відповідно до положень, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.\n- безперешкодно в будь-який час відвідувати підконтрольні підприємства для перевірки дотримання законодавства про охорону праці, одержувати від власника необхідні пояснення, матеріали та інформацію з даних питань;\n- надсилати керівникам підприємств, а також їх посадовим особам, керівникам структурних підрозділів Ради Міністрів Республіки Крим, місцевих Рад народних депутатів, міністерств та інших центральних органів державної виконавчої влади, обов'язкові для виконання розпорядження (приписи) про усунення порушень і недоліків у галузі охорони праці;\n- зупиняти експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць і обладнання до усунення порушень вимог щодо охорони праці, які створюють загрозу життю або здоров'ю працюючих;\n- надсилати власникам, керівникам підприємств подання про невідповідність окремих посадових осіб займаній посаді, передавати в необхідних випадках матеріали органам прокуратури для притягнення їх до кримінальної відповідальності.\nПосадові особи органів державного нагляду за охороною праці несуть відповідальність за виконання покладених на них обов'язків згідно з законодавством.\nВідповідно до Закону України "Про охорону праці" громадський контроль за додержанням законодавства про охорону праці здійснюють: трудові колективи через обраних ними уповноважених; професійні спілки - в особі своїх виборних органів і представників.\nІнститут уповноважених трудових колективів з питань охорони праці створюється на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності, видів їх діяльності та чисельності працюючих для здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про охорону праці. Діяльність уповноважених проводиться на підставі Положення про роботу уповноважених трудових колективів з питань охорони праці, яке розробляється відповідно до Типового положення і затверджується загальними зборами (конференцією) трудового колективу підприємства.\n- виконанням вимог законодавчих та нормативних актів про охорону праці;\n- забезпеченням працівників інструкціями, положеннями з охорони праці, які діють у межах підприємства, та додержання їх вимог працівниками;\n- використанням фонду охорони праці підприємства за його призначенням, та інше.\nУповноважені з охорони праці можуть і повинні залучатися до розроблення розділу "Охорона праці" колективних договорів та угод, комплексних перспективних планів з охорони праці, до роботи в комісіях з питань атестації робочих місць. Вони беруть участь: у комісіях з розслідування професійних захворювань і нещасних випадків на виробництві, якщо потерпілий не є членом профспілки; у вирішенні питання про зниження розміру одноразової допомоги потерпілому від нещасного випадку в разі невиконання працівником вимог нормативних документів про охорону праці; розгляду факту наявності виробничої ситуації, небезпечної для


«1+1», «Прямий», «5 канал», «Україна», «Інтер», «NewsOne» і «112» підтримують конкретних кандидатів - моніторинг - Центр журналістських розслідувань\nГоловна » «1+1», «Прямий», «5 канал», «Україна», «Інтер», «NewsOne» і «112» підтримують конкретних кандидатів – моніторинг\n«1+1», «Прямий», «5 канал», «Україна», «Інтер», «NewsOne» і «112» підтримують конкретних кандидатів – моніторинг\nНайбільш яскраво виражену політичну позицію при освітленні в ЗМІ президентської виборчої кампанії в Україні займають телеканали «1 + 1», «Прямий», «5 канал», «Україна», «Інтер», «NewsOne» і «112 Україна».\nПро це свідчать результати моніторингу, який проводить коаліція громадських організацій у складі «Комісії журналістської етики», «Платформи прав людини», «Українського інституту медіа та комунікації», «StopFake» за підтримки двох проектів Ради Європи в Україні, повідомляє Центр журналістських розслідувань з посиланням на агентство Інтерфакс-Україна.\nЗгідно з першими проміжними результатами моніторингу висвітлення в медіа президентської гонки в Україні за період з 14 січня по 3 лютого 2019 року, телеканали «ICTV», «СТБ» і «UA: Перший» займали більш-менш рівновіддалену і нейтральну позицію по відношенню до різних кандидатыв.\nПри цьому, симпатії каналу «1+1» належать кандидатам у президенти Володимиру Зеленському та Олександру Шевченку. Водночас на ньому постійно критикують чинну владу, зокрема президента України Петра Порошенка.\n«Прямий» і «5 канал», що належить П.Порошенку, «відверто симпатизують» чинному президенту. Натомість на «Прямому» звучить «нищівна критика» на адресу Юлії Тимошенко і В.Зеленського, зазначено в моніторингу.\nТелеканал «Україна» демонструє симпатії до кандидата від «Опозиційного блоку – партії миру і розвитку» Олександра Вілкула, і водночас критикує кандидата від «Опозиційної платформи – За життя» Юрія Бойка через розкол в «Опозиційному блоці». При цьому кампанію Ю.