Підміна реальності — Тижневик «ЕХО»\nНовини » Редакційна » Підміна реальності\nНу не люблю я соцмережі. До крику не люблю. Молодші колеги підсміюються:\n— То тебе «жаба» душить через те, що не зміг стати успішним блогером чи ютубером.\nНа що відповідаю (нехай вибачать мене віряни за таке порівняння):\n— Ісус Христос, судячи з рейтингів найпопулярніших та найбагатших блогерів та ютуберів України і світу, не увійшов би й до сотні лідерів за кількістю переглядів та лайків.\nДійсно, безпристрасна статистика, яку ведуть Ютуб, Інстаграм та інші популярні нині «штучки», свідчить, що людство віддає перевагу споживанню абсолютно ірраціональної, навіть безглуздої інформації. У лідерах діти, які розпаковують іграшки, люди, які грають і розповідають про різні комп’ютерні «стрілялки», диваки, котрі намагаються розбити скло мегафоном. Останнім часом набирають шаленої популярності «високо інтелектуальні» та «духовні» відео, у яких їх автори мовчки їдять.\nЧому так відбувається? Більшість аналітиків стверджують, що причиною феноменальної популярності подібної безглуздої інформації є безпрецедентне покращення і полегшення життя більшої частини людства. Жителі планети Земля просто не знають, чим себе зайняти. Простіше кажучи — із жиру бісяться. Людям уже не потрібно ганятися за мамонтами, йти за кінним плугом чи вручну виполювати гектари буряків, аби себе прогодувати. І вони «вбивають» час, споглядаючи за чужим життям.\nІ з цим нічого не вдієш. Можна до безкінечності бурчати про деградацію, про падіння моралі та інтелектуального рівня землян. Але від цього нічого не зміниться.\nДля того, щоб щось змінилося, необхідно, щоб більшість людей «прозріли» і навчилися витрачати вивільнені час і зусилля на самовдосконалення, як фізичне, так і духовне. Але так не буде. Подібного «прозріння» самостійно досягають одиниці з тисяч. Тисячі і далі дивитимуться на інших. І все.\nПриведу простий приклад. В Україні в Інстаграмі найбільше підписників мають молоді привабливі жінки, які розповідають про здоровий спосіб життя, схуднення, модні речі та дієти. Але, чомусь, із кожним роком на вулицях бачиш все більше й більше відверто хворих людей із ознаками ожиріння. Парадокс? Чому так? А не тому, що коли людина годинами сидить на місці, їсть пончики і дивиться, як інша людина їй розповідає про схуднення, вага тіла глядача неминуче росте? І він, той глядач, кращим не стає. Просто блогер більше заробляє. І все.\nНабагато більш дієвим є спосіб примусового вдосконалення. Це коли держава організовує своїх громадян бути здоровішими, розумнішими, духовнішими. Але їй, державі це не потрібно. Ні в Україні, ні в усьому світі. Адже світом давно керують транснаціональні корпорації, створені з метою отримання надприбутку. А для того, щоб отримувати надприбутки, розумні, здорові і високодуховні споживачі просто не потрібні. Тому що їм мало потрібно для розвитку і щастя, вони мало споживають, отже — купляють. Із такими мільярдів не заробиш.\nОкрім того, насмілюся висловити припущення, що і керувати сучасними «гомофейсбукісами-інстаграмісами-ютубісами» легше, аніж традиційними гомосапієнсами. Адже вимираючі гомосапієнс живуть у реальному житті, а «фейсбукіси» — у віртуальному.\nДнями став учасником вельми символічного епізоду. На сторінці «Ц.О.С» у Фейсбуці з’явилося повідомлення із закликом до царичан прийти на мітинг протесту проти свавілля газовиків, які «відрізають» від енергопостачання громадян, котрі відмовляються платити за транспортування газу.\nПовідомлення, як повідомлення. Поширення, лайки, обговорення.\nМітинг був призначений на 11-ту годину в п’ятницю. Автор цієї статті, як професійний журналіст, котрий, зокрема, пише і про події в Царичанці, у 11:00 п’ятниці, 26 лютого, був біля входу на подвір’я царичанського управління газового господарства. Перебував там хвилин 15-20. Усе очікував появи протестуючих.\nНе дочекався. Про те, що повідомлення в Фейсбуці прочитали, опосередковано свідчили свіженькі оголошення на в’їзних воротах. У них попереджали, що в Україні карантин і вхід на подвір’я, у зв’язку з цим, заборонений. А на вході стояв вартовий, який впускав і випускав автомобілі. Думаю, що зазвичай газовики не виставляють таких караульних.\nКласика «фейсбучної революції». Повідомлення, лайки, репости, бурхливе віртуальне життя. І мертва тиша в житті реальному. Це — із тієї ж опери, що й заклики в соцмережах «Націоналізуємо газові мережі і родовища!», «Виселимо олігархів!». Хто за? Усі за! Тисячі, сотні тисяч, мільйони – за! У ноутбуках, смартфонах і айфонах. Ми добилися, ми здобули! Це – перемога! Газ подешевшав до 6,99!!!\nАга. Два рази подешевшав. Спочатку ціну неймовірно «задерли», а потім — «опустили». Полегшало нашій мамі.\nОт за це й не люблю соцмережі. Так, у них є й користь, через них можна миттєво поширювати й потрібну важливу інформацію. Але це — лише інструмент. Як молоток, як лопата.\nТому що без реальних людей, без їх реальних рук, голів, без реальних, а не віртуальних дій, усі оті лайки, репости і поширення нічого не варті. Це — лише підміна реального, живого, складного, але такого цікавого життя.\nМожливо, я й не правий. Можливо, це старече бурчання із розряду «а раніше було краще», «були й ми рисаками». Але практика, яка, як відомо, є критерієм істини, показує, що для досягнення потрібного результату одного лайкання чи поширення таки малувато. Та й тисячі «друзів» із Фейсбуку на допомогу, в разі чого, навряд чи прийдуть. Хоча ні, чого ж, лайк чи плюсик поставлять.\n5 березня, 08:50 | Полтавщина | Редакційна


Відділ звернень громадян « Офіційний портал Чернівецької міської ради\n(Дата зміни 6 березня, 2018)23 вересня, 2009 10:58\n3 Лютого 2017 20:50\nПанове, напроти другого під’їзду дому 16-Б, що по вул. Небесної Сотні у м. Чернівці з кінця літа 2016 року лежить велика купа міхів з будівельним сміттям. До купи вже почали скидати побутове сміття.\nБудь ласка, простимулюйте прибрати цей непотріб хазяїна сміття, якщо знайдете, чи двірників, які своєчасно не чухалися.


Міжнародне право XXI століття 2\nОсвітній портал Міжнародне право Міжнародне кримінальне право Міжнародне право XXI століття 2\nМіжнародне право є необхідним інструментом у створенні нового світового порядку. Будучи елементом цього порядку, воно також зазнає істотні зміни. Будучи заступником Генерального секретаря ООН, що В.Ф. Петровський на засіданні Комісії міжнародного права заявив, що установлення нового світового порядку "можливе лише на міцній юридичній основі, а його стабільність можна буде забезпечити тільки за допомогою права. На практиці це означає, що необхідно полегшити процес міжнародного права перетворення нинішнього ... в нове міжнародне право ". Особливо слід відзначити висловлювання, яке стосується функції прогностичної міжнародно-правової системи: "Зараз, коли світ змінює свій вигляд, саме ця система повинна забезпечити йому дороговказні принципи ...".\nВстановлені міжнародним співтовариством основи світового порядку визначають основи і міжнародного права. Вони стимулюють процес його формування, яке за своєю соціальною природі, змісту і механізму дії істотно відрізняється від усього відомого раніше. Мова йде про формування міжнародного права, яке можна визначити як право міжнародного співтовариства (jus gentium communis). Його відмінна риса полягає в тому, що в ієрархії охоронюваних інтересів центральне положення займають інтереси міжнародного співтовариства у цілому.\nТаке положення не суперечить національним інтересам держав. Від незабезпеченість інтересів міжнародного співтовариства страждають інтереси його членів, які все більше залежать від стану справ в спільноті. З іншого боку, інтереси міжнародного співтовариства вимагають забезпечення інтересів його членів, тому що від того залежить стан самого співтовариства. Адже в цьому сенс його існування. У національних рамках також у міру зростання інтересів суспільства й забезпеченості прав людини на перший план висувається захист спільних інтересів.\nМайбутнє міжнародного права пов'язане з долями міжнародної спільноти. Категорія "міжнародне співтовариство" знаходить все більш відчутне відображення в праві. Віденська конвенція про право міжнародних договорів 1969 р. визначила його як співтовариство держав (ст. 53). Нагадаємо також, що народ Росії прийняв Конституцію, "усвідомлюючи себе частиною світового співтовариства" (преамбула).\nЗ Віденській конвенції про право міжнародних договорів видно, що мова йде не просто про суму держав, а про певний соціально-політичному утворенні. У ній йдеться про спільноту загалом, яке володіє певними якостями юридичними, зокрема правом приймати і змінювати імперативні норми міжнародного права. При цьому, як було відзначено ще під час підготовки Конвенції, рішення приймається представницьким більшістю членів, а не всіма.\nБудучи особливою соціально-політичною системою, має спільнота й не може не володіти власними інтересами, які не обмежуються простою сумою інтересів складових його держав. Захист цих інтересів - одна з головних завдань спільноти. У рішення Міжнародного суду ООН у справі про американські заручниках у Тегерані 1980 міжнародне співтовариство розглядається як захисник інтересів, забезпечення яких "життєво важливо для безпеки і благополуччя складного міжнародного співтовариства наших днів".\nКонцепція міжнародного співтовариства, необхідність врахування його потреб та інтересів позначаються і на процесі розвитку міжнародного права. Так, при розгляді однієї з своїх тим Комісія міжнародного права ООН наголосила, що ВІДПОВІДНО ДО СВОЄЇ Звичайною практикою вона буде вивчати і приймати статті, виходячи з їх "практичну корисність з точки зору сучасних і майбутніх ПОТРЕБ МІЖНАРОДНОГО СПІЛЬНОТИ" (виділено мною. - І . Л.). В основу обговорювалася Комісією концепції міжнародного злочину лягла ідея "захисту корінних інтересів міжнародного співтовариства".\nЛюдство дорого заплатило за усвідомлення необхідності поваги спільних інтересів і ту відповідальність, яку покладає на кожна держава членство в міжнародному співтоваристві. Необхідність визнання і поваги спільних інтересів перш за все інтересів загального миру і безпеки, знайшла втілення в Статуті ООН і в сучасному міжнародному праві загалом. Нині завдання оптимального поєднання національних інтересів з інтересами спільноти постала як ніколи гостро. Без її вирішення неможливе нормальне своє існування як спільноти, так і його членів. Вирішити це завдання і покликане право міжнародної спільноти.