33 мільйони доларів витратили жителі Кіровоградщини на нові авто | Tusovka\nУ січні-вересні у Кропивницькому та Кіровоградській області придбали 1,1 тис нових автомобілів. Кожна з цих машин в середньому коштувала $30 тис.\nСума витрат за 9 місяців в регіоні склала $33 млн. Найпопулярнішою маркою у регіоні була Renault, яких зареєстрували 240 авто на суму $4 млн. Також попитом користувалися Toyota і Volkswagen, – повідомляє сайт з продажу автомобілів RST.ua.\nСеред компактних авто на Кіровоградщині найчастіше купували Hyundai i10. У B-класі лідером стало Renault Sandero. Найпопулярніша модель у C-класі – Renault Logan. Ліфтбек Skoda Octavia найчастіше купували серед машин класу D. Лідером E-класу була Toyota Camry. У F-класі бестселером був Mercedes S-Class. Поміж позашляховиків найбільше продажів отримав кросовер Renault Duster, який виявився найпопулярнішим серед усіх класів.\nНагадаємо, у січні-вересні минулого року у Кропивницькому та Кіровоградській області зареєстрували тисячу нових автомобілів, але сума витрат тоді становила $27 млн.


Головна » Новини » Huawei розпочинає продажі гнучкого смартфона Huawei Mate Xs в Україні\nНовинка, Huawei Mate Xs, з’явиться на українському ринку з 24 липня. У період з 10 до 23 липня користувачі зможуть оформити попереднє замовлення на модель, отримавши у подарунок чохол-клатч.\nHuawei Mate Xs отримав дизайн Falcon Wing («Крило сокола»), який включає в себе понад зроблений із металу на основі цирконію, що забезпечує згин смартфона на 180 градусів.\nУ складеному вигляді Huawei Mate Xs являє собою смартфон із 6,6-дюймовим основним і 6,38-дюймовим додатковим екранами, а в розгорнутому — 8-дюймовий планшет. Дисплей FullView дарує ще ширші можливості перегляду контенту.\nHuawei Mate Xs оснащено системою Quad-камер SuperSensing Leica, розташованою вздовж бокової панелі смартфона. До неї входять 40-мегапіксельна основна камера, 16-мегапіксельна ультраширококутна камера, 8-мегапіксельна телефотокамера та камера 3D Depth Sensing.\nHuawei Mate Xs виводить зйомку селфі на новий рівень. Просто розгорнувши смартфон, користувачі отримують додатковий екран для ще якісніших селфі. Окрім того, створювати портрети стало ще зручніше завдяки функції Mirror Shooting з підтримкою подвійного екрана — вона дозволяє об’єкту зйомки та фотографу одночасно переглядати зображення та ділитися ідеями.\nHuawei Mate Xs працює на базі передового процесора Huawei Kirin 990 5G. Він включає 8-ядерний центральний процесор, що складається з двох супервеликих ядер Cortex-A76, двох великих ядер Cortex-A76 та чотирьох Cortex-A55. Обробку графіки забезпечує 16-ядерний графічний процесор Mali-G76, а проєктування ШІ — нейроморфний процесор, розроблений на базі архітектури Huawei Da Vinci.\nСмартфон підтримує багатовіконний режим Multi-Window, який дозволяє одночасно взаємодіяти з двома додатками. Окрім того, користувачі можуть запустити третій додаток за допомогою функції «Плаваюче вікно» (Floating Window). Завдяки цьому можна, зокрема, відповісти на повідомлення, не перериваючи роботу програм.\nHuawei Mate Xs отримав користувацький інтерфейс EMUI 10.0.1 на базі операційної системи Android Open Source Project. Він підтримує функцію Multi-screen Collaboration («Сумісна робота на декількох екранах»), яка дозволяє керувати системами декількох пристроїв Huawei з одного дисплея.\nСмартфон доступний із попередньо встановленим магазином додатків Huawei AppGallery, у якому зібрана велика кількість локальних і глобальних додатків для поліпшеного користувацького досвіду.\nЗ 21 липня Huawei Mate Xs буде доступний в Україні за рекомендованою ціною 69 999 грн. При купівлі нового смартфона користувачі отримають у подарунок 50 ГБ Huawei Cloud до кінця 2020 року. Також діє пропозиція від Huawei — безкоштовний VIP-сервіс. Він передбачає налаштування профілю Huawei ID, перенесення даних зі старого смартфона на новий, консультацію зі встановлення додатків. Ці послуги можна отримати в усіх сервісних центрах Huawei та точках продажу.


Галицька районна виборча комісія майже місяць працює без секретаря | Stanislavske.TV\nГалицька районна виборча комісія з моменту набуття повноважень де-факто працює без секретаря комісії. Перша особа, делегована за квотою Радикальної партії Олега Ляшка не виконувала покладених на неї посадових обов’язків. Згодом даною політичною силою було внесено подання про заміну, внаслідок якого, 20 вересня, Центральна виборча комісія призначила секретарем іншу особу від Радикальної партії Олега Ляшка. Але на цьому проблеми не закінчились. Новопризначений секретар відмовляється від роботи за посадою у ТВК, мотивуючи це браком достатніх навиків для виконання своїх повноважень та слабким володінням комп’ютером.\nЗ слів голови Галицької районної виборчої комісії Оксани Гоянюк випливає, що внаслідок проблеми з належним виконанням своїх обов’язків секретарем ТВК – збільшилось навантаження на інших членів комісії, оскільки для ведення протоколів засідань комісія змушена постійно обирати серед членів ТВК особу, яка вестиме протокол засідання, а частину функцій секретаря, від безвихідної ситуації, доводиться робити їй самій, інформує ОПОРА.\n«Прийшов новий секретар, він не володіє комп’ютерними навичками, не може набрати текст. Ми про це не знали. Людина усвідомила, на скільки це серйозна справа, тому що ми змушені були разом писати протокол. Нам важко, ми працюємо, далі вибираємо на кожному засіданні з членів комісії особу, яка виконує функції секретаря, але ніхто не хоче займатись цим постійно. Також важко знайти діловода, який би правильно міг оформити документацію. Тим більше, ми не можемо самостійно з числа членів комісії вибрати секретаря на постійну основу, бо це квота Радикальної партії Ляшка. Інший член комісії від цієї політичної сили категорично відмовився цим займатися» – розповіла Оксана Гоянюк.\nНагадаємо, раніше Станіславське Телебачення повідомляло про порушення Галицькою комісією виборчого законодавства.\nСекретар ТВК відмову працювати у виборчій комісії аргументує великим об’ємом роботи, до якої він не був готовий.\n«Я прийняв присягу, але я не буду секретарем. Я не володію комп’ютером, коли я був секретарем в сільській виборчій комісії, я писав протоколи, але від руки. Це по-перше. А по-друге, комісія працює вже майже місяць, я прийшов і на мене звалилася купа роботи, я не можу з цим впоратися» – повідомив ОПОРІ Михайло Бабій.\nГолова Івано-Франківської обласної організації Радикальної партії Олега Ляшка Тарас Присяжнюк схильний вважати свого колишнього однопартійця причетним до виникнення проблеми:\n«Ситуація там така, що чоловік, який по Галичу виконував всю підготовчу роботу – Зіновій Шафран, – відмовився працювати, а люди, яких він подавав на членів комісії були, скажімо так, люди з його команди. Він відмовився працювати, бо на нього чинився тиск колишнім кандидатом в народні депутати. Є такий Дмитро Михайлович Симак, він хотів відвоювати собі організацію, тому він тиснув на заступників, і вони відмовились за таких умов працювати. У нас вже є інша людина, яка виконує обов’язки керівника – Назаркевич Микола. На даному етапі проходить процес заміни секретаря РТВК. Думаю, що питання цього тижня – максимум у середу, має вирішитися. З приводу того, чи володів попередній секретар комп’ютерними навиками, я не можу трактувати, чи він просто так говорить, чи дійсно не вміє. Але якщо його подавав заступник голови районної організації, він на нього надіявся. Я думаю, що скоріше за все, він так говорить, щоб не працювати, бо вся команда відмовляється» – розповів Тарас Присяжнюк.\nА заступник голови обласної організації Івано-Франківських «радикалів» Юрій Турчин відповідальність за ситуацію покладає на Галицьку району організацію партії та заявляє про те, що кандидатуру на заміну знайшли і будуть вносити подання до ЦВК на заміну свого представника на посаді секретаря.\n«Ми вже знайшли третю людину, яку подамо до ЦВК на заміну. Питання щодо причин відсутності кадрів – це відповідальність Галицької районної організації. Справа в тому, що в Галичі погано організована робота осередку. Там була відповідальна за діяльність людина – заступник голови галицької організації Зіновій Шафран, який привіз документи, щоб подати заміну. Однак новий секретар прийшов через три дні і сказав, що відмовляється. Це все відповідальність галицького керівника», – заявив він у коментарі ОПОРІ.\nПопередня : У мережу виклали відео, як бойовики взяли в полон Савченко\nНаступна : На Івано-Франківщині лідерами за кількістю реклами стали “Солідарність” та “Свобода” – КВУ


Армія тіней Станіслава Тарасенка\nВаріанти, 6 грудня 20171742\nІсторія львівського кіномана Станіслава Тарасенка.\nЙого звати Станіслав Тарасенко і він – кіноман. Все починалося, як у всіх, спочатку здавалось, що не підсів і міг зупинитися в будь-який момент, але згодом залежність почала брати своє. Рідко кіноман визнає себе кіноманом, вирішення проблеми ховається у її прийнятті та усвідомленні. Коли ж нарешті осяє – тоді стає пізно. З недугом боротися було марно, тому як казали філософи: "Не можеш побороти – очоль". Так Станіслав став одним зі сподвижників фільмознавчого руху у Львові.\nЯк і кожна історія, ця також має початок. "Мені це завжди подобалось. Як тільки я приїхав у Львів, років 8-9 тому, мені одразу захотілося подивитися хороше кіно. Провів таке-собі дослідження протягом 2-3 років і дійшов висновку, що хоч покази і влаштовуються, проте їх дуже мало. І насправді, знайти фільм, який би мене зацікавив дуже важко. Ось так усе і почалось" – розповідає Тарасенко. "Я не знав жодної радіопередачі про кіно і ми з друзями її зробили. Ми захотіли організувати кіноклуб, в якому б читалися лекції і показувалися цікаві фільми, – і ось ми маємо "Silentium".\n"Silentium" – для кіномана та звичайного любителя кіно – скринька Пандори, в хорошому її сенсі. Широковідомий у вузьких колах “притулок” користується популярністю, особливо тепер, коли Кипопоиск заборонили. Насправді, "кіноклуб" – не дуже вдала назва для "Silentium" – перебиває мене Тарасенко – Це не гурток зацікавлень. Ти не повинен приходити і записуватися, платити членський внесок, ні – ми просто показуємо кіно. Наша основна ціль – показувати фільми. І люди приходять, щоб їх дивитися. Для чого ж ще потрібний кінематограф?”\nСправді, важко з ним не погодитися. Основна ціль кіно – робити продукт, щоб його потім дивилися, а "Silentium" неначе зібрання анонімних кіноманів, що прийшли поділитися недугом. І під час чергових таких зібрань розглядається чергова доза: яка вона, в чому її суть та вибачайте за жаргонізм "як зайшла". Відсіюється увесь неякісний товар і до дегустації допускається тільки чиста проба. До такої "спілки метрвих кіноманів" може приєднатися будь-хто, головне, щоб недуг був то й же ж. Дискусії тут проходять он-лайн, або ж в перщому-ліпшому генделику.\nЧас ішов і потрібно було якось розвиватися. Як зазначає сам Станіслав: "Потім мені зробили пропозицію в "Коперніку". Протягом року у ньому робився ремонт, завдяки чому ми отримали два прекрасних зали в центрі міста. Кінотеатр нарешті відродився і приймає відвідувачів". Ось так все і почалося з "фестивалями кіно", на все тій же ж вулиці Коперніка. Мало хто знає, проте "Копернік" став "театром Курбаса" серед кінотеатрів Львова. У людей, що ним завідують, є своє бачення на кінематограф і попри новинки, тут в прокат виходять і перли класичного кіно. Тарасенко – один з тих людей, що займається їх відбором.\nНа прохання окреслити ситуацію трошки детальніше розповідає: "Кожен фестиваль проходить по-різному, цим займаюсь не тільки я, існують ще організатори й менеджери, котрі всім оперують. Дуже багато пропозицій приходять відносно тих чи інших фестивалів. У деякі з них інвестуємо ми, дещо приходить зі сторони. У нас відбувалися фестивалі індійського кіно, прибув посол з Індії у Львів і запропонував свої фільми. Це були сучасні індійські стрічки. Цікаво, що тоді прийшло немало людей. Також ми проводили фестиваль "Фантастичного Кіно", "Дикого Кіно", фестиваль японського режисера Хаяо Міязакі, це завжди різні теми. Щорічно проводимо знаменитий фестиваль "Польського Кіно", який проходить на Театральній. Тепер у ньому задіяний й "Копернік". Насправді – дуже багато подій попереду. Було б тільки бажання дивитися".\nА бажання, як показує статистика, є та ще й дуже велике. Порівнявши кількість проданих білетів тепер, з їхньою кількістю в минулому році, Станіслав підсумовує, що попит на подібні фестивалі зростає. Помалу, проте тенденція все ж є. Скоро хворих у Львові побільшає, і зовсім не тому, що зима. Стояти на місці не можна в жодному випадку, це кредо будь-якої успішної людини. Стояти на місці просто неможливо – якщо у тебе є залежність. Тепер, коли кіномани мають де дивитися кіно і де про нього поговорити, справа стала за наступним – де можна про нього послухати.\nНа допомогу прийшов проект з минулого – підкаст "Кіноведи", що освітлював усі аспекти кінематографу. Він уже мав у своєму арсеналі власну, сталу аудиторію, проте не був доступний широкому читачеві. Станіслав про свій перший розповідає, що "Кіноведи" вже більше трьох років виходять в ефір і були першим його проектом. Його мета – говорити про кіно, та говорити багато. За допомогою "Кіновед" ми дізнаємося про кіно. За його допомогою ми починаємо розбиратися в тих чи інших режисерах. Це наша школа. Ми собі власну школу збудували і вчимося там".\nМинулого року стартував новий проект Станіслава – онлайн-радіо "Бармаглот". Програма нарешті знайшла своє місце. Наплювавши на стереотип, який каже, що стартувати без грошей складно, спільними силами небайдужих та великими потугами проект таки народився. Зібравши потрібну суму на "Спільнокошті" кіномани отримали радіо, де можна послухати якісно підібрану музику, філософські програми про релігію, музику, літератуту, культуру і, о чудо, про улюблене кіно. Триває постійний розвиток ресурсу, пошук нових кадрів та спонсорів, а сам Тарасенко зазначає, що проект в жодному випадку не є комерційним. Знаючи його пристрасть до улюбленої справи, не вірити – немає жодних підстав. І хоч він досі працює не на повну силу, автори обіцяють перезапустити його у січні 2018 року. На радість усім нам.\n"Інвестиції в майбутнє" – так називає Станіслав кошторис усіх проектів, в яких приймає участь. Наголошуючи на тому, що захмарних сум чи доходів він не отримує. А попри раніше згадані проекти, разом з дружиною займається "швейними" справами з яких і отримує основний дохід. Якщо є бажання, то навіть улюблена справа здатна стати комерційно успішною. А кількість першого, як ми знаємо, завжди залежить від пожертвуваної кількості другого. Тримаємо кулаки за усі вищезгадані проекти, що виховуватимуть у Львові свою мережу домашніх кінокритиків та поширюватимуть хворобу містом.\nПередчуваючи ваше запитання, який фільм варто подивитися, Станіслав виокремлює Шляхи Слави Стенлі Кубрика. Воєнна драма, яка досі не має аналогів. Дякувати за запитання не варто.\nавтор: Любомир Федоришин\nфото: Фб Станіслава Тарасенка\nМітки: Бармаглот, Станіслав Тарасенко\nКіноман Тарасенко На хвилі “Бармаглота” Радіо "Бармаглот": еклектика, анархія, непередбаченість


