Ціни на Samsung Galaxy Note 10 розсекретили раніше терміну (Фото) - ITsider.com.ua\nЦіни на Samsung Galaxy Note 10 розсекретили раніше терміну (Фото)\nБуквально днями в мережі з’явилися офіційні рендери Samsung Galaxy Note 10, а зараз стала відома ціна на новий пристрій.\nРоланд Квандт, відомий мережевий інформатор, дізнався про ціну нового смартфона від співробітників різних магазинів. Причому магазини знаходяться в різних регіонах і ціна може трохи відрізнятися.\nБазова версія Galaxy Note 10 буде продаватися за 999 євро, що відповідає ціні на S10 +. Новий пристрій отримає 256 ГБ вбудованої пам’яті, що в два рази більше, ніж у флагмана минулого року.\nПро-версія буде коштувати 1149 євро (81 000 рублів), а головна відмінність Note 10+ від звичайного Note 10 полягає в діагоналі дисплея – 6,7 дюйма проти 6,3 дюйма, а також додаткових датчиків у головній камері.\nОфіційна презентація смартфона призначена на 7 серпня в рамках щорічної конференції Galaxy Unpacked 2019. Також відомо, що смартфон отримає виріз в дисплеї для камери з застосуванням технології Infinite-O, дактилоскопічний сенсор в дисплеї і процесор Snapdragon 855 або Exynos 9825 (залежить від регіону продажів).


Польські хірурги вперше у світі пересадили кисть народженій без рук людині (ВІДЕО) – INVAK.INFO – информационное агентство – портал людей с инвалидностью\nХірурги з університетського клінічного шпиталю у Вроцлаві (Польща) провели операцію з пересадки долоні руки дорослій людині, яка її не мала від народження. Це перша у світі операція такого типу, яка завершилася успіхом, інформує “Zaxid.net” з посиланням на польський телеканал tvn24.\nЯк повідомляється, 32-річному жителю міста Замосць хірурги пересадили кисть руки 15 грудня. Наразі, відторгнення кінцівки не сталося, а пацієнт вже може рухати пальцями.\n«Якщо все завершиться щасливо, то все вказує на те, що ми увійдемо до історії медицини»,– заявив керівник групи хірургів, яка проводила операцію, Адам Доманасевич.\nЗа словами лікарів, найскладнішим елементом було поєднання частин тіла донора і пацієнта з огляду на різницю у діаметрі артерій. В даному випадку це вдалося зробити на рівні плеча.\nВідео Radio Wrocław\nДоманасевич поінформував, що його група дуже ретельно готувалася до операції, маючи декілька варіантів дій. До цього часу долоні пришивали людям, які їх втрачали за трагічних обставин. Натомість, вперше пересаджено долоню людині, яка її не мала від народження. Донором була мертва людина.\nЗа словами лікарів, успішність операції можна буде оцінити не раніше ніж через півроку, коли буде змога порівняти: чи справність руки є кращою за протез.


Американці спростували інформацію про захоплення лідера ІДІЛ - Korrespondent.net\nКорреспондент.net, 18 грудня 2017, 14:32\nЯкби лідер "Ісламської держави" був захоплений, про це була б оповіщена громадськість.\nКомандування операції "Непохитна рішучість" (CJTF-OIR) міжнародної коаліції під керівництвом США спростувало поширювані раніше повідомлення про нібито захоплення в полон лідера "Ісламської держави" Абу Бакра аль-Багдаді. Як говориться в повідомленні коаліції телеканалу RT, ці повідомлення неправдиві.\n"Коаліція ще не знає про місцезнаходження терориста, відомого як Абу Бакр аль-Багдаді. Будьте певні, що якби про його місцезнаходження стало відомо, він був би мертвий чи взятий під варту", - заявили в Пентагоні.\nТам підкреслили, що якби лідер "Ісламської держави" був захоплений, це було б доведене до відома громадськості.\nРаніше турецька газета Yeni Şafak написала, що американські військові захопили Абу Бакра аль-Багдаді і тримають його на військовій базі. Газета написала, що, окрім Багдаді, військові схопили нібито ще сімох ватажків ІДІЛ.\nТЕГИ: Ирак, США, Сирия, задержание


Video: Чорний вівторок і кривавий четверг: хроніка подій. Факти тижня, 23.02\nЧорний вівторок і ще кривавий четвер. Хронологія подій цього тижня вражає. З чого все почалося? І чому вилилося у таку неймовірну кількість жертв? Володимир Соколов та Сергій Смальчук усі дні були в самісінькому центрі подій.\nICTV / Факти тижня. 100 хвилин з Оксаною Соколовою / Чорний вівторок і кривавий четверг: хроніка подій. Факти тижня, 23.02\nЗвичайні герої – захисники України. Факти тижня, 18.10 ...\nЗвільнені: як два бійці 51 ОМБР пережили ...


Кличко: Влада намагалася купити депутатів УДАРу - новости Украины, Політика - LIGA.net\nКличко: Влада намагалася купити депутатів УДАРу\nЛідер партії УДАР Віталій Кличко розповів, що влада намагалася купити членів його партії, які пройшли в Раду. До нього особисто з подібними пропозиціями не зверталися. Про це він повідомив сьогодні на прес-конференції, відповідаючи на запитання журналістів.\n"Більше десятка таких розмов з членами фракції було. Обіцяли різні речі. Обіцяли комітети, обіцяли винагороду, лояльність. В даному випадку діють двома методами - батога і пряника", - сказав він, цитує кореспондент ЛІГАБізнесІнформ.\nКличко відмовився називати імена членів його партії, яким надходили пропозиції від влади. Водночас він зазначив, що партійці, яким робили ті чи інші пропозиції, встояли.\nВідповідаючи на запитання, хто саме веде розмови з майбутніми депутатами від УДАРу, Кличко сказав: "Хто пропонує, представники якої політсили - здогадатися нескладно". Не уточнив він і порядок цифр. За словами Кличка, до цифр справа просто не доходила - члени УДАРу відмовлялися від пропозицій про співпрацю на старті.\nКрім того, як повідомив Кличко, до нього особисто з подібними пропозиціями не зверталися. "Такі розмови зі мною конкретно не велися - в розмові зі мною можна отримати дуже неадекватну відповідь, або ж навпаки - найадекватнішу", - пояснив Кличко. Він висловив упевненість в тому, що всім депутатам від партії УДАР вдасться встояти в подібних ситуаціях, і тушок серед них не буде.


Навчання | SciExperts\nОТРИМАЙТЕ МАКСИМУМ ВІД ВАШОГО ПРОГРАМНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯSПРОГРАМНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯП\nSciExperts пропонує новим і досвідченим користувачам наших професійних інструментів пройти розширені курси вивчення програмного забезпечення, щоб отримати від нього максимум.\nЩоб задовольнити бажання кожного, ми надаємо на вибір 4 різних варіанти навчання :\nВИ ВІДВІДУЄТЕ НАШІ НАВЧАЛЬНІ ЦЕНТРИ\nРегулярні навчальні курси проводяться в нашому повністю обладнаному навчальному центрі, до якого можна легко дістатися автомобільним або залізничним транспортом з більшості регіонів країни.\nПереваги вибору колективного навчання:….\nДані навчальні курси, які проводять наші досвідчені тренери, навчать вас правильно використовувати програмне забезпечення з моменту його встановлення, без помилок і розчарувань, пов’язаних з самостійним навчанням.\nОкрім того, ви отримаєте миттєві відповіді від тренера на ваші запитання.\nВи можете спілкуватися із спільнотою однодумців\nВи отримуєте персональний сертифікат курсу із перерахуванням лекційних модулів.\nTКінцева ціль полягає в тому, щоб переконатись що ви отримаєте найкращу віддачу від ваших інвестицій в програмні продукти.\nЯкщо ваша компанія/організація хоче інвестувати в місцеве навчання, щоб розвинути і вирівняти навички по програмному забезпеченню всієї команди чи відділу, тоді ми принесемо навчання до вас.\nПереваги вибору місцевого навчання:\nНавчання може бути підлаштоване до ваших конкретних рівнів знання програмного забезпечення. Воно також може бути зосереджене на функціональних можливостях і функціях, які будуть найбільш важливі для вашого використання.\nНавчання всієї команди чи відділу за межами організації може призвести до кадрових проблем. Якщо працівники проходять навчання на місці, вони можуть бути доступні в разі надзвичайної ситуації.\nВи навчаєтесь з найбільш підходящою групою: вашими колегами.\nЦе більш економічне рішення, ніж відправка всієї групи до наших навчальних центрів, і оплата всіх витрат на проїзд та проживання.\nWe Bring Tht Training To You\nми навчаємо вас онлайн в реальному часі\nЯкщо у вас бракує часу на відвідання наших навчальних центрів, чи ви просто хочете сфокусуватися на конкретній функції чи області вашого програмного забезпечення, ми пропонуємо вам онлайн навчання в режимі реального часу по декільком програмним рішенням.\nПереваги вибору онлайн навчання:\nНадається нашими тренерами через онлайн систему, в найбільш зручний для вас час.\nВи будете фактично використовувати програмне забезпечення під наглядом і керівництвом нашого тренера, який відповість на всі ваші запитання.\nВи дізнаєтеся від сеансу те що вам потрібно, не виходячи з вашого офісу чи дому.\nОдин 90-хвилинний перший сеанс, який охоплює основні функції продукту.\nДодаткові 60-хвилинні модулі з фокусом на функції які ви хочете вивчити більш точно.\nМи також можемо надати спеціальні навчальні онлайн сеанси, адаптовані до ваших потреб і навіть з використанням ваших власних даних.\nви дивитеся записані сеанси\nМи пропонуємо записані онлайн тренінги, якщо ви хочете самостійно вивчити програмний продукт чи конкретну функцію.\nПереваги вибору онлайн тренінгу:\nДоступний 7/7 і 24/24 не виходячи з дому чи офісу\n60-90-сеанси які охоплюють основні функції продукту\nСпеціалізовані 60-хвилинні модулі з фокусом на конкретні функції\nОдин 90-хвилинний перший сеанс який охоплює основні функції продукту.\nЦе найбільш економічне рішення проходження навчання у наших експертів.


Італійський дворик у Львові (Палац Корнякта)\nдодому Місця Емоції Італійський дворик у Львові (Палац Корнякта)\nІталійський Дворик © Ivan Kmit\nІталійський дворик © vk.com\nІталійський дворик у Львові – це унікальний пам’ятник архітектури епохи Відродження, який вважається одним з найкрасивіших і найромантичніших місць центральної частини Львова.\nРаніше кам’яниця з двориком належала Костянтину Корнякту – купцю і виноторговця з острова Крит, що отримав дворянський титул від короля Речі Посполитої Сигізмунда ІІ Августа за свою вірну службу.Король Стефан Баторій дав дозвіл Корнякту побудувати палац з шістьма вікнами на Площі Ринок. У той час дозвіл на будівництво будинків з шістьма вікнами не можна було купити за жодні гроші, а тільки отримати завдяки відданій службі державі.\nПалац був побудований в 1580 році. Авторами палацу стали італійські архітектори Петро з Барбони та Павло Римлянин. Італійський дворик був тихим і затишним місцем для відпочинку, розташований в середині палацу. Він був побудований таким чином, що шум з площі туди не доносився.\nІталійський дворик © Lena Denchik\nУ середині XVII століття палац перейшов у власність родини польського короля Яна ІІІ Собеського, після чого він став називатись Королівською Кам’яницею. Саме тут в 1686 був підписаний «Вічний мир» між Росією і Польщею.\nЗ 1908 року палац викупило місто. І ось вже більше 100 років при ньому працює Львівський історичний музей, який має назву «Національний музей імені короля Яна ІІІ».\nІталійський дворик схожий на типові дворики Риму та Флоренції. Тому зовсім не дивно, що в XVII столітті в ньому ставили п’єси Шекспіра. Зараз на території Італійського дворика проводяться джазові та класичні концерти, а в теплу погоду в ньому можна посидіти в затишному кафе і випити чашечку запашної львівської кави.\nІталійський дворик © Віталій Петрушенко\nЗараз в теплу пору року в Італійському дворику працює літнє кафе, а також проводяться джазові та класичні концерти.\nпопередня статтяКавярні, ресторації і кнайпи старого Львова.\nнаступна статтяЛьвівські Ромео і Джульєтта