\nСьогодні міжнародно-правова концепція держави повинна виходити з ідеї права міжнародної спільноти, з тим щоб сприяти зміцненню загального миру і безпеки, розвивати економіку, науку, культуру в планетарному масштабі, а також для того, щоб зробити міжнародну систему більш керованою. Тільки в умовах досить єдиного міжнародної спільноти людству вдасться зберегти собі. Однією з умов цього є високий рівень-міжнародно правового регулювання.\nНастільки складне утворення, якою є міжнародне співтовариство, звичайно, не може існувати без відповідної організаційної структури, включаючи правову. Своєрідною конституції спільноти є Статут ООН і пов'язані з нею основні принципи і норми, що мають імперативної силою. Сучасне міжнародне право правом є Статуту ООН. Статут визначає основні цілі і принципи міжнародного співтовариства, яким повинні відповідати всі галузі, інститути і норми міжнародного права. На тій основі відбуватиметься розвиток і міжнародного права.\nЙмовірно, процес продовжиться і створення нових норм. Проте основним напрямом стане вдосконалення механізму їх здійснення. І на перше, і на другому напрямку буде ставати все більш значущою роль міжнародних організацій, розширення їх повноважень. І все ж таки основними елементами міжнародної системи залишаться суверенні держави. Організації як і раніше, будуть колективними органами держав.\nНинішня діяльність організацій далека від досконалості і обгрунтовано піддається критиці. Але ж і менш складний механізм також держави далеко не бездоганний. Вказують на те, що ООН приймає безліч резолюцій і норм, позбавлених обов'язкової сили. Однак відсутність юридичної сили не означає взагалі, вони що не впливають на поведінку держав. За їх допомогою вирішується чимало не терплять зволікання питань. Завдяки їх юридично необов'язкового характеру легше досягається згоду на їх прийняття. У результаті вони забезпечують регулювання в тих областях, які не дозріли для правового регулювання.\nУ системі організацій лідируюче становище буде як і раніше належати ООН, що чекає чимало змін. У результаті відбулися останнім часом подій склалися сприятливі умови для підвищення ролі ООН в вирішенні її головного завдання - запобігання та врегулювання суперечок, забезпечення загального миру і безпеки. Відповідні положення її Статуту, перш за все що відносяться до Ради Безпеки, наберуть додаткову реальну силу. Заходи Ради Безпеки щодо Іраку, заснування ним двох міжнародних кримінальних судів представляють перші значні кроки в цьому напрямку. З урахуванням ролі Ради стануть регулярними його засідання на найвищому рівні. На перше місце буде поставлена превентивна дипломатія, профілактика конфліктів.\nПревентивна діяльність стане відігравати важливу роль і у врегулюванні конфліктів неміжнародного характеру. На прохання держав ООН зможе розміщати у відповідній зоні свій персонал, запобігаючи військові дії, надавати гуманітарну допомога, надавати посередницькі послуги. Ця нова галузь діяльності потребує нормативному врегулюванні.\nУ всьому цьому, природно, головна роль належить Раді Безпеки. Розширяться його функції. Так, резолюції Ради будуть виконувати функції угод про перемир'я і навіть мирних договорів. Вони не обмежаться рішеннями про припинення воєнних дій, будуть містити а також положення про роззброєння учасників конфлікту, відновлення порядку, повернення біженців, проведення виборів, про права людини та ін Рішення збільшених завдань пред'являє до Ради додаткові вимоги. Зростанню авторитету цього органу буде сприяти його розширення членів.\nЗросте значення і ефективність що застосовуються Радою Безпеки санкцій. У зв'язку з цим належить вирішити непросту проблему компенсації державам, що несе великі збитки в результаті участі в застосуванні санкцій.\nАктивізується діяльність Ради як органу з мирному врегулюванню спорів відповідно до Статуту ООН. Рішення, що приймаються в результаті такого врегулювання рекомендації стануть більш авторитетними завдяки зміцнення єдності членів Ради, особливо постійних. Сторонам у суперечці важко буде виявити неповагу до них.\nНе викликає сумнівів зростання ролі Міжнародного Суду ООН. Зростає кількість держав, які визнають його обов'язкову юрисдикцію. Сторонами в спорі можуть стати і міжнародні організації, що а не тільки держави. Більш широко будуть використовуватися консультативні висновки Суду. Із зростанням кількості справ основною формою роботи камери стануть Суду. Нарешті, вплив зросте рішень і висновків Суду на розуміння та розвиток норм міжнародного права.\nПевні зміни чекають і систему ООН у цілому. Важливою подією стало заснування Міжнародного кримінального суду. Він не входить до числа органів ООН, але тим не менше з нею пов'язаний. Його установа знаменує затвердження нової функції міжнародного співтовариства - кримінально-правове забезпечення миру і безпеки людства. Створено новий постійно діючий механізм забезпечення найбільш важливих норм міжнародного права.\nУ діяльності міжнародного співтовариства стануть висуватися на перший план проблеми розвитку світової економіки, забезпечення економічного прогресу в усіх регіонах. Відповідно істотний розвиток отримає міжнародне економічне право. Розширяться відповідних повноваження міжнародних організацій. Проявом цього процесу стало, зокрема, установа на базі ГАТТ Світової організації торгівлі.\nОтримає подальший розвиток правове регулювання в регіональних системах інтеграції. Таке регулювання характеризується багатьма особливостями, що відрізняють його від стандартів загального міжнародного права. Тим не менш та подібні системи знаходяться в рамках міжнародної спільноти та відповідного міжнародного права.\nСуттєвою особливістю механізму дії права міжнародного співтовариства з'явиться розширення його впливу на національне право, з одного боку, і значне зростання ролі останнього в здійсненні норм перше, з іншого боку. Поступово здобуде загальне визнання пріоритет міжнародного права. Поряд з інтернаціоналізацією національного права отримає подальший розвиток процес, якщо можна так висловитись, доместикації міжнародного права. Він полягає в тому, що все більше число призначається міжнародних норм для остаточної реалізації "вдома", тобто у сфері національної юрисдикцiї.\nВже сьогодні міжнародне право визначає зміст найважливішої частини конституцій, що присвячена прав людини. Як відомо, у своїй сукупності права людини визначають характер соціально-політичного устрою держави.\nОднією з основ права співтовариства стає принцип демократії. У світовій політиці і відповідно в міжнародному праві проблеми демократії не були в пошані. Нині мова йде про демократію не тільки в міжнародній спільноті, але і всередині держав, оскільки саме від цього в істотній мірі залежать мир і безпеку, розвиток міжнародного співтовариства, ефективність міжнародного права. Демократія, заснована на повазі прав людини та вільних виборах, стає єдиним легітимним політичним режимом. Тільки демократична держава буде цілком повноправним членом міжнародної спільноти. Вже зараз повагу прав людини і демократичний режим є необхідними умов членства в Раді Європи.\nПовага прав людини, демократія - необхідні умови вирішення важливої проблеми наших днів. Вони служать запобіганню такого лиха, як конфлікти неміжнародного характеру на національному, релігійному, етнічному грунті.\nВсе це визначає неминучість посилення інститутів контролю за дотриманням прав людини. У їх числі і гуманітарна інтервенція міжнародної спільноти, яка знайде повну легітимацію. Загальні положення по цьому питанню містяться в Резолюції Генеральної Асамблеї 46/182 1991 г. Гуманітарна допомога повинна здійснюватися відповідно до принципів гуманності, нейтральності та неупередженості на основі поваги суверенітету і територіальної цілісності держав, а також за їхньою згодою. Держави несуть відповідальність за надання допомоги жертвам надзвичайних подій на їх території та надання доступу до тих, хто потребує міжнародної гуманітарної допомоги.\nФормування права міжнародного співтовариства супроводжується вдосконаленням механізму правотворчості і правореалізації в відповідності до вимог часу. В області став необхідний механізм правотворчості, який дозволив би приймати норми порівняно швидко - більшістю держав, а не загальним голосуванням. І такий механізм склався.\nНавіть найбільш важливі норми спільного міжнародного права - імперативні приймаються сьогодні "міжнародним співтовариством держав у цілому". Ця формула означає згоду досить представницького більшості держав. Ми маємо справу з новим феноменом - з колективним opinion juris або з opinio juris міжнародної спільноти. Іншими словами, мова йде про колективне визнання юридичної сили за правилом поведінки. Визнана спільнотою норма є обов'язковою для всіх держав, за винятком тих, що наполегливо проти неї заперечують.\nІстотно зростає роль організацій у міжнародному правотворчості. Завдяки їм склався новий механізм правотворчості. Приймається резолюція, що містить бажані правила, що поступово визнаються державами як звичайних норм міжнародного права.\nРезолюції організацій відіграють важливу роль колективної легітимації. Вони впливають на колективне подання про легітимність норм, поведінки, ситуацій і навіть урядів. Колективна легітимація спирається на усвідомлення того, що надійним рішенням проблеми може бути лише справедливе рішення, що враховує інтереси всіх зацікавлених сторін і спільноти в цілому. Значення легітимації залежить від морально-політичного організації авторитету. Звідси особливе значення резолюцій ООН. У міру зростання її авторитету буде збільшуватися й значення її легітимаційну функцію. З цього видно, що сила впливу організацій резолюцій залежить не тільки від юридичної сили.\nЛегітимації належить важлива роль у розвитку міжнародної права. Найбільш яскравим прикладом є, мабуть, Загальна декларація прав людини 1948 року, яка, незважаючи на свій статус рекомендації, поклала початок формуванню однією з основних галузей міжнародного права - міжнародного права прав людини.\nЛегітимаційний функція включає і делегітимації. Відома делегітимації Генеральної Асамблеї ООН расистських режимів у Південній Африці та в Південній Родезії. Делегітимації може здійснюватися й щодо міжнародно-правових норм. Прикладом служить делегітимації цілого комплексу норм, на які спирався колоніалізму.