Бойка активно висвітлює і підтримує телеканал «Інтер».\nКанал «NewsOne», за оцінками експертів моніторингу, також більш відкрито підтримує Ю.Бойка. У свою чергу канал «112 Україна» найбільше уваги приділяє П.Порошенку та Ю.Бойку.\n«Майже усі медіа (передусім телеканали), за невеликим винятком, які увійшли до моніторингу, демонстрували свої симпатії або антипатії до тих чи інших кандидатів у президенти. У більшості випадків це можна пояснити не так позицією самих журналістів, як позицією медіавласників, які мають власні політичні інтереси. І це тренд не лише цієї, а майже усіх виборчих кампаній в Україні», – зазначає виконавчий директор «Українського інституту медіа та комунікації» Діана Дуцик.\nМіжнародний експерт Ради Європи Расто Кужель зауважує, що українські ЗМІ активно висвітлюють заходи кандидатів і пов’язані з виборами процедурні аспекти. «Але з іншого боку, більшість медіа продемонстрували свої преференції щодо конкретних кандидатів», – наголосив він.\n8 лютого Центральна виборча комісія України завершила реєстрацію кандидатів на пост президента України. На виборах 31 березня 2019 роки за крісло глави держави боротимуться всього 44 кандидата.\nЗа даними громадського руху ЧЕСНО, одна хвилина політичної реклами на рейтингових національних телеканалах кандидатам в президенти України обійдеться в десятки і навіть сотні тисяч гривень. Дорожче за все доведеться заплатити за вечірній прайм-тайм, найменше – за ефір після півночі\nТеги: вибори президента, кандидати в президенти, моніторинг, підтримка, українські телеканали


Вершини цинізму від Антона Пугача\nРеакція активіста громадської ініціативи «Кіно-переклад» на статтю Антона Пугача «Дрібниці стилю від першої особи».\nСпроба керівника «Мультиплекс-холдингу» пов’язати невисокі касові збори за вікенд 6-9 березня з наказом міністра культури і туризму – вершина цинізму. Адже три стрічки, що вийшли тоді у прокат – «Сафо», «Стритрейсери» та «Все можуть королі», - демонструвалися російською мовою (перша – вироблена в Україні, але половина її фільмокопій були російськомовні, а решта – із оригінальною російською озвучкою та українськими субтитрами). Тож «справжня, а не вигадана Богданом Батрухом, картина кінопрокату в Україні», як схарактеризував свою статтю пан Пугач, грішить перекрученнями та недомовками... Реакція активіста громадської ініціативи «Кіно-переклад» Андрія Костюка на статтю Антона Пугача «Дрібниці стилю від першої особи», опубліковану «Телекритикою».\nДо цього керівник «Мультиплекс-холдингу» вже пробував «навішати локшину» на вуха журналістам на прес-конференції, намагався маніпулювати інформацією на сторінках інших інтернет-сайтів, поширював неправду в своїх інтерв’ю друкованим виданням. І хоча хибність його тверджень була кілька разів переконливо доведена, це не зупинило Антона Пугача. Цього разу він вирішив зробити жертвами дезінформаційної війни ще й читачів «Телекритики».\nЗауважу одразу, що я не збираюсь опускатися до того рівня, на якому обговорюється плітки про політиків, що задрімали під час кіносеансу. Тема моєї статті – статистика кінопрокату і деякі юридичні аспекти.\nПочнемо з юридичних питань. Нагадаю, що статтею 12 Закону України «Про кінематографію» центральному органу виконавчої влади у цій галузі надано право встановлювати технічні стандарти, норми та правила, які є обов’язковими для суб’єктів кінематографії незалежно від форм власності. Отже, встановлюючи норму про обов’язкове збереження оригінального звукового супроводу при субтируванні фільмів, Держкіно та Міністерство культури та туризму діяли у рамках наданих їм законом повноважень. Сенс цієї норми зрозумілий кожному, хто серйозно цікавиться кінематографом. Адже вона надає глядачеві можливість чути справжні голоси та інтонації акторів. Саме це цінують у фільмах вибагливі глядачі. Тому принаймні смішно виглядає теза Антона Пугача про «згубні наслідки» для українського кінопрокату наказу міністра, яким встановлюється згадана норма:\n«з прокату випали і ризикують випадати й надалі фільми для вимогливої в культурному сприйнятті публіки. Це відбуватиметься тільки тому, що затрати на дубляж таких стрічок зроблять їхній прокат економічно невигідним».\nУсім, хто хоч трохи цікавиться кінематографом, добре відомо, що дубляжу підлягають масові фільми. Що стосується авторського кіно, то такі стрічки у всьому світі, як правило, демонструються мовою оригіналу із субтитрами.