Надія Бойко: О МУЗИКО! - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Надія Бойко: О МУЗИКО! - ВІРШ\nЇї щоденний відчуваєш дотик, Заполонила музика весь світ. Рядки покласти на музичні ноти Плекає мрію не один піїт. О музико! Ти – вічна, ти – безсмертна! Прекрасне дарувати – твій девіз! Ти вмієш, якщо треба, сльози втерти, А як захочеш – доведеш до сліз. жовтень 2015 р., збірка "Шлях додому"\nдата надходження: 01.10.2020 15:49:45\n© дата внесення змiн: 01.10.2020 15:49:45\nHalyna Ukrajna, Чайківчанка, Калинонька, Мартинюк Надвірнянський, яся, яся, яся\nяся, 02.10.2020 - 00:59\nКалинонька, 01.10.2020 - 16:16\nКрасиво сказано про музику!\nНадія Бойко відповів на коментар Калинонька, 01.01.1970 - 03:00\nHalyna Ukrajna, 01.10.2020 - 16:08\nНадія Бойко відповів на коментар Halyna Ukrajna, 01.01.1970 - 03:00


у січні–серпні 2017р. державна субсидована підтримка була призначена\n326,5 тис. або 73% загальної кількості сімей Сумщини.\nЗагальна сума призначених субсидій зменшилася і становила майже 118 млн.грн. Відтак скоротився і середній розмір призначеної субсидії на одне домогосподарство, який у серпні п.р. склав 95 грн проти 116 грн торік. Найбільший цей показник\nу містах Суми та Шостка (296 грн та 196 грн відповідно); найменший –\nу Лебединському та Недригайлівському районах (23 грн та 26 грн відповідно).\nКрім того, за 8 місяців поточного року 27,8 тис. сімей були призначені субсидії готівкою для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива на загальну суму понад\n78 млн.грн. Середній розмір готівкової субсидії на одне домогосподарство\nу серпні 2017р. склав 2700 грн. Серед міст та районів Сумщини найвищий цей показник у м.Суми (3436 грн), найнижчий – в Охтирському районі (1790 грн).


«Мідний король»📗 Марина та Сергій Дяченко [скачати книгу] в fb2, epub, rtf, txt, слухати аудіокнигу | KNIGOGO\n⭐ Марина та Сергій Дяченко ⭐\n«Мідний король» Марина та Сергій Дяченко\nПисьменник: Марина та Сергій Дяченко\nЖанри: Книги про чарівників, Героїчна фантастика, Українська фантастика, Українське фентезі\nСерія: Блукаюча Іскра\nПро книгу «Мідний король» Марини та Сергія Дяченко\nКнига “Мідний король” – завершення фентезійної дилогії “Бродяча Іскра” – казкової саги про пригоди в строкатому й небезпечному всесвіті, сповненому магії. Марина і Сергій Дяченко продовжують дивувати читачів глибиною філософських ідей та неоднозначністю моральних дилем.\nГоловний герой роману – хлопчик-раб на ім’я Розвіяр. Намагаючись іти до Бродячої Іскри далеко вгору, він ще не розуміє, що таке душевні терзання. Невдовзі після народження Розвіяр був викинутий на узбіччя життя – корабель, що прямував до дивного міста щастя, залишив його за бортом.\nХлопчику дивом вдалося вижити, і в його свідомості назавжди закарбувався цей світ ілюзій і мрій. Він став метою всього життя юного Розвіяра, і за нього він ладен був віддати будь-що. Якби він знав, якою буде ціна за його шлях до щастя…\nКлючовим моментом книги “Мідний король” є зустріч головного героя з дивним старим, який навчив його одному заклинанню. Тепер Розвіяр рухався вперед більш упевнено, знаючи, що в будь-який момент він може попросити в загадкового Мідного короля те, що йому потрібно, віддавши те, що для нього є дорогим. Хіба це не рівнозначний обмін? Проте не все так просто – іноді людям важко усвідомити, чого їм насправді не вистачає. Якщо ви хочете розібратися в своїх душевних покликаннях, радимо скачати й прочитати цей глибокий і захоплюючий роман.\nМарина і Сергій Дяченко не тільки відправляють читача у неймовірну подорож фантастичним світом з цікавими істотами та магічними можливостями, а й пропонує поміркувати разом з Розвіяром над життєвими цінностями та їх пріоритетами.\nЦей казковий сюжет будується на важливому життєвому законі про необхідність чимось жертвувати заради щастя. Чим більшими є запити, тим більшими будуть жертви. Розвіяр розуміє, що неможливо вийти з цієї пастки. Чим закінчиться ця небезпечна гра, ви дізнаєтесь, якщо вирішите читати цю драматичну історію до кінця.\n“Мідний король” – це не лише назва книги, а ціла філософія всередині нас. У цьому творі автори зачепили болючі питання, які ми часто боїмося задавати самим собі.\nЗавантажити безкоштовно книгу «Мідний король» Марини та Сергія Дяченко\nВідгуки на книгу «Мідний король» Марини та Сергія Дяченко


Інвестор-олігарх іде з Черкащини, - активісти » Мошнівська ТГ - офіційний сайт\nМошнівська ТГ » Головне » Інвестор-олігарх іде з Черкащини, - активісти\nДержава підтримує безробітних та роботодавців, які готові взяти на роботу ...\nГоловне / Економіка 11 июл 2015 08:05\nДепутат Черкаської районної ради Катерина Онопрієнко побувала на особистому прийомі в українського олігарха, власника значних активів в тому числі і групи підприємств торгової марки «Наша Ряба» Юрія Косюка.\nДепутатка приїздила скаржитися на будівництво найбільшого комплексу курників в Черкаському районі, поблизу сіл Мошни та Яснозіря.\n- Я розповіла йому про всі деталі спротиву наших громад будівництву його величезного комплексу пташників. Що громади не надали своєї згоди на громадських слуханнях на це будівництво.Що за нами не стоять ніякі олігархи,що нас ніхто не проплачує,що активістів переслідують,залякують,що найбільше дісталось особисто мені,що я ,як депутат районної ради. стала на бік своїх виборців. Говорила про те,як "віджимали" земельні паї у яснозірців, як люди бажають повернути їх назад, бо все село засуджує цих людей, що поступили всупереч волі громади. Як не дивно-але Юрій Анатолійович мене вислухав повністю, - повідомляє у Фейсбуці Катерина Іванівна.\nПісля розповідей як селяни протидіють будівництву Юрій Косюк пообіцяв підти з Черкащини.\n- Вже більше місяця селяни блокують поле будівництва! Чергують день і ніч ,а по тривозі з"їзжається миттю все село! Захищати землю будуть до крові! Тому я попрохала Юрія Анатолійовича не допустити кровопролиття! Я думаю він повірив в мою щирість! Він на прощання сказав щоб люди повернули отримані кошти за паї і вони будуватись у нас не будуть! Він дасть вказівку своєму заступнику! Я висловила щиру подяку Юрію Анатолійовичу за можливість особисто донести йому дану інформацію,за те ,що він мене вислухав та прийняв потрібне нам рішення, - повідомляє депутатка.\nНагадаємо, що протистояння навколо будівництва пташників ДП «Перемога Нова» у Черкаському районі триває вже кілька місяців. Доходило до того, що селяни вже кілька разів перекривали автодорогу Черкаси-Канів.\nВід початку дуже перспективний інвестиційний проект вартістю у півтора мільярда гривень менеджмент корпорації реалізовував у досить нав’язливій та неправильній з точки зору піару формі. Без попереднього обговорення, представлення проекту відповідного інформаційного та піар-забезпечення будівництво фактично продавлювалося адміністративними методами.\nЦе викликало неабиякий спротив селян. В результаті недолугості обласної влади, менеджменту інвестора Черкащина може втратити суттєвий інвестиційний пакет.\nнаша ряба, мошни, черкаський район, мошни новини, новини мошни\n#1 Богдан Шкарбута • 13 июля 2015 12:40 [reply][/reply]\nТак, дійсно в червні місяці ми жителі громад Мошнівського куща на зібрані кошти командирували делегацію до Столиці нашої Держави з завданням реєстрації нашого письмового відкритого звернення до Президента України, Премєр-міністра України, Голови Верховної Ради та Генерального прокурора України. Полставлені громадою завдання делегація виконала бездоганно (опубліковано відеозвіт). Також, Катерина Іванівна стала однією з багатьох бажаючих котрих пропустили на зустріч з Юрієм Косюком в центральному офісі "Миронівського хлібопродукту" результати зустрічі Онопрієнко К.І. оприлюднила в цій статті.\nОднак, хотівби застерегти Катерину Іванівну від передчасних висновків та надмірної довіри "словам".\nПрошу бути її менш довірливою, щоб розчарування не було таким тяжким.\nПам'ятаєте слова одного директора - "... якщо вони не бажають віддати землю за гроші то віддадуть її так...". !!!!!!!\n#2 КАТЕРИНА ОНОПРІЄНКО • 22 января 2016 16:19 [reply][/reply]\nШановний Богдан Вікторович! Дякую за Вашу підтримку,адже Ви також внесли чималий вклад в нашу спільну перемогу над загарбником! Не побоялись навіть уже будучи головою сільради ,чергувати на полі разом з нами! Так,я черезчур довірлива! Якби не була такою- не вірила б у справедливість-багато чого б не вдалося б мені зробити для людей! Так ,влада ненавидить таких ,як я! Ми стаємо на заваді їх антилюдським планам! Що вони роблять -це розповсюджують проти нас грязні плітки,щоб народ відвернувся від нас! Наша перемога над курятниками-свідчення того ,що СПРАВЕДЛИВІСТЬ Є! ГОЛОВНЕ- ЛИШЕ ОБ"ЄДНАВШИСЬ РАЗОМ МОЖНА ПЕРЕМАГАТИ! Тому ,вважаю,що Юрій Косюк тоді почув мене! НЕ ОБМАНУВ! А ДАВ ВКАЗІВКУ ПІТИ З НАШИХ ПОЛІВ! Тільки місцеві запроданці ще 5 місяців пили нашу кров,намагаючись відробити свої 30 срібників! Лише побачивши безглуздісь своїх діянь з ганьбою нарешті пішли від нас! НАДІЄМОСЬ- НАЗАВЖДИ!!!!


У Львові із 13 січня пільговики не зможуть їздити у транспорті без е-квитка\n02.01.2022 18:06 Джерело: LvNews\nЇм потрібно буде мати пільгову транспортну картку «Леокарт» та завалідувати її. Лише тоді людина матиме право пільгового проїзду.\nІз 13 січня 2022 року пільговики у громадському транспорті Львова не матимуть можливості їздити за пенсійними посвідченнями. Їм потрібно буде мати картку «Леокарт» та завалідувати її. Лише тоді людина матиме право пільгового проїзду.\nПро це у матеріалі «День Х. Коли у Львові запрацює е-квиток та чому не з 13 січня» повідомив керівник департаменту міської мобільності та вуличної мережі ЛМР Олег Забарило, пише Кулемет з посиланням на Твоє місто.\n«На першому етапі плануємо видати усім пільговикам, які до нас звернулися, персоналізовані картки «Леокарт» до 13 січня. Так пільговики матимуть можливість валідуватися і право на безоплатний проїзд, маючи ту картку. Впродовж останніх місяців була інформаційна компанія, щоби зібрати документи від пільговиків. Є 27 пунтків прийому документів, 17 пунктів видачі документів, зібрано 110-120 тисяч документів. На сьогодні картки друкують. Для 10 тисяч вже видали, а по факту маємо роздруковано дещо більше», – каже він.\nТобто з 13 січня е-квитком зможуть користуватися пільговики та запустять перші тестові групи для безготівкової оплати. Повний перелік локацій, де у Львові можна оформити пільгові транспортні картки, дивіться тут.\nДо цього часу всім пільговикам, які звернулися, мають видати картки, водночас у міськраді розуміють, що того ж дня розпочнеться ажіотаж і ті, хто відтягував до останнього, буде звертатись. Важливо, що у перший тиждень нікого не штрафуватимуть. Людям будуть пояснювати, що все змінюється і потрібно звернутися за оформленням транспортної картки.\n«Ми створили всі можливості, щоби люди отримували картки. Але ті 27 точок за потреби доповнимо», – додає він.\nНагадаємо, що з 13 січня 2022 року у Львівській ОТГ мав би запрацювати електронний квиток для проїзду мешканців. Планують, що після його введення зміниться підхід до фінансування усього громадського транспорту.\nЗокрема, дотації для комунальних «Львівелектротрансу» і АТП-1 мають розраховувати за показниками, які надавали ці підприємства, а суму компенсації – залежно від вартості кілометра роботи автобуса.\nОкрім цього, система мала б стати прозорою – кожен пасажир має валідувати картку. Зміняться також тарифи, для мешканців мають створити застосунок та мережу з продажу карток.\nДжерело: LvNews Теги: #львів, #новини львова, #новини львівщини, #львівські новини, #пільги, #транспорт, #картка