Розважальна гра Ravensburger Сумасшедший лабиринт (26481) купити недорого в Україні. Розважальна гра Ravensburger Сумасшедший лабиринт (26481) замовити за 950 грн: огляди, фото, описи, характеристики, відгуки. Швидка доставка. Київ, Одеса, Дніпро, Харків, Львів - Інтернет-магазин EconomPokupka\nРозважальна гра Ravensburger Сумасшедший лабиринт (26481)\nСекрети лабіринту чекають на відкриття!\nБожевільне задоволення полювати на скарби, привидів і драконів! Кожен гравець хоче дістатися до абсолютно різних місць, тому вони ускладнюють один одного до місця призначення. Гра, сповнена сюрпризів - там, де хвилину тому була дорога, у наступну мить "виростає" стіна. Ось захоплюючий лабіринт: прості правила, стільки сюрпризів! Гра включає спеціальний варіант гри для дітей молодшого віку, який, зберігаючи привабливість гри, значно спрощує її.\nЛабіринт Ravensburger - це дуже захоплююча та весела гра. Гравці взялися шукати в зачарованому лабіринті. Кожен з них повинен вміло рухатись лабіринтовими стежками, щоб дістатися до таємничих об’єктів та істот. Перемагає той, хто першим відкриє всі секрети і повернеться до вихідної точки. Досягти цілі, однак, непросто, оскільки лабіринт постійно змінюється. Зміни вносяться шляхом додавання однієї картки лабіринту таким чином, щоб переміщати весь, будь-який один ряд карт, що утворюють лабіринт. Витягнута карта залишається на краю дошки, поки наступний гравець не здійснить ход. Місця на краю дошки, де дозволено вставляти картки, позначені стрілкою.\n1 дошка 34 карти з доріжками 24 карти з секретами 4 пішаки


Народні засоби від сонячних, термічних та інших опіків\nВідео: Як лікувати сонячні опіки народними засобами частина 2\nСонячні та інші види опіків - це реакція шкіри на надмірний вплив ультрафіолетових променів, хімічних речовин, великих позитивних або негативних температур, електрики. В аптеці продається безліч препаратів, що знімають почервоніння, біль і печіння шкірних покривів. Якщо ж немає можливості ними скористатися, на допомогу приходять народні засоби.\nРазом з іонізуючим (радіаційним) випромінюванням відносяться до групи променевих опіків. Виникають через проникнення частини ультрафіолетових променів в поверхневі шари шкіри. В результаті кровоносні судини розширюються, і плазма крові може виходити за їх межі, утворюючи пухирі. Також відбувається алергічна реакція на випромінювання - активуються гладкі клітини, що містять гістамін, що призводить до виникнення почервоніння і больових відчуттів.\nНайчастіше на сонці або в солярії обгорає особа - ніс, лоб, вилиці, підборіддя. На тілі - це плечі, задня поверхня шиї, верхня частина спини і грудей, передня частина стегон. На цих місцях першими з`являються почервоніння, хворобливі при торканні, відчуття стягнутості або потріскування шкіри. Сонячний опік проявляється не відразу, а через 2-8 годин після засмаги.\nСонячні опіки в основному не є глибокими і не вимагають госпіталізації. Однак в деяких випадках необхідно звернутися до лікаря:\nПоява сухості в роті, затримки сечовипускання.\nПридбання шкірних покривів сморщенного або обвислого виду.\nПідвищення температури до 39 градусів і більше, головний біль, нудота, порушення свідомості (в цьому випадку можна припустити сонячний удар).\nВиникають внаслідок впливу високих температур. Вражаючими факторами виступають:\nполум`я. Так само як опік як від вогню сірники, так і від лісової пожежі. Залежно від масштабів можуть дивуватися очі, дихальні шляхи (на зів, носоглотку, гортань впливає термічний агент, на трахею, бронхи, альвеоли - продукти горіння). При обробці рани важливо відокремити від уражених тканин обличчя і тіла волокна одягу, щоб вони не стали причиною інфекції в подальшому.\nрідина (Окріп, гарячу олію, кипляче варення). У деяких випадках ураження шкіри буває досить глибоким, досягає III ступеня.\nпар. Площа опіку може бути великий, але порівняно неглибокій. Часто страждають дихальні шляхи.\nгарячий матеріал (Праска, плойка, чайник, вугілля). Площа ураження обмежена розмірами предмета і зазвичай має чіткі межі. Глибина може досягати найвищого ступеня.\nЧасто причиною ураження шкіри стають косметичні засоби, домашні миючі та чистячі препарати, засоби для фарбування волосся, склади на основі спирту. Іноді їдкі речовини помилково приймають всередину, що викликає опік слизової ротової порожнини, в тому числі мови, глотки, розвиток набряку гортані і важчі наслідки.\nДо хімічних агентів, здатним залишити опік на тілі людини, також відносяться деякі агресивні речовини, які виділяються тваринами (медуза) і рослинами (рицина, борщівник, кропива, чистотіл).\nЯвляють собою ураження поверхні шкіри або внутрішніх органів, що виникають при впливі електричної дуги або струмів, що проходять через тіло людини. Отримати такі пошкодження можна при ударах блискавки, дотику до оголених проводів, що знаходяться під напругою, використанні несправних електроприладів.\nопік I ступеня. Пошкоджується верхній шар шкіри - епідерміс. Це виражається в почервонінні, невеликої набряклості і помірних больових відчуттях при дотику. Проходить через 2-5 днів.\nопік II ступеня. Глибші поразки епідермісу, з виникненням на почервонілий шкірі пухирів з прозорою жовтуватою рідиною, яка швидко мутніє (при хімічних опіках пухирі не утворюються). Відновлення шкірних покривів займає до 14 днів, ще через тиждень нова шкіра, що має спочатку яскраво-рожевий колір, набуває нормальний відтінок.\nопік III-А ступеня. Руйнуються всі шари шкіри, крім найглибшого (росткового). Пошкоджена ділянка покривається бульбашками з рідиною або желеподібної масою, часто утворюється струп - біла або жовтувата кірка, малочутлива при торканні. Загоєння займає до 30 днів, пігментація проходить ще через 1,5-3 місяці.\nопік III-Б ступеня. Характеризується омертвлянням всіх шарів шкіри і підшкірної жирової клітковини з формуванням великих бульбашок з кров`яною рідиною. Може формуватися сірий або коричневий струп.\nопік IV ступеня. Чи означає загибель тканин під шкірою - м`язів, сухожиль, нервів, суглобів, аж до кісток. Омертвілі тканини частково обугливаются і відриваються на протязі декількох тижнів. Загоєння проходить повільно, з утворенням рубців.\nІснує безліч рецептів засобів від опіків в домашніх умовах:\nалое. Гілку багаторічної рослини розрізати уздовж і змащувати обпечені ділянки. Сприяє швидкому загоєнню, заспокоює шкіру, знімає роздратування.\nБілок і чистотіл. При опіках з пухирями збити білок сирого курячого яйця, нанести на шкіру, залишити до висихання, змити прохолодною водою. Через 30 хвилин зробити компрес з відвару чистотілу - 1 столова ложка трави на 1 склянку води, кип`ятити 10 хвилин. Процедури повторювати кілька разів на день для усунення болю і загоєння ран.\nкапуста. Знімає не тільки місцеву температуру, але і почервоніння. Докласти листя свіжої або квашеної капусти на постраждалі місця і тримати не менше 20 хвилин. Процедуру можна повторити, змінивши листя на свіжі. Для примочки підійде і розсіл від квашеної капусти.\nКартопля. Очищений сиру бульбу нарізати тонкими кружечками і прикладати до ураженої шкіри. Можна натерти картоплю на тертці і викладати на опік. Тримати 30 хвилин.\nВідео: Лікування опіків народними методами\nЦибуля. При ураженнях паром відварити 1 цибулину, подрібнити в кашку і тримати на тілі 2 години, закриваючи зверху марлевою пов`язкою.\nОлія лляна або обліпихи. При нанесенні на уражені ділянки мають заспокійливу і ранозагоювальну дії.\nм`ята. Залити 1 столову ложку подрібненого листя 1 склянкою окропу, дати настоятися 1 годину, процідити і робити з настою примочки на обпечені місця. М`яту можна замінити квітками ромашки або листям подорожника. Компреси мають протизапальну дію, стимулюють відновлення тканин.\nпрополисная мазь допомагає при появі пухирів. Розтопити на водяній бані 100 грамів свинячого сала (можна замінити вазеліном), додати 20 грамів прополісу, ретельно перемішати і акуратно змастити шкіру. Засіб зберігати в холодильнику.\nСода харчова. При опіках від сонця допоможе ванна з теплою водою, в якій слід розчинити 1 склянка соди. Пошкодження від гарячих предметів усуває компрес з содового розчину. Засоби знімають почервоніння і припухлості, швидко повертають шкірі колишній вигляд.\nчай. Компреси з охолодженої заваркою зеленого або чорного чаю є знеболюючими, антисептичними засобами, заспокоюють шкіру. Застосовувати необхідно кожні 2 години.\nлуг допомагає при ураженні кислотою або солями важких металів, нейтралізувати їх допоможе луг - содовий або мильний розчин, при опіку, викликаному дією лугу, необхідно докласти розчин оцтової або лимонної кислоти.\nЧитайте також про ефективні народні засоби боротьби з синцями, набряками і забоями на обличчі і тілі http://ladyaukr.ru/kosmetologija/2406-narodni-zasobi-vid-sinciv-udariv-gematom-shishok.html\nСонячне світло допомагає підвищити дитячий імунітет, впоратися з алергічними реакціями, збільшує стійкість до стресів. Під його дією виробляється гормон щастя серотонін і вітамін D, такий необхідний дитячому організму.\nОднак сонячні опіки у дитини утворюються набагато швидше, ніж у дорослого. Причин цього кілька:\nРоговий шар також недостатньо розвинений, щоб в повній мірі виконувати свою захисну функцію, через що ніжна шкіра дітей легше травмується.\nУ новонароджених і дітей до 6 місяців знижено освіту в шкірі пігменту меланіну, що робить їх особливо вразливими для сонячних променів.\nВідео: Опіки лікування в домашніх умовах. Як лікувати опіки народними засобами\nКрім того, діти дуже цікаві, активні та непосидючі, тому часто отримують опіки через необережність - доторкнувшись до розпеченої поверхні, обливши окропом. За статистикою, третина всіх постраждалих від опіків - діти, більше половини з них не досягли віку 3 років.\nВід батьків потрібна підвищена увага при роботі з гарячими предметами, під час прийняття сонячних ванн, розведення багать, коли поблизу є діти. При будь-якому вигляді опіку малюків до року необхідно показувати лікаря.\nІснує кілька правил, дотримання яких допоможе запобігти виникненню опіків, зокрема, сонячних:\nУникати прямого контакту з сонячними променями в період з 11 до 15 годин, людям з дуже світлою шкірою - з 10 до 16. У цей час тіло слід прикривати одягом і головними уборами.\nВідео: Опіки Лікування народними засобами\nПеред виходом з дому наносити на відкриті ділянки шкіри сонцезахисні засоби, підібрані по фототипу шкіри.\nПід час прийняття сонячних ванн захисний засіб на тілі необхідно оновлювати після кожного купання в водоймах.\nПрибрати із зони доступу дітей небезпечні речі - хімікати і побутові хімічні засоби, гарячий матеріал, гарячу їжу і рідини, сірники, запальнички, закрити розетки спеціальними заглушками.\nПроводити з дітьми роз`яснювальні бесіди з приводу безпеки.\nПам`ятати, що куріння в ліжку є частою причиною пожеж.\nЗвідки беруться пухирі на шкірі з рідиною: причини виникнення та методи лікування\nЧому з`являються пухирі на долонях? Лікування, профілактика, подальший догляд за шкірою\nВід чого на тілі з`являються пухирі і сверблять, вони потім пропадають чи ні? Фото висипі на шкірі\nЕфективне лікування опіку з пухирі в домашніх умовах\nЧому з`являються пухирі на обличчі. Види, способи лікування, профілактика, фото\nЧому з`являються пухирі у дитини на тілі: симптоми, профілактика, фото з поясненнями\nПерша допомога при опіку. Чим лікувати опіки з пухирями, якщо пухир лопнув\nОсобливості лікування пухиря при опіку окропом: що робити в домашніх умовах, мазь від опіків і інші способи\nЩо слід робити, якщо з`явилися пухирі при обмороженні і яке лікування призначають?\nЗ`явився пухир: як лікувати і що робити, якщо не проходить? Які засоби допоможуть позбутися від почервоніння?\nЯк швидко позбутися від наслідків опіку?\nПравильний засмага на пляжі і в солярії - як засмагнути безпечно для здоров`я\nХочете знати чи можна проколоти пухирі від опіку? Чому вони з`являються і що буде якщо їх лопнути.


