Наталя Плохотнюк: 72 трагічних і героїчних дні: про що мовчать київські доти | КиевВласть\n11 липня 1941 року розпочалася героїчна оборона Києва від німецько-фашистських загарбників.\nМовчать в боях знищені ДОТи, в них кров’ю захлинулася війна. Бувають безіменними висоти, але всі солдати носять імена!.. Повинні носити, адже до тієї миті, коли смерть торкнулася до нього своїм крилом, у бійця було ім’я й прізвище. Недаремно кажуть: “Хто вистрілить у своє минуле з пістолету, тому майбутнє відгукнеться гарматою”.\nСтолиця України з самого початку війни стала прифронтовим містом. 22 червня, на світанку, о 3.15 вона зазнала нападу фашистських бомбардувальників – перші бомби впали на Дарницю та Святошино - та всупереч планам гітлерівського командування, місто-герой на Дніпрі відбивало атаки ворога понад 70 днів.\n11 липня 1941-го німецькі війська 6-ї армії Вермахта під командуванням генерала Паулюса підійшли до північно-західної околиці Києва. На підступах до річки Ірпінь, сіл Білогородка, Буча, Ірпінь, Мостище розгорнулися жорстокі бої. Але взяти Київ з наскоку не вдалося. Ворог рушив в обхід, прориваючись до Києва через Фастів і Васильків. 30 липня противник наніс сильний удар силами трьох піхотних дивізій 29 армійського корпусу. Атаку німців повинні були стримувати зведений загін генерал-майора Мотикіна: 147 і 175 стрілецькі дивізії з частинами підсилення, спираючись на ДОТи КіУР, гарнізони яких на даній ділянці фронту складалися з бійців 28-го окремого кулеметного батальйону (опб).\nСтійкість і героїзм киян змусили гітлерівське командування відмовитись від плану швидкого захоплення міста. Втративши понад 100 тис. солдат і офіцерів, німецька армія призупинила наступ. На превеликий жаль, у так званому “Київському котлі” загинуло близько 700 тисяч (за неповними даними, не рахуючи мирного населення) оборонців Києва.\nОборона Києва сковувала дії противника на центральній дільниці радянсько-німецького фронту, Південно-Західний фронт загрожував правому флангу групі армій “Центр”, що рвались до Москви. У цих умовах німецько-фашистське командування нанесло удар по флангу Південно-Західного фронту, глибоко обійшовши його війська з тилу і, поступово захоплюючи один за другим українські міста, 10 вересня розпочали форсування Дніпра.\nКатастрофа Південно-Західного фронту стала наслідком некомпетентного керівництва Сталіна і повністю підпорядкованій йому ставки Головнокомандування. Хоча оборона Києва закінчилася трагічно, вона мала велике політичне і віськово-стратегічне значення. Радянські війська більше ніж на два місяці затримали просування гітлерівців на схід, на Лівобережну Україну і Донбас, що дало можливість евакуювати в тил багато людей, підприємств, цінного майна і виграти час для мобілізації сил. Героїчна оборона Києва значною мірою сприяла зриву планів керівництва фашистської Німеччини на швидке захоплення Москви і “блискавичне” завершення війни.\nНайбільше оборонялись такі регіони Києва: Святошино, Феофанія. Голосієво, район Конча-Заспи. Та найжорстокіші бої були точилися в Голосієво аж до села Віта-Поштова (особливо на ділянці Юрівка -Гатне-Чабани) та поблизу хутора Мриги .\nУпродовж 1929-1941 років уздовж західного кордону СРСР будувалися укріпрайони. Це смуга місцевості, обладнана системою довготривалих і польових фортифікаційних споруд, підготовлена для тривалої оборони. Укріпрайони будували вздовж кордонів, у глибині радянської території. Цей ланцюг укріплень довжиною 1200 кілометрів називався "Лінією Сталіна”.\nКиївський укріпрайон (скорочено КиУР) будувався впродовж 1929-1935 років. Він охоплював Київ напівколом, спираючись флангами на р. Дніпро. Його перша смуга проходила на півночі і заході від сіл Бірки і Демидів уздовж правого берега р. Ірпінь (природного протитанкового рубежу) до села Білогородка, потім повертала на південний схід до сіл Тарасівка, Юрівка, Кременище, Мриги. На півдні частина ДОТів була вписана в залишки стародавнього "Змієвого валу".\nЗагальна протяжність переднього краю Київського укріпрайону — 85 кілометрів, всього було побудовано 250 довготривалих вогневих (огневих) точок (дотів). Вогневі точки об'єднувалися в опорні пункти по 6-15 дотів. Проектна автономність споруд була різна. Одні могли стримувати натиск декілька днів, інші – кілька місяців. Укріпрайон мав свою електростанцію, була загальна система енергопостачання, запаси продовольства.\nВода в ДОТи надходила з артезіанських свердловин. До системи оборони також входила мережа великих і малих водойм. Понижені місцевості системою шлюзів при необхідності затоплювалися чи перетворювалися в болота. Приміром, обстрілявши ворога з флангу, бійці відходять до лісу між мінними полями під прикриття замаскованих вогневих точок. Великі частини можуть спеціально заманюватися під вогонь кількох ДОТів, – у так званий вогневий мішок. Укріпрайон – це система укріплень, залізобетонних і земляних, у комплексі. Якщо у траншеях сидить піхота, у бліндажах захована артилерія, тоді ДОТи мають значеня. А без підтримки ДОТ самостійно може вести бій усього кілька годин... Із близько 250 ДОТів, можна сказати, по-справжньому боролися, брали участь у бойових діях 52-54. Це від Конча-Заспи і не далі залізниці біля Тарасівки та Білогородка й ДОТи на березі р. Ірпінь.\nНайкрупнішою і найбільш складною в інженерному плані спорудою КиУР був підземний командний пункт (далі – КП) завглибшки 65 метрів, побудований у Святошино. Цікаво, що за деякими відомостями дослідників, німці за два з гаком роки окупації Києва КП так і не знайшли.\nКиУР зустрів перші фашистські бомбардування 22 червня не у найкращому стані; до його гарячкового відновлення заходилися лише на третій день війни. З 30-го червня на будівництво укріплень довкола Києва було виведено понад 50 тис. киян, а у найбільш напружені дні з 3-го по 6-те липня – близько 160 тис. Працювали у тяжких умовах, ночували на місцях робіт, під обстрілом та бомбардуванням. Таким чином було споруджено близько 750 дерево-земляних ДЗОТів, 30 км протитанкових ровів, 10 км ескарпів, встановлено 15 км мінних полів та десятки км колючих загороджень у три ряди, в т.ч. 16 км електрифікованих. Влаштовувались окопи для застарілих танків, непридатних для повноцінної участі у бойових діях. На Ірпені в районі Димерського шосе було споруджено дамбу, яка значно підняла рівень води і затопила річкову долину. Іншими словами, місцевість навколо річки стала непрохідною для німецьких танків.\nНеобхідно було в найкоротші терміни підготувати польові укріплення, які складалися з 3-х ліній оборони. Перша лінія оборони йшла по р. Ірпінь до села Білогородка, проходила поблизу с. Віта-Поштова, Юрівка, Тарасівка. Гатне. Чабани, Кременище, Круглик, Лісники, Мишоловка, Мриги і впиралася в р. Дніпро. Друга лінія: м. Вишгород – Пуща-Водиця – Біличі – Микільска Борщагівка – Пост-Волинский – Чоколівка – Голосіївський ліс. Третя лінія – околицею міста.\nЧерез неузгодженість дій окремих підрозділів, відсутність оперативного зв’язку, під час підготовки оборони Києва було багато безглуздих жертв. Ось деякі з повідомлень саперів: “29.7 из 2 роты 246 ОСБ в районе ЮРОВКА подорвалось 5 человек. (Тяжело ранены). Место минного поля нигде не зафиксировано и неизвестно кем это минное поле установлено. По данным, требующим проверки, в районе ЮРОВКА минные поля устанавливал 4 участок 77 УНС. Не закончив работы, в связи с новыми формированиями Оборонительного строительства, 4 участок б.77 УНС не сдал минных полей частям обороняющим эту местность. По этому факту ведется расследование.\nПри заряжании деревянных мин в КиУРЕ было 3 случая взрыва с жертвами, вследствии слабой подготовки личного состава к этим работам.\nУстановленные деревянные противотанковые мины по образцу ТМД-40 самовзрываются вследствии деформации деревянного корпуса от коробления, что вызывает выдергивание чеки взрывателя. Коробление произошло вследствии высыхания мин после дождя. Втечении 28 и 29.7 было 4 случая самостоятельного взрыва мин ПТМ / в КиУРе”...\n— Инженерное управление Юго-Западного фронта; генерал-майор инж. войск Ильин-Миткевич, Инженерная сводка с 27.07.1941 г. по 30.07.1941 г.”\nПісля першої невдалої спроби взяти Київ 11-13 липня фашистське командування кілька тижнів накопичувало сили і вибирало напрямок для штурму. Київ зазнавав бомбардувань, гарячково йшла евакуація.\n30-31 липня під стрімкими ударами ворога, незважаючи на тилові загороджувальні загони НКВС, панічно покинули позиції виснажені й здеморалізовані оборонці сіл Ходосівки й Тарасівки.\n1 серпня з ряду розрізнених частин, в т.ч. гарнізону КиУР, почалось формування 37-ї армії під орудою генерал-майора Андрія Власова, що пізніше увійшов в історію як командувач сумнозвісної антирадянської РОА (Русской освободительной армии). Згодом чисельність захисників міста сягнула близько 90 тис. бійців.\nТого ж дня німці завдали нового удару на широкій дільниці Білогородка – Юрівка – Ходосівка – Мриги. На 8 серпня фашисти вже вдруге планували провести на Хрещатику парад перемоги. Проте оборона трималась стійко. Вночі у Голосіївському лісі було скинуто ворожий десант, але рота народного ополчення знищила його.\nВранці 3 серпня ворог здійснив потужну артилерійську та повітряну підготовку і завдав удару вздовж Одеського шосе. На 5 серпня першу лінію оборони було прорвано, німці захопили Чабани, Хотів, Віту-Литовську (нині – Чапаївка). Інші села по кілька разів переходили з рук у руки. 6 серпня німецький десант захопив станцію Жуляни, яку вдосвіта наступного дня відбив наш бронепоїзд.\nПісля війни у деяких громадян побутувала думка, мовляв, українці — зрадники, здали без бою "Матір городів руських" Прорахунки вищих чинів Червоної Армії в перші місяці війни радянськими істориками і політпрацівниками ніби нівелювались, численні жертви — применшувалися або взагалі не згадувалися. "Батько народів" у перші дні війни отримував доповіді про здачу все нових населених пунктів і захоплення німцями величезних за площею територій. Незважаючи ні на чию думку і не вірячи у великі втрати, він вимагав одного — стояти на смерть і відкинути фашистів.\nНа той час Південно-Західним фронтом командував генерал-полковник Кирпонос – досвідчений воєначальник, вмілі дії якого не призвели в перші місяці війни до оточення військ фронту і здачі Києва. Організована у найкоротші терміни оборона міста розладнала план блискавичної війни, розроблений німецьким командуванням. Київ героїчно бився більше двох місяців. Бійці і командири Київського укріпрайону стояли до останнього. І не їх провина, що, фанатично не бажаючи втратити Київ, Сталін віддав наказ про відведення військ за Дніпро надто пізно. Німецькі танкові частини, зняті з Московського напряму, разом із танковою групою Клейста замкнули кільце навколо частин Південно-Західного фронту. У полоні опинилися сотні тисяч (за деякими даними понад 500 тисяч) військовослужбовців, було залишено величезну кількість техніки і боєприпасів. На Лівобережній Україні практично не залишилося військових формувань, здатних стримати німецький наступ. Такої катастрофи Червона Армія ще не знала. Хто ж винен? Ярлик зрадників був навішений радянською пропагандою (і не скоро знятий) на солдатів і офіцерів, що потрапили у полон.\nДля боротьби з ДОТами 71-а німецька дивізія задіяла важку артилерію, 1 дивізіон і 1 додаткову батарею (нім. Entgiftungsbatterie) реактивних мінометів Nebelwerfer ), самохідні установки залпового вогню Wurfrahmen-40 з запальними реактивними снарядами, штурмові групи, озброєні вогнеметами, вибухівкою і гранатами, а також штурмові гармати (Stug III). Під сильним вогнем піхота польового заповнення КіУР відступала, кидаючи напризволяще гарнізони ДОТів і ДЗОТів. Таким чином німецькі штурмові групи, використовуючи мертві простори, безкарно підбиралися до ДОТів і закидали їх гранатами та димовими шашками.\n5-6 серпня 1941 року німці прорвали першу лінію оборони, і 8 серпня були вже в районі Жулян, Голосіївських висот і Лисої гори. Кадрові частини і ополченці, які постійно поповнювалися, досягли чисельності приблизно 86 тис. Вони могутнім контрнаступом відкинули німців від Києва.\n5 серпня 44-а німецька кулеметна дивізія, взявши села Юрівку й Гатне, почала наступ уздовж Дніпра в районі Кременище – Хотів. До кінця дня, незважаючи на знищення 15 ДОТів і ДЗОТів, 3 танків і захоплення 550 полонених і 1 зенітної гармати, 95 пд загрузла в 1-й лінії оборони КіУР. Особливо дошкуляв німцям ДОТ № 186 на околиці Чабанів. Німці змушені були скинути темп наступу, щоб не оголяти фланги. Проте їм вдалося взяти штурмом хутір Чабани і знищити 2-й батальйон 132 танкового полку (танкісти воювали вже без своїх броньованих машин), 147-ї стрілецької дивізії. У цьому жорстокому бою радянські війська зазнали тяжких втрат ( багато вбитих і поранених, близько 200 полонених). Захисники ДОТу № 186 трималися з останніх сил. До тієї миті, поки німці не підігнали впритик до залізобетонної фортеці танк, підвівши його вихлопну трубу до амбразури ДОТу й пустивши чадний газ. Кілька останніх живих захисників довготривалої вогневої точки задихнулися. Але не здалися.\nОдин з найгероїчніших, котрий не дав помінятися ходу історії, особливо відзначився у обороні Києва – це 106-й ДОТ, що знаходиться на болоті поблизу хутора Мриги. За рахунок природних перешкод, та ще й ліс замінований був, цей ДОТ 6 годин стримував батальйон піхоти. Німці його все-таки взяли, але за цей час наші сили підтяглися. Підійшов загін генерала Матикіна, і з флангу в більш стійке положення стали частини 147-ї дивізії Потєхіна. Коли б не героїчний опір 106-го ДОТу, німці буквально за 5 годин могли бути біля київських мостів".\nУ 1941-му році маршал Жуков, намагаючись уникнути оточення, пропонував Сталіну залишити столицю України. Вождь не зрозумів командуючого. Жуков відмовився взяти на себе відповідальність за наслідки, і був звільнений за власним бажанням.\nЗапеклий опір, що здійснювався 37-ою армією, до складу якої входили всі частини Київського укріпрайону і п'ять стрілецьких дивізій, змусив німецьке командування відтягти частину сил групи армій "Центр" і зробити глибокий обхід КиУР з півночі і півдня. Командувач 2-ою танковою групою генерал Гудеріан — ідеолог німецьких бронетанкових військ, категорично не бажав знімати свої танки з головного московського напряму, але рішення Гітлера направити танки в обхід Києва потрібно було беззастережно виконувати.\nВ середині вересня німецькі танкові групи з'єднались в районі Лохвиці (Полтавська область), внаслідок чого 4 радянських армії, зокрема 37-а, були оточені. Фашисти почали свій останній наступ на нечисленних захисників міста. Німцям вдалося форсувати на північній ділянці КиУР річку Ірпінь, внаслідок чого наступного дня були захоплені Пуща-Водиця і Вишгород. Наказ Верховного Командування про відведення від Києва військ був відданий вночі 17 вересня 1941 року. Практично ж, війська почали відводити за Дніпро лише 19 вересня – в той час, коли німці вже входили до Києва. Таким чином, героїчна оборона Києва тривала 71 день.\nПошарпані в боях, розчленовані німецькими танками на окремі групи частини Південно-Західного фронту намагалися вирватися з оточення. Без пального було покинуто техніку, закінчувалися боєприпаси. Багатьом із захисників Києва так і не судилося вирватися з Супійських та Трубіжських боліт, а тих, хто не прийняв смерть, чекав довгий німецький полон.\nВідмова здати Київ навряд чи мала під собою ідеологічне чи політичне підґрунтя – пересторогу проти утворення незалежного українського уряду під німецьким протекторатом. Очевидно, Сталін не міг повірити у можливість взяття Києва, як і взагалі не вірив у можливість гітлерівського нападу. Не вірив, що німці зможуть пройти укріпрайон, хоча знав про безславний кінець подібної французької Лінії Мажіно Втім, Київ був приречений державою на страждання і у разі блокади, подібно до Ленінграда. Чи робилось це навмисно? Можливо, як колись казав один дотепник, це було гірше за злочин – це була помилка.\nЗі спогадів ополченки Іващенко (Мартиненко) Надії Олексіївни. Записаних юними журналістами “ІТА ЮН-ПРЕС” у 2005 році\n"…У 1941 році мені було 17 років. Я працювала на Київській кондитерській фабриці ім. К. Маркса, директором якої був Слобідський Наум Наумович. Я без відриву від виробництва закінчила курси сандружинниць і готувалася вступати до медичного технікуму. 22 червня, в неділю ми збиралися зустрітися з друзями на стадіоні “Динамо”. Але на світанку Київ почали бомбити, а о 12. 00 по радіо прозвучав виступ Молотова із зверненням до радянського народу про те, що фашистська Німеччина почала війну проти Радянського Союзу. Я прийшла у понеділок на фабрику і була взята як сандружинниця на казармений стан. Нас, 10 дівчат, відправили допомагати в госпіталь на Дягтерівській, 1, куди почали привозити поранених солдатів із західних областей України. Поруч із госпіталем було танкове училище, на Дягтярівській 13/15. Усіх курсантів відправили на оборону Києва, а поранених привозили сюди. Ми з дівчатами здавали кров для поранених бійців. А через два тижні нас відправили на укріплення південних рубежів на околицю Києва в район Віти-Поштової, Китаєва, Протасового яру, Голосіївського лісу та Корчуватого. Спочатку ми тримали оборону в районі Лисої гори у складі винищувального батальйону під командуванням директора фабрики Наума Слободського та політрука Марка Котляревського. Крім усього іншого вони займалися евакуацією архівних документів району, евакуацією родин працівників фабрики. На нашій фабриці працювало 5000 людей і половина одразу пішла на оборону Києва.\nМені видали військову форму, санітарну сумку і гвинтівку. Моїм завданням було надавати першу медичну допомогу й слідкувати, де проривалися німецькі танки чи танкетки й швидко доповідати командиру. З нашого боку танків не бачила, тільки танкетки, швидкі такі, а ще – гармати, але не стільки як у німців. Нас постійно перекидали з місця на місце. Копали протитанкові рови, будували ДОТи, ДЗОТи та бліндажі. Керували цими роботами кадрові військові та вояки НКВС.\nПоруч з нами оборону Києва тримали робітники заводів “Більшовик” та “Ленінська кузня”, студенти й викладачі університету, педінституту та сільльгоспінституту, багатьох інших підприємств, всі вони вливалися у ополченські батальйони, які вели запеклі бої з німцями. Також тут стояли на смерть солдати усіх національностей з усього Радянського Союзу, і частини НКВС з Києва, які брали участь у боях. Ми були озброєні гірше за німців. Трохи пізніше, коли почали підкидати сили до Києва, то почали з’являлися сильніші частини. Німці обстрілювали нас з мінометів, гармат, літаки ходили бомбити Київ.\nУ 20-х числах липня у напрямку Мишоловки німці прорвалися до Києва, де ми утримували оборону. Це був район Корчувате-Віта-Поштова-Голосіївський ліс. Тут зав’язався жорстокий бій, в якому брав участь і наш батальйон ополченців. Було дуже багато вбитих і поранених. Я разом з іншими санітарами повзала під кулями і кулеметним вогнем, витягала поранених і надавала допомогу. Було дуже важко і страшно. Це було моє перше бойове хрещення. Коли закінчився бій і німці були відбиті, хто лишився живий з нашого батальйону повертався у штаб, який знаходився по вул. Голосіївській, 177. Я залишилася допомагати нашим пораненим бійцям і командирам. Мене у штабі зарахували вбитою. Коли я повернулася, була і радість і сльози. Через день ми знову зайняли оборону на попередніх позиціях і утримували до кінця, 72 дні. Відходили ми, хто залишився живий, 19-го вересня. Знову опинилися на Лисій горі. Там були порохові склади, які охоронялися, склади знаходилися також біля гори та на сусідній Чорній горі. Поблизу Лисої гори жили люди в сільських будиночках, а на саму гору не дозволяли ходити. 19 вересня, коли надійшов наказ залишити Київ, ми відходили у напрямку Лисої гори до Дніпра, через міст. Навкруги все горіло. Цивільне населення і військові йшли без кінця, не зупиняючись. Ми потрапили у суцільний потік: танки, гармати, кулемети – все оте тягнули кіньми на міст, який називався пішохідний. Він був перед залізничним, оце де зараз побудований міст Патона. Бики були цегляні та бетонні, а настил був дерев’яний. І тільки ми встигли перейти, як його висадили у повітря і усі ті кулемети, підводи, гармати і всі оті люди військові та цивільні пішли у воду. Бо відступали неперервною колоною. Люди кричать і коні іржуть міст весь палає, люди кидаються у воду з мосту. Все горить, це був жах...\nМи відходили до Броварів, німці незважаючи на те що сутеніло нас постійно обстрілювали. Ми примкнули до регулярної армії і йшли з ними. Там уже всі змішалися, але багато було ополченців. Коли стемніло, німці обстрілювали нас вже з лівого берега, бо переправлялися десь в районі Василькова і Обухова. Вони брали нас у кільце, щоб не дати нам відступати. Ми дісталися до Броварів, обійшли його кільцем та під постійним німецьким обстрілом ми відходили до Борисполя. Бориспіль був вже зайнятий, то ми обійшли його охопленого боями та встигли дійти до Борщів... Дійшли до села Борщів і попали у оточення.\nПам’ятник радянським бійцям, що потрапили в оточення у с. Борщів\nТут точилися жорстокі бої і була справжня бійня. Вся земля була покрита убитими і пораненими і залита кров’ю. Там річечка була Трубіж, вона була уся залита кров’ю та переповнена трупами. Йшли бої ,наші намагалися прорватися. Мені доводилося повзати під обстрілом і витягати поранених з палаючих хат, бо німці підпалювали трасуючими кулями хати, в яких знаходилися поранені солдати і жінки з дітьми, і надавати допомогу. Це страхіття повік не забути. Я пам’ятаю все. У нас уже не було чим оборонятися, мої санітарні сумки були порожні. Чим я могла допомогти пораненим? А скрізь лежать люди і кричать: “Сестричко, допоможи!”. Я плачу, що не можу допомогти... Я просила, якщо хтось залишиться у живих, а я буду поранена, щоб мене тоді пристрелили. Наразі неподалік розірвався снаряд і мене відкинуло, і я знепритомніла. Подумали, що я вбита, так мене й залишили. А я була тяжко контужена. Тут же геройськи загинули директор нашої фабрики Наум Слободський і політрук Марк Котляревський. Я ж посеред ночі отямилася і поповзла на городи, до палаючих хат. Дорогою загубила і документи, й сумку – все згоріло. Біля дороги на мене наткнувся німецький патруль й потягли мене в колону полонених і погнали в Дарницький концтабір. Він був у лісі, оточений колючим дротом. Туди всіх зганяли. А селяни з найближчих сіл сходилися та казали, що оце мій брат чи чоловік, то їх ще відпускали. Дивом мені вдалося звідти вибратися. Одна селянка принесла мені піджачок, курточку дала, спідниця у мене була військова така синя та гімнастерка. Вона сказала, що я її донька, випросила мене у вартових. Я дійшла до Дніпра. Труханів острів був спалений, але цивільних людей, які вибиралися з оточення, переправляли човном на правий берег з Труханового острова. Я дійшла до Києва, який був вже зайнятий німцями. На КП у всіх перевіряли документи, а в мене їх не було. Далі вже була інша сторінка – життя в окупованому Києві...”\nШляхами мужності, болю і слави\nКілька років поспіль юні журналісти ІТА “ЮН-ПРЕС” брали участь у молодіжній експедиції “Шляхами героїв”, організованій Київським обласним Центром сприяння розвитку молоді Київщини.\nМи розділилися на дві групи. Одна пішла за маршрутом “Пуща-Водиця – Горенка – Мощун – Романівна — Стоянка — Білогородка”, друга вирушила південною частиною маршруту: Мриги- Конча-Заспа – Хотів – Ходосівка – Гатне – Круглик – Віта Поштова – Юрівка – Тарасівка — Білогородка.\nЗустрілися групи через три дні поблизу села Білогородка.\nПівнічна група розпочала свій шлях по ДОТах, які раніше прикривали Варшавську дорогу в районі Гостомельського моста через р. Ірпінь, а також ділянку між селами Горенка і Мощун. Перший зруйнований кулеметний ДОТ № 478 можна побачити приблизно за 400 метрів південніше Гостомеля біля Варшавської траси. Південніше від моста через р. Ірпінь, на пагорбі бовваніє великий чотириамбразурний двоповерховий командно-спостережний дот. У тильній його частині є дві амбразури для прикриття входу в споруду. На другому поверсі розміщувалися кімната для відпочинку гарнізону. На жаль, сьогодні споруда засипана сміттям, битим склом, стіни вкриває шар сажі від вогнищ. У лісі між селами Горенка і Мощун, у непролазних нетрях триамбразурний ДОТ № 502. Він повністю заріс мохом і має екзотичний, навіть таємничий вигляд. На тильній стіні час ще не стер нерозшифроване скорочення "МЮД" і римську цифру "ХVІІ".\nПівденна частина 1-ї лінії оборони Києва насичена оборонними спорудами КиУР, так, що пройти її всю за відведені 2-3 дні було б нереально. Розпочали подорож від напівзруйнованого ДОТу в Конча-Заспі, поблизу хутора Мриги.\nОпорний пункт "Мриги" – це група з 9 ДОТів, розташованих на південних підступах до міста в історичній місцевості Конча-Заспа та навколо хутора Мриги, гарнізони яких входили до складу 5-ї роти 28-го окремого кулеметного батальйону (окб). КП – ДОТ № 107. Гарнізони взаємодіяли зі стрілецькими підрозділами генерала Матикіна, командний пункт якого знаходився в Лисогорському форті.\nЦе місце – одна з перших впорядкованих ділянок Поясу бойової слави Києва. Створили і доглядають за нею протягом багатьох років пошуковці київського заводу "Радар" (в минулому – "Комуніст") та жителі селища Конча-Заспа. Керівник пошукової групи О.В. Кравченко провів значну роботу по благоустрою оглядових майданчиків, викарбував на стінах ДОТів влучні назви "Непокоренный", "Упорный", "Непреклонный" та інші.\nП'ять днів, з 31 липня по 4 серпня, бійці і командири зведеного загону генерала Матикіна та гарнізони ДОТів стримували наступ ворога. Атаки закінчувались рукопашними сутичками. Штурмові групи німців обходили ДОТи і просувались у глиб нашої оборони. ДОТи чинили опір і в оточенні, а гарнізони двох із них – №№ 102 і 103 – підірвали себе, не бажаючи здаватись у полон.\nПідтримані вогнем артилерії Дніпровського загону кораблів, матикінці зупинили ворога, а потім і відкинули його. У результаті жорстоких боїв у загоні залишилося не більше 300 бійців і 3 гармати, самого генерала було тяжко поранено. Також успішно діяли війська на суміжних ділянках. В результаті контрнаступу 11-16 серпня 37-а армія відкинула німців за межі першої смуги оборони Києва.\nПройшовши Конча-Заспою, побувавши біля меморіалу із складених солдатських касок, братських могил і каплички з викарбуваними словами великого полководця Олександра Суворова: “Війна не закінчиться до тих пір, доки не буде поховано останнього загиблого солдата”, ми вийшли до села Кременище.\nДОТ під селом Кременище мав номер 131. На відміну від інших вогневих точок, не бетонний, а сталевий. Офіційна версія його участі в обороні Києва така. У серпні 1941-го він відбив всі атаки німців. Чотири доби гітлерівці не могли підійти до нього. Оборону в ДОТі тримали 11 чоловік з 3-й бригади ВДВ під командуванням лейтенанта Василя Якуніна. Здатися вони відмовилися. Німці зрівняли село з землею, підігнали вогнеметні танки і знову запропонували здатися. Знову – відмова. Тоді амбразури почали поливати напалмом, поки ДОТ не розжарився до червоного. Усі захисники ДОТу загинули. Поряд із ДОТом стоїть пам'ятний знак, який увічнює подвиг кулеметників, а в центрі Кременища – могила лейтенанта Якуніна, сержанта Максимова та тринадцяти невідомих воїнів.\nДОТ 131 типу "Б", одна з унікальних споруд Київського укріпрайону, він міг би боротися дуже довго, якби піхота також сиділа в окопах. Снарядами у ньому вибито бронезаслінку однієї з тилових амбразур і навіть пробито товстелезне металеве міжповерхове перекриття. Поруч, у Лісниках, знаходиться не менш героїчний і трагічний ДОТ типу "М2", але доля його оборонців на жаль, невідома.\nОсь ми біля ДОТу на околиці села Гатне (там ще зберігся пам’ятник бійцям КиУР). Наступною нашою метою був ДОТ № 138, який на всіх картах пошуковців був зображений як цілий, триамбразурний. Але знайти його було нелегко. Натомість ми натрапили на віддалений ДОТ № 137, повністю зруйнований. Поряд із залишками споруди стоїть пам'ятний знак: "Тут у серпні 1941 року загинули солдати 28-го окремого кулеметного батальйону".\nДОТ № 186, який знаходиться майже в центрі села Чабани на південній околиці Києва, в серпні-вересні чорного від горя й гарі 1941-го мужньо стояв на смерть, тримаючи оборону Києва. До останнього бійця. Оперативне зведення штабу 37-ї армії на 12 серпня 1941 року: “ДОТ 186 знаходиться в оточенні. Йде запеклий бій з противником”. Бої місцевого значення… про них мало згадували, про них мало хто міг потім розповісти. 18 серпня 1941 р. радянським військам знову вдалося відбити у німців хутір Чабани і закріпитися в ДОТі № 186. Оборону цієї вогневої точки героїчно тримали аж до 19 вересня, до того моменту, коли німецькі війська взяли Київ. Захисники ДОТу № 186, бійці 28 окремого кулеметного батальйону капітана Івана Кипоренка, яким вдалося вціліти в “м’ясорубці” Київського укріпрайону, скоріш за все загинули в Баришівському “котлі”. Ні їхні імена, ні їхні долі невідомі.\nПонад 70 років героїчна фортеця стояла покинутою й бездоглядною. Починаючи з 60-х років ДОТ використовувався як господарське приміщення. Завдяки цьому в ньому збереглися елементи внутрішнього обладнання, які на сьогоднішній день можна вважати поістині унікальними. Протиштурмові грати , посилені кільцями (таких в київському укріпленому районі) залишилося три; бронезаслонка зразка 1929 року з оглядовими щілинами ( їх теж одиниці залишилися); бронедвері; бронезаслонка зразка 1930 року з унікальною, яка ніде раніше не зустрічалася фахівцям рукояткою овального виду; водяна колонка (ніде більше не збереглася); та головне – частина системи охолодження кулеметів (СОХЛАЖ), яка дивом збереглася. З часом навколо нього виросли багатоповерхівки, а ДОТ, як самотній солдат, тримав оборону, зберігаючи пам'ять і останні крики своїх бійців. Оборону від людського бездушшя, від цинізму й несправедливості, від безпам’ятства.\nНарешті, на честь 69-ї річниці визволення Києва від німецько-фашистських загарбників Міжнародною асоціацією дослідників фортифікації “ЦИТАДЕЛЬ” та Чабанівською селищною радою його було відреставровано. Це третій ДОТ-музей, відкритий силами МАДФ “Цитадель” та селищними громадами Київщини . Ентузіасти будують Пояс бойової слави по рубежах Київського укріпленого району (КиУР) разом з тими, хто не байдужий до нашої історії.\nСпоруда ДОТу № 127 виявилася однією з наймальовничіших та найзагадковіших в усьому КиУРі. Його збудували в заплаві річки Сіверка, біля підніжжя схилу глибокої балки. У повоєнні роки тут спорудили ставок, який затопив нижню частину двоповерхової споруди, тому зараз до неї можна дістатись лише човном. Але навіть здалеку ДОТ, що височить над плесом, має вигляд гордого й величного. На схилах долини Сіверки розташовано дуже багато ДОТів. Серед них чи не найкраще зберігся 129-й двоамбразурний кулеметний капонір з п'ятикутною радянською зіркою.\nНеподалік дороги що веде від села Віта Поштова до села Круглик - унікальний чотириамбразурний двоповерховий ДОТ № 178 , який зберігся до наших днів. У бойовому відділенні можна побачити кріплення під металевий кулеметний станок системи Юшина й ніші, в які вставлялися патронні коробки. Нижній поверх, на який можна спуститися по залізних "скобах", — частково затоплений.\nДругий кулеметний ДОТ (№ 179 типу “Міна”) був побудований за індивідуальним проектом. Довготривала вогнева точка поблизу Одеської траси, навпроти автобусної зупинки "Круглик". Зруйнований бойовий каземат на 3 амбразури був вписаний у пагорб. Основний і запасний входи сполучалися підземними галереями завдовжки понад 100 метрів. Крім того, був колодязеподібний лаз, по якому можна було потрапити з підземного ходу на вершину пагорба, де були позиції гаубичної батареї. Галереї використовувалися не тільки як ходи сполучення — в них також влаштовувалися притулки для людей, складські приміщення, встановлювалося допоміжне устаткування. На згадку про героїчні дні війни біля доту був встановлений пам'ятник і кілька пам'ятних знаків.\nУ селі Круглик досить довго нам довелося шукати 152-й артилерійський дот, який став останнім у маршруті. А виною довгим пошукам стали карти, виконані пошуковцями, на яких 152-й було зображено практично в центрі Круглика, поряд з дорогою Хотів – Іванковичі. Але довготривалої споруди ми на цьому місці не виявили, причому навіть місцеві жителі стверджували, що ніякого доту тут ніколи не було. Спантеличені, ми попрямували до головного орієнтиру – "Змієвого валу", адже згідно з позначеннями на одній із карт, артилерійський дот був врізаний у це стародавнє земляне укріплення. Гарно побродивши біля валу, а потім біля Круглицьких ставків, ми вже не надіялись знайти споруду, коли раптом, попід дорогою Ходосівка – Віта Поштова, побачили табличку "Дот № 176". За нашими даними 176-й був двохамбразурним та майже повністю зруйнованим. Спочатку все вказувало на те, що це він і є, але, пройшовши трохи далі від дороги по залишкам "Змієвого валу", ми побачили напівкапонір з величезними артилерійськими амбразурами, врізаний прямо в товщу валів древнього скіфського городища.. Отже, це і був 152-й дот. Чому його назвали 176-м невідомо... Наші сучасники не надто заморочуються збереженням пам’яті: на кришці ДОТу – якась напівзруйнована цегляна будівля, яка, вочевидь, слугує для здійснення якихось сатанистських обрядів або кримінальних розбірок. Всередині ДОТу до сих пір біля амбразури стоїть артилерійський станок. А над ним – напис: “Люди! Не чіпайте пам'ять і не руйнуйте історію! Таких ДОТів більше ніде не збереглося!” Нижній поверх ДОТу затоплений. Цікава конструкція цієї фортифікаційної споруди. ДОТ відноситься до так званого типу фланкіруючого вогню. Тобто, стрільба ведеться не вперед, а в усі боки. Подібні об’єкти доставляли чимало клопотів наступаючим.\nТри ДОТи, які в с. Юрівка та на околицях, входили до опорного пункту "Крим". Перший кулеметний ДОТ № 201 знаходиться на південно-східній околиці села, між хатами. До другого доту — командно-спостережного пункту 28 окремого кулеметного батальйону (командир — капітан І.Є.Некипоренко) — легко знайти дорогу, завдяки дороговказам, встановленим у селі – двоповерховий, з двома трьохамбразурними бронековпаками. До наших днів вони зберегли вм'ятини, від німецьких куль і снарядів. Третій кулеметний ДОТ № 205, лейтенанта Вєтрова, знаходиться на північній околиці Юрівки. Його ще називають "Малою фортецею". Дот побудований за індивідуальним проектом і є наймогутнішою бойовою спорудою КиУР. Під час генерального штурму КиУР, який почався 31 липня 1941 року, ДОТ Вєтрова десять днів бився в повному оточенні. Коли гарнізон ДОТу деблокували, місцевість навколо нього була майже повністю переорана ямами від німецьких снарядів і бомб.\nЗ вершини пагорба, на якому покоїться прах полеглих в боях за Київ, в наш мирний час відкривається прекрасний краєвид на стародавню Турову долину. Звідси, через Тарасівку й Боярку ми вирушили на Білогородку.\nБерег р. Ірпінь. ДОТ № 402 збудований за індивідуальним проектом. Єдиний триповерховий. Підземні комунікації простягнулись майже на 500 м, верхня башта – на дві амбразури для ведення фланкуючого вогню. Два одноамбразурні каземати на урвищі Ірпеня. Два зручних входи до підземелля – з протилежного боку пагорба, за футбольним полем.\nНа підході до шосе Київ – Житомир серед хащ руїни ДОТу № 409, відомого як "ДОТ Цимбала", командира 2-ї роти 193-го окремого кулеметного батальйону. Гарнізон ДОТу брав участь у відбитті першого наступу фашистів на Київ 11 липня 1941 р. Під мостом – кулеметний капонір. При виході на шосе Київ-Житомир праворуч – пам'ятний знак – два автомати ППШ – партизанам та народним формуванням, які брали участь в обороні. Навпроти – через дорогу – пам'ятний знак захисникам міста у вигляді викарбуваної на полірованому сірому граніті карти – схеми бойових дій у 1941 р. Перехід вздовж шосе до покажчика, до ДОТу № 417, на якому встановлена пам'ятна дошка з текстом: "На цьому місці у 1941р. на смерть стояли воїни 3-ї повітрянодесантної бригади".\nПоблизу уцілілого ДОТу № 401, з підземними галереями, з виходами до річки Ірпінь ми стали табором. У лісі проводили нічні й денні тактичні військові ігри. Зустрічалися з місцевими старожилами, які, будучи підлітками, брали участь у будівництві київського укріпрайону: рили окопи, траншеї, допомагали радянським бійцям, а потім йшли в партизани. 22 червня, о 4-й годині ранку ми спустилися в ДОТ, поклали квіти й згадали тих, хто стояв до загину на цих рубежах. А вранці на галявині біля доту зібралися старенькі дідусі й бабусі – учасники оборони Києва, народні ополченці, солдатські вдови з сусідніх сіл. Лунали пісні, спогади, й були “фронтові сто грамів”. Учасник оборони Києва, колишній директор школи із с. Шпитьки Іван Опанасович Герасименко попросив нас допомогти в пошуках матеріалів про ДОТ сержанта Медвідя. Відомо, що 11 липня 1941 року бійці цього доту знищили три німецьких танки. Старого солдата й історика цікавила подальша доля бійців.\nНа жаль, сьогодні в Києві (та й в країні в цілому) не просто відсутня програма збереження пам’яті та історії 2-ї світової війни, а навіть свідомо знищується. Особливо, що стосується І-ї лінії оборони м. Києва, реальних місць боїв за місто. Але пам'ять – це ми!\nВстановлення протитанкових “їжаків” на Брест-Литовському шосе (проспект Перемоги), навпроти заводу “Більшовик”\nПіхота РККА йде на позиції КиУР, в районі Голосієва, липень-серпень 1941 (РГАКФД)\nДот №131 біля с. Кременище\nДот № 106 – опорний пункт “Мриги”\nПамятний знак біля ДОТу 179\nОдин із входів у ДОТ 179\nТеги: война, юн-пресс, история, память, вторая мировая война