Жінки на ринку праці Німеччини: нижчі зарплати та вище безробіття | Новини - актуальні повідомлення про події в світі | DW | 07.03.2021\nЖінки на ринку праці Німеччини: нижчі зарплати та вище безробіття\nВнаслідок пандемії у Німеччині жінки частіше втрачали роботу, ніж чоловіки. Також жінки все ще заробляють значно менше у порівнянні з чоловіками.\nЖінки у Німеччині заробляють все ще значно менше, ніж чоловіки\nПандемія коронавірусної хвороби спричинила на ринку праці Німеччини більше негативних наслідків для жінок, ніж для чоловіків. У період з лютого 2020 року по січень 2021 року кількість безробітних серед жінок зросла на 5,7 відсотка, а серед чоловіків - на 1,8 відсотка. Про це свідчать дані Федерального агентства праці Німеччини, підготовлені на запит фракції Лівої партії у Бундестазі, повідомляє у неділю, 7 березня, інформагенція dpa.\nЧитайте також: Допомога з безробіття у Німеччині: хто, скільки і як довго отримує\nУ певних сферах зайнятості, які змушені були зупинити або суттєво скоротити свою діяльність, саме жінки здебільшого ставали безробітними. У сфері "мистецтво, розваги, інші послуги, надання послуг у приватних домогосподарствах" серед тих, хто втратив роботу у цей період, жінки становлять 60 відсотків, а у сфері охорони здоров'я та соціальних послуг - навіть 77 відсотків.\nЖінки зароблять менше за чоловіків\nЗа даними Федерального агентства праці станом на кінець 2019 року жінки у Німеччині й надалі заробляли менше за чоловіків. Середня заробітна плата до сплати податків у ФРН у жінок становила 3117 євро, а у чоловіків - 3560 євро.\nЧитайте також: Уряд ФРН ухвалив першу в своїй історії стратегію гендерної рівності\nЧастка тих, хто отримує низьку зарплату, серед чоловіків становила 15,5 відсотка, а серед жінок - 25,8 відсотка. Найбільшу різницю в зарплатах між чоловіками та жінками зафіксували у сфері мистецтва, розваг та інших послуг. Тут медіанна зарплата у жінок була на 23,77 відсотка нижчою, ніж у чоловіків - 2619 євро проти 3436 євро. А в абсолютних цифрах найбільший розрив можна простежити серед осіб, які зайняті у сфері фінансових та страхових послуг. Тут жінки отримували в середньому 4336 євро, що на 1314 євро менше від зарплат чоловіків.\nПредставниця Лівої партії Сабіне Ціммерманн (Sabine Zimmermann), коментуючи дані агентства праці, наголосила, що жінки у Німеччині все ще перебувають у нерівному становищі на ринку праці порівняно з чоловіками. За її словами, федеральний уряд повинен створити правила для однакової оплати за однакову роботу для обох статей.\nНапередодні канцлерка Німеччини Анґела Меркель (Angela Merkel) закликала до подальших зусиль на шляху до гендерної рівності. Вона зауважила, що "таланти та перспективи обох статей" мають величезне значення - "особливо зараз під час глобальної пандемії". Вона закликала до рівності в оплаті праці чоловіків та жінок.\nЧитайте також: Скільки жінки і чоловіки заробляють у Німеччині\nСоціальна допомога в Німеччині: що і кому платять (15.01.2020)\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/3WCMV\nТеми Німеччина (ФРН), Ринок праці, Зарплата, Коронавірус, Пандемія COVID-19, Безробіття\nКлючові слова ґендерна рівність, безробіття, зарплати, Німеччина, коронавірус, пандемія COVID-19\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/3qJjn\nЯк Іспанія опинилася серед світових лідерів з вакцинації від коронавірусу 13.09.2021\nВ Іспанії повністю щеплені від коронавірусу 75 відсотків населення - без тиску влади та примусу до вакцинації. DW з'ясовувала, як країні вдалося досягти таких високих показників.\nРівень життя в Україні: 67% українців бідні? (відео) 12.08.2021\nЛише один відсоток населення України відносить себе до середнього класу. 67 відсотків вважають себе бідними. Такі результати соцопитування Держстату. Чи справді в Україні немає середнього класу і як його порахувати?\nБіженці в Німеччині: де і як довго перебувають, які кошти отримують 10.09.2021\nНе лише Данія посилює законодавство щодо мігрантів. У Німеччині також змінили низку правил щодо надання притулку після кризи біженців 2015 року.\nВ Україні збільшується кількість випадків COVID-19\nГлава МЗС Нідерландів заявила про відставку після критики через евакуацію з Кабула\nПВК Вагнера може витіснити військову місію Заходу з Малі\nСлідом за Афганістаном може завершитися ще одна військова місія Заходу - в Малі. DW - з подробицями.


Майже 300 чернівецьких посадовців пройшли люстраційну перевірку - Погляд – новини Чернівці\nМайже 300 чернівецьких посадовців пройшли люстраційну перевірку\nУ січні 299 чернівецьких посадовців пройшли спецперевірку\nУ службовців перевіряють майно, набуте під час перебування на посаді\nУпродовж першого місяця 2016 року на виконання Закону України "Про очищення влади» фахівці чернівецької податкової підготували 299 висновків про результати так званих «люстраційних» перевірок. Про це розповіла завідувач сектору спеціальних перевірок ДПІ у м. Чернівцях Оксана Конопницька.\nПід час сецперевірки аналізують наявну податкову інформацію щодо доходів, отриманих особою; порівнюють відомості про вказане в декларації майно з інформацією про нього із різних джерел; здійснюють аналіз відповідності вартості майна доходам, отриманим із законних джерел. Якщо виявлять невідповідності, то особа, стосовно якої проводиться перевірка, надає письмове пояснення та підтверджуючі документи. Ці пояснення обов’язково враховують при підготовці висновку про перевірку.\n- Під час спеціальних перевірок здебільшого виникають запитання щодо майна, яке було набуте під час перебування на державній службі. Для з’ясування джерел походження даного майна (майнових прав) сектором спеціальних перевірок у січні було розглянуто 132 пояснення осіб щодо яких проводилась перевірка, - повідомила фахівець.\nЦьогоріч у січні до міської податкової надійшло 70 запитів щодо проведення спеціальної перевірки службовців, повідомили у прес-службі відомства.\nТеги: Черновцы – податкова – перевірка – майно – люстрація – службовці\nУ Чернівецькій області перевірили більше півтори тисячі службовців\nПонад 3,5 тис. службовців у Чернівцях пройшли спецперевірку\n860 чиновників в Україні звільнено через люстрацію\nЧернівецькі податківці перевірили більше 2 тисячі посадовців\nБуковинець 23.02.2016 16:01:11\nІ Незборецький пройшов? Нащо тоді така люстрація?


Як вибрати фотозонт - Цікаві та веселі новини\nДодому Як вибрати фотозонт\nЯк вибрати фотозонт\nЩо вибрати: софтбокс або парасольку.\nТакож хочемо вам порекомендувати фотозонт купить\nКожен, хто починає займатися фотографією, рано чи пізно приходить до одного висновку: потрібно підвищувати якість своїх робіт. Там його зустрічає величезна кількість світло – формують насадок, у яких розібратися крані складно.\nУ студійному освітленні світло розділяється на два головних типи – жорсткий і м’який. Як правило, ті насадки які на дотик м’які, призначені для м’якого світла, жорсткі металеві для жорсткого. Професіонали, початківцям фотографам рекомендують починати з м’якого розсіяного освітлення.\nУ більшості випадків людина бере всі ідеї від природи, як на приклад, об’єктив створений за подобою очі, так і софтбокс створений за подобою хмари, через яке проступає світло сонця. Професійні фотографи знають, що якщо вони знімають на природі, то не краща і яскрава сонячна погода, а похмуре послеполуденное освітлення. В такому випадку, знімки виходять без контрастних тіней, але світлими і повітряними. За таким же принципом працює софтбокс. Від них потік розходиться практично рівномірно, заливаючи простір. Маленький частіше застосовується для великого портрета, і дає більш жорсткий світло, він більш мобільний і простіше у використанні при вітрі (якщо зйомка на вулиці). Великий октобокс, дає більш м’яке і розсіяне освітлення, що плідніше впливає на якість знімків, але мінус його в тому що він громіздкий. Так само, він дає красиві круглі відблиски в очах моделі. Принцип роботи такий же як і октобокса, є розходження за формою відблисків і відбиття на глянцевих поверхнях. Якщо потрібні красиві чіткі квадратні відблиски, наприклад на металевому предметі, краще використовувати софтбокс. Їх головна відмінність від софтбоксов в тому, що вони можуть працювати як на відображення так і на просвіт.\nДає розсіяне освітлення і круглі відблиски як октобокс.\nМає три основних кольори – білий, сріблястий і золотий. Білий дає природне освітлення, сріблястий холодне, золотий тепле, що підходить для зйомки портретів, так як додає шкірі приємний золотистий відтінок.\nВ залежності від поставлених цілей, фотограф сам повинен вибирати інструменти для вирішення завдання. Складно сказати, що краще софтбокс або парасольку кожен з них має свої переваги і недоліки.\nЧастіше застосовуються стробистами, для зйомки на пленері і в мобільних домашніх фотостудіях.\nСофтбокси більш різноманітні за формою, у них більш широке коло використання, від портретного до предметної зйомки. На відміну від парасольок, вони мають більш спрямований світло, і потоком світла простіше управляти. Частіше вони застосовуються в професійних студіях, але так само їх можна використовувати і для накамерных спалахів.\nЛюбитель незвичайних інсталяцій Джайлс Уолкер вирішив здивувати публіку своїм новим творінням. У Лондоні на шоу Mutate Britain він продемонстрував кілька роботів, які вміють танцювати стриптиз.


Етно-гурт «АСТАРТА»: Етно-гурт «АСТАРТА» - | Афіша - Афіша в Полтаві - 0532.ua\nДрузі, запршуємо вас 1 лютого о 20:00 на концерт-презентацію альбому "Перший Національний" етно-гурту "АСТАРТА"!\n(у нашому закладі)\n50 грн. - у день концерту\nОфіційний реліз дебютної платівки відбувся 27 вересня 2012 року.\nСпочатку музиканти презентували нову програму в Німеччині!!! Сольні концерти відбулися в Берліні, у Франкфурті та в рамках міжнародного фесту у Нойштадті "Viele Kulturen-eine Stadt" (“Багато культур — одне місто”)!!!.\nДо речі, деякі пісні з альбому вже лунали на фестивалях Джаз-Коктебель, Країна Мрій, Підкамінь та ін. До речі, АСТАРТА стали хедлайнерами Open Stage на минулорічному Джаз Коктебелі!!!\nБільшість композицій на платівці - сучасні обробки стародавніх українських пісень, яки дівчата збирали у етнографічних експедиціяїх, безумовно є і авторськи твори, в яких також присутня фольклорна складова... Запис та зведення матеріалу музиканти робили на київських студіях IzumrudSound та EP home studio. Учасники гурту намагалися досягнути максимально природнього звучання, тому використовувили так би мовити "вінтажну" технологію запису... Коли всі музиканти грають і записуються одночасно!\nЗараз музиканти відправились в промо-тур на підтримку дебютної платівки по клубам України!!! презентація вже відбулася в Києві, Чернігові, Львові!!!\nТож, в Полтаві презентація "Першого національного" запланована на 1 лютого і відбудеться Villa і... Саме в цей день гурт АСТАРТА представлять новий матеріал полтавчанам.\nДиск вже можна придбати у музичних крамницях, на концертах гурту або замовити електронний реліз через iTunes або Amazon.\nВипускаючий лейбл - рекордингова компанія COMP/EMI (КОМП МЬЮЗІК)\nЗамовлення столів по тел.:


Що узяти з собою в похід з речей і їжі, щоб відпочинок був комфортним?\nНавчання 24 вересня 2020\t Перегляди: 53\nДосвідчені любителі активного відпочинку здатні зібратися в похід буквально за годину, оскільки пам'ятають напам'ять список необхідних на природі віщій, продуктів і інвентаря. Початкуючі туристи, готуючись до пішої подорожі, набирають іноді багато зайвого і згинаються під тяжкістю непідйомних рюкзаків. Але при цьому вони забувають покласти дійсно необхідне спорядження.\nЩо узяти в похід обов'язково, щоб забезпечити себе комфортом? Краще скласти список заздалегідь.\nЩо узяти з речей?\nЯкщо ви хочете провести на природі не один день, а два або більше, підготуватися доведеться грунтовно. Одноденний похід, як правило, обходиться без ночівлі, а речей вимагається мінімум. Ми розглянемо той варіант, коли подорож планується влітку або теплою осінню, а йти належить по лісу.\nЯкі узяти приналежності для відпочинку в поході\nЯкщо ви не звикли спати просто неба або в поході бере участь дитина, знадобиться намет. Заздалегідь розберіться, як її ставити, щоб не витрачати час на вивчення інструкції, виявившись в умовах дикої природи. Далі по списку:\nСпальний мішок. Не варто нехтувати цією приналежністю, навіть маючи намет. По-перше, нічна прохолода не повинна заважати повноцінному відпочинку, інакше застуджений поперек дасть про себе знать. По-друге, ниючі м'язи і кістки - не кращий початок дня на природі, а спальний мішок згладить нерівності грунту і дасть можливість виспатися в комфорті. По-третє, він захистить від непроханих гостей у вигляді повзучих гадів і комарів.\nНадувне сидіння або похідний килимок. Вечеряти, сидячи біля багаття, звичайно, приємно, але краще робити це, не контактуючи з вологим грунтом.\nПосуд в похід. Знадобляться два казанки: для їжі і чаю, а також миска і кухоль. Вилка і ложка часто входять в комплектацію похідного ножа.\nІграшки нехай дитина вибирає і несе самостійно: так він точно не прихопить нічого зайвого.\nЯкий одяг узяти в похід\nОкрім того, що буде надіто на вас, треба узяти запасний одяг. Сміливо включайте в список речей в похід наступне:\nнижня білизна (кількість пар залежить від тривалості походу);\nдві пари брюк, одна з яких - утеплений варіант;\nдекілька пар шкарпеток;\nПотурбуйтеся про те, щоб майже усі речі були виготовлені з натуральних матеріалів. Похід в одязі з синтетики - ця мука! Якщо є вірогідність випадання опадів, захопите гумові чобітки.\nПодорожуючи по лісу з ночівлею, ви дуже пошкодуєте, якщо забудете покласти в рюкзак що-небудь з цих предметів.\nКомпас і карта. Знаєте ліс вздовж і поперек? Це не гарантія, що ви не зіб'єтеся з шляху. А в похід по незнайомій місцевості передбачливі туристи вважають за краще брати якісного навігатора.\nПігулки для розжига вогнища, сірники і запальничка (все упакуйте у водонепроникний пакет).\nЗасоби проти комах. Беріть тільки надійні і перевірені склади, інакше відпочинок буде зіпсований.\nАптечка в похід. Вата, бинти, пластир, гумовий джгут, нашатир, антисептичний розчин, а також препарати, які застосовуєте особисто, залежно від стану здоров'я. Не забудьте засіб від отруєння і яку-небудь мазь для загоєння ран.\nЗвичайні серветки, вологі серветки і туалетний папір.\nКотушка ниток, голки і шпильки.\nЯкщо ви не збираєтеся підніматися в гори, цього набору вистачить. Альпіністи беруть з собою додаткове спеціальне спорядження.\nЩо узяти з їжі?\nЯкі продукти узяти в похід, вирішити нескладно. Беріть те, що можна швидко і просто приготувати або з'їсти в первинному виді:\nовочі: картопля, морква, цибуля, часник;\nхліб і ін.\nТака їжа в поході є достатньою, якщо ви відправилися на день. Не забудьте про невеликий питний запас і засоби для знезараження річкової води. Решта - на ваш розсуд.\nЩо ж узяти в похід з їжі, якщо в нім беруть участь діти? Усе те ж саме! Можна лише додати трохи улюблених ласощів дитини. Цієї їжі вистачить, щоб із задоволенням поїсти на природі. А ось швидкопсувні продукти, швидше за все, стануть тягарем, додатковою тяжкістю в туго набитому рюкзаку.\nЯк одягнутися самому?\nВсе, що треба узяти в похід, зазвичай легко поміщається в рюкзак, а ось в що слід одягнутися, збираючись в дорогу:\nзручне спортивне взуття на товстій пружинячій підошві;\nспортивні брюки з щільної натуральної тканини;\nОдягаючись, переконаєтеся в тому, що одяг не сковує ваші рухи, а взуття не доставляє дискомфорту. Віддавайте перевагу зручним речам, навіть якщо вам здається, що виглядають вони недостатньо стильно. У поході на це ніхто не звертає уваги.\nКороткі і тривалі походи\nЩо можна узяти з собою в похід з ночівлею на пару днів, ми вже з'ясували. Залишається лише додати декілька слів про розваги. Можливо, не завадять ракетки для бадмінтону або настільні ігри. Не варто брати надто багато речей, адже, швидше за все, ви будете зайняті спілкуванням з іншими учасниками і організацією похідного побуту. А ось гітара буде дуже до місця, якщо хтось з вашої компанії уміє грати.\nЧим довше належить знаходитися на природі, тим більша кількість їстівних припасів і одягу доведеться брати з собою. Виникає питання: куди усе це подіти. У таких випадках, як правило, кожен з учасників бере і несе свої особисті речі, а то, чим належить користуватися спільно, ділиться порівну на усіх. Таким чином, ніхто не перевантажує свою спину, і похідного приладдя вистачає на усіх. Спростити завдання можна за допомогою паперового одноразового посуду (після використання спалити в костриці), однієї сокири на усіх. Хтось один берет казанки, двоє несуть по намету, і так далі. Таке рішення при зборах в похід є оптимальним.\nЗбираючись в похід, заздалегідь розподілите обов'язки між усіма учасниками, щоб уникнути суперечок на природі. Таким чином, уся команда працюватиме злагоджено, і кожен точно знатиме, чим йому зайнятися для загального блага.\nВ процесі зборів укладайте речі в рюкзак в наступному порядку: спочатку найважчі, а у кінці - ті, що трохи легше. Предмети першої необхідності розмістите так, щоб мати до них вільний і швидкий доступ.\nУклавши все в рюкзак, надіньте його на спину і походьте по будинку то швидким, то повільним кроком, пострибайте. Упевніться в тому, що в спину не упираються ніякі гострі кути або нерівності. Це дуже важливо в поході. Перекладати рюкзак в дорозі - означає затримувати інших, а йти декілька годин, відчуваючи дискомфорт, вам точно не захочеться.\nХочете зберегти в пам'яті вашу подорож? Візьміть в похід фотоапарат або блокнот для дорожніх заміток. Приємного вам відпочинку!


Акцентна стіна / Ідеї для дому\nАкцентна стіна — це така одна стіна в інтер’єрі кімнати, яка відрізняється по дизайну від інших.\nАкцентна стіна може відрізнятись фактурою, кольором, малюнком, матеріалом та іншим. Саме акцентну стіну роблять навпроти вхідних дверей у кімнату, саме так на неє в першу чергу падатиме око. Головним критерієм такої стіни — це має бути зона, куди ви хочете привернути увагу за допомогою дизайну. У цій статті ви знайдете ідеї для акцентної стіни і інтер’єрі.\nАкцентна стіна, ідеї для інтер'єру\nІдеї для дому, Інтер'єр і дизайн\nвідтворення крісла Томаса Лі у його первісному вигляді , в якому його і виготовив автор: із суцільн...\nЦя практична та приваблива конструкція має багато місця на поличках, під якими є відділення для скла...\nТут приведена одна з чисельних конструкцій ящиків для квітів.


З 12 січня до 15 лютого 2015 р. органічні виробники ТОВ "Фабрика бакалейних продуктів" (ТМ «Жменька»), ТОВ "Органік Мілк" (ТМ «О») та ТОВ «Фірма Діамант Лтд» проводять промоакції, в яких ті, хто придбають смачні й корисні органічні продукти, зможуть виграти ще одне задоволення – комп’ютерні планшети.\nКожного тижня до середини лютого розігруватимуться 3 планшети!\nПромоакції триватимуть в усіх точках продажу органічних продуктів по всій території України. Детальніше про умови акції ви можете дізнатися на сайті promo.rice.ua або за телефоном гарячої лінії 0 800 30 11 02 (пн.-пт., 9:00-18:00).\nЗахід проводиться в рамках швейцарсько-українського проекту "Розвиток органічного ринку в Україні" (2012-2016), що впроваджується Дослідним інститутом органічного сільського господарства (FiBL, Швейцарія) за фінансової підтримки Швейцарської Конфедерації.


Промивання носа фурациліном » Діагноз\nРиніт - це досить поширене захворювання, яке може виступати симптомом звичайної ГРВІ, але стати причиною розвитку менінгіту та інших хронічних захворювань, які мають страшні наслідки. А тому ставитися до нежиті не можна легковажно і при першому його появу слід якомога швидше позбуватися від нього. Зробити це можна не тільки за допомогою дорогих препаратів, але і народними засобами або доступним та недорогим фурациліном.\nМожна промивати ніс фурациліном?\nДля початку розберемося, що таке фурацилін. Це антисептичний та дезінфікуючий засіб, що використовується для знищення:\nзбудників газової гангрени.\nВикористовується препарат при гнійних ранах, пролежнях, виразкових ураженнях і опіках другого і третього ступеня. Також розчин фурациліну є ефективним засобом для промивання носа при гаймориті і звичайному риніті. Він здатний очистити носові пазухи і позбавити пацієнта від хворобливих відчуттів і від захворювання в цілому.\nПромивати ніс фурациліном?\nПроцедура промивання носа фурациліном досить проста. Для цього необхідно придбати препарат у вигляді таблеток або порошку. Форма ліки не важлива, але якщо ви купили фурацилин у таблетках, то його необхідно подрібнити до стану порошку.\nДалі висипте препарат у склянку з теплою кип'яченою водою, дотримуючись наступну пропорцію: 1 таблетка або 002 грама фурациліну на 100 мл води. Препарат повинен ретельно розчинитися в рідини, бажано допомогти йому і перешкодити ложкою.\nВажливо, щоб у воді не залишилися видимі частки фурациліну, інакше при попаданні в ніс і носові пазухи, вони можуть подряпати слизову, що зовсім не бажано, а при гаймориті дана проблема може мати досить серйозні наслідки.\nПромивати ніс можна двома способами:\nЗа допомогою спринцівки. Набираєте в неї 20 миллитров розчину і акуратно вприскиваете його в носові пазухи. Робити це\nнеобхідно таким чином, щоб рідина витекла з рота. Незважаючи на весь дискомфорт даної процедури, даний метод є найбільш простим і безпечним.\nПроточний метод. Такий спосіб промивання частіше використовують у клініках під наглядом лікаря, так як не правильна техніка може призвести до потрапляння розчину фурациліну в середнє вухо або ротоглотку і викликати гострий середній отит, що в поєднанні з ринітом і гайморит може дати ще більш серйозні ускладнення. Для промивання носа проточним методом необхідно нахилити голову, так що б одна ніздря виявилася вище інший і влити рідину в верхню ніздрю, при цьому вона повинна витекти з нижньої. Для того щоб розчин не потрапив в рот, слід говорити затяжний звук «і» або «ку-ку».\nФурацилін для промивання очей Офтальмологія Фурацилін для полоскання горла Ліки інструкції Промивання носа або носовий душ Хвороби Лікування гострого та хронічного гаймориту в домашніх умовах Хвороби Лікування гострого та хронічного гаймориту Хвороби Прокол при гаймориті Хвороби