Назарина: "Проблем з фінансуванням в "Карпатах" немає" - 8 Грудня 2019 - FCKarpaty.Com.Ua - Сайт фанів і вболівальників Карпати\n08.12.2019 Назарина: "Проблем з фінансуванням в "Карпатах" немає"\nВ інтерв'ю футболіст розповів про кризу в Карпатах, спілкування з фанатами і порівняв Львів з Антверпеном.\n«Проблем з фінансуванням в Карпатах немає»\n- Єгор, тебе визнали найкращим гравцем УПЛ в листопаді. Вітаємо! Що для тебе це значить?\n- Велике спасибі! Звичайно, завжди приємно отримувати індивідуальні нагороди, але якби цього не сталося, я б не засмутився. Для мене на першому місці завжди стоїть гра команди і її результати. Хочеться приносити користь Карпатам, а титул кращого гравця місяця - це лише приємний бонус.\n- При цьому Карпати мають вельми неприємну серію без перемог і розташовуються в небезпечній зоні. Гравці відчувають тиск?\n- Безумовно, тиск є - з боку преси і уболівальників. Але ми намагаємося зосередитися на наступній грі проти Десни. Віримо в свої сили, віримо, що можемо перервати цю серію і домогтися позитивного результату. У попередніх матчах ми демонстрували хорошу гру, пора вже здобувати очки і підніматися по турнірній таблиці.\n- Роман Санжар говорив, що проблема Карпат - молодість. Як ти вважаєш, чого не вистачає вашій команді зараз?\n- Можливо, погоджуся з тренером. Нам не вистачає досвіду, десь бракує майстерності. Через це ми стикаємося з певними проблемами, які заважають нам перемагати.\n- Восени у Карпат було кілька непростих розмов з уболівальниками. Вдалося налагодити діалог з ультрас?\n- Так, після серії невдалих матчів у нас була жорстка розмова з нашими вболівальниками. Але зараз все добре, ми розуміємо їх, вони розуміють нас і підтримують в цій непростій ситуації. У Карпат прекрасні відносини з ультрас, недавно ми навіть грали товариський матч на базі, багато спілкувалися після гри. Завжди приємно проводити такі заходи, все відмінно.\n- Ходять розмови, що Петро Димінський перестав фінансувати Карпати. Чи є в цьому плані проблеми?\n- У нас є затримка в кілька днів, але це точно не заборгованість.\n- Попереду матч з Десною. Готуєтеся, як до гри з одним з лідерів чемпіонату?\n- Ні, працюємо в звичному режимі. Я вважаю, що за винятком Шахтаря, в УПЛ все команди рівні. Налаштовуємося тільки на перемогу, зробимо все, щоб взяти три очки і порадувати наших уболівальників.\n«В Антверпені мені не вистачило впевненості»\n- Прекрасне місто, європейське. Мені тут дуже подобається. Улюблене місце? На даний момент це база (посміхається). А так люблю прогулятися по центру.\n- Антверпен схожий на Львів?\n- Так, певна схожість є. Там теж багато старовинних будівель, прекрасна архітектура.\n- Твій шлях у великий футбол починався в академії Динамо, а продовжився в Дніпрі. Вихованцем якого клубу ти себе вважаєш?\n- Вважаю себе більше вихованцем футбольної школи міста Прилуки, звідки я родом. Там я отримав фундамент підготовки. Динамо - важливий клуб в моєму житті, там я багато чому навчився за п'ять років. Але і Дніпро теж складно переоцінити, там відбулося моє становлення як футболіста.\n- Тобі не вдалося закріпитися в Антверпені. Чому?\n- Складно відповісти на це питання ... У першу чергу, потрібно шукати проблеми в собі, аналізувати помилки. Напевно, не вистачило впевненості в собі, в своїх силах.\n- Оренда в Карпатах - спроба знайти цю впевненість?\n- Можна сказати і так. Головне, що тут я отримую ігрову практику, це дуже важливо. Як я говорив раніше, у мене були пропозиції з Європи, але вийшло так, що я переїхав до Львова. Радий, що виступаю зараз за львів'ян!\n«Якщо буду рости, то, можливо, отримаю виклик в збірну»\n- В одному з інтерв'ю ти казав, що не хочеш повертатися в український футбол, але в підсумку все ж повернувся.\n- Так, говорив таке. На той момент у мене була пропозиція з Європи, хотілося продовжувати будувати свою кар'єру там, але сталося те, що сталося. Не шкодую про це.\n- За Антверпеном продовжуєш стежити?\n- Так, ось дивився матч Кубка Бельгії, в якому моя команда обіграла Генк по пенальті. Мбокані? Зараз з ним не підтримую зв'язок, але коли був там, то ми добре спілкувалися.\n- Що відразу кинулося в очі в Бельгії в футбольному плані?\n- Там все більш професійно. Кожен футболіст не упускає жодної дрібниці. Перед тренуванням хлопці регулярно заходять в тренажерний зал.\n- У Карпатах це є?\n- До речі, так, тут теж багато футболістів відвідують зал, як до тренування, так і після.\n- Хто в команді на даний момент лідер?\n- Зараз повернувся до роботи Олександр Кучер. Він постійно керує грою на полі, відчувається його досвід.\n- Позиція опорного хавбека в національній збірній досить конкурентна. Відчуваєш, що вже готовий спробувати свої сили в команді Андрія Шевченка?\n- Звісно, чому ні! Упевнений, якщо буду продовжувати прогресувати і показувати той рівень футболу, який потрібен наставнику збірної, то отримаю виклик. Працюю над цим.\n- Плани на відпустку вже зверстав?\n- Поки не думаю про відпочинок. Попереду у Карпат два важливих поєдинку, в яких потрібно набирати очки.


Отруєння рослинами, що накопичують оксалати: До даної групи рослин належать: щавель великий, щавель малий, - - - Медична Бібліотека на medbib.in.ua\nПропоноване довідковий посібник є результатом роботи колективу авторів. Довідник лікаря ветеринарної медицини, 2006 - перейти до змісту підручника\nОтруєння рослинами, що накопичують оксалати\nДо даної групи рослин належать: щавель великий, щавель малий, кислиця звичайна, мишій зелений. Всі перераховані вище рослини в період своєї вегетації накопичують солі щавлевої кислоти (оксалати) - калію, натрію і кальцію. Оксалати калію і натрію добре розчинні сполуки, вони швидко всмоктуються і викликають токсикоз.\nЕтіологія. Отруєння щавель, кислиця, бадиллям цукрових буряків та мишій зустрічається у всіх видів тварин, частіше у ВРХ. Основними причинами отруєння є: поїдання отруйних рослин на пасовище, згодовування гички цукрових буряків, а також сіна (висушування рослин токсичності не знижує).\nСимптоми і течія. Після всмоктування оксалати калію і натрію пов'язують іонізований кальцій і утворюють нерозчинний оксалат кальцію, що призводить до розвитку гіпокальціємії.\nВідзначають пригнічення тварин, відмова від корму, рясну салівацію, діарею (фекалії з домішками крові), атонию і тимпанію, рясне потовиділення (у ВРХ і коней). Спочатку діурез частий, потім він урежается і розвивається анурія. Пізніше у тварин настає хитка хода, м'язове тремтіння, пригнічується дихання і серцева діяльність. У свиней відзначають сильні проноси, полиурию, гнійні кон'юнктивіти і дерматити в області голови. Характерно також поява артритів і кульгавість.\nДіагноз. Аналізують дані анамнезу, годування, клінічні симптоми, патологоанатомічні зміни (оксалат Са в нирках). У лабораторії встановлюють гипокальциемию, високу рh сечі.\nЛікування та профілактика.\nВсередину призначають сольові проносні (натрію або магнію сульфат), в'яжучі та обволікаючі засоби (танін, відвар кори дуба, відвар насіння льону, крохмальну слиз), внутрішньом'язово кальцію глюконат (5-10% розчин 1 - -20 г для великих тварин). Внутрішньовенно розчини глюкози. Симптоматичне лікування: серцеві (коразол, кордіамін, кофеїн-бензоат натрію), що стимулюють подих (лобелін, цититон). З профілактичною метою обмежують згодовування кормів, що накопичують оксалати. У раціон включають кальційсодержащіе мінеральні добавки.\nІнформація, релевантна " Отруєння рослинами, що накопичують оксалати "\nОТРУЄННЯ І ПРИНЦИПИ ВЕДЕННЯ ХВОРИХ\nПауль А. Фрідман (Paul A. Friedman) Загальні принципи У США випадкове отруєння хімічними речовинами служить причиною близько 5000 випадків смерті щороку, в той час як число самогубств, скоєних за допомогою хімічних речовин, щороку складає більше 6000. На додаток до жертв смертельного отруєння існує набагато більше число осіб, чиє здоров'я серйозно\n+ + + каверна (від лат. Caverna - печера, порожнина), порожнина, що утворюється в органах після видалення некротичної маси. К. виникають (наприклад, при туберкульозі) в легенях. К. можуть бути закритими і відкритими при повідомленні їх з природним каналом. Див також Некроз. + + + Кавіози (Khawioses), гельмінтози прісноводних риб, що викликаються цестодами роду Khawia сімейства Garyophyllaeidae,\n. РОСЛИНИ, викликає симптоми ПОРУШЕННЯ сольового обміну. РОСЛИНИ, що МІСТЯТЬ ОРГАНІЧНІ КИСЛОТИ ТА ЇХ СОЛІ\nЩавель малий (щавелек, овечий щавель) - Rumex acetosella L. (Рис. 30). Низькоросла рослина висотою 10-20 см. Має кілька розгалужених стебел. Квіти дрібні, зеленувато-червонуваті. Росте повсюдно як багаторічний бур'ян, засмічувати поля, луки, степи, зустрічається серед чагарників. Щавель великий - Rumex acetosa L. Рослина висотою 30 - 60 см. На кінці прямого борознистого стебла\nЗАГАЛЬНІ відомості про лікарські рослини БІОЛОГІЧНО АКТИВНІ РЕЧОВИНИ ЛІКАРСЬКИХ РОСЛИН, обумовлює їх цілющі властивості\nЗастосування лікарських рослин в практиці обумовлено наявністю в їх складі біологічно активних речовин, які при введенні в організм навіть у дуже малих кількостях викликають певний фізіологічний ефект. Ці активні речовини синтезуються самими рослинами з неорганічних мінеральних речовин грунту, води, з вуглекислого газу повітря. Синтез здійснюється рослинами під впливом\nМільйони років тому на Землі з'явилися патогенні мікроорганізми і лише на рубежі XIX-XX ст. був досягнутий вирішальний перелом у боротьбі з хворобами, що викликаються цими мікроорганізмами. Але на порозі 2002 перед медициною постали нові проблеми: погіршення епідеміологічної обстановки по багатьом інфекціям, швидке старіння населення, збільшення людей з імунодефіцитами, що сприяє широкому\nБотулізм (botulismus) - захворювання відноситься до токсикоінфекцій і характеризується ураженням ЦНС, паралічами м'язів глотки, язика, нижньої щелепи і скелетних м'язів. Захворювання реєструється у всіх країнах світу, в тому числі й Республіці Білорусь. Економічний збиток складається з високого (до 95%) падежу тварин. Етіологія. Збудник - Clastridium botulinum - анаероб, являє\nФузаріотоксикоз - отруєння, що виникає в результаті поїдання кормів, уражених токсичними грибами роду Fusarium. Етіологія. Токсичні гриби роду Fusarium Link термостабільним, стійкі до дії кислот і лугів. Отруєння викликають продукти життєдіяльності грибів, що накопичуються в хлібних і кормових злаках, бобових рослинах, різних плодах (токсини - Поїн, фузарін, спорофузарін\nОсновні синдроми хвороб печінки і жовчних шляхів. До них відносяться: жовтяниця, печінкова недостатність, портальна гіпертензія, холестаз, гепаторенальний, гепатоенцефаліческій синдроми, печінкова кома, печінкова колька, синдром гепатогенної фотосенсибілізації. Жовтяниця (icterus) - клініко-лабораторний синдром, що характеризується гіпербілірубінемією і желтушностью , загальною слабкістю і\nВиразка (ulcus) - це дефект шкіри, слизової оболонки і глубжележащих тканин, що не має нахили до загоєнню внаслідок некрозу клітинних елементів і розвитку патологічних грануляцій. Етіологія. Розвитку виразкового процесу сприяють інфекційні та ендокринні захворювання (ензоотичний лимфангит, сап, туберкульоз, некробактеріоз, цукровий діабет), виснаження організму, порушення обміну\nРослини, що містять алкалоїди групи атропіну\nОтруєння красавкой, блекотою, дурманом До рослин містить алкалоїди групи атропіну відносяться: дурман звичайний, блекота чорна, беладона (беладона). Отруйні початку. Всі рослини містять алкалоїди: атропін, гиосциамин, скополамін. Вони знаходяться у всіх частинах рослини . Всі алкалоїди дуже стійкі. Вони не втрачають токсичності в зеленій масі, при висушуванні рослин, силосуванні і


