Як солити грузді в домашніх умовах\nГрузді як кращі з їстівних грибів давно завоювали особливу любов грибників. Вони відрізняються соковитістю, м’якістю і свої особливим ароматом. У російській кухні їх стали вживати досить давно. Їх можна використовувати як самостійне ласощі і як інгредієнт для більш складних страв. Але найчастіше любителі грибів краще солити грузді. Ці гриби стають хрусткими, ароматними.\nСпосіб правильної засолювання груздів цікавить багатьох. Досвідчені господині рекомендують використовувати при засолюванні листя хрону, смородини і вишні. Інші вважають, що не слід перебивати смак самих грибів і можна обмежитися сіллю і парасолькою кропу. Однак думки сходяться на тому, що, в будь-якому випадку, для виведення характерною для цих грибів жовчі їх слід перед засолкою вимочувати у воді кілька днів.\nЩодо груздів, як і щодо інших видів грибів існує два способи засолювання: гарячий і холодний. Кожен може вибрати найбільш підходящий для нього рецепт з наведених нижче.\nГарячий метод засолювання груздів\nЯкщо немає бажання витрачати дорогоцінний час на консервування груздів, вигідніше буде вдатися до гарячого способу. Необхідно розібрати процес подібної засолювання більш докладно. Засолка даних грибів гарячим способом має свої певні переваги. В першу чергу, усувається ризик появи неприємного запаху. Крім того, в результаті варіння гриби можна позбавити від жовчі. Важливим є те, що гарячий спосіб засолювання найбільш безпечний для приготування умовно-їстівних грибів.\nДля засолювання знадобиться:\nодин кілограм грибів;\n50 грам великої харчової солі;\n4-5 зубчики часнику;\n10 – 15 горошин чорного перцю;\n5 10 листя чорної смородини;\nтрохи сушеного кропу.\nДо грузді зазвичай пристає дуже багато рослинного сміття, тому для початку їх необхідно буде ретельно почистити. Це досить обтяжлива і тривалий заняття, але уникнути його не вдасться. Далі потрібно відрізати ніжки, залишивши один сантиметр від підстави, а також вирізати ділянки, початківці гнити. Від грибів, що мають дефекти у вигляді червоточин і іншого, слід відразу позбутися, так як для засолювання вони не підійдуть. Слідом потрібно ретельно промити гриби під холодною проточною водою, використовуючи щітку.\nГрузді великих розмірів краще поділити на кілька частин. Ті, що поменше можна не чіпати. Порізані грузді пересипати в каструлю, залити злегка присолені водою і довести до кипіння. Не варто кип’ятити гриби дуже довго – 5 хвилин буде достатньо. Утворену під час кип’ятіння піну необхідно зняти. Витягти з допомогою шумівки все грузді і занурити в холодну воду, щоб вони трохи охололи. Потім вицідити воду.\nУ заздалегідь стерилізовану ємність укласти листи смородини, парасольку кропу, посипати трохи солі і розкласти капелюшки груздів в один шар. Знову покрити гриби зеленню та спеціями. І продовжувати чергувати гриби і спеції поки не наповниться ємність. Грузді залити відваром, що залишився від варіння грибів. Потім дати постояти грибам деякий час, щоб позбавитися від зайвої повітря. Вихід повітря можна простежити за бульбашок, які виходять до поверхні. На завершення потрібно закрутити ємність, дати охолонути і перекласти в холодильну камеру, льох або інше холодне місце, де планується зберігати заготовки. Приблизно через півтора місяці вже можна витягувати баночку грибів з погреба для проби. На той час вони повинні бути готові.\nХолодний спосіб засолювання груздів\nГарячий метод засолювання грибів може влаштовувати не всіх. Деякі вважають за краще заготовлювати грузді на зиму холодним способом. У цього способу є свої переваги: гриби зберігають свій білий колір, залишаються пружними і хрусткими. До того ж, при відсутності термальною обробки під час засолювання збережуться всі корисні властивості грибів. З подібних груздів можна робити різні салати, закуски і навіть можна додавати їх в будь-які страви.\nДля засолювання груздів холодним методом необхідно:\nбілі грузді – 5 кілограм;\n2 склянки крупної харчової солі;\nсушений кріп – невеликий пучок;\n1 часникова головка;\nСвіже листя смородини і вишні – 10 штук;\nлистя хрону – 4 -5 листя;\n1 корінь хрону.\nРетельно помити і прочистити грузді від забруднень. Укласти очищені гриби в ємність з емалі або пластмаси. Налити в ємність звичайної холодної води, накрити гриби тарілкою або підносом і покласти зверху в міру важкий вантаж. Грузді витримати в холодному приміщенні близько 3 діб, щоденно змінюючи воду.\nПо закінченню трьох діб вийняти гриби з ємності і обваляти кожен в солі. Далі укласти грузді безпосередньо в ємність, в якій планується їх зберігати. Разом з грибами кинути в тару почищений часник і порізаний хрін. Закрити гриби в ємності стерильною марлею в кілька шарів. На марлю можна укласти листя смородини, вишні, хрону. Потім потрібно накрити гриби чимось важким, щоб дати їм пустити сік, який повинен повністю покрити їх. Якщо соку не вистачає, слід додати холодну кип’ячену солону воду. Розраховувати варто виходячи з пропорції 50 грам солі / 1 літр води. Ні в якому разі не можна залишати поверхню грибів сухий. При виявленні цвілі, потрібно прибрати її, змінити марлю, помити вантаж, кришку і повернути все на свої місця. Щоб уникнути повторної появи цвілі при перевірці готовності груздів потрібно надягати на руки стерильні рукавички. Процес соління грибів буде тривати приблизно 30 днів. Тримати їх необхідно в приміщенні з температурою не більше 10 градусів. Після чого можна на розсуд перекласти гриби або зберігати в тій же тарі в холоді.\nКористуючись цими рецептами засолювання лісових грибів, можна подарувати рідним і близьким гарантовано смачні зимові вечори. Солоні гриби, які досить легко приготувати, можуть стати прекрасним самостійним гарніром. При правильному дотриманні всіх вищеописаних радам можна домогтися хрустких грибів з вишуканим смаком і ароматом.\nЯк солити грузді в домашніх умовах Ссылка на основную публикацию\nНоворічні композиції з цукерок\nУ передчутті новорічних свят кожен з нас замислюється, що подарувати своїм ...\nНезвичайне мелірування Шатушь – нові грані в образі\nНе всі знають, що ...\nМаска для обличчя з вітаміном е, рецепти\nВ основі привабливості жінки лежить не стільки дорога косметика, скільки ...\nНімецька вівчарка в 5 місяців: годування цуценя, правила догляду, а також яку вагу у вихованця і як виглядає собака на фото\nЯк виглядає щеня? Ще до п'ятимісячного віку набирає половину від дорослої ...\nЯк зменшити ніс за допомогою макіяжу\nНіс - найпомітніша частина обличчя і часто жінки бувають нею не задоволені, ...


В Україні немає гуманного знеболення для важкохворих дітей — Л.Лавренюк – новини на УНН | 5 травня 2016, 15:05\nЧетвер, 5 травня 2016, 15:05 • Петро Івасюк • 30030\nКИЇВ. 5 травня. УНН. Гуманного знеболення для важкохворих дітей в Україні немає, малюкам до року пропонують лише ін’єкції, тоді як у всьому світі доступне знеболення у формі крапель чи супозиторіїв. Про це під час круглого столу у ВР щодо забезпечення паліативних хворих медичної допомогою зазначила керівник благодійного фонду допомоги онкохворим дітям “Краб”, голова комісії Громадської ради при МОЗ України з питань благодійності в сфері охорони здоров’я Лариса Лавренюк, передає УНН.\n“Дітям до 1 року ми можемо запропонувати тільки укол, ін’єкції, хоча в усьому світі існують крапельки, супозиторії, якісь цікаві цукерочки, які знеболюють. У нас нема цього. І, мабуть, ще довго не буде. У нас така ситуація, що з усього цього списку того, що можна запропонувати діткам, або немає на ринку, або немає реєстрації, або є реєстрація — немає на ринку, або більшість пропонується для дітей від 12 років. Для дітей до року взагалі нічого немає. Дітям до року не болить...”, — зазначила вона.\nЗа словами Л.Лавренюк, українські чиновники не поспішають співпрацювати з громадськими організаціями щодо вирішення проблем паліативних хворих, тоді як Світовий банк висловив готовність надати кредит задля розвитку паліативної допомоги в Україні.\n“Якщо говорити взагалі про паліативну допомогу, то коли ми звертаємося до депутатів фракцій, до когось, від кого залежить прийняття якихось рішень — вони слухають і говорять, „супер, це нам треба, ви напишіть, зробіть, а ми подумаємо, як це впровадити“. Мабуть, я чогось не розумію. Ми як громадська організація маємо безпосередній контакт із громадськістю. Із тими, кому болить, хто хворіє, хто безпосередньо потребує тієї ж паліативної допомоги. І ми до наших чинів, які приймають рішення, говоримо: „у суспільстві є така проблема, немає паліативної допомоги дітям — це біла пляма“. В усьому світі є навіть хоспіси для тварин, а у нас немає хоспісів для дітей. І якщо ми дали такий запит, то люди, яких ми обирали, — вони повинні активізуватися і розробити певні накази для того, щоб цю проблему закрити. Ось такий момент співпраці я розумію. А у нас: „ви розробіть, а ми подумаємо“ — як це прийняти, вибачте, я цього не розумію. Наостанок, я хочу висловити велику подяку Світовому банку за те, що вони готові давати кредити під розвиток паліативної допомоги”, — сказала Л.Лавринюк.\nНагадаємо, як повідомляв УНН, у 2015 році в Україні померло 3,5 тис. дітей, що потребують паліативної допомоги.\nЗа словами нардепа С.Березенка, невиліковно хворі діти вимушені отримувати знеболюючі препарати лише у формі ін’єкцій.\nЯк розповів УНН священик, керівник відділу соціальних питань Патріаршої Курії УГКЦ Андрій Нагірняк, шукати знеболення для смертельно хворого пацієнта часом доводиться всіма правдами і неправдами.\nЗокрема, за його словами, знайти лікаря, який погодиться виписати рецепт на знеболення паліативного хворого, вкрай важко.\nНа думку народного депутата К.Ярінича, аптеки відмовляються брати в реалізацію ліки для паліативних хворих через тиск правоохоронців.\nТеги: діти, знеболювальні препарати\nОптимізувати комунальні платежі мешканців новобудов взялися забудовники - експерт\nАграрії знайшли застарілі боєприпаси часів минулих війн на Запоріжжі