Хореограф Олена Шоптенко поділилася планами після суперфіналу шоу "Танці з зірками 2021"\nОлена Шоптенко звернулася до шанувальників\nХореограф-постановник шоу "Танці з зірками 2021", чемпіонка світу з танців Олена Шоптенко поділилася планами після фіналу програми, пише politeka.net.\nОлена Шоптенко. Фото: скріншот YouTube-відео\nКолись Олена і сама була партнером по танцях нинішнього президента України Володимира Зеленського. Зараз же вона допомагає створювати танці учасникам.\nДо суперфіналу залишаються лічені дні, тоді й стане відомо, хто ж цього року стане володарем кубка. Олена вже планує, чим займатиметься після закінчення шоу і для цього їй знадобилася порада передплатників.\nТанцівниця попросила порадити їй Тихе місце недалеко від Києва, де можна відпочити, оскільки дівчина хоче відразу відправитися на ретріт.\nПри цьому, дівчина позувала на фото в досить оригінальному місці. Вона вибрала для позування склад для дров. Олена була й оригінально одягнена. Вона зверху на куртку накинула ще й теплий светр.\nВолосся дівчини розпущене, а на обличчі видно посмішку. Можливо, Олена якраз думала про той час, як після проєкту відпочиватиме.\nКрасуня попросила поради у передплатників, де можна провести кілька днів недалеко від столиці України далеко від галасливого мегаполіса, щоб відновити сили після танцювального марафону.\nПередплатники відгукнулися на її прохання і пропонували варіанти. До слова, головний хореограф цього ж шоу, але у 2020 році Ксенія Горб назвала місце, де відпочивала після шоу.\nСудячи з усього, після такого напруженого змагання на танцполі не тільки в Олени з'являлося бажання виїхати на відпочинок.\nДо слова, зараз на проєкті залишилося всього 3 пари:\nАртур Логай і Анна Кареліна,\nКостянтин Войтенко та Роксоляна Маланчук.\nНа паркеті буде в наступному випуску спекотна боротьба, і, нарешті, стане відомо ім'я переможця.\nРаніше портал "Стіна" повідомляв, що стало відомо, у скільки обійдеться замовити на Новий Рік виступ українських зірок.\nТакож ми писали, що ведучий шоу "Танці з зірками" Юрій Горбунов виставив спільний знімок з красунею Дашею Астаф'євою.\nНагадуємо, що суддя шоу "Танці з зірками" Катерина Кухар здивувала фанатів новиною про поповнення в сімействі.\nОпубліковано: 26.11 18:40\nТеги: Алена Шоптенко , танцы со звездами , шоу , отдых


«Праведник світу» з маслянки » Провінційка - портал новин\n«Праведник світу» з маслянки\nОсобливий погляд 24-май, 2007, 21:269 prov 1 434\nЄвреї відрізнялися своїм національним одягом, зачісками, нерідко східним типом обличчя і мовою із гаркавим «р». Євреї були сердечними сусідами і від них ніхто не зазнавав кривди. Вони знали, що деякі імена ми називали по-своєму: Мошко, Юдко, Йосько, Гершко. Водночас упродовж багатьох десятиліть у містечку спільного подружжя не було зафіксовано. Хоча бували випадки кохання між українцями і дівчатами-єврейками. Як тільки це ставало відомо батькам дівчат, їх силоміць вивозили у польські міста, де видавали заміж за єдиновірців. Самоізоляція євреїв зберегла їх як народ. З іншого боку, призвела до трагедії у роки Другої світової війни. Втрат було б менше, якби у євреїв була рідня серед інших народів.\nВ економіці району деякі професії вважалися лише єврейськими. Цеглу, вапно, цемент виробляли євреї. У містах вони будували вулиці, виробляли кінську збрую. Професії склярів, малярів, мулярів, бляхарів теж були за ними, як і кравців і шевців. У Млинові у Мошка Зібера, котрий жив навпроти синагоги, шили одежу, що ніколи не рвалася по швах.\nОлійні, круподерки і частково млини теж належали євреям. У Млинові п’ятиповерховий млин належав Йоську. Цей млин згорів 22 червня 1941 року.\nПрихід радянської влади у 1939 році місцеві євреї сприйняли як радісну подію, хоча польська влада не протидіяла їм у навчанні. А ось прихід гітлерівців вони сприйняли з великою тривогою. Один із підрозділів есесівців, що проходив через Млинів, без жодних причин розстріляв біля Хворощі близько 20 євреїв.\nА далі розпочалися їх утиски. Спочатку гітлерівці видали наказ про носіння біло-синьої пов’язки на правому рукаві одягу. Згодом її замінили «сонцем» — кола помаранчевого кольору на грудях і на спині. Пізніше євреїв заселили навпроти синагоги у «жидівській дільниці» і стали щодня колонами гонити на сільгоспроботи до колишнього маєтку графа Ходкевича. Через деякий час дільницю перетворили у гетто — для цього її оточили стіною із штахетника з колючим дротом і біля воріт виставили варту.\nОкупаційну адміністрацію району у роки війни очолював ляндвірт Шнайдер — культурна, освічена людина. Він володів великим маєтком у Східній Прусії, а на роботу туди набирав людей переважно з Берегів. Шнайдер не був антисемітом (його обслуговували виключно євреї), допомагав їм виживати, дозволив постійно жити поза гетто тим, хто знаходив роботу у господарів у селах району.\nОдного разу Шнайдер сказав своїй прислузі, що їде в Дубно і повернеться за тиждень. Прислуга зрозуміла, що настав смертний час, а Шнайдер не хоче бути свідком їхньої загибелі. Другого дня гестапівці повідомили, щоб євреї із сіл повернулися у гетто. Євреї копали ями: одну поруч із гетто, іншу — біля Муравиці поруч із болотом на суходолі. Більшість євреїв із сіл не повернулися в гетто.\nНімці повсюдно проводили облави. У вересні 1942 року євреїв почали розстрілювати. Гинула єврейська громада, без якої люди того покоління не уявляли Млинова. Очевидці розповідали, що перед розстрілом євреїв змушували повністю роздягатися. Неподалік ям стояли столи зі спиртним. Одні кати стріляли, інші випивали і закушували, а тоді мінялися ролями. Того вересневого дня 1939 року розстріляли професора Варшавського університету Розенталя. Його повели на розстріл прямо від хворих, котрих він оглядав. Разом із ним пішла уся сім’я, а також зять-поляк, перекладач Шнайдера. Він не захотів жити без дружини, бо сильно її любив. Він теж роздягнувся і підійшов до ями...\nУ 1944 році, після визволення краю від німецько-фашистських загарбників, у школі з’явилися уцілілі єврейські діти: Мотель Шварц, Їда Менделькер, Гальцекер Ейнох. Залишки єврейських родин зібралися і жили комуною в будинку на вулиці Ватутіна. У 1945 році разом з колегами виїхали до Польщі, а звідти — до Ізраїлю.\nНаша сім’я у силу своїх можливостей допомагала виживати євреям. Ми переховували дівчинку із Дубна, яка залишилася сиріткою після розстрілу батьків. Це Жанна Земсякова, котра нині живе у США.\nДержава Ізраїль пам’ятає про тих, хто ризикував власними сім’ями заради врятування євреїв. Уся наша родина занесена у «Книгу пам’яті» у музеї Голокосту «Яд Вашем» в Ієрусалимі. У лютому 2003 року у Хмельницькому мені вручили медаль і диплом «Праведника світу»...\nРівняни – праведники України\nСтворять музей пам’яті в’язнів концтаборів


Купити квитки на автобус в Балка - ціни, розклад на Tickets.ua\nКвитки на автобус в Балка\nАвтобусні квитки до Балка\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Балка можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Балка\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Балка, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Балка онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 1905299324


Український слід на Керченському мосту\n18 Серпень 2016, 10:01\nЗа час, що російська влада будує міст через Керченську протоку, в ЗМІ з'явилося чимало інформації про підрядників, які всупереч режиму санкцій на півострові, продовжують роботу над «будівництвом століття». Однак з'ясовується, що серед цих «сміливців» – не тільки вже названі російські компанії та китайський кабелеукладач. Крим.Реалії знайшли на будівництві український слід – компанію, що працює одночасно і в Керчі, і в Києві.\nХто ж зводив цей завод, так і залишилося загадкою. Хоча кримчани підозрювали, що до цього, швидше за все, має відношення Керченський бетонний завод. У процесі отримання підтвердження цієї версії Крим.Реалії вдалося з'ясувати і цікавішу інформацію.\nПростий запит у Гуглі привів нас на сайт цієї компанії. Тут зазначено, що фірма розташована в Керчі і дійсно допомагає будувати Керченський міст разом з уже згадуваним ПАТ «Мостотрест». «Зараз на території півострова компанія займається будівництвом транспортного переходу через Керченську протоку. Для будівництва якого з нашого заводу поставляється бетон, відсів, пісок та щебінь», – йдеться на сайті.\nГендиректор підприємства Борис Павловський у коментарі Крим.Реалії заявив, що збірка заводів на місці будівництва мосту проводилася з участю його підприємства, і що санкцій він не боїться. «Я тут працюю, постійно тут жив, і тому ми нічого не боїмося, ми – вдома. Будівництво мосту йде своїм ходом, я там не є основним підрядником. Ми з ними були партнерами від самого початку, коли заливали їм два бетонні заводи. З «Мостострестом» ми співпрацюємо в окремих напрямках», – говорить він.\nБорис Павловський пояснив, що «Бест Бетон» – лише торгова марка, а підприємство як юридична особа має зовсім іншу назву, уточнити яку відмовився. «Я не можу вам давати таку інформацію. Щоб потім не було якихось перекручених тлумачень чого-небудь. Приїжджайте, тут на місці поговоримо, все вам покажемо», – відповів він, вибачився і кинув слухавку.\nМожна було б припустити, що кримські засновники фірми після російської анексії Криму просто не стали займатися ліквідацією свого київського дітища. Але, за даними реєстру підприємств та організацій, минулого року в київському «Боспорэкострой» проводилася зміна керуючої особи. Ці функції були довірені Павловському Борису Борисовичу – мабуть, синові власника. З чого слід розуміти, що сім'я Павловських розраховує не тільки допомогти побудувати міст у Криму, але й далі продовжувати свій бізнес на материковій Україні.