20 Січня 2020. 12:10\nЗміни щодо процесу декларування вступили у силу з 01 січня 2020 року.\n3. Змінено норму щодо подання виправленої декларації. Декларант протягом семи днів після подання декларації має право подати виправлену декларацію не більше трьох разів.\n5. Внесено деякі уточнення до поняття «члени сім’ї». До членів сім’ї додатково віднесено дітей зазначеного суб’єкта до досягнення ними повноліття — незалежно від спільного проживання із суб’єктом.\n12. Значно розширено коло близьких осіб, зараз додається: двоюрідний брат, двоюрідна сестра, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки) (тобто свати).


Як зняти набряк носа у дитини алергічного характеру: лікування слизової оболонки носоглотки Як зняти набряк носа у дитини алергічного характеру: лікування слизової оболонки носоглотки\nКонтакт із зовнішнім світом відбувається через різні органи і системи. Одним з таких «засобів зв’язку» служить наш нюх. В повітрі знаходиться величезна кількість дрібних частинок, які можуть надавати несприятливий вплив на дитячий організм. Першим бар’єром виступає слизова носа. У малюка виникає закладеність носа, що дуже турбує батьків. Набряк носа у дитини може спричинити за собою небезпечні наслідки.\nНабряк слизової носа і носоглотки виникає з різних причин. Коли на тканини потрапляє інфекційний агент або алерген, збільшується кровенаполняемость судин. Це призводить до збільшення їх обсягів і виникнення набряку. Фахівці вироблені такі основні причини набряклості зовнішніх дихальних шляхів:\nхронічні хвороби: тонзиліт, аденоїдит, риніт;\nНабряк слизової носа і носоглотки незалежно від причин виникнення завжди проявляється утрудненням дихання і скупченням слизу.\nІснує і характерна симптоматика для кожного патологічного агента. Розберемо клінічні прояви в залежності від причини:\nПри інфекційних ураженнях слизової носових шляхів завжди є збудник – віруси або бактерії. При вірусному нежиті виділяється рідина прозора, рясна. Коли риніт ускладнюється бактеріальною флорою, виділення загустевают, їх колір стає жовтим або зеленим. При грибкової інфекції з’являється біла слиз з прожилками міцелію, утворюються кірки на слизовій, які потім ерозіруются.\nВ навколишньому середовищі, а саме у повітрі, існує велика кількість речовин, що провокують алергію. При їх вдиханні активується робота імунної системи дитячого організму. Слизова дратується, і, як наслідок, утворюється набряк. Малюк чхає, слизові виділення прозорі, утруднене дихання частково або повністю неможливо.\nБудь-яке хронічне захворювання носоглотки і носа здатне приводити до набряку. Аденоїдит характеризується потужним запальним процесом. Всі навколишні тканини наповнюються кров’ю, і дихання стає проблематичним. При тонзилітах запалені мигдалини, їх обсяги можуть збільшуватися в кілька разів. Це призводить до часткового перекриття дихальних шляхів.\nЯкщо дитина отримує травму носа, запалення не змусить себе довго чекати. Набряк всіх тканин носа частково або повністю перекриває носове дихання. Малюк відчуває біль різної інтенсивності. Можливо виділення крові.\nПри набряку носа у дитини рекомендується проконсультуватися з фахівцем, який визначить природу виникнення симптому і призначить правильне лікування\nВажливо зняти набряклість в короткі терміни. До цієї проблеми необхідно підходити комплексно. Призначати лікування повинен фахівець. Вибір засобів для цих цілей величезний. Всі вони спрямовані на усунення причин та клінічних проявів захворювання. Велике значення має індивідуальний підхід до кожної дитини.\nЯкими аптечними препаратами можна зняти набряк слизової носа у дитини? Якщо набряк носа і носоглотки у малюка спровокований інфекційним агентом, переважно використання судинозвужувальних і протизапальних крапель. Їх добір залежить від віку дитини та індивідуальних особливостей організму:\nРинофлуимуцил. Не призначається дітям до 3 років. Від трьох до 10 – по 1 натискання у кожну ніздрю (не більше 4 р/добу). Курс лікування — 7 днів.\nВиброцил. Підходить при набряках, спровокованими вірусами. Малюкам до 12 місяців протипоказаний. З 1 до 6 років – 1-2 кап. до 4 р/день.\nСанорин. Застосовують при досягненні дитиною дворічного віку-по 1-2 краплі 0,05% розчину 2-3 рази на добу.\nСанорин-Кисло. Дітям до 6 років – 1-2 кап. 0,05% концентрації три р/добу.\nНазивін. Допомагає зняти сильний набряк і нейтралізувати алергічну реакцію. З народження до 1 місяця – 1 крапля 0,01% 2-3 р/добу. З 5 тижня життя та до одного року – 0,01% 1-2 кап. 2-3 р/день. 1-6 років – 0,025% розчин по 1-2 кап. 2-3 р/день.\nПри набряках алергічної природи доцільно використовувати антигістамінні засоби (для прийому всередину):\nФенистил. Розбити на три прийоми: від 1 місяця до 12 – 10-30 крапель, від 1 року до 3 – 30-45 кап., 3-12 років — 45-60 кап.\nЗіртек. Краплі рекомендовано з 6 місяців. 6-12 міс. — 1 раз на добу по 5 крапель, 1-6 років – 5 кап. два р/добу, від 6 років – по 20 кап. один раз в день.\nНабряк слизової дитини можна зняти інгаляціями. На відміну від крапель, ліки не стікає в горло, а надійно фіксується на слизовій. Виконуються такі процедури з допомогою звичайній каструлі або небулайзера. В якості препаратів застосовують фізіологічний розчин, евкаліпт, Мірамістин або інший засіб. Щоб процедура була ефективною, дихати потрібно глибоко і плавно. Вдихати через ніс, а видихати ротом.\nНабряк слизової носа у дитини допоможе зняти не тільки традиційна медицина, але і народні засоби. До них вдаються у випадках відмови від медикаментів. Використовувати їх краще під контролем педіатра.\nКраплі на основі соку алое — дуже ефективний засіб при набряку носа, але застосовувати їх можна тільки після консультації з педіатром\nІнгаляції з сумішшю з дрібно натертого лука, часнику, корені хрону. Прибирають набряк при інфекціях. Суміш поміщають в банку і вставляють туди паперову лійку. Малюкові потрібно вдихати пари. Для сухих інгаляцій застосовують сушений конвалія. Його подрібнюють до порошкоподібного стану, зберігають у банку.\nРобити промивання настоєм квіток ромашки аптечної. Відвар готується з сушених суцвіть. Взяти столову ложку рослини і залити кип’яченою водою кімнатної температури. Помістити на водяну баню, тушкувати 15-20 хвилин, процідити. Процедуру виконують 4-6 разів на день.\nКраплі на основі соку алое. Взяти свіжий лист (віком не менше 3 років), загорнути в пергаментний папір і покласти в холодильник на 12 годин. Потім листя вичавлюють і перемішують з водою 1:4. Закапувати по 1-2 краплі.\nЯк відновити слизову носа після лікування?\nВикористання судинозвужувальних препаратів призводить до атрофії слизової оболонки носа, відчуття сухості, носових кровотеч, звикання до ліків. Всі ці стани вимагають окремого лікування.\nВідновлення тканин полягає у:\nвикористання імуностимулюючих засобів.\nДо загоюючою препаратів відносять: Ланолиновую і Нафталановую мазі, Солкосерил, вазелін. Тампони змочують у ліках і закладають по черзі в кожну ніздрю. Пом’якшення слизової сприяють обліпихова, оливкова і персикове олії.


За два тижні карантину кількість нових вакансій зменшилася на 34% | новини ЛІГА.Money\nЗа два тижні карантину кількість нових вакансій зменшилася на 34%\nСайт Work.ua опублікував дані про сфери, у яких є найбільше і найменше вакансій\nПротягом двох тижнів коронавірусного карантину в Україні на 34% зменшилася кількість нових вакансій. Такі дані 3 квітня опублікував Національний банк України в економічному огляді тижня, спираючись на інформацію сайту з пошуку роботи Work.ua.\nКількість нових вакансій знижувалася з 17 до 31 березня, розповідають у Work.ua. У перший тиждень спад був стрімкий, а потім дещо сповільнився.\nОчікувано обвалились вакансії у сферах обслуговування, туризму і роздрібної торгівлі.\nМайже без змін - у категоріях сільського господарства та агробізнесу.\nРоботодавці активно шукають тих, хто готовий займатися доставкою і працювати віддалено (для дистанційних робіт на сайті навіть зробили окремий розділ).\nНайбільше є вакансій за спеціальностями: менеджер з продажу, продавець-консультант, бухгалтер, адміністратор, водій. Зростає затребуваність перекладачів.\nЕксміністр економіки Тимофій Милованов висловив думку, що через карантин в Україні можуть залишитися без роботи 170 000-500 000 людей. А за оцінками Торгово-промислової палати, кількість безробітних під час карантину вже збільшилася на 500 000-700 000 до 2-2,2 млн осіб.\nУряд 29 березня вирішив, що зареєстрованим безробітним будуть нараховувати допомогу з першого дня після звернення до служби зайнятості, а не з восьмого, як було раніше.\nПошук роботи. Як розмістити резюме на сайті Держслужби зайнятості: роз'яснення 23.04.2021Шахрайство з працевлаштуванням за кордоном. Як не стати жертвою зловмисників 30.03.2021Кар'єрні радники і ярмарки вакансій. Як зробити пошук роботи більш ефективним 24.03.2021\nвакансія пошук роботи робота резюме


Геращенко розповів, на скільки недоукомплектовано кадровий склад патрульної поліції Києва - новини України | УНІАН\nГеращенко розповів, на скільки недоукомплектовано кадровий склад патрульної поліції Києва\n19:51, 24 грудня 2019\nУ МВС заявляють, що з 2 тис. патрульних поліцейських, які мають працювати в Києві, не вистачає 34% кадрів.\nСклад патрульної поліції у Києві недоукомплектовано \_ facebook.com/mvs.gov.ua\nУ Міністерстві внутрішніх справ заявляють, що кадровий склад патрульної поліції у Києві недоукомплектовано на 34%.\nЧитайте такожНа Одещині чоловік побив копа, бо той попросив показати водійські права\nЯк передає кореспондент УНІАН, про це сказав заступник міністра внутрішніх справ Антон Геращенко під час спілкування на мітингу з велосипедистами, які прийшли до МВС звернути увагу міністерства на відсутність безпеки на дорогах у зв'язку з нещодавньою загибеллю двох велосипедистів на Брест-Литовському шосе.\n«У нас на сьогодні некомплект у Київській патрульній поліції на 34%. З 2 тис. патрульних поліцейських 34% немає. З урахуванням тих, хто на лікарняному або у відпустці, немає половини поліцейських», - сказав Геращенко.\nПри цьому він пояснив, чому склалася така ситуація. «Патрульні поліцейські, яких ми навчаємо, і хочемо, щоби вони працювали добре, отримують зарплатню 12 тис. 400 гривень. Зарплатня водія маршрутки - 17-18 тис. гривень... І тому багато патрульних поліцейських, яким не дуже просто працюється, вони не хочуть так працювати», - заявив Геращенко.\nУ цьому зв'язку заступник міністра зазначив, що у МВС сподіваються, що наступного року бюджет України буде перевиконаний і зарплата для патрульних поліцейських буде підвищуватися. «Нам потрібно більше поліцейських», - додав він.\nТеги: #новини України#поліцейські#новини Києвапогода у Києві