Всі громадяни Росії стикаються з отриманням реєстрації, а також з випискою з квартири, будинки. Виписка з приватизованої квартири можлива при згоді зареєстрованого в ній людини. Причому останній не є власником житлового приміщення. Тоді обидва мешканця складають заяви в паспортному столі. При незгоді прописаного людини власником житлоплощі пишеться заява в суд, представляються вагомі докази в якості підстав до виселення.\n— Житловий кодекс РФ;\n- Паспорт власника житла;\n- Паспорт особи, якій власник житла хоче виписати;\n- Бланки заяв;\n- Документальні докази причин виселення.\nВиписати іншої людини власник житла має права, тому що Житловий кодекс РФ передбачає можливість розпорядження квартирою, будинком його власником. Відповідно, ви як власник житлового приміщення поговоріть з особою, зареєстрованою в даній квартирі. Якщо він згоден виписатися добровільно, йдіть разом з ним в паспортний стіл.\nСкладіть на ім’я начальника паспортного столу в вашому місті заяву. Використовуйте для цього стандартний бланк. У «шапці» документа напишіть персональні дані особи, яку ви бажаєте виписати, в давальному відмінку. У змістовній частині пропишіть його прохання про виписку з даною житлоплощі. Вкажіть повністю адреса місця знаходження квартири, будинки. Попросіть людину, яку ви виселяє в добровільному порядку, підписати заяву, поставити дату. Протягом тижня особа, яка проживає з вами, випишуть. Не забудьте повідомити в комунальні служби про кількість зареєстрованих громадян. Адже за світло, воду, опалення нараховується залежно від кількості прописаних осіб на житлоплощі.\nІноді людина, зареєстрований в квартирі, не має частки в ній, добровільно не погоджується виписуватися з житлоплощі. Найчастіше йому просто нікуди прописатися. Тоді вам доведеться звернутися в суд. Складіть заяву з проханням виписки з житла, що перебуває у вашій власності, людини, зареєстрованого за даною адресою (вкажіть адресу вашої квартири, будинку). Якщо ви бажаєте виселити громадянина з якоїсь вагомої причини (нанесення побоїв, інші побутові події), тоді додайте до заяви документальні докази. Це можуть бути довідка з медичного пункту першої допомоги, виписка із справи поліції, заява від осіб, які проживають по сусідству.\nЯк правило, людині, яку виписують через суд, необхідно надати інше житло. Це може бути розмін квартири. Але якщо таке неможливо, то, швидше за все, мешканця залишать в якості тимчасово проживає на невизначений час.\nПри виписці дитини, яка не досягла повноліття, отримаєте довідку з опіки про дозвіл на здійснення таких дій. Без цього документа право на виписку власник житла не має. Виняток становлять батьки, які можуть зняти з реєстрації своїх дітей і прописати в іншому місці разом з собою.