Вступна стаття та казка Василя Єрошенка «Орлині Душі»\nНовини » Вступна стаття та казка Василя Єрошенка «Орлині Душі»\nВасиль Єрошенко «Орлині Душі»\nВступна стаття до казки Юлії Патлань\nСьогодні до вашої уваги прямий переклад з японської мови українською найвідомішого у нас твору Єрошенка «Серце орла» (у моєму перекладі – «Орлині Душі». Цей текст настільки відомий, що 23 грудня 2011 року, у день памяті письменника, він зявився в одній з найбільших електронних бібліотек – на сайті Лібрусек ((http://www.lib.rus.ec/) у категорії «фентезі, казкова фантастика» .\nЦей текст відкриває усі збірки творів Єрошенка, видані в СРСР («Сердце орла», російською мовою, упор. Р. Бєлоусов, Бєлгород, 1962; брайлем – Москва, 1964; «Квітка справедливості», упор. Н. Андріанова, Київ, 1969; «Избранное», російською мовою, упор. Р.Бєлоусов, Москва, 1977, брайлем – 1979, «Сказки», російською мовою, видавництво «Везелица», Бєлгород, 1992).\nАле склалося так, що перекладали його російською мовою не з японського оригіналу, а з китайського перекладу, а українською мовою – з перекладу російського. Й усі численні журнальні й газетні передруки «казки» Єрошенка «Серце орла», звукові книги Єрошенка для незрячих, що перейшли в інтернет, і навіть свіжий передрук на книжковому порталі повторюють один, той самий переклад з китайської. Цей переклад виконав В.В. Кунін 1961-1962 року, за ініціативою китаїста, тоді завідувача відділом «Літературної газети», а пізніше – відомого радянського письменника Романа Бєлоусова, упорядника першої в СРСР книги перекладів творів В.Єрошенка «Сердце орла».\nУпорядник же хронологічно останнього видання перекладів Єрошенка українською («Казки та легенди», Київ, 2004, 2006) Владислав Таранюк включає до складу збірки старий переклад Н.Андріанової-Гордієнко «Серце орла», але відкриває книгу іншим текстом – «Бірманською легендою», розташувавши твори письменника за алфавітом. Це означає, зокрема, що стара змістовна схема збірок Єрошенка, яка була актуальною впродовж багатьох років, уже перестала працювати, а новий підхід до творчості письменника-символіста іще не застосовується. Як ми покажемо нижче, для самого В. Єрошенка важливішим був інший текст, хоча саме «Washi-no kokoro» привабливіший як для перекладачів, так і для читачів.\nБезпосередньо з японського оригіналу переклад виконано нами вперше. Саме він, на нашу думку, дозволить точніше визначити жанрову належність цього тексту та авторську ідею. Хочеться говорити не про казку, а про оповідку (оповідь), який оповів своїм слухачам незрячий оповідач. І це відповідає тому, що відбувалося у Японії у 1920-1921 роках, коли Єрошенко читав, декламував (за брайлівськими рукописами) або диктував свої тексти японським друзям для подальшої публікації. Оповідальна природа тексту пояснює його ритмічну організацію з численними повторами – тут це не лише художній прийом, а й «каркас» для пам’яті оповідача, творця оповіді. Особливо цікаво простежити за звуко-вібраційною стихією тексту, адже повна тиша значить для Єрошенка повну невидимість.\nЯк нам здається, у своїй авторській творчості 1920-х років письменник-символіст Василь Єрошенко блискуче використовує традицію народного, фольклорного оповідацтва. Єрошенко переносить її до сучасних йому умов нових стилістичних пошуків як у російській, так і в японській літературі Срібної доби. Тексти, які оповідав Єрошенко, набули свого існування у книжковій формі. Нині його книги або окремі тексти видані не лише японскою, китайською, есперанто, корейською, російською, українською, англійською, а й багатьма іншими мовами. Зокрема, своїми національними мовами їх перекладають окремі есперантисти світу.\nДоведено, що багато творів Єрошенка є авторськими переробками фольклорних або фольклоризованих авторських текстів-попередників, які давно існують і широко відомі. У випадку «Орлиних душ» джерело чи джерела сюжету, які використав Єрошенко, ще належить встановити. Однак, працюючи над цією статтею, ми з цікавістю виявили «Притчу про орла-курку» Ентоні де Мелло: орел виріс у курнику, жив та помер як курка, заздрячи орлу в небі  та протилежну їй «Притчу про Орла» (The Eagle That Would Not Fly) американського письменника Джеймса Еггрі (James Emman Kwegyir Aggrey, 18.10.1875 – 30.07.1927): мисливець знаходить молодого орла й вирощує його у курнику серед курей. Далі, після декількох спроб, біолог пробуджує у «царі птахів» його справжню суть – серце орла, й орел з криком тріумфу розгортає крила й злітає за хмари, хоча ніколи не літав . Таким чином, можна казати про те, що прототекст «Орлиних душ» Єрошенка існує й знову пов'язаний з фольклорною й просвітницькою традицією, причому, схоже, англо-американською, з посередництвом англійської мови. Можливо, письменник скористався й деякими мотивами грузинської «Казки про мисливця й великого орла» , або іншої схожої. Уже виявлені притчі дозволяють виділити новаторство письменника у побудові складного сюжету з кількох світів (по горизонталі – дві країни, що протистоять одна одній, по вертикалі – верхній світ орлів та нижній світ людей).\nТекст Єрошенка «Washi-no kororo» вперше був надрукований японською мовою у журналі «Nippon syonen» («Японське юнацтво») у січні 1921 року, а також у першій збірці Єрошенка японською «Yoakemae-no uta» («Досвітня пісня», видана 17 липня 1921 р. у Токіо). Її редактором був відомий японський письменник та драматург, друг В. Єрошенка – Удзяку Акіта. Цю книгу відкривав інший текст Єрошенка – «Semai ori» («Вузька клітка») .\nАле самого письменника у цей час вже депортували з Японії. Історія росіянина-сліпця (так його сприймали на Сході, документи він мав громадянина Російської імперії, клопотання про прийом на навчання подавав через відповідне посольство і до, й після революції 1917 року), висланого до Владивостока, мала великий суспільний розголос у регіоні, особливо в колах есперантистів – друзів Єрошенка. Спроба Єрошенка виїхати до Москви через Читу була невдалою, і він вирушив до Китаю – спочатку до Харбіна, а на початку жовтня 1921 року прибув до Шанхаю.\nТам китайський есперантист Ху Юйчжі написав статтю «Про сліпого поета Єрошенка» для шанхайської газети й випустив у жовтні спеціальний додаток до «Ченьбао» («Ранкової газети»), повністю присвячений Єрошенкові. У ньому було опубліковано текст В. Єрошенка «Сон весняної ночі» у перекладі китайською, виконаному Лу Сінем. Як пише китайський дослідник творчості Єрошенка та Лу Сіня, завідувач відділенням радянської та східноєвропейської літератури Институту літератури Академії наук Китайської Народної Республіки Ге Баоцюань, у перші дні листопада 1921 року Лу Сінь обмінявся листами з Ху Юйчжи, й імовірно мова у них велася про переклади текстів Єрошенка. Десятого листопада у післямові до перекладу «Смутку рибок» Лу Сінь писав: «У своїй передмові до «Досвітньої пісні» Єрошенко сказав, що «Смуток рибок» та «Серце Орла» були написані смутком художника. Колись я мав намір перекласти перший з них, але кінець-кінцем відклав пензель, і переклав лише казку «Серце Орла». Невдовзі пан Ху Юйчжі написав мені, що автор сказав, що «Смуток рибок» подобається йому більше, і щоб я спочатку переклав його». З цього можна зробити висновок, пише Ге Баоцюань, що листування Лу Сіня та Ху Юйчжі, вірогідно, стосувалася перекладів казок Єрошенка, який вже знав, що Лу Сінь перекладає його тексти й навіть рекомендував йому казку «Смуток рибок» для перекладу в найпершу чергу».\nНа початку 1922 року Єрошенка було запрошено до Пекінського університету викладати есперанто. Оселився він у Лу Сіня після свого приїзду у лютому. Вони могли щиро розмовляти японською, й відтоді між ними запанувала глибока письменницька дружба. На початку того ж 1922 року Лу Сінь завершив переклади «Казок Єрошенка», а у січні – травні переклав його п’єсу «Хмарка Персикового Кольору» .\nЗбірка «Казки Єрошенка» побачила світ 1922 року й включала переклади 12 творів, серед них – і «Серця Орла», причому два твори переклав Ху Юйчжі, один – Фу Сянь, а інші – Лу Сінь . Книга «Казки Єрошенка» відтоді витримала кілька перевидань у Китаї, як у вигляді окремої збірки, так і у складі збірок творів Лу Сіня (том перекладів). Окрім Лу Сіня та вже названих перекладачів, китайською мовою тексти Єрошенка перекладали Чжоу Цзожень – молодший брат Лу Сіня, Лю Сіфу (Сіфо), Ба Цзінь та низка інших літераторів кола Лу Сіня. Більшість з них були есперантистами чи підтримували власне ідею есперанто.\nВважається, що вперше в СРСР про популярність Єрошенка у Китаї писав академік В. Алексєєв ще 1940-го року, але його статтю було опубліковано М.Є. Шнейдером лише за 28 років потому . Незалежно від нього особою та творчістю Єрошенка та його дружбою з Лу Сінем 1938 року зацікавився Володимир Рогов, який працював тоді у Китаї. Так сталося, що статтю В.Рогова про Єрошенка й про те, що йому вдалося дізнатися про цього забутого письменника, було опубліковано в журналі «Знамя» (Москва) у липні 1958 року, й стала першою інформацією про Єрошенка в Радянському Союзі . Її помітив молодий китаїст Роман Бєлоусов. 1961 року він відвідав рідне село Єрошенка – Обухівку Старооскольського району Бєлгородської області – й опублікував у «Літературній газеті» фотографію В. Єрошенка з Лу Сінем, отриману в родині письменника . Публікацію В. Роговим аналогічної світлини в журналі «Жизнь слепых» (Москва) літературна громадськість СРСР не помітила із зрозумілих причин . Через увагу до творчості Єрошенка саме китаїстів, а не японістів, через історичну перевагу китаєзнавчих досліджень в СРСР так і сталося, що низка японських в оригіналі текстів Єрошенка відомі нам у перекладах з перекладів, виконаних Лу Сінем, що, власне, й порятувало творчість Єрошенка від забуття.\nНаш переклад – «Орлині Душі» – зроблено за виданням «Eroshenko dôwasyû» («Казки Єрошенка», Токіо, 1993, 1995, упорядник Такасугі Ітіро). 2007 року ця книга посіла восьму позицію у рейтингу «100 книжок, рекомендованих для дітей від 10 до 19 років», укладеному в результаті опитування бібліотекою Аракава-ку, Токіо. Для порівняння – романи Жуля Верна «Двадцять тисяч льє під водою» та «Два роки канікул» на 11-й та 33-й позиціях відповідно, «Хроніки Нарнії» К.Льюїса – на 56-й, «Маленький принц» Сент-Екзюпері – на 86-й.\nТаку статистику й посилання на неї наводить у своєму блозі  японська есперантистка Сімідзу Юко, яка кілька років тому, в результаті нашого знайомства, зацікавилася творчістю Єрошенка. Оскільки нас завжди цікавлять проблеми сприйняття творчості Єрошенка його японськими та китайськими читачами, її враження важливі для нас. Вони багато в чому унікальні – це думка й носія японської мови (рідної) й есперанто (набутої). Сімідзу Юко пише: «Ми можемо читати твори Єрошенка за шеститомником, укладеним Міне Йосітака, але якщо він писав також японською, природно, що японці хотіли б бачити й оригінальні твори. …«Eroshenko dôwasyû» («Казки Єрошенка») видано цілком японською мовою, у легкому стилі, придатному для дітей. Збірка являє собою чотири казки, два вірші та одне оповідання: «Серце орла», «Вузька клітка», «Вежа для падіння», «Оповідки Байтала», «Чукотська елегія», «Хомарано», «Одна сторінка з мого шкільного життя», й завершує збірку стаття Такасугі про твори та життя Єрошенка. Коли я прочитала збірку, у мене склалося враження, що твори дбайливо відібрані та дібрані за черговістю укладачем. Я пам’ятаю, що «Вежа для падіння» й «Одна сторінка…» - це твори Єрошенка, які я спочатку почитала на есперанто, і тоді вони не справили не мене сильного враження, і я більше не цікавилася Єрошенком. Тепер, після прочитання японських версій, ці два твори так само не вразили мене. Я думаю, що коли б я прочитала спершу «Серце орла», можливо, я б з більшим ентузіазмом зацікавилася б Єрошенком. Так само «Вузька клітка» та «Оповідки Байтала». Вони екзотично оригінальні для японських почуттів, але досить симпатично написані. Чи випадкове те, що ці три твори, які мені сподобалися, написані Єрошенком японською мовою?