Обговорення користувача:Cl — Вікіпідручник\nЖивопис. А що з тим, що слово малювати немов сприймаєш не від українського дна, бо ж у німецькій malen?\nТобто походження словотвору живопис, гадаю, що воно самозрозуміле. Проте як саме розуміти пень у слові малювати? Звідки його слововивід?\nСлова малювати справді запозичено з німецької. Проте ще доти, як класики сучасного українського письменства стали творити живою розмовною мовою, цим словом уже були широко користувалися в усій Україні, и ніхто в народі не казав "живописати". Слово "живопись" виникло в російській мові, и його змавпували радянські "зближувачі братніх мов".Cl 12:31, 22 лютий 2006 (UTC)\nВарто уже думати про категоризацію. Ось приклад: чому б не почати Б. Антоненка-Давидовича давати у Категорія:Як ми говоримо або Категорія:Б. Д. Антоненко-Давидович. Як ми говоримо або Категорія:Б. Д. Антоненко-Давидович або ...--Albedo 20:15, 10 червень 2006 (UTC)\nВідповідь шчодо Антоненка-Давидовича: Як на мене, то не дуже треба, бо йдецця про подїляний на частини один и той самий твір. Хоча й заперечувати проти такого подїлу не стану.Cl 21:11, 10 червень 2006 (UTC)\nПрошу не писати в моїй сторінці це зле вигляає. Для того є обговорення. А на питання слід давати одповідь у тому, де запитано, так краще.\nЩо ж до категоризації, книжка хоч одна але вікіпроект теж один і він має мати структуру, щось собою являти, а це завдання головної сторінки, порталів та категорій. Треба буде подумати. як саме будувати систему категорій/обзиавти їх підпорядковувати тощо. якщо це вам/тобі важко/нецікаво, - не засмучуйся, знайдем инший вихід, але мінімальне лице проєктові дати треба буде--Albedo 19:46, 16 червень 2006 (UTC)\nОтримано з https://uk.wikibooks.org/w/index.php?title=Обговорення_користувача:Cl&oldid=5216\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 19:46, 16 червня 2006.


Для укладання плитки Вам необхідно підготувати наступні інструменти:\nНа першому етапі зачищається підлога до бетону і вимірюється рівність поверхні за допомогою рівня (допустиме коливання 5 мм). Глибокі тріщини закладаються розчином.\nНа другому етапі проводиться грунтовка підлоги.\nТретій етап найвідповідальніший, оскільки робиться розмітка. Для цього знаходиться центр кімнати, від якого і кладуть плитку з боків, щоб зверху і знизу залишалися однакові відрізки. Якщо центровка не вдається, вибирайте варіант кладки з кута або від стіни.\nЧетвертий етап – укладання плитки. Розділивши простір на 4 частини, починаєте укладати плитку в одному секторі. Клей для плитки, якщо він цементний, потрібно нанести на підлогу і розрівняти зубчатим шпателем, щоб у підсумку на поверхні були смужки. Одночасно бажано заповнювати клеєм не більше одного квадратного метра. Після кожного ряду покладеної плитки необхідно укладати хрестики для плитки. Так поступово заповнюємо всі сектори.\nДалі необхідно дати підлозі добре просохнути. Період для повного висихання залежить від товщини шару клею і його якості. У середньому повний період висихання становить 24 години, а через 2-3 дні підлога готова приймати повне навантаження.\nП’ятий етап пов’язаний із затиранням швів між плитками. Для цього використовується цемент або спеціальний розчин для затирки швів – затирка. За допомогою гумового шпателя суміш затирається між стиками плитки. Залишки прибираються за допомогою губки\n0 своїми руками укладання плитки на підлогу як покласти плитку як постелити плитку


Підбір за параметрами (203 продукти)\nВсіКорінь (203)Декоративні кошики (18)Картини (3)Головна (203)Кухня (2)Будинок (16)Сад (2)Декор (203)Ванна (3)Дизайнерські придверні килимки (20)Настінні годинники (88)Вази (48)Гардероб, зберігання (16)Вазони кашпо (2)Підсвічники (6)Іграшки, прикраси (23)Кошики для білизни (3)Приємні дрібниці (2)\nВсіTestrut (1)Handy Home (2)Asa Selection (36)Sandra Rich (15)Natural House (14)Etude Workshop (3)De Torre (16)Didi Art (72)Kitchen Craft (5)Edelman (6)Cosmoplast (2)Leifheit (1)Rigamonti (2)Salonloewe (5)ТМ Прованс (15)\nВсі33 х 23 х 11 см (1)26 х 26 х 32 см (1)20 х 20 см (3)28 х 20 х 16 см (1)29 х 19 х 14 см (2)30 х 40 см (1)7 см (1)39 х 39 х 43 см (1)39 х 29 х 18 см (2)20,5 х 19 см (1)33 х 23 х 15 см (3)44 х 56 см (1)6 см (1)39 х 29 х 26 см (1)42 х 30 х 49 см (2)28 х 29 см (1)38 х 26 х 13 см (1)34 х 34 х 33 см (1)24 х 23 см (1)27 х 17 х 11 см (1)41 х 41 см (1)15 х 15 см (3)24 х 17 х 14 см (1)39 х 29 см (1)39 х 29 х 15 см (1)32 х 32 х 36 см (1)30 х 30 см (3)33 х 23 х 18 см (1)34 х 24 х 16 см (2)37 х 48 см (1)10 см (2)33 х 23 х 21 см (1)36 х 24 х 41 см (2)23 х 23 см (1)26 х 16 х 13 см (3)32 х 20 х 13 см (1)28 х 28 х 28 см (1)46 х 36 х 29 см (1)49 х 36 х 57 см (2)34 х 35 см (1)44 х 32 х 13 см (1)39 х 39 х 38 см (1)32 х 25 см (1)\nДекорТоварів у наявності: 203\nВази для декору обов'язково повинні бути в кожному домі. Це самобутня частина інтер'єру, його «родзинка» або оригінальне доповнення загальної композиції. Вони не втрачають своєї актуальності і в якості вдалого презенту і придбання, що знаходиться в списку необхідних речей.\nПри покупці сосуду для квітів найчастіше вже є приблизне уявлення про майбутнє придбання. Але існує загальноприйняті критерії вибору виробу:\nФункціональність і розмір.\nЗалежно від розміру і функціональності, вази для декору бувають:\nПідлогова посудина прекрасно вписується в загальний вигляд великої кімнати. Він ідеальний для квітів на високих стеблах, наприклад, троянд, півоній. Але найчастіше він «не чекає», поки в будинку з'явиться свіжий букет, а виступає в ролі самостійного елементу інтер'єру. У ньому відмінно виглядатиме композиція з сухих гілок і квітів.\nНастільна скляна ваза традиційно використовується для букетів або фруктів, але назва не зобов'язує. Їй знайдеться місце на підвіконні, камінній полиці, на тумбочці біля ліжка. Традиційно посудину, висотою менше 40 см, з розряду підлогових переходить в настільні.\nДекоративна і підвісна вазочки розташовані до існування виключно в якості оригінальних елементів дизайну. У них можна насипати кольорові камінчики, черепашки або великі намистини. Маленькі горщики також використовуються в ролі підсвічники або для зберігання милих дрібничок або біжутерії.\nЗалежно від матеріалів, з яких вони виготовлені, бувають:\nЗараз вази для букетів виробляють навіть з силікону. Але, найпопулярнішими матеріалами, мабуть, залишаються скло, дерево і кераміка. Такі вироби прийшли до нас ще з давніх часів, коли прикрашали звивисті палаци східних царів і служили амфорами для грецьких героїв.\nСкляна ваза універсальна і підійде для кімнати, оформленої в будь-якому стилі. Прозора ємність прекрасно виглядає у вітальні і на кухні.\nКерамічні вази більш вимогливі — їх потрібно підбирати під інтер'єр в залежності від форми і нанесеного на них малюнка. Ніжний вишуканий вазон-амфора з плавними рисами навряд чи впишеться в оформлення кімнати в стилі хай-тек.\nУ сучасному асортименті продукції навіть самий вибагливий покупець знайде дизайн до душі. Для любителів мінімалізму виготовляють стильні моделі суворої прямокутної форми. Найчастіше це прозорий або одноколірний виріб.\nВолодарі багатої фантазії можуть порадувати себе кольоровими вазончиками з розширеними або навпаки, звуженими шийками. На тумбочці відмінно виглядатиме виріб для букетів у вигляді квіткового бутона.\nОформляємо інтер'єр: цікаві поради\nОсь кілька порад, як зробити дизайн і атмосферу кімнати неповторними:\nЗверніться до східних традицій. Китайський підлоговий посудину з гілочками справжнього зеленого бамбука — прекрасний інструмент для створення тематичного настрою.\nСтворіть композицію з міні-вазочок. Кілька невеликих горщиків вдало утворюють імітацію невеликого саду.\nЗапалюйте свічки. Використання горщиків в якості свічників допоможе при бажанні перетворити ємність для квітів в елемент романтичної зустрічі.\nЗробіть флораріум. Це своєрідний тераріум для вологолюбних рослин. Підходить для любителів природи і всього природного. Флораріум можна оформити на свій смак в будь-який скляній вазі. Вона може бути для підлоги, настільним або підвісним.\nВажливо не забувати, що між собою також відмінно поєднуються ємності різних форм і розмірів, якщо вони виготовлені приблизно в одному стилі. Відмінний тандем створять два скляних прозорих горщика або кілька дерев'яних.\nЯк вибрати і купити вазу?\nВибір вази для декору обумовлений виключно бажанням покупця і ідеєю, яку він намагається втілити в інтер'єрі, де їй призначено місце. Для багатьох, крім оригінального дизайну і якості матеріалів, важлива також вартість виробу. А в ідеалі, щоб майбутня покупка сполучала в собі всі три вдалих аспекти.\nУ нашому інтернет-магазині ця продукція представлена в різних формах і кольорах за цінами, які виправдовують себе. Потрібно тільки зайти на сайт, вибрати вподобану і оформити замовлення!\n1 391 грн. Є в наявності\nДерев'яний свічник ліхтар Testrut білий,...\nЛіхтарі завжди виглядають виграшно за рахунок своєї форми і функціональності. А модель Testrut виглядає особливо чарівно. Це дерев'яний свічник білого кольору у вигляді великого ліхтаря. Не обов'язково використовувати предмет за призначенням. Ви можете помістити всередину будь-яку квітку, предмет декору, ліхтар заграє новими фарбами і буде яскравою...\n772 грн. Є в наявності\nПідвісна ваза для флораріума Mica...\nВаза міцно тримається на джутовому канаті, точно не розіб'ється. У скляній колбі є невеликий круглий отвір. Низ колби за бажанням можна оригінально наповнити кольоровим піском або декоративним камінням. Уявіть, як гарно виглядатимуть звисаючі рослини. Вибираючи таку вазу, ви економите місце і привносите неповторний колорит в простір.\nВаза для флораріума Mica Decorations...\nСкляна колба на дерев'яній підставці невеликого розміру може прихистити у себе красиві і елегантні рослини. У покритті є отвір для повітря, зручно для поливу. Дерев'яну підставку можна прикрасити декоративними камінчиками, вони точно не зможуть розсипатися. Якщо у вас великий домашній сад, флораріум, дана архітектурна вазочка стане родзинкою колекції.\nСкляна ваза-підсвічник Edelman Ciska з...\nКартина на полотні Etude Workshop...\nКартина на полотні Etude Workshop "Аромат...\n1 454 грн. Є в наявності\nДекоративна керамічна ваза Edelman...


Ігри для Sanyo SCP-5300 безкоштовно. Скачати iOS ігри на .\nСкачати ігри для Sanyo SCP-5300. Безкоштовні ігри на . Велика колекція ігор для iOS.\nCкачати безкоштовно ігри для Sanyo SCP-5300\nІгри для Sanyo\nБезкоштовні файли iOS ігор для можна знайти в цьому розділі. Пропонуємо вам скачати ігри на з величезного щодня оновлюваного каталогу iPod, iPad та iPhone ігор. Ви можете перейти за посиланням, яке бачите нижче, щоб скачати ігри на Sanyo SCP-5300 або вибрати один з жанрів iOS ігор в меню зліва: аркади, квести, симулятори та інші. На mob.org.ua можна cкачати будь-яку гру на безкоштовно без реєстрацій і смс всього за кілька кліків! Вирушайте у пригоду по віртуальних ігровим світам прямо зараз!\nШпалери для Sanyo SCP-5300\nРінгтони для Sanyo SCP-5300\nДля Sanyo SCP-5300 ігри знайти не вдалося\nКращі ігри для Sanyo SCP-5300 ! Ігри скачати безкоштовно можна тільки на mob.org.ua!\nЯкщо до вас у руки хоч раз потрапила техніка Sanyo, то ви раз і назавжди станете вірним шанувальником цього бренду. З якої причини? Все дуже просто! Розробники компанії не просто використовують кращі технології, але і вкладають у створення своїх гаджетів душу! І Sanyo SCP-5300 є кращим доказом. Без всяких сумнівів, цей девайс можна назвати революційним. Єдиним "недоліком" даного бренду є велика кількість платних додатків та iOS ігор. Але тепер вам більше не варто турбуватися ! Наш портал допоможе вам скачати будь-які Apple ігри на Sanyo SCP-5300 безкоштовно.\niOS ігри для Sanyo Sanyo SCP-5300 з кожним днем стають все популярнішими. На тлі інших ігор вони виділяються своєю відмінною графікою і продуманим ігровим процесом. Кожен день ми додаємо популярні нові ігри для Sanyo SCP-5300, сортуємо їх і пропонуємо вашій увазі лише найкраще. Кожна гра на iPhone або iPad має свій рейтинг, який формується на підставі голосів користувачів. На підставі рейтингу складається топ ігор для Sanyo SCP-5300. Таким чином ви можете відразу ж скачати кращі iOS ігри на . Також до кожної iPad чи iPhone гри додано відео геймплей. Ми робимо все, щоб вам було зручно. Скачати ігри на Sanyo SCP-5300 у нас можна кількома зручними і простими способами. Ви можете спочатку зберегти файли на комп'ютер і потім скинути їх на телефон або планшет чи скористатись QR-кодом. І не забувайте! Всі нові iOS ігри скачати на абсолютно безкоштовно можна тільки на нашому сайті.