Негативні явища в розвитку сільського господарства - презентація з історії україни\nПолітико-управлінські проблеми: зволікання із створенням належної законодавчої бази (процес тривав 10-12 років); політичні ігри навколо питання продажу землі; опір колишніх комуністичних номенклатурників розвиткові сучасних форм господарювання;\nнизька ефективність реформування внаслідок відсутності виконавської дисципліни в сільському господарстві; неефективність роботи громадських організацій на підтримку села (робота створеного 1991 року Українського фонду підтримки селянських (фермерських) господарств)\nЕкономічні проблеми: масове розкрадання колгоспного майна на початку 90-х років; малоземелля фермерських господарств (на літо 1999 року 33тис. фермерських господарств мали по 26га землі, для рентабельності потрібно 200га); відсутність легального механізму купівлі-продажу землі породило “чорний” ринок земельних ресурсів\nвисокі податкові ставки(19 видів податків забирали у наших фермерів до 70% прибутку, у британського – не більше 18%; проведене паювання колгоспних земель та майна було неефективним (пай практично неможливо виокремити)\nФінансові проблеми: відсутність коштів на придбання с/г техніки; складна і практично недоступна система кредитування(ставка на кредити 250-270%).\nдороговизна оренди техніки (англійський фермер сплачував за оренду комбайна максимум 8% урожаю, тоді як український мусив віддати від 18 до 22%);\nНа 1999 р. понад 85% колгоспів, що збереглися, були збитковими, у яких хронічно не вистачає коштів на основні капіталовкладення, не кажучи про поточні витрати