Без чітко визначеної мети страждання знести важко | CREDO\n07 Серпня 2020, 18:58 1180\nРоздуми над Божим Словом на суботу XVIII Звичайного тижня, рік ІІ\nЧи ж ти, о Господи, не споконвіку, Бог мій, Святий мій? Ми не помремо! Ти, Господи, навів його лише для суду; ти, Скеле, призначив його на кару. Очі Твої занадто чисті, щоб на зло глядіти; дивитися на утиск Ти не можеш. Чому б Ти мав дивитись на злочинців, мовчати, коли злий пожирає справедливішого за себе? Обходишся з людьми, немов з тією рибою в морі, неначе з плазунами, що без володаря над собою. Він витягає всіх їх вудкою своєю; ловить їх сіткою своєю, збирає у свій невід, тому й радується-веселиться. Тому приносить своїй сітці жертви, палить кадило неводові, бо має від них пай свій ситний і смаковиту страву. Невже він завжди випорожнюватиме свою сітку й немилосердно ввесь час народи вбиватиме? Я стану на моїй сторожі, стоятиму на моїй башті і виглядатиму, щоб подивитись, що Він мені скаже й що мені відповісти з приводу моєї скарги. І відповів мені Господь і мовив: «Запиши видіння і вирізьби його виразно на таблицях, щоб у бігу можна було прочитати. Бо це видіння — на означений час. Воно віщує про кінець, і не обмане; та хоч би й забарилось, ти його жди: воно бо збудеться напевно, не спізниться». Ось воно бундючне, воно нещире — його серце; а праведний з віри своєї буде жити».\nЛюди готові перетерпіти будьякі страждання заради досягнення мети. Батьки тяжко працюватимуть і недосипатимуть, щоб тільки забезпечити своїх дітей необхідним. Солдати готові ризикувати життям, захищаючи свою батьківщину. Якщо ж немає чітко окресленої мети, то переживати страждання дуже важко.\nУ сьогоднішньому першому читанні ми бачимо, що Авакум тяжко переживає страждання, які випали на його долю; проте набагато більше його доймає та обставина, що він не бачить перспективи цієї ситуації. То був період вторгнення вавилонян в Юдею. Завоювання рідного краю чужинцями так розтривожило Авакума, аж він висказав Богу все, що накипіло на душі від побаченого. Авакум навіть вдався до звинувачень! Він визнавав, що у Бога є безліч причин покарати ізраїльтян, однак вважав, що такі страждання — занадто обтяжливі й несправедливі. Тож він нарікав, що вавилоняни чинять набагато більше зло, ніж юдеї. Пророкові здавалося, що Бог так винагороджує загарбників, і тому він не міг зрозуміти і прийняти дійсність!\nУ тому, що відбувалося, звинувачувати Бога було таки неправильно (бо це наслідки гріха); але в обуренні Авакума варто відзначити його щирість. Господь не нехтує нашими сердечними молитвами. Він насправді радіє, коли ми гранично щирі з Ним, навіть коли помиляємося. Важливим є те, що ми звертаємось до Нього, довіряємо свої сердечні муки і розмовляємо з Ним. Це і є крок до істинної віри. Тому Бог не карає Авакума, а відповідає пророкові таємничим видінням, яке «не обмане; та хоч би й забарилось, (…) воно бо збудеться напевно» (Ав 2, 3). «Довірся Мені, — каже йому Бог, — Я знаю, що роблю. Є позитивна мета навіть у цій страшній ситуації. Дивись і сподівайся».\nЦі слова стосуються і нас. У своєму житті ми обов’язково зустрінемо і скруту, і страждання: чи то раптова трагедія, чи нагромадження розчарувань. І в таких ситуаціях найкраще, що можемо вдіяти, — це звернутися до Бога і бути справжнім. А ось чого точно не слід робити, то це впадати у відчай або, стиснувши зуби, намагатися впоратись із ситуацією самотужки. Нам вкрай необхідна віра в те, що Небесний Отець чує наші благання про допомогу і обов’язково відповість у визначений Ним час. Сьогодні у своїй молитві повчися чесності в Авакума. Принеси Богу все, що відбувається у твоєму житті. І потім стань на «сторожі» й очікуй на відповідь, «що Він мені скаже» (Ав 2, 1). І Господь, не сумнівайся, відповість тобі.\n«Ось моє серце — воно перед Тобою, Господи! Покажи мені перспективу, розкажи, що відбувається зі мною».\nСубота ХVIII звичайного тижня рік ІІ


Робота в Польщі. Є безліч вакансій. Робота на Заводах, Фабриках та Будівництві. М’ясокомбінат, Птахофабрика та Рибзавод. Сільськогосподарські роботи, Тепли м. Київ\nГоловна Оголошення Біржа праці (Шукаю роботу, Пропоную роботу) Пропоную роботу Робота в Польщі. Є безліч вакансій. Робота на Заводах, Фабриках та Будівництві. М’ясокомбінат, Птахофабрика та Рибзавод. Сільськогосподарські роботи, Тепли\nШукаю Робота в Польщі. Є безліч вакансій. Робота на Заводах, Фабриках та Будівництві. М’ясокомбінат, Птахофабрика та Рибзавод. Сільськогосподарські роботи, Теплиці. Робота на будівництві. Допомагаємо з відкриттям візи. За детальною інформацією звертайтесь за тел


Симптоми внутрішньочерепного тиску у жінок | diagnoz.in.ua\nСимптоми внутрішньочерепного тиску у жінок\n29 Травня 2018 / 133 переглядів /\nПричини і прогнози розвитку синдрому\nЯкі ознаки вказують на проблеми з ВЧД\nТерапія та профілактика ВЧТ\nГоловний біль, на яку не діють знеболюючі таблетки, часто є наслідком стресу або перевтоми. Проте можливі ситуації, коли вона вказує на серйозні патології і залежить від підвищення або пониження тиску рідких субстанцій, що циркулюють в організмі.\nГоворячи про підвищеному тиску, найчастіше люди мають на увазі артеріальну гіпертензію, обумовлену посиленим натиском крові на стінки судин. Ураження головного мозку також викликають больовий синдром. Він супроводжується підвищенням інтракраніального, тобто локалізованого в черепної порожнини, тиску. Виникає внутрішньочерепна гіпертензія.\nПоживні речовини і кисень надходять у мозок з густою сіткою кровоносних судин – артерій, вен, капілярів. В організмі виробляється спинномозкова рідина (ліквор), яка забезпечує живлення мозку і оберігає цю ніжну субстанцію від травм. Ліквор утворюється з крові і рухається, омиваючи мозок, а потім всмоктується в кров.\nДля довідки. Термін «внутрішньочерепний тиск (ВЧТ) позначає тиск в черепної порожнини. Його регуляцію описує модель Монро-Келлі. Передбачається, що мозок, кров, ліквор перебувають у динамічній рівновазі. При збільшенні обсягу одного компонента зростає тиск у системі. Включається механізм компенсації, і тиск регулюється зменшенням обсягу іншого елемента. Якщо відбувається збій механізму, спостерігається зміна внутрішньочерепного тиску.\nУ нормі тиск ліквору в межах 3-15 мм рт.ст. Якщо збільшується процес його вироблення або погіршується всмоктування, а також з будь-яких причин не може просування, тиск відхиляється від норми.\nСкупчення або недолік спинномозкової рідини в якій-небудь ділянці голови внаслідок порушення циркуляції призводить до підвищення або зниження внутрішньочерепного тиску.\nОбидва ці стани небезпечні для здоров’я і можуть викликати важкі симптоми і ускладнення.\nВиділяють 4 групи факторів збільшення інтракраніального тиску в мозку:\nТака патологія може бути пов’язана з травмами, гематомами, інтоксикацією, що часто діагностується у чоловіків. У жінок синдром переважно носить ідіопатичний характер, тобто виникає самостійно, без видимих причин. Відбувається після посилених навантажень фізичного, розумового або емоційного характеру, при крику або плачу. Надалі ВЧТ нормалізується самостійно, але від головного болю хочеться позбутися відразу, а для цього потрібно правильно встановити її походження, що часом непросто. Спостерігається як підвищення (гіпертензія), так і зниження (гіпотензія) внутрішньочерепного тиску.\nЧитайте також: Гемофілія у дітей: симптоми і лікування\nНе цілком ясно, що викликає доброякісну гіпертензію у жінок. Дослідним шляхом встановлено зв’язок з:\nнабором маси тіла;\nнадлишком вітаміну А;\nскасуванням кортикостероїдних препаратів після тривалого застосування.\nЗниження ВЧТ відзначається при авітамінозі, отруєння, порушення сну, неправильному харчуванні, передозуванні сечогінними засобами. Більш серйозними виступають причини, зумовлені збоями в роботі серцево-судинної системи і щитовидної залози.\nВажливо! У період ендокринної перебудови організму на тлі вагітності, в підлітковому віці і менопаузи часто розвивається гіпотензія.\nВ обмеженому внутрішньочерепному просторі збільшення обсягів складових його структур спричиняє підвищення тиску, яке перешкоджає нормальній діяльності мозку, погіршує розумові здібності, ускладнює нервову регуляцію. Тривале порушення ВЧТ при відсутності належної терапії призводить до підвищення артеріального тиску, гормональним патологій. Значне наростання ВЧТ небезпечно зміщенням відділів мозку і вклиниванием мозочка в потиличний отвір. Здавлювання головного мозку веде до дистабилизации його функцій, а розвиток дислокационного синдрому – до летального результату. Потрібна негайна лікарська допомога.\nМіж артеріальним і внутрішньочерепним тиском різниця очевидна з визначення. На жаль, відмінність існує і в способах вимірювання. Кров’яний тиск легко дізнатися з допомогою тонометра. Пацієнти, що страждають гіпертонією, як правило, без зусиль справляються з цим завданням в домашніх умовах. Якщо показання апарату фіксують значення, що перевищують «робочі», хворий приймає гіпотензивні препарати, призначені лікарем, в потрібних дозах.\nВнутрішньочерепний тиск визначити самостійно вдома не представляється можливим. Існують методи безпосереднього вимірювання, які припускають стаціонарні умови нейрохірургічного відділення призначаються за суворими показаннями. У рідинні порожнини черепа або в канал хребта вводять спеціальну голку з вбудованим манометром. Маніпуляція вважається небезпечною і непростий у виконанні, тому зазвичай діагноз ставиться по ряду ознак, визначених неінвазивними методами. Широко застосовуються:\nЧим більше методів задіяно, тим точніший діагноз. Найнадійнішими вважаються результати комп’ютерної та магнітно-резонансної томографії, які дозволяють встановити наявність патології та ступінь її вираженості.\nДопомагають діагностувати доброякісну внутрічерепну гіпертензію ті стани, які вона викликає. Припустити наявність порушення ВЧТ дозволяють типові ознаки:\nпостійні головні болі по ночах, прийом знеболюючих засобів не приносить полегшення;\nранкова нудота і блювота, що не залежать від прийому їжі;\nдратівливість і безпричинна втома;\nстрибки артеріального тиску, прискорене серцебиття;\nпогіршення зору, затуманення, двоїння;\nсинява під очима, набряклість обличчя.\nСимптоми внутрішньочерепного тиску у жінок розрізняються при гіпертензії і гіпотензії. Підвищення ВЧТ супроводжується:\nнападами розпирала головного болю;\nзапамороченням, що доходить до нудоти та блювоти;\nрозлад зору і слуху з стисних відчуттям в очах і шумом у вухах;\nневмотивованої зміною настрою;\nболем в шийних хребцях;\nпосиленням виділення поту, порушенням стільця.\nТривожним станом є і интракраниальная гіпотензія. При різкому зниженні тиску можлива короткочасна втрата свідомості. Для зменшення внутрішньочерепного тиску характерні:\nінтенсивна біль у голові стискає типу;\nрізке запаморочення при зміні положення тіла;\nПерераховані симптоми можуть виникати і при інших хворобливих станах, не пов’язаних з ВЧТ. Тому при перших проявах відхилень потрібно звернутися до невролога. Лікар призначить необхідне обстеження, уточнить діагноз і складе схему лікування.\nЛікування проводиться з урахуванням причин, що викликали порушення ВЧТ. При загрозі здавлювання мозку вдаються до хірургічного втручання, відкачуючи зайву спинномозкову рідину. При вторинній внутрішньочерепної гіпертензії, спричиненої травмами, інфекціями або пухлинами, упор робиться на основне захворювання.\nДоброякісна гіпертензія, що не представляє загрози здоров’ю і життю пацієнта, що лікується медикаментами, масажем, оздоровчою фізкультурою. Хворому призначають препарати:\nсечогінні (Фуросемід, Діакарб);\nсудинорозширювальні (Нікотинова кислота);\nседативні (Ново-Пасит, Валеріана);\nзнижують вироблення рідини (Гліцерол).\nНе рекомендується займатися самолікуванням. При подібних симптомах терапія різних захворювань може істотно відрізнятися. Деякі медичні препарати, наприклад, Андекалин, Дилминал, призначають при порушеннях кровообігу на початковій стадії гіпертонічної хвороби, атеросклерозі, спазмах головного мозку. Володіючи судинорозширювальну дію, вони ефективно знижують артеріальний тиск. Однак ці засоби протипоказані при підвищеному внутрішньочерепному тиску, злоякісних новоутвореннях.\nНародна медицина допоможе, якщо тиск підвищився внаслідок остеохондрозу шийного відділу або надлишкової ваги, але будуть марні при наявності пухлини мозку або травмах. Одним з найбільш простих і водночас ефективних рецептів можна використовувати перед сном, воно допоможе зняти набряки: до соку лимона додати 2 столові ложки меду, добре змішати і випити залпом.\nДеякі трав’яні чаї корисні при помірному споживанні. Прикладом може служити настій аптечної лаванди. Столова ложка трави заливається на одну годину гарячою водою (500 мл). Приймати перед їжею тричі на день на ложці протягом місяця.\nЧитайте також: Ехінацея підвищує або знижує тиск при гіпертонії\nЗавжди краще запобігти захворюванню, ніж довго і наполегливо лікувати його запущену форму. До профілактичних заходів належать:\nконтроль маси тіла, правильне харчування;\nспокійні фізичні навантаження на свіжому повітрі;\nзаняття плаванням, йогою;\nРада! Намагайтеся уникати стресових ситуацій, налагодити нічний сон, спати на високій подушці, попередньо провітривши кімнату.\nДля нормалізації ВЧТ лікар допоможе підібрати лікувальні вправи. Вранці корисно робити гімнастику з палицею: взяти руками за обидва краї, завести за спину, повільно виконувати рух від плеча до потилиці. Лікування народними засобами ефективно тільки в поєднанні з медикаментозною терапією і під наглядом лікаря.\nГемангіома на обличчі у дорослих і дітей: лікування\nПрофілактика гіпертонічної кризи: народні засоби, препарати\nСелера при гіпертонії: користь і шкода