\nПоза всякими сумнівами, будь-які стандарти, норми та правила, встановлені органами виконавчої влади, повинні відповідати Конституції та законам України. Але хто сказав, що інтерпретувати закони уповноважений Антон Пугач? Для цього існують суди. Якщо пан Пугач вважає, що наказ міністра порушує законодавство, то він може оскаржити цей акт в адміністративному суді. І тоді, якщо пан Пугач дійсно має рацію, суд скасує цей наказ чи його окремі пункти. А поки такого рішення суду нема, всі суб’єкти кінематографії, у тім числі і «Мультиплекс-холдинг», повинні цього наказу дотримуватися.\nСхоже на те, що Антон Пугач відчуває слабкість своїх юридичних аргументів, а тому, замість того щоб відстоювати свою точку зору в суді, він розпочав галасливу кампанію в пресі, цинічно перекручуючи факти і лукаво маніпулюючи статистикою кінопрокату.\nОтже, що нам розказує Антон Пугач і як виглядає ситуація насправді.\nКоментуючи надану фірмою B&H інформацію про високу популярність серед глядачів дубльованого українською мовою фільму «Так, ні, не знаю», Антон Пугач пише:\n«... інтерес до стрічки в той день, відвідуваність за яким розповсюдив дистрибутор, був викликаний перш за все за рахунок однієї обставини: 14 лютого – День святого Валентина. Кінотеатри цього дня завжди заповнені, незалежно від репертуару (як і 8 Березня, і в перші дні після Нового року).\nТе, що в День закоханих відвідуваність кінотеатрів зростає – факт незаперечний. А от що «незалежно від репертуару» – явне перебільшення. У цьому пан Пугач міг би переконатись, якби уважніше читав… інтернет-сайт очолюваного ним холдингу. Там у розділі «Новини» можна знайти цікаву інформацію про те, як пройшов День святого Валентина в кінотеатрах наших сусідів (цитую в перекладі українською мовою):\n«Схоже, пари надали перевагу святкуванню Дня Закоханих не в кіно. За три дні в Росії було продано лише 1 300 000 квитків. Одним словом, “місця для поцілунків” були переважно порожні».\nОтже від репертуару все-таки дещо залежить. Якби українські глядачі не хотіли дивитися запропоновані їм фільми, то і в Україні місця для поцілунків залишалися б порожніми. А оскільки такого не сталося, то можна зробити висновок, що в Україні репертуар було підібрано більш вдало. І не в останню чергу завдяки українському дубляжу. Адже в Росії прем’єра фільму «Так, ні, не знаю» запланована аж на кінець травня! Якби Україна і далі пленталася у хвості північного сусіди, чекаючи по кілька місяців на російський дубляж замість того щоб випустити в прокат український варіант в день світової прем’єри, то і закоханим українцям та українкам довелося б святкувати свій день де завгодно, тільки не в кінотеатрі.\nБажаючи ввести в оману читачів, пан Пугач якось випадково «не звернув уваги» на ту обставину, що допрем’єрна демонстрація фільму «Так, ні, не знаю» почалася ще 9-го лютого, тобто за п’ять днів до офіційного релізу. Причому у звичайні суботні або недільні дні кількість охочих подивитися дубльований українською мовою фільм «Так, ні, не знаю» виявилася ненабагато меншою, а в деяких кінотеатрах навіть більшою, ніж у День Святого Валентина.\nОтже, правда полягає у тім, що інтерес глядачів до фільму «Так, ні, не знаю» пояснюється його новизною і цікавістю, а не лише тим, що він демонструвався у День святого Валентина.\nДалі Антона Пугача «заносить» ще більше:\n«У цей вікенд демонструвався фільм “Блондинка з амбіціями”, прокатне посвідчення на який було отримано до дії наказу(йдеться про згаданий вище наказ міністра культури та туризму про заборону видавати прокатні посвідчення фільмам, які не дубльовані, не озвучені або не субтитровані зі збереженням оригінального звукового супроводу. – А.К.),тому перешкод на демонстрування фільмокопій із російськомовним дубляжем не створювалося. Дуже вражає те, що фільм, який зібрав у світовому прокаті $1,4 млн, в Україні збирав більше за “Так, ні, не знаю”, світові збори якого $41,7 млн. Таким чином, із американським фільмом “Блондинка з амбіціями” випадково відбулося те, що незабаром відбуватиметься з російським продуктом третього ґатунку: в деяких регіонах глядач свідомо піде на фільм гіршої якості лише тому, що він дубльований російською мовою».\nТут вже брехня на брехні їде і брехнею поганяє.\nПо-перше, фільм «Так, ні, не знаю» зібрав в українському прокаті понад 617 тис. дол., тоді як «Блондинка з амбіціями» – в півтора рази менше: близько 400 тис. дол.\nПо-друге, це не перший випадок, коли провальний, за міжнародними мірками, фільм набирає цілком пристойну касу на українському ринку. Приклад – фільм «Білявка в шоколаді» (оригінальна назва Pledge This!). Цей фільм було визнано взагалі непридатним для кінотеатрального показу в США та інших західних країнах. Там він вийшов лише на DVD, а в українських кінотеатрах спромігся зібрати майже 290 тис. дол. Чим пояснюється цей феномен – достеменно невідомо. Можливо, якимось ірраціональним потягом українських глядачів до білявок? Чи може тим, що українські кінопрокатники завзято рекламують такі «шедеври» і потім крутять їх по 12 сеансів на день. Але що відомо точно, так це те, що наказ міністра до феноменального успіху різноманітних «блондинок» ніякого стосунку не має, оскільки «Білявка в шоколаді» вийшла на кіноекрани України ще у лютому 2007 року, тобто майже за рік до рішення Конституційного суду і прийнятого після нього наказу міністра культури і туризму.