Джон Керрі офіційно став кандидатом в президенти США від демократичної партії.\n30 липня 2004, 23:11\nВашингтон, 30 липня 2004 - У Бостоні вчора пізно ввечері Джон Керрі прийняв номінацію кандидата в президенти від Демократичної партії. Його виступ, який тривав п’ятдесят хвилин, оглядачі назвали найкращим за весь час кампанії. Оглядачі кажуть, що Керрі вдалось виправдати очікування аудиторії і надати нової енергії виборчій кампанії.\n“Я - Джон Керрі, і я доповідаю про готовність нести службу. У нашій силі змінити світ, але лише тоді, коли ми віддані нашим ідеалам. І для цього треба спершу сказати правду американцям, ”- цими словами Джон Керрі розпочав свій виступ на з’їзді Демократичної партії. Позаду Керрі стояли його побратими по війні у В’єтнамі, які створювали йому міцний тил. Усім своїм виглядом Джон Керрі наче демонстрував упевненість, оптимізм і віру у майбутнє Америки. Він говорив, що Америка - це країна рівних можливостей, і він зробить так, щоб це стало реальністю. Він казав, що бідні повинні мати доступ до якісної медицини та освіти, жінки - користуватись рівними правами з чоловіками. У В’єтнамі, розповідав Джон Керрі, ми молоді солдати були різного походження, статку і освіти. Але, врешті-решт, ми опинились в одному човні. Зараз ми також в одному човні, і лише разом ми зможемо перемогти.\n“Я не хочу стверджувати, що Бог на нашому боці. Як казав нам Абрагам Лінкольн , я хочу молитись покірно за те, щоб ми були на стороні Бога”, - заявив Джон Керрі.\nВелику частину свого виступу кандат у президенти від Демократичної партії присвятив зовнішній політиці США.\n“Як президент, я поверну цій нації роками усталену традицію: Сполучені Штати Америки ніколи не розпочинають війну тому, що хочуть цього, ми ідемо на війну лише тому, що мусимо”, – сказав Керрі.\nВін пообіцяв, що першим його кроком на посаді президента буде реформування правоохоронних органів і виконання рекомендацій, які надала комісія, що розслідувала атаки на Америку 11 вересня 2001 року.\n“Як президент, я буду вести розумнішу, більш ефективну війну проти тероризму. Ми використаємо усі наші арсенали: нашу економіку - так само, як нашу військову потугу, наші принципи - так само, як нашу міць,”- сказав Керрі.\nКандидат запевнив усіх американців словами: “ Допомога вже в дорозі”.\nЗ’їзд Демократичної партії США завершився. Оглядачі вже назвали його найкраще організованою подією за всю історію партії. На думку оглядачів демократи справді кинули усі свої сили на те, щоб змістити президента Буша. І опитування громадської думки демонструюють, що Джон Керрі вийшов у лідери виборчої кампанії. З’їзд Республіканської партії США заплановано провести у вересні у Нью-Йорку.\nLIVE Війна Росії проти України. Відсіч. Усі новини станом на 14:00 5 липня


Українець Сергій Стаховський вийшов в основну сітку тенісного турніру в Катарі - ZAXID.NET\nУ фіналі кваліфікації Стаховський переміг боснійця Мірзу Басіча.\nСпорт — Юрій Братюк, 19:00, 30 грудня 2018 0 0\nУкраїнки не змогли пробитися до фіналу кваліфікації тенісного турніру в Брісбені ZAXID.NET\nУкраїнець Сергій Стаховський успішно почав тенісний сезон, вийшовши в основну сітку престижного турніру в Досі.\nУ фіналі кваліфікації перша ракетка України та 135-й номер рейтингу ATP переміг боснійця Мірзу Басіча. Поєдинок тривав майже дві години. Стаховський програв перший сет, але зумів зібратися і виграти матч - 3:6, 6:2, 6:3. Суперником українця у першому колі основної сітки можуть стати Давид Гоффен (Бельгія, 6), Марко Чеккінато (Італія, 4), Фернандо Вердаско (Іспанія, 8), Петер Гоєвчик (Німеччина) або Мубарак Шаннан Заїд (Марокко).\nНагадаємо, що напередодні на першому в новому сезоні тенісному турнірі WTA у Брісбені (Австралія), який триватиме з 31 грудня по 6 січня, відбулися матчі півфінальної стадії кваліфікації. За повідомленням офіційного сайту змагань, турнір покинули українки Катерина Козлова, Даяна Ястремська та Марта Костюк.


Зак Ейвері - Голлівудському актору загрожує в'язниця | Коментарі Україна\nГоловна Новини Зірки скандал Голлівудському актору світить до 20 років в'язниці: що сталося\nГоллівудському актору світить до 20 років в'язниці: що сталося\nАмериканського актора Зака Ейвері звинуватили у фінансовому шахрайстві й тепер йому загрожує до 20 років в'язниці\n34-річного голлівудського актора Зака Ейвері звинувачують у фінансових махінаціях. Повідомляється, що чоловік обманював і "затягував" людей в фінансову піраміду.\nЗак Ейвері (фото з відкритих джерел)\nНещодавно в Лос-Анджелесі був заарештований відомий актор Зак Ейвері у справі про шахрайство в розмірі понад 690 мільйонів доларів. Інсайдери повідомляють, що знаменитість організував "схему Понці" (інвестиційна афера, яка приносить дохід більш раннім інвесторам за рахунок грошей, узятих у більш пізніх інвесторів, — прим. авт.).\nЗгідно з даними ФБР, зірка Голлівуду говорив інвесторам про те, що у нього успішна кінопрокатна компанія 1inMM Capital LLC, яка співпрацює з такими популярними сервісами як Netflix і HBO. Вкладники "велися" на підроблені контракти й успішність фірми, тому вкладали гроші в його бізнес. Потім ці гроші актор відразу ж віддавав іншим людям, яких обдурив за цією ж схемою раніше.\nЧастину отриманих коштів Зак Ейвері витрачав на себе, недавно він придбав шикарні апартаменти, хоча вже вони виставлені на продаж за 6,5 млн доларів.\nГоллівудський актор був заарештований, але суддя погодилася відпустити його під заставу в мільйон доларів. Суд у його справі відбудеться в наступному місяці.\nДо слова, Зака Ейвері можна побачити в таких фільмах, як "Розлом часу" і "Хребет диявола".\nНагадаємо, що кар'єра 34-річного голлівудського актора Армі Хаммера опинилася під загрозою через секс-скандали, в які він був втягнутий на початку 2021 року. Нещодавно він втратив роль в трилері "Шпигун на мільярд доларів".\nРаніше видання "Коментарі" повідомляло, що відомий виконавець Тіма Білоруських зізнався в зберіганні та вживанні наркотиків: який термін загрожує артисту.\nЗак Ейвері арешт\nактори з судимістю\nактор Зак Ейвері


Дизайн McLaren створюватиме українець | Український тижневик Міст\nДизайн McLaren створюватиме українець\nМаксим Шкіндер і його McLaren\nУкраїнець Максим Шкіндер, котрий останнім часом створював зовнішній вигляд сучасних моделей Skoda, переїхав до Лондона. Тепер він займатиметься дизайном суперкарів McLaren. Оскільки модельний ряд компанії McLaren — невеликий, донедавна команда її дизайнерів не розширювалася. Проте ситуація змінилася. Після нового 12-C на ринок вийшли моделі P-1 і 650-S. І це — далеко не всі задуми. Тому штаб дизайнерів розширили.\nЗараз у дизайн-студії McLaren працює десять осіб. Роботу тут організовано не так, як у інших студіях великих компаній. Команда не ділиться на департаменти з інтер’єру й екстер’єру. Кожен дизайнер залучений у процес створення всіх елементів автомобіля і навіть ліній фірмових аксесуарів.\n«Саме усвідомлення того, що я — дизайнер McLaren, надихає на роботу. Адже автомобільний дизайнер у наш час — навіть не фах, а спосіб життя», — зізнається п. Шкіндер.