\nТак само, коли я вперше прочитала вірш «Хомарано» у іншій книзі, він не справив на мене враження. Адже після того, як я стала есперантисткою, мені швидко набридла тема хомаранізму, про який в есперанто-середовищі надто часто повторюють одне й те ж. Але коли я перечитала його, цього разу після «Чукотської елегії», я відчула, що «Хомарано» знову запалює «вогонь у серці» з допомогою добре оформленого контексту. «Чукотська елегія» подана тут у формі вірша. Інші книги – «La tundro ĝemas» («Тундра стогне», упор. Міне Йосітака, 1981) та «El vivo de la ĉukĉoj» («З життя чукчів», упор. А. Масенко и О. Панков, 1992) подають оригінал у формі прозового твору. Отже, віршова форма ефективно привела мене до наступного вірша. У своєму дослідженні Такасугі сказав: «Я мав намір виразити цією невеликою книгою всього Єрошенка». Я вважаю, що його намір успішно втілений».\nІ ще декілька слів про особливості нашого перекладу. Кандзі «kokoro/shin» і відповідно поняття «кокоро» буквально перекладають як «серце», але воно має й декілька інших значень: «дух», «душа», «істина», «осередок», «свідомість», «я». Отже, «Washi-no kokoro» у японській традиції та сприйнятті – це щось більше за поняття «серце» або «душа», як їх традиційно розуміємо ми.\nУ Японії Єрошенка вважають «російським» письменником або «сліпим поетом», незважаючи на те, що мовою його творчості були японська та есперанто. Тому при перекладі ми вирішили врахувати контекст не лише цього твору, а й всієї творчості Єрошенка, відійти від хрестоматійного й надто прямолінійного перекладу сенсу словосполучення у назві – «Серце орла», й повернутися до звичного для вихованого у християнській традиції Єрошенка поняття «душа» й поглянути на широко й давно відомий текст з дещо іншого ракурсу. Цей ракурс заданий новим тлумаченням заголовка – «Орлині Душі». При цьому ми розуміємо, що поняття «кокоро» й «душа» не є тотожними, незважаючи на усталені традиції перекладу поняття «кокоро».\nПри цьому нам здається доречним навести декілька цитат з монографії доктора філологічних наук, японіста Тетяни Григор’євої «Японская художественная традиция» (Москва, 1979). У цій та інших своїх книгах вона детально роз’яснює суть японського поняття «кокоро». На нашу думку, ці пояснення японіста допоможуть по-новому зрозуміти те, що відбувається в оповідці Єрошенка «Орлині Душі».\nТ.П. Григор’єва пише (наводимо в оригіналі): «За неимением эквивалента (поняття «кокоро». – Ю.П.) переводится то как «разум», то как «сердце», на самом деле это воля, разум и чувство в единстве». Если феноменальный мир воспринимается как иллюзорный, реальность лежит за гранью видимого, то источником познания, естественно, становится орган, способный проникнуть в невидимое. Это и есть кокоро — центр ментальной деятельности. В комментарии к «Мэн-цзы» Чжу Си напоминает о том, что Небо само не обладает способностью видеть и слышать и получает эту способность от «человеческого сердца». Синь — основа учения Мэн-цзы: «Кто следует великому в организме, тот становится великим человеком, а кто следует малому в организме, становится малым». …Поскольку кокоро есть точка соприкосновения с Небом, именно через кокоро Небо выражает себя и вещь соприкасается с другой (каждая вещь обладает своим кокоро), оно — знак всеобщности, единства мира. (Говоря словами Кавабата, «если у Вселенной одно сердце, значит, каждое сердце — вселенная».) Понимание кокоро — как олицетворения всеобщей связанности вещей помогает интегрировать нацию. Не потому ли и ныне столь любимо это слово в Японии?» .\nКрім того, ми відновлюємо останню фразу оповідки Єрошенка, яку наведено у збірці «Досвітня пісня», але яка не відома нам за перекладами Єрошенка ані за посередництвом Лу Сіня з китайської, ані за японськими збірками, укладеними Ітіро Такасугі (роки життя 1908 – 2008) – визначним дослідником творчості Єрошенка, викладачем та перекладачем англійської та російської літератури, професором університетів Сидзуока та Вако, есперантистом.\nНа початку 1970-х років у Радянському Союзі фраза-побажання молитися про орлине серце чи душу, необхідні для порятунку людства, навряд чи могла бути опублікована. Але ще не цілком зрозумілим є походження текстової купюри – чи це рання редакція Лу Сіня, чи пізніша – Ітіро Такасугі 1960-х – 1990-х рр. В серії з шести невеличких збірочок оригінальних творів та перекладів Єрошенка мовою есперанто (Японія, 1979-1996 рр., укладач Міне Йосітака), текст, що нас цікавить, було опубліковано у четвертому випуску під традиційною назвою «Серце орла» («Koro de aglo»), у перекладі з японської мовою есперанто Сакамото Сьодзі. У примітках упорядник серії та ініціатор цього перекладу Міне Йосітака зазначає, що він зняв останню фразу твору, наслідуючи публікатора японських збірок Єрошенка, вважаючи її надлишковою, надто банальною й такою, що руйнує завершення тексту .\nВраховуючи цю думку й частково погоджуючись із нею, ми маємо своєю метою, насамперед, показати справжнього Єрошенка. Причому Єрошенка саме того часу, коли йому було трохи більше тридцяти років, й усі життєві негаразди були ще попереду. Тому ми відновили й останню фразу письменника й його авторську ідею за приміткою Міне Йосітака, зауваживши про це тут.\nДо того ж виявилося, що саме авторське закінчення виявляє класичну байкову побудову тексту (фабула + мораль). Це підтверджує наше припущення про прототекст (прототексти?), які ґрунтуються на класичних байках-притчах. Так, ми вже зустрічали мотиви й образи І. Крилова в «Оповідках зів’ялого листа» В.Я. Єрошенка. Саме вірші та байки, часто ритмізовані, були окремими уроками у програмі підготовчого й першого класів навчально-виховного закладу для сліпих дітей Московського товариства догляду, виховання та навчання сліпих, куди Василь Єрошенко у віці 10 років був зарахований 15 липня 1899 року. Того ж року у програмі підготовчого класу були такі навчальні предмети – «Вірші» (1 година на тиждень), «Байки» (1 година на тиждень»), «Пояснювальне читання» (3 години на тиждень). У першому класі – «Читання Брайля» (3 години на тиждень), «Вірші та Байки» (1 година на тиждень) .\nЯк можемо бачити, це глибоко вплинуло на усю подальшу творчість самобутнього письменника-символіста.\nДив. твори В.Я. Єрошенка (російською мовою) на сайті: http://lib.rus.ec/a/73189\nДив. притчу Ентоні де Мелло: http://astra.itacom.kz/2010/08/20/orel-kurica/ та інші варіанти тексту.\nАггрі Дж. Притча про орла. Див.: http://bessonova.msk.ru/pritchi/pritchi_o_vospitanii_06.htm\nYoakemae no uta. Eroshienko sōsakushū. Tōkyō: Sōbunkaku, 1921.\nGe Baoĉjuan. Lusin kaj V. Eroŝenko // El Popola Ĉinio. – 1961. – № 6. – P. 264–266.\nAiluoxianke tong hua ji, Wen xue yan jiu hui cong shu [Shanghai]: Wen xue yan jiu hui, Minguo 11 . Також перевидання 1925, 1950, 1960, 1978 рр. та інші.\nАлексеев В.М. Горький в Китае // Горький и литературы зарубежного Востока. Сборник статей. М.: Наука 1968. – С. 314–315. Див. також статтю Патлань Ю.В. О русском друге Лу Синя полвека спустя // http://ru-jp.org/patlan_rogov_081221.pdf\nРогов Вл. Русский друг Лу Синя // Знамя. – 1958. – Кн. 7. – С. 212 – 216.\nБелоусов Р. Друг Лу Синя [К 80-летию со дня рождения Лу Синя] // Литературная газета. – 1961. – 26 сент.\nРогов В. Русский друг Лу Синя // Жизнь слепых. – 1958. – № 12. – С. 31–37; С. 131–166 (брайлем).\nГригорьева Т.П. Японская художественная традиция. М.: Наука, 1979. Цит. за електронною версією: http://www.litmir.net/br/?b=10816&p=33\nEroŝenko Vasiliĭ. Stranga kato. Elektitaj verkoj de Vasilij Eroŝenko, 4. Kompilita de Mine Yositaka. Toyonaka-si: Japana Esperanta Librokooperativo, 1983. – Р. 78.\nСостоящее под высочайшим Ея Императорского Величества Государыни Императрицы Марии Федоровны покровительством Московское Общество Призрения, Воспитания и Обучения слепых детей. Отчет за 1899 г. М.: Т-во Скоропеч. А.А. Левенсон. Петровка, д. Левенсон, 1900. – С. 67–68. Юлія Патлань\nНемає птаха, прекраснішого й вільнішого за орла.\nНемає птаха, сильнішого й сміливішого за орла.\nІ тому жодна тварина, жодна жива істота не радіє так високим самотнім горам, як орел.\nПро орла кажуть – цар птахів.\nСвіт людей влаштований так, що неможливо порівняти силу й сміливість наших царів із силою й сміливістю наших героїв. А у світі орлів, хай навіть орел матиме величезні крила й дзьоб – лише за це його не назвуть великим. Таким є прадавній звичай орлів.\nЯким би царственим та великим не був орел, він не стане утискати іншого, і тому орли мають за звичай взаємне пошанування.\nВсе у них не так, як у людських царів та героїв: орли не привласнюють собі права на сили й розум підданців, не сперечаються й не чваряться через дрібниці.\nКожен орел мав власні сильні крила та дзьоб, міцні пазурі, гострий погляд. Й здавна не мали вони звичаю змушувати слугувати собі з допомогою погроз чи лестощів.\nЦим орли із давніх-давен й відрізняються від людей.\nСхоже, це в людей здавна було заведено мучити й утискати слабких, відбирати сили й розум слабких, чинити свавілля.\nСильні люди були сильними відібраною силою своїх слабких ближніх, а тому не могли бути істинно вільними, а слабкі завжди були глибоко нещасними.\nЗдається, люди – це тварини, яким випала нещаслива доля.\nОднак кажуть, що саме людина – цар всього живого.\nЯка ж у цьому гірка іронія!..\nОтже, одну гірську країну було захоплено величезним сусіднім царством. І взаємна ворожнеча й боротьба між двома країнами відтоді не припинялася.\nНа верхівці найвищої гори тієї гірської країни щасливо жили орли.\nЦих орлів здавна, тисячоліттями й навіть десятками тисяч років палило одне бажання. Вони намагалися піднятися якнайвище й сягнути вічно теплого, вічно світлого Сонця.\nВони вірили: якщо день у день підніматися якнайвище, хай навіть це потребуватиме кількох тисячоліть або навіть кількох десятків тисяч років, то нащадки орлів неминуче зможуть сягнути Сонця.\nТак тривало декілька століть, тому й справді крила орлів стали сильнішими, аніж крила їхніх предків.\n– Сонце полюби,\nДо Сонця злинай,\nДодолу не йди,\nУниз не дивись!\nТуга за Сонцем – джерело орлиної сили,\nЗлет до Сонця – радість орлиних душ.\nДодолу не линь,\nУниз не дивись,\nВнизу – темні тісні клітки,\nВнизу – місце рабської смерті.\nВнизу – світ слабких істот,\nВнизу – світ нудних людей,\nУниз не дивись! – цією піснею матері-орлиці здавна напучували своїх дітей.\nМожна лише уявляти, що відчували пригноблені сусідньою країною люди гірської країни, чуючи цю пісню.\nДуша й серце царя орлів завжди були на найвищій гірській вершині, на верхівці найсамотнішої скелі.\nЦар із царицею мали двох коханих царевичів. Щоранку цар брав із собою старшого брата-царевича, а цариця – молодшого брата, і вони вирушали на край скелі, звідки зіштовхували обох царевичів донизу. А біля самого підніжжя скель знову підхоплювали їх й злинали на верхівку скелі.\nВони чинили так щоранку. Так царевичі навчилися спокійно злітати з верхівки скелі й знову спускатися додолу. Цар дуже з цього зрадів і спробував підняти двох царевичів високо до неба, а потім скинути на землю. Спершу царевичі цілковито занепали духом, але від постійних спроб крила їхні зміцніли, й вони навчилися легко спускатися з високого неба прямо до свого гнізда.\nОдного дня цар мовив цариці: «Давай-но спробуємо сьогодні скинути дітей на дно глибокої прірви!». Вирішивши так, вони піднесли дітей високо до неба й звідти кинули на дно прірви.\nОбидва царевичі летіли з усіх сил, але на шляху їх крила втомилися й послабли. Молодший царевич вигукнув: «Старший брате, я знесилив!». Старший царевич, зібравши останні сили, спробував допомогти молодшому спуститися.\nЦар і цариця, дивлячись на них, здалеку виражали своє схвалення, б’ючи крильми.