\nПо-третє, глядачі, які готові дивитися будь-яку нудоту, лише б вона була російською мовою, існують хіба що в уяві Антона Пугача. У цьому він міг би сам переконатись, якби проаналізував статистику відвідування кінотеатрів очолюваного ним холдингу, яка нещодавно була оприлюднена на інтернет-сайті мережі «Мультиплекс». За період з 9-го по 27 лютого у чотирьох кінотеатрах цієї мережі в Донецьку, Києві, Кривому Розі та Миколаєві (зауважте, що жоден із кінотеатрів не розташований у західних регіонах України!) відбулося 964 сеанси фільмів українською мовою, які відвідало 24752 глядачі і 643 сеанси російською мовою (частина з них – з українськими субтитрами), яким віддали перевагу 11398 глядачів. Отже, на сеансі фільму з українським звуковим супроводом були присутні в середньому приблизно 26 глядачів, тоді як на російськомовному сеансі – лише 18.\nВідвертим шулерством виглядає той спосіб, у який керівник холдингу «Мультиплекс» порівнює популярність фільмів «Так, ні, не знаю» та «Блондинка з амбіціями». Антон Пугач зіставляє кількість проданих квитків на ці фільми, «забувши» вказати кількість сеансів кожного фільму. Виявляється, що кількість сеансів фільму «Блондинка з амбіціями» в деяких кінотеатрах інколи була в два – два з половиною рази більшою, ніж фільму «Так, ні, не знаю». Якщо порівнювати середню кількість глядачів, присутніх на сеансі кожного фільму, то вона виявиться приблизно однаковою, навіть із невеликою перевагою на користь дубльованої українською мовою стрічки «Так, ні, не знаю». При цьому слід взяти до уваги вже згадані вище передпрем’єрні сеанси фільму «Так, ні, не знаю», завдяки яким частина глядачів подивилася цей фільм ще до 14 лютого. Отже, реальна популярність дубльованого українською мовою фільму була ще вищою.\nПорівняння популярності фільмів «Так, ні, не знаю» (український дубляж) та «Блондинка з амбіціями» (російський дубляж) у кінотеатрах мережі «Мультиплекс»\nНаступна цитата зі статті Антона Пугача:\n«Компанія B&H поширює інформацію про те, що доходи кінотеатрів у лютому 2008-го, тобто після впровадження в дію наказу міністра, зросли на 22%».\nЦе добре, що керівник «Мультиплексу» нарешті визнав, що касові збори в українських кінотеатрах у лютому 2008 року зросли, а не впали в порівнянні з аналогічним періодом минулого року. Але варто уточнити, що інформацію про це розповсюдила не компанія B&H, як пише Антон Пугач, а громадська ініціатива «Кіно-переклад», у якій бере участь і автор цієї статті. Цікаво, чи пан Пугач помилився випадково, чи йому невигідно публічно визнати факт існування в суспільстві громадського руху на підтримку дубляжу фільмів українською мовою? Адже дуже зручно створювати у керівництва країни ілюзію, що вся справа нібито лише у звичайному бізнесовому конфлікті інтересів.\nІнформація про касові збори була взята з інтернет-сайту Box Office Mojo і розповсюджена у відповідь на брехню, поширену журналістом тижневика «Дзеркало тижня» Олегом Вергелісом із посиланням на кінобізнесмена Олександра Ткаченка. У статті «Warner Brothers не представляє», вміщеній у «Дзеркалі тижня» №7 (686) повідомлялося:\n«Лише за останній місяць відвідування українських кінотеатрів, порівняно з аналогічним періодом минулого року, впало на 50–60%. Причини: і нинішня екстремально-дубляжна мовна політика, і скромний асортимент кінопродукту».\nСлід віддати належне Антону Пугачу. На відміну від свого колеги, він не опускається до такої зухвалої брехні. У прес-релізі з приводу «страйку» кінотеатрів він говорить лише про падіння відвідуваності кінотеатрів на 15-16% у Києві та Миколаєві та на 33% у Донецьку. Якщо припустити, що таке падіння дійсно мало місце, то це означало б, що середня ціна квитка в кінотеатрах України за рік зросла більш ніж на 44%! Інакше як могли касові збори зрости на 22% при падінні відвідуваності на 15 і більше відсотків? Якщо це справді так, тоді треба чесно визнати, що причиною зменшення відвідуваності кінотеатрів стало не рішення Конституційного Суду чи наказ міністра культури та туризму, а зростання цін на квитки в кіно, яке суттєво випереджало інфляцію. (Інфляція в 2007 році склала 16,6%.) Якщо ж ціни на квитки зростали лише в межах інфляції, то тоді пан Пугач мав би визнати, що його прес-реліз про падіння відвідуваності кінотеатрів на 15-33% був брехнею.