\nСуттєве значення як для правотворчості, так і для правореалізації має інформаційна революція. У результаті практика держав і організацій загальновідомою стає негайно, так само як і реакція на неї. Все це істотно прискорює процес формування норм звичаєвого права, та полегшує контроль за виконанням норм міжнародного права.\nГоворячи про зміни в механізмі правореалізації, слід відзначити появу нового виду зобов'язань, безпосередньо пов'язаних з концепцією міжнародної спільноти. Крім традиційних зобов'язань однієї держави по відношенню до іншого з'явилися зобов'язання щодо міжнародного співтовариства у цілому. Такого роду зобов'язання іменують зобов'язаннями erga omnes, тобто "між всіма", або загальними. Прикладами можуть служити зобов'язання, що випливають з норм про заборону агресії і геноциду, з норм про права людини. Міжнародний суд наголошує, що зобов'язання щодо міжнародної спільноти є справою всіх держав.\nКомісія міжнародного права ООН виділила категорію особливо серйозних правопорушень. Вони породжують особливий вид відповідальності - відповідальність перед міжнародним співтовариством у цілому, тобто відповідальність erga omnes. Така відповідальність має особливість і в реалізації. Кожна держава має право домагатися її реалізації незалежно від того, порушені безпосередньо його інтереси чи ні. Всі держави мають законної зацікавленість у захисті інтересів спільноти. У результаті міжнародний інститут з'явиться, аналогічний тому, який був відомий римським правом як actio populares. Він відомий і права сучасних держав.\nТоркаючись нових моментів у механізмі правореалізації, необхідно особливо відзначити розвиток новій галузі міжнародного права - права міжнародної відповідальності.\nЩе раз відзначимо значення твердження в міжнародному праві кримінальної відповідальності індивіда, незалежно від займаного положення в державі, за вчинення злочинів проти миру і безпеки людства. Кримінальна відповідальність індивідів за міжнародні злочини - характерна риса права міжнародної спільноти.\nУ механізмі правореалізації зросте роль примусу. Перш за все це стосується санкцій, що застосовуються з рішенням Ради Безпеки ООН. Ефективність цих санкцій вже була продемонстрована у цілому ряді випадків. Зараз мова йде про розширенні повноважень Ради Безпеки в цій галузі. На своєму засіданні на рівні глав держав та урядів Рада заявила, що загрозу миру та безпеці становлять і "невійськові джерела нестабільності в економічній, соціальній, гуманітарній та екологічній галузях".\nПоширюються повноваження Ради Безпеки і щодо нормотворчої діяльності. Досить згадати установа їм трибуналів для Руанди і Югославії. Позиція Росії з цього питання була викладена її міністром закордонних справ С.В. Лавровим. Він заявив, що в ідеалі необхідно міжнародно мати-правову базу, яка була б універсальною не тільки по своїй дії, "а й за своїм формування через переговори, відкриті для всіх держав ... Бувають випадки, як це було після 11 вересня 2001 року, діяти коли потрібно дуже швидко - тоді Рада Безпеки ООН у повній відповідності до Статуту ООН бере на себе відповідальність і закриває наявну правову пролом, а його резолюції стають міжнародними законами. Ідеально, щоб слідом за такими резолюціями починали вироблятися і міжнародні конвенції ".\nЗовсім особливе значення в процесі правореалізації здобуває ту обставину, що відповідно до права спільноти важливою функцією держави стає забезпечення застосування норм права цього усередині країни. Держава зобов'язана здійснювати переслідування за цілий ряд навіть злочинів в тому випадку, якщо вони не передбачені національним законом, в певних випадках вона зобов'язана організувати переслідування та за злочин, здійснене поза його території, безпосередньо не зачіпає його інтереси.\nТоркнемося тепер тенденцій розвитку структури і функцій міжнародного права. Структура сучасного міжнародного права істотно відрізняється від структури міжнародного права минулого. На особливу увагу заслуговує на те, що центральний положення в міжнародному праві займають дві комплексу принципів і норм. Перший утворюють ті з них, які визначають основні права та обов'язки держав. Другий - принципи і норми про права людини. Норми обох комплексів наділені вищої, імперативної силою. Разом вони утворюють основу міжнародного публічного порядку. Все це - нові явища.\nПро значення норм, які стосуються прав людини, вже йшлося не раз. Тут же не можна не відзначити роль норм про права держав. Не тільки людина, але і держава потребує захисту свої прав. У минулому їх доводилося відстоювати у взаємній боротьбі, захищати від зовнішньої небезпеки. Ця небезпека не втратила свого значення, однак завдяки зміцнення загального миру та кращій організації міжнародного співтовариства вона стала меншою. Співтовариство зацікавлений у стабільності міжнародних системи відносин, яка залежить від забезпеченості прав суб'єктів.\nЯк це не парадоксально, але зміцнення міжнародній безпеки сприяло розвитку загрози іншого роду для існуючих держав та системи їх - загрози внутрішнього характеру. Важливим фактором національної єдності була завжди зовнішня небезпека. Щоб вистояти, необхідно мати досить сильна держава. В ім'я цього населення йшло на значні жертви. Могутність держави вимагало великих витрат. Однією з причин низького рівня єдності світової політичної системи завжди було відсутність зовнішньої для неї небезпеки. Головною загрозою була боротьба що утворюють її між державами. Відомо, скільки до тяжких наслідків наводила ця боротьба, маючи на увазі як систему загалом, так і окремі держави.\nНині, як показує досвід, вижити і може невелике держава. Дуже вигідно зняти з себе тягар, пов'язаний зі змістом великої держапарату, з проведенням відповідальної зовнішньої політики, і звільнитися від турбот про інтереси міжнародного співтовариства в цілому. У цьому вбачається одна з причин зростання сепаратизму і числа внутрішніх конфліктів.\nБуло б разом з тим неправильно думати, ніби тенденція до ослаблення великих держав, зростання повноважень регіонів - явище тільки суб'єктивного характеру. У цієї тенденції є й об'єктивна основа. Регіональне управління більш гнучко, здатне повніше враховувати специфіку свою і ряд інших обставин. У цілому тенденція до регіоналізації - явище закономірне. Централізоване держава поступово знижувати рівень контролю над регіонами.\nСлід відрізняти регіоналізацію від сепаратизму, який веде до розпаду сформованих держав і тим самим до ослаблення міжнародної системи, яка в усі зростаючій мірі гарантує міжнародну безпеку, включаючи безпека малих утворень. Необхідними елементами цієї системи є суверенні держави. Регіони не в змозі грати таку роль. У доповіді Генерального секретаря ООН підкреслюється "важливість і незамінність суверенної держави як основного суб'єкта міжнародного співтовариства". Особливе значення має наявність великих держав, на яких лежить головна відповідальність за стабільність міжнародної системи і разом з тим основний тягар витрат. (Достатньо ознайомитись до шкали внесків держав у бюджет ООН.)\nІнформаційний обмін передбачає взаємне ознайомлення народів з культурними та соціальними цінностями інших країн, а це тягне за собою краще взаєморозуміння, ослаблення ідеологічних, релігійних, етнічних упереджень. Європейська інтеграція дає тому чимало прикладів, засвідчуючи в той же час, що справа це далеко не проста.\nПоряд з інтеграційними процесами спостерігається хвиля насильницького утвердження державності малих утворень на базі націоналістичних упереджень. Конфлікти на етнічному, релігійному, мовному грунті ставлять під загрозу цілісність держави. До того ж, такі конфлікти часто супроводжуються численними жертвами, які жодною мірою не можна виправдати тими цілями, заради яких вони приносяться.\nІнтересам благополуччя народів відповідає стабільність міждержавної системи. Міжнародне співтовариство в цілому також зацікавлене у цьому. У доповіді Генерального секретаря ООН Раді Безпеки мовиться: "Якщо етнічна кожна, релігійна або мовна група буде претендувати на державність, то не буде межі дроблення, а загальний мир, безпека, економічний добробут стануть ще більш важкодосяжним метою".\nУскладнення що підлягають вирішенню проблеми диктує необхідність більш активної участі науки в формуванні права міжнародного співтовариства. Високий теоретичний рівень стане характерною рисою цього права. Не менш важливою задачею науки міжнародного права є міжнародно поширення-правових знань. Міжнародне право давно вже вийшло за межі кабінетів дипломатичних. Сьогодні воно торкається питань, що мають значення для будь-якої людини. Тому кожен грамотний людина повинна володіти елементарними знаннями в цій галузі як для того, щоб відстоювати свої права, так і для розуміння, що відбуваються в світі подій.\nРозвиток міжнародно-правової свідомості - завдання виключно важка. Серед широких верств населення домінує багатовікової націоналізм. У таких умовах роз'яснення значення інтересів міжнародного співтовариства має стати завданням кожної держави, всієї системи освіти. Без цього навряд чи вдасться успішно вирішити проблему внутрішніх конфліктів на національному, релігійному і етнічному грунті. Зрештою, без належного рівня міжнародної-правової свідомості суспільства ніякої юридичний механізм не в змозі зробити міжнародне право досить ефективним.\nВ ім'я рішення завдань, що постають перед кожною країною і співтовариством у цілому, надзвичайне значення набуває засвоєння населенням інтернаціоналістичною моралі. Ідеї, принципи і норми моралі більш доступні для розуміння широкими верствами населення. Тому вони здатні прокладати путь до розуміння міжнародного права і сприяти повазі до нього.\nПраво міжнародної спільноти відрізняється високим моральним рівнем і покликане забезпечувати соціальну справедливість усім народам. Для досягнення цих рубежів і необхідний досить високий рівень морального свідомості. Певні зрушення в цьому напрямку відчуваються. Генеральний секретар ООН говорив: "Можна вже чітко розпізнати одержує все більшу підтримку моральну концепції, яка з'єднує воєдино країни і народи світу і яка знаходить своє вираження в міжнародних законах". Немає сумніву, що мораль чинить зростаючий вплив на право. Але існує й залежність зворотна. Право служить одним з основних інструментів утвердження і розвитку інтернаціональної моралі.\nВзаємодія моралі і права мало велике значення в утвердженні і розвитку таких галузей, як гуманітарне право та право людини. Зараз воно винятково важливо для розвитку однієї з основних галузей права міжнародного співтовариства - права навколишнього середовища.