Care365 - Інтернет магазин оригінальної парфумерії та косметики «COSMO SHOP»\nМедичні рукавички Care365, представлені на сайті COSMO, - SHOP, робиться з нітрилу (без домішок). Це штучний полімер, плівка, виготовлена на нафтовій основі. В порівнянні з латексом і вінілом, цей матеріал забезпечує сильніший захист від хімічних і інших агресивних речовин зовнішнього середовища. Стійкий до спирту, лугів, кислот, олій, жирів і механічних ушкоджень. Він не викликає алергічних реакцій.\nЗавдяки текстурованій поверхні в області пальців, зручно тримати в руках інструмент, він не ковзає. Тому одноразові вироби нітрилу використовуються в стоматологічних і косметичних кабінетах, амбулаторіях поліклінік, в харчовій промисловості і індустрії краси.\nРукавички Care365 від CosmoShop - це відмінний спосіб захистити шкіру ручок жінок України при виконанні побутових обов'язків. Вироби можна купити в упаковках по 100 штук (50 пар). Передбачена доставка по Києву. Неопудренные еластичні моделі універсальні в застосуванні. Завдяки прямим пальцям, не розрізняються на праву і ліву руку.\n- Підвищена еластичність, межа на розтягування - 500.\n- Можуть використовуватися упродовж тривалого часу.\n- Поліпшена тактильна чутливість пальців. При роботі нітрил практично не відчувається. Створюється ефект відсутності покриття.\n- Механічна пам'ять. Моделі "повторюють" контур рук навіть деякий час після зняття.\n- Жорстка текстура, низька вірогідність проколів.\n- Посилений протихімічний захист і міцність.\nТакі удосконалення допомагають створити комфортні умови при виконанні поставлених завдань. В наявності чорний і блакитний кольори. Передбачені звичайні рукавички і вироби класу Преміум.\nПерчатки нітрилові без пудри Премиум (50пар/100шт/пач) 4.5гр Чорні S\nРукавичкі вінілові без пудри S\nПерчатки нітрилові без пудри 4,2гр, чорные, (100шт/упак) размер XL Mercator Medical\nПерчатки нітрилові без пудри (50пар/100шт/пач) 3,5гр Блакитні S\nПерчатки нітрилові без пудри Премиум (50пар/100шт/пач) 3,5гр Рожеві S


МАКСИГАН - інструкція, склад, застосування, дозування, показання, протипоказання, відгуки | Мед. видання Medpravda\nМаксиган (Combined drugs) інструкція із застосування\nМаксиган розчин д/ін. по 5 мл в амп. №5\nБезпосереднє виробництво: Юнікем Лабораторіз Лтд., Індія\n1 мл розчину містить метамізолу натрію (анальгіну) 500 мг, пітофенону гідрохлориду 2 мг, фенпіверинію броміду 0,02 мг;\nдопоміжні речовини: вода для ін’єкцій, кислота хлористоводнева.\nпрозорий, блідо-жовтий розчин;\nМаксиган® - комбінований препарат, який належить до групи аналгетичних та спазмолітичних засобів. До складу препарату входять три діючі інгредієнти: ненаркотичний аналгетик – метамізол натрію, міотропний спазмолітичний засіб – пітофенону гідрохлорид та холіноблокуючий засіб – фенпіверинію бромід. Метамізол є похідним піразолону. Чинить знеболювальну, жарознижувальну та помірну протизапальну дії. Пітофенон, подібно до папаверину, має пряму міотропну дію на гладкі м'язи внутрішніх органів і спричиняє їх розслаблення. Фенпівериній за рахунок холіноблокуючої дії чинить додатковий розслаблюючий вплив на гладкі м'язи. Поєднання трьох компонентів препарату призводить до взаємного посилення їх фармакологічної дії, яка виражається полегшенням болю, розслабленням гладких м'язів, зниженням температури тіла.\nПри внутрішньовенному введенні препарат протягом декількох хвилин рівномірно розподіляється у тканинах і починається його терапевтична дія. При внутрішньом'язовому введенні дія препарату починається через 20-30 хв. Метамізол, який входить до складу Максигану®, метаболізується в печінці. З організму виводиться з сечею. Метамізол проходить крізь плаценту та потрапляє у грудне молоко.\nСильно виражений больовий синдром при спазмах гладких м’язів внутрішніх органів: ниркова та жовчна коліки, спазми кишечнику, дисменорея та інші спастичні стани внутрішніх органів.\nКороткотривале симптоматичне лікування при болю в суглобах, невралгії, міалгії, ішіалгії.\nЯк допоміжний засіб може застосовуватися для зменшення болю після хірургічних втручань та діагностичних досліджень.\nЗа необхідності препарат може застосовуватися для зниження підвищеної температури тіла при застудних та інфекційно-запальних захворюваннях.\nПідвищена чутливість до похідних піразолону та інших компонентів препарату; значні порушення функції печінки або нирок; генетична відсутність глюкозо-6-фосфатдегідрогенази; тахіаритмія; закритокутова форма глаукоми; гіпертрофія передміхурової залози з тенденцією до затримки сечі; шлунково-кишкова непрохідність; мегаколон; захворювання системи крові, колаптоїдні стани; І і ІІІ триместри вагітності; період лактації, діти віком до 5-ти років.\nЗ обережністю та під контролем лікаря слід застосовувати препарат хворим з порушеннями функцій печінки і/або нирок, при схильності до гіпотонії, бронхоспазму, а також при підвищеній індивідуальній чутливості до нестероїдних протизапальних засобів або ненаркотичних аналгетиків. При тривалому (більше одного тижня) застосовуванні препарату необхідний контроль картини периферичної крові та функціонального стану печінки.\nПри сильних коліках 5 мл Максигану® необхідно ввести повільно внутрішньовенно зі швидкістю 1 - 1,5 мл за хв. У разі потреби ін'єкцію можна повторити через 6 -8 год. При помірному спазматичному болю достатньо 2 мл препарату для внутрішньовенної ін'єкції. Дія препарату розпочинається від декількох хвилин до декількох секунд. При помірних коліках бажано Максиган® призначати внутрішньом'язово (2,5 мл, 2-3 рази на добу). Разова доза для дорослих та дітей старше 15 років становить 2 - 5 мл (внутрішньовенно та внутрішньом'язово); добова доза - до 10 мл. Внутрішньовенне введення разової дози, що перевищує 2 мл (1 г), можливе лише після ретельного уточнення показань. Для дітей добову дозу встановлюють з урахуванням маси тіла (див.табл.).\nмл (внутрішньовенне введення)\nмл (внутрішньом’язове введення)\nДіти 24 – 30 кг\n5 –7 років\nДіти 31 – 45 кг\n8 – 11 років\nДіти 46 – 53 кг\nВнутрішньовенне введення Максигану слід проводити повільно (по 1 мл протягом принаймні 1 хв.) у положенні лежачи і під контролем артеріального тиску, частоти скорочень серця і дихання. Ін'єкційний розчин повинен мати температуру тіла.\nПри передозуванні можливі: блювання, відчуття сухості у роті, зменшення потовиділення, порушення акомодації, артеріальна гіпотензія, сонливість, сплутаність свідомості, порушення функції печінки, нирок, судоми. Лікування симптоматичне. Гемодіаліз або перитонеальний діаліз, форсований діурез. За показаннями – серцево-судинні засоби.\nНайчастіше виникають такі побічні ефекти: підвищена чутливість, реакції з боку шкіри (свербіж, еритема, висипи, уртикарія), у тяжких випадках – синдром Лайєла, Стівенса-Джонсона, анафілактоїдні реакції, в дуже тяжких випадках – шок.\nУ деяких випадках може спостерігатися сухість у роті, затримка сечі, порушення зору.\nОписані випадки затримки води і електролітів і ниркові порушення після застосування метамізолу (олігурія, затримка азоту, інтерстиціальний нефрит, гематурія).\nНайбільш серйозною побічною дією є гематотоксична дія метамізолу, яка виявляється у вигляді агранулоцитозу, тромбоцитопенії, гіпотензії.\nПри тривалому застосуванні високих доз препарату хворими на гастрит і виразкову хворобу шлунка можливе загострення захворювання.\nУ разі виникнення симптомів підвищеної чутливості, порушення ниркової функції або змін показників крові слід відмінити лікування препаратом.\nОдночасне застосування Максигану з іншими ненаркотичними аналгетиками може викликати посилення токсичних ефектів. Трициклічні антидепресанти (іміпрамін, амітриптилін), пероральні контрацептивні засоби (антеовін, триквілар), алопуринол порушують метаболізм метамізолу у печінці та підвищують його токсичність. Барбітурати (барбітал, фенобарбітал), фенілбутазон та інші індуктори мікросомальних ферментів печінки послаблюють дію метамізолу. Одночасне застосування із циклоспорином зменшує рівень останнього у крові. Седативні засоби (натрію бромід, препарати валеріани) і транквілізатори (хлозепід, діазепам) посилюють знеболювальну дію Максигану.\nЗберігати в сухому, темному та недоступному для дітей місці, при температурі не вище 25 ºС. Не заморожувати.\nПо 5 мл в ампулі; по 5 ампул у чарунковій упаковці в картонній коробці.\n№ UA/5643/02/01 від 22.01.2007. Наказ № 18 від 22.01.2007\nРечовина: Пітофенону гідрохлорид\nРечовина: Фенпіверинію бромід\nРечовина: Метамізол натрію