Острів Епіорніса – Герберт Джордж Веллс | Бібліотека\nГоловна ⇒ 💗Бібліотека ⇒ Острів Епіорніса – Герберт Джордж Веллс\nОстрів Епіорніса – Герберт Джордж Веллс\nГерберт Веллс Острів Епіорніса Переклад О. Логвиненка\n– Орхідеї? – поцікавився.\n– Є трохи, – відповів я.\n– Венерині черевички, – сказав чоловік.\n– А щось новеньке? А втім, навряд. Я побував на цих островах років двадцять п’ять – двадцять сім тому. Якщо ви знайдете щось новеньке… о, то воно буде справді новеньке! Після мене тут майже нічого не залишилось.\n– Я не колекціонер.\n– Я був тоді\nще молодий, – провадив чоловік. – Господи! Як я любив їздити по світу! – Він ніби оцінював мене. – Два роки в Ост-Індії, сім – у Бразілії. Потім подався на Мадагаскар.\n– Про декого з дослідників мені доводилося чути, – мовив я, наперед тішачись цікавою розповіддю. – Кому ви збирали зразки?\n– Доусонові. А вам часом не випадало чути прізвища Батчер?\n– Батчер, Батчер… – Це прізвище було мені ніби знайоме. Нарешті я пригадав: “Батчер проти Доусона”. – Ну звісно! То це ви позивалися, щоб вам віддали платню за чотири роки?.. Здається, вас закинуло на безлюдний острів…\n– До ваших\nпослуг! – сказав чоловік з рубцем на обличчі й уклонився. – Цікава історія, еге? І пальцем не кивнувши, я збив собі на тому острові невеличке багатство, а вони ніяк не могли звільнити мене зі служби. Мені там частенько ставало смішно, коли я думав про це. Я навіть полічив наперед свої гроші й порозмальовував той клятий атол величезними цифрами.\n– А як це сталося? – запитав я. – Я ту історію вже погано пригадую.\n– Що ж… Ви коли-небудь чули про епіорніса?\n– Здається. Ендрюс розповідав мені про це всього місяць чи два тому. Він саме досліджував якийсь новий різновид. Це було перед тим, як ” сів на пароплав. Здається, вони роздобули стегенну кістку – мало не цілий ярд завдовжки. От було, мабуть, чудовисько!\n– Ще б пак! – сказав чоловік з рубцем. – Справжнє чудовисько! Проти нього легендарний Птах Рух Сіндбада-мореплавця – просто комар! І коли ж вони знайшли ту кістку?\n– Років три-чотири тому. Чи не в дев’яносто першому році. А що таке?\n– Що таке? Господи! Та того ж птаха знайшов я! Ще років двадцять тому. І якби Доусон не був такий дурний та віддав мені платню, то вони вже прославилися б на цілий світ!.. Але що міг удіяти я, коли той клятий човен віднесла течія.\n– Мабуть, це те саме місце. Таке собі болото за миль дев’яносто на північ від Антананаріву. Часом не пригадуєте? Туди треба пливти на човні вздовж берега. Може, все ж таки пригадуєте?\n– Ні, не пригадую. Але про болото Ендрюс нібито щось казав.\n– Певно, це воно. На східному березі. Там така вода, що в ній чомусь нічого не гниє. Пахне наче креозотом. Це нагадує мені про Трінідад. А яйця вони теж знайшли? Мені попадалися з півтора фута завдовжки. Ви знаєте, там кругом болота, дістатися туди нелегко. І солі багато… Що я тоді тільки пережив! А знайшов я все те зовсім випадково. Якось поплив з двома тубільцями по яйця – у нас було таке чудернацьке каное, зв’язане з кількох частин. Отоді ми й натрапили на ті кістки. Ми прихопили з собою намет і на чотири дні харчів. Спинилися там, де грунт був твердіший… Навіть тепер, коли згадую про це, мені знову ввижається той дивний смолистий запах. Цікава була робота. Уявляєте, ми брьохали по грязюці й штурхали в неї залізними палицями. Яйця при цьому здебільшого розбивалися. Я не знаю, скільки минуло часу, відколи жили епіорніси. Місіонери кажуть, у деяких тубільних легендах ідеться про те, коли жили ті птахи. Але сам я нічого такого не чув*. Однак яйця, які ми знайшли, були зовсім свіжі, так ніби щойно знесеш. Свіжі-свіжісінькі! По дорозі до каное один із моїх негрів упустив яйце, і воно розбилось об камінець. Ох і завдав же я перцю тому хлопцеві! Проте яйце було анітрохи не зіпсоване, навіть не пахло тухлим, так мовби птах його щойно зніс, хоч він, може, років чотириста вже як здох. А негр сказав, нібито його вкусила стонога. А втім, я відхилився від своєї історії. Ми цілісінький день бабралися в болоті й діставали ті яйця, пильнуючи, щоб їх не розбити. З ніг до голови ми були в гидкій чорній твані, і я, звісно, лютував, як чорт. Наскільки мені було відомо, це вперше пощастило знайти такі яйця зовсім цілими, навіть без жодної тріщинки. Згодом я пішов у Лондоні до Музею природничої історії, щоб подивитися на такі яйця. Всі вони були потріскані, посклеювані, наче мозаїка, ще й бракувало шматочків. А ті, що роздобув я, були бездоганні, і я мав намір після приїзду повидувати їх. Не дивно, що мене взяла злість, коли той бовдур звів нанівець три години роботи! І через що? Через якусь стоногу! Я мало не нам’яв йому чуба.\nНаскільки відомо, жоден європеєць не бачив живих епіорнісів, якщо не брати до уваги сумнівного твердження Мейсера – він побував на Мадагаскарі в 1745 році. (Прим, авт.)\n– А решта яєць? Ви їх довезли додому? Я вже не пригадую…\n– Оце ж і є найдивовижніше в моїй історії. У мене залишилося ще троє яєць. Зовсім-свіжих. Віднесли ми їх у човен, і я пішов до намету, щоб зробити собі каву. Обидва мої язичники зосталися на березі – один вовтузився зі своєю раною від укусу, а другий йому помагав. Мені й на думку не могло спасти, що ті негідники скористаються з нагоди і влаштують мені паскудство. Видко, той, котрого вкусила стонога, геть очманів від отрути й моєї прочуханки, – він узагалі був тип норовистий, – і підмовив другого.\nПригадую, сиджу я, покурюю люльку, а на спиртівці – я щоразу брав її з собою в ті експедиції – закипає вода. І тим часом милуюся болотом, освітленим призахідним сонцем. Видовище було дуже гарне – все болото в чорних та криваво-червоних пасмугах. На обрії в сизому серпанку здіймаються пагорби, а над ними, немов челюсті печі, палахкотить небо, А ярдів за п’ятдесят у мене за спиною кляті язичники, байдужісінькі до цієї тиші й спокою, змовлялися втекти на човні й покинути мене самого з харчами на три дні, парусиновим наметом і невеличким барильцем води. Коли це раптом чую позад себе якийсь вигук. Оглядаюсь, а вони сидять у своєму каное, – справжнім човном його й не назвеш, – і відпливли вже ярдів двадцять від берега. Я відразу збагнув, що сталося. Рушниця лежала в наметі, та й куль у мене, як на те, не було – самий качиний дріб. Ті двоє знали про це. Але я ще мав у кишені невеликий револьвер і дістав його, поки біг до берега.\n“Верніться!” – закричав я, розмахуючи револьвером.\nВони щось зашваркотіли до мене по-своєму, і той, котрий розбив яйце, вишкірив зуби. Я прицілився в другого, бо він був здоровий і гріб веслом. Та не влучив. Вони зареготали. Але я рук не опустив. “Спокійно!” – сказав я собі й вистрелив ще раз. Куля вдарила десь поруч із тим другим, він аж підскочив. На цей раз він уже не засміявся. Третім пострілом я поцілив його в голову, і він разом з веслом звалився за борт. Як для револьвера, то це зовсім непогано. Адже до каное було ярдів п’ятдесят. Той хлопець одразу пішов на дно. Не знаю, чи я застрелив його, чи тільки поранив і він утопився. Я заходився кричати до першого, щоб вернувся, але він тільки зіщулився в своєму каное, сидить – і ні пари з уст. Довелося випустити в нього решту куль, хоч і марно.\nСкажу вам щиро, становище моє було таке безглузде, що далі вже нікуди. Я залишився на тому гнилому темному березі сам, позад мене, скільки оком сягнеш, – болото, попереду, скільки оком сягнеш, – океан; ось-ось зайде сонце й стане холодно, а чорне каное течія невблаганно відносить в океан. Як же я проклинав тоді, скажу вам, і доусонівську фірму, й джемрахівську, й музеї, і все на світі! Я горлав до того негра, щоб він повернувся, доти, доки мій голос перейшов на вереск.\nНе було іншої ради, як кинутися за ним уплав, ризикуючи зустрітися з акулами. Я розчинив складаний ніж, узяв його в зуби й роздягся. Та, щойно ступивши у воду, згубив каное з очей. Одначе плив я, як мені здавалось, йому навперейми. Я сподівався, що негр у поганому стані, стернувати не зможе, і течія нестиме човника в один бік. Невдовзі він знову з’явився на виду, приблизно на південний схід від мене. Вечірня заграва вже майже згасла, западали сутінки. На синьому небі проступали зорі. Я плив, як справдешній спортсмен, хоч руки й ноги дуже скоро заболіли.\nІ все ж каное я наздогнав аж тоді, як зорі всіяли все небо. Коли стемніло, вода навколо мене почала просто-таки світитися – фосфоресценція, ви знаєте. Часом у мене від неї аж у голові паморочилось. Я вже не міг збагнути, де зорі, а де фосфоресценція і як я пливу – догори головою чи догори ногами… Каное було чорне, як смола, а брижі на воді – наче рідкий вогонь. Я, звісно, боявся залазити в каное. Треба було спершу подивитися, що робитиме тубілець. А він, як видно, лежав, згорнувшись калачиком, на носі човника, бо корма вся піднялася над водою. Каное пливло за течією й повільно оберталося – знаєте, як ото у вальсі. Я схопився за корму й потяг її вниз – може, думаю, негр прокинеться. А тоді поліз через борт. Ножа я тримав у руці, щомить готовий завдати ним удару. Але хлопець навіть не поворухнувся. Так я сидів на кормі того невеличкого каное, і течія несла його спокійним океаном, поверхня якого світилася. Над головою мерехтіли міріади зірок, а я ждав, що буде далі. Минуло багато часу. Нарешті я покликав хлопця на ім’я – раз, удруге. Але він не відгукнувся. Сам я був надто змучений, щоб підступати до нього, – не хотілося ризикувати. Так ми й пливли. Здається, я навіть раз чи двічі закуняв. А коли розвиднілось, побачив, що тубілець уже давно мертвий, весь розпух і посинів. Троє яєць і кістки лежали посеред каное, барильце з водою, трохи кави й сухого печива, загорненого в номер кейптаунського “Аргуса”- у ногах покійника, а під ним – бляшанка з метиловим спиртом. Весла на човнику не виявилось, і замінити його, крім бляшанки, теж не було чим. Отож я вирішив пливти за течією, поки мене десь підберуть. Я оглянув мертве тіло, дійшов висновку, що то був укус змії, скорпіона або невідомого різновиду стоноги, й викинув труп за борт.\nПісля цього я напився води, поїв трохи печива і нарешті роззирнувся. Коли людина вибивається з сил так, як вибився тоді я, бачити вона, мабуть, починає гірше. Принаймні мені не видно було ні Мадагаскару, ні взагалі будь-якої землі. Я розгледів тільки вітрило, що зникало на південному заході, – певно, то була якась шхуна, але сама вона так і не показалась. Невдовзі сонце підбилося вище й стало припікати. Господи, у мене мало не закипали мізки! Я пробував занурити голову в воду, але згодом на очі мені потрапив кейптаунський “Аргус”, я ліг на дно каное й накрився газетою. Все ж таки чудова це річ – газети! Я ні разу в житті не дочитав жодної до кінця, та коли людина залишається сама, вона може дійти бозна до чого! Отож я перечитав той клятий “Аргус” разів, мабуть, з двадцять. Смола, якою було обмазане каное, від спеки аж диміла й здувалася великими пухирями.\n– Я плив за течією десять днів, – розповідав далі чоловік з рубцем. – Коли слухаєш, то це здається дрібницею, правда ж? А для мене тоді кожен день був мовби останній. На воду я міг дивитися тільки вранці й увечері – так нестерпно вона блищала. Після того першого вітрила я три дні нічого не бачив, а потім на суднах, які помічав я, не бачили мене. Десь так на шосту ніч менше ніж за півмилі від мене проплив корабель; на ньому яскраво горіли вогні, ілюмінатори були відчинені. Корабель скидався на величезний світляк. На палубі грала музика. Я підхопився на ноги й почав не своїм голосом кричати… А другого дня проткнув одне з епіорнісових яєць, шматочок за шматочком обчистив з одного краю шкаралупу й покуштував його. Яка ж була моя радість, коли яйце виявилось досить смачне! Воно мало ледь відчутний присмак – ні, не такий, як у зіпсованого, а просто як у качиного. А на жовтку з одного боку була така кругла пляма – дюймів шість завширшки, з кров’яними прожилками і білим рубчиком у сосонку. Все це здалося мені дивним, але тоді я ще не знав, що воно означає, до того ж перебирати харчами не випадало. Яйця мені вистачило на три дні, я їв його з печивом і запивав водою. Крім того, жував кавові зерна – щоб збадьоритися. Друге яйце я надбив на восьмий день і злякався.\n– Так, – мовив він потім, – там був зародок. Вам, мабуть, важко в це повірити. Але я повірив. Адже я бачив його на власні очі! Те яйце пролежало в холодній чорній твані років триста. Однак помилитись я не міг. Там був – як це його називають? – ембріон! Велика голова, вигнута спина, в грудях у нього билося серце, а жовток увесь зсохся, і всередині в шкаралупі та поверх жовтка тяглися довгі перетинки. Виходило, що я, пливучи в маленькому каное посеред Індійського океану, висиджував яйця найбільшого з вимерлих птахів! Якби ж старий Доусон про це знав! За таке варто було віддати чотирирічну платню! А ви як гадаєте?\nІ все ж таки ще до того, як на обрії з’явився риф, мені довелося з’їсти те дорогоцінне створіння, все до решти, хоч іноді я через силу підносив його, клятого, до рота. Але третього яйця вже не чіпав. Я спробував роздивитися його проти світла, та крізь таку товсту шкаралупу годі було розгледіти, що там діється всередині. Мені, правда, здавалося, ніби я чую, як там пульсує кров, але, може, то просто шуміло у мене в вухах – як це буває, коли приставиш до вуха морську мушлю.\nА потім показався атол. Він з’явився разом із вранішнім сонцем зненацька, зовсім поруч. Мене несло просто до нього. Та коли до берега залишалося з півмилі, не більше, течія раптом повернула вбік, і мені довелося щосили гребти руками й шматками шкаралупи, щоб дістатися до острова.\nІ я таки дістався. То був звичайнісінький атол, милі чотири завширшки. Росло там кілька дерев, било джерельце, а лагуна аж кишіла рибою. Я відніс яйце на берег і знайшов непогане місце – якомога далі від води, щоб не дістав приплив, і на сонці. Одне слово, створив йому якнайсприятливіші за тих обставин умови, а тоді щасливо витяг на берег свого човника й пішов оглянути острів. Просто дивом дивуєшся, який непривабливий вигляд мають ці атоли. І коли я натрапив на джерельце, то йти далі відразу перехотів. У дитинстві мені здавалося, що на світі нема нічого кращого й захопливішого, ніж жити Робінзоном, але той атол був нудний, як молитовник. Я блукав по ньому, шукав чогось поїсти й розмірковував. Та, повірте, ще не настав і вечір, а я вже був ситий тим островом по саме горло. А мені ж іще й пощастило: того ж таки дня, коли я прибився до берега, погода перемінилась. Над морем, із півдня на північ, пронеслася гроза, захопивши краєм і мій острів, а вночі почалася злива й завив вітер. На воді каное недовго протрималося б, самі знаєте.\nНочував я під каное, а яйце, на щастя, лежало в піску, далеченько від берега. Пригадую, перше, що я почув, був страшний гуркіт – так, наче по днищу пороснув град камінців. Мене всього облило водою. А мені саме приснилося, немовби я в Антананаріву; отож я сів і почав гукати спросоння Інтоші – хотів спитати, що це в біса за гармидер зчинився. Вже й мацнув рукою нібито по стільцю, де в мене звичайно лежали напохваті сірники, й аж тоді згадав, де я. Хвилі світилися фосфоресцентним світлом і котилися в мій бік, ніби хотіли проковтнути мене, а довкола – чорна ніч, хоч в око стрель. У повітрі стояло суцільне ревище. Хмари зависли, здавалося, над самісінькою моєю головою, а дощ лив так, мовби небо опустилося аж на землю і хтось там вичерпував із нього воду й виливав її за небокрай. Вогнедишним драконом на мене насувався величезний вал, і я кинувся навтіки. Потім згадав про свого човника й, коли вода відкотилася, побіг на берег. Але каное вже не було. Тоді мені спало на думку подивитися до яйця, і я навпомацки рушив у той бік. Яйце було ціле й неушкоджене, його не дістали б там найлютіші хвилі, тож я сів біля нього й притис його до себе, як рідного брата. Господи, ох і нічка то була!\nШторм ущух іще до ранку. Коли розвиднілося, на небі не зосталося жодної хмарки, а на всьому березі валялися уламки дощок – так би мовити, рештки мого каное. Але тепер я бодай мав роботу. Я знайшов двоє дерев, що росли поруч, і змайстрував між ними з тих дощок такий собі захисток від штормів. І того ж дня з яйця вилупилося пташеня.\nУявляєте, вилупилося саме тоді, коли я спав, поклавши голову на яйце, мов на подушку! Над вухом у мене щось лунко тріснуло, мене труснуло, і я сів. Яйце було скраю проламане, і з нього на мене поглядала така чудна бура голівка. “О господи! – вигукнув я. – Ласкаво прошу!” Пташа легенько натужилось і вилізло зі шкаралупи.\nНа початку це був гарненький приязний малюк завбільшки з невелику курку – одне слово, звичайнісіньке собі пташа, тільки досить величеньке. Пір’я воно мало спершу брудно-буре, ще й укрите такими сірими струпами, які, однак, дуже скоро пообпадали, і під ними виявилося щось на взірець м’якенького пуху – пір’ям його й не назвеш. Я був невимовно радий, коли побачив того малюка. Кажу ж вам, Робінзон Крузо і той не був такий самотній, як я. А тут на тобі – маю потішного товариша! Пташа дивилося на мене й кліпало очима, як курка, а тоді цвіркнуло й відразу заходилося клювати довкола себе, так ніби вилупитися на триста років пізніше було для нього просто дрібницею. “Радий тебе бачити, П’ятнице!” – сказав я, бо вирішив назвати його так, якщо воно з’явиться на світ, ще в каное, коли помітив у яйці зародок. Мене трохи тривожило те, чим його годувати, і спершу я дав йому шматок сирої рибини. Пташа проковтнуло його і роззявило дзьоба знов. Це мене втішило, бо якби за таких обставин воно почало ще й перебирати харчами, то мені довелося б зрештою з’їсти його самого.\nВи собі не уявляєте, яким кумедним виявився той малий епіорніс! Вже з першого дня він ходив за мною по п’ятах. Стане неподалік і дивиться, як я ловлю в лагуні рибу. Половина улову діставалася йому. До того ж він був досить кмітливий. На березі там валялися якісь огидні, вкриті бородавками зелені штуки, схожі на мариновані корнішони. Епіорніс скуштував одну з них, і його напала швидка. Після цього він на ту погань уже й не дивився.\nТим часом пташа росло. І росло просто на очах. Я зроду не був компанійською людиною, і його спокійна, товариська вдача мене цілком влаштовувала. Майже два роки ми з ним були такі щасливі, як тільки взагалі можна бути щасливим на безлюдному острові. Я знав, що платня мені в Доусона йде, і ніяких клопотів у голову собі не брав. Час від часу ми бачили в морі вітрило, але жодне судно до острова не підходило. Я збавляв час тим, що прикрашав острів візерунками з морських їжаків та всіляких химерних мушель. Де тільки можна, дуже старанно, великими літерами я повикладав: “ОСТРІВ ЕПІОРНІСА”, – як ото в нас на батьківщині, ви ж бачили, роблять написи з різнобарвних камінчиків біля залізничних станцій. Я викладав також свої арифметичні підрахунки та всілякі малюнки. Я любив лежати й дивитись, як той гемонський птах гордо походжає коло мене й усе росте, росте. Якщо мені пощастить вибратися звідси, міркував я, то показуватиму його людям і так зароблятиму собі на хліб. Після першого линяння епіорніс почав ставати дуже гарним – з’явився чубчик, голубі сережки, розкішний зелений хвіст. Я все питав себе: мають Доусони право претендувати на нього чи ні? У штормову погоду або як наставав сезон дощів ми затишно лежали собі в курені, який я змайстрував з дощок від каное, і я розповідав йому небилиці про своїх друзів удома. А після шторму ми обходили вдвох острів і дивилися, чи не викинув океан чогось на берег. Одне слово, ідилія, та й годі. Якби я ще мав трохи тютюну, було б не життя, а рай.\nТа десь наприкінці другого року в нашому маленькому раю почався розлад. П’ятниця вже вигнався тоді футів на чотирнадцять, мав велику, широку голову, що скидалася на кайло, і здоровенні карі очі з жовтим обідком, посаджені не так, як у курки – обабіч голови, а близько одне від одного, як у людини. Пір’я в нього було дуже гарне – не темне, аж жалобне, як у ваших страусів, а нагадувало кольором і фактурою скоріше оперення казуара. А згодом епіорніс, коли бачив мене, почав настовбурчувати гребінь і бундючитись – одне слово, показувати свою паскудну вдачу…\nІ ось одного разу, коли риболовля моя скінчилась досить невдало, П’ятниця заходив довкола мене в якійсь дивній задумі. Ну, міркую собі, це він наївся, либонь, морських огірків або ще чогось. Та, як виявилось, то мій птах просто показував своє невдоволення! Я теж був голодний, і коли нарешті зловив рибину, то хотів з’їсти її сам. Того ранку ми обидва були в поганому настрої. П’ятниця хутко схопив рибину, а я, щоб він покинув її, добряче потяг його по голові. Отоді він і напав на мене. Господи!..\nЦе він дзьобнув мене в обличчя. – Чоловік тицьнув пальцем на свій рубець. – А тоді заходився хвицатися. Справжнісінький ломовик! Я схопився на ноги й, бачачи, Що птах не вгамовується, затулився руками і щодуху пустився тікати. Але він мчав на своїх незграбних лапах швидше від скакуна і все брикав мене ззаду, немов бияками, та довбав у потилицю своїм кайлом. Я метнувся до лагуни й забрів по самісіньку шию у воду. П’ятниця спинився на березі – він не любив мочити лапи – й почав різко кричати, як павич, тільки хрипкіше. А тоді ну походжати туди-сюди на березі. Правду кажучи, бачити, як те викопне створіння стало господарем становища, було досить принизливо. Голова й лице в мене були заюшені кров’ю, а тіло… Ох, тіло моє геть спухло й посиніло!\nЯ вирішив перепливти на другий бік лагуни – нехай, думаю, побуде, клятий, трохи сам, поки вгамується. Там я виліз на найвищу пальму, сів і почав обмірковувати своє становище. Здається, в житті я ніколи не відчував себе таким ображеним – ні доти, ні після того. Яка жахлива невдячність! Я ж був йому рідніший від брата. Висидів його, виростив. Отакого здоровенного, незграбного, допотопного птаха! І це я, людина, господар природи й таке інше.\nЯ гадав, мине час, П’ятниця сам усе зрозуміє, і йому хоч трохи стане соромно за себе. Гадав, якщо мені пощастить наловити гарної риби і я. так, ніби випадково, підійду й пригощу його, то він схаменеться. Я не відразу збагнув, яким лихим і мстивим може бути птах вимерлого виду. Сама злість!\nНе хочу розповідати вам про всі дрібні хитрощі, на які я пускався, аби тільки укоськати його. Це просто понад мої сили. Навіть тепер я червонію від сорому, коли згадую, якого приниження й зневаги зазнав від отого викопного монстра. Я пробував удатися до сили. Я кидав на нього з безпечної відстані шматками коралів, але він тільки ковтав їх. Тоді я запустив у птаха розчиненим ножем і мало його не позбувся, хоч він був надто великий, щоб епіорніс його проковтнув. Спробував я взяти його змором і перестав ловити рибу. Але П’ятниця навчився знаходити на березі після відпливу черв’яків, і йому цього вистачало. Півдня я простоював по шию в лагуні, а решту часу просиджував на пальмах. Якось дерево попалося мені не дуже високе, птах дістав мене й добряче поласував моїми литками. Становище ставало просто нестерпним. Не знаю, чи доводилося вам коли-небудь спати на пальмі. Мене мучили там страшні кошмари. До того ж – яка ганьба! Ця вимерла погань походжає, немов бундючний герцог, по моєму острову, а я не маю права ступити на землю! Я аж плакав від утоми та злості і просто в очі заявив йому, що не дозволю якомусь розтриклятущому анахронізмові ганятися за мною по безлюдному острову. Знайди собі, кажу, мореплавця своєї епохи і клюй його, скільки заманеться. А він дивиться на мене і тільки дзьобом клацає. Одне слово, не птах, а якесь потворище, самі лапи та шия!\nНавіть не хочеться казати, скільки все те тривало. Я б уже давно його вбив, коли б знав як. Кінець кінцем я все ж таки придумав спосіб. До таких хитрощів удаються в Південній Америці. Я посплітав усі свої рибальські волосіні з водоростями та ліанами й зробив міцну линву завдовжки ярдів дванадцять чи й більше, а до обох її кінців прив’язав по чималому шматку корала. У мене пішло на це багатенько часу, бо раз у раз доводилося або лізти в лагуну, або дертися на дерево – залежно від обставин. Нарешті я щосили розкрутив над головою линву й запустив нею у птаха. За першим разом я не влучив, але за другим линва обвилася навколо його лап, потім ще раз і ще. П’ятниця впав. Линву я кидав, стоячи по пояс у воді, а як тільки птах звалився, я вискочив на берег і перетяв йому ножем горло…\nПісля цієї трагедії наді мною прокляттям нависла самітність. Боже милосердний, ви собі навіть не уявляєте, як мені бракувало того птаха! Я сидів біля його трупа й тужив. Мене аж дрож проймав, коли я кидав погляд на свій похмурий, німотний атол. Я згадував про те, яким гарним пташеням був мій П’ятниця, щойно вилупившись, і скільки кумедних звичок він мав, поки не зіпсувався. Хтозна, якби я його був тільки поранив, то потім, може, виходив би й навчив жити мирно. Коли б я мав якийсь інструмент, то видовбав би в кораловому грунті яму й поховав його. На душі в мене було так, ніби я розлучився з людиною. Про те, щоб епіорніса з’їсти, я не міг навіть думати. Отож я кинув його в лагуну, і дрібна риба обгризла на ньому все до кісток. Я навіть не залишив собі з нього пір’їн. А потім одному типові, що подорожував на яхті, якось спало на думку подивитися, чи ще існує мій атол.\nВін з’явився саме вчасно. Мені стало на тому пустельному острові так тоскно, що я вже подумав, чи не зайти якомога далі в море і там покласти край усім клопотам земним або просто наїстися отої зеленої погані з бородавками…\nКістки я продав чоловікові на ім’я Вінслоу, що держав крамницю неподалік від Британського музею, а він, за його словами, перепродав їх старому Геверсу. Той, видно, не знав, що таких великих кісток ще ніхто не знаходив, і вони привернули до себе увагу вже після його смерті. Птаха назвали Aepiornis… Не пригадуєте, як там далі?\n– Aepiornis уазШз, – підказав я. – Смішно, але саме про ці кістки мені якось розповідав один мій товариш. Коли знайшли кістяк епіорніса із стегенною кісткою завдовжки цілий ярд, то вирішили, що більшого не буває, і його назвали Aepiornis taxitus. Потім хтось роздобув ще одну стегенну кістку завдовжки чотири фути шість дюймів чи й більше, і того птаха назвали Aepiornis їпап. Згодом, після смерті старого Геверса, в його колекції знайшли вашого уазШз, а потім трапився й уазгіззішиз.\n– Вінслоу так мені й казав, – промовив чоловік з рубцем. – Коли знайдуться ще епіорніси, то якесь наукове світило, мовляв, ще вдарить грець. Але ж дивні історії часом стаються з людиною, чи не так?\nОстрів доктора Моро – Герберт Джордж Веллс Герберт Джордж Веллс Острів доктора Моро Переклад Дмитра Паламарчука Зміст І. У ЧОВНІ З СУДНА “ЛЕДІ ВЕЙН” Я не збираюся доповнювати газетні повідомлення про загибель...\nЧарівна крамниця – ВЕЛЛС, Герберт Джордж Герберт Уеллс народився в сім’ї небагатого лондонського комерсанта, який швидко розорився й загинув. Щоб підтримати родину, яка після батькової смерті залишилася без годувальника, Герберт дуже...\nНевидимець – Герберт Джордж Веллс Герберт Джордж Веллс Невидимець Переклад М. Іванова Зміст І. ПРИБУТТЯ НЕЗНАЙОМЦЯ Стояв холодний лютневий ранок. Подував колький вітер, сипав і крутив сніг – останній того...\nВЕЛЛС, Герберт Джордж (1866 – 1946) ВЕЛЛС, Герберт Джордж (Wells, Herbert George – 21.09.1866, Бромлі – 13.08. 1946, Лондон) – англійський письменник. Веллс писав про соціальні зрушення і...\nМашина часу – Герберт Джордж Веллс Герберт Джордж Веллс Машина часу Переклад Миколи Іванова Зміст Присвячується Вільямові-Ернесту Генлі І. ВСТУП Мандрівник у Часі (так найслушніше його назвати) розказував нам якісь дивовижні...\nВійна світів – Герберт Джордж Веллс Герберт Джордж Веллс Війна світів Зміст Книга перша: Прибуття марсіян I. Напередодні війни II. Летюча зірка III. На Горсельському вигоні IV. Циліндр відгвинчується V. Тепловий...\nГЕРБЕРТ ДЖОРДЖ УЕЛЬС ГЕРБЕРТ ДЖОРДЖ УЕЛЬС (1866-1946) Чому чотири п’ятих сучасної літератури має бути присвячено часам, які ніколи не повернуться, тоді як про майбутнє рідко коли навіть згадуємо?...\nГерберт Джордж УЕЛЛС 1866-1946 Своїми найбільшими набутками людство завдячує уяві. Герберт Уеллс Сторінки життя і творчості Англійський письменник-фантаст Герберт Уеллс відкрив безмежні можливості людської уяви. Він вигадав чудовий образ...\n« Яким я уявляю Байду – ІІІ варіант\nТвір на тему – Ліна Костенко »