Кого вітати 12 серпня: свята й дати - Район Острог\nКого вітати 12 серпня: свята й дати\nДоброго ранку неділі, дорогі читачі!\nНе бійтеся помилятися, адже саме помилки формують життєвий досвід та дарують мудрість. Хтозна, яка помилка стане найприємнішим спогадом :)\n12 серпня День ангела відзначають Агнія (Агна), Ангеліна, Андронік, Аполлон (Аполлоній), Валентин, Геласій, Герман, Іван, Лука, Лукія, Максим, Олімп (Олімпій), Павло, Пармен, Сила, Сильван.\nУ православній церкві 12 серпня служаться молебні на честь святих Сили і Силуана. Ці апостоли були учнями святого Павла. Цього дня також ушановують пам'ять святого Іоанна Воїна, який жив у часи правління римського імператора Юліана Відступника. Він служив в імператорському війську, а тому повинен був брати активну участь в організованих гоніння на послідовників християнської віри. Однак, оскільки Іван і сам вірив в Ісуса Христа, то намагався попередити вірян про можливі набіги, допомагав їм тікати з в'язниць. Мощі Іоана Воїна вважають чудотворними.\nУ народі побутувало повір'я, згідно з яким відьми, які 12 серпня вип'ють молока, умирають. Однак саме цього дня вони п'ють так багато молока, що можуть задоїти корову до смерті.\nДрібний дощ іде 12 серпня - чекай дощову погоду на найближчі дні.\n1919 — розпочався наступ об'єднаних армій УНР на радянсько-українському фронті;\n1949 — підписано Женевські конвенції про захист жертв війни\n1949 — в Лондоні через шпаків, які розмістилися на хвилинній стрілці годинника, Біг Бен став відбивати час із запізненням на чотири з половиною хвилини;\n1990 — неподалік від міста Лубни закладено Пагорб скорботи — пам'ятник жертвам Голодомору 1932 — 1933 років;\n1999 — в Україні вирішено закрити усі витверезники;\n2004 — започаткована Вікіпедія білоруською мовою.\n2010 — у місті Луганськ зафіксовано найвищу температуру в історії України + 42°C.\n17:02 ФОТО На сцені - символічний Майдан: в Острозі вшанували загиблих концертом-реквіємом 12\n15:20 ПОПЕРЕДЖЕННЯ Острозьких водіїв попереджають про небезпеку на дорогах 991\n19:05 Школярка з Острога серед найкращих науковців Рівненщини 2053\n15:45 Поради острожанам: що робити, якщо побачили зайві кошти на рахунках «Рівнеобленерго» 311


Девальваційні процеси в незалежній Україні - презентація з економіки\nДевальваційні процеси в незалежній Україні\nДевальвація Офіційне зменшення золотого вмісту грошової одиниці чи зниження курсу національної валюти щодо золота, срібла, певної іноземної валюти. У сучасних умовах термін застосовується для ситуацій значного зниження курсу національної валюти відносно «твердих» валют (зазвичай, щодо долара США, євро). Девальвація розглядається як інструмент центральних банків з управління національною валютою, протилежний ревальвації.\nВиди девальвації Розрізняють офіційну і приховану девальвацію. При відкритій девальвації Центральний банк країни офіційно оголошує девальвацію національної валюти, з обігу вилучаються знецінені паперові гроші або відбувається обмін таких грошей на нові, стійкі кредитні гроші. При прихованій девальвації держава знижує реальну вартість грошової одиниці по відношенню до іноземних валют, не вилучаючи знецінені гроші з обігу. Відкрита девальвація викликає зниження товарних цін, прихована ж девальвація не веде сама по собі до зміни цін.\nПричини девальвації Причинами девальвації національної валюти можуть бути інфляція або дефіцит платіжних балансів. Хоча девальвація спричинюється макроекономічними факторами, безпосереднє зниження курсу валюти викликається рішенням регуляторних органів у країні. Таким рішенням може бути офіційне зниження фіксованого національним банком країни курсу, відмова від підтримки курсу валюти, відмова від прив'язки курсу валюти до валют інших країн або валютних кошиків з метою зменшення дефіциту платіжного балансу країни, підвищення конкурентоспроможності вироблюваних товарів на світовому ринку, стимулювання внутрішнього виробництва.\nРизики девальвації Під ризиком девальвації валюти розуміється ризик різкого стресового зниження курсу валюти щодо інших валют. Можливість оцінки ризику девальвації істотно залежить від того, в якій формі вона відбувається. Зниження керівництвом країни фіксованого курсу може бути передбачене заздалегідь; стихійна девальвація, викликана нездатністю регуляторних органів підтримати курс валюти, складно піддається оцінці. На очікуваннях різкого падіння курсу валюти інвестори починають вкладати гроші в матеріальні блага. Але, тим не менше, це є крайнім заходом.\nПриклади девальвації З початку поточного року курс долар/гривня в Україні зріс майже на 38%, і тим самим фактично встановив світовий рекорд в порівнянні з іншими валютами. Досить довго курс гривні в Україні був відносно стабільним, або якщо більш точно, регульованим у вузькому «валютному коридорі». І ось тепер Україна має найвищу в світі девальвацію. За офіційними повідомленнями, девальвація в Україні становить 28.5%, проте деякі світові експерти стверджують, що її рівень значно вищий.\nНайбільші девальвації світу Країна Рік Величина, % Білорусь 2011 54,4 Аргентина 2002 54 Ефіопія 1992 54 Росія 1998 38\nНаслідки девальвації Позитивні сторони Наслідком девальвації є стимулювання експорту, оскільки експортер при обміні вирученої іноземної валюти на свою знецінену валюту отримує девальваційний дохід. Підвищення попиту на вітчизняні товари усередині країни. Зниження темпів витрачання золотовалютних резервів країни.\nНегативні сторони Очевидним мінусом жорсткої девальвації є втрата довіри до валюти, що знецінюється. Девальвація підвищує ціни на імпортні товари і робить їх менш конкурентоспроможними порівняно з місцевими (вітчизняними) товарами і тому обмежує імпорт, тобто відбувається імпортозаміщення. Від цього страждає населення, а також підприємства, що купують іноземні сировину, деталі, обладнання, технології. Знецінюються вклади в національній валюті, що зазнала девальвації. Відбувається ажіотажне зняття грошових коштів з банківських депозитів у девальвованій валюті.\nДевальвація провокує зростання темпів інфляції, тому що при здешевлення вітчизняної продукції виробники підвищують ціни на внутрішньому ринку (розкручування девальваційно-інфляційної спіралі), ще більше знецінюючи внески і заощадження. Девальвація створює валютні ризики для бізнесу, що особливо шкідливо в умовах кризи. Падає реальна купівельна спроможність грошових доходів населення в девальвованій валюті (зарплат, пенсій і грошової допомоги), знижується купівельна активність.\nШляхи вирішення девальваційних процесів в Україні: Не допустити розкручування девальваційної спіралі (падіння курсу національної валюти →зростання очікувань подальшої девальвації → зростання попиту на іноземну валюту → подальше падіння курсу). Що робити? 1)Необхідно реалізувати цілісну антидевальваційну стратегію, засновану на трьох нерозривних елементах:\n— істотно знизити рефінансування НБУ (у тому числі кредити овернайт) для створення в банків дефіциту гривні; — послабити валютні обмеження для експортерів з обов'язкової конвертації виручки; — впровадити ефективні стимули для швидкого зростання підприємницької активності в сфері малого та середнього бізнесу, що підвищить привабливість гривні, стимулюючи продаж іноземної валюти та інвестування заощаджень\n2)Паралельно з реалізацією оперативних заходів необхідні стратегічні структурні реформи — з демонополізації ринків, ліквідації системної корупції, приведення судової системи до цивілізованих норм функціонування, глибоко продуманої та зваженої реструктуризації банківської системи і розробки механізмів компенсації вкладникам неповернених депозитів через державні цінні папери.\nОкремим і найважливішим напрямом антикризової стратегії є оптимальне використання інтелектуальних ресурсів українських фахівців.


2379 переглядів • Останній відгук:\t2 рік\tтому\t• від\tadmin\nКолись на УЗД в Центрі здоров'я жінки мені сказали, що у вас якесь потовщення на матці, треба обстежуватися і таке інше. Уявіть мій стан, ледве дочекалася ранку і побігла до Ігоря Теофіловича. Він оглянув і так здивовано сказав: "А як інакше? Це ж шов від кесарського розтину?!" От вам спеціалісти! До цього лікаря ходжу 15 років. Уважний і порядний. Дякую Вам.\nЗалишено\t3 тижнів\tтому\nЛікар який ніколи не відмовляє в усіх випадках життя.\nХороший і надійний лікар. Навіть не думала що такі зараз є. Лежала в палаті з пацієнтами інших лікарів. Так ними навіть не цікавилися. А Ігор Теофілович постійно заходив і перепитував як почуваюся. Гроші наперід не бере і за них не нагадує, хіба сама скажеш що хотіла би розрахуватись. А при такому ставленні то і грошей не шкода.\nУспішно оперував мою маму. чудовий хірург, уважний, приємний у спілкуванні. ЛІКАР!!! Рекомендую!!!\nОт Бога врач, делает все правильнои ничего лишнего не советует.\nЛікар молодець. Все порадить,розкаже,заспокоїть. Дуже уважний. Лікар від Бога. Раджу....\nЗнаю Ігора Теофіловича не перший рік. Прекрасна Людина. Лікар від Бога. Нічого зайвого в лікуванні. Дуже уважний і відповідальний!\nЛікар з великої літери! Спілкуюсь з ним понад 12 років. Все по темі, нічого зайвого, про всіх пам'ятає і діагнози кожного. Рекомендую.\nЦе надзвичайний лікар!!! Дякую, Ігоре Теофіловичу, за вашу підтримку та професіоналізм!!! Дай Бог вам здоров'я !!!\nОбcтежуюсь в нього вже дуже давно, жодного разу зайвих припаратів не приписує. Надзвичайно терплячий та уважний. Дякуючи цьому лікарю, ми виховуємо чудових двійняток. Рекомендую всім турбуючих про себе жінок.\nІгор Теофілович-не просто професіонал з великої літери,це чудова людина,уважна і чуйна!Має унікальний підхід до жінок ... Якби не він,то не знаю кому б ще довірила своє жіноче здоровя!Кожен візит до нього з малою чи великою проблемою,це спокій і відчуття безпеки та величезної довіри.Раджу всім!