\nРеальним фактом є лише падіння касових зборів у лютому відносно січня 2008 року. Тут слід, однак, зауважити, що падіння касових зборів у порівнянні з попереднім місяцем є досить частим явищем і воно не відбиває загальних тенденцій розвитку кіноринку. Більше того, аналогічне падіння касових зборів спостерігалося і в Росії, на яку не поширюється ні юрисдикція Конституційного Суду України, ні дія наказів українських міністерств. Що дійсно заслуговує на докладний аналіз, так це той факт, що в Україні касові збори в лютому впали у порівнянні з січнем на 50%, а не на 29%, як у Росії. Якби репертуар українських кінотеатрів у лютому був схожий на репертуар кінотеатрів наших північно-східних сусідів, тоді б дійсно були підстави підозрювати, що більш відчутне зменшення надходжень сталося через ностальгію глядачів за російським дубляжем з українськими субтитрами.\nОднак чи дійсно ринки Росії й України розвиваються «у відносно конгруентній системі координат», як намагається переконати нас керівництво «Мультиплекс-холдингу»? Погляньмо на перелік фільмів, які вийшли на екрани Росії у лютому поточного року і зібрали там понад 1 млн дол. за перший вікенд. Із них лише один фільм, «P.S. Я кохаю тебе», вийшов у Росії й Україні одночасно. (З невідомих причин він не потрапив до бази даних сайту Box Office Mojo, а тому надходження від нього не враховані у підсумкових цифрах лютого.) Інші фільми вийшли в Україні з затримкою на 1–3 тижні (позначені жовтим кружечком), або взагалі не вийшли на екрани у лютому (позначені червоним кружечком). Отже, нема нічого дивного в тому, що в Україні лютневі надходження зменшились сильніше, ніж у Росії.\nФільми, які вийшли на екрани Росії у лютому 2008 року і зібрали там понад 1 млн дол. за перший вікенд\nПрем’єра в Росії\nВтрати лютневого бокс-офісу України\n0.59 ... 0.95\n«Астерікс на Олімпійських іграх»\n0.36 ... 0.71\n«Ми з майбутнього»\n«P.S. Я кохаю тебе»\n0.17 ... 0.27\n«Знайомство зі спартанцями»\n0.12 ... 0.18\n1.6 ... 2.6\nСпробуймо оцінити втрати українського кіноринку від невчасного виходу цих фільмів. На прикладі фільмів «Рембо», «Монстро», «Телепорт», «Точка обстрілу» та «Красуня і страховисько» можна переконатися, що касові збори фільму в Україні складають приблизно від 1/15 до 1/10 надходжень від цього ж фільму в Росії. Отже, фільм «Я – легенда», якби він вийшов вчасно, набрав би в Україні 590–950 тис. доларів. Фільм «Астерікс на Олімпійських іграх», якби його прем’єра відбулася 31 січня, а не в кінці лютого, міг би зібрати за місяць від 500 до 950 тис. дол., замість тих 240 тис., які він зібрав насправді. Вважатимемо, що тижнева затримка з виходом фільму «Телепорт» суттєво не вплинула на його касові збори, однак слід врахувати, що другий тиждень прокату цього фільму прийшовся на березень, а тому відповідні надходження (близько 100 тис. дол.) не потрапили у статистику лютого. Слід також врахувати касові збори від фільму «P.S. Я кохаю тебе». На жаль, мені не вдалося отримати інформацію про надходження від прокату цієї стрічки у її дистрибутора, фірми «Аврора». Тому в таблиці наведено лише приблизні цифри.\nОтже, якби репертуар українських кінотеатрів дійсно був приблизно таким, як у Росії (але з українським дубляжем чи озвученням фільмів), то загальні касові збори у лютому склали б не 3,7 млн дол., а 5,3–6,3 млн дол. Тоді падіння надходжень у лютому відносно січня склало б лише 16–29%, тобто було б таким, як у Росії, або меншим. Отже, справа зовсім не в тому, що українські глядачі не хочуть дивитися фільми українською мовою, а в тому, що українські прокатники пропонують їм надто мало нових і цікавих фільмів.\nПриємним винятком стали лише фільми «Так, ні, не знаю», передпрем’єрні покази якого розпочалися в Україні за п’ять днів до офіційного релізу в інших країнах світу, та фільм «Точка обстрілу», що вийшов на тиждень раніше, ніж у Росії. В основному ж у лютому демонструвалась «осетринка другої свіжості». Особливо «відзначилася» компанія «Каскад» із фільмом «Секс заради виживання», який вийшов на екрани Росії ще в листопаді минулого року, а його світова прем’єра відбулася майже два роки тому: у травні 2006 року! Отже, очевидно, що розвиток українського кіноринку стримує не обов’язок дублювати фільми українською мовою, а звичка деяких українських дистрибуторів плентатись у хвості своїх російських посередників, а нерідко й возити з Росії кіношний секонд-хенд: фільмокопії, які вже були у використанні в російських кінотеатрах.\nМоже, рішення Конституційного Суду і наказ міністра завадили кінопрокатникам забезпечити український ринок більшою кількістю нових фільмів? Адже розповідав пан Пугач у своєму прес-релізі, що прокат деяких фільмів стане нерентабельним через додаткові витрати на дублювання. Але й такі припущення є безпідставними! Всі три фільми, позначені червоним кольором у таблиці, мали чудові шанси зібрати в Україні понад 150 тис. доларів. А таких зборів цілком досить, щоб гарантувати рентабельність якщо не повноцінного дубляжу, то хоча б багатоголосого озвучення фільму. Тим більше, що російський фільм «Ми з майбутнього» було б досить лише субтитрувати.