До питання про інтелект і розумність. Чи самотні ми у Всесвіті і... на Землі? — Irinin Journal Ukraine\nДо питання про інтелект і розумність. Чи самотні ми у Всесвіті і... на Землі?\nЯк колись середньовічні схоласти сперечалися над цифрами — скільки мириадов ангелів може розміститися на кінчику голки, так у наш час між ученими "є розбіжності" — скільки всього зірок у Всесвіті і скільки з них можуть бути населені розумними істотами. Теорії, теорії.\nСині коні на червоній траві, зелені чоловічки, "великоокі інопланетяни", зображення інопланетян, зроблені нашими пращурами в нинішній пустелі Сахарі, в Тассили. Чи велетенські фігури пустелі Наска в Південної Америки, які можна розгледіти тільки з великої висоти.\nЗгідно теорії вірогідності, життя на планетах інших зірок є — ось тільки нам доки не пощастило почути сигнали від розвиненої цивілізації. Э-э-э, ну від так же розвиненої цивілізації, як наша. Це, звичайно, далеко не еталон, але ми вже можемо "шуміти на увесь Всесвіт", повідомляючи усі, хто нас може почути, що ми є і що ми розумні.\nВідповіді доки немає, але. Відстані між зірками такі великі, що почують нас, можливо, ще тільки через тисячу років, а відповідь тоді може прийти ще через тисячу років. Загалом — чекати відповіді доки рано.\nМи майже упевнені, що у Всесвіті інші розумні. Але чому ми такі упевнені, що саме ми — єдині розумні на нашій планеті? Тому що, будь ми не самотні, вони б з нами давно зв'язалися? А раптом вони намагалися колись з нами поговорити, а потім, злякавшись результату, припинили ці спроби і живуть на одній з нами планеті, не бажаючи більше мати з нами ніякої справи?\nА якщо ми з ними і зовсім ще не стикалися? Ми адже скількись знаємо тільки невелику частину від усієї площі земної кулі, навіть далеко не усю сушу, адже суша складає менше 30% від усієї поверхні Землі. І те — тут і льодовики(близько 11%), і пустелі(близько 11%), а 70% земної поверхні покрите морями і океанами, і ці території майже зовсім не вивчені. Навіть шельфи, т. е. глибини до 200 метрів, вивчені украй слабо, а вже то, що глибше — відомо тільки украй приблизно. Ось вже де може існувати цивілізація, для якої верхні шари океану, — як для нас космос.\nМи цілком можемо співіснувати з такою цивілізацією, не стикаючись. Якщо вони ще можуть про нас знать, оскільки до них потрапляють судна, що потонули, із загиблими екіпажами, то до нас їм не злетіти. Та і як їм вижити — майже за відсутності тиску?\nТак що наявність або відсутність на нашій планеті глибоководної цивілізації на нинішньому рівні розвитку науки і технології є річ недоказовна.\nАле ж нам зовсім не потрібно намагатися розглянути цивілізацію на дні океанів. У темряві під багатокілометровою товщею води, зовсім поряд з узбережжям грають зграї дельфінів. Їх мозок — такий же як у нас, принаймні — за об'ємом, вони піклуються про своїх дітей так само, як і ми, у них є своя мова. Тільки що ми цю мову не розуміємо, але це ж не привід відмовляти їм в розумності. Ми просто не хочемо визнавати їх хоч в чомусь рівними нам.\nА колонії мурашок, термітів, що живуть зовсім поряд з нами. бджіл, нарешті. Ми зовсім відмовляємо їм в розумності. А чому? Так, кожна окрема особина у них не є самостійним розумом, але ж якщо розглядати їх усіх разом, їх дії виглядають цілком розумними. Вони допомагають один одному, уміють спілкуватися і передавати інформацію.\nВони від нас відрізняються, не виглядають схожими на нас, не говорять один одному "Я тебе люблю", взагалі — влаштовані по-іншому. Але хіба розумність — саме в цьому?\nЯ розумію, образливо прийняти, що терміти, що жеруть дерев'яні будинки в теплих країнах, можливо, вважають людей створенням, що поставляє їм їду і нові місцеперебування, забезпечує їм, термітам, можливість поширення. Але ж з точки зору термітів все так і йде.


Корабель ВМС США наблизився до спірних островів у Південно-Китайському морі - 112 Україна\nКорабель ВМС США наблизився до спірних островів у Південно-Китайському морі\nОстрови Спратлі оспорюється кількома державами\nВійськовий корабель Сполучених Штатів наблизився до 12-мильної зони територіальних вод поблизу штучно створених Китаєм островів архіпелагу Спратлі в Південно-Китайському морі. Про це повідомляє Reuters з посиланням на представника оборонного відомства США.\nТериторія островів Спратлі оспорюється кількома країнами, в тому числі В'єтнамом, Китаєм, Тайванем, Малайзією, Філіппінами і Брунеєм. На островах присутній значні родовища нафти та газу і перебувають військовослужбовці декількох держав.\nДеякий час тому Китай розпочав проект з перетворення рифів архіпелагу в острови для будівництва інфраструктури.\nНовини за темою: ВМСУ вирішили продати недобудований ракетний крейсер "Україна"\n#ВМС #Китай #острови


Чері Амулет фіксатор порога ≡ A11-5101035-original-INA -《Купити в Україні》- Ціна 7 грн - ID75251\nЧері Амулет фіксатор порога A11-5101035-original-INA - ID75251\nФіксатор порога. Артикул: A11-5101035-original-INA\n☝ Фіксатор порога A11-5101035-original як правильно замінити на Чері Амулет?\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ A11-5101035-original на предмет його працездатності;\n☝ Вигідна ціна на A11-5101035-original і професійна консультація по запчастинах Chery Amulet\nДля Chery Amulet Фіксатор порога - застосовується для ремонту таких систем як ➜ кузов.\nЦіна на каталожний номер деталі A11-5101035-original - 7 грн.\nВідгуки про товар Фіксатор порога (A11-5101035-original-INA) - 7 гривень


Людям, що страждають на патології серця і судин, вакцинуватися потрібно обов’язково – Амосова – NizhynNEWS\nГоловна/Україна і світ/Людям, що страждають на патології серця і судин, вакцинуватися потрібно обов’язково – Амосова\nКоли закінчиться Covid-пандемія? Чому люди бояться вакцинуватися? Як впливає коронавірус на серце і судини? На ці та інші запитання журналістам Ранку в великому місті відповіла кардіолог, доктор медичних наук Катерина Амосова.\nВідповідаючи на питання з приводу того, як скоро слід чекати закінчення пандемії коронавірусу, Катерина Амосова послалася на дані авторитетних наукових досліджень. Згідно з їхніми результатами, потужні хвилі коронавірусної інфекції, одну з яких ми спостерігаємо сьогодні, згаснуть через кілька років. Після чого Covid-19 стане звичайним сезонним захворюванням.\nВакцини проти коронавірусної інфекції, як і раніше, будуть актуальні. Перш за все для груп ризику, до яких входять і люди, які страждають на серцево-судинні захворювання. Їм слід вакцинуватися в обов’язковому порядку. Щоб в разі можливого зараження, хвороба не набула важкої форми перебігу.\nСама Катерина Амосова – щеплена. В якості щеплення вона вибрала вакцину Moderna.\nЗ приводу серйозних побоювань з приводу того, що коронавірус вражає серце і судини, які мали місце на початку пандемії, кардіолог повідомила, що ці страхи виявилися марними. Оскільки, як свідчить медична практика, ризик міокардиту в разі захворювання становить 1%, ризик інфаркту – 0,5%.\nНа питання, чому деякі люди бояться робити щеплення, Катерина Амосова відповіла, що це можна пояснити тим, що від створення вакцини до її застосування пройшло занадто мало часу.\n– Але вакцини прекрасно себе зарекомендували, як ефективний засіб боротьби з коронавірусом, – зазначила доктор медичних наук.\nЗа її словами, це дуже важливо розуміти сьогодні, коли в світі вирує вкрай заразний Дельта-варіант, що провокує, на відміну від інших відомих Covid-штамів, більш важкий перебіг хвороби і ускладнення після неї.


ФІНАЛ ПХЛ 2005 - 2006 - Детская хоккейная команда Харьков Украина\nДружба – Донбас 5:2 (3:0; 1:2; 1:0)\nЗ перших секунд гри «Дружба» пішла в атаку, бо сидіти в обороні на фінальних матчах часу немає. На п'ятій хвилині рахунок відкрив Ілля Бєсєдін. Харків'яни продовжили тиснути на ворота суперника і за 6 хвилин до кінця періоду Арсен Москаленко підібрав шайбу біля борту та виїхав на зручну позицію – 2 : 0. Далі після затяжної атаки Владислав Дем'яненко перевів шайбу на Дмитра Кузічкіна, і той записав на свій рахунок ще одну шайбу, зробивши рахунок на табло 3 : 0.\nДругий період пройшов на зустрічних курсах. Всі основні події почали розвиватися на останніх п'яти хвилинах періоду - розслабившись, ми пропустили дві шайби за хвилину. Суперники скоротили відрив до мінімального – 3 : 2. Незабаром «Дружба» знову змогла збільшити відрив - Артем Шарець підібрав шайбу на середині майданчика та стрімко обійшов всіх суперників – 4 : 2.\nУ третьому періоді основним завданням було не втратити пильність та не давати супернику кидати по воротах. Із завданням харків'яни успішно впоралися, як бонус - на останніх секундах Микита Моїсеєв встановив підсумок матчу 5 : 2.\nДружба – Кременчук 4:1 (1:0; 1:1; 2:0)\nУ стартовій п'ятнадцятихвилинці «Дружба» взяла шайбу під свій контроль. На третій хвилині Микита Моїсеєв відкрив рахунок та записав ще один гол у складі «Дружби». Гравці по черзі наносили кидки, не раз суперників рятував воротар. Велика кількість нереалізованих моментів завадила збільшити перевагу. На перерву команди пішли з рахунком 1 : 0.\nУ другому періоді суперники боролися за кожен шматок льоду, прагнули завдавати більше кидків по воротах. Основні події розвивалися за три хвилини до завершення п'ятнадцятихвилинки. Артем Шарець виконав сольний прохід, і шайба опинилася у воротах. На наступній зміні ми пропустили шайбу, суперники скоротили відставання до мінімуму.\nТретій період вимагав від харків'ян активності та реалізації моментів. Гравці «Дружби» с цим завданням успішно впоралися. Ініціативу на себе взяв капітан Арсен Москаленко і завдав влучного кидка – 3 : 0. Остаточний рахунок гри встановився за три хвилини до кінця. Володимир Ревенко кидав по воротах, а Артем Шарець встиг на добивання.\nДружба – Донбас 2:1 (0:1; 1:0; 1:0)\nУ другій грі з «Донбасом» ми пропустили перші при грі в меншості. Немає нічого дивного в тому, що пропустивши гол, харків'яни збільшили тиск. В тричі перекидали суперника, навіть залишалися в більшості - шайба у ворота вперто не йшла. Встановити рівновагу на табло в першому періоді не вдалося.\nДругий період пройшов в рівній боротьбі. Харків'яни продовжували шукати щастя в зоні суперника, змушували суперника вилучатися. На останній хвилині Арсен Москаленко зрівняв рахунок – 1 : 1.\nТретій період був найбільш хвилюючим для гравців та уболівальників - рахунок 1 : 1 і боротьба за перше місце в лізі. Грали до помилки. І ось, той самий момент, в передчутті якого ми були весь сезон - за хвилину до кінця найважливішого матчу Микита Моїсеєв кинув чітко поміж ніг воротарю та змінив рахунок на 2 : 1!!!\nДружба – Динамо 3:2 (1:1; 1:1; 1:0)\nЩе один матч, який стоїть перегляду! Гра почалася з швидкого голу на 20 секунді - відзначився Микита Моїсеєв. Уже до кінця періоду суперники зрівняли рахунок, додавши інтригу в матч.\nНа початку другого періоду ми пропустили гол - тепер уже нам довелося наздоганяти дніпровське «Динамо». І ось заповітний момент - Кирило Удальцов підібрав шайбу у середині поля, і обігравши всіх захисників «Динамо» зрівняв рахунок – 2 : 2!\nПочалася знову гра до першої помилки. Занепокоїло вболівальників вилучення в складі на початку періоду, але «Дружба» відмінно відпрацювала в захисті. Радісною стала 12 хвилина - Володимир Ревенко прийняв пас від Данила Котюка та блискуче закінчив атаку - 3: 2! Були спроби закинути ще, але завдання на гру було виконано - харків'яни виграли.\nТаким чином, «Дружба» (2005-2006 р.н.) стала чемпіоном Придніпровської Хокейної Ліги! Підопічні Олександра Баранковского подолали всі перешкоди турнірної таблиці і блискуче продовжили розвивати успіх команди 2007 року, яка є дворазовим чемпіоном ПХЛ двох минулих сезонів!