\nЧудовий лікар, чудова людина, професіонал своєї справи! Завжди порадить, розрадить, після візиту до нього відкривалось друге дихання. Не вдавалось завагітніти, але завдяки його підтримці і мудрим словам все получилось і без зайвого лікування, на відмінно від інших лікарів, які ставили купу діагнозів!\nУвага!!!!! Не ходіть до цього телептя! Не тратьте свого часу!!!Прочитавши всі відгуки я повелась і сходила до цього лікаря. Результат вразив, взяв мазки показала йому результат, Сказав що у вас все добре лікувати не треба, а там дріжді потипу молочниці. Тут і без нього ясно що лікуватись треба. То яка мова може йти про тяжкі випадки у жінок що він виявляє, він напевне ЗАЖЕРСЯ.\nОсобливо я від його огляду і консультації не вражена. Він приймає досить швидко, не всигаєш питань задати. Мій візит безрезультатнbq вийшов. Не питає що турбує, таке враження як конвеєр, робота не якісна ,а кількісна.\nХорошийй спеціаліст! Пам'ятає про всіх своїх пацієнток і всі діагнози. Дуже уважний.\nДуже хороша людина і лікар!!! Багато років лікувались в різний містах і тільки завдяки правильному діагнозу, який поставив Ігор Теофілович і правильно призначив лікування, виховуємо чудового синочка!!! Дякуємо Вам!!!\nРекомендую! Справжній лікар, який заслуговує усіх цих позитивних відгуків! Допомагає навіть в випадках, коли інші лікарі безсилі. Дякую йому за допомогу!!!!\nВсім раджу, лікар від Бога!\nЛікар з великої букви, це приємна і позитивна людина і просто неперевершений спеціаліст. Скільки лежала в нього на підтримці то можу сказати лише позитивні слова, увага до кожної пацієнтки, кожен день заходив і навіть у вихідні завжди був, постійно на телефоні. Він просто хороша щей людина бо до всіх ставиться одинаково і уважно незалежно від статусу. Таких лікарів зараз знайти дуже важко. А те що спеціаліст хороший то його справи самі за це кажуть!!!!!!! Хай Бог дає Вам Ігор Теофілович здоровя і змогу ще багатьом жінкам допомогти.\nВперше зустріла дійсно толкового лікаря! Вміє заспокоїти, дуже приємна людина. Всім рекомендую!\nЧудовий лікар! Добре провів операцію, допоміг завагітніти та спас мою дитинку! Дуже добрий, чуйний, уважний. Завжди вміє заспокоїти та налаштувати на позитив.\nВсім рекомендую, лікар від Бога!!! Уважний, приємний! Професіонал у своїй справі!! Один з найкращих)))\nГарний лікар! Зайвого не радить, оптимістично налаштовує, правильно розставляє пріоритети. Лікування приписує тільки коли воно дійсно потрібне. Дуже файно проводить гістерорезектоскопію. Грошей не вимагає.\nДуже добрий та уважний лікар.\nОперував мене! Дуже чуйний і відповідальний! На огляд теж до цього лікаря ходжу. Дякую Вам!\nДуже хороший лікар. Підскаже, порадить, розрадить. Те що кажуть дуже дорогий-це брехня. Без потреби ліки не виписує, як ін.маю досвід у ін. лікарях які виписують ліки як посуті і без потреби. Жодного разу він мені не сказав про якусь віддяку чи гроші. На радощах, що все добре, вийшла з кабінету і навіть грошової подяки не дала, то побажав усього найкращого, і якщо буде потреба приходити завжди радий! Відповідає на телефоні дзвінки і завжди підскаже що робити. Так він зайнятий лікар, в нього черги, і так швиденько оглядає але не означає, що зле! Коли в нього пацієнт на оперативному столі чи не планова операція, не буде стояти і вести бесіди!коли потрібно то і довше на роботі. Задоволена рекомендую!\nІгор Теофілович! Вже восьмий рік без сліз не можу говорити про те ,що довелося пережити призбереженні вагітності. Мала всі проблеми,які лише можуть бути. На Топольній попередньо лікували і чекали ,коли буде викидень(говорили прямим текстом),щоб почистити. Наперекір усім лікарям, в тому числі завідуючому відділенням і спеціалістам,яких до мене викликали на консультацію, лише Ви зберегли дитя, підтримували морально, з повагою ставилися до мене. Я все своє життя буду Вам дякувати. ХАЙ БЕРЕЖЕ ВАС БОГ! Щиро дякую.\nЧудовий лікар, дійсно від Бога! Налаштує на оптимізм, уважно вислухає і порадить на що дійсно варто звернути увагу, а на чому не варто зациклюватись. В мене теж знайшов причину завмерших вагітностей на ранніх строках. Зараз синочку вже 3 рочки і 8 міс. Нехай Бог і надалі допомагає йому у його нелегкій справі. Дякую!!!\nПривіт! Дуже хороший гінеколог і оперуючий Лікар. А ще він Лікар з великої букви і від Бога. Звертайтеся і не пошкудуєте. Спостерігаюся з 2011р, дуже мені допоміг. Завдяки йому і його зусиллям в мене є синочок. Але треба багато терпіння і повністю покладатися на лікаря і бути наполегливим. Дякую велике Ігору Теофіловичу за Все!\nСтав занадто дорогим лікарем. Ціна і якість не співпадають.


Зустріч з Послом Турецької Республіки в Україні – Південний машинобудівний завод\nЗустріч з Послом Турецької Республіки в Україні\nЧотирнадцятого вересня 2019 року в рамках візиту в м. Дніпро ДП «ВО ПМЗ ім. О. М. Макарова» відвідав Надзвичайний і Повноважний Посол Турецької Республіки в Україні пан Ягмур Ахмет Гюльдере, Візит відбувся в рамках святкування дня міста.\nПана Гюльдере супроводжували Перший секретар посольства пан Берат Ількер Озсюер та Другий секретар посольства пан Баран Тюркмен.\nВід ПІВДЕНМАШу в переговорах брали участь заступники генерального директора Лебедєв Олег Юрійович, Гармаш Віктор Михайлович, головний конструктор Спіркин Сергій Вікторович. Під час бесіди було розглянуто питання подальшої співпраці в сфері дослідження і використання космічного простору в мирних цілях.\nЧленам делегації було представлено фільм про історію та виробничі можливості ПІВДЕНМАШу. Також почесні гості ознайомилися з виробничими потужностями підприємства та зі зразками продукції, що випускається, в цеху головного складання ракет-носіїв.\nЗустріч пройшла в приємній дружній обстановці.


Хронологія Марвел: в якій послідовності дивитися всі фільми. Список і пояснення | Розваги | ЛІГА.Life\nЩо подивитися | Хронологія Марвел: в якій послідовності дивитися всі фільми. Список і пояснення\n30 фільмів та серіалів Марвел за порядком: не за роками виходу, а за сюжетними лініями. До уваги беремо фільми кіновсесвіту Марвел та останні серіали\nНескінченно можна дивитися на три речі – як горить вогонь, тече вода і сперечаються щодо правильної хронології перегляду фільмів кіновсесвіту Marvel.\nІснує дві думки: передивлятися за "фазами" чи за хронологією подій, про які розповідається у фільмах.\n"Фази" – це перелік фільмів Marvel за роками випуску, які найчастіше об’єднуються антагоністами. Наразі розпочалася четверта "фаза", яка запланована на найближчі три роки, саме стільки зараз анонсовано прем'єр фільмів Marvel.\nЗ одного боку, логічно переглядати за роками, тобто появою на екранах, адже після титрів є обов'язкові сцени, які знайомлять глядача з майбутніми фільмами Marvel.\nЗ іншого – у нових фільмах та серіалах розповідають про події після якоїсь конкретної битви, яка насправді могла відбутися вже кілька стрічок тому, тобто за цей час минуло вже десяток років і сюжетна хронологія може бути загублена.\nМи ж пропонуємо все ж таки подивитися за сюжетним часовим простором.\n1. Перший месник (2011)\nДруга Світова війна. Стів Роджерс – хлопець із Брукліна, який прагне потрапити до лав армії, щоб боротися з Гітлером. Але через малий зріст та низку різних медичних діагнозів його визнали непридатним. Попри відмови, Роджерс підроблює документи та намагається знову перевіритися у медкомісії. Там він знайомиться з німецьким вченим Авраамом Ерскіном. Він пропонує пройти курс військового вишколу та отримати спецвакцину, після якої Роджерс стане суперсолдатом. Але у плани втручається секретна наукова організація Гітлера – "Гідра", яка має невичерпне джерело космічної енергії – Тессеракт і може протистояти будь-кому.\n2. Капітан Марвел (2019)\n1995 рік. Планета Гала. Член Зоряних Сил Верс страждає від кошмарів, в яких бачить невідому літню жінку. Через це Верс емоційно нестабільна, тому не може опанувати свої здібності – генерування енергії. Як результат, вона небезпечна для своєї команди. Проте Верс беруть на завдання, де вона потрапляє у полон до скрулів – цивілізацію, яка здатна змінювати свою зовнішність та знищує численні планети. "Вороги" зондують пам'ять Верс і вона починає пригадувати своє життя на Землі…\nСпойлер: Саме у цьому фільмі нарешті знайдена відповідь – чому агент Ф’юрі постійно ходить із пов’язкою на оці.\nКрім того, готуйтеся до "мімішності". Знайомтеся. Це кіт Гуся. І повірте, попри те, що він милий, він надто небезпечний.\nCat Captain Marvel GIF\n3. Залізна людина (2008)\nПерше знайомство з філантропом, генієм, плейбоєм та мільярдером Тоні Старком. Він вважає себе королем зброї, що рятує світ. Але він сам потрапив у полон до терористів, які за допомогою техніки "Старк Індастри", тобто його фірми, вбивають людей. Щоб врятуватися, Старк створює бойовий костюм і повертається додому. Тепер залишилося знайти того, хто в їхній компанії продає розробки та зброю. А для цього треба вдосконалити свій костюм.\nТоні Старк став супергероєм і насолоджується цим. А ми насолоджуємося грою Роберта Дауні молодшого та купою гіфок, які вже давно стали класикою.\n4. Залізна людина 2 (2010)\nПісля появи Залізної людини інженери в усьому світі намагаються створити такий самий костюм, але на відміну від Старка – не для того, щоб захищати людей. Найкращі розробки у російського інженера Івана Ванко – сина давнього ворога родини Старків. Чи впорається Тоні з суперником, який теж з технікою на "ти"?\nСпойлер: Тут вперше знайомимося з Наташею Романов, яка пропонує Старку долучитися до майбутньої команди "Месників".\n5. Неймовірний Халк (2008)\nФізик Брюс Беннер під час одного зі своїх експериментів отримав велику дозу гамма-променів. Тепер під час емоційного стресу він перетворюється у великого зеленого монстра Халка, який любить все нищити. Щоб не нашкодити нікому, Беннер тікає у Бразилію, де намагається вивчити свою недугу та перемогти її. Але його вміння перетворюватися у надсильну істоту та бажання створити ще таких суперсолдатів змушує генерала Таддеуса Росса шукати вченого. Щоб затримати Халка, наймають спецзагін на чолі з найкращим солдатом Емілем Блонські. Але вже після першої зустрічі командир спецзагону розуміє: щоб затримати Халка, він має сам бути Халком.