\nМоже, рішення Конституційного Суду і наказ міністра були для кінопрокатників надто несподіваними і в них не було часу, щоб перебудувати свою роботу? Нічого подібного! Як показала практика, трьох тижнів цілком досить, якщо не для дублювання, то для озвучування фільму. Лист Держкіно про те, що фільмокопії, не дубльовані, не озвучені або не субтитровані зі збереженням оригінального звуку, не будуть допускатися у прокат, був розісланий ще 25 грудня минулого року. У прокатників було більш ніж місяць часу для того, щоб належним чином підготувати фільми до прокату. Зауважте, що компанії B&H та «Аврора» випустили у прокат дубльовані та озвучені українською мовою фільми ще 23 січня, тоді як «Синергія» та «Кіноманія» не спромоглися зробити цього навіть 31 січня і 7 лютого. Схоже на те, що їхнє керівництво намагалося викликати невдоволення серед глядачів із метою політичного тиску на керівництво країни, не пошкодувавши на цю акцію чималих грошей. Адже недопущені до прокату дубльовані російською мовою фільмокопії коштували кілька десятків тисяч доларів, а недоотримані касові збори, як видно з таблиці, були ще більшими. У зв’язку з цим викликає великі сумніви висунута Антоном Пугачем теза про те, що якби на український ринок допускалися фільми з російським дубляжем та українськими субтитрами, то\n«ми б мали в прокаті більше половини фільмів (60%) українською мовою, бо це природно виходить із тієї ж економічної логіки: дублювати фільм, який виходить у прокат, наприклад, на 60 копіях, – це викласти 30 тисяч доларів. А випустити його російською мовою з українськими субтитрами – це всі 90 тисяч доларів, оскільки кожну копію субтитрувати коштує не менш 1,5 тисячі доларів».\nІсторія з фільмами «Астерікс на Олімпійських іграх» та «Я – легенда» свідчить про те, що дії деяких кінопрокатників продиктовані далеко не економічною логікою.\nВершиною цинізму у статті Антона Пугача є його спроба пов’язати порівняно невисокі касові збори українських кінотеатрів за вікенд 6-9 березня з наказом міністра культури і туризму про обов’язкове збереження оригінального звуку в субтитрованих фільмах. Дійсно, касові збори кінотеатрів України за 6-9 березня 2008 року виявилися на 34% меншими, ніж за 8-11 березня 2007 року. Але при чому тут наказ міністра? 6 березня 2008 року на екрани України вийшло три фільми: «Сафо», «Стритрейсери» та «Все можуть королі». Останні два фільми зняті в Росії, а тому розповсюджувалися на українському ринку з оригінальним російським звуковим супроводом і українськими субтитрами у повній відповідності до наказу, який так затято критикує пан Пугач. Що б змінилося, якби цього наказу не було? Обидва фільми так чи інакше потрібно було субтитрувати, оскільки цього вимагає закон і рішення Конституційного Суду.\nЩо стосується «Сафо», то це фільм українського виробництва. Парадокс українського законодавства полягає у тому, що обов’язковому перекладу на державну мову підлягають лише іноземні фільми, а фільми українського виробництва можна розповсюджувати і демонструвати якою завгодно мовою. На них не поширюється ні стаття 14 закону «Про кінематографію», ні рішення Конституційного Суду, ні, тим більше, наказ міністра. За рішенням дистрибутора, половина фільмокопій цієї стрічки була дубльована українською мовою і демонструвалася в центральних і західних регіонах країни, інша половина була дубльована російською мовою для східних та південних регіонів. У результаті деякі кінотеатри за весь вікенд 6-9 березня не мали жодного сеансу фільму з українським дубляжем або озвучуванням. Пану Пугачу про це добре відомо, бо серед цих кінотеатрів є й один із його «Мультиплексів». У більшості інших кінотеатрів південних та східних міст України частка сеансів українською мовою 8 березня 2008 року не перевищувала й третини. Для прикладу в таблиці наведено дані по кількох кінотеатрах Донецька, Одеси та Харкова.\nКількість сеансів фільмів, дубльованих або озвучених українською та російською мовами в кінотеатрах Донецька, Одеси та Харкова 8 березня 2008 року\nКількість сеансів фільмів дубльованих або озвучених\nВідсоток сеансів дубльованих або озвучених російською мовою\nМультиплекс «Золоте Кільце»\n«Одеса-кіно» (три кінотеатри)\nНаскільки цинічним потрібно бути, щоб, не продемонструвавши протягом цілого вікенду в одному зі своїх кінотеатрів жодного фільму державною мовою, волати при цьому про «українізацію кінопрокату» чи «націоналістичну печеру»! Особисто я не вважаю, що 100% сеансів російською мовою слід пов’язувати з якимось націоналізмом, але якщо це таки справді націоналізм, то точно не український.