Укрaїнa 26 травня 2011, 22:10\nПро події в Грузії, пожежу у Прикарпатті, скандал довкола Десятинної церкви, спільні військові навчання з Росією, криваву драму в Донецьку та багато іншого, - сьогодні у ТСН.\nДвоє вбитих, десятки поранених і ганебна втеча Ніно Бурджанадзе\nТак Грузія зустрічала 20-річний ювілей незалежності. Після розгону опозиційної демонстрації, президент Саакашвілі заявляє, що Грузія вкотре відстояла свою свободу, бо сценарій опозиційних виступів писався в Москві. Свідок тбіліських подій - Олександр Моторний.\nУ Сумській області вибух боєприпасів забрав життя двох підривників\nТрагедія сталась у Шостці. Четверо фахівців на відкритому майданчику казенного заводу "Зірка" проводили утилізацію боєприпасів, коли стався незапланований вибух - повідомили в обласному управлінні МВС.\nУ Прикарпатті вночі зайнялася п'ятиповерхівка\nЯк наслідок - четверо жителів Бурштина опинилися в лікарні з опіками та отруєнням димом. Пожежа виникла в одній із квартир на другому поверсі. Причини займання ще не встановили. Але в рятувальників є три версії.\nПрезидент зробив Прем'єру чергове попередження\nЦього разу Миколі Азарову довелося вислухати за тарифи на комунальні послуги. Віктор Янукович вимагає провести нараду щодо їх оптимізації. Інцидент стався під час презентації стратегії розвитку Києва.\nПерший кам'яний храм Київської Русі знову в центрі скандалу\nВночі впритул до археологічних розкопок Десятинної церкви привезли будівельні вагончики. Священнослужителі Московського партіархату бачать на місці археологічних розкопок зведення церкви. Археологи переконують - будь-яке будівництво незаконне.\nЗемельний скандал на Житомирщині\nУ боротьбі за родючі землі в хід ідуть усі методи. Поля засівають, не маючи на те документів власності. Агресивним аграріям потерпілі фермери не можуть протистояти, бо у власниках у захоплювачів чужого - колишній міністр юстиції.\nУкраїна і Росія провели спільні військові навчання\nВперше за вісім років Військово-Морські сили України та російський Чорноморський флот провели спільні навчання “Фарватер миру-2011”. Досі тренувалися лише віртуально - на комп'ютерах. Як це вийшло наживо - стежила Наталя Сафіханова.\nВітчизняні хірурги рятують українців, як у кіно\n3D технології у світовій медицині використовують уже не перший рік, а от в Україні - прем’єра. У столичному Інституті хірургії та трансплантології імені Шалімова - провели першу публічну 3D-операцію. Із такої нагоди з’їхалися хірурги з усієї України.\nАмериканський суд зобов’язав повернути Україні 19 мільйонів доларів\nПозов поданий урядом проти посередників, які 2008 та 2009 постачали до України вакцини проти грипу. Справу розглядав американський суд округу Орегон. І ось він оголосив рішення на користь Києва.\nПлоди своєї праці побачили лікарі\nУ неанатологічне відділення столичної лікарні батьки прийшли з квітами та словами подяки - за здорових дітей. Сотні малюків тут ставлять на ноги. Через руки медиків проходять зовсім безнадійні діти.\nСкандал у шанованій академічній капелі\nКолишнього хориста із сім'єю хочуть викинути на вулицю - із таким зверненням він подзвонив до ТСН. Мовляв, квартиру в гуртожитку пообіцяли віддати у власність 15 років тому. Утім, коли справа дійшла до приватизації, оригінали документів несподівано зникли.\nСин колишнього міністра палива та енергетики Єрмілова напередодні став героєм новин\nЗа даними правоохоронців, двоє чоловіків посварилися з директором місцевого салону краси. Поки з’явилась охорона та міліція, сварка вщухла. ЗалАгоджувати конфлікт приїхав і сам колишній високопосадовець.\nКривава драма сталася в Донецьку\nТам пенсіонер розстріляв усю родину, а потім застрелився сам. Його подвір'я брали штурмом бійці спецпідрозділів "Беркут" та "Сокіл", але змогли врятувати тільки доньку стрільця. Її шпиталізували з тяжким пораненням у спину.\nБажаєте, щоб вашим сусідом був Віталій Кличко?\nДекілька днів тому на продаж виставили кваритиру в центрі Києва на вулиці Богдана Хмельницького. Примітна ця оселя тим, що поряд живе чемпіон із боксу Віталій Кличко. Останній, до речі, радо сватає сусідські апартаменти покупцям.\nПерший ефір проекту "Голос країни" викликав бурю емоцій\nГлядачів вразили вокальні таланти, які розшукав наш канал. Водночас - є багато обурених, які не задоволені тим, що зіркові тренери не відчули кількох справжніх діамантів.


Єгипетський Луксор: $70 за таємниці скарабея та мандрівку в потойбіччя | Факти\nФакти / Lifestyle / Єгипетський Луксор: $70 за таємниці скарабея та мандрівку в потойбіччя/ Cічень, 04 , 2017 в 16:04\nЄгипетський Луксор: $70 за таємниці скарабея та мандрівку в потойбіччя\nЗимовий відпочинок у Єгипті – ідеальна можливість поринути в історію однієї з найдавніших держав на Землі. Карнакський храм, Хатшепсут, гробниці фараонів, стародавні барельєфи та круїз по артерії Єгипту – Нілу. Все це можна побачити за день усього за $70.\nРазом із компанією TUI Ukraine ми вирушили до одного з найдавніших міст у світі – Луксору.\nДорога від Хургади до Луксора займає близько 3,5 годин. Аби вдосталь погуляти містом, виїжджати доводиться о 5 ранку.\nЦікаво, що через 1,5-2 години всі водії роблять вимушену 15-хвилинну зупинку біля одного з придорожніх кафе. На наше прохання не зупинятися, аби не втрачати даремно часу, гід пояснює, що водієві обов’язково потрібен невеликий перепочинок.\nТож допоки наш водій відійшов випити чаю, помічаємо біля автобусу дівчат, що пропонують фото з віслюком і козеням. Це діти бедуїнів. Вони щодня виходять сюди з тваринами, щоб заробити гроші.\nДорога до Луксору. Вид із вікна автобуса.\nНедалеко від Луксору, на березі річки Ніл, розташоване місто Кена. Всі туристичні автобуси, що прямують до Луксору, його проїжджають. До слова, Кена є потужним транспортним вузлом Єгипту.\nТуристичний автобус тут не зупиняється, тож розгледіти місто нам вдається лише з вікна.\nДуже впадає в око манера єгиптян переходити дорогу. Власне вони це роблять, де їм заманеться.\nТим часом із вікна видніється мечеть шейха Ель-Кенаві – одна з найкрасивіших пам’яток у країні.\nНу і на озброєних чоловіків тут неабияк звертаєш увагу. Всі дороги в Єгипті охороняють, тому подібна картина викликає подив тільки у туристів. Насправді чоловіки спокійні, жодної загрози від них не йде. Така вже в них робота.\nНарешті дістаємось Луксору. Місто є одним із найдавніших у світі та знаходиться на місці давньої столиці Єгипту – Фів.\nРічка Ніл ділить Луксор на дві частини: місто живих (тут мешкали фараони та будували молитовні храми), а також місто мертвих (де розташовані похоронні храми та гробниці).\nПершим у програмі Луксора став Карнакський храм. На вході до музею вкотре проходимо через металеві рамки та здаємо на перевірку сумки. Безпека – перш за все.\nКарнакський храм – комплекс храмових споруд, що складається з 33 храмів і зал. Тривалий час це місце було головною святинею єгипетської держави.\nВхідні ворота-пілон, що ведуть всередину комплексу.\nКомплекс будували різні фараони протягом півтори тисячі років. Кожен із них намагався змінити та доповнити комплекс – перебудовували храми, а написи на стінах стирали та переписували заново.\nНайбільш видатними творцями Карнакського храму були Тутмос I, Тутмос III, Хатшепсут, Аменхотеп III та Рамсеси I, II и III.\nАлея бараноголових сфінксів перед храмом.\nПеред головним входом у Карнакський храм стоять масивні пілони – ворота у формі усіченої піраміди.\nПройшовши пілон, нарешті потрапляємо на територію самого комплексу. Такий вигляд він має зсередини.\nБарельєфи на стінах.\nОдне з найвеличніших місць у храмі – колонна зала з барельєфами, збудована Рамсесом ІІ.\n134 колони, на яких зображено сходження фараонів до богів. Колони розташовані у 16 рядів і утворюють своєрідний коридор.\nКолони настільки масивні, що власноруч обійняти їх не вдасться, для цього знадобиться 6 осіб.\nГранітні 30-метрові обеліски були закладені за наказом жінки-фараона Хатшепсут. На фото нижче – уламок зруйнованого обеліску.\nНа півдні храму розташоване Священне озеро, на березі якого встановлена гранітна колона з величезним жуком-скарабеєм. За легендою, цей жук здійснює бажання. До прикладу, якщо обійти жука-скарабея 7 разів за часовою стрілкою, будеш здоровим і щасливим, а 8 кіл – допоможуть завагітніти.\nПоки гуляємо по території храму, натрапляємо на таємничого араба. Він водить нас лабіринтами руїн, обіцяючи показати щось таємниче та варте уваги.\nЗрештою опиняємось у віддаленій кімнатці з розписаними стінами. Чоловік наполегливо бере за руку та тре зображення скарабея на стіні, прикладаючи згодом руку до серця.\nПовторює трюк 3 рази, а коли бачить, як ми направляємось до виходу, просить гроші.\nВиявилося, що нічого цінного в тому ритуалі не було. Тож більше на подібні “сюрпризи” ми не велися.\nНа виході з храмового комплексу помічаємо сувенірні лавки. Традиційний єгипетський асортимент – сфінкси, піраміди, фараони.\nОскільки Ніл ділить місто на дві частини, потрапити на інший берег Луксора туристам пропонують по воді. Те, що гіди називають круїзом по Нілу, насправді – 5-хвилинна переправа на моторному човні. Проте усвідомлення того, що пливеш однією з найдовших річок світу, затьмарює інші враження.\nОпинившись на іншому березі, їдемо дивитися колоси Мемнона — величезні 21-метрові статуї. Висічені з каменю майже три з половиною тисячоліття тому, колоси зображають сидячого фараона Аменхотепа III.\nБуло б дивно, якби і в цьому, насиченому туристами місці, не було сувенірів. Ось так скромно торговці виглядають клієнтів.\nТа зрештою повернемося до фараонів. Найуспішнішою жінкою-фараоном Єгипту вважають Хатшепсут. Саме за її правління відбулося небувале процвітання і піднесення країни. Разом із тим, вона проявила себе як фараон-будівельник. Найбільш відомою пам’яткою архітектури часів Хатшепсут є її поминальний храм.\nПоминальний храм цариці Хатшепсут розташований біля підніжжя скель. Саме тому здається, що він зовсім відокремлений від іншого світу. Цікаво, що від входу в музей і до самої будівлі храму курсують “паровозики” для туристів.\nБудівля з колонадами споруджена на трьох терасах, з’єднаних пандусами. У давні часи на терасах був сад, а дорогу до храму супроводжували сфінкси.\nНа нижній терасі зображені основні події царювання Хатшепсут. Рельєфи другої тераси розповідають про життя жінки-фараона та про її божественне походження.\nМалюнки на першому ярусі.\nДо речі, один із найвідоміших сюжетів на стінах – саме про народження цариці. За легендою, бог Амон з’явився у покої матері Хатшепсут, під виглядом фараона Тутмоса I. Гід пояснює, очевидно, що розповіді про божественне походження Хатшепсут були її прагненням утвердитися на троні. Саме для цього її зображення у храмі також наділені переважно чоловічими рисами – цариця зображена в чоловічому одязі та з бородою.\nТретій ярус храму був призначений для проведення ритуалів.\nТут же, у місті мертвих, неподалік від храму Хатшепсут, розташована Долина царів.\nЗагалом у Долині царів понад 60 гробниць, серед яких – усипальня Тутанхамона. Гробниці “вирублені” у скалах і збудовані за подібним принципом: спуск у глибину, що закінчується кількома кімнатами. На стінах і стелі – яскраві кольорові зображення про життя та подвиги покійного.\nНаша програма екскурсії передбачала відвідування тільки трьох гробницть. Проте більше розчарувало те, що фотографувати тут заборонено. На вході до музею є камери схову, тож за необхідності лишити телефон чи фотоапарат можна там.\nПоїздка до Луксору була дуже насиченою, а через майже 8-годинну дорогу вона виявилася дуже складною. Попри це, перенестися бодай на один день у місто, в якому зосереджено 2/3 усіх монументів світу, справді варто. Близько $70 за денну екскурсію перенесуть у місця, про які досі доводилося читати лише у книгах з історії.\nЧитайте: Відпочинок у Єгипті: Московська шкіра, Максим Галкін і 200 грн за стейк із верблюда\nДо слова, раніше біля берегів Нілу в Єгипті відкопали місто, якому 7 тисяч років.\nДякуємо за організацію прес-туру в Єгипет компанії TUI Ukraine.\nТури в Єгипет запитуйте в турагенціях вашого міста або шукайте на сайті www.tui.ua.\nОпубліковано Cічень, 04 , 2017 в 16:04