\nВійну між Асгардом та Крижаними велетнями Йотунхейма завершено. Армія Одіна святкує перемогу та захоплює джерело сили супротивників – крижану скриню. Через тисячі років син Одіна – Тор – збирається зійти на трон Асгарда, але церемонію переривають Крижані велетні, які намагаються вкрасти свій скарб. Попри заборону від батька, Тор та його друзі вирушають у погоню до Йотунхейму, щоб знову нагадати, хто є королями дев’яти світів. Але від розгрому їх рятує Одін. Як результат, Тора залишають без його божественної сили та проганяють на Землю як смертного. Щоб повернути свій молот Мьолнір, Тор має довести, що гідний його. Але він вже й сам не вірить, що має бути на троні…\nТрохи спойлерів. У цій частині глядачі знайомляться й з іншим "сином" Одіна – Локі. Попри те, що він завжди робить купу проблем усім – від Одіна і Тора і до звичайних людей – Локі став одним з найулюбленіших антагоністів Кіновсесвіту Марвел.\nА ще тут вперше з'явиться Соколине Око – один із учасників "Месників".\nЧитайте також: Бог, мисливець, лідер культу: 10 фільмів з Крісом Хемсвортом\n7. Месники (2012)\nЛокі ніяк не вгамується. Він хоче влади і для цього укладає угоду з повелителем іншопланетної раси – Чітаурі. Він подарує їм Тессеракт (той самий, про якого ми вже згадували у "Першому Меснику"), а вони допоможуть Локі захопити Землю. Щоб протистояти космічній небезпеці, агентство Щ.И.Т вимушене скликати людей з "надможливостями" – Капітана Америку, Залізну Людину, Халка та агента Наташу Романов. Проте і цього може не вистачити, коли за Локі під впливом Тессеракту воюють свої ж. Нью-Йорк стає майданчиком міжгалактичної битви.\n8. Залізна Людина 3 (2013)\nПісля битви в Нью-Йорку Тоні Старк бачить кошмари. Він не може спати та вимушений боротися зі своїми панічними атаками. Проте Залізній Людині ніколи депресувати, коли світу загрожує терорист Мандарин.\n9. Тор 2. Царство темряви (2013)\nПісля поразки не Землі Локі сидить за ґратами в Асгарді. А Тор вимушений відновити порядок в інших світах і пропускає момент, коли його коханій – Джейн Фостер – загрожує інопланетна небезпека. Вона виявляє аномалію, через яку речі переміщуються у просторі та порушується гравітація. А потім знаходить Ефір – камінь дійсності, який врешті проникає в тіло Джейн. Щоб врятувати кохану, Тор привозить її до Асгарду, чим наражає свій світ на небезпеку.\n10. Перший месник: Інша війна (2014)\nСтів Роджерс (Капітан Америка) намагається звикнути до сучасного життя і продовжує працювати на Щ.И.Т. Разом з Чорною вдовою та новим знайомим – Семом Вілсоном – вони мають розкрити змову у своїй секретній організації. Але виявляється, що їхній головний противник – Зимовий Солдат – товариш Кепа ще за часів Другої світової!\nСпойлер. Тепер у вашій "енциклопедії" про Месників з'явиться знання про Сокола (не плутати з Соколиним Оком) та Зимового Солдата.\n11. Вартові Галактики (2014)\nНе все ж нищити міста на Землі, – вирішили сценаристи та перенесли події кіновсесвіту у космос.\nКосмічний грабіжник – Пітер Квілл – мав необережність та зухвалість обікрасти одного з найвпливовіших злодіїв кількох всесвітів – Ронана. Останній такого не пробачив і розпочав полювання за самовпевненим Квіллом. Щоб врятувати власне життя та уникнути переслідувань, Пітер вимушений об’єднатися з тими, кого раніше намагався обходити стороною – мовчазним громилою Драксом, зеленошкірою бійчинею Гаморою, деревом Грутом та брутальним єнотом Ракетою.\nСпойлер: Тут з'являється ще один камінь нескінченності – камінь сили! Раніше ми познайомилися з Тессарактом.\n12. Вартові Галактики 2 (2017)\nПісля кількох місяців спільних подорожей Галактикою Пітер Квілл, Дракс, Гамора, Грут та Ракета досі не знайшли спільної мови. А коли Квілл дізнається, що він лише за мамою – землянин, а батько у нього – надлюдина, то Зірковий Лорд вирішує відшукати свого родича. Проте вічна проблема "батьки та діти" тут знаходить зовсім інше пояснення…\nЧитайте також: "Згвалтування" та жахи життя у тюрмі. Акторка Клімова про "Погані дороги" та "Цензорку"\n13. Месники: Ера Альтрона (2015)\nМесники знову у зборі. Тоні Старк створив людиноподібний штучний інтелект – Альтрона, який мав би захищати Землю, але за традицією щось пішло не так. Альтрон зробив висновок: щоб захистити Землю, її потрібно "звільнити від людей". І тепер намагається знищити людство. Щоб перемогти, Месники мають знайти скіпетр Локі з каменем простору. Наче неважке завдання, але на боці Альтрона нові супергерої – Багрова Відьма та її брат П'єтро.\n14. Людина-Мураха (2015)\nКолишній агент Щ.И.Т, вчений Хенк Пім розробив костюм, який може зменшувати людину до розмірів мурахи та збільшувати до розмірів будинків. Але він не знає, на кому протестувати цей костюм. Сам він застарий, а продовжувач його справи повинен мати специфічні риси характеру. І от новим Людиною-Мурахою стає шахрай Скотт Ленг, який має зробити все, щоб костюм не став надбанням злочинців, інакше світу прийде кінець.\n15. Перший месник: Протистояння (2016)\nПісля подій "Ери Альтрона" уряд стурбований, що зіткнення Месників із ворогом ніколи не відбувається без шкоди для простих громадян та руйнувань цілих міст, як це було з Заковією.\nМесникам висувають ультиматум: або підкорюються державним наказам, або переслідуватимуться за законом за всі заворушення. Через це команда ділиться на два табори: Стів Роджерс висловлює відкриту непокору, бо вважає, що цей законопроєкт порушує права людини та ображає супергероїв, а Тоні Старк – за такі зміни. Барон Земо використовує розкол Месників на свою користь і починає реалізовувати підступні задуми.\nСпойлер: Вперше в кіновсесвіті Марвел з'являється Чорна пантера та Людина-павук.\n16. Чорна вдова (2021)\nДії картини розгортаються відразу після "Протистояння". Наташа Романов – учасниця елітної команди Месників. Але у неї немає суперсили, якою можуть похизуватися Тор чи Капітан Америка. Проте Чорна вдова, як називають Романов, – найкраща шпигунка в історії. У Росії з дитинства її вчили вбивати та протистояти суперникам. Але з часом вона потрапила до таємної організації Щ.И.Т і залишилася в ній. Щоб виправити помилки минулого, Романов вимушена повернутися до Росії.\nСпойлер: глядач познайомиться з Єленою Романовою – сестрою Наташі, яка з'явиться й в інших проєктах кінокомпанії Марвел.\nЧитайте також: Чорна вдова і Люсі – 10 фільмів зі Скарлетт Йоганссон\n17. Чорна пантера (2018)\nПісля смерті Т’Чакі у фільмі "Перший месник: Протистояння" держава Ваканда має отримати нового короля, він же – володар магічної сили Чорної пантери, що передається від одного голови до іншого. Головне завдання – захищати землю та вібраніум: рідкоземельний метал, який поглинає вібрацію. Це золота жила для військово-промислового комплексу. Тому не дивно, що на нього полюють – і спецпризначенці, і грабіжники. У Ваканду навідуються все більше чужаків, а місцевим все складніше від них відбитися. Молодий принц одягає костюм Чорної пантери, але не всі у племені погоджуються з тим, що він буде на троні.\nЧитайте також: Чорна пантера, Робінсон та король соулу: 7 фільмів з Чедвіком Боузманом\n18. Людина-павук: Повернення додому (2017)\nПісля вдалого дебюту в команді Месників Пітер Паркер очікує на запрошення на виконання нового завдання. Проте з усіх супергероїв у нього є контакт лише з Тоні Старком, а той не поспішає викликати малого на порятунок світу. Пітер Паркер вирішує самостійно знайти собі нову місію, а замість цього отримує чергові проблеми.\n19. Доктор Стрендж (2016)\nНейрохірург Стрендж за довгі роки врятував тисячі людей. Його робота була головним покликанням усього життя, але після аварії він втрачає чутливість своїх рук. На цьому його блискуча кар'єра закінчена, а сам Стрендж вирушає подорожувати світом, щоб знайти "ліки". Зустріч із Прадавньою відкрила нейрохірургу світ магії. І тепер він стає одним із тих, хто має рятувати людей від створінь з інших вимірів. А головна загроза — це Дормамму, істота з Темного виміру, що прагне забрати Землю до своїх володінь.\nСпойлер: У фільмі з'являється камінь часу – Око Агамотто.\n20. Тор Раґнарок (2017)\nЗа легендою, коли розпочнеться Раґнарок, Асгард буде знищено. Тор та Локі мають об'єднатися, щоб врятувати рідний світ. Але Одін помирає, його донька Гела виходить із в'язниці та розламує молот Тора, а своїх братів кидає у космос, де вони потраплять у полон. Тепер допомогти врятуватися може тільки чудо.\nThor Ragnarok Marvel GIF\n21. Людина-мураха та Оса (2018)\nПісля подій у німецькому аеропорту ("Перший месник: Протистояння") Скотт Ленг – під домашнім арештом. Йому доводиться залишитися в Сан-Франциско, щоб більше часу проводити з дочкою. Однак він змушений взятися за небезпечну місію, бо його наставник Хенк Пім потребує допомоги. З'явився новий небезпечний ворог, який легко проходить через будь-які стіни, тому може вкрасти що завгодно.\nСпойлер: Вперше глядач знайомиться з костюмом Оси. Крім того, кінцівка цієї історії перетинається з подіями фільму "Месники. Війна нескінченності".\n22. Месники. Війна нескінченності (2018)\nМогутній титан Танос протягом тисяч років поневірявся Всесвітом у пошуку таємничих каменів нескінченності. Потім він об'єднав їх і отримав наймогутніший артефакт – Рукавичку Нескінченності. Якщо Танос використає її силу, то зможе знищити життя у всіх дев'яти світах. Месники, попри свій розкол, вирушають знову, хоча і розуміють, що виживуть не всі.\n23. Месники. Завершення (2018)\nПісля поразки Месників у битві з Таносом минуло п'ять років. Було винищено половину усього живого і тепер ті, хто залишився, звикають жити у нових умовах. Проте у момент, коли здається, що вже нічого не можна вдіяти, у Месників з'являється шанс повернути час назад і всіх стертих з лиця землі за допомогою стрибків у часі.