\nВражає «логіка» Антона Пугача: репертуар кінотеатрів забитий по зав’язку російськомовними фільмами, вони виявляються нездатними зібрати у святковий день добру касу, а винна у всьому, звичайно, українізація і наказ міністра.\nЯкщо два російськомовні фільми «Стритрейсери» та «Все можуть королі» разом узяті зібрали за вікенд меншу суму, ніж один російськомовний фільм «Любовь-морковь», що вийшов на екрани 8 березня 2007 року, то це означає, що справа не в українській мові, а в тому, що ці фільми були недостатньо цікавими українським глядачам. І якщо в кінотеатрах ідуть нецікаві фільми, то звинувачувати у цьому треба не голову Держкіно, не міністра чи президента, а тих горе-кінобізнесменів, які чомусь певні, що 8 березня глядач повинен принести гроші до кас їхніх кінотеатрів «незалежно від репертуару».\nАндрій Костюк, активіст громадської ініціативи «Кіно-переклад»\nБизнес 31 минута назад\nБизнес 56 минут назад


У Харкові декомунізують п'ять станцій метро - Korrespondent.net\nУ Харкові декомунізують п'ять станцій метро\nКорреспондент.net, 14 травня 2016, 03:01\nУ Харкові перейменують станції метро\nВсього нові назви отримають 60 об'єктів вулично-дорожньої мережі.\nУ Харкові перейменують кілька станцій метро, районів, скверів і вулиць, які підпадають під дію закону про декомунізацію. Про це повідомляють місцеві ЗМІ.\nПланується, що станцію метро "Маршала Жукова" перейменують в "Палац Спорту", "Метробудівників ім. Ващенка" - в просто "Метробудівників", "Площа Повстання" - в "Захисників України", "Пролетарська" стане "Зеленим Гаєм", а "Радянської Армії" - "Армійською".\nЖовтневий район тепер буде Новобаварським, Комінтернівський - Слобідським, Фрунзенський - Немишлянським, Червонозаводський - Основ'янським. Жовтневий гідропарк стане Удянським.\nТакож з'являться вулиці Європейська, Волонтерська, Героїв Чорнобиля, площі Захисників України та Національної Гвардії. Проспект Правди стане проспектом Незалежності, а Маршала Жукова - проспектом Петра Григоренка.\nРаніше депутати перейменували 151 населений пункт в Криму і на територіях, підконтрольних сепаратистам в Донбасі.\nТЕГИ: Харьков, метро, улицы, станции\nЗ'явилося відео стрілянини в метро Харкова2415


DHL Freight і Volvo Trucks починають ексклюзивні пілотні випробування експериментальної електровантажівки - LogisticPoint\nDHL Freight і Volvo Trucks починають ексклюзивні пілотні випробування експериментальної електровантажівки\nDHL Freight, одна з провідних компаній у сфері вантажоперевезень в Європі, і Volvo Trucks об’єднали свої зусилля, щоб посприяти впровадженню великотоннажних електричних вантажівок, що використовуватимуться для регіональних перевезень в Європі. Ці об’єднані зусилля знаменують собою ще один важливий крок на шляху до транспортних рішень без шкідливого впливу на клімат.\nКомпанія DHL спільно з Volvo Trucks активно працює над зниженням свого впливу на навколишнє середовище, при цьому сталий розвиток є невід’ємною частиною стратегії компанії.\n«Наша мета – звести до нуля всі викиди, пов’язані з логістикою. І ми вже маємо значні досягнення у цьому напрямку: порівняно з 2007 роком ефективність нашої групи щодо викидів CO2 покращилася на 35%. Однак на цьому шляху нам потрібні інноваційні технологічні рішення і міцні партнерські відносини. Я впевнений, що тісна співпраця з Volvo Trucks, одним із найбільших у світі виробників вантажних автомобілів, підтримуватиме нас у досягненні наших амбітних екологічних цілей у сфері автомобільних вантажоперевезень», – говорить Уве Брінкс, генеральний директор DHL Freight.\n«Транспортний бізнес швидко змінюється, і для багатьох наших клієнтів дедалі важливішою комерційною перевагою є його сталий розвиток. Ми пропонуємо ефективні транспортні рішення, які допомагають здійснити швидкий перехід від споживання викопних видів палива до електроенергії. Ми маємо давні відносини з DHL. Їхній великий і глобальний досвід у сфері логістики надає нам змогу вивчати умови для досягнення прогресу у цьому технологічному переході, пристосовуючи його до потреб клієнтів і їхніх видів транспортних операцій», – говорить Роджер Альм, президент Volvo Trucks.\nРеалізація проекту DHL-Volvo розпочнеться у першому кварталі 2021 року. Він є частиною ініціативи REEL, що реалізується шведським агентством з питань інновацій Vinnova з метою сприяння переходу до електрифікованої системи вантажних перевезень.\nМаршрут пролягає між містами Ґетеборг і Єнчепінг у Швеції, довжина якого становить 150 км в один бік.\nЗаряджання здійснюватиметься на об’єкті DHL у місті Єнчепінг і в Volvo Truck Center у місті Ґетеборг.