Слово з нагоди презентації Біографії отця Климентія Шептицького авторства д-ра Івана Матковського\nСьогодні справді особливий день. У світовій історії про нього не згадають, адже на світовий арені на сталося ніяких надзвичайно важливих геополітичних змін. Але, він є і залишиться важливим принаймні для тих, які сьогодні зібралися тут у Архикатедральному Соборі Святого Юрія з нагоди презентації унікальної книги – першої повної наукової біографії блаженного Климентія Шептицького, рідного брата праведного митрополита Андрея. Її автором є Іван Матковський, науковий співробітник Постуляційного Центру Монастирів Студійського Уставу. Його ім’я поза всякими сумнівами від сьогоднішнього дня будуть згадувати усі дослідники спадщини Климентія Шептицького, адже він перший успішно зреалізував спробу написання повноцінної біографії цього великого мужа нашої Церкви. Сьогодні слід також звернути увагу на те, що з усіх блаженних проголошених Папою Іваном Павлом ІІ у 2001 році у Львові, тільки отець Климентій нарешті отримав належне наукове біографічне оформлення. Все це показує нам, що перед українськими істориками, богословами, тощо ще дуже багато роботи.\nТой, хто прийшов на презентацію Біографії блаженного Климентія Шептицького, запитував, мабуть, себе по дорозі про те, чому саме на сьогодні заплановане це дійство. Справа у тому, що саме 22 грудня 1917 року в день Непорочного Зачаття Пресвятої Богородиці Святою Анною у каплиці Митрополичих палат з рук свого рідного брата митрополита Андрея Шептицького отець Климентій прийняв Схиму, яку літургійні книги називають Малим Ангельським образом. У цей день він зміг нарешті урочисто перед Церквою засвідчити те, що носив у своєму серці ще з малих літ – цілковито посвятитися Богу у монашому покликанні. Саме так, адже дослідження, яке сьогодні презентуємо, виразно засвідчує, що бажання монашого життя вперше з’явилося в нього ще в юнацтві, але потрібно було довшого часу, щоб воно врешті дозріло до своєї повноти.\nЗ огляду на те, що сам автор книги розкаже про особливості постаті блаженного Климентія Шептицького, які йому вдалося відкрити в часі дослідження, я зосереджуся на структурі презентованого сьогодні видання та його унікальності.\nОтож, відкриваючи титульну сторінку книги, уважний читач зверне увагу на повну її назву, яка звучить так: «Д-р Казимир граф Шептицький – отець Климентій: польський аристократ, український ієромонах, Екзарх Росії та Сибіру, Архимандрит Студитів, Праведник народів світу, блаженний Католицької Церкви (1869-1951). Біографія».\nВже з самої назви можна зрозуміти, що автор у своєму науковому дослідженні постаті отця Климентія намагався охопити весь період його життя, включно з періодом його прослави після смерті. Через це праця є справді досить об’ємною, яка нараховує 663 сторінки і поділена на 17 розділів, з яких на останній складаються спогади сучасників отця Климентія та членів родини Шептицьких. Деякі з цих спогадів, хоча і були раніше знаними в науковому світі, вперше перекладені українською мовою і знайшли своє місце у цьому виданні.\nОсобливістю структури книги є те, що читач, після розлогого ознайомлення з історією родоводу Шептицьких, має можливість слідкувати біографію Казимира графа Шептицького, а опісля отця Климентія Шептицького від моменту його народження до блаженної кончини. На кожній сторінці у правій верхній частині є вказаний рік біографії, який на даний час описує дослідник. Таким чином її читання стає не тільки приємним і корисним, але ще й дуже зручним, особливо для тих, які бажають швидко запізнатися з подіями у житті отця Климентія Шептицького, що сталися саме того чи іншого року.\nАле, найбільшою цінністю презентованої сьогодні Біографії є її змістовне наповнення. Вона є багатою передовсім тому, що автор опирається на дуже багатьох історичних джерелах. В першу чергу це є архівні матеріали, які ще ніколи не публікувалися або публікувалися частково. Це є і матеріали Центрального Державного Історичного Архіву у Львові, Архіву Постуляційного Центру Монастирів Студійського Уставу УГКЦ, архівів різних органів влади радянського періоду, архіву родини Шептицьких, тощо. Особливістю праці автора з архівним джерелом є те, що він віддає перевагу самому носію архівної інформації над власною інтерпретацією. Таким чином дану Біографію вже тепер можна сміливо назвати джерельною базою для усіх наукових досліджень, які з’являться у майбутньому.\nРодзинкою усіх наукових публікацій д-ра Івана Матковського є те, що він завдяки поєднанню тексту і образу дає можливість читачеві читати текст з великою насолодою і завзяттям. Про що веду мову? Справа у тому, що в часі праці над Біографією автор дуже солідно аж до скрупульозності опрацював усі згадки про отця Климентія чи родину Шептицьких, які з’являлися у періодиці того чи іншого періоду. Окрім цього, автору завдали немало труду і часу пошуки фотографічного матеріалу, який збагачує видання, а сама книга набирає усіх необхідних рис альбомного видання. Через це, читач, який візьме до рук цю книжку, має змогу слідкувати думки автора дослідження і одночасно закріплювати їх фотографічними архівними матеріалами, чи то у формі факсимільних копій архівних матеріалів, чи то у формі раритетних фотографій. Усе це вміле поєднання різних матеріалів є ділом рук неперевершеної львівської художниці Лесі Квик, яка вже кілька років активно працює у команді Постуляційного Центру Монастирів Студійського Уставу.\nПовертаючи до змісту видання, слід сказати, що д-р Іван Матковський опрацював дуже солідно до сих пір майже незнаний для ширшого загалу так званий світський період життя отця Климентія Шептицького. Листи Софії Шептицької, які частково збереглися у машинописі і на даний час є надбанням згадуваного неодноразово Постуляційного Центру дозволили автору привідкрити навіть деякі таємниці обставин приходу на світ маленького Казимира. Роздуми матері про дитину, яку вона носить під серцем і яка очікує свого приходу на світ є такими, які дозволяють зрозуміти не тільки постать самого отця Климентія, але і середовища у якому він народився, зростав, виховувався, тощо.\nЗавдяки презентованому сьогодні виданню ми довідуємося досить детально про те, які проходили дитячі та шкільні роки Казимира, як він навчався в Ягелонському Університеті і коли вперше почав роздумувати про монаше покликання, як здобував освіту в знаменитих на той час навчальних закладах в Мюнхені, Парижі, Відні, Кракові, як проявив себе як політик у статусі посла австрійського парламенту, тощо. Досить багато місця автор дослідження присвячує праці Казимира графа Шептицького на суспільно-громадській ниві, зокрема як голова Галицького Лісового Товариства та чільний діяч Господарського Товариства.\nВисвітвливши детально світський злет життя Казимира д-р Іван Матковський делікатно підводить читати до моменту вибору монашого покликання. Щодо цього, у сучасній науковій літературі існують видання, які проливають світло на цю проблематику. Але висвітлення цієї теми автором цього видання справді заслуговує особливої уваги. Він виразно показує отця Климентія як того, який стоїть завжди поруч з рідним братом митрополитом Андреєм у справі служінні Богу і Церкві. Водночас, він звертає увагу на особливості особи отця Климентія, які були притаманні тільки йому і намагається показати, що архімандрит Студитів, який свого часу був кандидатом на єпископа-помічника з правами наслідства на Львівському престолі, був оригінальним і унікальним гравцем на тогочасному церковному полі.\nІван Матковський окрему увагу звертає на отця Климентія як рятівника єврейського народу у часі Другої Світової Війни, а також як Екзарха для вірних східнього обряду Росії і Сибіру. Справді, дивний збіг обставин, але так склалося, що йому як Екзархові вірних в Росії довелося самому скласти свої кості як мученика разом зі своїми вірними у Володимирі над Клязьмою. Вірний пастир, який не покинув своє стадо навіть після своєї смерті.\nПри цій нагоді неможливо не сказати кілька слів і про самого автора книги д-ра Івана Матковського, адже не усі навіть з тут присутніх добре його знають. Іван народився у с. Матків на Турківщині. Закінчив з відзнакою Тухольську середню школу, а опісля філологічний факультет Дрогобицького державного університету ім. Івана Франка. Після короткої викладацької роботи, у 2006 році вступив на докторантуру до Вармінсько-Мазурського Університету у Польщі, який закінчив здобуття наукового титулу доктору філософії. Іван є автором багатьох наукових публікацій, зокрема присвячених літературній спадщині великого Каменяра. Він також є Членом національної спільки журналістів України, автором та організатором багатьох акцій, спрямованих на популяризацію спадщини Шептицьких. Разом зі своєю дружиною Іванною Нованівською виховують двоє діточок.\nТой, хто слухає цей біографічний нарис Івана Матковського, може зрозуміти, як йому було непросто як голові сім’ї і так активному громадському діячеві трудитися над зібранням та опрацюванням матеріалів, які вилилися у Біографію блаженного Климентія. При цій нагоді хочу також скласти величезну подяку дружині Івана Іванні за терпеливість по відношенню до чоловіка, коли він писав цю так важливу книжку. Слід також згадати, що д-р Іван Матковський є дуже близький Студитам, адже в його родині були монахи монахи Студити – Віталій і Михайло Матковські. Коли б в Студитах засновувався третій Чин, то Івана слід було б вписати одним з перших до цього списку, очевидно, тільки за його бажанням.\nМені надзвичайно приємно презентувати сьогодні цю книжку, адже вона виходить напередодні 150-ліття від дня народження блаженного Климентія Шептицького. Вона є тією, яка розпочинає цей ювілей, який святкуватимемо як на державному так і на церковному рівнях. Хочу також сказати, що Постуляційний Центр Монастирів Студійського Уставу на має наміру спочивати на лаврах слави, але вже готує до видання серію публікацій джерельних історичних документів, які відносяться до історії Студійського чернецтва в Україні, нововіднайденого унікального твору авторства отця Климентія про рідну матір Софію Шептицьку, його кореспонденції з рідним братом митрополитом Андреєм, з монахами студитами, тощо. Маємо надію, що 150-літній ювілей від дня народження блаженного Климентія Шептицького стане дуже плідним саме під оглядом публікацій джерельних матеріалів, які стануть опісля предметом дослідження наступний поколінь науковців та причиною популяризації його особи.\nІ насамкінець. Хтось може запитати: для чого служать ось усі ці ювілеї, пам’ятні дати ? Чи вони потрібні людям, які вже осягнули остаточну ціль свого і оглядають обличчя Боже ? Так, їм ці дати та ювілеї точно не є потрібними, але вони потрібні нам, бо такі постаті як отець Климентій Шептицький вчать і показують нам дорогу до Бога. Вона вчать нас, як слід жити і які цінності в житті поставити за основу, щоби і дорогою святості простувати і залишитися просто добрими людьми.\nОдин з тих, на кого вплинула дуже сильно постать отця Климентія був єврей, якого він врятував в часі воєнних лихоліть. Це був знаний світовий економіст Курт Левін. Саме він кількаразово свідчив у беатифікаційному процесі митрополита Андрея, про що залишив пам’ять у своїх спогадах. У них, він зокрема згадує і про Климентія Шептицького. Ось, що він, єврей, пише про нього:\n«Климентій фактично був моїм наставником і під час інших багатьох зустрічей тактовно говорив зі мною про те, які життєві шляхи відкриються для мене після війни, - звісно, якщо я буду живий. Він наголошував, що не треба жалкувати зусиль для здобуття освіти і що освіта стане найкращим способом почати нове життя по війні. Він також наголошував на важливості дотримання засадничих цінностей. Він звертав увагу – і мою, і своїх монахів, - на те, що цінності легко плекати вдома або в монашій спільноті. Але справжні випробування, завжди підкреслював Климентій, настають, коли людина залишається сама і може розраховувати лише на власні духовні сили. (…) Минуло десять буремних років, а я й далі користувався у своєму житті тією шкалою життєвих цінностей і тим загальним напрямом, що їх отримав від Климентія» .\nПам’ятаймо про ці слова, особливо тоді, коли читатимемо рядки книги, що її ми сьогодні презентуємо!\nКерівник Постуляційного Центру\nЛьвів, 22 грудня 2018 року Божого\nАрхикатедральний Собор св. Юрія