Головна Новини і статті 24 травня 2014 року пройшло спортивне свято «Веселі старти молоді» Київської міської профспілки працівників агропромислового комплексу!\nНа спортивному святі виступила голова Ради Профспілки Лопата Ольга Іванівна. Головна мета спортивного заходу - залучення молодих профспілкових активістів Профспілки, креативний підхід до участі у формуванні профспілкового іміджу. Адже, чим більше зацікавлених, молодих та здорових спілчан, тим сильніша та дієвіша профспілка в цілому!\nУчасниками спортивних змагань «Веселі старти молоді» були 13 первинних профспілкових організацій, а саме: Приватне акціонерне товариство «Карлсберг Україна», Об'єднання ветеринарної медицини в м. Києві, Державна установа «Центральна фітосанітарна лабораторія», Державне підприємство «Чайка», Державний НДІ з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос», Державний навчальний заклад «Київське обласне вище професійне училище харчової технології та ресторанного сервісу», Національний науковий центр «Інститут аграрної економіки», Міністерство аграрної політики та продовольства України, Інститут ветеринарної медицини Національної академії аграрних наук України, Публічне акціонерне товариство «Київська кондитерська фабрика «Рошен», Інститут захисту рослин, Приватне акціонерне товариство «Київський завод безалкогольних напоїв «Росинка».


Форум: Конкурс 49 Тема: Болталка\nДобавлено: 14.04.2019 19:17\nЦе що - натяк?\nДобавлено: 10.04.2019 20:50\nТре при цьому кричати. Кажуть, сильно помагає .\nДобавлено: 04.02.2019 23:29\nНе пригадую вже. Але оригінальний перл був із протилежним значенням .\nДобавлено: 04.02.2019 23:00\nТре вже на романи переходити.\nПерефразовуючи одного з фейсбучних гігантів мислі, романи - це недооповідання. Так що не будемо відступати від мистецького канону.\nДобавлено: 04.02.2019 22:36\nНа полі гравців не вистачає, а він на лаві спочиває!\nТре викликати Стебловського, він спеціаліст по лавах .\nНу я читав . Але впізнати в перекладі не берусь .\nДобавлено: 04.02.2019 22:30\nХто сильно пресує, ризикує залишитись без ілюстратора на лаві запасних\nТа жартую. Насправді замість труби дві гривні має бути.\nДобавлено: 04.02.2019 22:16\nКолишніх графоманів не буває!\nТак отож! Вхід у нас гривня, вихід - через трубу! Цегляну.\nДобавлено: 04.02.2019 22:13\nЭмм... А что, так можно было?! Однозначно ні. Тому грішна хуліганствуюча Птиця наступного року у вирій точно не полетить :lol: . А якщо серйозно, то користі в таких експериментах для авторів мало - хіба потролити аудиторію :D . Подібний текст, як бачимо, може навіть перемогти, але шанси на публі...\nДобавлено: 04.02.2019 22:02\nАга, і Соколенка з Ярмуш щось давно вже не було, заждались уже всі.\nФорум: Конкурс 48 Тема: Объявления\nДобавлено: 03.02.2019 21:10\n:!: :idea: До уваги переможців і публікантів! :idea: :!: Ось мій мейл, на який бажано надсилати твори: tantra@ua.fm Прохання не знущатися сильно з редактора, слати файли в doc і з мінімумом форматування. Не забувайте зазначити, перекладатимете свій твір самі, чи потрібен перекладач (абсолютно н...\nДобавлено: 03.02.2019 16:56\nАхтунґ! Там ще буде доповнення в Оголошеннях. Не пропустіть!\nДобавлено: 03.02.2019 15:43\nІ мене розщолкали. Пора змазку міняти...\nСтраница 1 из 28 [ Результатов поиска: 416 ]


Вугілля, яке ображає Обаму, продаватимуть у Росії - Телеканал новин 24\nВугілля, яке ображає Обаму, продаватимуть у Росії\n15:51, 5 вересня 2016 2281 Читать новость на русском\nБарак Обама / Interpolit\nКомпанія "Жарики" з російського Новосибірська продаватиме березове вугілля в упаковці під назвою "Обамавуд. Криве дерево".\nПро це повідомляє НГС.Новости.\nВідзначається, що на упаковці з антиобамівським вугіллям розміщені антиросійські цитати лідера США, такі як "Росія лише регіональна держава", "Росія головна загроза миру" або "Путін поганий стратег, він завдає шкоди Росії".\nЧитайте також: Дивний подарунок: Путін подарував президентові Китаю морозиво\nДиректор новосибірської компанії вважає, що завдяки такому маркетинговому ходу продаж вугілля зросте. Він пояснив, що в назвi вугілля фігурує "криве дерево", тому що з кенійськї мови (а Обама, як відомо, родом з Кенії) ім'я американського президента перекладається як "кривий", "вигнутий". На упаковці з вугіллям зображений баобаб, оскільки він росте в Кенії. Директор компанії "Жарики" пояснює, що "криве дерево" означає те, що Обама каже "криво, неправильно".\nТакож у новосибірській компанії заявили про плани випускати вугілля в упаковці "Росія. Президент", на яку помістять карту країни та опис її досягнень за час правління Путіна. Такими досягненнями директор компанії називає кінець чеченської війни, анексію Криму і зростання золотовалютного резерву в Росії.\nДо слова, на Гавайських островах рибу назвуть на честь Барака Обами.\nТеги: Курйозні новини Новини Росії вугільна промисловість Барак Обама\nНародний проект 923\nМихайло Поживанов 1074\nІгор Саджениця 3646


Знищення науки по-українськи, або Як отримуватимуть вчені звання в Україні з 2016 року | Обозреватель\nЗнищення науки по-українськи, або Як отримуватимуть вчені звання в Україні з 2016 року\n26 октября 2015, 12:50 98.9т\n
Нещодавно Кабінет міністрів України ухвалив Постанову "Про деякі питання реалізації статті 54 Закону України "Про вищу освіту". http://osvita.ua/vnz/47818/\nПрагнучи збагнути позитивний зміст даної постанови, я все ж таки не міг обійти своєю увагою доволі дискусійні моменти.\nОдразу ж зауважу, що моє бачення може здатися певною мірою однобічним, але я аналізую будь-які події з позиції націобезпекознавства - науки, що вивчає закономірності пізнання становлення, ефективного функціонування та стабільного розвитку національної безпеки як органічної системи.\nДаною постановою вводиться в дію новий порядок затвердження рішень про присвоєння вчених звань, а також зразки державних документів про присвоєння вчених звань.\nВстановлено, що вчені звання присвоюватимуть вчені ради, а рішення вчених рад затверджуватиме атестаційна колегія МОН.\nВчене звання професора присвоюється працівникам вищих навчальних закладів або наукових установ, які матимуть:\n1) науковий ступінь;\n2) вчене звання доцента або старшого дослідника;\n3) стаж роботи на посадах науково-педагогічних або наукових працівників;\n4) сертифікат Загальноєвропейської рекомендації з мовної освіти на рівні не нижчому В2;\n5) документи, які підтверджують міжнародний досвід кандидата на отримання звання.\nУ мене виникають запитання щодо деяких пунктів вимог.\n1. В умовах становлення громадянського суспільства держава має перетворюватися із апарата примусу в таку організацію, яка надаватиме сервісні послуги громадянам в реалізації їхніх законних прав, свобод та інтересів. Але відповідно до п. 4 таких вимог я бачу зовсім інше - держава утворює нові вимоги, при цьому абсолютно не утруднюючи себе створенням механізму для формування можливостей досягнення цих вимог.\nЯке право має держава, щоб вимагати наявність сертифікату Загальноєвропейської рекомендації з мовної освіти на рівні не нижчому В2? Чи вона створила такі умови, щоб доктори наук або кандидати навчалися іноземній мові. Або ж в нашій країні вченим або викладачам платять стільки, що вони можуть собі дозволити самофінансування власної мовної підготовки? В який час доби має відбуватись дана мовна підготовка, якщо викладачі нині загружені не лише викладацькою діяльністю, а й мають багато позааудиторного навантаження.\nАбо ж держава утворила стимули на кшталт того: якщо викладаєш українську у тебе, наприклад, 100 грн за годину, якщо англійською - 200 грн, а китайською - 400 грн. Тобто має ж бути певний баланс, а не так, що уряд заявляє про європейське спрямування, міністерство очолює реформатор з Могилянки, а методи "совковості" як були, так і залишилисяї, оскільки євроейськість знаходить свій однобічний вияв лише в вимогах до професури, а не в європейських умовах роботи української професури.\nЦя вимога є повним абсурдом і потуранням західним зразкам. Я навчався в США і достеменно можу заявити, що від жодного професора в США не вимагається володіння іноземними мовами. Це рішення можна трактувати лише под одному: умисне знищення науки в Україні. Якщо державні чиновники хворіють на вірус містечковості і малоросійства, якщо вони вважають обов’язковою умовою, щоб вчені України знали декілька мов, то спочатку мають створити відповідні умови, зарплати, організовувати стажування та підвищення кваліфікації за кордоном, а потім висувати вимоги і вимагати їх дотримання.\nТим більше в мене є дзеркальне питання: а ті, хто ухвалюватиме рішення про присвоєння вченого звання, а вони володіють мовою відповідно до даної вимоги? Так само і щодо членів кваліфікаційної комісії МОН, що прийматимуть рішення про присудження вчного звання: вони матимуть сертифікат В2?\nЧи у нас, як завжди, риторичне запитання: а судді хто?\nЗа інших умов зберігається "совок": держава виглядає в ролі гнобителя і душителя, а також фактично створює умови для КОРУПЦІЇ. Тому що згодом, напевно будуть визначені ті мовні курси, сертифікати яких будуть визнаватися валідними для МОН.\nНатомість концепція людиноцентризму і напрям розвитку соціальної держави передбачають інше: роль держави у створенні умов для прогресивного розвитку інтересів конкретної людини, за даного випадку для вчених в опануванні ними іноземних мов.\nТому я трактую це як свідоме знищення наукової еліти, а також впровадження корупційних схем в науку України.\nЗнати іноземну мову в сучасному світі безумовно потрібно, я це не спростовую, але держава спочатку має створити умови, стимулювати, заохотити, а вже потім вимагати певний рівень знань і кваліфікацію викладача.\n2. Щодо документів, які підтверджують міжнародний досвід кандидата на отримання звання.\nА Які ці документи? Що вони можуть підтверджувати і як встановити критерії вірогідності цього підтвердження, хто буде контролювати цей процес верифікації? Театр абсурду – не інакше. Також для присвоєння звання професора необхідно мати опубліковані наукові праці у виданнях, що включені до міжнародних наукометричних баз, а також мати досвід підготовки докторів філософії або кандидатів наук. Але питання про науковометричні бази також маю свої особливості: оскільки цитованість того чи іншого автора. а також рівень бази можуть не співпадати із науковим рівнем статті.\n3. А скажіть мені, будь ласка, шановні чиновники: а Ви створили умови для того, щоб українські вчені мали змогу публікуватися в цих журналах?\nНаприклад, публікація в Американських фахових журналах є майже неможливою. Оскільки перед опублікуванням статтю мають рекомендувати знані у певній галузі місцеві американські вчені. Якщо ж говорити про наукові видання Західної Європи, то попадання туди є теж проблематичним, оскільки особливо стосовно гуманітарних наук, напрями актуальних досліжень в Україні і в Європі не збігаються. Більше того, чому всі замовчують той факт, що для опублікування статті потрібно сплачувати чималі кошти? Для розуміння, я просто наведу приклад: публікування в фаховому юридичному журналі "Право України", навіть коли ще долар був по 8 грн коштувало більше 2000 гривень! Тепер можете уявити, скільки потрібно платити, щоб надрукуватися у справжніх іноземених маститих наукових журналах.\nТепер у мене формується закономірне запитання: Хто з учених може собі дозволити стільки платити за публікації в цих журналах? А також ще один нюанс: який досвід вивчили укладачі цього документу, внаслідок якого фактично відбувається науковий геноцид?\nЧи можемо ми порівняти середню зарплату доцента в Україні на рівні максимум 6 тисяч гривень із заробітною платнею в ВНЗ США - біля 150 тисяч доларів на рік? Як ви думаєте у кого можливостей для розвитку більше...\nТак Українська держава замість того, щоб організовувати викладачам підвищення кваліфікації у найкращих ВНЗ світу, виділяти кошти на фундаментальні дослідження, проведення справжніх наукових конференцій (не для відмивання коштів через роздачу дорогих ручок та папочок або збірок тез конференцій із наперед завищеним тиражем, який насправді не відповідає дійсності тощо) з метою формування наукового підґрунтя для реалізції державної політики у певній сфері - створює нові умови для пригноблення професорства, знищення жаги до науки передусім у молоді. У системному вимірі відбувається спрямування України до річища недоумків, які в найближчому майбутньому можуть перетворитися на керовану біомасу.\n4. Наступний пункт для обговорення, це кількість праць і кількість учнів, тривалість стажу (п. 2 вимог)? Таке враження, що документ писала особа, дуже далека не лише від науки, а й від юридичної техніки, оскільки порушені елементарні правила нормотворчості.\n5. Цікавим для обговорення слугує і пункт номер 5 стосовно необхідності мати документи, які підтверджують міжнародний досвід кандидата на отримання звання. У мене запитання: а чи може авіаквиток зі Шрі Ланки бути доказом міжнародного досвіду, або фото з пляжу на Мальдівах чи яхти?\nНавіть побіжне застосування для аналізу даного документу методів правничої герменевтики уможливлює резюмувати: примітивність тексту документа сприяє його фрівольному трактуванню, а відтак і зловживанню.\nАналогічні зауваження стосуються і присвоєння вченого звання доцента або старшого дослідника.\nВаріаційні обчислення передбачають множину відповідей, через що варіативність у тлумаченні окремих положень даного нормативного акта не відповідає дійсності, оскільки в праві мають бути чітко виписані процедури і механізми регулювання суспільних відносин.\nУ мене виникає запитання: а чи здатна дана постанова, або інші нормативні документи у даній сфері створити умови для того, щоб плекати власних Нобелевських і Абелевських лауреатів, наприклад таких, як Джон Форбс Нэш?\nАбо інше риторичне запитання: за тих умов і такого ставлення до науки з боку керівництва держави чи можна в Україні виростити власного Ейнштейна?\nЗасудження - це розкіш лише для пасивних спостерігачів, до яких я себе не включаю. Окремі висновки даного нормативного акта акумульовано можна викласти в такій інтерпретації. Дана постанова:\n- за своєю суттю є корупціогенною;\n- не створює умови для підвищення ефективності суспільних відносин у сфері розвитку науки;\n- неправильно визначає мовленнєві принципи і несвоєчасно вводить терміни вступу в дію жорстких умов щодо мовних сертифіктів;\n- буяє не юридичними формулюваннями, які не можуть бути адекватно і однозначно інтерпретовані правозастосовучами;\n- формує умови для суттєвого ускладнення отримання нового вченого звання;\n- формує умови для від'їзду за кордон талановитої та обдарованої молоді.\nВідповідно я вважаю, що дана постанова не відповідає національним інтересам і становить загрозу національній безпеці в науково-технологічній сфері.\nБоротьба ЗА уми – справа сильних та могутніх держав. На жаль в Україні і донині відбувається боротьба ПРОТИ умів.