Принципи, методи та прийоми аналізу ліричного твору - Вивчення ліричного твору на уроках літератури - Педагогіка і освіта - Онлайн Педагогіка\nПровідними принципами аналізу творів є принцип політичності, принцип історизму й принцип єдності змісту і форми.\nПринцип політичності передбачає підхід до оцінки ідейного змісту твору з політичних позиції, з'ясування того, як на ньому позначилися суспільно-політичні погляди автора. Іноді навіть деталі вірша виявляються органічно пов'язаними з позицією письменника в суспільному житті. Згадаймо хоча б образ грози як символ революції у творах російської та української літератури. Принцип політичності означає також, що головною метою аналізу лірики є виховання учнів у дусі моралі. «Моральне виховання — не одна з сторін викладання, а внутрішня сутність усього процесу викладання літератури».\nКожен ліричний твір, навіть найінтимніший, так чи інакше є породженням певної історичної епохи, і глибоко зрозуміти його можна, лише розглядаючи на історичному тлі. Але сучасність тисячами коренів пов'язана з минулим, з якого ми виросли. Отже, й ліричний твір, написаний десятиліття чи століття тому, близький нам, нас хвилюють передані в ньому почуття. Розглянути лірику з позицій історизму означає ще й показати її актуальність, значення для сучасності.\nМетоди вивчення лірики випливають із загальних дидактичних методів, прийнятих у нашій школі. Так, цілком закономірним і виправданим є використання індукції, дедукції, аналогії, порівняння; знаходять застосування словесні та практичний методи; широко застосовуються пояснювально-ілюстративний, проблемний, дослідницький методи навчання.\nСпецифіка цих методів у застосуванні до вивчення лірики полягає у використанні особливих прийомів, зумовлених особливостями навчального предмета. Одним із ефективних прийомів аналізу ліричного твору є його адекватне читання, тобто таке читання, яке з максимальною наближеністю розкриває ідейно-естетичний зміст твору за допомогою виразності, інтонацій, тембру і сили голосу, пауз, міміки тощо.\nЗуміємо голосом, інтонаціями, паузами, ритмом донести до дитячих сердець почуття, які хвилюють серце поета, — тоді матиме сенс уся наступна робота. Якщо ж не зуміємо, вона перетвориться для учнів у немилий, прикрий обов'язок. До читання готуємо і клас, і себе. Не починаймо читати, поки в класі не стихне найменший гамір, поки всі не зосередяться. Сама наша поза, міміка, наш голос, мають сигналізувати: зараз відбудеться зустріч з чимось незвичайним, величним, прекрасним — з поезією! Тож забудьмо про невдалі відповіді учнів, які нас засмутили на початку уроку, відкиньмо геть роздратування, причин для якого може бути так багато на будь-якому уроці. Момент читання повинен бути певною мірою урочистим, святковим, піднесеним. Лише в такій атмосфері поезія може виявити втілене в ній багатство почуттів.\nЧасто застосовують учителі прийом спостереження, коли потрібно, скажімо, з'ясувати наявність і роль різних тропів у художній тканині твору.\nЦілком доречними і необхідними на уроці вивчення лірики є бесіда і розповідь учителя, самостійна робота учнів над текстом і розв'язання окремих завдань проблемного характеру.\nІснують методичні прийоми, широко вживані під час викладання більшості предметів, які, проте, на уроках вивчення лірики слід застосовувати дуже обережно. В одній із шкіл учителька, аналізуючи в 6 класі поезію М. Рильського «Моя Батьківщина», вирішила зробити її якомога доступнішою і зрозумілішою учням за допомогою ілюстрацій — кольорових вирізок із журналів. Так, читаючи рядки другої строфи («Моя Батьківщина — це поле без меж .»), показувала зображення колгоспного поля; до третьої строфи — зразу декілька ілюстрацій: тракторист на тракторі, гребля Дніпрогесу, комбайни на пшеничному лану, фотографія доменної печі . І так унаочнено кожну строфу. Чи сприяло це глибшому сприйняттю твору школярами? Навпаки, перешкодило. Рядки поезії, сповненої великих ідейно-художніх узагальнень, побудованої на системі прекрасних образів-символів, перетворилися в підписи до ілюстрацій; самі ж ілюстрації нічого не дали ні знанням, ні почуттям учнів, а їх калейдоскопічна зміна збуджувала тільки зовнішній інтерес школярів.