«Китай на межі катастрофи через нестачу вугілля, простоюють тисячі підприємств». Такий заголовок статті я щойно зустрів в Інтернеті. Хоча, власне, цей заголовок не зовсім точний: справді, тисячі підприємств просто стоять, тисячі працюють 2-3 дні на тиждень, в офісах обмежене користування ліфтами та кондиціонерами, але проблема тут не у вугіллі самому по собі, а у нестачі електроенергії. І вже ця нестача зумовлена тим, що вугілля нині не вистачає, а на вугільні електростанції традиційно припадає понад 50% виробництва електрики Китаю. Влада цієї країни, схоже, проґавила – і через пандемію COVID-19, найшвидше – той момент, коли слід було радикально перебудувати структуру енергопостачання. Хоча на це потрібен чималий час, і не лише час, а й фінансові, матеріальні та людські ресурси. А попереду зима – вона на півночі Китаю буває вельми лютою, енергії потрібно більше…\nАле на недоліки в роботі китайських керманичів таку ситуацію списати не вийде – щось схоже складається і в Європі. Там воістину безумні ціни на газ усе зростають і зростають. Наведу повідомлення Радіо «Свобода» від ранку 6 жовтня: «Ціна листопадового ф’ючерсу на природний газ у Європі 6 жовтня зранку перевищила 1600 доларів за тисячу кубометрів, свідчать дані біржі ICE… Таким чином, ціна газу вкотре цього сезону оновила історичний максимум. Вартість листопадового ф’ючерсу на хабі TTF в Нідерландах сьогодні вранці сягала 1606 доларів за тисячу кубометрів. Напередодні аналогічний обсяг коштував трохи більш як 1450 доларів. Зростання цін у Європі триває вже впродовж тривалого часу: минулого тижня котирування подолали позначку 1000 доларів за тисячу кубометрів. Фахівці називають причиною такого зростання низькі запаси газу в європейських газосховищах через холодну минулу зиму». Ну, а поточна ціна, з сьогодні на завтра, на згаданій вище біржі сягнула майже 2000 доларів за тисячу кубів. Хтось тішить себе – мовляв, маємо тимчасове явище, спричинене діями країн-експортерів ОПЕК+, які вирішили не збільшувати украй недостатній для світової економіки видобуток нафти у листопаді, а це зумовлює зростання цін на газ. Але де гарантія, що цей видобуток збільшиться у грудні й у наступні місяці? Немає гарантії. Як наслідок, маємо відмову провідних компаній-постачальниць у Німеччині задовольняти потреби споживачів у газі, припинення роботи найбільшої у Європі мережі теплиць у Нідерландах, гострий дефіцит палива у Великій Британії (яка й сама видобуває нафту та газ) тощо. За цих обставин Франція намагається діяти рішуче – там влада заборонила підвищення тарифів на газ для населення та помітно зменшила оподаткування електроенергетики, та чи зарадить це? За океаном проблеми дещо менші, але у США ціни на газ нещодавно побили багаторічні рекорди, а ціни на бензин з початку цього року зросли вдвічі, попри те, що ця держава є одним із найпотужніших продуцентів вуглеводневих енергоносіїв.\nСитуація ця склалася не раптово і не випадково. Політика урядів більшості держав Західної Європи, і не лише їх – навіть Китаю, – яка поєднувала ідеї ледь не повного нагального переходу економіки та всієї інфраструктури на відновлювані, «зелені» джерела енергії з використанням імпортних (Росія, Близький Схід, Північна Африка) енергетичних вуглеводнів неминуче вела – і призвела – до нинішньої кризи. Ці уряди самі дали в руки державам певного ґатунку можливість шантажувати себе, ставити на грань виживання свої економіки та небезпечно підважувати нормальне життя своїх громадян.\nЩо ж, доводиться констатувати: без атомної енергетики, без потужних АЕС людство не здатне навіть у принципі забезпечити себе достатньою кількістю електроенергії. А вітрова, геотермальна чи сонячна енергетика не може в принципі виробити достатню кількість електричної енергії, якої б вистачило для розвинених країн (за винятком держав, з унікальними природними умовами – скажімо, Ісландії, число населення якої зіставне з населенням Вінниці, яка здатна забезпечити себе геотермальною енергією, а багаті на нафту та газ Лівія, Саудівська Аравія та деякі країни Перської затоки цілком спроможні обійтися сонячною енергетикою). Ну, а ідея, що Україна здатна повністю перейти на вітрову та сонячну енергетику, навіть не смішна…\nАле з атомною енергетикою у Західній Європі погано – вона сама її знищила під гаслами боротьби за чисте довкілля, ще і змусила нових членів ЄС із числа посткомуністичних держав вивести з експлуатації побудовані за радянськими проєктами АЕС. Щоправда, це не стосується Франції. Понад 70% електроенергії в цій країні виробляється на атомних електростанціях, а за обсягом електроенергії, виробленої на АЕС, Франція займає друге місце у світі після США і є найбільшим експортером електроенергії у світі (що дає їй понад 3 млрд євро щорічно). Головним покупцем тут є Італія, в якій власна атомна енергетика заборонена законом (як і в Австрії). Завдяки АЕС Франція значною мірою незалежна від ситуації на світовому ринку енергоресурсів. І що впадає в око: оператором реакторів Франції є Électricité de France – найбільша енергогенеруюча компанія Франції і найбільша у світі компанія-оператор атомних електростанцій, 85% акцій якої належить державі.\nА як же з довкіллям? Цього року фахівці Об’єднаного дослідницького центру (JRC) Євросоюзу дійшли висновку: за загальним рівнем впливу на довкілля атомна енергетика не гірша за класичні «зелені» джерела енергії, тобто гідроелектростанції, вітряки та сонячні панелі. На думку фахівців JRC, на сучасному технологічному рівні атомні електростанції або вже побудовані достатньо екологічними, або можуть бути легко та порівняно дешево модернізовані, щоб шкода для довкілля стала мінімальною.\nУ цій ситуації Україна з її перманентною кризою в атомній енергетиці, спричиненою, на думку незалежних експертів, політикою влади та тиском із боку олігархів, які прагнуть фактично монополізувати енергоринок, виглядає не найкращим чином. І справа не тільки в ставленні до реконструкції та розвитку мережі АЕС, а й у небажанні можновладців зайнятися збільшенням видобутку вуглеводневих енергоносіїв. От куди би спрямувати фінансові та людські ресурси т.зв. «великого будівництва» - адже за збереження високих цін на газ у Європі наступного року катастрофа неминуча (за які кошти цей газ купувати?), та й цієї зими, у разі тривалих значних холодів, на пересічних українців чекатимуть дуже серйозні проблеми. Та чи здатні не допустити таких проблем і катастроф ті вітчизняні керманичі, у яких, за їхнім власним визнанням, на стратегічне мислення просто не вистачає часу?