Книга Ти—одна на мініон!, глава Частина 15, сторінка 1 читати онлайн\nВін поглянув мені в очі, і я побачила в його очах страх...страх неприйняття, ніжність...і ще щось, що я не змогла пояснити...\n—Ульяна, мені 25 років... За цих 25 років я встиг завести не поганий бізнес... Та не зважаючи на це, я підпрацьовую в барі... Місяць тому...у мене померла мама... Я був одружений...3 роки сімейного життя...та моя дружина мене зрадила...разом...разом з моїм найліпшим другом...—коли він говорив, у голосі сквозила велика біль... Той сильний чоловік, який недавно мене обганяв—зник...переді мною сидів беззахисний маленький хлопчик, якого всі покинули, якого можна досить легко зламати...тепер я розуміла, чому він не бажає серйозних стосунків...він боїться обпектися знов...але в мене така ж сама ситуація, про що я йому і нагадала.\n—Так так, ми одне-одному пара,—промовив він лагідно посміхаючись,—Ну гаразд, якщо ти готова почати прямо зараз життя з чистого аркуша, то я також готовий, тож скажи мені, ти готова?\n—Ну, що стосується серйозних стосунків — я готова, але я хочу, щоб ти знав, я збираюся розшукувати рідних.\n—Це навіть не обговорюється, звісно, я допоможу всім, чим зможу!\n—Рома, Ромка, Ромашка.\n—Не називай мене Романом, я тобі сказав, як ти можеш мене називати.\n—О,ясно, добре...Ромашка)—і ми разом засміялись...\n—Отже, Уль, начинаєм?\n—Життя з чистого аркуша, Улька)\n—Ну, гадаю, можна спробувати!)\n#1289 в Любовні романи\n#643 в Молодіжна проза


Які фактори ризику розвитку хвороби очей? | Домовик\nПорушення різні, а хвороба - одна. Саме з цих слів почалася наша бесіда з кандидатом медичних наук, офтальмологом вищої категорії Оленою Геннадіївною Пархоменко, коли я попросив фахівця проконсультувати щодо питання короткозорості, далекозорості й астигматизму. Мовляв, що це за хворості такі з позицій сучасної науки?\n- Чому ви об'єднали короткозорість, далекозорість і астигматизм в одну хворобу?\n- Тому, що все це - патологічні види рефракції. А рефракція це - заломлююча здатність оптичних середовищ ока. У нормі, світло та зоровий образ проходять через оптичні середовища по осі ока і потрапляють на сітківку (нервову оболонку). Якщо є зміни в переломленні світла в середовищах або в довжині осі ока, виникають дані хвороби.\nТак короткозорість (сильна рефракція) виникає в тих випадках, коли роговиця і кришталик сильно переломлюють світло (тобто вони опуклі), або вісь ока довше норми. У цих випадках ставлять мінусове скло, так сказати, відбирають «силу».\nДалекозорість (слабка рефракція) виникає, якщо середовища погано переломлюють світло, тобто вони більш пласкі, або вісь ока коротка. У таких випадках ставлять плюсові лінзи, тобто додають «силу».\nА ось астигматизм - це наслідок неправильного переломлення (короткозорість і далекозорість) світла в різних меридіанах роговиці або кришталика. Він може бути короткозорим, є «горбок» на поверхні (тоді ставлять «мінусове» скло), далекозорим, є «вм'ятина» (тоді потрібне «плюсове» скло) або змішаним - вигляд «шиферу» (вм'ятина + горбок). При астигматизмі потрібні циліндричні лінзи.\n- Які симптоми прояву згаданих недуг?\n- Характерними симптомами короткозорості є зниження зору вдалину (погано видні об'єкти, які знаходяться далеко від нас).\nПри далекозорості маємо зниження зору поблизу - погано видні об'єкти, які знаходяться поблизу від нас.\nА ось астигматизм дає перекручений, нечіткий, «стрибучий» зір і вдалину, і поблизу. Для всіх цих хвороб також характерні втома і болі в очах при навантаженні.\n- У чому причини виникнення патологій?\n- Робота на близькій відстані приводить до ослаблення акомодації, тобто до ослаблення сили м'яза, що стискає та розтискає кришталик, а також впливає на його еластичність, що з віком знижується. Тому у дітей і підлітків при навантаженні на очі м'язи стискуються і з'являється короткозорість, а у людей від 40 років і більше еластичність кришталика знижується і з'являється вікова далекозорість або пресбіопія. Спадковість і вроджена патологія також сприяють розвитку короткозорості та інших хвороб. А підвищення внутріочного та внутрічерепного тиску приводить до розтягування склери (білкової оболонки ока) і подовження осі ока.\n- Які фактори ризику розвитку хвороби очей?\n- Це - підвищення внутрічерепного тиску (після травм голови, пухлин мозку, стресів), травми ока, які приводять до запалення очей, крововилива, зсува кришталика, поразці окорухового нерва. У числі цих факторів інтоксикації алкоголем і нікотином; напружена робота за комп'ютером; перегляд телевізора більше 3-4 годин на день, а також неправильне освітлення робочого місця.\n- У чому полягає профілактика офтальмологічних захворювань?\n- Говорячи про профілактику, варто розуміти, що тільки комплексний підхід до збереження нормального зору може принести необхідний результат. А насамперед - ваша гігієна зору, тобто варто забезпечити гарне освітлення, у жодному разі не читати лежачи і не працювати без перерв (на 15-20 хвилин) подовгу за комп'ютером.\nПотрібно робити і спеціальні вправи для тренування м'язів очей (можна використовувати перфораційні окуляри-тренажери).\nТакож не завадять для профілактики й вітаміни для очей. Ну, а якщо у вас виявили підвищений внутрічерепний тиск, то його варто лікувати у невропатолога.\n- Якщо лікар визначив вже саму патологію і її ступінь, то що можна зробити крім носіння спеціально підібраних окулярів?\n- Специфічне медикаментозне лікування припускає краплі, що розслаблюють напруження м'язів ока, розширюють зіницю. Це - мезатон, атропін, мідриацил і тропікамід. Корисні й судинорозширювальні препарати, що поліпшують мозковий кровообіг - піроцетам, циноризін та інші.\n- Як ви ставитеся до вітамінотерапії?\n- Її застосовують як при дитячій, підлітковій, так і при розвитку короткозорості в старості. Усередину можна порекомендувати прийом лікарських засобів, що поліпшують функцію зору, таких як "Міртилене Форте" у капсулах.\nЦей препарат містить максимальну кількість активних компонентів - антоцианозидів, котрі отримують з плодів чорниці. Антоцианозиди зміцнюють судинну стінку, перешкоджають мікротромбозу, поліпшують зорову функцію, мають виражені антиоксидантні властивості. Вони також забезпечують захист від руйнівної дії вільних радикалів.\n"Міртилене Форте" ефективний і при синдромі втомлених очей, зниженні сутінкового зору у водіїв, віковій далекозорості, патологіях сітківки очей при діабеті. Крім того, можна використовувати біодобавки для поліпшення живлення сітківки - пігментні препарати, що містять лютеїн, та інші.\n- Кому й коли потрібно носити окуляри?\n- При патології рефракції необхідність носіння окулярів або контактних лінз визначає, звичайно ж, лікар.\nЯкщо ступені даних патологій високі і є необхідність у лікуванні, потрібно обов'язково використовувати всі необхідні засоби, щоб запобігти подальшому зниженню зору.\nУ ТЕМУ: ЯК ШВИДКО ЗНЯТИ УТОМУ ОЧЕЙ?\nУтома очей - наслідок тривалого навантаження на зоровий апарат. Дискомфорт, що з'являється у зв'язку з утомою очей, знайомий практично кожному: запалення, почервоніння, відчуття «піску» в очах, погана «різкість». Щоб уникнути цього, щодня кілька разів переривайте роботу за монітором або документами нескладними вправами. Виконуючи гімнастику для очей правильно, ми не тільки тренуємо м'язи, але й опосередковано працюємо з усім організмом у цілому.\n1. «Метелик». Часто поплескайте повіками, тобто поморгайте. Виявляється, перед монітором очі лінуються і перестають моргати, а це шкодить нашому зору.\n2. «Уверх-униз». Голову тримайте прямо, не закидайте. Дивіться прямо перед собою. Повільно підніміть погляд на стелю, затримайте на пару секунд, потім також повільно опустіть його на підлогу і теж затримайте. Голова під час виконання вправи залишається нерухомою.\n3. «Маятник». Голову тримайте прямо, дивіться перед собою. Подивіться вліво, потім повільно переведіть погляд вправо. Голова нерухома, працюйте тільки очами. Під час виконання вправи стежте за станом м'язів очних яблук, не перенапружуйте їх!\n4. «Вісімка». Голову тримайте прямо, дивіться перед собою. Подумки уявіть собі горизонтальну вісімку (або знак нескінченності) максимального розміру в межах вашого обличчя і плавно опишіть її очами. Повторіть вправу кілька разів в один бік, потім в інший. Після цього часто поморгайте.\n5. «Циферблат». Уявіть перед собою великий циферблат золотих кольорів (учені вважають, що саме ці кольори сприяють відновленню зору). Виконуйте кругові рухи очними яблуками, залишаючи при цьому голову нерухомою.\n6. «Олівець». Візьміть олівець у праву руку й витягніть її, піднявши олівець на рівні очей. Дивіться на кінчик олівця і повільно відводьте руку вправо, потім уліво, проводжаючи пишучий предмет очами, але не рухаючи головою.\n7. «Прекрасне далеко». Підійдіть до вікна і подивитеся вдалину, потім на кінчик носа - це тренує очний м'яз. Повторіть вправу кілька разів.\n8. «Із широко закритими очами». Закрийте очі і спробуйте описати ними уявлюване коло, потім горизонтальну вісімку, потім хрестик.\n9. «Жмурки». Кілька разів сильно замружтеся, потім просто закрийте очі і посидьте 20-30 секунд.\nКоментарі: 0 шт. Переглядів: 8538 Подобається: 0 | Не подобається: 0


В Оршанецькому центрі підготовки особового складу Держприкордонслужби імені генерал-майора Ігоря Момота присягнули на вірність Україні 211 військовослужбовців строкової служби. Вони поїдуть захищати наші кордони на мирних ділянках держави.\nЯк повідомляють в ОДА, юнаки з різних областей України під керівництвом досвідчених офіцерів завершили курс загальновійськової підготовки з прикордонного контролю, тактики прикордонної служби, основ безпеки застосування сил, інженерно-технічної підготовки.\n«Склавши присягу, ви стаєте справжніми захисниками України. Впевнений, що ви відповідально й сумлінно виконаєте свій конституційний обов’язок із захисту рідної країни», – наголосив на урочистостях начальник центру полковник Дмитро Коцеруба.\n«Пишаюсь своїм сином та його колегами, які обрали шлях справжнього патріота своєї Батьківщини – захисника держави», – додає мати військовослужбовця Наталія Писаренко.