\nСпойлер: після цього фільму глядачі попрощаються з більшістю улюблених героїв кіновсесвіту Марвел.\nДо того ж, у цьому фільмі Стен Лі, співтворець Месників, має останнє камео у фільмах Marvel.\nЧитайте також: Пам'яті Стена Лі – батька супергероя Марвел з людськими серцями: Халка, Тора та інших\n24. Шан-Чі та легенди десяти кілець (2021)\nЙого з дитинства навчали захищати світ: безжальні тренування, знущання під час відточування майстерності та постійне нагадування, що саме від тебе залежить майбутнє людства. Врешті, майстер кунг-фу Шан-Чі отримає бажаний крик про допомогу та спробує раз і назавжди розібратися з загадковою організацією "Десять кілець". Але чи зможуть почуття відповідальності та справедливості вийти на перший план, коли Шан-Чі дізнається, хто його головний ворог?\n25. Людина-павук: Далеко від дому (2019)\nПісля смерті Залізної людини його супергеройським спадкоємцем усі називають Людину-павука. Але сам Пітер Паркер не готовий до такої відповідальності. Він – школяр і хоче жити звичайним життям. Проте коли з’являються загадкові монстри, які руйнують міста, вибору у нього не залишається.\n26. ВандаВіжен (2021)\nТаноса знищено. Ванда Максімов, вона ж Багряна відьма, та Віжен, живуть ідеальним сімейним життям у місті Веств’ю. Вони вимушені приховувати свої здібності, щоб усі навколо думали, що вони – звичайні. Але з'ясовується, що реальність – не зовсім така.\nСпойлер: Перша поява Агати Гаркнесс. Вона – допитлива сусідка, яка має надзвичайні сили. Уже зараз відомо, що ця героїня отримає сольний серіал.\nЧитати також: Жінка Халк, Міс Марвел, Обі-Ван Кенобі – що вийде у Disney, Marvel, Pixar у 2022-2023\n27. Сокіл та Зимовий солдат (2021)\nСтів Роджерс відійшов від справ Месників і передав свого щита Сему Уілсону. Тепер Сокіл – новий Капітан Америка. Але на щит претендує купа нових охочих…\n28. Соколине Око (2021)\nПісля смерті Наташі Романов Клінт Бартон, він же Соколине Око, вирішив піти на пенсію і забути про всі супергеройські місії. Більше ніяких чітаурі, богів, космічних істот – лише різдвяні свята з дітьми: сімейні вечори за переглядом кіно, пряникові хатинки.\nАле його плани руйнуються, коли в новинах він бачить сюжет про появу Роніна – самурая, який вбиває злочинців. І наче нічого дивного – черговий супергерой, який вирішив очистити світ від поганців. Але останнім, хто виконував функції Роніна, був сам Бартон. Хто копіює його та навіщо?\n29. Локі (2021)\nПодії серіалу розгортаються після фінальної історії про Месників, де альтернативна версія Локі створила нову тимчасову лінію. Він потрапив в організацію "Управління часовими змінами" (УЧЗ). Ця контора стежить, щоб все відбувалося за "правильними гілками історії". Куратором Локі стає детектив Мобіус, який швидко пояснює: або Локі співпрацює з УЧЗ, або буде стертий з реальності.\n30. Людина-павук: Немає шляху додому (2021)\nМістеріо вбито, але він встигає опублікувати відео, де наголошує, що під маскою Людини-павука саме Пітер Паркер. Хлопця хвилює своя безпека найменше, але думки про життя близьких змушують звернутися по допомогу до Доктора Стренджа. Ситуацію врятувало б часове заклинання, але щось йде не за планом. До Нью-Йорка потрапляють персонажі та лиходії з інших всесвітів. І тепер Людині-павуку потрібно захищати рідних і улюблене місто у кількох реальностях.\n31. Вічні (2021)\nРаса суперлюдей "Вічних" упродовж тисячі років ховалися від людства. Вони надихали, вчили, допомагали, але жодного разу не стали учасниками військових конфліктів на планеті Земля. Адже головна їхня місія – захистити людство від Девіантів. 7000 років "Вічним" вдавалося виконувати це завдання, але після катастрофи, яка сталася через Таноса, раса суперлюдей збирається разом наново, щоб не програти цю війну.\nУже точно відомо, що 2022 року кінокомпанія Марвел презентує ще три фільми – "Доктор Стрендж у мультивсесвіті божевілля", "Тор: кохання та грім", "Чорна пантера: Ваканда назавжди", а також п’ять серіалів – "Місячний лицар", "Вона – Халк", "Міс Марвел" та "Таємне вторгнення". Яке саме місце у хронології події матимуть усі нові проєкти? Зараз невідомо, але будемо оновлювати цей матеріал, щоб ви завжди залишалися в темі.\nЧорна пантера людина-мураха кіно Марвел тор вічні залізна людина Кріс Еванс Чорна вдова Соколине око Доктор Стрендж месники ВандаВіжен Локі Перший месник Капітан Марвел Неймовірний Халк Перший месник: Інша війна Вартові Галактики Роберт Дауні молодший Капітан Америка Месники: Ера Альтрона Людина-Павук: Немає шляху додому Сокіл та Зимовий солдат Людина-Павук: Далеко від дому Месники. Завершення Шан-Чі та легенди 10 кілець Месники. Війна нескінченності Людина-мураха та Оса Тор Раґнарок Людина-Павук: Повернення додому Перший месник: Протистояння\nКіноіменинник. Від "Мовчання ягнят" до "Батька" – 5 фільмів Хопкінса, які варто подивитися 31.12.2021Новорічні фільми: список 45 стрічок на будь-який смак 27.12.2021Камбербетч та Олсен у першому трейлері фільму "Доктор Стрендж у мультивсесвіті божевілля" 22.12.2021


Доба в АТО: п'ятеро поранених, 38 обстрілів, по Широкиному били зі ствольної артилерії | Новинарня\nHome / Війна / Доба в АТО: п’ятеро поранених, 38 обстрілів, по Широкиному били зі ствольної артилерії\nДоба в АТО: п’ятеро поранених, 38 обстрілів, по Широкиному били зі ствольної артилерії\nАндрій Лисенко, речник Міноборони з питань АТО. Фото УКМЦ\nЗа минулу добу, 4 листопада, в зоні проведення АТО жоден український військовослужбовець унаслідок бойових дій не загинув, але п’ятеро отримали поранення. Про це на брифінгу повідомив речник Міністерства оборони України з питань АТО Андрій Лисенко.\n“За минулу добу в результаті бойових дій загиблих українських військових немає, але п’ять військовослужбовців отримали поранення “, – сказав він.\nЗагалом 4 листопада бойовики 38 раз обстріляли позиції сил АТО, про що повідомив прес-сцентр штабу.\nНа Маріупольському напрямку відбулося 25 випадків порушення режиму припинення вогню. В Павлополі й Новотроїцькому проти сил АТО бойовики застосували стрілецьку зброю та гранатомети. Поруч із Красногорівкою бойовики вели вогонь із мінометів калібру 82 мм. В районах Тарамчука, Водяного, Талаківки – з мінометів 120-го калібру, а по укріпленнях Збройних сил України в Гнутовому “працювали” з кулеметів та мінометів обох калібрів.\nУ Старогнатівці режим тиші порушено з озброєння БМП, а в Широкиному, окрім цього, – зі стрілецької зброї, гранатометів, мінометів та ствольної артилерії 120-го та 152-го калібрів.\nНа Донецькому напрямку зафіксовано 8 випадків відкриття вогню в бік українських позицій. По захисниках Опитного вогонь вели зі стрілецької зброї, в Луганському – з озброєння БМП, а в напрямках Троїцького, Верхньоторецького та Кам’янки окупанти задіяли стрілецьку зброю, кулемети та гранатомети.\nРізні зразки озброєння, зокрема міномети калібру 82 мм, противник використовував також в Зайцевому і Авдіївці.\nНа Луганському напрямку штаб нарахував 5 провокацій проти сил АТО. У напрямку Новоолександрівки російсько-окупаційні війська використовували протитанкові ракетні комплекси, в Лопаскиному та Кримському – гранатомети різних систем. Укріплення українських воїнів у Троїцькому було піддано обстрілам з мінометів калібру 82 мм, а в Новозванівці – з мінометів найбільшого, 120-го калібру.\nУповноваженим президента з допомоги пораненим в АТО стане санінструктор Свириденко,\nякий втратив під Дебальцевим руки й ноги


Политический двоечник Вовочка | Украинская правда\nПолитический двоечник Вовочка\nЧетверг, 07 августа 2014, 11:29\nЧи читав Путін Пушкіна? Хай навіть не всього, а хоча б "Казку про рибака та рибку"? Події останніх місяців змушують у цьому дуже сильно сумніватися.\nСпробуймо проаналізувати дії Путіна з погляду на їхню ефективність. Облишмо такі високі категорії, як міжнародне право, мораль тощо: для російського президента вони є надлишковими й не вартими уваги.\nСпробуймо розглянути ситуацію в Україні в його ж, Путіна, системі координат з одного-єдиного погляду:\n– чи обіцяють вони Росії та її президентові яку-небудь практичну користь?\n– чи наближають вони поставлену мету?\nНе помилимося, якщо мету-мінімум визначимо як недопущення інтегрування України з Європейським Союзом, а в перспективі – з іншими європейськими та євроатлантичними структурами, тримання України в статусі сателіта Росії, її протекторату, а то й фактичної колонії.\nМета-максимум – інкорпорування України до Росії й, за путінською термінологією, відновлення "єдиної держави єдиного російського народу в його історичних кордонах".\nЗнову ж таки, облишмо осторонь морально-правову оцінку цієї мети – просто констатуймо, що вона є саме такою.\nІ тепер уявімо собі: воєнні дії на Сході не розпочалися. У Донецьку та Луганську вирували би проросійські мітинги та демонстрації. Жителі Донбасу в переважній більшості своїй не визнавали б нову українську владу законною. Росія – уявімо, що це так – вела би проти України інформаційну війну, але це й усе: ані зброю сепаратистам не постачала б, ані військових своїх не відряджала б.\nСитуація на Сході залишалася б украй напруженою, дуже близькою до точки кипіння, але до воєнних дій не доходило б.\nЩо було б результатом того?\nПо-перше, президентські вибори в Україні навряд чи пройшли б в один тур. По-друге, Євросоюз поставився б до України обережніше, і зовсім не факт, що Угоду про асоціацію було б підписано. Щось дуже подібне, власне, і сталося з НАТО в "помаранчеві" роки: потужні антинатівські демонстрації в Донбасі стали тоді головною причиною того, що Організація Північноатлантичного договору відмовила нашій країні в перспективах членства – принаймні, в осяжному майбутньому. А якщо Угоду про асоціацію з ЄС і було б підписано, проблеми неодмінно виникли б на етапі її ратифікації парламентами країн-членів Євросоюзу.