Мовний закон: сфера послуг в Україні переходить на українську | Політичні новини з України: аналітика, прогнози, коментарі | DW | 14.01.2021\nЗ 16 січня обслуговування має здійснюватися виключно українською мовою\nУсі заклади обслуговування в Україні із 16 січня зобов'язані надавати послуги та інформацію державною мовою. Такі норми містяться у 30 статі закону "Про забезпечення функціонування української мови як державної", який ухвалили ще у 2019 році. Норми мовного закону набувають чинності поступово і деякі з них почнуть діяти аж у 2030 році. Враховуючи чутливість питання, українізація сфери послуг стала однією із найобговорюваніших тем. Досі ледь не щодня у сфері послуг ставалися конфлікти на мовному ґрунті. Чимало суперечок завдяки відеофіксації і поширенню у соцмережах викликали жваве обговорення. Нові норми повинні забезпечити право громадян на надання послуг українською. DW зібрала основні відомості про нововведення.\nУкраїнська за замовчуванням\nЄдиною державною мовою в Україні є українська. Відповідно до мовного закону, вона має стати і основною мовою у сфері послуг. Підприємства та організації всіх форм власності, у тому числі інтернет-магазини, відтепер повинні обслуговувати споживачів та надавати інформацію про товари й послуги державною мовою. Інформація може дублюватися іншими мовами, а на прохання клієнта його персональне обслуговування може здійснюватися будь-якою іншою мовою, прийнятною для сторін.\nКонтролюватиме виконання цих норм Уповноважений із захисту державної мови та його офіс - спеціально створена законом структура. З липня минулого року цю посаду обіймає український філолог, колишній народний депутат Тарас Кремінь. Це уже другий мовний омбудсмен в Україні, його попередниця Тетяна Монахова звільнилася через п’ять місяців після призначення, мотивуючи відсутністю організаційної підтримки та фінансування. Тарас Кремінь же за короткий час зумів налагодити роботу свого секретаріату і заявляє про готовність реагувати на порушення. За словами уповноваженого, виконання мовного закону - це передусім питання сумління і рівня знань державної мови, адже ніхто не очікує, що з 16 січня можна буде проконтролювати дотримання закону у геть всіх закладах. Дія закону, як і самої посади омбудсмена, спрямована насамперед на захист права громадян отримати інформацію державною мовою, наголошує уповноважений.\nЧитайте також: Верховний Суд: Президент повинен розмовляти українською\nІснує кілька механізмів реакції на порушення закону. По-перше, це скарги споживачів уповноваженому. У офісі омбудсмена зобов'язані їх розглянути і відреагувати. Якщо скарга вмотивована, то закладу оголосять попередження та вимогу усунути порушення впродовж 30 днів. У разі повторного порушення протягом року на заклад може чекати штраф від п'яти до майже семи тисяч гривень. Складає протокол і виписує штраф уповноважений чи його представники. Для контролю за дотриманням законодавства омбудсмен за потреби може залучати працівників поліції, органів державної та місцевої влади. Однак в уповноваженого зазначають, що моніторинг дотримання закону передусім лягатиме на плечі споживачів.\nМовний омбудсмен пропонує такий алгоритм дій у разі порушення прав громадян. Насамперед, спробувати владнати ситуацію на місці, попросивши обслуговувати державною мовою. У разі відмови, звернутися до керівництва закладу або на "гарячу лінію" установи: торговельної мережі, АЗС, аптеки тощо. Якщо і це не допоможе - необхідно зафіксувати факт відмови (за допомогою аудіо-, відео, письмового підтвердження очевидців тощо) та назву, місцезнаходження і контакти суб'єкта господарювання. Скарги із такою інформацією приймають на поштову чи електронну адресу у офісі омбудсмена. Анонімними вони бути не можуть, лише із підписом.\nЯкі інші норми уже діють\nПодібні скарги громадяни зможуть надсилати і стосовно інших норм закону, які уже діють. Використання української мови нині є обов’язковим у роботі держчиновників, освітян, медиків,правоохоронців, військовослужбовців, суддів, адвокатів і нотаріусів. Виключно українською повинна бути мова реклами, спортивних заходів, афіш, вивісок, дорожніх знаків, у написах і повідомленнях у транспорті. Державна мова повинна бути обов'язковою під час обслуговування пасажирів, хоча інші також прийнятні за домовленістю сторін. Із вересня 2020 року українська стала обов’язковою також у всіх середніх державних школах. Відповідна норма також міститься і у законах про освіту, згідно з якими уже майже 200 російськомовних шкіл по Україні перейшли на українську мову навчання.\nЩо набуде чинності пізніше\nУже з липня 2021 року стануть чинними ще низка норм. Зокрема, відбудеться перехід на державну мову усіх культурних і розважальних заходів, мистецьких виставок, туристичного обслуговування. Української має стати більше у книговиданні та розповсюдженні - не менше 50 відсотків асортименту. Із 2022 року україномовну версію повинні мати усі національні друковані видання та сайти ЗМІ, компаній, органів влади, державних та комунальних установ, інтернет-магазинів. З 2024-го ці норми розповсюджуватимуться на регіональні ЗМІ, а також збільшаться мовні квоти на телебаченні і радіо - із 75 до 90 відсотків на загальнонаціональному, і з 60 до 80 відсотків на місцевому рівнях. З 2030-го лише українською має здійснюватися зовнішнє незалежне оцінювання у школах.\nЧитайте також: Закон про держмову: як захищатимуть українську мову, і що буде з російською\nЧого чекати іноземцям\nМовний закон не зобов’язує іноземців знати українську. Водночас він і не зобов’язує надавачів послуг знати якусь іншу мову, крім державної, та обслуговувати нею споживачів, звертає увагу один із розробників закону, член експертної групи із питань мовної політики при Кабміні Сергій Оснач. "Клієнт може лише просити про обслуговування іншою мовою. Зазвичай надавачі послуг переходять на мову клієнта, якщо знають її. Та, на жаль, саме україномовним споживачам в Україні досі часто відмовляють в обслуговуванні українською мовою", - коментує для DW фахівець.\nЗа його словами, саме цю "кричущу несправедливість мусить виправити 30-та стаття, яка проголошує державну мову пріоритетною у сфері послуг". Іноземців співрозмовник закликає не покладатися на помилковий стереотип, нібито в Україні всі знають російську. "Насправді в Україні вже виросло ціле покоління, яке не вчило російської у школі. З огляду на сучасні тенденції можна спрогнозувати, що з часом дедалі більше закладів та установ зможуть надавати послуги англійською", - вказує експерт.\n"За замовчуванням сфера обслуговування повинна розпочинати діалог українською мовою. Коли клієнтові це буде некомфортно, або він не володітиме українською на достатньому рівні, він може сказати про це і попросити пояснити зручною мовою - російською, англійською чи будь-якою іншою", - вказує у розмові з DW мовний омбудсмен Тарас Кремінь.\nТеми Освіта, Українська мова, Закон про мову, Російська мова\nКлючові слова Мовний закон, українська мова, українізація, гуманітарна політика, освіта, російська мова, обслуговування клієнтів, уповноважений із захисту державної мови\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/3nttP\nМовний омбудсмен про дерусифікацію й українську мову як зброю у війні з РФ (24.06.2022) 24.06.2022\nЧому важлива заборона російської музики? Хто досі порушує закон про мову? І як допомогти охочим перейти на українську? Про це DW поспілкувалася з уповноваженим із захисту державної мови Тарасом Кременем.\nУкраїнська мова стала обов'язковою для національних і регіональних видань в Україні 16.01.2022\nВ Україні набула чинності вимога до національних і регіональних ЗМІ про обов'язковий друк українською мовою. Місцеві ЗМІ ще два роки можуть виходити іншими мовами.


Друзі та колеги згадували геніальну Марину Поплавську з "Дизель Шоу" - Новини Українці\nДрузі та колеги згадували геніальну Марину Поплавську з "Дизель Шоу"\n9 березня акторка відзначила б 50-річний ювілей\n24 липня, 18:31\n20 жовтня 2018 року. Субота. 6:43. Житомирська траса майже порожня. І тільки на 28-му кілометрі, не доїжджаючи до Києва, затор. Водії об'їжджають, з жахом спостерігаючи страшну аварію: автобус зі швидкістю понад 100 км/год наздогнав вантажівку. Судячи з вм'ятини з правого боку, шансів вижити пасажиру, що сидить поруч з водієм, доля не залишила. А вже через кілька годин всю Україну сколихнула страшна звістка – тієї пасажиркою була народна улюблениця, яка доводила своїми жартами глядачів до сліз, Марина Поплавська.\nСегодня.Lifestyle вирішила зібрати спогади про Марину Поплавську учасників гумористичного проекту "Дизель Шоу". Вони розповіли про той страшний ранок, яке розділило життя кожного з них на "до" і "після"\n"Заходять жінки зі швидкої допомоги, і вони не бачать хто, що. І кажуть, а ця жінка скільки, що, кого там. Ну один труп, жінка. Я кажу: "Що? Хто?". "Ну жінка там – повна така. Лежіть, не підводьтеся". І у мене так і відклалося, що якась жінка загинула в цій аварії. До сих пір таке відчуття" , – згадує Євген Сморигін.\nЗ учасниками команди КВК "Дизель", Єгором Крутоголовим, Євгеном Гашенком і Олександром Бережком, Марина була знайома ще з 1996 року. Більш того – свого часу жінка, яка вже була мастодонтом КВК, навіть оцінювала початківців гумористів.\nОлександр Бережок і уявити не міг, що колись вони гратимуть з Мариною в одному колективі, а жінка вже по-материнськи буде опікати кожного члена "Дизель Шоу". І справжня мегера на екрані – теща, яка терпіти не могла свого зятя, в реальному житті любила кожного учасника шоу, наче рідного.\n"Ну, це ж стереотипність. Але насправді у нас така сім'я була. І Маринка вона наче б то Віку завжди доцею називала. Вона для неї дочкою і була. Ну у Марини не було дітей. І вона дуже сильно спрямовувала свою любов саме на Віку" , – говорить Олександр.\nІ дійсно – все своє життя Марина Поплавська присвятила сцені і школі, в якій викладала паралельно з концертною діяльністю. Марина Францівна, як називали її учні, випустила не один клас. Була у Марини в Житомирі і сім'я – сестра і племінниці. щоправда, заміж актриса так і не вийшла. Саме учні та колеги з "Дизель Шоу" заміняли їй сім'ю і власних дітей. А свої недоліки і зайву вагу Поплавська згодом перетворила на переваги. І її образи полюбилися всій Україні.\n"І багатьом людям в залі, які відчували те ж саме, їм ставало легше. Вони розуміли, що над цим можна жартувати, з цим можна жити. І, справді, вона надихала дуже багатьох людей. При тому, що у самій дуже цікава і важка доля" , – коментує учасник\nЗ сумом у голосі згадує свою колегу, яка для неї стала другою мамою, і Вікторія Булітко: "І в принципі я можу сказати, ось рік пройшов, і я нещодавно їхала, я завжди їжджу через те місце, де я її підбирала по дорозі на роботу. Ось я проїжджаю і ловлю себе на думці – от би вона там зараз стояла. Звичайно, у тебе в той момент що – крім сліз, нічого немає".


Туніс відгородився від Лівії 196-кілометровим парканом - ZAXID.NET\nСвіт — Оксана Руда, 10:48, 7 лютого 2016 0 0\nУ Тунісі встановили 196-кілометровий паркан на кордоні з Лівією, який повинен запобігти проникненню на територію країни бойовиків «Ісламської держави», повідомляє DW.\nКрім цього, уздовж кордону вириті траншеї, які заповнені водою, насипані високі піщані вали, що повинні ускладнити її перетин на транспортних засобах. Повідомляється, що загородження вже зменшило потік контрабандних товарів.\nВ цілому загорода повинна перешкодити переходу на територію Тунісу терористів «Ісламської держави», які закріпилися на території Лівії. Туніська влада покладає відповідальність за два теракти, що були скоєні 2015 року та забрали життя 59 туристів, на екстремістів з сусідньої країни. Тоді ж було оголошено про плани будівництва огорожі на кордоні.\nЗа словами міністра національної оборони Тунісу Фархата Хоршані, будівництво паркану проходило за фінансової участі Німеччини і США. Також міністр заявив, що експерти зі США та Європи незабаром розпочнуть навчати туніських солдатів використанню електронної системи спостереження.


Як у Росії розправилися над проукраїнським активістом (фото). Politeka\nЯк у Росії розправилися над проукраїнським активістом (фото)\nРосіянина, який тікав від Путіна, вивезли з України\nВідомий московський активіст Денис Бахолдін, який поїхав до України в 2014 році, невідомо як опинився затриманим у Росії. Його утримують у СІЗО №1 Брянська, чоловік зазнає тортур. Про це повідомляє російське видання ОВС-Інфо з посиланням на матір активіста.\nУ березні 36-річний Бахолдін, що влаштувався в Києві, перестав виходити на зв’язок з товаришами. Як з’ясувалося, 17 березня його мати Надія Бахолдіна отримала офіційне повідомлення про те, що її син був затриманий «при спробі нелегально перейти російсько-український кордон». За даними активістки Олени Глушко, як мінімум до 8 березня Бахолдін знаходився в Києві. За яких обставин він виявився на російській території і які статті йому ставляться, невідомо.\nВ кінці травня співробітники ФСБ провели обшук в московській квартирі матері політемігранта, був вилучений жорсткий диск її комп’ютера. За її словами, речей сина в будинку не було. Після обшуку Бахолдіна повідомили, де знаходиться син, і надали тривале побачення, яке відбулося 5 червня.\nЗа словами Бахолдіна, на побаченні Денис розповів, що після затримання його на 12 годин прикували наручниками до батареї, били по ногах і голові, вимагаючи зізнатися, що він складається в «Правом секторі». Потім його повезли у відділення СКР в наручниках і з зимової курткою на голові. По дорозі активіст знепритомнів і мало не задихнувся.\nНагадаємо, стало відомо, як російський президент Володимир Путін перехитрив сам себе в протистоянні з НАТО\nТакож відома російська пропагандистська газета «Московський комсомолець» на першій шпальті розмістила вельми дивний заголовок про президента РФ Володимира Путіна