Як українці ставляться до 7 листопада (опитування)\nДля кожного десятого громадянина України 7 листопада - день святкування Жовтневої революції - є найбільшим святом.\nПро це свідчать передані УНІАН результати всеукраїнського опитування, проведеного соціологічною службою Центру Разумкова.\nЗгідно з результатами опитування, 9,9% респондентів назвали 7 листопада найбільшим святом, а понад чверть опитаних (27%) – таким самим святом, як і нинішні офіційні свята. Для половини населення України (51%) цей день є звичайним днем, а 7,4% респондентів сприймають цей день як день пам’яті жертв комуністичних репресій. Решта опитаних не визначилися з відповіддю.\nУ Центрі Разумкова зазначають, що за останні 7 років помітно знизилася кількість тих, хто вважає цей день святом. У 2002 році 16,3% респондентів вважали 7 листопада найбільшим святом, а 35% – таким самим, як і нинішні офіційні свята. Як звичайний день його сприймали 38,6% опитаних і лише частка тих, хто сприймає цей день як день пам’яті жертв комуністичних репресій не змінилася, (7,4%).\nЕксперти також зазначають, що у ставленні до цього дня чітко простежується залежність від віку респондента: чим старша вікова група, тим частіше її представники сприймають 7 листопада як свято. Серед опитаних у віці 60 років і старше 20,7% вважають цей день найбільшим святом, а 28,8% вважають його звичайним днем. Водночас переважна більшість респондентів віком 18-29 років (71%) вважають 7 листопада звичайним днем, і лише 2% сприймають його як найбільше свято, а 13,6% – як і нинішні офіційні свята.\nСтавлення людей до 7 листопада відрізняється також залежно від регіону. Найбільшим святом його вважають 18,9% жителів Південного та 14,2% жителів Східного регіону, 6,8% жителів Центрального та 0,5% жителів Західного регіону. Як звичайний день 7 листопада сприймають 60,9% респондентів на Заході, 52,3% – у Центрі, 48,6% – на Сході та 40,7% опитаних у Південному регіоні. У Західному регіоні значно частіше, ніж на решті території України сприймають 7 листопада як день пам’яті жертв комуністичних репресій (18%). На Сході цей показник складає 6,2%, у Центрі – 5,2%, а на Півдні – 1,3%.\nДослідження проведене соціологічною службою Центру Разумкова з 19 по 26 жовтня 2009 року. Опитано 2010 респондентів у всіх регіонах України. Теоретична похибка вибірки – 2,3%. Дослідження проведене за підтримки Міжнародного фонду «Відродження».\nДля порівняння використані результати дослідження проведеного соціологічною службою Центру Разумкова з 18 по 28 жовтня 2002 року в усіх регіонах України. Опитано 2000 респондентів віком від 18 років. Теоретична похибка вибірки – 2,3%.\n2009.11.06 | zmej_gorynych\nRe: Як українці ставляться до 7 листопада (опитування)\n> Для кожного десятого громадянина України 7 листопада - день святкування Жовтневої революції - є найбільшим святом.\n> Про це свідчать передані УНІАН результати всеукраїнського опитування, проведеного соціологічною службою Центру Разумкова.\n> Згідно з результатами опитування, 9,9% респондентів назвали 7 листопада найбільшим святом, а понад чверть опитаних (27%) – таким самим святом, як і нинішні офіційні свята. Для половини населення України (51%) цей день є звичайним днем, а 7,4% респондентів сприймають цей день як день пам’яті жертв комуністичних репресій. Решта опитаних не визначилися з відповіддю.\n> У Центрі Разумкова зазначають, що за останні 7 років помітно знизилася кількість тих, хто вважає цей день святом. У 2002 році 16,3% респондентів вважали 7 листопада найбільшим святом, а 35% – таким самим, як і нинішні офіційні свята. Як звичайний день його сприймали 38,6% опитаних і лише частка тих, хто сприймає цей день як день пам’яті жертв комуністичних репресій не змінилася, (7,4%).\nSo, якщо довіряти методам матстатистики, то in general проблема камуніздів вирішиться природнім геронтологічним шляхом через about 5-6 років. Довгувато трохи, але я, як і весь цивілізований світ, потерплю до цієї прекрасної веселої панахиди-карнавалу. Я сцуко дуже терплячий!\n> Експерти також зазначають, що у ставленні до цього дня чітко простежується залежність від віку респондента: чим старша вікова група, тим частіше її представники сприймають 7 листопада як свято. Серед опитаних у віці 60 років і старше 20,7% вважають цей день найбільшим святом, а 28,8% вважають його звичайним днем. Водночас переважна більшість респондентів віком 18-29 років (71%) вважають 7 листопада звичайним днем, і лише 2% сприймають його як найбільше свято, а 13,6% – як і нинішні офіційні свята.\n> Ставлення людей до 7 листопада відрізняється також залежно від регіону. Найбільшим святом його вважають 18,9% жителів Південного та 14,2% жителів Східного регіону, 6,8% жителів Центрального та 0,5% жителів Західного регіону. Як звичайний день 7 листопада сприймають 60,9% респондентів на Заході, 52,3% – у Центрі, 48,6% – на Сході та 40,7% опитаних у Південному регіоні. У Західному регіоні значно частіше, ніж на решті території України сприймають 7 листопада як день пам’яті жертв комуністичних репресій (18%). На Сході цей показник складає 6,2%, у Центрі – 5,2%, а на Півдні – 1,3%.\nНа Півдні-Сході нормальним людям доведеться цього свята (камуніздичного пєсдєтса) чекати довше. Років 15-20 . Бо сильно вже дохуя камуніздів-КГБістів (тіпа мєшкових/маркових/цекових) та їх виблядків в свій час вимордувало місцеве татарське населення і переселилася на їхню землю. На тепло, падли, летіли. Ну нічо'. Час по-любому працює на Україну. А добрі люди ще й підсоблять, коли що...\n> Дослідження проведене соціологічною службою Центру Разумкова з 19 по 26 жовтня 2009 року. Опитано 2010 респондентів у всіх регіонах України. Теоретична похибка вибірки – 2,3%. Дослідження проведене за підтримки Міжнародного фонду «Відродження».\nТа може бути. Десь воно так і є. Тому за це дослідження респект.\n> Для порівняння використані результати дослідження проведеного соціологічною службою Центру Разумкова з 18 по 28 жовтня 2002 року в усіх регіонах України. Опитано 2000 респондентів віком від 18 років. Теоретична похибка вибірки – 2,3%.


Після протестів та підпалів у Полтаві можуть заборонити встановлювати МАФи Новости Полтавы - VPoltave.info\n‹ › З середини березня у Полтаві розпочалися масові акції протесту проти встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд під бізнес. У місті вони розпочалися з мікрорайону Алмазного, де триває будівництво 11-и МАФів напроти "Універсаму". Активісти щодня ламали паркани забудовників та, навіть, палили шини. Потім акції протесту перенеслись до кінотеатру Котляревського, щоправда, там обмежились мирними мітингами без протистоянь. Останньою каплею стало криваве протистояння проти забудови арки "Газетний ряд" 5 квітня.\nАктивісти вчора і сьогодні влаштовували мітинги під стінами Полтавської міської ради з вимогами запровадити мораторій на МАФи, скликати позачергову сесію та ін.\nСьогодні на сайті міської ради опублікували проект рішення "Про введення мораторію на розміщення нових стаціонарних тимчасових споруд". Згідно з документом, проппонується "ввести мораторій та зупинити розміщення нових стаціонарних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста Полтави до 01 січня 2018 року". Рішення вступить у силу після його розгляду на сесії міської ради.\nТеги: МАФи, Полтава, заборона


Готелі поблизу аеропорту Міжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина SJU, Пуерто-Ріко. Забронюйте готель прямо зараз! - Booking.com\nМіжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина - SJU - шукаєте помешкання поблизу?\nГотелі й інші помешкання із послугами трансферу з/до аеропорту, поблизу Міжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина - SJU\nРекомендовані для вас біля аеропорту Міжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина SJU\nIsla Verde, Сан-Хуан (1,2 km від Міжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина)\nSan Juan Water & Beach Club Hotel 4-зірковий готель\nIsla Verde, Сан-Хуан (1,9 km від Міжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина)\nEmbassy Suites by Hilton San Juan - Hotel & Casino 4-зірок Це помешкання погодилося взяти участь у нашій програмі "Пріоритетні помешкання". Ця програма об'єднує помешкання, які виділяються бездоганним обслуговуванням та найкращим співвідношенням ціни і якості у поєднанні з конкурентними цінами. Участь у програмі вимагає відповідності певним критеріям, а також враховує відгуки попередніх гостей. Це помешкання погодилося взяти участь у нашій програмі "Пріоритетні помешкання". Ця програма об'єднує помешкання, які виділяються бездоганним обслуговуванням та найкращим співвідношенням ціни і якості у поєднанні з конкурентними цінами. Участь у програмі вимагає відповідності певним критеріям, а також враховує відгуки попередніх гостей.\nIsla Verde, Сан-Хуан (1,7 km від Міжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина)\n8,7 Блискуче 766 відгуків\nHampton Inn & Suites San Juan 3-зірок\nIsla Verde, Сан-Хуан (1,3 km від Міжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина)\nESJ Azul Це помешкання погодилося взяти участь у нашій програмі "Пріоритетні помешкання". Ця програма об'єднує помешкання, які виділяються бездоганним обслуговуванням та найкращим співвідношенням ціни і якості у поєднанні з конкурентними цінами. Участь у програмі вимагає відповідності певним критеріям, а також враховує відгуки попередніх гостей. Це помешкання погодилося взяти участь у нашій програмі "Пріоритетні помешкання". Ця програма об'єднує помешкання, які виділяються бездоганним обслуговуванням та найкращим співвідношенням ціни і якості у поєднанні з конкурентними цінами. Участь у програмі вимагає відповідності певним критеріям, а також враховує відгуки попередніх гостей.\nIsla Verde, Сан-Хуан (1,5 km від Міжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина)\nSan Juan Airport Hotel 3-зірковий готель Це помешкання погодилося взяти участь у нашій програмі "Пріоритетні помешкання". Ця програма об'єднує помешкання, які виділяються бездоганним обслуговуванням та найкращим співвідношенням ціни і якості у поєднанні з конкурентними цінами. Участь у програмі вимагає відповідності певним критеріям, а також враховує відгуки попередніх гостей. Це помешкання погодилося взяти участь у нашій програмі "Пріоритетні помешкання". Ця програма об'єднує помешкання, які виділяються бездоганним обслуговуванням та найкращим співвідношенням ціни і якості у поєднанні з конкурентними цінами. Участь у програмі вимагає відповідності певним критеріям, а також враховує відгуки попередніх гостей.\nIsla Verde, Сан-Хуан (0,2 km від Міжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина)\n7,4 Добре 1 684 відгуки\nІнші помешкання поблизу SJU - Міжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина\nПоблизу аеропорту Міжнародний аеропорт імені Луіса Муньоса Марина - SJU\nСан-Хуан 262 готелів\nLoiza 6 готелів\nBayamon 5 готелів\nCarolina 4 готелів\nLoiza 3 готелів\nPinones 1 готелів\nVilla Andalucia 1 готелів\nRio Piedras 1 готелів\nCondado 1 готелів\nLeprocomio 1 готелів\nCanovanas 1 готелів\nMediania Alta 1 готелів