6 клас - Тема 1: Цінності людини в сучасному світі - Форум селища міського типу Червоне, Червоне - зробимо кращим\n· Неділя, 16.01.2022, 13:00\nФорум селища міського типу Червоне, Червоне - зробимо кращим » Школопедія (Школопедия) » Етика » 6 клас - Тема 1: Цінності людини в сучасному світі (6 клас - Тема 1: Цінності людини в сучасному світі)\n6 клас - Тема 1: Цінності людини в сучасному світі\nShooler Дата: П'ятниця, 13.02.2009, 21:56 | Повідомлення № 1\nЛюдське життя як найвища цінність у сучасному світі. Чи важко бути людиною. Коли людину називають “щирою душею”. Як потрібно жити, щоб наші душі визначали як прекрасні.\nЧому моральні цінності називають життєвими орiєнтирами людини. У чому полягає сила людського духу. Що таке обов’язок. Що означає бути дорослим і самостійним. Як захистити та зберегти честь і гідність.\nЩо таке справедливість. Що називають несправедливим. Чи легко бути справедливим. Як протидіяти несправедливому.\nЧому без праці життя людини втрачає сенс. Працьовитість як риса моральної вдачі. Що означає “творити себе працею”. Чому будь-яка праця є почесною.\nЩо таке ідеал. Як ми обираємо ідеали. Як відрізнити ідеал від кумира. Як наблизитися до свого ідеалу.


Підрядник пояснив, чому над драмтеатром не видно робітників | Вчасно\nАвтор Вчасно Вчасно 13.10.2016 13:44 | Залишити коментар\nДиректор ТОВ «ПМ-Арсенал» (підприємство, що виконує будівельні роботи в черкаському театрі) Владислав Мамчур у коментарі журналісту видання «Прочерк» пояснив, чому над театром не видно будівельників.\n– Я бачив повідомлення актора Олександра Гуменного про те, нібито ремонт театру призупинено. Хотів наголосити, що цей громадянин некомпетентний у даній ситуації. Насправді, зараз над театром немає робітників через несприятливу погоду. Як відомо, і про це інформував гідрометцентр, в Україні штормове попередження. Ми могли виконувати роботи під час дощу, але вітер – це зовсім інша річ. Працювати в вітер неможливо. І розумний керівник не пошле підлеглих під час вітру виконувати висотні роботи, бо це ризик для життя людей, – сказав Владислав Мамчур.\nКрім того, підрядник зауважив, що відсутність будівельників над театром не означає призупинення будівельних робіт.\n– Якщо над конструкцією в люльці немає людей, то це не значить, що роботи зупинилися. Сталеві металоконструкції монтують в цехах і ви в цьому скоро пересвідчитеся. А коли буде сприятлива погода і необхідний кран, то все буде, – підсумував підрядник.\nКатегорії Гарячі новини, Місто, Новини Теги драмтеатр, реконструкція, ремонтні роботи, Черкаси