\nСаме в цю мить між царем, царицею і царевичами невідь-звідки виникла хмара, й цар з царицею цілковито згубили царевичів з очей. Цар та цариця вжахнулися, і, швидше за стрілу пронизавши хмару, ринули в долину, але час вже був згаяний.\nСтарший брат-царевич, допомагаючи молодшому, вичерпав й власні сили. Він знепритомнів й каменем упав на дно прірви.\nЦар з царицею, схопивши знесилених бездиханних царевичів, спробували злинути догори. Але в цю мить раптово з’явився сильний на Вигляд мисливець із двома синами, й спробував зловити царя й царицю. Цар із царицею деякий час запекло билися з мисливцем, захищаючи царевичів, та потім подумали, що мисливець все ж сильніший, а царевичі вже мертві, й тому, врешті-решт, кинувши їх там, злинули колами високо до неба.\nОднак царевичі не померли.\nВони були принесені до будинку мисливця й скоро отямилися. Мисливець, підрізавши крила орлятам-царевичам, розподілив їх поміж двома своїми синами. На той час старшому синові мисливця було сім років, молодшому – шість, і вони обидва добре піклувалися про царевичів.\nСини мисливця дуже полюбили орлят-царевичів, і завжди брали їх із собою, куди б вони не йшли. Але мисливець суворо заборонив синам робити це, ідучи в гори.\nЛюди гірської країни, почувши, що двоє орлят впало у долину, вирішили, що це неодмінно вістка чогось доброго, і дуже раділи.\nЛюди гірської країни у душі сподівалися: два орла з’явилися не інакше, як для того, щоб найближчим часом порятувати ту країну. Хоч як би там було, усі надавали вихованню царевичів важливого значення й доручили це мисливцю.\nТа не минуло й тижня, як трапилося жахливе. Зник молодший син мисливця. Друзі сина казали, що було так: із неба, як блискавка, явився величезний орел, викравши сина мисливця. Почувши це, усі були вражені.\nОднак через декілька днів сталася ще більш дивна подія. Цього разу щез старший син мисливця. Про це жителі гірської країни поширювали різні чутки, різне казали, та тільки сам мисливець мовчав й нічого не говорив. Він і далі виховував орлят-царевичів так само, як робив раніше, і вважав це дуже важливим.\nТим часом орлята спершу дуже сильно тужили, відчуваючи, що без свободи їм не жити. Старший брат-царевич втішав молодшого, молодший брат заспокоював старшого. Однак, пещені сільськими дітьми, царевичі поступово оговталися у світі людей й полюбили їх. Єдине, чого вони, на жаль, ніяк не могли стерпіти – того, що їх прив’язують довгими ланцюгами до дерева.\nВідтоді минуло п’ять років.\nОрлята-царевичі виросли, їхні крила стали сильними.Того дня, коли виповнилося п’ять років, як орлята-царевичі впали на дно прірви, мисливець зняв із них ланцюги, і, взявши орлят, пішов до найвищої гори. Відпустивши там царевичів, він мовчки повернувся додому.\nПочувши, що мисливець відпустив двох орлів, завершивши свою справу, люди гірської країни дуже розхвилювалися, та ще більше здивування охопило людей, коли повернулися обидва сина мисливця, які давно зникли в горах.\nВигляд та поведінка синів цілковито змінилися, і тому спершу ніхто їх не впізнав. Обидва були голі, з довгим волоссям, їхнє тіло було твердим, як скеля, руки й ноги – міцними, мов сталевими, очі стали пронизливими, носи вигнулися, мов орлині, зуби виросли, ніби вовчі, нігті на руках стали гострі й довгі, як у тигра.\nЛюди гірської країни були вражені, побачивши їх. І тому їхні розповіді з цікавістю слухали день у день декілька днів поспіль. Синів, викрадених царем орлів і вигодуваних у його гнізді, схоже, завжди любило царствене подружжя.\nЩоранку цар орлів, посадивши синів мисливця собі на спину, то линув колами високо в небо, то кидав їх дололу на хмари, а потім підхоплював, рятуючи. Сини розповідали ще багато чого. І слухаючи їх, люди не могли осягнути – чи це цілковита брехня, чи правда?\nУ гірській країні не було нікого, хто дорівнявся до них у стрибках, сходженні на скелі, плаванні у воді; не було нікого, хто б так сильно, як ці люди, радів вільному життю.\nСини знали, як запалювати серця й душі мешканців гірської країни.\nТак, коли людської мови бракувало, щоб висловити свободу, вони клекотіли по-орлиному.\nВони навчили мешканців гірської країни орлиної пісні:\n–\tСонце полюби,\nВони й справді були диво-дітьми, й тому мешканці гірської країни називали їх «Орлині Душі».\nКоли мешканці гірської країни, пригнобленої величезною сусідньою країною, дивилися на цих дітей, у їхніх серцях, схоже, з’являлася якась надія.\nЗ іншого боку, царствені орли надзвичайно зраділи з того, що двоє царевичів щасливо повернулися. Але, оглянувши їхні крила та дзьоби, очі та пазурі, орли зрозуміли, що вони зовсім ні до чого не придатні.\nТа й хіба могли царствені орли не журитися, бачачи крила й дзьоби, що втратили силу, потьмянілі очі й затуплені пазурі?\nДо того ж, тут нагорі і хоробрість, і любов до свободи в душах царевичів здавалися царственому подружжю якимись непевними.\nЩоранку цар-орел та цариця щосили гартували двох царевичів. Щоранку цариця піснею:\nУниз не дивись, – намагалася підбадьорити їх, ніби привчаючи заслаблі душі царевичів до того, щоб вони ставали завжди царствено-хоробрими.\nТак тривало день у день десять років, коли з душі орлят царевичів намагалися вигнати людські душі, і врешті-решт орлята-царевичі могли здійматися вище за царя-орла, їхні пазурі та очі стали гострішими, ніж у царственого подружжя.\nОднак їхні душі мали незрозумілу відмінність від орлиних душ: у них була незрозуміла слабкість, така схожа на людську.\nНавіть тоді, коли царевичі, прямуючи до сонця, здіймалися догори, очі їх пильно дивилися донизу.\nІ навіть тоді, коли вони колами літали у безкрайому небі, здавалося, що їхні душі тужили за долиною.\nІ навіть тоді, коли вони піднімалися вище за інших орлів, із їхніх грудей замість радісного вигуку перемоги чувся сумний, самотній скрик туги за нижнім, долішнім життям.\nЧасом бувало й так, що царевичі декілька днів нічого не їли, не полюючи здобичі.\nЙ навіть вполювавши дичину, вони знову її відпускали.\nЯк же, певно, журилося серцем через це царствене подружжя, бачачи таке у своїх царевичах й чуючи таке про своїх царевичів!\nУсі друзі царевичів сварили їх й прозвали «Людськими Душами».\nЦарствене подружжя часто сильно сварило царевичів і казало, що вони ганьблять царську родину.\nОдного дня старший син, цілий день пролітавши колами в небі, повернувся додому, сів навпроти батька, пильно подивився на нього й з сумом сказав:\n– Батьку, кажуть, що підйом до Сонця – давній ідеал орлів. Але, як на мене, це просто дурниця. Злітати до Сонця – марна це справа. Піднятися до Сонця орлам, може, й можливо, але від цього не обов’язково будеш щасливим. Батьку, сьогодні я намагався піднятися до Сонця. Намагався піднятися настільки високо, скільки вистачить сил. Та що вище я піднімався, то ставало холодніше, в очах потьмяніло, нарешті, голова запаморочилася і я, майже втративши сили, впав на землю. І що ближче я був до Сонця, тим сильнішим був холод, – це вже незаперечно. А тому я більше не прагну підйому до Сонця.\nСтарший царевич доказав, а цар, скрикнувши:\n– Ах ти ж людська душа! – увігнав у його горло пазурі.\nЦаревич лише один раз тихо, сумно скрикнув здушеним голосом, ніби у тузі за долішнім життям, й покірно помер, пронизаний пазурами царя.\nЦього ж вечора й молодший царевич, повернувшись іззовні, сів проти матері й сказав:\n– Мати, мені вже обридло літати до Сонця. В цьому немає жодної користі. Я твердо вирішив – спустившись у долину, звити там на дні гніздо на верхівці дерева й жити у мирі й злагоді з людьми та іншими істотами. Не віриться, що орлине щастя закотилося кудись на Сонце. На власному життєвому досвіді я зрозумів, що щастя – у людській дружбі.\nПочувши це, мати скрикнула:\n– Ах ця мерзенна людська душа! – й, злетівши, увігнала пазурі в горло царевича, й розірвала його.\nЦаревич лиш скрикнув, ніби тужачи за долішньою людською дружбою, й покірно помер, пронизаний пазурами матері.\nЦієї ж ночі царствене подружжя віднесло двох мертвих царевичів донизу в долину, поклало перед будинком мисливця, який їх колись виходив, і повернулася додому.\nПісля цього царствене подружжя заспівало:\nДо Сонця піднімись,\nУниз не дивись, – але чогось у цій пісні чулася пересторога мертвих «Людських Душ».\nВранці люди гірської країни, виявивши двох мертвих орлів, дуже перелякалися.\nСаме в цей час люди гірської країни, очолювані двома братами «Орлині Душі», підняли революцію проти сусідньої країни-завойовника.\nДвоє «Орлиних Душ» були крупними воєначальниками й запропонували незвичний план воєнних дій, тому жителі сусідньої країни нічого не могли зробити, й, здавалося б, мали зазнати поразки.\nОднак цього разу люди гірської країни нічого не казали, знайшовши двох вбитих орлів. Але кожен розмірковував у душі, чи не передвістя це, що повстання зазнає поразки.\nХай там як, але дівчата-горянки заквітчали орлів гарними квітами.\nУниз не дивись, –\nспіваючи пісню, якої навчили їх старший та молодший брати «Орлині Душі», люди гірської країни поховали двох орлів, як героїв.\nСтолиця сусідньої країни була дуже весела й надзвичайно вбрана. Всі будинки були оздоблені вогнями й прапорами, гримів салют й вибухали феєрверки, весела музика, що лунала здалеку, збуджувала серця людей. Мешканці гуляли всюди, вдягнувши красиве вбрання й вимахуючи паперовими ліхтариками й прапорцями.\nВулиці столиці, сповнені людей, виглядали ніби нарядні паради.\nУсе й усі веселилися. Тільки ешафот, зведений на найбільшій площі міста, виглядав похмуро.\nЛюди, які зібралися на цій площі, співали гімн і ніби чогось чекали. Люди вітали один одного з тим, що вдалося приборкати гірську країну, яка нещодавно затіяла революцію.\nСьогодні ввечері на цьому ешафоті двоє братів – «Орлині душі» гірської країни – мають зазнати смертної кари. Усі пліткували лише про це.\nЗдалека пролунав шепіт: «Бунтівники йдуть, бунтівники йдуть!»\nІ все затихло. З’явилися двоє братів, яких ввели солдати.\nЛюди припинили розмови, на широких вулицях стало тихо, немов у могилі. Тільки чутно було звук великого барабану: «татта-та».\nБрати «Орлині душі» усміхалися. Їхні погляди палали безмежною звитягою й були сповнені такої сили, що, здавалося, могли запалити серця усіх. Вони, усміхаючись, піднялися на ешафот, і грім великих барабанів – «татта-та, татта-та» – увірвався.\nУсі люди, затамувавши подих, вп’ялися очима у братів. Брати стояли там із виглядом цілковитої байдужості, звівши очі до неба. У цю мить, змусивши здригнутися тихе повітря, звідкись пролунав сильний орлиний клекіт.\nНебо відбило цей клекіт, неначе луну, й раптово із неба спустилися два величезні орли, – люди ніколи не бачили таких величезних орлів…\nВони швидко, як блискавиця, підхопили братів «Орлині Душі» й стрімко звилися до неба.\nДивлячись в небо, люди були нерухомі, неначе скам’янівши.\nЗдавалося, все місто вимерло.\nЛиш згори над головами людей…\n– Унизу – темна тісна клітка,\nВнизу – місце рабської смерті,\nВнизу – світ нудних людей… – чулася пісня.\nТого вечора, коли сусідня країна святкувала перемогу, у гірській країні – країні придушеного повстання – було тихо.\nЯкими ж, напевно, сумними були того вечора серця й душі жінок, які втратили чоловіків та дітей!\nУсі казали, що сьогодні стратять «Орлині Душі» – героїв гірської країни, і збиралися біля будинку, де народились брати.\nЖінки йшли й вели за собою малих дітлахів. Напевне, кожен зрозуміє душевну скорботу цих жінок. Однак, незважаючи на цю скорботу, жінки, здіймаючи вгору й довіряючи маленьких діток безмежному небові, молилися, аби й ті діти, що залишилися, стали «Орлиними Душами» для порятунку гірської країни.\nВсе було тихо.\nТихо сяяли зорі.\nСеред нічної тиші ніби у відповідь на цю молитву…\n– Донизу не йди,\nЗлет до сонця – щастя орлиних душ! – чулася пісня.\nЙ ти, читачу, молися про те, щоб набути орлину душу, яка порятує світ та людство.\nПер. з японської — Юлія Патлань