Елізабет Кокс: Олександрійська бібліотека - Елізабет Кокс | TED Talk Subtitles and Transcript | TED\n1,797,604 views • 4:59\n2300 років тому правителі Олександрії прагнули досягти одну з найсміливіших цілей людства: зібрати всі світові знання під одним дахом. У період свого розквіту Олександрійська бібліотека вміщувала небувалу кількість сувоїв та приваблювала всесвітньо відомих грецьких митців. Однак у кінці V сторіччя велика бібліотека зникла. Багато хто вірить, що її знищила катастрофічна пожежа. Однак справжня історія розквіту і падіння бібліотеки набагато складніша.\nІдея створення бібліотеки належить Олександру Македонському. Після затвердження статусу завойовника колишній учень Арістотеля вирішив зайнятися створенням центру знань імперії у названому на його честь місті. Він помер до початку будівництва, однак його наступник Птолемей І втілив у життя плани Олександра щодо музею та бібліотеки.\nРозміщена у центрі міста, Олександрійська бібліотека, мабуть, мала елліністичні колони — через вплив пануючої культури єгиптян, або унікальне поєднання двох культур — інформація про споруду не збереглася. Ми точно знаємо, що там були лекційні зали, аудиторії і, звісно, полиці. Після завершення будівництва Птолемей І почав заповнювати бібліотеку переважно грецькими та єгипетськими сувоями. Він запросив вчених жити та проводити дослідження в Олександрії за його рахунок. Бібліотека поповнювалася сувоями з роботами цих вчених, але правителі Олександрії прагнули зібрати у ній екземпляри всіх книжок світу.\nНа щастя, Олександрія була портом для мандруючих у Середземномор'ї кораблів. Птолемей ІІІ запровадив політику: всі кораблі, які прибували до Олександрії, мусили передавати свої книжки для копіювання. Коли бібліотечні писарі закінчували перепис книги, вони повертали копії, а оригінали залишали у бібліотеці. Наймані шукачі книг також борознили Середземномор'я у пошуках нових текстів, а правителі Олександрії намагалися позбутися суперників, припинивши експорт єгипетського папірусу для сувоїв.\nЗавдяки цим зусиллям тисячі книг поповнили Олександрію. Ріст бібліотеки дав змогу знаходити інформацію на найрізноманітніші теми, але водночас ускладнював пошук за конкретною темою. На щастя, вчений Каллімах з Кирени знайшов рішення, створивши пінаки, перший у своєму роді каталог вмісту бібліотеки, який складався із 120 сувоїв.\nПінаки давали людям змогу орієнтуватися у величезній колекції Олександрійської бібліотеки. Вчені зробили декілька приголомшливих відкриттів. За 1600 років до відплиття Колумба Ератосфен не лише зрозумів, що земля кругла, але й підрахував її довжину кола та діаметр з похибкою лише у декілька кілометрів. Герон Олександрійський створив перший у історії паровий двигун більш, ніж за тисячу років до того, як його повторно винайшли у період Промислової Революції. Протягом 300 років після свого відкриття у 283 році до н.е. бібліотека процвітала.\nАле у 48 році до н.е. Юлій Цезар взяв Олександрію в облогу і підпалив кораблі у гавані. Роками вчені вірили, що бібліотеку знищило полум'я, яке перекинулося на місто. Можливо, воно знищило частину масштабної колекції, але, відповідно до стародавніх записів, після пожежі вчені відвідували бібліотеку протягом декількох сторіч. Зрештою бібліотека поступово зникла, коли місто переходило від греків римлянам, християнам та мусульманам. Нові правителі бачили у вмісті бібліотеки загрозу, а не привід для гордості. В 415 році н.е., коли на цій землі панували християни, вчену-математика Гепатію вбили за те, що вона вивчала давньогрецькі тексти у бібліотеці, що розцінювалося як богохульство.\nНезважаючи на те, що Олександрія разом з численними текстами зникла, ми намагаємося знайти ідеальний спосіб збору, збереження знань та доступу до них. Сьогодні об'єм інформації значно більший, а технології їх збереження значно удосконалені, однак ми не можемо бути впевнені, що наші цифрові архіви будуть стійкішими до руйнування, ніж олександрійські чорнила та сувої. Навіть якщо наші сховища знань стали фізично безпечними, ми продовжуємо протистояти значно підступнішим силам, здатним зруйнувати бібліотеку: страх знань і гордовите нехтування знаннями минулого. Різниця лише в тому, що зараз ми знаємо, чого очікувати.


Перфоратор Київ. Ціна на перфоратори у Києві магазині Електроінструменту Будмаг\nЦіна 1778 - 2650 грн.\nлист дсп цена украина\nЦіна: 2 087.00 грн.\nПерфоратор Vorhut VP95S, 950Вт, в кейсі з аксесуарами\nПерфоратори з доставкою по Україні: Київ Харків Одеса Дніпропетровськ Запоріжжя Львів Кривий Ріг Миколаїв Маріуполь Вінниця Херсон Полтава Чернігів Черкаси Житомир Суми Хмельницький Рівне Кропивницький Дніпродзержинськ Кременчук Івано-Франківськ Тернопіль Біла Церква Луцьк Мелітопіль Нікополь Бердянськ Ужгород Кам'янець-Подільский\nПерфоратори купити у Києві\nПерфоратор є одним із найпопулярніших інструментів, які використовуються під час ремонту будинку чи квартири. Він призначений для того, щоб робити отвори в різноманітних твердих поверхнях. Це забезпечується завдяки тому, що пристрої використовують так званий ударний механізм.\nСьогодні існує велика кількість виробників, які випускають якісні та довговічні перфоратори. Купити у Києві такі інструменти можна у будь-якому спеціалізованому магазині. На сайті інтернет-магазину Строймаг ви можете ознайомитись з великим вибором перфораторів від перевірених світових виробників.\nЯкщо ви хочете купити перфоратор, слід ознайомитися з тим, які види даних приладів існують:\nКупити перфоратори першого типу рекомендується для проведення більш вузьких робіт у прорізах. Саме сюди відносять більшість варіантів побутових пристроїв. У горизонтальних перфораторах двигун розташований на одній паралелі із ударною віссю. Що ж до вертикальних перфораторів, то тут двигун розміщено перпендикулярно. Такі інструменти використовують для великого обсягу робіт.\nЯкщо ви хочете купити перфоратор, спочатку необхідно вивчити наступні нюанси:\n1. Потужність виробу. Найголовніший показник будь-якого інструменту – його потужність. Сучасні виробники пропонують вашій увазі вироби від 400 до 2000 Вт.\n2. Додаткові режими. Деякі виробники вносять у свої вироби різні доповнення (свердління, удар та свердління, удар тощо). Найкраще купити перфоратор, який має всі перераховані вище опції. Такий виріб вважається універсальним.\nNew items in the category Перфоратори: Перфоратор Vorhut VP95S, 950Вт, в кейсі з аксесуарами, Перфоратор Stark RH 950 Profi, Перфоратор Stark RH 1110 Profi\nThe cheapest products in the category Перфоратори: Перфоратор Stark RH 950 Profi, Перфоратор Stark RH 1110 Profi, Перфоратор Vorhut VP95S, 950Вт, в кейсі з аксесуарами\nAverage cost per category Перфоратори - 2 214.00 грн.\nPrice range: from 1 778.00 грн. to 2 650.00 грн.


Купити Автомат Eaton PL7-D16/2 (263381) ціна, характеристики, відгуки, огляд, опис\nТовари Електроживлення Електротехніка Автоматичні вимикачі Eaton Автомат Eaton PL7-D16/2 (263381)\nАвтомат Eaton PL7-D16/2 (263381) на два полюси для мереж змінного і постійного струму (230/48 вольт), що забезпечує розключення ланцюга в автоматичному режимі при замиканнях і перевантаженнях. Дану модель автомата відрізняє безпечний і зручний монтаж і експлуатація. Для підвищення безпеки при монтажі автомат забезпечений направляючої для підключення провідників. Установка вимикача і його демонтаж виконується максимально швидко завдяки наявності трьохпозиційного фіксатора.\nПро реальний стан контактів інформують спеціальні механічні індикатори (червоний/зелений). Виріб сумісний з усіма стандартними штирьовими і вилковими шинами. Крім цього, при монтажі користувач має можливість вибрати вхідні/вихідні контакти (у верхній або нижній частині).\nЯкщо ви хочете купити Автомат Eaton PL7-D16/2 (263381) оптом, ми запропонуємо додаткову знижку, яка буде залежати від обсягу закупівлі та договірних умов. Перед тим як зробити покупку рекомендуємо подивитися опис, характеристики, фото, а також огляди фахівців та відгуки відвідувачів про даний товар. Ціна на Автомат Eaton PL7-D16/2 (263381) вказана без вартості доставки.


02.09.2014 11:59 47\nВерховна Рада не підтримала відставку міністра економічного розвитку і торгівлі України Павла Шеремети, передає кореспондент Forum'у.\nЗа відповідне рішення проголосувало лише 213 народних депутатів.\nЯк раніше повідомляв ForUm, 21 серпня міністр економічного розвитку і торгівлі України Павло Шеремета заявив про залишення посади. Він назвав приводом своєї відставки призначення Торговельного представника без його згоди.\nКабінет Міністрів 20 серпня ввів інститут Торговельного представника України.\nпопередня новина Рада спростила ввезення продукції оборонного призначення в Україну наступна новина Держприкордонслужба: В ході АТО загинули 54 прикордонники


Відомий український тренер Сергій Нагорняк зробив прогноз на матч 2-го туру Прем'єр-ліги України «Інгулець» - «Зоря».\n«У стартовому турі УПЛ «Шахтар» виграв у «Інгульця» з рахунком 2:1, а «Зоря» програла «Олександрії» (0:1). Обидві команди програли перші поєдинки нового сезону.\nУ своїй історії суперники грали п'ять разів (по два рази в рамках УПЛ і спарингів, а також один раз в Кубку України). Спочатку в 2019 році «Інгулець» виграв у «Зорі» в Кубку України (2:1). Потім у товариських матчах «Зоря» виграла у команди з Петрового з рахунком 3:1 і зіграла з нею внічию 3:3. У минулому сезоні УПЛ «Інгулець» на своєму полі розписав мирову з луганчанами (1:1), а «Зоря» у себе вдома перемогла з рахунком 2:0. Як ми бачимо, у всіх матчах між «Зорею» та «Інгульцем» було забито мінімум два м'ячі.\nТут поставлю на нічийку. «Зоря» в першому турі програла. А «Інгулець» упирався з «Шахтарем» і ще міг зачепитися за нічию за вдалому збігу обставин. Тому в матчі «Інгулець» - «Зоря» поставлю на нічийку», - сказав Нагорняк.\nМатч «Інгулець» - «Зоря» відбудеться 2-го серпня. Початок зустрічі о 19:30.\n07:23 Едді ХІРН: «Мало ймовірно, що реванш Усик - Джошуа відбудеться в Україні» - Бокс 1049\n07:07 Жозе МОУРІНЬО: «Італійський футбол додав в якості гри в атаці» - Футбол 163\n06:00 Усик піднявся в боксерських рейтингах, перемога Хемілтона, фіаско Дніпра-1 - Футбол 3 3323\n05:40 Віта СЕМЕРЕНКО: «Після спринту мені було дуже-дуже соромно перед тренером» - Біатлон 1467\n05:18 Кремінь – Альянс. Дивитися онлайн. LIVE трансляція - Футбол 74\n05:00 Володимир ЄЗЕРСЬКИЙ: «У зльоті Усика є і наша маленька заслуга» - Футбол 2107\n04:39 Дмитро ПІДРУЧНИЙ: «Не скажу, що гонка була складною» - Біатлон 298\n04:19 Наполі – Кальярі – 2:0. Відео голів та огляд матчу - Футбол 128\n04:00 Микола БУЦЕНКО: «При бажанні Усик в кінцівці міг нокаутувати Джошуа» - Бокс 1449\n03:40 Журавок та Лесюк виграли Гонку чемпіонів - Біатлон 307\n03:18 Лаціо – Рома – 3:2. Відео голів та огляд матчу - Футбол 273\n02:59 Леонід КУЧУК: «Все об'єктивно» - Футбол 450\n02:38 ЛЧУ-2021 з біатлону. Віта Семеренко виграла жіночий персьют - Біатлон 530\n02:18 Барселона – Леванте – 3:0. Відео голів та огляд матчу - Футбол 279\n01:59 Василь КОБІН: «Команда показала найслабшу гру за період моєї роботи» - Футбол 3 541\n01:38 ЛЧУ-2021 з біатлону. Підручний виграв гонку переслідування - Біатлон 393\n01:19 Арсенал – Тоттенгем – 3:1. Відео голів та огляд матчу - Футбол 261\n00:59 Франція. Марсель на своєму полі поступився Лансу, ПСЖ йде без втрат - Футбол 228\n00:48 Фрайбург розгромив Аугсбург, Бохум і Штутгарт зіграли внічию - Футбол 61\n00:39 ДЖОНС: «Нам не потрібен бій Усика і Ф'юрі. Вони будуть тертися рукавичками» - Бокс 4 7589\n06:10 Олександр Усик – Ентоні Джошуа. Відео бою - Бокс 21 394831\n00:15 Ентоні Джошуа – Олександр Усик. Бій року. Текстова трансляція - Бокс 280 329193\n11:41 Англійські ЗМІ: «Усик був кращим, а в кінці просто побив Джошуа» - Бокс 44 167440\n01:06 Дуже розумний бокс! Усик здолав Джошуа за очками та забрав у британця пояси - Бокс 463 141682\n06:15 ВІДЕО. В Усика вкрали нокаут! Гонг дали на 5 сек раніше, врятувавши Джошуа - Бокс 15 138159\n09:18 ВІДЕО. Реакція Джошуа на поразку Усику - Бокс 2 125713\n07:45 ФОТО Кривавий бій. Як виглядають обличчя Джошуа і Усика після великої рубки - Бокс 4 99559\n07:57 Енді РУЇС – Усику: ««Вітаю, мужик. Ти зробив це» - Бокс 2 56757\n08:20 Ентоні ДЖОШУА: «Усик дуже багато пропускає» - Бокс 21 55000\n01:18 Олександр УСИК: «Ви не побачили найкращого Усика. Можу бути ще краще» - Бокс 29 50850