\nЗважаючи на внутрішню напруженість в Україні, фінансова допомога з боку Заходу, цілком імовірно, була б істотно меншою. Політична підтримка – і поготів.\n"Країна, де незрозуміло, що коїться, а прогнозувати розвиток подій неможливо" – от якої репутації набула б Україна у світі.\nБа більше: за таких умов Росія та проросійські сили в Україні, цілком імовірно, могли б рано чи пізно дотиснути ідею автономізації Донбасу, а то й федералізації всієї України. Бо всі вимоги автономізації та федералізації зовні виглядали б bona fide, і той самий Захід рано чи пізно міг би їх підтримати, вбачаючи в них єдино можливий вихід.\nОдин, хай непрямий, доказ: якщо вже такі авторитетні й не помічені в симпатіях до Москви діячі, як Генрі Кіссінджер та Збігнєв Бжезинський, вели мову про "фінляндизацію" України – це могло означати, що Захід бачив це як єдину можливість "склеїти" Україну та залагодити внутрішні суперечності в ній.\nТепер, після факту війни, ані про яку автономізацію Донбасу, а тим паче федералізацію України, мови вже немає й бути не може. Бо немає ніякого bona fide – російські танки та "Гради" розтрощили його в друзки.\nРосія вкотре вже наступила на свої улюблені граблі.\nЦілком можливо, світове співтовариство цілковито інакше ставилося б до прагнення абхазців до незалежності – якби за цим не стояв російський фактор, якби не було зрозуміло: насправді йдеться аж ніяк не про незалежність. Цілком можливо, світове співтовариство інакше ставилося б до ідеї якомога ширшої автономії Придністров'я – якби не той самий російський фактор, і якби не було зрозуміло: насправді йдеться зовсім не про автономію, а про контроль Росії.\nРосійська агресія в Донбасі призвела й до іншої, геть не бажаної для Путіна речі: підтримка євроінтеграції в Україні зросла, а приязне ставлення до Росії драматично знизилося. Це стосується передусім українського Півдня.\nПутін сам, своїми власними зусиллями позбавив себе можливості й надалі вішати українцям на вуха локшину про "триєдиний російський народ". Російська агресія протверезила багатьох проросійських романтиків в Україні. Мало того – у багатьох цих романтиків вона не могла не спровокувати так званий "ефект Фаріон": коли комуніст розчаровується у своїй вірі, він стає найрадикальнішим антикомуністом; коли у своїй вірі розчаровується палкий прихильник "миролюбної" Росії – більшого ненависника Росії, ніж він, відтоді не знайти.\n...Кілька років тому на одному російському інтернет-ресурсі довелося прочитати глибокодумну дискусію про те, як завадити Україні інтегруватися з ЄС.\nПровідна думка була такою: Євросоюз не інтегрує до себе країни, які мають територіальні суперечки – а отже, Росія мусить висунути до України територіальні претензії, а то й напасти на неї, окупувавши шмат її території – і тоді двері Євросоюзу для України зачиняться. Малоймовірно, що ця думка з'явилася сама по собі, що її не було навіяно "згори" – тим паче що в російській блогосфері дуже помітною є участь дописувачів із відповідних органів.\nУ даному разі росіяни, як і завжди, видавали бажане за дійсне: за правилами ЄС, країна, що інтегрується, сама не мусить мати територіальних претензій до інших країн – ото й уся вимога.\nДо того ж, був і приклад: 2004 року членом ЄС став Кіпр, чий офіційно визнаний уряд не контролює всієї офіційно визнаної території країни. Права та обов'язки, що випливають зі членства в ЄС, на не контрольовану урядом територію не було поширено – тільки й усього.\nПутін, власне, не міг не знати: прибери Крим та Донбас – і в президентському кріслі в Україні ніколи не опинився б Янукович, бо терези громадської думки без урахування цих регіонів давно вже стабільно схилялися в європейський бік.\nПовторю: нелояльний до Києва, ірраціональне протестний, але мирний Донбас був би таким головним болем для України, із якого Росія могла б мати користь роками й десятиліттями й завдяки якому роками й десятиліттями могла би прив'язувати Україну до себе.\nВоєнний та повоєнний Донбас теж буде головним болем, та ще і яким. Але Росії й Путіну вже не буде від того ніякої користі – ну, хіба що моральне задоволення із серії "хай у сусіда корова здохне".\nЦе – щодо мети-мінімум.\nА як із метою-максимум? А з нею те саме. Мудрий політик, підігріваючи проблеми в Україні, просто чекав би, коли "плід дозріє". Путін забажав усе й одразу.\nІнкорпорувати Україну до імперії, "відновити СРСР"? – Путін залишив собі єдиний спосіб досягти цього: піти на Україну широкомасштабною війною.\nПрогнозувати його поведінку – справа, звісно ж, украй невдячна. Але хочеться вірити, що зробити це російський великий вождь, усе ж, не наважиться. Бо не наважився дотепер, коли умови для того були сприятливіші. Та й наслідки такого кроку були б непередбачувані – і не лише з боку світового співтовариства.\nПутін має пам'ятати щонайменше Чехословаччину 1968 року: радянські вояки йшли туди, упевнені, що виконують шляхетну місію визволення – і тут само відкривали для себе, що чехи та словаки вважають їх за окупантів. Деморалізація та зневіра – от що було результатом. Але тоді був СРСР, тоді була комуністична ідея, у яку вірили.\nУявімо собі – не Дай, Боже, але уявімо: тисячі російських "визволителів" вдираються до України – і відкривають, що їх тут ненавидять і вважають за окупантів. Не "бендерівці", а переважна більшість громадян, зокрема й російськомовних. Мало того: вони відкривають, що путінська пропаганда нахабно брехала їм, пошивала в дурні.\nТак, будуть серед них "хворі на всю голову", для яких стріляти й убивати – задоволення.\nАле більшість, нормальні люди, які щиро вірили, що йдуть визволяти "поневолених націоналістами" братів-українців? Як вони поведуть себе після того, як зруйнується їхня свята віра, – того не знає ніхто. Як вони поведуть себе щодо російської влади й особисто Путіна – того теж ніхто не може передбачити. Запускаючи повномасштабну агресію проти України, Путін може випустити із пляшки такого джина, впоратися з яким не зможе.\nА тепер уявімо собі найтрагічніший сценарій: Росія захопила Україну й приєднала до себе.\nРозпач в українців та ейфорія в росіян. Ейфорія, втім – ненадовго. Бо успіх шарлатанів закінчується рівно тоді, коли від красивих обіцянок вони переходять до справи. Одна річ – обіцяти приєднання України, робити кроки заради цього, навіювати російському суспільству, що це є найвищою надметою. І зовсім інша річ, коли надмети досягнуто.\nГаразд, Путін приєднав Україну, Путін – молодець. А що далі?\nДалі настане сіра буденність. Усі потворні прояви якої російське суспільство сприйматиме вже зовсім інакше, ніж сьогодні. Та й приєднана Україна голосувати на виборах за Путіна не буде. А це – чверть сукупного населення гіпотетичної "возз'єднаної Росії".\nСкажете, на російських виборах це не матиме жодного значення? Можна домалювати 10%, можна 20% голосів. Домалювати перемогу там, де справжній результат є близьким до нуля? Боюся, це неможливо – принаймні за умов, що вибори, як у Росії, бодай імітують демократичні процедури.\nТож і в такому разі користь для Путіна є вельми сумнівною.\nІснує ще один варіант: Росія може намагатися перетворити Донбас на зону замороженого конфлікту на кшталт абхазького або придністровського.\nОт тільки це теж не так просто.\nПередусім, абхазький, південноосетинський та придністровський конфлікти сталися одразу після розпаду СРСР. Тоді, коли пострадянський простір був для зовнішнього світу цілковитою terra incognita, і світова спільнота ще не надто розуміла, що до чого.\nЄльцинській Росії вдалося навіяти Заходові, що ніби в Росії панує демократія, тоді як в інших учорашніх радянських республіках – розгул націоналізму, і що навіть незалежність ті республіки проголосили спеціально для того, щоб відгородитися від російської демократії й законсервувати в себе радянські реалії.\nСьогодні світ чудово знає, де демократія, а де законсервовано радянські реалії.\nНа 1 січня 1987 року чисельність населення Абхазії становила 535 тисяч жителів, відтоді вона скоротилася приблизно вдвічі. Населення Південної Осетії становило менш ніж 100 тисяч і відтоді також дуже скоротилося. Близько 500 тисяч налічувало й населення Придністров'я.\nКонтрольована сепаратистами територія в Донбасі – це кілька мільйонів осіб. Це – зруйнована інфраструкутура.\nЧи погодяться росіяни її відновлювати?\nЦе – шахти, які нікому в Росії не потрібні: у російському Східному Донбасі їх практично не лишилося. Це – металургійні заводи, що працюють на криворізькій руді, і які стануть конкурентами для російських металургійних гігантів – Нижнього Тагілу, Магнітогорська, Череповця та інших.\nІ, знову ж, це – люди, багато з яких хай і ненавидять Україну, але звикли жити за українськими правилами. Звикли привселюдно лаяти владу. Звикли, що в разі чого, можна піти на Київ і грюкати там касками по асфальту. Зрештою, звикли всі місцеві негаразди валити на центральну владу.\nТо, чи отримає Путін якісь переваги в разі такого розвитку подій?..\nЧим агент спецслужб відрізняється від політика? Тим, що агент спецслужб переконаний: усі політичні наслідки його дій розрулить хтось інший – дядьки з політбюро, а то й сам генсек. От і Путін діє так, ніби розрулювати наслідки його діяльності буде не він.\nПутін ніби живе одним моментом: виконати зухвале завдання – а там видно буде.\nСпецслужби – так, це його амплуа. Політика – вибачте ні.\nПутін сам заганяє себе в ситуацію, яка й користі ані йому, ані Росії не принесе, і відіграти її назад він не зможе.\nглава аналитического центра "Институт законодательных идей"\nКакие инвестиции сделают Украину успешной?\nпредседатель наблюдательного совета группы компаний "Эффективные инвестиции", соучредитель Украинского института будущего\nНа пороге перемен: как побороть табачную эпидемию в Украине?\nГосбюджет-2022: что ждет промышленность?\nКим Чен Ын или Ким Чен Ун? Ким Ыр Сен или Ким Ир Сен?\nИнвестирование в первичную недвижимость – почему украинцы выбирают этот инструмент?\nСЕО девелоперской компании ENSO