Дотримання законності в діяльності будівельних організацій | Потрiбна допомога? Є-help!\nПравові методи управління, як зазначалося вище, грають на сучасному етапі розвитку економіки все більшу роль. Право – це система встановлених державою загальнообов'язкових норм (правил поведінки), що є засобом регулювання суспільних відносин. Право регулює найбільш загальні в суспільному житті принципові відносини, тому йому властива певна стабільність. У той же час радянське законодавство повинно своєчасно реагувати на нові суспільні відносини і потреби і авторитетом права підтримувати народжуються прогресивні явища. Прикладом активної ролі права в галузі управління можуть бути «Загальні положення про міністерства», а також акти, спрямовані на впровадження нових принципів планування і економічного стимулювання виробництва.\nДотримання правових норм забезпечується застосуванням державного примусу, який однак не є головним інструментом виконання законів. Норми радянського права забезпечуються насамперед високою свідомістю радянських людей, громадською думкою колективів. Право різноманітне за своїми формами. Закон – акт вищої юридичної сили. Закони видаються в загальносоюзному масштабі РФ, а в республіканському – відповідними Верховними Радами союзних або автономних республік. Основний закон, або Конституція, має найвищу юридичну силу по відношенню до всіх інших законів. Це означає, що жоден закон не може бути видано, якщо він суперечить Конституції. Всі інші нормативні акти носять підзаконний характер, тобто вони повинні відповідати закону. У разі суперечності підзаконних актів закону вони підлягають безумовній скасування. До підзаконних нормативних актів належать постанови і розпорядження уряду РФ, союзних і автономних республік, накази міністерств і відомств, рішення місцевих Рад. Нормативними актами є також накази, положення та інструкції. Ці норми покликані регулювати господарські відносини між підрозділами підприємства, ними визначається правове становище окремих ланок управління.\nГалузі права. У процесі управління використовуються багато галузей права, кожна з яких відображає певний вид суспільних відносин. Адміністративне право регулює утворення і діяльність органів державного управління, порядок планування і управління народним господарством та іншими сферами суспільного життя. Ця велика галузь Радянського права більше інших пов'язана з питаннями управління. Цивільне право регулює майнові відносини і пов'язані з ними особисті немайнові (авторські, винахідницькі) відносини між громадянами, державними і громадськими організаціями. Господарське право регулює відносини по керівництву та здійснення господарської діяльності. У сферу господарського права входять не тільки відносини між підприємствами, але і відносини підприємства з вищестоящим господарським органом.\n← Як побудувати цоколь\nЗміцнення дверних і віконних петель →


Тихі середи в Сілезькому музеї: дбаючи про тих, хто страждає на аутизм\nТихі години під час відвідування постійної експозиції, а також спеціальну зону тиші запропонував відвідувачам Сілезький музей у Катовіце. Це має підвищити комфорт відвідувачів, які мають високу чутливість до подразників.\nЯк повідомив речник музею Павел Дось, тихі години будуть проводитися на постійній експозиції Сілезького музею кожної середи від 17.00 до 20.00. У цей час буде відключений звуковий супровід у галереях. Крім того, в музейних касах можна буде взяти шумозахисні навушники двох розмірів – для дітей і дорослих.\nУ постійній пропозиції Сілезького музею, який має сертифікат фундації Prodeste, що підтверджує відповідність інфраструктури для роботи з особами із аутизмом, є цикл майстер-класів під назвою «Як дійти до мистецтва?» для сімей з дітьми і спеціальні музейні лекції, розроблені з думкою про осіб із високою чутливістю до подразників.\nЗаняття відбуваються раз на місяць у кількаособових групах. Ведучий допомагає дітям ознайомлюватися із творами мистецтва без обтяження їх зайвою інформацією та подразниками. Під час майстер-класів використовуються авторська методика творчої праці, метод розвивального руху Вероніки Шерборн і рухової терапії (Autism Movement Therapy).\nМузей також пропонує заняття, розроблені відповідно до індивідуальних вимог і можливостей конкретної групи. Уроки базуються на ручній роботі й відбуваються у просторі галереї та навчальних аудиторіях. Ось теми для різних освітніх груп: «Чим є картина?», «Гра з картинами», «Сілезькі казки», «На кінцях світу», «За 60 хвилин довкола світу», «У майстерні митця».\nСілезький музей у Катовіце вже кілька років використовує для експозиції колишню вугільну шахту. На глибині 14 м діють Галерея польського мистецтва 1800–1945 рр., Галерея польського мистецтва після 1945 р., Галерея сілезького сакрального мистецтва і Галерея непрофесійного образотворчого мистецтва. Унікальну в масштабах всієї країни колекцію театральної і кінематографічної сценографії пропонує Центр польської сценографії – єдине таке відділення в польському музейництві.\nмузей\tздоров’я\tсім’я\tСілезія\tКатовіце\tдіти


Порядок створення та діяльність митних ліцензійних складів\n— відкритого типу (загальнодоступними), де зберігаються товари всіх суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності без обмежень;\nДля одержання ліцензії на право відкриття та експлуатації митного ліцензійного складу майбутній власник звертається до митного органу, в зоні діяльності якого він знаходиться або в зоні діяльності якого він планує відкрити митний ліцензійний склад,із заявою та пакетом таких документів:\n- бажаний статус митного ліцензійного складу;\n- економічне обґрунтування необхідності відкриття складу;\n- реєстраційна картка суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності та платника податків;\n- план складських приміщень із позначенням систем сигналізації та місць для потреб митниці; — перелік товарів, які зберігатимуться на складі;\n- договори та дозволи органів, що забезпечують пожежно-охоронну діяльність;\n- дозвіл служб санітарного контролю.\nМитний орган розглядає заяву від суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності протягом 15 днів, здійснює перевірку відповідності приміщення вимогам закону. Якщо рішення позитивне, митний орган готує процедуру та повний комплект документів (в оригіналі) і надсилає їх до Держмитслужби. Після додаткової перевірки Держмитслужба у 10-денний строк затверджує рішення митного органу, готує наказ та видає ліцензію з порядковим номером на право відкриття та експлуатації митного ліцензійного складу, а також свідоцтво про визнання підприємства декларантом. Ліцензію підписує заступник Голови Держмитслужби, наказ направляється до митного органу.\nВ економічному обґрунтуванні діяльності митного ліцензійного складу (під час відкриття складу) визначається перелік товарів, які можуть зберігатися на ньому. Для зберігання де яких видів товарів (ліків, продуктів харчування, харчових добавок тощо), а також підакцизних товарів необхідні спеціальні дозволи інших контрольних служб. Головними є умови обмеження переміщення товарів, які не пройшли митного оформлення, та підготовка товарів до вільного використання на території України.